Метафізичний реалізм проти трансцендентального ідеалізму » ASD-inform Украина\nМетафізичний реалізм проти трансцендентального ідеалізму\nДо попереднього розділу: На захист здорового глузду\nЯ виходжу з того, що з двох альтернативних теорій раціонально віддавати перевагу тій, яка краще спроможна пояснити людський досвід у його складності й різноманітності, з наявними в ньому регулярностями та зв’язками. При цьому важливим є пояснення не просто суб’єктивного досвіду окремої людини, але й інтерсуб’єктивної кореляції (міжособистісної спільності) сприйняттів різних людей. Я стверджую, що в цьому відношенні теорія трансцендентального ідеалізму не витримує критики.\nУ розділі 12 (при обговоренні соліпсизму) я детально пояснював, чому пояснення людського досвіду, яке заперечує реальність фізичного світу, є нераціональним; чому раціонально вважати, що ті предмети і явища, які я можу спостерігати і в існуванні яких можливо пересвідчитися інтерсуб’єктивно, справді (а не лише в моїй чи Вашій уяві) існують і мають певні властивості, які дозволяють мені та іншим людям їх ідентифікувати та описувати. Те ж саме стосується фундаментальних структурних властивостей реальності − таких як час, простір, причинність тощо.\nТеорія Канта про те, що час і простір не належать самій реальності речей поза людською свідомістю (речей-у-собі), а є лише властивими всім людям формами сприйняття, які уможливлюють досвід, є незадовільною. Якщо я та інші люди сприймають певну множину речей як розташовані у просторі у певний спосіб, − так що ми можемо описати цей спосіб і погодимося, що вони розташовані саме так (наприклад, речі А, B та С розташовані по прямій лінії, відстань між А та B дорівнює 3 см, між В та С – 5 см, між А та С – 8 см), − то мусить бути щось у відношенні між самими цими речами, що “відповідає” за наше однакове сприйняття. Якби цього чогось не було, то не було б причини, чому я та інші люди сприймають ці речі як розташовані у саме цей, а не якийсь інший довільний спосіб; ми не могли б з’ясувати, як розташовані речі і про які речі взагалі йде мова. Кожний з нас бачив би зовсім інші просторові картини. Те ж саме стосується часової послідовності подій. Якби трансцендентальний ідеалізм був істинним, то кожний з нас жив би у своєму власному феноменологічному просторі й часі, які ніяк не узгоджувалися б між собою.\nТочніше, якщо сприйняття різних людей мають спільну просторово-часову структуру, то таку спільність логічно можливо пояснити в один із двох способів:\n1) Реалізм: просторово-часові відношення властиві об’єктивній реальності поза свідомістю людини; ця реальність структурована у вимірах часу й простору. Свідомість сприймає ті просторово-часові відношення, які вже є в об’єктивній реальності і не залежать від свідомості. Просторово-часова структура притаманна не лише сприйняттям, але й тій дійсності, у взаємодії з якою ці сприйняття формуються. Просторово-часова структура сприйняттів різних людей відтворює просторово-часові відношення, які мають місце в єдиній об’єктивній реальності, що існує і має певні властивості незалежно від сприйняття (її існування і властивості не залежать від того, як вона і ці властивості сприймаються людьми). Саме ця (спільна для різних людей) об’єктивна реальність з притаманними їй просторово-часовими відношеннями забезпечує спільність просторово-часової структури сприйняттів різних людей.\n2) Теорія “наперед встановленої гармонії” (Лейбніц) між свідомостями різних людей. Суть цієї теорії така. Кожна людська свідомість генерує свій власний всесвіт досвіду, однаково структурований у (суб’єктивному) часі й просторі. Сприйняття різних людей мають однакову або дуже близьку просторово-часову структуру не тому, що ця структура відображає структурні характеристики єдиної об’єктивної реальності поза свідомістю, а тому, що усі свідомості наперед “запрограмовані” на розгортання однакової або дуже близької просторово-часової структури. Свідомості різних людей працюють як кілька годинників, які незалежно один від одного показують один і той же час. Така альтернатива логічно можлива, а проте неприйнятна, оскільки по суті вона є лише непослідовним соліпсизмом. Якщо кожна свідомість генерує свій власний всесвіт досвіду, що не відтворює властивостей зовнішньої (об’єктивної) реальності, то кожний такий всесвіт замикається на собі; а отже, немає ніяких підстав припускати існування зовнішньої (об’єктивної) реальності та інших свідомостей!\nПодібною є і ситуація з причинністю. Коли ми виявляємо (або припускаємо, що виявляємо) причинно-наслідкові зв’язки між деякими подіями, то йдеться саме про причинно-наслідкові зв’язки між цими подіями, а не про схильність людського розуму вбачати причинно-наслідкові зв’язки там, де їх насправді немає, − йдеться про причинно-наслідкові зв’язки в дійсності, а не лише в нашій уяві. Кант вважав свою трансцендентальну теорію відповіддю на проблему Юма, який доводив, що віра в причинно-наслідкові зв’язки між подіями є раціонально необґрунтованою . При цьому Юм визнавав, що у людини є психологічна схильність вбачати в дійсності такі зв’язки. Проблема в тому, що наявність у людини такої психологічної схильності нічого не говорить про саму дійсність. Можливо, що людина схильна вбачати в дійсності причинно-наслідкові зв’язки, хоча насправді їх там немає; вони є лише в уяві людини. В такому разі, як би людина не була схильною вбачати в дійсності причинно-наслідкові зв’язки, ці її уявлення є помилковими. Але ж і теорія Канта не розв’язує цієї проблеми; навпаки, вона прямо говорить, що причинно-наслідкові зв’язки є лише в уяві людини, а не в дійсності; що людське знання є не знанням дійсності, а знанням того, якою дійсність постає крізь призму деяких універсальних властивостей людської чуттєвості й розсудку. Але це означає, що наші чуттєвість і розсудок систематично вводять нас в оману.\nЯкщо слідувати за Кантом, то виходить, що 1) ми знаємо лише ту картину, яку дають нам відчуття й розсудок; 2) ця картина не відповідає дійсності, не відображає реальність, якою вона є насправді. Але якщо це так, то немає ніяких підстав вважати, що існують якісь універсальні – властиві для усіх людей – форми чуттєвості й розсудку; кожний з нас замкнений у своїй власній свідомості; про інших людей знати так само неможливо, як і про світ-у-собі. А отже, послідовний розвиток логіки міркувань Канта мусить привести не до трансцендентального ідеалізму, а до соліпсизму (зовнішній світ, реальність поза моєю свідомістю або не існує або, якщо існує, то я нічого про неї не можу знати).\nНа мою думку, в основі трансцендентально-ідеалістичного заперечення метафізичного реалізму Мегі лежить дві помилки: 1) хибне розуміння відношення між досвідом та знанням – ототожнення знання з досвідом (тобто, суб’єктивними переживаннями) та 2) неправомірно звужене розуміння метафізичного реалізму – ототожнення його з ідеєю про те, що “емпіричний світ є усім, що існує” .\nДля ілюстрації першої помилки наведу кілька висловлювань Браяна Мегі.\n(1) “…безпосередній досвід, який ніколи не може бути адекватно виражений у словах, є єдиним знанням, яким ми будь-коли повністю володіємо. Це є нашою єдиною і єдино істинною, без сторонніх домішок, прямою та безпосередньою формою знання світу, якою ми володіємо повністю, унікально наша.”\n(2) “...якщо моє знання світу випливає з факту, що ці об’єкти впливають на відчуття мого тіла у такий спосіб, щоб викликати наслідки в моєму мозку, які можуть бути описані як психічні стани, в яких ці об’єкти репрезентовані; як для мене можливо знати, що ці репрезентації відповідають об’єктам, тобто що мої сприйняття відповідають реальності? Єдиний спосіб, у який можливо перевірити точність копії – це порівняти її з оригіналом, але в нашому випадку у нас немає незалежного доступу до оригіналу, а отже, ми не можемо провести порівняння. Ми маємо доступ лише до копії...”\n(3) Відповідь трансцендентального ідеалізму (Кант) на проблему (2): “…час, простір, поняття об’єкта, причинно-наслідковий зв’язок – усе це є емпіричними припущеннями необмежено загального характеру. Вони характеризують, і можуть характеризувати лише, світ досвіду, емпіричний світ, який – ми маємо пам’ятати – є світом явищ, видимості – а не речами, якими вони є самі по собі… Простір "існує" лише остільки, оскільки мають місце просторові відношення, а час – оскільки мають місце часові відношення. Вони є тим, що Кант називає формами чуттєвого сприйняття...; можна назвати їх структурами, в які ми збираємо раніше неупорядкований сирий матеріал досвіду разом в упорядкований, послідовний світ, який є тим, що ми справді сприймаємо в досвіді. Незалежно від цього процесу вони не існують.” “Вони є формами можливого досвіду. Якщо ми мислимо з допомогою метафори вловлювання речей у сітку досвіду, вони є вічками нашої сітки. …те, що вони можуть спіймати, визначається природою самої сітки, і ми завжди перебуваємо в межах її можливостей та обмежень.” Кант “…вірив з такою певністю, з якою лише можливо у щось вірити, що поза світом усього можливого досвіду існує незалежна реальність. Він називав її ноуменальним світом, світом речей, якими вони є у собі, та реальності, якою вона є у собі. Він називав світ, яким він являє себе нам – прямо знаний світ актуального досвіду з його напівтемрявою, постульований світ можливого досвіду – світом феноменів, явищ.”\nЦі висловлювання об’єднуються спільною помилкою – ототожненням знання з досвідом. При цьому помилкове бачення класичного емпірицизму, що призводить до проблеми (2), “виправляється” не менш помилковою теорією (3), яка говорить про те, що наше знання не може бути знанням про реальність, якою вона є незалежно від досвіду, а завжди мусить бути лише знанням про сам досвід. Як було показано вище, ця теорія приводить до проблеми ще більш важкої, аніж та, яку вона нібито розв’язує: вона замикає досвід на самому себе, послідовним висновком з чого мусить бути не трансцендентальний ідеалізм, а соліпсизм. Натомість, Мегі не помічає, що теорія Карла Поппера дає цілком задовільне розв’язання проблеми (2) і водночас зберігає реальність світу поза нашим досвідом і пояснює можливість пізнання властивостей цього світу і його складових частин (окремих об’єктів).\nЩоб пояснити таку можливість слід наголосити насамперед на трьох важливих моментах:\n1) Знання і безпосередній досвід – це зовсім різні речі; безпосередній досвід – це суб’єктивні переживання, які не містять у собі ніякого знання у готовому вигляді; проте людина має здатність інтерпретувати досвід, результатом чого стають теорії (знання), які можуть відповідати дійсності. Знання – це не щось конкретно і безпосередньо присутнє в досвіді; воно є теоретичною абстракцією, результатом обробки досвіду людськими пізнавальними здібностями; результатом інтерпретації досвіду у світлі наявних у людини теорій та очікувань (частина з яких має “вроджений” характер).\n2) Ані знання, ані безпосередній досвід не є “копією” тих об’єктів, у взаємодії з якими вони формуються. Відношення між знанням та об’єктом пізнання, досвідом та річчю, що викликає цей досвід, зовсім не є відношенням схожості між копією та оригіналом. Мій досвід (суб’єктивні переживання) бачення та дотикового сприйняття червоного квадратного дерев’яного предмету не є ані червоним, ані квадратним, ані дерев’яним. Суб’єктивні переживання (досвід) неможливо порівнювати з матеріальними предметами, які викликають ці переживання як копію картини з оригіналом; вони не мають ніяких спільних властивостей. Знання також непорівнювані з тим, що пізнається. Висловлювання “Йде дощ” не є мокрим. Теорія гравітації не притягує матеріальні речі. Тим не менше, теорія або висловлювання можуть відповідати дійсності (тобто бути істинними). Відповідність теорії дійсності зовсім не є відношенням схожості між теорією та цією дійсністю. Смисл поняття відповідності між висловлюванням (теорією) та дійсністю пояснив А.Тарський: висловлювання “Х” є істинним (відповідає дійсності) тоді і лише тоді, якщо Х. Х – це будь-який можливий факт. Наприклад: висловлювання “Йде дощ” є істинним тоді і тільки тоді, якщо йде дощ. Знову повторю: при цьому між висловлюванням і тим, про що у ньому йдеться, немає жодної подібності, але є відповідність.\n3) Метафора риболовецької сітки, яку згадує Мегі, належить Попперу і прямо говорить на користь метафізичного реалізму проти трансцендентального ідеалізму. У праці “Логіка наукового дослідження” Поппер писав: “Теорії – це сітка, призначена для того, щоб вловлювати те, що ми називаємо 'світом', для усвідомлення, пояснення та оволодіння ним. Ми намагаємося зробити вічка сітки усе меншими.”\nСправді, ані риболовецька сітка, ані її вічка зовсім не схожі на рибу, яка ловиться у сітку (подібно до того, як наш досвід і наші знання зовсім не схожі на зовнішній світ, у взаємодії з яким виникає цей досвід, і про який ми набуваємо знання). Але щоб у сітку щось спіймалося, її властивості мають відповідати властивостям того, що в них ловиться (розмір вічка сітки – розміру риби). Це ж саме можна сказати навпаки: щоб якась риба упіймалася у сітку, її властивості (розмір) мають відповідати властивостям сітки (розмір вічка). Так само, щоб наші теорії могли “ловити” якусь реальність, вони мають відповідати цій реальності, виражати її властивості. Тобто, має існувати така реальність, яка має такі властивості, які описуються теорією. Саме про це і говорить метафізичний реалізм.\nНатомість, метафора риболовецької сітки цілком непридатна в контексті трансцендентального ідеалізму: адже ця теорія стверджує, що “риба” не має властивостей, які відповідали б властивостям “сітки”; тож немає ніяких причин, чому б у цю “сітку” потрапляли одні “рибини”, а не будь-які інші; виходить, що вони потрапляють туди цілком випадково, незалежно ні від яких своїх властивостей, а вже потім сітка створює оптичну ілюзію – надає цим “рибинам” видимості певного розміру й форми!\nВсупереч Канту і у згоді з реалізмом, наші теорії про світ, речі та процеси, їх властивості є теоріями про те, яким є світ, якими є наявні в ньому речі і процеси, а не теоріями про наш досвід. Зрозуміло, що ці теорії можуть бути помилковими, але в тих випадках, коли наші теорії є істинними або наближаються до істини, вони виражають (в тій мірі, в якій вони є істинними або наближаються до істини) структуру і властивості реальності, якою вона є незалежно від нашого досвіду.\nТрансцендентальний ідеалізм ґрунтується на наступному міркуванні:\nУсе, що ми знаємо про реальність, ми знаємо з чуттєвих сприйняттів. Але чуттєві сприйняття не дають нам картини реальності, якою вона є сама по собі. Вони дають нам картину реальності, якою вона постає у цих самих сприйняттях. Отже, неможливо дізнатися, якою є реальність сама по собі, незалежно від наших сприйняттів.\nЦе міркування на перший погляд видається правдоподібним, а проте воно є хибним.\nВоно виходить з хибного уявлення про те, що знання є чимось “даним” у чуттєвих сприйняттях, в дусі знаменитого твердження Локка: “У розумі немає нічого, чого попередньо не було у сприйняттях”. Згадаймо твердження Мегі про те, що “безпосередній досвід … є нашою єдиною і єдино істинною, без сторонніх домішок, прямою і безпосередньою формою знання світу…”\nНасправді, знання світу і безпосередній досвід – це зовсім різні речі. Знання світу не дане в безпосередньому досвіді і не є безпосереднім; воно є теоретичною абстракцією − результатом інтерпретації досвіду – сукупністю теорій-гіпотез про те, як влаштована реальність.\nК.Поппер відзначав з цього приводу:\n“...те, що здається "даними" досвіду, завжди є інтерпретаціями... Ті досвіди, які ми звичайно називаємо "сприйняттями", є інтерпретаціями – інтерпретаціями цілісної ситуації, у якій ми знаходимося, коли "сприймаємо" (з’ясуванню цього ми завдячуємо Канту). Це часто формулювали, дещо незграбно, говорячи що сприйняття є інтерпретаціями того, що дається нам нашими відчуттями; і з цього формулювання виникло уявлення про те, що мусить бути якісь кінцеві "дані", деякий кінцевий матеріал, який належить проінтерпретувати (оскільки інтерпретація має бути інтерпретацією чогось і оскільки не може бути нескінченого регресу). Але цей аргумент не враховує того, що (як вказував уже Кант) процес інтерпретації є принаймні частково фізіологічним, так що в нашому досвіді ніколи немає ніяких неінтерпретованих "даних"...”\n“Структура та праця самих наших очей та вух є результатом проб та помилок; вони мають очікування (тобто, теорії або щось аналогічне), вбудовані в їх анатомію та фізіологію; те ж саме стосується нервової системи. Тож не існує нічого такого як чуттєві дані, нічого "даного" або неінтерпретованого, яке є даним матеріалом для тієї інтерпретації, яка веде до сприйняття: усе є інтерпретованим, відібраним, на тому або іншому рівні, самими нашими відчуттями. На тваринному рівні, цей відбір є результатом природного відбору. На вищому рівні, він є результатом свідомої критики – піддавання наших теорій критичному процесу дослідження, що спрямоване на усунення помилок, шляхом критичної дискусії та експериментальних перевірок.”\nМи не знаходимо знання в досвіді у готовому вигляді; ми здобуваємо його частково з допомогою природжених механізмів інтерпретації, частково − з допомогою уяви, творчого мислення та раціональної критики наших теорій, намагаючись зрозуміти: як має бути влаштований світ (реальність у цілому), щоб наш досвід був таким, яким він є, з усім його багатством і різноманітними взаємозв’язками. Пізнання є активним творчим процесом: ми висуваємо здогадки-гіпотези про те, як влаштований світ, якою є його структура, властивості й відношення різних його складових частин і аспектів; і намагаємося відбирати ті з них, які дозволяють якнайкраще зрозуміти наш досвід з наявними в ньому регулярностями та зв’язками, а також факт просторово-часової спільності-кореляції досвіду різних людей.\nПомилка трансцендентального ідеалізму (як і класичного емпірицизму, у відповідь на який його створено) у тому, що він не зауважує творчий, здогадковий (гіпотетичний) характер процесу пізнання.\nЯк показав Поппер, наше знання про світ завжди має творчий, здогадковий, гіпотетичний характер. Усі наші теорії є здогадками-гіпотезами; ми пробно приймаємо за істинні ті з них, які витримали випробування емпіричними перевірками та іншими формами раціональної критики краще, аніж альтернативні гіпотези. Але наше гіпотетичне знання, наші здогадки, теорії є гіпотетичним знанням, здогадками, теоріями про те, яким є світ, а не про те, яким є досвід. Тобто, уся людська теоретично-пізнавальна діяльність, оскільки вона націлена на вироблення теорій про світ і різні його аспекти (а не лише про людський досвід), має сенс лише за умови істинності метафізичного реалізму.\nДжерелом трансцендентального ідеалізму є також двозначність у вживанні слова “знати” і нерозрізнення-сплутування двох зовсім різних його значень:\n(1) знати Х означає мати безпосереднє знайомство з Х, суб’єктивний досвід-переживання відносин з Х; знати Х – це знати як це – сприймати Х ;\n(2) знати про Х означає мати теорію, яка говорить про властивості, структуру Х та його різноманітні відношення до інших речей, і яка адекватно представляє ці властивості, структуру, відношення, відповідає дійсності, є істинною (або принаймні, досить близькою до істини).\nТеорія трансцендентального ідеалізму є результатом хибного ототожнення знання у смислі (2), теоретичного знання, зі “знанням” у смислі (1), безпосереднім знанням-знайомством-сприйняттям.\nВисновок про неможливість пізнання властивостей речей-у-собі слідує з цього хибного ототожнення тавтологічно: якщо наше знання є завжди лише знанням про наші сприйняття, то воно ніколи не є і не може бути знанням про речі-у-собі. Але оскільки ототожнення є хибним, то хибним є і цей висновок.\nСправді, якщо ми говоримо про “знання” у смислі (1), то воно за визначенням є знанням лише про наші сприйняття і не може бути нічим іншим. У цьому смислі, ставити питання про можливість знання властивостей речей-у-собі означало б запитувати, чи можливо дізнатися про те, якими ці речі постають у сприйнятті коли вони ніким не сприймаються.\nНатомість, якщо ми говоримо про знання у смислі (2), то воно є знанням не про наші сприйняття, а про речі-у-собі (їх властивості, структуру, відношення до інших речей-у-собі). Зрозуміло, що ми вибудовуємо наше теоретичне знання про світ, спираючись на наш досвід, наші сприйняття; але при цьому ми шукаємо відповідь на питання про те, якою є сама дійсність (дійсність речей-у-собі), і пропонуємо гіпотези-теорії про цю дійсність. Зрозуміло, що оскільки ця дійсність дає нам про себе знати лише через наш досвід, наші сприйняття, то єдино можливий для нас спосіб досягти теоретичного знання про неї – це намагатися сформувати таку теорію дійсності, яка якнайкраще пояснювала б наш досвід у різноманітності його форм і наявних у ньому зв’язків і регулярностей. Щоб відповісти на питання: “Якою є дійсність?” ми мусимо висувати різні гіпотези і випробовувати їх на відповідність досвіду та узгодженість між собою. Таким чином, питання “Якою є дійсність?” трансформується у питання “Якою має бути дійсність, щоб людський досвід був таким, яким він є?” або “Яка теорія дійсності може якнайкраще (якнайповніше і якнайпростіше) пояснити людський досвід?” Опосередковано, спираючись на досвід (сприйняття) і нашу здатність до творення пояснювальних гіпотез-теорій, ми створюємо і розвиваємо теорії, які говорять не про досвід (сприйняття), а про дійсність. Якщо ці теорії істинні або достатньо близькі до істини, то вони дають нам знання про дійсність – світ речей-у-собі та об’єктивних відношень між ними.\nПерейдемо до другої помилки, що лежить в основі заперечення Браяном Мегі метафізичного реалізму.\nЯкщо метафізичний реалізм є істинним, то чи означає це, що емпіричний світ є єдиною й остаточною (найглибшою, найфундаментальнішою, “найбільш реальною”) реальністю? (Саме проти цього заперечує Браян Мегі.) Щоб відповісти на це питання, спочатку слід уточнити: що мається на увазі під словосполученням 'емпіричний світ'?\n1) Якщо під словосполученням 'емпіричний світ' мається на увазі лише те, що “дане” у зовнішньо-чуттєвому досвіді, то відповідь реаліста на питання “Чи є емпіричний світ єдиною й остаточною реальністю?” очевидно мусить бути негативною. Насправді, в досвіді не “дана” ніяка реальність, крім самого досвіду, тобто психічних станів суб’єкта. Вважати, що існує лише досвід суб’єкта – це не реалізм, а соліпсизм. Реалістична теорія світу не “дана” у досвіді, а є результатом інтерпретації досвіду. (Яблуко, яке я бачу, перебуває не в моєму досвіді, а на дереві; в моєму досвіді є лише образ яблука. ) На рівні безпосередньо спостережуваних речей реалістичний спосіб інтерпретації є інтуїтивним (і, напевно, вродженим), так що ми не усвідомлюємо того, що постійно здійснюємо інтерпретацію досвіду. (Як людина, яка зі здивуванням дізналася, що усе життя говорила прозою.)\nОчевидно, що реальність – це більше, аніж множина безпосередньо спостережуваних речей. Завдяки науці ми знаємо про фізичні мікрооб’єкти та мікропроцеси, про дуже віддалені небесні тіла тощо, які безпосередньо неможливо спостерігати. Таке наукове знання зовсім не “дане” у досвіді; воно ще більш віддалене від безпоседнього досвіду, аніж наше повсякденне знання про речі, які ми бачимо навколо нас. Наукове знання, так само як і повсякденне знання, є результатом інтерпретації досвіду, але значно більш складної та опосередкованої інтерпретації. Наука припускає існування електронів і фотонів, а також віддалених зірок і планет, які неможливо спостерігати тому, що припущення про їх існування дозволяє пояснювати деякі безпосередньо спостережувані явища.\n2) Навіть якщо під словосполученням 'емпіричний світ' розуміти усю фізичну реальність, тобто усе, що прямо чи опосередковано проявляється у зовнішньому досвіді, то істинність метафізичного реалізму зовсім не означає, емпіричний світ є єдиною й остаточною (найглибшою, найфундаментальнішою, “найбільш реальною”) реальністю?\nЗвичайно, метафізичний реаліст може вважати, що фізична реальність вичерпує собою усю реальність; але він не мусить так вважати. Метафізичний реалізм та матеріалізм (фізикалізм) – це різні поняття. Матеріалізм є лише одним з різновидів метафізичного реалізму. Метафізичний реалізм цілком може бути дуалізмом або плюралізмом.\nВизнання реальності емпіричного (матеріального) світу, а також таких його найзагальніших структурних властивостей як простір, час, причинність тощо, зовсім не мусить означати, що цей світ вичерпує собою усю реальність. Реаліст цілком може вважати, що уся реальність – це більше, ніж емпіричний (матеріальний) світ. Важливо лише, щоб він визнавав, що емпіричний (матеріальний) світ є реальним – реальною частиною чи аспектом реальності-у-цілому. Наприклад, Карл Поппер визнавав існування, поряд з матеріальним світом, інших, нематеріальних складових реальності – людських Я та світу-3 (виміру об’єктивного змісту теорій та творів мистецтва).\nЯ припускаю, що реальність може бути ще більш складною, і усі наші наявні теорії можуть бути досить далекими від адекватного її представлення. Але в будь-якому разі реальність мусить містити у собі усі ті структурні розрізнення, які схоплює “емпірична” картина світу. Реальність може бути багатшою, багатограннішою, аніж усе наше знання про неї; наші найкращі теорії можуть не схоплювати важливі її аспекти та зв’язки. Але те, що наші кращі теорії схоплюють, мусить бути в реальності. Принаймні, той хто з цим не згодний, мусить показати, що в наших кращих теоріях справді є щось зайве, непотрібне для пояснення нашого досвіду і запропонувати простішу теорію. Оскільки цього не зроблено, то раціонально дотримуватися тих теорій про структуру реальності, які (з усіх нам відомих) найкраще пояснюють наш досвід.\nНа моє переконання, метафізично-реалістична теорія, яка визнає реальність матеріального світу як частини (аспекту) більшої й складнішої реальності, є незрівнянно кращою, аніж трансцендентально-ідеалістична теорія Шопенгауера, глибиною якої захоплюється Мегі. Це теорія говорить про те, що усе те, що ми зазвичай сприймаємо за реальність – змінний світ фізичних процесів та людського досвіду, є ілюзією-явленням, а справжня реальність (як “річ-у-собі”) є недиференційованою незмінною цілістю. Я можу лише дивуватися, як взагалі можливо сприймати таку теорію всерйоз. По-моєму, це не глибина, а порожнеча. Адже ця теорія абсолютно неспроможна пояснити людський досвід. В принципі, логічно неможливо, щоб реальність-у-цілому була простою, недиференційованою й незмінною, а досвід, який ця реальність породжує був складним, багатоманітним і змінюваним. Реальність-у-цілому (усе, що є) не може бути чимось недиференційованим і незмінним “у собі” (тобто насправді), і в той же час багато диференційованою і змінною “як явлення” (тобто виглядати диференційованою й змінною), − просто тому, що (оскільки реальність-у-цілому включає в себе усе; немає нічого, що перебувало б поза нею) усі “явлення” не можуть являтися ніяк інакше, крім як десь всередині цієї реальності-у-цілому. Тож якщо “явлення”, людський досвід, є багато диференційованим і змінюваним, то і реальність-у-цілому мусить бути не менш багато диференційованою й змінюваною.\n3) Питання про те, чи є емпіричний світ є єдиною й остаточною (найглибшою, найфундаментальнішою, “найбільш реальною”) реальністю може насправді мати на увазі дещо інше, а саме: питання про те, чи (для людини) можливе адекватне теоретичне пізнання-розуміння дійсності в цілому? Чи, можливо, цілісне теоретичне осягнення-знання дійсності для людини неможливе в принципі, в силу самої конституції її пізнавальних здібностей, а доступними для теоретичного пізнання є лише деякі аспекти дійсності? Теорію трансцендентального ідеалізму можна розглядати як неточне вираження ідеї про обмеженість пізнавальних можливостей людини, їх недостатність для цілісного осягнення дійсності, усіх її важливих аспектів та взаємозв’язків між ними.\nА проте, трансцендентально-ідеалістичне вираження цієї ідеї є некоректним. Натомість, точка зору метафізичного реалізму цілком сумісна з обома альтернативами: як з припущенням про те, що людські пізнавальні здібності дозволяють (в принципі, в невизначеній перспективі) сформувати цілісне розуміння дійсності, так і з припущенням про те, що людські пізнавальні здібності роблять можливим більш-менш адекватне теоретичне осягнення лише деяких аспектів дійсності. І в тому і в іншому разі предметом пізнання, тим, що прагнуть осягнути наші теорії, про що ці теорії говорять є сама дійсність, а не лише наше її сприйняття. Реалізм зовсім не означає, що наші зусилля щодо пізнання дійсності мусять або можуть досягти остаточного успіху (цілком адекватної теорії про устрій дійсності в цілому); достатньо того, вони можуть досягати часткового і відносного успіху − теорій, що більш-менш адекватно представляють деякі важливі аспекти дійсності, − самої дійсності, а не лише наших суб’єктивних сприйняттів дійсності. Якби, як це припускає трансцендентальний ідеалізм, наші теорії представляли лише наші суб’єктивні сприйняття дійсності, то втрачало б сенс саме питання про істинність або хибність цих теорій (тобто, їх відповідність або невідповідність дійсності).\nПитання про принципову можливість для людини досягнення адекватного цілісного знання про дійсність, − про те, чи конституція пізнавальних здібностей людини уможливлює (в принципі, в невизначеній перспективі) досягнення цієї мети, − є достатньо цікавим саме по собі. На мою думку, істина в цьому питанні перебуває десь посередині між,\nз одного боку, цілковитим пізнавальним оптимізмом − переконанням (безпідставним) у тому, що дійсність мусить бути такою, щоб людський розум міг сформувати цілком адекватне й цілісне її теоретичне розуміння,\nз іншого боку, обмежувальною теорією (характерною, зокрема, для Канта) про те, що пізнавальні можливості людини мають чіткі межі, які можливо визначити раз і назавжди і таким чином встановити “законну” царину теоретичного пізнання, за межами якої будь-які намагання досягти по можливості кращого теоретичного розуміння приречені на невдачу (якщо це так, то за межами цієї чітко визначеної царини теоретичного пізнання нам слід або взагалі утримуватися від суджень, або приймати якусь позицію на віру, безпідставно, ірраціонально).\nПроти обмежувальної теорії можемо зауважити, що усе, що є в дійсності, мусить так або інакше, прямо або з різними ступенями опосередкованості, впливати на людський – актуальний і можливий – досвід. При цьому в даному разі я вживаю поняття досвіду у найширшому смислі, який охоплює значно більше, аніж те, що зазвичай мається на увазі під поняттям 'емпіричний': у тому числі, досвід переживань людиною різних емоційних станів, любові, творів мистецтва, досвід релігійно-містичних переживань тощо. Здійснюючи інтерпретацію зовнішньо-чуттєвого досвіду (емпіричне, у найбільш типовому розумінні) і намагаючись її покращити, − так щоб окремі інтерпретації різних моментів досвіду різних людей вписувалися в якомога більш широку й цілісну теоретичну картину, − ми виробляємо й розвиваємо природничо-наукові теорії. Але процес, який виявляється успішним у застосуванні до зовнішньо-чуттєвого досвіду, може бути застосований і до інших форм досвіду. Оскільки людський досвід має різні форми, то природним є прагнення зрозуміти, що являє собою та реальність (ті аспекти реальності), яка “стоїть за” цим досвідом; формувати і розвивати теорії щодо цієї реальності. Ці теорії, так само, як і природничо-наукові теорії, можуть піддаватися раціонально-критичному обговоренню, і вдосконалюватися у цьому процесі. Тож немає підстав вважати, що наші пізнавальні зусилля за межами природничо-наукової царини приречені на невдачу. Те ж саме стосується і намагань сформувати цілісну теорію дійсності, яка якнайкраще й якнайповніше пояснювала б різні форми людського досвіду, давала б змогу узгодити окремі інтерпретації різних його моментів і форм. Остаточний успіх – формування вичерпної й абсолютно істинної теорії дійсності-в-цілому, яка давала б змогу зрозуміти й узгодити усі важливі моменти й форми людського досвіду – нічим не гарантований і, на мою думку, малоймовірний. А проте завжди залишається відкритою можливість принаймні часткового покращення наших теорій, їх наближення до істини, поглиблення й збагачення нашого розуміння дійсності, − і для такого покращення не існує ніяких apriori визначених меж.\nЗ іншого боку, немає ніяких гарантій проти можливості того, що дійсність у цілому є такою, що пізнавальні здібності людини, за самою їх конституцією, не дають змогу сформувати цілком адекватної (абсолютно істинної) теоретичної картини деяких аспектів дійсності, а також дійсності-у-цілому. Зокрема, заслуговують на увагу міркування Томаса Нагеля, які хоч і не доводять, що відношення між дійсністю й людськими пізнавальними можливостями справді є таким, але показують, що це цілком можливо і правдоподібно: “Що ми можемо зрозуміти про світ, залежить від відношення між нами та рештою цього світу. ...наскільки багато з того, що існує, ми можемо в принципі осягнути цими засобами, залежить від нашої психічної конституції і того, розуміння яких гіпотез вона для нас уможливлює. Наша здатність розуміння того, що існує, може бути лише частковою, оскільки вона залежить не лише від способу буття речей. але й від нашої конституції, і перше є незалежним від другого. У цій глобальній картині ми перебуваємо у світі і здатні до об’єктивного розуміння деякої його частини, але в той же час велика його частина може залишатися конституційно за межами наших можливостей осягнення.”\nАле якщо це так, то це аж ніяк не свідчить проти метафізичного реалізму на користь трансцендентального ідеалізму. Т.Нагель відстоює реалізм, зауважуючи, зокрема: “Якщо ми погоджуємося з Кантом у тому, що ідея світу-яким-він-є-у-собі є слушною, то немає підстав заперечувати, що ми щось знаємо про нього... Він являється нам природно у певні способи, і з допомогою розуму та контрольованих спостережень ми можемо формувати гіпотези про об’єктивну реальність, яка "стоїть за" цими явленнями.” “Припустимо, що Кант має рацію, стверджуючи, що первинні якості є сутнісними властивостями нашої картини світу, так що ми не можемо осягнути світ без них. Це не означає, що вони не можуть бути також і властивостями світу яким він є у собі.”\nНа думку Нагеля, трансцендентальний ідеалізм Канта є результатом помилки, яка полягає у “нерозрізненні між двома способами, у які людська точка зору входить у наші думки – як форма та як зміст. Зміст думки може бути цілком незалежним від її специфічної форми... Усі ніші думки мусять мати форму, яка робить їх доступними у людській перспективі. Але це не означає, що усі вони є думками лише про нашу точку зору або про відношення світу до неї. Те, про що вони, залежить не від їх суб’єктивної форми, а від того, на що ми мусимо посилатися у будь-якому поясненні того, що робить їх істинними.” А оскільки це так, то ми маємо вагомі підстави вважати хибним, зокрема, Кантове заперечення просторових властивостей і відношень між речами-у-собі: “Ми не можемо пояснити того факту, що речі виглядають як просторово протяжні, інакше, аніж тим, що вони є протяжними. І ми не можемо пояснити того факту, що таке пояснення здається істинним інакше аніж, знову ж таки, тим, що речі є протяжними, що їх протяжність певним чином впливає на наше сприйняття, і що існування такого відношення впливає на результати нашого дослідження причин нашого сприйняттєвого враження протяжності... Єдине, що могло б спростувати цей погляд – це краща альтернатива... Кантове непояснення в термінах незбагненного ноуменального світу не є такою кращою альтернативою. Воно лише тримає місце для чогось за межами нашого розуміння, і для його прийняття немає підстав, якщо наявну реалістичну точку зору, яка приписує протяжність речам-у-собі, не виключено як неможливу. Але, якщо визнати зрозумілість поняття речей у собі, то які можуть бути підстави для того, щоб вважати, що вони не можуть бути просторово протяжними? Для цього немає добрих підстав – лише погана Беркліанська підстава: зміщення від суб’єктивності форми до суб’єктивності змісту.”\nЗагальний висновок Т.Нагеля: “…реальність тих властивостей речей-у-собі, які ми виявили, є так само незалежною від нашої здатності до їх виявлення, як і реальність будь-чого такого, що може перебувати за межами нашого концептуального осягнення, актуального чи можливого.”\n1. Ці зв’язки не дані у досвіді: у досвіді дана лише послідовність подій, але з того, що за подією А слідує подія B, логічно ніяк не слідує, що подія А є причиною події B; більше того, навіть якщо в усьому попередньому досвіді усіх людей досі за подіями типу A завжди слідували події типу B, з цього логічно не слідує, що таке відношення є універсальним-необхідним (відношенням причинності). Юм доводив, що такі (індуктивні) узагальнення є логічно необґрунтованими; з того, що досі в сюжетах дійсності, які ми спостерігали, спостерігалися деякі типові шаблони-регулярності, логічно не слідує, що ці шаблони-регулярності є універсальними (законами природи). Більше того, з цього логічно не слідує навіть більша ймовірність повторення таких шаблонів-регулярностей в майбутньому, аніж ймовірність будь-яких інших можливих конфігурацій. Наприклад, якщо досі ви бачили лише білих лебедів, то з цього факту логічно не слідує, що усі лебеді білі. Більше того, з цього логічно не слідує навіть, що більш ймовірно, що наступний лебідь, якого Ви побачите, буде білим, аніж чорним чи зеленим, − якою б великою не була кількість білих лебедів, яких Ви досі бачили.\nПорівняння з мурахою, який повзає по ковдрі, досі бачив на ній лише один візерунок і тому вважає, що уся ковдра має такий візерунок. Насправді можливо, що ковдра складається з клаптиків з різними візерунками і мурасі досі просто не довелося виповзти за межі одного з цих клаптиків. У мурахи немає ніяких логічних підстав вважати, що уся ковдра має один візерунок. У нього також немає логічних підстав вважати, що більш ймовірно, що ковдра має один візерунок, аніж що вона складається з двох, трьох чи будь-якої іншої кількості клаптиків з різними візерунками. Якщо він весь час повзе в одному напрямку (аналог лінійної спрямованості часу), то у нього також немає ніякої логічно обґрунтованої можливості оцінити ймовірність того, що через хвилину (чи будь-який інший конкретний заданий проміжок часу) він не опиниться на іншому клаптику (незалежно від того, наскільки довго він повзав по першому клаптику). Для нього неможливо навіть логічно обґрунтовано оцінити, чи ця ймовірність більша чи менша 50% − чи більш ймовірно, що через заданий проміжок часу він усе ще буде на цьому клаптику, чи на іншому, − яким би коротким не був цей проміжок часу і яким би довгим не був період його попередньої подорожі! Ми усі подібні до цього мурахи; тільки ми рухаємося по лінії часу. Немає ніяких логічних підстав вважати, що через деякий (будь-який) заданий проміжок часу, візерунок нашого досвіду не зміниться на зовсім інший, навіть якщо досі, упродовж багатьох століть, він був одним і тим же. Не має також і логічних підстав вважати, що більш ймовірно, що він не зміниться, аніж що він зміниться.\nЦі міркування Юма нікому не вдалося спростувати. Єдина відома мені задовільна відповідь на проблему Юма – гіпотетико-дедуктивна теорія пізнання Карла Поппера. Ця теорія взагалі відкидає ідею про те, що наші теорії є результатом індуктивних узагальнень на основі попередніх спостережень, і що це дає якусь гарантію істинності або хоча б високої ймовірності істинності наших теорій. Натомість, Поппер говорить, що усі наші теорії є просто здогадками (гіпотезами), істинність (або висока ймовірність істинності) яких ніколи нічим не гарантована. Раціональність прийняття певної теорії визначається не якимись позитивними гарантіями її істинності (ніяких таких гарантій не існує), а тим, що у світлі усіх відомих на даний момент аргументів та фактів ця теорія виглядає кращою за усі альтернативні теорії (краще витримує випробування раціональною критикою).\nЗокрема, ми мусимо припускати існування певних регулярностей (закономірностей), які не лише описують послідовності подій у минулому, але й дають можливість передбачати їх у майбутньому, − інакше ми не могли б ніяк орієнтуватися в дійсності. Прийняття цього припущення є раціональним не тому, що воно є логічно обґрунтованим, а тому, що воно є життєво необхідним. Це загальне (як визнає Поппер, метафізичне) припущення про існування закономірностей спрямовує весь процес пізнання – пошуку конкретних закономірних зв’язків в дійсності гіпотетико-дедуктивним методом, методом проб і помилок, припущень і спростувань.\n2. Magee B. Confessions of Philosopher. – p.195.\n3. Поппер у своїх працях часто згадує про це просте пояснення Тарського, наголошуючи на тому, що воно є дуже важливим для розуміння суті реалізму і поняття істини (оскільки перед цим багато філософів саме через відсутність подібності між висловлюваннями та тим, про що вони говорять, відкидали теорію істинності як відповідності і пропонували інші теорії, які не витримують критики і не відображають смислу поняття істини у звичайному розумінні. На жаль, схоже, що ця важлива теорія пройшла повз увагу Браяна Мегі.\n4. Поппер К. Логика научного исследования. – С.54.


16 Листопад, 14:47 604 Україна\n11 Листопад, 14:00 765 Подкасти\n30 Жовтень, 16:00 14256 Відео\n30 Жовтень, 10:00 4888 Роздуми\n29 Жовтень, 13:00 8455 Погляд\n28 Жовтень, 17:30 15026 Погляд\n28 Жовтень, 07:30 749 Молитовник\n27 Жовтень, 16:20 562 Молитовник\n26 Жовтень, 14:10 1882 Поради\n26 Жовтень, 12:54 1926 Погляд\n26 Жовтень, 12:35 591 Молитовник\n25 Жовтень, 16:50 741 Молитовник\n23 Жовтень, 10:21 2428 Погляд\n21 Жовтень, 15:08 1132 Роздуми\n20 Жовтень, 15:44 1194 Роздуми\n18 Жовтень, 15:40 36351 Погляд\n14 Жовтень, 14:12 2845 Свідчення\n13 Жовтень, 14:59 1712 Анонси видань\n12 Жовтень, 10:10 1898 Свідчення\n11 Жовтень, 12:24 980 Україна\n09 Жовтень, 07:30 7884 Поради\n08 Жовтень, 16:51 2931 Свідчення\n08 Жовтень, 11:09 1149 Фотофакт\n07 Жовтень, 16:55 1475 Коментарі\n07 Жовтень, 11:06 671 Молитовник\n07 Жовтень, 06:30 620 Молитовник\n06 Жовтень, 15:33 1007 Поради\n06 Жовтень, 06:30 531 Молитовник\n05 Жовтень, 17:16 1174 Світ\nРозарій. Скорботні таємниці\nТрадиційно місяць жовтень присвячений розарієвій молитві. У храмах та капличках вірні збираються разом, аби молитися Розарій. Пропонуємо помолитися разом. Традиційно, коли молиться кілька людей — першу частину молитви читає одна людина, а другу — інші. Тому у записі Розарію ми спеціально притишили звук на другій частині молитов, щоби ви змогли промовити їх уголос. https://youtu.be/B3u5tavKu54 Розарій — це молитовні роздуми над радісними, світлими, скорботними та славними таємницями життя Христа і Марії. Його назва означає «трояндовий вінок». Розарій має чотири частини...\n05 Жовтень, 06:30 677 Молитовник


В Італії у батьків забрали дитину через похилий вік - Українська газета в Італії\nВ італійському місті Турин суд у справах неповнолітніх постановив забрати у подружньої пари їх півторарічну доньку через їх похилий вік.\nСудді вважають, що подружжя – 58-річна Габріела і 70-річний Луїджі Діамброзіс – вирішили народити дитину в такому пізньому віці для того, щоб задовольнити свої власні бажання, і не замислювалися про те, що їхня дитина ризикує залишитися сиротою в юному віці.\nІсторія, яка відразу ж привернула увагу громадськості, почалася більше року тому. За даними видання, з 16 місяців життя маленька Віола, яку батьки змогли зачати тільки за допомогою екстракорпорального запліднення за кордоном, уже 15 місяців живе в прийомній сім’ї, а рідні батько і мати можуть бачитися з дочкою один раз у два тижні.\nПротягом усього цього часу фахівці у справах неповнолітніх за допомогою психологів вивчали цей непростий випадок, і в результаті вирішили, що подружжя занадто старе для того, щоб виховати дитину.\nПопередня постанова про передачу дівчинки в іншу сім’ю була прийнята після того, як одного разу її помітили одну в машині батька, припарковану біля будинку. “Дитина залишався одна в машині без постійного нагляду протягом 40-45 хвилин, а батько не виявляв ніякої тривоги через її плач”, – відзначають судді у своєму висновку.\nЛуїджі Діамброзіс спростував ці звинувачення і пояснив, що залишив Віолу в машині поки розвантажував покупки, коли його дружини не було вдома, але він постійно стежив і за машиною, і за донькою.\n“Головна жертва цієї несправедливості не ми, а наша дочка. Чому вона повинна бути вирвана з рідної сім’ї? Ми бачимо її всього лише один раз в два тижні і кожен раз, коли ми йдемо від неї, ми знову переживаємо той ранок, коли карабінери прийшли і забрали її з нашого будинку”, – розповіли батьки.\nПодружжя налаштоване рішуче і має намір оскаржити постанову туринського суду у справах неповнолітніх.\nНагадаємо, на початку вересня повідомлялося про британську сім’ю, з якої забрали трьох дітей через їх схильність до ожиріння.\nЗа материалами РИА Новости\nPrevious article Анастасія Петришак. Івано-Франківська cкрипалька що заворожує Італію\nNext article Заробітчани – не виборці?\nЗаробітчани – не виборці?


ГоловнаНовини Здоров'яКардамон і його 11 цілющих властивостей\nБатьківщиною кардамону є Південно-Східна Азія. Зважаючи на високу вартість, його по праву називають королем спецій. Дорожче кардамону тільки шафран, і ваніль, яка займає друге місце. Крім того, що він кардамон широко використовується в приготуванні їжі, важко переоцінити лікувальні властивості рослини – він просто дивовижно діє на травну, серцево-судинну та сечостатеву системи організму, а також контролює появу ракових пухлин і рівень холестерину в крові.\nЗгідно з ботанічними характеристиками кардамон належить до імбирних, а його науковим ім’ям є Elettaria cardamomum, тобто, кардамон справжній. Розрізняють 2 головних підвиди кардамону – зелений або справжній, і амомум – кардамон чорного, білого або червоного кольору. На сьогоднішній день він доступний в більшості тропічних місць Південно-східній Азії, на півостровах Індостан, Індокитай, Корейському, а також на островах Японії та в Китаї. Але вважається, що вирощування кардамону почалося в тропічному і вологому індійському кліматі.\nМіністерство торгівлі і промисловості спеціями Індії визнає три різновиди кардамону: малабарський, майсурський і важука. Існує також четвертий різновид – нджалани, яка придбала таку ж популярність, як і три попередні. Цей сорт – справа рук Себастьяна Джозефа власника невеликої ферми в провінції Керала.\nКардамон дозріває у коробочках, маює вигляд своєрідного стручка, в якому знаходяться чорні насіння. Коробочка і насіння однаково мають приємний аромат і смак, що пояснює їх використання в якості ароматизаторів у національній кухні Індії. Кардамон використовують при приготуванні і пряних і гострих страв, а в десерти додають, щоб підкреслити їх пікантність. Настій з кардамону має таку ж велику популярність в Індії, як і імбирний настій.\nВ Індії він традиційно вважався зіллям і був одним з інгредієнтів в Аюрведі (давня практика лікування і способу життя в Індії), а також використовувався в медицині Китаю. Його використовували як ліки для лікування зубів і порожнини рота, хвороб горла, закупорки легень, туберкульозу легенів, запалення очного століття, кишково-шлункових розладів, руйнування каменів нирок і жовчного міхура. Крім того, його застосовували в якості протиотрути.\nНа кожні 100 грам кардамону припадає 300 ккал енергії, а також в ньому містяться вуглеводи (68 гр.), білки (11 гр.), клітковина (28 гр.) і нульове кількість холестерину. Кардамон також багатий різними вітамінами і мікроелементами. Він містить вітамін А, В1, В2, В3, В6, С, а також достатню кількість натрію, калію, кальцію, міді та інших корисних хімічних мінералів.\nЧитайте ще: 5 продуктів, які підвищують якість сексуального життя\nМи вже згадували про те, що кардамон здійснює сприятливий вплив на дуже важливі системи нашого організму. Його використовують у лікуванні захворювань травного тракту, серцево-судинних захворювань та для поліпшення циркуляції крові. Також кардамон дозволяє тримати під контролем баланс холестерину, утворення ракових пухлин.\nДоведена його корисність у лікуванні хвороб порожнини рота та інфекційних хвороб сечової системи, таких як цистити, нефрити або гонорея. Кардамону також властиве посилення статевого почуття, тому його застосовують для лікування імпотенції, порушення ерекції та передчасної еякуляції. Тобто, він є ідеальної пряністю, що володіє безліччю лікувальних можливостей. Пропонуємо розглянути їх більш ретельно.\n1) Запобігання раку товстого кишечника\nРак, особливо товстої кишки, є однією з провідних хвороб у світі з летальним результатом. Зростання вартості традиційної протиракової терапії і наступні побічні дії закликають вчених шукати альтернативу усталеної практики. Дослідження, які проводили професор Сенгупта з колегами в Читтаранджанському Національному інституті по лікуванню раку в Колкаті (до 2001 року – Калькутта) показують, що вживання кардамону дає позитивний результат у протидії раку товстої кишки в обсязі до 48%.\n2) Користь для серцево-судинної системи\nКафедра фармації та фармакології в Університеті імені короля Сауда, в Саудівській Аравії, провела наукові дослідження. Згідно з їхніми результатами, було встановлено, що використання кардамону для профілактики хвороб серцево-судинної системи дозволяє знизити в результаті рівень серцебиття, тобто, ритму, і контролює гіпертензію, тобто, підвищений тиск. Мікроелементи, які знаходяться в кардамоне здатні ліквідувати різкий стрибок ліпідів.\nВ експерименті відділу фармакології і токсикології ТОВ «Індустан Антибайотикс» в індійській Пуні, проведеного під керівництвом проф. Дюлея миші перебували на дуже поживній дієті, в якій використовувалися благотворно впливаючі на печінку і серце антиоксидантні ензими з кардамону. Ці ензими вплинули на кількість холестерину і помітно допомогли в його контролі.\nКардамон також має антидепресивні властивості. Ефірна олія спеції – одне з масел, що використовується в ароматерапії. Воно може застосовуватися не тільки для боротьби з депресією, але і для лікування різних хвороб, починаючи від розладів шлунку і закінчуючи парагонімозом (паразитарне захворювання, викликане паразитами в легенях, яке вражає тканини легенів, м’язів і навіть головного мозку).\n4) Попередження хвороб травного тракту\nЧитайте ще: Це харчування допоможе жінкам уникнути інсультів\nКардамон вважається традиційним елементом Аюрведи та медицини Китаю, для боротьби з шлунково-кишковими хворобами. Метанольний екстракт кардамону – це компонент, який допомагає контролювати розлади травного тракту, такі як кислотність, здуття та спазми кишечника. Дослідження, проведені проф. Джамалем на кафедрі хімії (Джамія Хамбард, Нью Делі, Індія), привели вчених до висновку про те, що швидко випаровуються витяжки масла кардамону здійснюють позитивний вплив на розлади травного тракту.\n5) Протимікробні властивості\nПротягом декількох тисячоліть вважалося, що кардамон має протиінфекційними властивостями. Для сучасної науки це означає, що кардамон містить антимікробні елементи. Ця теорія була перевірена в університеті Ван Юзюнчу Іл професором Аг Огли. Експеримент був проведений на оліях спеції, які легко випаровуються. Було встановлено, що вони здатні гальмувати розвиток і поширення деяких дуже небезпечних мікробів, регулярно провокують харчові отруєння.\n6) Антиспазматичні та протизапальні властивості\nЗгідно Аюрведе, кардамон є прекрасним засобом при болях в суглобах і м’язах. Спазми м’язів дуже часто спостерігаються у людей старшого віку. До них призводять раптові скорочення тих же м’язів.\nДослідник Аль-Захар з колегами з вищезазначеного університету в Саудівській Аравії провели дослідження з використанням тварин. В результаті вони прийшли до висновку про можливість використання кардамону в якості контролера м’язових спазм. А недавні докази, отримані шляхом експерименту, доводять здатність кардамону також здійснювати протизапальну і протиканцерогенна вплив.\n7) Хвороби порожнини рота\nВ індійській та китайській медичній практиці кардамон вже багато століть використовується для профілактики порожнини рота. Після винаходу антибіотиків виявилося, що їх використання породжує появу змішаних результатів, а також побічних ефектів, тобто вони можуть знищувати сприятливі бактерії-пробіотики.\nУ той же час використання спецій є ідеальним, так як таких побічних ефектів, які прискорюють розвиток лише інфекційних бактерій, а не пробіотиків, вони не дають. Ісао Кубо, Масакі Гимеджима і Гісао Мурої у відділі ентомології та паразитології в Каліфорнійському університеті, провели дослідження з використанням кардамону і довели наявність у ньому протимікробних властивостей.\n8) Протиастматичні здібності\nКардамон також використовується для лікування астми та інших респіраторних захворювань. Одне дослідження доводить – свіжі екстракти кардамону є досить ефективними для відкривання дихальних шляхів у лабораторних тварин. Вони також провокували позитивний вплив на внутрішні стінки трахеї. Це попереднє дослідження дуже цінне і гарантує продовження дослідних робіт.\n9) Детоксикація організму\nЧитайте ще: Спека може вбити все людство\nМетаболічні процеси в нашому організмі породжені токсинами і вільними радикалами. Для того, щоб організм залишався здоровим, їх потрібно нейтралізувати і вивести. З іншого боку, ці токсичні речовини здатні провокувати розвиток деяких хвороб, в першу чергу раку і швидке старіння організму.\nКардамон також відомий як агент з детоксикації. Ефірні масла, а також біохімічні елементи кардамону, забезпечують ефект детоксикації. Дослідження проф. Даса показує ефективність кардамону в боротьбі проти ракових клітин.\n10) Користь для кровоносної системи і циркуляції крові\nТрадиційна терапія, наприклад, ароматерапія, широко використовує кардамон для лікування астматичних нападів і бронхітів, за допомогою поліпшення кровообігу у тканинах легенів. У Мангалорском університеті (Індія) під керівництвом проф. Нітта були проведені дослідження, в ході якого кардамоновые ефірні частинки були протестовані на групі, що складається з людей в стресовому стані. Це дослідження змогло довести ефективність кардамон для профілактики кровопостачання організму.\n11) Лікування болю в горлі, блювотних рефлексів і нудоти\nЄ відомості використання кардамону як засіб проти нудоти. Також він сприяє зниженню чутливості до рефлексів нудоти і блювоти. Крім того, кардамон дуже ефективний для хвороб горла. Якщо його заварити, додати трохи кориці і полоскати цим розчином вранці горло, то болі, і навіть ангіна, пройдуть дуже швидко.\nСолодкий аромат кардамону традиційно вважався афродизіаком. Також його корисні властивості полягають у здатності впливати на імпотенцію і передчасне виверження сімені. Крім того, кардамон ефективний при лікуванні хвороб сечостатевої системи, таких як цистити, нефрити або, наприклад, гонореї.\nГикавка може бути досить болісною, особливо у дітей. Існують народні методи подолання цього стану, які іноді діють, а іноді – ні. У подоланні гикавки кардамон завжди ефективний – візьміть кілька коробочок кардамону і запарте їх в окропі. Випивши цей настій, ви звільнитеся від цього настирливого стану.\nТакож кардамон дозволяє освіжити дихання – можна жувати і насіння, і коробочки – ваше дихання набуде свіжості. Секрет – в ефірних частинках цієї спеції. Не дивно, що кардамон можна знайти серед інгредієнтів жувальних гумок.\nПодивившись на перелік лікувальних можливостей кардамону, напевно, кожен зможе знайти в ньому щось корисне для свого здоров’я. Не полінуйтеся мати у себе в будинку цю неймовірно цілющу та ефективну спецію, яка завжди прийде вам на допомогу!


Інститут сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва - Препарати для зернових культур\nпо застосуванню мікробного препарату Поліміксобактерину\nу технологіях вирощування пшениці ярої та озимої, кукурудзи, соняшнику, зернових культур, цукрових буряків, льону-довгунцю\nТУ У 24.1-00497360-004:2009\nПосвідчення про державну реєстрацію. Серія А № 03697\nОпис препарату Рідкий препарат “ПОЛІМІКСОБАКТЕРИН” є екологічно чистим біологічним добривом і відіграє роль стимулятора живлення та розвитку сільськогосподарських культур.\nЗовнішній вигляд Рідкий концентрат темно-коричневого кольору.\nЕфективність Поліміксобактерин призначений для поліпшення фосфорного живлення (еквівалентне внесенню 30-60 кг д. р. мінеральних фосфорних добрив). Застосування препарату сприяє підвищенню урожайності пшениці на (10-20 %) зі збільшенням вмісту протеїну в зерні до 3 %.\nРозмір прибутку з розрахунку на 1 га при застосуванні Поліміксобактерину складає до 2000 грн. /га.\nРозроблено спосіб бактеризації насіння пшениці, що включає в себе завчасну обробку Поліміксобактерином поєднано з фунгіцидами: Абсолют, Бар-Кот-5, Вега, Віал Траст, Віал Тт., Вінець, Вінцит 050 CS, Вінцит Мініма, Гізмо 60, Дерозал, Джагер, Дивіденд Стар 036 FS, Діксил, Дітокс, Кінто Дуо, Кольчуга, Колфуго Супер, Корріоліс, Моріон, Оріус, Преміс 25, Раксил, Раксил Екстра, Раксил Ультра FS, Раназол, Реал 200, Сарфун Т 65 DS, Тебу 60 МЕ, Тебузан, Феразим, Форсаж 500 Sc, Фунабен Т 480 FS, Фундазол, Хелмсіл та іншими в концентрації, яка застосовується в технологічній робочій суміші. Обробка насіння Поліміксобактерином поєднано з фунгіцидами: Віват, Вікінг, Віспар, Вітавакс 200, Вітавакс 200ФФ, Віта-класик, Стиракс проводиться безпосередньо перед посівом. Не рекомендується застосовувати Поліміксобактерин сумісно з фунгіцидом Антал. Насіння обробляється на підприємствах різної форми власності.\nНорма витрати Витрати ПОЛІМІКСОБАКТЕРИНУ на посівну одиницю (га) складає для: цукрових буряків, соняшнику, кукурудзи – 60 мл; зернових культур, льону-довгунцю – 150 мл, на одну тонну насіння пшениці - 600 мл. На одну тонну насіння ярої або озимої пшениці робоча суміш складає 16 л, в яку входять захисно-стимулюючі речовини, 0,6 л бактеріального препарату, 15,4 л води, 160 г NaKMЦ попередньо розчиненого у воді, яка входить в склад робочої суміші, для забезпечення кращого прилипання мікроорганізмів до насіння.\nЗастереження Не допускати попадання прямих сонячних променів на препарат, приготовлену суспензію та бактеризоване насіння.\nПротипоказання Протипоказань до застосування не встановлено. Препарат у рекомендованих дозах не має побічної дії на рослини.\nТип упаковки Каністри поліетиленові ємністю 5 л, 10 л та поліетиленові флакони ємністю 1 л та 2 л. Ємкості не герметизують.\nУмови зберігання Препарат зберігають у сухому темному приміщенні або в холодильній камері за температури +4 °С упродовж 3 місяців. Підвищення температури зберігання вище 10 ºС небажане, оскільки більш висока температура може призвести до зменшення терміну придатності біодобрива. Якщо препарат не відповідає вимогам інструкції або виникли ускладнення, застосування препарату цієї серії припиняють і повідомляють Інститут та постачальника.\nпо застосуванню біологічного прпарату комплексної дії ДІАЗОБАКТЕРИНУ®\nу технологіях вирощування озимого жита, гречки та багаторічних трав\nТУ У 24.1-00497360-002:2005\nВнесено до Переліку пестицидів та агрохімікатів, дозволених до використання в Україні\n(посвідчення про державну реєстрацію серія А № 03696)\nДІАЗОБАКТЕРИН – біологічний препарат призначений для передпосівної обробки насіння озимого жита, гречки і кормових злакових трав (пажитниці пасовищної, пажитниці однорічної, стоколосу безостого) з метою підвищення урожайності й поліпшення якості зерна та зеленої маси сільськогосподарських культур.\nДія біопрепарату комплексна. Він стимулює ріст і розвиток рослин завдяки наявності у ньому біологічно активних сполук, що значно збільшує абсорбційну здатність коренів і, як наслідок, підвищує коефіцієнт використання поживних речовин рослиною. Підсилює активність фіксації молекулярного азоту у кореневій зоні сільськогосподарських культур. Крім того, бактеризовані рослини більш стійкі до ряду захворювань, що позитивно позначається на фітосанітарному стані агроценозів.\nДІАЗОБАКТЕРИН виготовляється у формі рідкого концентрату, який являє собою живильне середовище з розмноженими у ньому клітинами азоспірил. В 1 мл препарату міститься 3-5 млрд. клітин бактерій.\nЕфективність У результаті застосування препарату підвищується урожайність сільськогосподарських культур: озимого жита на 12-30 %, гречки на 15-30 %, злакових трав на 15-20 %, при цьому в продукції збільшується уміст білка і незамінних амінокислот. Використання ДІАЗОБАКТЕРИНУ замінює внесення 30-45 кг/га мінерального азоту і є екологічно та економічно вигідним.\nПорядок застосування ДІАЗОБАКТЕРИН використовують шляхом механізованої або ручної обробки посівного матеріалу. Бактеризація проводиться в день, або за 1-2 дні до посіву. Необхідна кількість препарату розводиться у водогінній воді з розрахунку 2 % води від маси насіння. Отриману суспензію наносять на насіння із розрахунку 10 л суспензії на 1 т насіння, яке ретельно перемішують. Висівають оброблене насіння у вологий ґрунт.\nДозування На одну гектарну норму насіння озимого жита, гречки та злакових трав витрачають 150-200 мл рідкого препарату. Аналогічно на одну тонну насіння жита (при нормі висіву 150-200 кг/га) необхідно 0,8-1 л Діазобактерину, а на одну тонну насіння гречки (при нормі висіву 120-150 кг/га) - 0,9-1 л.\nТип упаковки Поліетиленові каністри ємністю 5 л, 10 л або поліетиленові флакони ємністю1 л і 2 л для рідкої форми препарату.\nЗастереження Здорове насіння можна не протруювати, а у разі необхідності протруєння насіння дозволяється використовувати наступні фунгіциди:Вінцит 050 SC, Дерозал, Сульфокарбатіон, Фундазол. При цьому фунгіцид застосовується за 7-10 діб до бактеризації насіння, а дозу ДІАЗОБАКТЕРИНУ потрібно збільшити вдвічі.\nНе допускати попадання прямих сонячних променів на препарат, приготовлену суспензію та бактеризоване насіння.\nЗберігання Зберігати ДІАЗОБАКТЕРИН потрібно за температури 5-15 ºС. Термін придатності рідкого препарату становить – 14 діб.\nпо застосуванню МІКРОГУМІНУ®\nдля передпосівної обробки насіння ячменю ярого\nТУ У 24.1-00497360-007: 2008\nОпис препарату. МІКРОГУМІН застосовується для бактеризації насіння ячменю ярого з метою покращення кореневого живлення рослин. До складу препарату входить спеціально підготовлений торф із розмноженими в ньому бактеріальними клітинами Azospirillum brasilense 410, фізіологічно активні речовини біологічного походження (ауксини, цитокініни, амінокислоти, гумінові кислоти), мікроелементи в хелатованій формі та сполуки макроелементів у стартових концентраціях.\nМікрогумін забезпечує збільшення польової схожості і енергії проростання насіння, сприяє формуванню розвиненої кореневої системи і активної рослинно-бактеріальної асоціації, інтенсифікує процес фотосинтезу у рослин. Фізіологічно активні речовини препарату активізують формування генеративних органів, що суттєво впливає на насіннєву продуктивність культури. Бактеризація забезпечує прискорений розвиток вторинної кореневої системи, що значно покращує водний режим рослин в умовах посухи. Препарат збільшує стійкість рослин до захворювань як за рахунок покращення загального імунного стану, так і внаслідок вмісту речовин фунгістатичної дії. Активний розвиток кореневої системи, зростання абсорбуючої здатності коріння і продуктивності фотосинтезу забезпечує збільшення використання діючої речовини з добрив на 20-35%. Це дозволяє відмовитися від відповідної частини добрив без зниження урожайності культури. Сума зазначених функцій сприяє гарантованому приросту урожаю, а одержана продукція має поліпшені якісні параметри.\nЕфективність. Приріст урожайності ячменю ярого від застосування Мікрогуміну становить 15-25% залежно від агрофону, вміст білка при цьому збільшується на 1-2%.\nПорядок застосування. На одну гектарну норму насіння ячменю витрачається 200 г препарату. Для обробки насіння препарат суспендують у водогінній воді, яка не містить хлору. Оптимальна кількість води не повинна перевищувати 2% від маси насіння. Наприклад, при нормі висіву насіння ячменю 200 кг/га для його бактеризації слід використати одну гектарну дозу препарату (200г) і 4 літри води. Відповідно для бактеризації 1 тонни насіння при цій же нормі висіву використовують 1 кг Мікрогуміну та 20 л води.\nБактеризація насіння ячменю Мікрогуміном проводиться в день посіву (або за 1-2 дні до нього).\n1-й спосіб. Гектарну порцію препарату суспендують (розмішують) у відповідній кількості води. Суспензію препарату рівномірно (наприклад, за використання поливалки) наносять на зерно, що завантажують на машину за допомогою шнекових навантажувачів або стрічкових транспортерів. При цьому насіння добре перемішується.\n2-й спосіб. Суспензію препарату готують за одну добу до використання. Періодично перемішують, дають можливість відстоятися, після чого фільтрують (можна через складену вдвічі марлю). Одержану рідину, в яку перейшли всі дієві складові препарату, використовують для передпосівної бактеризації в машинах для протруєння насіння типу ПС - 10. Перед використанням їх ретельно очищують від залишків отрутохімікатів і промивають водою.\n3-й спосіб. Інокуляція проводиться на машинах типу ПК-20 Супер, ПКС-20 Супер, ПК-20-02 Супер аналогічно протруєнню згідно з інструкцією до машини. Попередньо машину слід ретельно очистити від залишків протруйників.\nПри використанні торф’яної форми препарату важливо врахувати, що для початку роботи в ємності (баку) машини повинна бути рідина (не менше 10 л) для забезпечення «запуску» механізму перемішування робочої суміші відцентровим насосом. З цією метою потрібно приготувати робочу суміш та, перемішуючи суспензію підручним засобом, залити її у ємність протруювача і відразу увімкнути механізм перемішування, щоб частинки торфу не випали в осад та не порушили циркуляцію суспензії у системі подачі робочого розчину до насіння. Щоб витримати норму нанесення на насіння Мікрогуміну, необхідно розрахувати і виставити на протруювачі показники швидкості потоку насіння, дозування і подачі суспензії препарату. Поступово додавати у бак протруювача по 10 л ретельно перемішаної суспензії препарату. Не слід наливати у бак понад 30 л суспензії, щоб не порушити рівномірне перемішування частинок торфу відцентровим насосом.\n1. Одночасно із застосуванням препарату недоцільне використання високотоксичних пестицидів, які несумісні з Мікрогуміном (наприклад, Вітавакс-200) і можуть призвести до втрати його активності, проте цілком можливим є його поєднання з низько токсичними фунгіцидами, наприклад Вега, Гізмо 60, Дерозал, Діксил, Кольчуга, Моріон, Оріус, Раксил, Раксил Ультра FS, Раназол, Тебу 60 МЕ, Тебузан, Фундазол, Хелмсіл.\nЗа необхідності використання високотоксичних фунгіцидів бажано розмежувати в часі протруєння і бактеризацію. Як правило, бактеризацію проводять через 15-20 днів після протруєння насіння, збільшивши дозу Мікрогуміну вдвічі.\n2. При обробці Мікрогуміном протруєного насіння необхідно користуватися індивідуальними засобами захисту для запобігання отруєння отрутохімікатами.\n3. Оброблене біопрепаратом насіння має бути захищеним від попадання прямого сонячного проміння для збереження бактерій.\nПротипоказання. Протипоказань до застосування не встановлено. Препарат у рекомендованих дозах не має побічної дії на рослини. Препарат не має токсичної дії на організм людини, тварин, комах (біологічно безпечний).\nТермін придатності Мікрогуміну – 6 місяців із дня виготовлення.\nЯкщо препарат не відповідає вимогам сертифікату або виникли інші ускладнення, застосування його призупиняють і повідомляють Інститут сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва НААН і постачальника.


Нові перемоги юних інтелектуалів міста! – Управління освіти\nНові перемоги юних інтелектуалів міста!\nРозпочався марафон всеукраїнських олімпіад, який збирає найкращих дітей з різних куточків України. Приємно, що вже у перші дні інтелектуальних змагань освітня спільнота міста може пишатися перемогами:\nЩербак Тетяна, учениця 10 класу Чернівецької СШ ОРТ здобула ІІІ місце у Всеукраїнській олімпіаді з мови іврит\nОлексишин Олексій, учень 11 класу Чернівецького ліцею №1 здобув ІІІ місце у Всеукраїнській олімпіаді з математики.\nВітаємо переможців та бажаємо чергових підкорень вершин в інтелектуальних випробовуваннях!\nНаступний Наступний запис: Здача Кембриджських іспитів


Держлікслужба у Львівській обл. підбила підсумки здійснення ринкового нагляду в І півріччі 2021 р. | Еженедельник АПТЕКА\nАптека online » Новини фармацевтики та фармації » Держлікслужба у Львівській обл. підбила підсумки здійснення ринкового нагляду в І півріччі 2021 р.\n21 Липня 2021 11:26 Поділитися\nДержавна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (далі — Держлікслужба) у Львівській обл. повідомляє про результати здійснення ринкового нагляду в І півріччі 2021 р. Так, протягом 6 міс 2021 р. проведено 12 позапланових та 19 планових перевірок характеристик продукції на відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, Технічного регламенту щодо медичних виробів для діагностики in vitro (далі — технічні регламенти).\nУ ході перевірок характеристик медичних виробів виявлено такі факти невідповідності вимогам чинного законодавства:\nна час перевірки частина Технічного файлу (Технічної документації) не представлена мовою діловодства та документації державних органів (наведена іноземною мовою) в обсязі, необхідному для проведення позапланової виїзної перевірки характеристик продукції державного ринкового нагляду;\nна етикетці медичного виробу відсутнє найменування та місцезнаходження уповноваженого представника в Україні (зовнішнє пакування вищезазначеного виробу та інструкція із використання відсутня);\nвідсутні маркування знаком відповідності технічним регламентам та інформація про найменування та місцезнаходження уповноваженого представника;\nна час перевірки уповноваженим представником в Україні не надано підтвердження повідомлення суб’єктам, яким ця продукція поставлялася, про видачу нової Декларації про відповідність;\nособою, яка ввезла продукцію, не було забезпечено наявність документів, виданих органом з оцінки відповідності або іншими відповідними компетентними органами у сфері технічного регулювання, щодо цільового призначення цієї продукції. Зокрема, її можливого віднесення до категорії медичних виробів, та застосування Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, з метою визначення правильного введення в обіг цієї продукції та/або в експлуатацію з дотриманням умов належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування її за призначенням;\nмаркування етикетки медичного виробу нанесено іноземною мовою (маркування додатковими стікерами — відсутнє);\nна етикетці медичного виробу відсутнє маркування знаком відповідності технічному регламенту із зазначенням ідентифікаційного номера органу з оцінки відповідності;\nна етикетці медичного виробу наявний символ інструкції, яка на час перевірки не була представлена;\nвідсутня інформація щодо уповноваженого представника виробника в Україні;\nінформація, яка зазначена на етикетці, про найменування виробу та виробника, торгову марку та місцезнаходження виробника нанесена іноземною мовою;\nвідсутня інформація в Реєстрі осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг.\nЗа результатами ринкового нагляду Держлікслужбою прийнято 11 проєктів рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, 13 рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, тимчасової заборони надання продукції на ринку та усунення формальної невідповідності), видано 5 рішень про скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.


5 порад для власниць мультиварок - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nМультиварка має безліч функцій.\nФото із сайту zapp.ua.\nНаші консультації 15.05.2021, 14:42\nІноді страви, приготовлені у них, виходять несмачними, хоча, здавалося б, поклали необхідні інгредієнти і встановили таймер на потрібний режим\nМультиварка може замінити плиту, духовку, мікрохвильовку і пароварку. Але головна її перевага в тому, що вона позбавляє необхідності стояти над каструлею і стежити, щоб страва не пригоріла чи не википіла. Їжа, приготовлена у ній, корисна і смачна. За умов, що ви дотримуєтеся правил користування приладом.\nДля того, щоб м’ясо та овочі були смачнішими, ароматнішими, фахівці–кулінари радять обсмажувати їх на сковорідці перед закладанням у мультиварку.\nВстановлюйте правильно час приготування. Курячий суп за 20 хвилин і м’ясне рагу за 30 — мрія будь–якого кухаря. Але насправді для цього потрібно більше часу. Важливо врахувати кількість продуктів, які закладаєте. Чим більша їхня вага, тим більше часу потрібно, щоб прилад досягнув необхідного тиску. А саме це і є основним фактором швидкого приготування. Про це, на жаль, не йдеться у більшості рецептів. Тож сміливо до зазначеного в них часу додавайте в середньому 5–10 хвилин.\nНагрівальні елементи розміщуються на дні мультиварки і в кришці. Тому у нижню частину чаші треба класти продукти, які довше варяться.\nНе перевантажуйте чашу приладу. На ній нанесена відмітка максимального рівня заповнення. Її не можна переходити. При приготуванні страв під тиском не заповнюйте ємність більш як на дві третини, а якщо варите крупи чи бобові, які розбухають, то вони мають займати половину її.\nОбсмажуйте м’ясо на сковорідці. У багатьох моделях мультиварки є додаткова функція: «гриль» або «обсмажування». Більшість господинь користуються нею. Але для того, щоб м’ясо та овочі були смачнішими, ароматнішими, фахівці–кулінари радять усе ж обсмажувати їх на сковорідці перед закладанням у мультиварку. Те ж стосується і котлет. І ще одна рекомендація: не перемішуйте інгредієнти до тих пір, поки страва не буде майже готова.\nНе повертайте клапан тиску. Є два способи знизити його: швидкий і звичайний. Перший: ви обережно повертаєте клапан мультиварки, випускаєте пару. Другий же дає змогу приладу самостійно і повільно зменшити тиск. Який спосіб кращий вказується у рецептах приготування страв, але ви маєте знати базове правило: швидкий випуск пари підходить для продуктів, які легко переварити (яйця, овочі, риба), а звичайний — для страв, які від тривалого готування стають тільки смачнішими. Наприклад, м’ясо, квасоля, наваристі супи.\nНе забувайте промивати силіконову гумку ущільнювача. Вона швидко забруднюється і вбирає сторонні запахи. Тож мийте її після кожного використання мультиварки. І насамкінець: не варіть у ній макаронні вироби. Вони виходять несмачними.\nЧитайте також: Поради волинським городникам: насіння нагрійте в термосі.


Ветеранів привітали у стінах Ніжинської міської ради | Уездные новости\nposted by admin Май 8, 2017 Місто, Події\nНапередодні Дня Перемоги у стінах Ніжинської міської ради ветеранів вітали зі святом. Міський голова Анатолій Лінник висловив свою вдячність усім тим, хто багато років тому стояв за свій народ та його майбутнє. До привітань приєдналася і голова громадської організації ветеранів Лариса Алєксєєнко. Вона теплими словами згадала тих, хто сьогодні не зміг завітати на свято. Її слова супроводжувались фотографіями спілки ветеранів, які взяли участь у різних заходах до Дня Перемоги. Ювілейними медалями «70 років Перемоги на фашизмом» були нагороджені:\n— Крапивянський Петро Андрійович\n— Гриценко Микола Кузьмич\n— Дубров Іван Авер`янович\n— Карапута Григорій Лаврентійович\n— Моренко Данило Прокопович\n— Москаленко Іван Григорович\n— Степаненко Федір Петрович\n— Стоянов Євгеній Олександрович\n— Тимошин Михайло Петрович\n— Федоров Генадій Пилипович\n— Чернета петро назарович\n— Абузяров Віктор Харитонович\nПривітати ветеранів піснями та танцями з цим великим святом прийшли й вихованці ДНЗ «Казочка», художні колективи Ніжина. Щоб нагадати про далекі роки молодості талановиті виконавці заспівали пісні, що у роки Другої Світової війни допомогли пройти та вистояти, захищаючи рідну Батьківщину.\nНе забули і про тих ветеранів, які не мали можливості завітати на зустріч. Відзнакою Президента України – ювілейною медаллю «70 років Перемоги над фашизмом» та подякою Голови Чернігівської обласної державної адміністрації нагородили Іваненко Ганну Андріївну та Сережко Олексія Ігнатовича.\nУ Чернігові знову обговорюв�...\tBy Admin\nЯК ЗРОБИТИ НОВОРІЧНУ ЯЛИНКУ ...\tBy Admin


Не поступається принципами\n24 Вересня, 2008 · Влада, Люди\nНайбільшу активність у роботі щодо налагодження безпеки дорожнього руху, попередження автотравматизму виявляє колишній працівник ДАІ, тепер полковник міліції у відставці, академік Національної академії проблем людини, член міжнародної поліцейської асоціації Василь Дмитрович Біленчук.\nНікого не залишають байдужими його публікації в пресі, зокрема у газеті «Крок» Координаційного Комітету по боротьбі з організованою злочинністю та корупцією при Президентові України, в якій він є власним спеціальним кореспондентом у Західному регіоні. Маючи можливість побувати у багатьох областях нашої держави, Василь Дмитрович після таких відряджень охоче ділиться побаченим на місцях і намагається, щоб досвід, набутий його колегами, не пропав даремно, а був використаний у практичній діяльності працівників ДАІ.\nБагато нового «взяв на олівець» Василь Дмитрович у закордонних відрядженнях до Англії, Канади, Австрії, Польщі, Румунії, Болгарії, Чехії, Югославії та Швейцарії.\nВасиль Дмитрович годинами може розповідати про свої нововведення у Львівському міському відділі ДАІ: заснування першої в структурі ДАІ колишнього Радянського Союзу похіДно( профілактичної лабораторії, пересувного «штабу на колесах» добровільної народної дружини, про тематичні випуски газет, радіо- і телепрограм, про видання листівок та буклетів. Він переконаний і в тому, що набутий ним десятиліттями досвід може знадобитися і тепер, що6 суттєво зменшити кількість автопригод.\nНіколи і за жодних обставин Василь Дмитрович не поступався своїми принципами. Завжди намагався зрозуміти підпеглих, допомогти розібратись у складних лабіринтах життя.\nБудучи молодим лейтенантом, розповідав мені Василь Дмитрович, він навчався у вищій школі міліції. Пригадав один епізод, пов’язаний з випускним іспитом з криміналістики, який довелось здавати державній комісії, у складі якої був відомий учений-юрист, генерал-майор внутрішніх справ Петро Петрович Михайленко, колеги якого буквально засипали молодого офіцера теоретичними запитаннями. Не на всі відповів Василь Дмитрович, але й у цій ситуації виручив генерал.\n— Ви краще поділіться досвідом роботи щодо розкриття злочинів, — запропонував він. І молодий правоохоронець навів конкретні приклади, що він робить у тій чи іншій ситуації.\n— Та хіба це не гоповне? — звернувся генерал до своїх колег і, не дочекавшись відповіді, продовжив: — Чули і, мабуть, переконались: знає лейтенант, що робить, а це дуже суттєво, бо теорія без практики — мертва. Сказане генералом запало в душу юнака, і він тоді вирішив обов’язково віддячитися своєму вчителю. Але як? Подарунків ніяких він не візьме, бо може погано подумати або зовсім вигнати з кабінету. «Краще я буду сумпінніше ставитись до служби, мабуть, це і буде моїм подарунком, — подумав Василь. — А час своє покаже».\nВсе у спужбі лейтенанта міліції з Гуцульщини складалося добре. І вищі міліцейські чини були задоволені його роботою, бо йому доручали найвідповідальніші справи. Він досить швидко піднявся на вищі посадові щабпі і через кілька років уже обіймав такі посади, які навіть не снилися його однокурсникам. Але «висотна» чи «зіркова» хвороба Василя обминула. Завжди все робив виважено, був ввічливий, чуйний, співчував людському горю.\nУ свій час обіймав посаду заступника начальника одного з міських відділів ДАІ м. Львова, начальника Львівського обласного штабу громадських формувань. У зрілі роки був заступником начальника державної служби охорони. Саме тоді вирішувалась доля нашої України. Василю Дмитровичу довелося пережити неймовірний тиск з боку компартійних структур. Але завдяки його поміркованості, дипломатичному підходу, все сталося так, як і мріялось.\nНині наша рідна Україна — незалежна і суверенна держава. Радіє з цього Василь Дмитрович: бачить у знаменній події і свою скромну частку нелегкої праці українського народу.


Музичні іграшки - купити інтерактивні іграшки в Києві | Інтернет-магазин дитячих іграшок Balala.com.ua\nМузичне піаніно "Жирафа Софі"\nЗвичайна ціна: 1 550 грн\nSpecial Price 1 472 грн\nБізіборд Lilliputiens "Радіо"\nІнтерактивна іграшка Fisher-Price "Розумний Планшет"\nЗвичайна ціна: 1 060 грн\nНавчальна інтерактивна іграшка Fisher-Price "Магічний горщик" (укр)\nЗвичайна ціна: 1 078 грн\nНабір початківця музиканта Melissa & Doug\nНавчальна інтерактивна іграшка Fisher-Price "Робот Бібо" (рос)\nЗвичайна ціна: 2 445 грн\nSpecial Price 2 199 грн\nМузична іграшка Lilliputiens "Корівка Розалі"\nЗвичайна ціна: 1 349 грн\nМузична іграшка Lilliputiens "Носоріг Маріус"\nМузична іграшка Lilliputiens "Ослик Ігнасій"\nМузичний нічник Lilliputiens "Ведмідь Цезар"\nЗвичайна ціна: 1 699 грн\nІнтерактивні іграшки: чим вони кращі, ніж звичайні розвиваючі іграшки?\nНайкраще малюків розвивають інтерактивні іграшки. Інтерактивна іграшка має набір певних функцій: співає, танцює, ходить, розмовляє. І виконує ці дії тільки тоді, коли дитина виконала правильно завдання. Таким чином малюк вчиться взаємодіяти, працювати в команді, логічно мислити і розуміє причинно-наслідковий зв'язок.\nДитячі забави з інтерактивним характером поділяються на:\nм'які пухнастики з набором різноманітних дій і функцій.\nВідомі бренди, що розробляють та випускають розумних звіряток:\nFisher-Price (популярні Робот Бібо, Робот Бібелль, розумні ходунки, розумні гойдалки);\nSkip Hop (музичні інструменти, мобільний телефон);\nLilliputiens (музичні м'які іграшки, дитячі телефони, комфортери для сну);\nTiny Love (мобілі на ліжечко та коляску, проектори зоряного неба).\nДе купити та які ціни на дитячі інтерактивні забави\nВ інтернет-магазинах України в продажу ви знайдете багато варіантів дитячих інтерактивних іграшок і зможете купити їх для дитини за приємною ціною. Вибір забав для розвитку дітей величезний. Кожен інтернет-магазин цінує своїх клієнтів і кожен продаж принесе додаткову користь (наприклад, в інтернет-магазині Balala з кожної покупки дарується одяг малюкам).\nВибрати інтерактивну річ легко, якщо знати на що орієнтуватися та приблизні ціни:\nщо потрібно розвивати (враховуйте вік і потреби);\nрухливі чи статичні (для малюків, які навчаються ходити);\nіграшки, що говорять (мова розмови - українська, російська, англійська і т.д.).\nСередня ціна на кожну іграшку варіюється від 300 грн до 2000 грн (Україна) і не перевищує допустимі норми. Служить вона не один день, а кілька років навчає малюка. Наш сайт представляє великий асортимент ходунків, мобілів, м'яких собачок, роботів, піаніно, кубиків, пірамідок.\n0 грн до 2199 грн\n0+ міс (9)\n9+ міс (3)\n2+ роки (2)


Кава, віскі і фільми жахів - фестивалі в Естонії, на які варто поїхати! - Enjoy tourEnjoy tour\nКава, віскі і фільми жахів – фестивалі в Естонії, на які варто поїхати!\nПочнемо, мабуть, з Талліна. Саме з цього міста більшість туристів починають знайомство з Естонією. І для таких мандрівників у нас підібралося відразу чотири варіанти першого побачення з естонською столицею.\nТалліннський Фестиваль Кави 26- 27 квітня\nВідмінна можливість подихати не тільки атмосферою естонських вуличок, а й спробувати добірну каву. Не любите каву? Будьте ласкаві покуштувати чай або какао. А ще на фестивалі буде багато вуличної їжі і кафе на відкритому повітрі. Для любителів дізнатися щось новеньке будуть лекції від кавових профі і майстер-класи.\nTALLINN WHISKY SHOW 18 травня\nДля тих, кому кави недостатньо, щоб підбадьоритися, у нас знайдеться інший захід. Фестиваль віскі! Такий івент пройде в Талліні вже третій раз. У минулі два всі були задоволені! Купивши квиток на фестиваль, ви станете учасником дегустації. І познайомитеся з кращими сортами віскі та коктейлями з цього напою. Вартість участі - 29-33 євро. Так що елітний фестиваль благородного алкоголю обійдеться вам приблизно як один похід в європейський бар.\nНіч музеїв 18 травня\nЦей захід пройде в той же день, що віскі-шоу. Правда, намагатися прийти на Ніч музеїв після дегустації все ж, напевно, не варто. Марафон екскурсій дозволить всім бажаючим безкоштовно заглянути в будь-який музей. Тема свята - «У ночі є візерунки». Організатори обіцяють, що «відвідувачі зможуть відобразити візерунки в життя навколо нас: в культурі, в суспільстві, в природі, і запитати, якою частиною візерунка є вони самі».\nДні Старого міста В Таллінні 30 травня - 02 червня\nВідмінна можливість попрощатися з весною і з розпростертими обіймами зустріти літо за кордоном. Дні Старого міста проходять в Талліні з 1982 року.\nЦе величезний фестиваль, який присвячений місцевій історії і культурі. Він вміщує в себе культурні, розважальні та спортивні заходи для місцевих жителів і туристів. Мабуть, це одна з кращих можливостей познайомитися з місцевою культурою і різноманітно провести час.\nАле не Таллінном єдиним хороша Естонія! Є ще як мінімум чотири фестивалі в інших містах, які варті того, щоб їх відвідати.\nХААПСАЛУСЬКИЙ ФЕСТИВАЛЬ ФІЛЬМІВ 26-28 квітня\nШанувальники жахів або фантастики? Тоді в квітні варто заглянути в Хаапсалу! Тому що це не просто фестиваль локальних фільмів, а можливість побачити краще. Організатори дуже трепетно ставляться до програми і показують фільми тільки най відоміших режисерів і стрічок, які зібрали безліч нагород.\nДні Карлова 13-19 травня\nВ місті Тарту є особливий район - він називається Карлова. По суті, це велике дерев'яне місто! І у нього є особливі дні, коли для туристів проводять особливі екскурсії, тури і музичні вистави. Місцеві жителі відкривають свої будинки для гостей. В один із днів туристів пригощають домашньою їжею, а в інший можна потрапити на кіносеанс на задньому дворі кого-небудь з місцевих.\nІталійське свято вина 31 травня - 1 червня\nТеж саме місце, де проходить кінофестиваль. Фестиваль виник завдяки тісним зв'язкам з італійським містом-побратимом Греве. Так що на дегустаціях можна буде знайти і італійські і місцеві вина.\n6 місць Туреччини, про які ви не чули\nХургада або Шарм-ель-Шейх – Де відпочивати краще?\nКращі панорамні ресторани Європи\nОстрови Хорватії, які варто відвідати цього літа\nНовий аеропорт Стамбула – один з найбільших в світі\nВода – ліки для всіх: Чому перебування поряд з водою робить нас щасливішими\nПляжі світу, які ви просто зобов’язані відвідати\nКурорти Лазурного берега\nКві 15administratorNo Comments\n← В Єгипті запустять швидкісний трансфер з Каїра в Шарм-Ель-Шейх\n→ Цікаві місця, які варто подивитися в Парижі


міжнародна та хімічна назви: Methotrexate; 4-Аміно-N10-метилптероїлглутаміновакислота, (або дезокси-4-аміно-N10-метилфолієва кислота);\nосновні фізико-хімічні властивості: прозорий розчин віджовтого до оранжево-коричневого кольору;\n: 1 ампула міститьметотрексату – 10 мг/1 мл або 50 мг/5мл, або 500 мг/5мл; допоміжні речовини: натрію хлорид, натріюгідроксид, хлористоводнева кислота, вода для ін’єкцій.\nФармакотерапевтична група. Антинеопластичні засоби. Антиметаболіти. Структурніаналоги фолієвої кислоти. Код АТС L01В А01.\nФармакологічні властивості.Фармакодинаміка.Метотрексат-Джен належитьдо групи антиметаболітів з цитостатичною активністю. Пригнічує перетворенняфолієвої кислоти на тетрагідрофолієву. Порушується синтез тимідилової кислотита пурину, що, в свою чергу, пригнічує синтез ДНК і розмноження клітин, синтезРНК та білка. Спецефічність дії Метотрексат-Джену проявляється у S-фазіклітинного циклу. Найчутливіші до препарату тканини з інтенсивною проліферацієюклітин (тканини пухлин, кістковий мозок, клітини епітелію, а також клітиниплода).Фармакокінетика.Після введення у вену або вм'яз максимальна концентрація в плазмі крові спостерігається через 0,5 – 2 год.Метотрексат-Джен добре розподіляється у тканинах організму, а також васцитичній та плевральній рідинах. У тканині нирок визначається протягомдекількох тижнів, у тканинах печінки – кілька місяців. При застосуванні всередніх дозах Метотрексат-Джен не проходить крізь гемато-енцефалічний бар'єр.Виводиться переважно з сечею у незміненому вигляді. При порушені функції нирокелімінація Метотрексату-Джен уповільнюється, при цьому концентрація його вплазмі крові підвищується.\nПоказання для застосування. Метотрексат-Джен застосовують для моно- ікомбінованої терапії. Монотерапію проводять препаратом при таких захворюваннях:рак молочної залози, хоріокарцинома та інші трофобластичні захворювання.Метотрексат-Джен використовують у складі комбінованої протипухлинноїхіміотерапії гострих лейкозів (особливо лімфобластного), лімфоми Беркита (пізністадії – ІІІ і ІV за системою Петера), лімфосаркоми, грибоподібного мікозу(пізні стадії). Інтратекальне введення проводять при нейролейкімії (тільки привикористанні ізотонічного розчину препарату). Застосовують Метотрексат-Джен при злоякіснихпухлинах і гемобластозах: неходжкинська лімфома, пухлини центральної нервовоїсистеми, рак легенів, рак шийки матки, рак сечового міхура, рак шлунка,хоріонепітеліома, рак яєчників, злоякісні пухлини голови і шиї, пухлини яєчка,остеогенна саркома і саркоми м'яких тканин, саркома Юїнга, ретинобластома,лімфогранулематоз.Для лікування псоріазу з тяжким перебігом (увипадках неефективності інших видів терапії), у комплексній терапіїревматоїдного артриту. Високодозову (моно- і комбіновану терапію) застосовуютьпри остеогенній саркомі, гострому лейкозі, бронхогенному раку легенів,епідермоїдному раку голови та шиї.\nСпосіб застосування та дози. Метотрексат-Джен вводять у м'яз, у вену (болюс ітривалі інфузії), в артерію, інтратекально. Для парентерального введення концентратМетотрексату-Джен розводять відповідно до схем лікування і тривалості інфузії.Концентрат розводять 5 % розчином глюкози або ізотонічним розчином натріюхлориду до 1 - 2 % розчину метотрексату. Такий розчин вводять у вену. Розчинзалишається стабільним при кімнатній температурі незалежно від освітлюваностіпротягом 24 год. Якщо інфузія триває понад 24 год., слід замінити інфузійнийфлакон. Використовують тільки свіжоприготовлені прозорі розчини. Такий розчинслід вводити у вену, не допускати його контакту зі шкірою і слизовимиоболонками. Для інтратекального введення Метотрексат-Джен розводять 0,9 %натрію хлориду до одержання концентрації 1 мг/мл.Дози препарату індивідуальні залежно від видупухлин, стадії захворювання, ефективності терапії, загального стану і картиникрові пацієнта. Розрізняють такі дози: низькі (одноразова нижче 100 мг/м2),середні (одноразова 100 мг/м2 -1000 мг/м2) і високі(одноразова більше 1000 мг/м2). Дози Метотрексату-Джен, якіперевищують100 мг/м2, вводять тільки у вигляді внутрішньовеннихінфузій. Високодозову терапію проводять під прикриттям захисної терапії(кальцію фолінат). При хоріокарциномі та інших трофобластичних захворюваннях 15- 30 мг Метотрексату-Джен вводять у м'яз щоденно протягом 5 діб. До початкуповторного курсу повинні зникнути всі прояви токсичності, що триває не менше 1тижня. Потрібно проводити 3 - 5 курсів. При первинному раку молочної залози зметастазами у пахові лімфовузли здійснюють тривалу комбіновану терапію. Середнядоза Метотрексату-Джен становить 40 мг/м2 в 1-у і 8-у добу лікування.Комбіновану терапію здійснюють також при лейкозі.При грибоподібному мікозі Метотрексат-Джен вводять ум'яз у дозі 50 мг 1 раз на тиждень або 25 мг 2 рази на тиждень. Принейролейкозі (менінгеальній лейкемії) вводять 0,25 % розчин у спинномозковийканал у разовій дозі 5 – 10 мг або 10 мг/м2 поверхні тіла зінтервалами 3-4 дні. При нейролейкемії Метотрексат-Джен вводятьінтратекально. Дозу визначають залежно від віку пацієнта: до 1 року – 6 мг, 1рік – 8 мг, 2 роки – 10 мг, 3 роки і більше – 12 мг. Пацієнтам віком понад 70 років і дітям до 4місяців дозу препарату потрібно зменшувати, тому що в них частішеспостерігається токсична побічна дія. Повторювати введення можна через 3 - 5діб. У хворих на псоріаз з тяжким перебігом ефективноюможе бути доза 10 - 25 мг Метотрексату-Джен у вену або в м'яз 1 раз на тиждень.Максимальна доза 50 мг на тиждень. Після досягнення максимального ефекту дозуслід зменшити до мінімальної підтримуючої, а інтервал між введеннямимаксимально збільшити. У випадках резистентного ревматоїдного артритуМетотрексат-Джен вводять у м'яз 5 -15 мг 1 раз на тиждень. Максимальна доза 25мг на тиждень.\nПобічна дія.Система крові: пригнічення функції кісткового мозку,лейкопенія, тромбоцитопенія, анемія, гіпогамаглобулінемія, геморагії. Система органів травлення: гінгівіт, стоматит,фарингіт, нудота, анорексія, блювання, діарея, мелена, кишково-шлунковігеморагії, утворення виразок, порушення функції печінки, жирова дистрофія,гостра атрофія, перипортальний фіброз, цироз печінки. Центральна нервова система: головний біль,запаморочення, порушення зору, геміпарез, судоми. Після інтратекальноговведення – підвищення тиску спинномозкової рідини. Сечостатева система: розлади сечовипускання, цистит,гематурія, азотемія, олігоспермія, менструальні дисфункції, порушенняовогенезу, сперматогенезу, тератогенезу. Шкіра: еритематозні висипання, свербіж, кропив'янка,алопеція, телеангіоектазії, акне, фурункульоз.Система органів дихання: легеневі інфільтрати,пневмофіброз. Інші: алергія, зниження опору організму, імуносупресія,метаболічні порушення, остеопороз.\nПротипоказання. Підвищена чутливість до препарату, порушення функціїпечінки, нирок і системи кровотворення, інфекційні захворювання, виразки уротовій порожнині й системі травлення, після оперативних втручань, періодивагітності і годування груддю.\nПередозування. Анорексія, прогресуюче зменшення маси тіла, мелена,лейкопенія, депресія, можливий розвиток коматозного стану.Для лікування використовують кальцію фолінат(лейковорин) – засіб для нейтралізації мієлотоксичної дії Метотрексату-Джен.Лейковорин слід вводити навіть при підозрі на передозування (інфузія 75 мг увену протягом 12 год. з наступним введенням у м'яз по 12 мг 4 рази з інтервалом 6 год.). У випадках виникнення побічних реакцій привикористанні Метотрексату-Джен у середніх дозах 6-12 мг лейковорину вводять ум'яз 4 рази з інтервалом 6 год.\nОсобливості застосування.Лікування Метотрексатом-Джен здійснюється тільки вумовах стаціонару під наглядом досвідченого хіміотерапевта. З особливоюпересторогою застосовувати Метотрексат-Джен у хворих з виразковою хворобою,виразковим колітом, у молодого і похилого віку.До початку, регулярно в процесі лікування і протягом8 тижнів після закінчення слід контролювати функцію печінки, нирок і складпериферичної крові. При ранньому виявленні більшість побічних явищ оборотні. Увипадку їх виникнення слід зменшити дозу препарату або відмінити його іздійснити відповідні заходи.Метотрексат-Джен слід обережно застосовувати ухворих на аплазію кісткового мозку, з лейкопенією, тромбоцитопенією і анемією(в анамнезі). При розвитку лейкопенії можливе виникнення бактеріальноїінфекції. Лікування Метотрексатом-Джен слід припинити і проводити відповіднуантибактеріальну терапію. При розвитку вираженої мієлосупресії може виникнутинеобхідність у переливанні крові. Токсичний ефект щодо легенів може швидкопрогресувати і призвести до летального кінця. Дія на легені, включаючи фіброз,може виникати при застосуванні препарату в різних дозах (навіть до 7,5 мг натиждень). При появі ознак легеневої токсичності препарату (кашель, диспное)слід негайно припинити застосування препарату і ретельно обстежити пацієнта.При необхідності проводять симптоматичне лікування.Слід уникати одночасного призначенняМетотрексату-Джен з нефро- і гепатотоксичними препаратами. Вживання алкоголютакож збільшує ризик гепатоксичності. Метотрексат у високих дозах не слідпризначати хворим на асцит або з випотом у плевральну порожнину. Для виявлення потенційної токсичності необхідноконтролювати функцію нирок і концентрацію Метотрексату-Джен у крові. Дляупередження внутрішньониркової преципітації метотрексату необхідно вводитилужні розчини і одночасно достатню кількість рідини (натрію гідрокарбонат 20-25м.екв/л з розрахунку 3 л/м2 поверхні тіла на 24 год.). При цьомуслід контролювати рівень рН сечі, особливо у перші 24 год. від початку інфузії.Не рекомендується зниження рН сечі нижче 6,8. Для лікування псоріазу з тяжкимперебігом у зв'язку з високим ризиком розвитку ускладнень Метотрексат-Джен слідпризначати тільки після точного встановлення діагнозу за допомогою біопсії. В експерименті виявлено ембріотоксичну і мутагеннудії, тому при приготуванні розчинів персонал повинен дотримуватись обережності.\nВзаємодія з іншими лікарськимизасобами.Одночасне застосування Метотрексату-Джен інестероїдних протизапальних засобів, барбітуратів, сульфаніламідів, фенітоїну,хлорамфеніколу, тетрациклінів, препаратів параамінобензойної кислоти сприяєвитисненню метотрексату із зв'язку з білками плазмі крові, що інколи може спричинитирозвиток токсичних побічних ефектів препарату.Одночасне застосування з гідрокортизону сукцинатом,цефалотином, метилпреднізолоном, аспарагіназою, блеоміцином, пеніциліном,канаміцином, вінкристином і вінбластином може порушувати поглинання метотрексатуклітинами. Одночасне призначення вітамінних препаратів, щомістять фолієву кислоту або її похідні (особливо фолінієву кислоту) призводитьдо зменшення дії метотрексату.\nУмови та термін зберігання. Зберігати при температурі від +15 до +30 °С, в захищеномувід світла та недоступному для дітей місці.