Газета «Громадський Ревізор»-Ювілей заслуженого тренера з боксу Олександра Поліщука\n31 липня 2020, 12:58, П’ятниця\n1 серпня свій 60-й День народження святкує Заслужений тренер України з боксу Олександр Поліщук. Багато років наставник броварського відділення боксу працює у Броварському вищому училищі фізкультури. Він тренував таких відомих чемпіонів світового рівня, як Володимир Кличко, Юрій Нужненко, Сергій Дзинзирук, Віктор Постол, і це ще далеко не повний перелік його успішних вихованців.\nДля багатьох спортсменів зустріч із Олександром Поліщуком на відділенні боксу Броварського вищого училища фізичної культури стала визначною в їхній кар’єрі. Маючи талант не лише розпізнавати потенціал у підлітках, що потрапляли до його рук, але стимулювати й розвивати їхні найкращі якості, сильні сторони, Олександр Іванович досягав найкращого результату із своїми підопічними. На його рахунку чемпіони світу з боксу, майстри спорту міжнародного класу та України. За плечима понад 30 років тренерської діяльності, але він донині активно продовжує свою роботу, виховуючи нові покоління боксерів.\nВихованці не забувають про свого тренера, навіть коли їхні життєві шляхи розходяться, вдячні за вклад і потужну школу пройдену з Олександром Поліщуком. Іван Редкач, український боксер-професіонал, чемпіон у легкій вазі USBA (2014) в своєму Інстаграм нещодавно опублікував допис вдячності: «Олександр Іванович Поліщук, спасибі Вам велике за працю і терпіння. Без Вас ми б не стали тими, ким зараз є. І не билися б на найкрутіших аренах світу за титули чемпіонів!..»\nНапередодні ювілею тренера «Громадський ревізор» також поспілкувався з деякими вихованцями Олександра Поліщука, зібрав спогади і привітання для ювіляра.\nСергій Дзинзирук, український боксер-професіонал, чемпіон світу в першій середній вазі WBO (2005-2011): «До Олександра Поліщука я потрапив у 1991 році й займався з ним по 98-й рік, аж доки пішов у професійний спорт, але навіть тоді продовжував співпрацювати. Він був моїм наставником, керівником, попри те, що в мене були контракти в Німеччині й Америці, та він завжди був поруч – підказував, направляв, і ми залишались на зв’язку.\nВін сам дуже потужний боксер був у молодості, й нам дав класну школу. Для мене Олександр Іванович лишався суворим і справедливим вчителем, особливо щодо тренування та дотримання спортивного режиму, завжди давав правильні й хороші навантаження. Тренер часто нам казав: «Усьому свій час. Спершу бокс, покажіть ваш результат, а потім будете відпочивати – все треба заслужити!» Я часто згадував ці слова, коли підіймався на п’єдестал, у ті моменти ставало зрозумілим навіщо так важко тренуватись, працювати – задля перемоги!\nВ День народження Олександра Івановича хочу побажати йому, перш за все, здоров’я! У нього прекрасні діти, чудові онуки, яких він дуже любить – нехай йому вистачає сил та здоров’я не лише на роботу, але й для дорогої родини. Поваги бажаю не тільки від його випускників, але й усього боксерського колективу, вітчизняного та світового. Адже я впевнено заявляю, що сьогодні – це один з кращих тренерів світу!»\nЮрій Нужненко, український боксер-професіонал, чемпіон світу у напівсередній вазі WBA (2007—2009): «Олександр Іванович – видатна людина сьогодення, що виховав не одного чемпіона світу. Я почав тренуватись у нього з 91-го року, коли вступив до Училища в 10-й клас, займався з ним доки був у любительському спорті. Потім він був моїм наставником у професійному боксі, разом ми вибороли перший чемпіонський титул для українського клубу.\nВін прекрасний тренер, і наша злагоджена робота давала ефективний результат. Пригадується, в нас були важкі й дуже завзяті поєдинки на Чемпіонаті Україні 1995-96рр., коли я двічі підряд виборював чемпіонський титул. Це було непросте випробування для нас обох, я тоді тільки перейшов у дорослий бокс. Але потужна психологічна підтримка з боку тренера – це важлива складова успіху бою, і я завжди мав її від мого наставника.\nНа честь ювілею хочу побажати Олександру Івановичу міцного здоров’я, та величезного щастя у житті! Аби його радували вихованці та родина, яку він дуже любить. Нехай у нього не буде жодного приводу для розчарування в цьому житті. Бажаю йому усього найкращого та якнайбільше!»\nВіктор Постол, український боксер-професіонал, чемпіон світу у першій напівсередній вазі WBC (2015—2016): «Олександр Іванович і зараз є моїм наставником, а почали працювати разом ще у 1998 році. Для мене він один з кращих тренерів, що працює на результат, і його досягає. Він вимогливий, та може бути добрим і жорстким водночас, але незаперечно одне: в своїх учнів він вкладає душу і це відчувається. Мабуть, недаремно він має такий результат від своїх вихованців, серед яких 4-ри чемпіони світу, чемпіони Європи, Олімпійських Ігр, багато боксерів любителів.\nУ нас з ним є багато спільних спогадів, цікавих моментів за час спільної роботи, важливих змагань, так багато всього, що важко виділити який один яскравий момент. Одне можу сказати напевно: коли тренуєшся разом з Олександром Поліщуком, тобі завжди буде про що згадати і дітям розповісти.\nВ його День народження хочеться побажати міцного здоров’я Олександру Івановичу, з часом розумієш, що це стає найважливіше для кожного!»\nДо речі, з Віктором ми зв’язались у США, де вихованець Олександра Поліщука зараз, готується до бою за подвійний чемпіонський титул. Вже 29-го серпня цього року боксер змагатиметься за звання чемпіона світу за версіями WBC та WBO в першій напівсередній вазі проти американця Хосе Раміреса.\nРедакція «Громадського ревізору» приєднується до привітань Олександру Івановичу, і в свою чергу хочемо побажати тільки найкращого: успіхів у справах, родинного щастя, нехай учні не забувають свого тренера та радують своїми досягненнями! Вітаємо з Днем народження найкращого тренера України!


Що робити, якщо шеф з Вами фліртує?\nОпубліковано 02.09.2013 15:59\nВи стали помічати, що Ваш шеф кидає млосні погляди в Вашу сторону? А може, він кидає не тільки погляди, а й сальні жарти або досить непристойні компліменти? Або ж, подібно істинному джентльменові, намагається всіляко доглядати за Вами, даючи Вам відчути себе справжньою жінкою?\nУ будь-якому випадку ситуація ця непроста і вимагає обережного поводження, адже мова йде не тільки про флірт чоловіка, але про Вашого начальника. Не варто забувати про його повноваження.\nІ так, припустимо, Вам довелося зіткнутися з самим неприємним варіантом уваги з боку шефа. Його жарти давно перестали бути пристойними, а натяки порядними. Ви уникаєте можливості залишатися з ним наодинці, боячись докучань з його боку, але він все одно знаходить можливість проявити своє ставлення. Що ж робити в такій ситуації? Перш за все, Вам слід засвоїти, що таким чином Ваш начальник може самостверджуватися як чоловік. І тому, діючи, нам потрібно утримати його важливість і перевести її в інше русло. Від Вас має прозвучати тверде і спокійне «ні» , але обов'язково при цьому підкресліть його цінність для Вас як начальника. Зробіть акцент на своїй повазі до його робочих якостей. Не зайвим буде також звернути увагу і на свою поведінку. Адже цілком реально, що Ви неусвідомлено самі почали цю гру. Можливо, ваш зовнішній вигляд далекий від офісного стилю? Може, Ваш тон спілкування з шефом був більше схожий на тон зацікавленої жінки? Досить часто жінки не помічають, як легко можуть спровокувати ту чи іншу ситуацію. Розберіться в собі, щоб не поповнювати ряди провокаторів Якщо ж Вашу поведінку на роботі можна назвати зразковою, зовні Ви - сама скромність, і теми Ваших бесід з начальником не виходять за рамки пристойності - сміливо дійте. Так, не можна дати стовідсоткової гарантії, що проблема ця вирішиться благополучно, і Вам не доведеться змінити роботу. Але ніхто не заслуговує того, щоб відчувати постійне приниження. Поважайте себе і любіть, не прописуйте насильство у своєму житті. Пам'ятайте, наше ставлення до себе формує ставлення до нас людей, які нас оточують.\nВаш начальник - привабливий холостий чоловік, не позбавлений шарму і чарівності. Половина жіночої складової колективу тихо мріє про те, щоб заманити його в свої мережі. Але раптом Ви починаєте помічати, що шеф став приділяти Вам набагато більше уваги, ніж цього вимагає Ваша робота. Компліменти з його вуст звучать так само гармонійно, як ранкове привітання, а турбота змушує Вас відчути себе справжньою принцесою. Не підпускайте чоловіка відразу до свого тіла, встановіть спочатку контакт в емоційній сфері. Право вибору в цій ситуації за Вами, але обов'язково враховуйте деякі важливі моменти. Саме вони можуть неабияк зіпсувати Вам життя. І першим таким моментом стануть плітки у великих кількостях. Приготуйтеся до того, що історія Вашого роману обросте новими неприємними подробицями - заздрісниці не залишать цю ситуацію без уваги. Другим моментом може стати порушення робочих відносин. Потрібно виявити незвичайну мудрість, щоб не зруйнувати грань між особистими і робочими відносинами. Ви станете ображатися на начальницький тон свого коханого, він - на Вашу непокору як працівника.\nНехай у кожній із сформованих ситуацій Вами керують: такт, обережність і любов до себе.\nМітки: Кар’єра, Психологія, Робота, Флірт


Фрагменти історії села Халупки-Буньковичі сторінка 15 - В боях за волю України\nФрагменти історії села Халупки-Буньковичі сторінка 15\nЯ врахував також те, що ще в 1945-46 роках “Чуйний” діяв в таких селах: Смеречина, Терло, Лібухова, Росохи, Нанова, Рудавка та інших. Там був грозою “нашої” падалі, що співпрацювала з енкаведистами. Його дуже добре знали не тільки енкаведисти, уповноважені по селах, але й міліціонери й пограничники. Вони давали потрібний інструктаж всім сексотам: ріст, комплекція фігури, обличчя, очі, одяг, взуття, зброя, звички і нахили, специфічні слова і висловлювання “Чуйного”. Вони показували сексотам стежки і потоки, якими любив ходити повстанець. Крім того, що “Чуйний” був безстрашний, до ворогів непримиренний, він мав свої джерела інформації і завжди діяв раптово і там, де його не чекали.\nВін часто ходив з охороною або особисто з “Гоцулом” – Степан Шульга. Член Крайового Проводу і керував та контролював всю діяльність ОУН-УПА Дрогобицької області. Також часто ходив з “Буревієм”, що замінив на посту Хирівського повітового проводу Івана Босака – “Ореста”. “Буревій” безрозлучно ходив з Романчуком Петром – “Лис”, “Стрик”, 1921 року народження, село Стрілків Стрийського району. Брат “Лиса” повідомляв мене, що брат пройшов два вишколи: на Стрийщині і в Карпатах. У них був керівником кущової боївки СБ, а згодом переведений на Старосамбірщину, Хирівщину. Люди сіл Галівка, Мшанець, Потік, Хащів та інших назвали “Гоцула”, “Буревія”, “Лиса” місцевим штабом УПА. Щось в цьому було реального. “Чуйний” був при них. А десь в 1948 чи 49 роках “Чуйний” був призначений особистим охоронцем референта СБ Дрогобицької округи – “Потапа”. Він був ласим шматком для НКВД. Таким приблизно був і “Веселий”, бо із 1946 року завжди був при охороні керівників Хирівського і Старосамбірського районів та Самбірського надрайону. Їх добре знала вся енкаведистська і сексотська зараза. Сексоти за ними нишпорили всюди: не спали ночами, підслуховували, випитували про них. Не думаю, щоб вони могли собі дозволити йти в село за харчами.\nОбдумуючи всесторонньо це питання, я пригадав таку розповідь Ярослава Галевича із Посади Хирівської (тепер це вулиця Самбірська в Хирові). Якось я його спитав: “А Ти не знаєш, як була викрита криївка в хаті Пертака Андрія, де загинули “Веселий”, ”Чуйний” і ”Шрам”?” Тоді він розповів мені таку історію. “Через якийсь час після падіння криївки люди говорили, що хлопці виходили ввечері чи вночі і ловили російських офіцерів, які п’яні поверталися додому після зарплати і реквізували гроші. А таке було можливим, бо для офіцерів житла в казармах не вистачало, і вони жили на приватних квартирах. Після декількох таких випадків большевицькі “вуха” і “очі” – сексоти це помітили і доносили в НКВД. Так хлопці здобували гроші на прохарчування.


Оголошені переможці національної премії «Високі стандарти журналістики-2020»\nУ суботу, 12 грудня, оголосили лауреатів національної премії «Високі стандарти журналістики-2020». Професійну відзнаку для журналістів вручали учетверте.\nУ категорії «За якісний регіональний/нішевий медійний проект» перемогло видання «Крим.Реалії» . У категорії «За швидкий і якісний розвиток у професії» кращою визнали редакторку Liga.Life Ірину Андрейців. Переможницею у категорії «За сталий, якісний медійний проект/продукт» стала журналістка, телеведуча Мирослава Барчук.\n«Я це розцінюю не як особисту, а як нагороду команди, адже часто тіньова робота визначає якість нашого продукту. Про цю команду я хочу сказати кілька слів. Ми намагаємося осмислювати класичні стандарти. Намагаємося не балансувати між правдою і брехнею. намагаємося не вдавати, що брехня є альтернативою точкою зору. Не надаємо майданчики тим, хто працює над деконструкцією країни. Чітко розрізняємо неупередженість і моральний нейтралітет, перше є добрим, а друге ― ні. Для мене важливо, що в нашому цеху помічають такі речі», - зазначила на церемонії нагородження Мирослава Барчук.\nТрадиційно на заході відбувся виступ лектора. Цього року офіційний захід відкривав журналіст, історик, експерт премії Вахтанг Кіпіані з лекцією «Україна-2020: уроки Василя Стуса».\nНагадаємо, у листопаді експерти оголосили короткий список претендентів на перемогу.\nДо експертної групи премії у 2020 році увійшли: засновник Школи журналістики УКУ Ігор Балинський, медіаекспертка, викладачка Могилянської школи журналістики (НаУКМА) Діана Дуцик, журналіст та ведучий Павло Казарін, ведучий Телеканалу «Прямий» Валерій Калниш, шеф-редакторка інтернет-видання LB.ua Соня Кошкіна, журналіст, публіцист, історик Вахтанг Кіпіані, авторку моніторингів «Детектор Медіа», експертка Львівського медіафорум Зоя Красовська, шеф-редакторка видання «Детектор Медіа» Наталія Лігачова, публіцист, викладач Школи журналістики УКУ, виконавчий директор Львівського медіафоруму Юрій Опока.\nДовідка. Премія «Високі стандарти журналістики» — відзнака, створена 2016 року засновником GROWFORD Institute Віталієм Ломаковичем. На думку засновника, ця премія має стати додатковим стимулом для українських ЗМІ бути чесними, об'єктивними і принциповими. До участі допускаються журналісти, які є громадянами України або працюють тут на постійній основі, мають чітку громадянську позицію. Організатори відзначають журналістів премією щороку.


ПриватБанк нагородив найкращих юних економістів України* | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\n02 листопад, 2018, 15:20\nУже вчотирнадцяте розумники з усієї України з’їжджаються, аби подискутувати про майбутнє української і світової економіки, розвиток бізнесу та фінансові тенденції.\nЦього року 70 найкмітливіших старшокласників приймав Луцьк.\nЗа результатами фінальної гри переможцями стала луцька команда гімназії № 21 "Vista". Тож перехідний кубок цього року лишається в обласному центрі Волині.\n"Я мав нагоду бути в журі, і хочу сказати, що приємно вражений. Адже такі молоді люди, дискутують на такі важливі і серйозні теми. Ви - майбутнє нашої країни. І я впевнений, що ця перемога - лише початок", - звернувся до школярів Юрій Войтенко.\nЗауважимо, що ПриватБанк підтримує формування фінансової культури у молоді. В банку діє навчальна програма ЮніорБанк, у рамках якої дітей навчають фінансової грамотності. Сотні тисяч дітей вже пройшли навчання у Бізнес-школі, побували на екскурсіях у банківських відділеннях та квест-кімнатах. Найкмітливіші стали переможцями всеукраїнської олімпіади "Фінансовий геній" та отримали кошти на навчання.\nТеги: приватбанк, економісти


Більшість населення пишається українським громадянством\nПереважна більшість опитаних Інститутом соціології НАН України у співпраці з Благодійним фондом «Інтелектуальна перспектива» - 62,5% пишаються тим, що вони є громадянами України.\nПро це свідчать результати соціологічного опитування, проведеного з 3 по 25 липня у всіх областях, крім Криму, Донецької і Луганської областей.\nПричому відсоток українців, хто пишається своїм громадянством, істотно зріс із 2014 року. У 2013 році пишалися громадянством України 48%, у 2014 р. – 60%, 2015 р. – 67%, 2016 р. – 60%. В цьому питанні існують помітні регіональні відмінності, хоча в усіх регіонах ті, хто пишається своєю належністю до України, становлять повну або відносну більшість. Зокрема, в Західному регіоні пишаються своїм українським громадянством близько 81%, не пишаються - 7%, у Центральному регіоні відповідне співвідношення становить близько 67% та 16%, у Південному регіоні – 46% та 28%, в Східному регіоні – 56% та 17%, на Донбасі – 39% та 27% . При цьому на Донбасі є найбільшою порівняно з іншими регіонами частка тих, хто не зміг визначитися з цього питання, а саме, близько 34%.\nОсновними почуттями, які виникають у людей, коли вони думають про майбутнє України, у цьому році виявилися надія - 47%, тривога - 35%, оптимізм - 21% та страх - 17%.\nЧитайте також: Третина українців хочуть оформити біометрику\nВ рамках соцопитування соціологи також дослідили тему геополітичної орієнтації населення.\nРеспондентів запитали, як вони ставляться до приєднання України до союзу Росії та Білорусі. При цьому 61,6% опитаних відповіли, що скоріше негативно, 20,3% - скоріше позитивно, 17,8% - обрати варіант відповіді “важко сказати”, 1,7% - не відповіли. До вступу до НАТО 40,4% ставляться позитивно, 35,8% - скоріше негативно, 23,2% - обрали “важко сказати” і 0,6% - не відповіли.\nУ рамках дослідження було опитано 1800 осіб, похибка не перевищує 2,3%.\nОпитування Україна Громадянство


Нехай завжди буде дитяча посмішка!\nВідповідно до Указу Президента України від 27 листопада 2008 року, 30 вересня в Україні щорічно відзначається День усиновлення. Це свято життєвої мудрості і щирості, свято розуміння, великої душі та великого терпіння, це - день вшанування прийомних батьків, вихователів дитячих будинків родинного типу, усіх, хто причетний до усиновлення і захисту прав дитини. Це - день радості тисяч і тисяч дівчаток і хлопчиків, які знайшли щастя в люблячих і дбайливих сім’ях. І невипадково він збігається в часі з християнським святом Віри, Надії, Любові. Адже, доброта і любов - головне, що ми повинні дарувати нашим дітям. Завдання дорослих - захистити права кожної дитини, а особливо дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, шляхом повернення їм того, що, волею долі, у них відібрало життя. Тож, усиновлення це один зі шляхів зробити дитину щасливою.\nІз нагоди свята членів дитячих будинків сімейного типу нашого району, прийомних сімей, опікунів з дітьми запросили на урочистості до районної ради. Звертаючись до присутніх, голова райдержадміністрації Алла Воробйова, голова районної ради Юрій Піньковий, заступник начальника служби у справах дітей РДА Віталій Динько наголошували: «Усиновлення - це особлива дорога батьківства. Благородна і складна, переповнена емоціями, очікуваннями, тривогами і обов’язково надбаннями - і дитини, і дорослого…\nШановні батьки, ви дали кожній дитині, яка зростає у вашій сім’ї, найважливіше - щастя мати родину, тата і маму, душевну щедрість, батьківську турботу, родинне тепло. Ви відкрили дитині своє серце, розділили з нею свою любов і душевне тепло. Нехай прийняте вами рішення про усиновлення дитини стане одним із найкращих рішень у вашому житті. Хай любов, ласка, доброта, взаєморозуміння та відвертість допоможуть вам у будівництві міцного довголіття власної родини. Доземний уклін вам за велике серце, яке здатне відчувати біль інших людей. Бажаємо і батькам, і дітям міцного здоров’я, віри в добро, натхнення, терпіння і обов’язково любові».\nСлід зауважити, що саме на території нашого району були створені перші на Миколаївщині дитячі будинки сімейного типу Руссів, Шполянських, Полосмак. Останній з названих з 2002 року має статус прийомної сім’ї, зараз там виховуються двоє хлопчиків.\nУ 2007 році статус будинку сімейного типу отримала сім’я Масленнікових - Уляни Олексіївни та Олександра Володимировича (8 діток-вихованців та 4 власних), із 2014 року діє дитячий будинок сімейного типу (до цього - прийомна сім’я) Людмили Володимирівни та Миколи Петровича Вівчарів (13 дітей-вихованців, 3 власних). Знайшли любов, затишок, розуміння, турботу обділені долею діти у прийомних сім’ях Марини Валентинівни та Володимира Миколайовича Чайок (2 вихованців, 2 власних), Світлани Миколаївни та Олександра Івановича Цинаковських (2 діток), Наталії Іванівни та Олександра Павловича Єлькіних (2 вихованців, 1 власна), Вікторії Василівни Кауцман (2 діток), Світлани Данилівни та Віталія Івановича Ковтунів (3 діток), Ольги Петрівни та Федора Олександровича Бучушканів (1 вихованець та 3 власних). А ще немало у нас небайдужих людей, які оформили опікунство над дітками, позбавленими батьківської турботи.\nІз нагоди Дня усиновлення грамотами райдержадміністрації нагороджені Наталя Павлівна Сутула, Тетяна Михайлівна Бальман, Олена Вікторівна Худенко; грамотами районної ради - дитячі будинки сімейного типу Масленнікових та Вівчарів, прийомна сім’я Єлькіних; грамотами служби у справах дітей РДА - прийомна сім’я Бучушканів, а також Валентина Олександрівна Ткаченко, Сергій Володимирович Человенко, Світлана Олексіївна Жирнова, Ганна Семенівна Подозерова, Тетяна Миколаївна Ніколаєнко, Петро Олексійович Іванов.\nПоетично-музичну композицію підготували юні аматори під керівництвом відділу культури РДА. Не кожного дня хлопчики і дівчатка знаходять своїх маму і тата. І будемо сподіватись, що комусь ще з дітей пощастить і він знайде батьків, зокрема, й серед жителів нашого району.\nА на добру згадку про теплу зустріч - знімок.


18-12-2018 17:33 | Їжа\nЦе дивовижно смачний, ніжний десерт з яскравим насиченим шоколадним смаком.\nРецепт брауні повинен бути у кожного ласуна, адже ласощі виняткової якості можна приготувати тільки самому. Знамените американське тістечко не залишить байдужим нікого, навіть тих, хто дотримується низькокалорійного харчування, адже і для дієти придумали способи приготування цього чудового частування, інформує UkrMedia.\nСучасні рецепти допомагають урізноманітнити десерт брауні. Кулінари стали додавати до складу вишню, малину, банан, сир.\nНезвичайним, але з дуже гармонійним смаком вийде брауні з апельсиновим прошарком.\nДля дорослої вечірки згодиться рецепт брауні з коньяком або лікером, десерт з незабутнім чудовим смаком!\nШоколадний брауні призведе в стовідсотковий захват усіх шоколадоманів! Готувати частування - одне задоволення: ніяких хитрощів і складнощів у процесі не виникне, головне озброїтися хорошими, свіжими і якісними продуктами. Після закінчення часу здасться, що пиріг ще не готовий - так і повинно бути, по мірі охолодження центр схопиться і загусне.\nцукор-пісок - 130 г;\nДодати по одному яйця і цукор, збиваючи міксером на середніх обертах.\nРецепт брауні з вишнею - більш поширений варіант поєднання шоколаду та ягід. Цей десерт вважається більш вдалим, збалансованим за смаком, тому і користується великою популярністю у багатьох кулінарів. Для посилення шоколадного присмаку до складу вводять еспресо, але при бажанні цей компонент можна виключити.\nвишні без кісточок - 1 ст.\nДати масі трохи охолонути, вводити яйця по одному збиваючи.\nСпекти можна брауні з какао, повністю або частково замінивши ним шоколад у складі десерту. Застосовувати потрібно тільки якісний продукт, в іншому випадку вийде просто бісквітний шоколадний корж замість апетитного, трохи в'язкого десерту. При бажанні можна ввести спеціальні шоколадні краплі або січену плитку.\nВсім подобається рецепт шоколадного брауні - з додаванням сирного прошарку. Цей десерт не тільки чудовий на смак, але і дуже красивий, в розрізі, тому сміливо можна включати його у святкове меню. Важливо простежити за якістю сиру, в ньому не повинно бути крупинок, для цього його розтирають через сито або блендером. Правильний крем має рідку консистенцію.\nПодавати брауні з кулькою ванільного морозива.\nЗ незвичайним смаком і незрівнянним ароматом виходить брауні з горіхами, рецепт якого включає до складу коньяк. Алкоголь можна застосувати і інший: бренді, шоколадний або кавовий лікер теж підійдуть. Обов'язково потрібно додати 50 мл еспрессо або в такій же кількості окропу розвести 1 ч. л. розчинної кави, такий хід розкриє шоколадний десерт з іншої, набагато кращої сторони.\nкава - 50 мл;\nподрібнені горіхи - ½ ст.\nЗ'єднати обидві маси.\nСмачний десерт, який і дітям доведеться до душі - рецепт смачного брауні з бананом. Фрукти можна брати і м'які, розтерши в пюре, і тверді, порізавши кубиками. У будь-якому випадку це буде не зовсім класичний рецепт, але при цьому шалено смачний і має право на існування, адже поєднання бананів і шоколаду давно зарекомендувало себе, як ідеальне.\nНеймовірно збалансованим за смаком виходить брауні з джемом з апельсинів. Останній краще зробити самому з цитрусової м'якоті, цукру, води і желатину, але за браком часу можна впевнено застосувати і покупний варіант, тільки потрібно спробувати його: якщо варення занадто солодке, в тісто потрібно додавати на 20-30 гр менше цукру.\nапельсиновий джем - 1 ст.\nЗбивають цукор з яйцями, приєднують до шоколадної суміші.\nОхолодити корж, змастити джемом, залишити на 40 хвилин до подачі.\nТістечко брауні дуже оригінально виглядає в порційній формі подання - у вигляді маленьких капкейків. Традиційно такі ласощі прикрашають зверху збитими вершками або шоколадним ганашем. До складу впевнено можна включати і вишні, і подрібнені горішки, і алкогольні наповнювачі. Випікатися десерт буде швидше, ніж у класичній версії, тому важливо простежити і не пересушити частування.\nвершкова карамель - 100 г;\nподрібнений шоколад - для декору.\nКожен капкейк, який охолонув, змастити карамеллю, зверху прикрасити збитими вершками і посипати рубаним шоколадом.\nВід звичної шоколадної ласощі печиво брауні відрізняється неймовірно яскравим і насиченим смаком, в'язкою текстурою і простотою приготування. Є одна незвичайна хитрість в даному рецепті - кожного коржика потрібно зовсім трохи притрусити морською сіллю - вона підсилює шоколадний смак. Не потрібно проробляти цей трюк з кухонною сіллю - вона занадто солона.\nрозчинна кава - ½ ч. л.;\nрозпушувач - ½ ч. л.\nРозтопити шоколад з маслом і кавою, остудити.\nВінчиком збити яйця, цукор і ваніль.\nЗ'єднати обидві маси, ввести муку і розпушувач.\nЯк правило, печуть брауні в мікрохвильовці в чашці - це дуже вдалий рецепт для тих, хто поспішає і готує солодощі на швидку руку. При випіканні, важливо не наповнювати сильно ємності, так як тісто піднімається, вистачить 2/3 чашки. Будь-яка добавка тільки доповнить присмак частування, наприклад, ті ж вишні або малина, горіхи або шоколадна крихта.\nЗ'єднати обидві маси, додати розпушувач і борошно.\nГотується брауні в мультиварці не складніше, ніж традиційним способом, правда на випікання піде трохи більше часу. Важливо, щоб випічка не вийшла «вареною», зняти спеціальний клапан для вільної конвекції. Чашу краще застелити пергаментом, так пиріг легше діставати, потягнувши за краї паперу.\nПерелити в чашу, поставити на програму «Випікання», готувати 40 хвилин.\nСмачно Горіхи Банан Смачні рецепти Брауні\n9 Жовтня 2019 23:27\nВеликдень 2019: кращі рецепти глазурі для святкової паски\nДізнайтеся, як приготувати ідеальну глазур для паски.\n1 Квітня 2019 18:17


Перетримка домашніх тварин у місті Львів\nЛюди, які готові перетримати твого улюбленця у місті - Львів : 0\nПеретримка котиків, собак (до20кг), а також гризунів та птахів При необхідності відправлятиму Вам фото/відеозвіт. Від господарів: клітка, корм, лоток та інше необхідне для Вашої тваринки. Від мене: відповідний догляд. Вартість : за домовленістю Локація: Левандівка, Львів\nДоброго дня! Займаюся тимчасовою перетримкою тварин. Маю досвід у догляді за тваринками ( від маленьких до великих) з можливістю вигулу.\nвід 10 ₴ за год\nПривіт! Живу неподалік центру Львова, Готова прихистити вашого собачку на кілька днів.\nХочу віддати в добрі руки дорослу кішку . Так трапилося, що померла моя мама. Від неї залишилася кішка Маркіза. Але ми не змогли забрати кішку до себе, оскільки живемо у Львові у квартирі з маленькою дитиною. Хочемо віддати кішку у добрі руки. Кішка втікає від чужих. Щоб звикнути, їй потрібен час. Миролюбна, добра. Мій номер 0686789855. Турбувати у вайбер, чи телеграм можна з понеділка 25 квітня. Пишіть у приват. Юра\nЯ дуже люблю тварин,ваший друг буде в надійних руках\nЗ радістю догляну за вашою собакою, котом чи динозавром. Люблю тварин і вмію з ними дружити. Була волонтером в ЛКП, окрім того, мала колись трьох песиків і багацько котів. Зараз в мене живе сфінкс Косік\nВигуляю собаку,візьму на перетримку черепашок або гризунів,пташок,є клітки і акваріум\nвід 250 ₴ за год\nВчуся на першому курсі Франка, спеціальність культурологія. Підпрацьовую баристою. Граю на гітарі, укулеле та фортепіано. Волонтерка в організації Пласт (робота з дітьми) Також часом волонтерю на акціях для знаходження господарів для безпритульних тварин, а також вигулюю собак в притулку. Маю песика та кішку. Сама з Києва,переїхала у Львів, зокрема для навчання. Дуже б хотіла отримати вакансію, оскільки бажаю бути корисною і робити світ кращим.\nвід 30 ₴ за год\nВічливий, відповідальний, добрий. З радістю вигуляю або перетримаю в себе вашого домашнього улюбленця.\nДобрий день! Візьму на перетримку котика або собаку. Один/одна на весь період. Є досвід роботи з котами різного характеру, великими породами собак(хаскі), так і з маленькими (йоркі). Котик щоб був привчений до лотка. Люблю тварин і знаю що це взаємно. Перетримка в квартирі, дружелюбна атмосфера, по проханню фото і відео.\nПривіт! Мені 21 рік, чотири роки я займалась зоозахистом тож з легкістю знаходжу спільну мову з найвибагливішими тваринками. Зі мною вашій тваринці буде безпечно та комфортно!\nДресирувальник з 20-ти річним стажем.\nвід 77 ₴ за год\nЛюблю тварин, з радістю вигуляю ваших домашніх улюблеців. Мала собаку, кішку і хом'яка. Зараз є рибки і морська свинка.


Будинок на дереві з авокадо, поблизу Пахоа, Великий острів, Гаваї - Airbnb\nБудинок на дереві з авокадо, поблизу Пахоа, Великий острів, Гаваї\nPāhoa, Hawaii, Сполучені Штати\nБунгало цілком, господар – Elvira And Hugh\nElvira And Hugh – супергосподар\n( Вітаємо, Tax #, TA-143-326-0032-01)\nПротягом понад десяти років ми працювали як короткострокова оренда. Через нові правила на Гаваях більше неможливі. Однак ми можемо здавати помешкання В оренду НА 30 ДНІВ або ДОВШЕ! Зверніть увагу, що щомісячна орендна плата становить половину від попередньої короткострокової ціни. НОВА ЩОМІСЯЧНА ОРЕНДНА ПЛАТА становить 1500 ДОЛАРІВ НА МІСЯЦЬ. Тут стягується податок у розмірі 4%, інші збори відсутні.\nми встановили щойно доступний оптоволоконний кабель для швидкого Інтернету! З нетерпінням чекаємо на вашу відповідь!\nЦя гарна оселя знаходиться під старим деревом авокадо! В основній споруді є чотири ліжка queen-size (завширшки 150-179 см) вручну та односпальне ліжко в лофті. Будинок Авокадо ідеально підходить для пар, однак у лофті є місце для дитини або друга (але не рекомендується для малюка). Маленька веранда з дерев 'яним дахом - саме те, що треба для відпочинку після дня на узбережжі або прогулянки через кратер. На верхньому поверсі розташована чарівна маленька кабіна під назвою «кімната для відпочинку», розташована на дереві. Вона блищає з коштовностями, дзеркалами та вітражами. Яке чудове місце для читання, медитації, споглядання зірки та спостерігання за нашим чарівним сходом сонця!\nЗ будинку на дереві Авокадо відкривається вид на океан, тут є повністю багаторівнева ванна кімната. Вона має багато сонячної енергії, бездротовий Інтернет, пофарбовану вручну підлогу та круту колекцію модних творів мистецтва. Маленька кухня - це окрема споруда всього в декількох кроках. Кухня може похизуватися столом для мавп у формі Великого острова, а також критою терасою для обіду на відкритому повітрі. На кухні є всі приправи та органічні сніданки (яйця, цільнозерновий хліб, свіжі фрукти, місцевий мед, кава та чай), щоб ви могли приготувати власний сніданок у зручний для вас час. Усім, хто гостює в будинку на дереві Авокадо, це подобається! Популярна новина! Лава зупинилася. Поки нас закрили, ми подарували будинку на дереві Avo... Виглядайте добре!\nЗнайдіть свій Hawaiian Retreat, Pahoa, Hawaii, щоб знайти більше фотографій та інформації про The Avocado Tree House та Mango House.\n4,96 · 244 відгуки\nПахоа живий і добре працює з ресторанами, які дотримуються всіх чинних протоколів для запобігання поширенню Covid.\nГосподар: Elvira And Hugh\nНова мінімальна ціна за 30 днів, 1500 на місяць включає пропан, електроенергію, воду, викидання сміття, обслуговування двору, чисті простирадла та рушники щотижня, фруктовий кошик і сніданок після прибуття. Ми зареєструємо ваше прибуття під час вашого прибуття і будемо доступні в нашому власному будинку для будь-яких порад щодо огляду пам 'яток, запитів і запитань, які у вас можуть виникнути.\nДо виїзду буде стягнуто додатковий податок у розмірі 14% на Гаваї та податок GE.\nІнші збори не стягуються\nНова мінімальна ціна за 30 днів, 1500 на місяць включає пропан, електроенергію, воду, викидання сміття, обслуговування двору, чисті простирадла та рушники щотижня, фру…\nМови: English, Polski, Русский, Tagalog\nІнші варіанти в місті Pāhoa і поруч


Шкільний чемпіонат «Біола-Ігри Чемпіонів» завітав до Івано-Франківська — Спорт Івано-Франківськ, sport.if.ua\nШкільний чемпіонат «Біола-Ігри Чемпіонів» завітав до Івано-Франківська\n14 Квітня 2010 (15:43)\nВидовищне спортивне свято під назвою «Біола-Ігри чемпіонів» відбулося у манежі коледжу фізичного виховання, учасниками якого були найсильніші школярі області. Вони змагалися на спеціальних надувних конструкціях, які організатори перевозять із міста в місто. Всього аж 27 найбільших міст України приймає «Біола-Ігри Чемпіонів». 14 квітня настала черга школярів Івано-Франківщини.\nНаше місто було 25-им, яке приймає турнір. І приємно, що саме Івано-Франківськ побив усі рекорди за кількістю команд. В інших містах України на змагання приїжджало від 15 до 25 команд. Натомість в Івано-Франківську свої можливості показали учні аж 28 шкіл. Кожен колектив був представлений чотирма хлопцями і трьома дівчатами різних класів. У кваліфікації всі вони виконували цікаві вправи під назвами «Сороконіжка» та «Естафета». За їх підсумками чотирьом школам поталанило потрапити до фіналу, в якому учні змагалися у вправах « Біатлон», «Бої гладіаторів» та «Естафета».\nУ фіналі найкраще виступили представники спеціалізованої Івано-Франківської школи номер 5. Вони в травні представлять нашу область у всеукраїнському фіналі, що відбудеться в «Артеку». Там учні не лише змагатимуться, але й упродовж 21 дня відпочиватимуть. Срібні нагороди дісталися гостям з Богородчан, бронзові - учням села Сопів Коломийського району. Четвертим фіналістом була школа села Орелець Снятинського району.\nУсі переможці та призери отримали цінні призи від організаторів: торгової марки «Біола», а також від Міністерства у справах сім»ї, молоді та спорту, Міністерства науки та освіти України, НОК України та партнера проекту "ЮніорБанку".\nДодамо, що асоціація атлетів України «Біола» вчетверте організовує масштабне спортивне свято. За три роки існування проекту близько 5 мільйонів учнів взяли участь у змаганні, а на трибунах частенько можна побачити Олімпійських чемпіонів Юрія Білонога, Ірину Мерлені, Валерія Гончарова, Олександра Крикуна, Дарію Згобу та інших Почесних членів спортивного клубу.\nІвано-Франківських учасників нагороджували титуловані спортсмени Роман Вірастюк та Дарія Згоба, яка є Почесним членом спортивного клубу «Біола».\n"Признаюся, що у дитинстві мені дуже бракувало таких змагань, - сказала Дарія Згоба, - Наша мета - відвернути дітей від вулиці й залучити до спортзалу. Якщо діти любитимуть фізкультуру, вони будуть здорові. Вірю, вщо ми завжди даруватимемо дітям подібні змагання. Тепер я вболіватиму за Івано-Франківських дітей у суперфіналі в «Артеку». Все-таки я родом з Івано-Франківська, хоч проживаю у столиці".\nНаступний відбірковий етап відбудеться 15 квітня в Чернівцях та 16 квітня у Тернополі.


Очікувані результати НПД: учні вирізняють особливості економіки країн Азії, обґрунтовують особливості спеціалізації сільського господарства; показують на карті основні райони видобування мінеральних ресурсів, лісозаготівлі. Розвивальна та виховна мета: формувати вміння аналізувати, виділяти істотні ознаки, порівнювати, узагальнювати, робити висновки 4, розвивати економічне мислення 8\nОчікувані результати НПД: учні вирізняють особливості економіки країн Азії, обґрунтовують особливості спеціалізації сільського господарства; показують на карті основні райони видобування мінеральних ресурсів, лісозаготівлі.\nРозвивальна та виховна мета: формувати вміння аналізувати, виділяти істотні ознаки, порівнювати, узагальнювати, робити висновки 4, розвивати економічне мислення 8\nОбладнання: підручники, атласи, політична карта Азії, економічна карта Азії, ресурси Інтернету.\nОпорні та базові поняття: секторальна структура економіки, високорозвинені країни, країни, що розвиваються, країни нової індустріалізації, нафтодобувні країни, «зелена революція», добувна промисловість, сільське господарство, ВВП, ТНК.\n• Охарактеризуйте природні умови Азії. Наведіть приклади країн, які мають найбільш та найменш сприятливі природні умови.\n• Які особливості має демографічна ситуація в більшості країн Азії?\n• Чим обумовлена нерівномірність розміщення населення Азії? Назвіть території з найбільш та найменш високою густотою населення.\nЩе в недалекому минулому Азіатський регіон вважали аграрною периферією світу, чимало країн отримували технічну та продовольчу допомогу. Нині Азія поступово виходить на провідні позиції у світовій економіці. За виробництвом ВВП та темпами економічного зростання регіон є світовим лідером. Особливо вражають досягнення та успіхи окремих країн, зокрема Японії, Південної Кореї, Китаю, Сінгапуру та деяких ін. Водночас, порівняно з Європою, тут зберігаються суттєві відмінності в рівнях економічного розвитку та спеціалізації країн.\n1. Особливості економічного розвитку країн Азії\nРобота з підручником, аналіз статистичних даних, діаграм, графіків\nПроблемне запитання. У чому полягають головні відмінності економіки країн Азії порівняно з європейським регіоном?\n2. За допомогою ресурсів Інтернету знайти інформацію про склад та приблизну вартість продовольчого кошика країн Західної та Східної Азії (по одній на вибір).\n3. Дослідження. 1) Екологічні виміри економічного зростання в країнах Азії. 2) Країни Перської затоки — новий осередок індустріалізації.


Читальники: травня 2015\nВЕЧІР ЛІТЕРАТУРИ СХОДУ: НЕВІДОМІ ІМЕНА\nУ рамках проекту «Діалог/Диалог», який втілює ініціативна група СГО "Молодіжна платформа" за підтримки програми "Active Citizens Ukraine" Британської ради, ГО "Самопоміч" та ГО "Переселенці Криму і Донбасу" у відділі читальних залів Волинської державної обласної універсальної наукової бібліотеки імені Олени Пчілки відбулася поетична імпреза "Вечір літератури Сходу: невідомі імена".\nОпубліковано читальники о 07:45 Немає коментарів:\nСТУДЕНТСЬКІ ДЕБАТИ ДО ДНЯ ЄВРОПИ\nВ рамках відзначення Дня Європи, у відділі читальних залів Волинської державної обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Олени Пчілки Центр інтелектуального дозвілля "Брейншторм" провів відкриті дебати.\nМітки: Брейншторм, Волинська ДОУНБ ім. Олени Пчілки, дебати\nПАМ’ЯТЬ, ЯКА НАС ОБ’ЄДНУЄ\nУ відділі читальних залів Волинської державної обласної універсальної наукової бібліотеки імені Олени Пчілки відбулась година пам’яті до дня Перемоги над нацизмом у Другій світовій війні – "Пам’ять, яка нас об’єднує".\nСуперечності навколо складних подій минулого завжди носили гострий характер. Тому, для уникнення протистояння в громадському й політичному житті України, завдяки Указу Президента «Про заходи з відзначення у 2015 році 70-ї річниці Перемоги над нацизмом у Європі та 70-ї річниці завершення Другої світової війни» та Закону «Про увічнення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні 1939–1945 років» Україна розпочинає нову традицію святкування 8 та 9 травня в європейському дусі пам’яті та примирення.\nНа заході виступили діти війни, ветерани бібліотечної справи, чиє дитинство співпало з роками Другої світової війни – Ольга Віталіївна Гороть та Віра Олексіївна Бєлоножко.\nПривітали гостей зі святом директор книгозбірні, Заслужений працівник культури України – Людмила Антонівна Стасюк, голова профспілки бібліотеки – Галина Василівна Дрозд. Також прозвучало музичне вітання у виконанні Надії Солохи.\nПро події Другої світової війни, які дотепер не перестають вражати силою народного духу, створено тисячі книг, кінофільмів, картин, симфоній, пісень. На заході була представлена книжкова виставка: «Ціна Перемоги: вклад українців у розгром нацизму».\nОпубліковано читальники о 06:02 Немає коментарів:\nМітки: Волинська ДОУНБ ім. Олени Пчілки, день Перемоги


Угода про асоціацію України з ЄС не означає втрату суверенітету (Україна після підписання з Євросоюзом Угоди про асоціацію буде абсолютно самостійно приймати рішення з питань економіки і зможе реалізовувати зовнішню і внутрішню політику, керуючись виключно націонал)\n08.10.2013 12:06 206\nУкраїна після підписання з Євросоюзом Угоди про асоціацію буде абсолютно самостійно приймати рішення з питань економіки і зможе реалізовувати зовнішню і внутрішню політику, керуючись виключно національними інтересами. На цьому акцентувала увагу заступник директора департаменту співробітництва з ВТО та з питань торговельного захисту Світлана Зайцева.\n«Зони вільної торгівлі і регіональні торговельні угоди - це тільки плюс до багатосторонньої системи і завжди вітається. З часів створення ВТО, рахунок преференційних та регіональних торговельних угод йде на сотні. Тобто країни побачили в цьому нові можливості для торгівлі, а значить - і для розвитку. І стали створюватися численні регіональні утворення», - сказала Світлана Зайцева.\nЗа словами заступника директора департаменту, Євросоюз - це фактично вільна торгівля в загальному ринку і митний союз у широкому розумінні. Наприклад, у Мексики, яка є членом НАФТи (американської угоди про вільну торгівлю, куди входять Канада, США і Мексика) є угода і з ЄС (Угода про економічне партнерство, політичну координацію та співпрацю між ЄС і мексиканського штату). Якщо судити тільки за назвою угоди, здавалося б, Мексика втратила суверенітет. Однак Мексика знаходиться в цій угоді і ще в багатьох, які визнала за необхідне підписати для того, щоб відкрити нові можливості для торгівлі та бізнесу, а значить і для держави в цілому, сказала Світлана Зайцева.\nВона також зазначила, що угода такого масштабу, якою є Угода про Асоціацію Україна - ЄС, яку готується підписати наша країна, безпрецедентна.\n«У нас є і досить прості торгові угоди переважно з країнами СНД (що охоплюють, як правило, в значній мірі торгівлю товарами), а ця Угода - дуже широка і глибока, яка охоплює дуже багато тем, що дає чудову юридичну рамку для подальшого розвитку країни без втрати суверенітету», - сказала Світлана Зайцева. Вона також зауважила, що ніякої передачі повноважень у ЄС немає і бути не може.\n«Ми ніякі повноваження не передаємо, у нас є органи, які спільно будуть керувати імплементацією Угоди про асоціацію. У нас вже рік з гаком працює угода про ЗВТ з ЄАВТ (Швейцарія, Ліхтенштейн, Ісландія, Норвегія) і у нас там є спільний комітет, який вже прекрасно працює, і ніхто не говорить про те, що ми передали туди якісь повноваження. Всі разом вирішують поточні питання, щоб поліпшити роботу цієї угоди, і це звичайна світова практика», - підсумувала заступник директора департаменту.\nпопередня новина Присяжнюк: Україна і Білорусь розширюють співробітництво в аграрному секторі наступна новина В Україні виробництво картоплі у 3,5 рази перевищує потреби населення


Прикраса новорічна "Свічка Шарп" STAR TRADING 066-33 066-33 STAR TRADING купити в Києві ᐈ ціна в магазині світла egloshop.com\nПрикраса новорічна “Свічка Шарп”\nПрикраса новорічна "Свічка Шарп" STAR TRADING 066-33\nВисота світильника, мм: 125\nГлибина світильника, мм: 75\nШирина світильника, мм: 75\nМощность источника света (вт): 0,09\nТаймер: 6 год, перерва, 18 год, повторити\nПрикраса новорічна "Свічка Шарп" STAR TRADING 066-33 — це Свічі декоративні LED, воскові, який відмінно підходить для стильного інтер'єру. Його можна використовувати для житлових і комерційних приміщень. Завдяки високій якості матеріалів виріб підходить для внутрішнього та зовнішнього оформлення. Прикраса новорічна "Свічка Шарп" STAR TRADING 066-33 – це яскравийакцент, який добре виглядає як у єдиному екземплярі, так і разом з іншими красивими елементами інтер'єру.Особливостями даного виробу є:\nвигідна ціна (всього 149 грн.);\nБажаєте підкреслити авторський стиль – вибирайте товари з категорії Свічі декоративні LED, воскові. У нашому інтернет-магазині вони представлені в широкому розмаїтті. Купити ексклюзивні вироби можна в роздріб або оптом. Кожному клієнту організуємо безпечну доставку по всій Україні.\nЦіна 907 грн\nГірлянда вулична LED на батарейках "Дюра стринг"


Дихальний тренажер Самоздрав:купить в Одессе тел (067) 482-07-98, (099)201-57-29, (048) 795-54-75. "Стетоскоп" Интернет-магазин медтехники в Одессе\nДихальний тренажер СамоздравВ наявності\nДихальний тренажер «Самоздрав» - пристрій, що сприяє зміцненню органів дихання, серцево-судинної системи\nТренажер призначений для проведення тренувань організму людини, шляхом створення фізіологічного стану, ідентичного станом, що виникає в результаті фізичних вправ.\nІмітація фізкультурних вправ полягає в збільшенні концентрації вуглекислого газу в артеріальній крові. Це відбувається в процесі зворотного дихання через тренажер, при якому концентрація СО2 у вдихуваному повітрі збільшується в залежності від налаштування тренажера.\nТренажер-фізкультурний імітатор «Самоздрав» - пристрій, що сприяє зміцненню органів дихання, серцево-судинної системи, шлунково-кишкового тракту, опорно-рухового апарату та інших захворювань, викликаних порушенням кровопостачання тканин органів і спазмом гладкої мускулатури.\nПринцип дії ПФІ «Самоздрав» заснований на методиці доктора Бутейко – автора методу, що дозволяє людям позбутися від багатьох хронічних хвороб без застосування ліків. Ті, кому довелося близько познайомитися з його «Методом вольової ліквідації глибокого дихання» знають яка важлива, можна сказати ключова роль відводиться у ньому вуглекислого газу СО2 як природного, що виробляється самим організмом спазмолитику. При його нормальному вмісті в крові судини підтримуються нормально розширеному стані, що забезпечує нормальне навантаження на серце і нормальне кровопостачання життєво важливих органів.\nЗ віком під впливом стресів і гіподинамії рівень вмісту вуглекислого газу в крові знижується, тому відбувається закономірне стиснення судин зі зменшенням їх просвіту. Таким чином, кровопостачання погіршується, а навантаження на серце росте.\nК. П. Бутейко і його послідовники за майже 40 років практичного застосування методу довели, що від багатьох хронічних хвороб, у тому числі від гіпертонічної хвороби, людина може позбутися, збільшивши вміст в організмі вуглекислого газу СО2. Фізіологічна сутність методу Бутейко полягає в тимчасовому (під час заняття) штучному збільшенні концентрації СО2 в крові за рахунок вольового стримування дихання на видиху. В результаті таких вправ протягом трьох років інтенсивність дихання поступово знижується. Як говорить К. П. Бутейко, його методом люди «вчаться правильно дихати».\nНайбільш досконалим на сьогодні способом відновлення нормального вмісту в крові СО2 через нормалізацію дихання, способом, доступним буквально всім, є застосування комплексу «Самоздрав».\nФізіологічна сутність впливу на організм комплексу «Самоздрав» - та ж що і в методі Бутейко, але тимчасове штучне збільшення концентрації СО2 в крові досягається принципово іншим способом.\nОсновна складова комплексу «Самоздрав» - капникатор – пристрій для формування активної дихальної середовища, відрізняється від атмосфери трохи зниженими вмістом кисню О2 і підвищеним (регульованим) вмістом СО2. Всього 20 хвилин в день звичайного, тобто спокійного, рівного, без затримок дихання через капникатор призводять до тимчасового підвищення вмісту СО2 у крові в залежності від його параметрів (але не вище норми в 6,5%). Достатньо однієї короткочасної дихальної процедури в день і інтенсивність вашого дихання в стані спокою за кілька місяців знизиться до норми. Ви зможете самостійно вимірювати інтенсивність свого дихання і відповідно спостерігати процес його нормалізації, використовуючи 1-2 рази в місяць друге пристрій, що входить в комплект – капнометр.\nВідмітна особливість застосування «Самоздрава» - доступність і простота. Комплексом «Самоздрав» може скористатися будь-яка людина, в будь-якому віці, оскільки тут не потрібно ніяких зусиль: ні фізичних, ні вольових. Для занять з капникатором не потрібно спеціально відведеного часу, оскільки їх можна поєднувати, наприклад, з читанням газети або переглядом телепередач. «Самоздрав» доступний бюджету будь-якої людини.\nСамоздрав не належить до категорії медичних пристроїв і не призначений для лікування певної хвороби. Тренажер чинить позитивний фізіологічна дія на організм вцілому. Його використання, не вимагає лікарського припису.


На Херсонщині 112 тисяч громадян - «земельні» боржники -grivna\nАвтор: Иван Подлесный23 Октября 2019 07:45\nНа Херсонщині 112,1 тис. фізичних осіб, які мають земельні ділянки під власними забудовами та іншому користуванні, заборгували перед місцевими громадами плати за землю на суму 40,1 млн гривень.\nНайбільша кількість боржників налічується у Білозерському районі - 17,2 тис. осіб з сумою податкового боргу 4,6 млн гривень. Трохи менше боржників у м. Херсоні - 16,7 тис. осіб на суму податкового боргу 4,8 млн. гривень.\nЗначні суми плати за землю заборговали громадяни Голопристанського району - 4,4 млн грн, Олешківського - 3,6 млн грн та Генічеського районів - 3,4 млн грн, а також Скадовського - 2,8 млн грн, Бериславського - 2,7 млн грн та Каланчацького районів 2,4 млн гривень.


Твір: Балтрушайтис Ю. К. - uawsi.com\nТвір: Балтрушайтис Ю. К\nАналіз вірша А. С. Пушкіна Знову я відвідав. Аналіз вірша А. С. Пушкіна "Знову я відвідав" Автор: Пушкін А. С. У 1835 році Пушкін останній раз побував у Михайлівськім - на похорон матері. У тому ж році був написаний вірш "Знову я відвідав..." - поетичний підсумок життя. Вірш вбирає в себе весь життєвий досвід, але не повторює його, а перетворює.\nАналіз діяльності по проведенню операцій комерційних банків з цінними паперами. ЗМІСТ Уведення 1. ОСНОВНІ ВИДИ ДІЯЛЬНОСТІ Й ОРГАНІЗАЦІЙНА СТРУКТУРА АТ "БАНК ЦЕНТРКРЕДИТ" 1.1 Характеристика АТ "БЦК" на банківському ринку Казахстану\nПравові аспекти проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах Російської Федераци. Курсова робота Правові аспекти проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах Російської Федерації С О Д Е Р Ж А Н И Е: Уведення Поняття, сутність і зміст правової основи регламентації військової служби за контрактом у Збройних силах Російської Федерації.\nОрганізація оплати праці в торговій справі. Зміст Уведення_____ 1. Трудові ресурси й особливості праці в торгівлі_____\nСутність і роль малого бізнесу. Мале підприємництво План. Вступ 1. Економічна сутність малого підприємництва 2. Функції малого підприємництва 3. Особливості розвитку малого підприємництва в Україні і за рубежем\nЮргис Казимирович Балтрушайтіс (1873-1944)\nМоже показатися, що життя, доля і сама особистість Юргиса Казимировича Балтрушайтіса складалися з одних протиріч. Литовець за походженням, він писав на рідній мові тільки на початку і кінці шляху, і в літературі залишився як російський поет-символіст.\nУ роки навчання в Московському університеті про нього вже йшла слава як про поліглот і геніального лінгвіста - Юргис був тоді студентом... природного відділення фізико-математичного факультету. Жил завжди бідно і бідно, добуючи на хліб в поті особи (головним чином переказами Ібсена, Гамсуна, Стріндберга, Уайлда), а був одружений на дочці одного з самих багатих російських купців. (Мільйонер І. Оловянішников не дав згоди на брак дочки з безвісним инородцем і позбавив її спадщину). Марії, відданої своїй супутниця, присвятив поет вірші і книги.\nВін працював напружено і зосереджено, поезія була єдиним значенням існування, але за житті вийшли лише два збірники: "Земні рівні" (М., 1911) і "Гірська стежка" (М., 1912). Оголошення про них з'являлися в "Вазі" з початку 1900-х, але тільки через десять років поет зміг сказати дружині: "Моя книга готова. Треба тільки її написати". Балтрушайтис, "кореної скорпионовец", разом з С. Поляковим, Брюсовим, Бальмонтом що створив перше символистское видавництво, надрукував свої книги тоді, коли вже стихали розмови про "кризу" і "кінець" символізму.\nВін був замкнений, мовчазний, шукав самоти: "свідомістю своєю я якось зовсім один", "я повинен бути самотнім у що б те ні стало". І постійно знаходився в центрі самих бучливих гуртків, суєтному і метушливому літературному, видавничої, театральному житті. У кімнаті у нього висіла ікона "благого мовчання", до образу тиші він постійно повертався у віршах і листах: "Мовчання не є пуста витрата часу. Мовчання - внутрішній труд, час формування думки". Воно було почуте серед крику, шуму, "сум'яття епохи".\nВсе життя його переслідували невдоволення собою і невпевненість у власних силах, а навколишніх він притягав спокоєм, відчуттям надійності, його вигляд викликав постійні порівняння зі скелею. ( "Ви вважаєте мене спокійним, а я весь і завжди болісно горю".) Скромний, непомітний, що старається триматися в тіні чоловік, чию дружбу цінили і зустрічей з яким шукали Вяч. Иванов, Станіславський, Коміссаржевська, Скрябін, А. Коонен.\nУ часи богоискательства і богостроительства, "дионисийского" буйства і містичного сектантства ( "ні, немає, я їм, містикам, не вірю") він вносив в російську поезію незнайомий їй до тієї пори мотив католицької релігійності. Був "символістом по всьому душевному складу" (Вяч. Іванов) і створив твори, які стоять в спадщині російського символізму особняком. "Це - замкнена лірика",- говорив автор.\nБалтрушайтис завжди уникав політики, державної служби, офіційних відносин - і згодом довгі роки займав його високий пост міністра, що обтяжував і посланника Литви в Радянській Росії.\nВін був нещасливий, болісно відчував трагічну природу буття - і дякував життя за неизбивное щастя, за те, що в ній "завжди було, є і буде дуже багато радості".\nАле, напевно, самий великий парадокс полягає в тому, що при всіх цих протиріччях Юргис Балтрушайтіс залишається однією з самих суцільних фігур в російській літературі початку XX в. - як поет і людина: "Я так не люблю дроблення душі і волі".\nНа його могилі на кладовищі Монруж поблизу Парижа вказана дата смерті: 3.1.1944. Недавно в іноземних газетах майнуло повідомлення про те, що російський поет-символіст Юргис Балтрушайтіс, чия смерть в 1944 р. була містифікацією, прийняв інше ім'я і помер глибоким старцем в одному з католицьких монастирів Франції. Навіть якщо це і легенда, виникла вона не випадково навколо імені Балтрушайтіса.\nВся думка моя - туга по таємниці зірковій...\nВсе життя моє - стояння над безоднею...\nОдна загадка - грім і тиша,\nІ сонна безтурботність і тривога,\nІ малий злак, і в синіх височінях Бога\nНічних світил живі письмена...\nЧи Не чудово, що, чергуючись, дрімає\nВ квітці зерно, в зерні - знову розквіт,\nЩо деяке коло зв'язуюче объемлет\nПростір речей, яким заходи немає!\nВся наша думка - як деякий сон безцільний...\nВсе наше життя - лише трепет безмежний...\nЗа миттю мить в таємничу нитку\nВладу Вічності, безпристрасна, звиває,\nІ гірко сліпнув, хто похмуро осмілюється,\nХто хоче смерть від життя відрізнити...\nЯкий біль, що грізний храм всесвіту\nПрихований від нас великою пеленою,\nЩо скорботно ми, в своїй тузі беззмінній,\nСтоїмо віку біля дверей фатальних!


Патріарх Філарет гірникам: Я не можу не любити Донбас - pravoslavnews.com.ua\nПатріарх Філарет гірникам: Я не можу не любити Донбас\nСвятійший Патріарх Київський Філарет прийняв делегацію гірників Донбасу в своїй резиденції, відповів на запитання, дав напуття і благословив.\n17 грудня Православна Церква вшановує святу великомученицю Варвару, покровительку гірників.\nУ Міністерстві енергетики та вугільної промисловості України народилася ініціатива приймати участь в урочистостях, які проходять у Володимирському соборі в Києві.\n16 грудня Святійший Патріарх Київський Філарет звершив Божественну літургію у Володимирському кафедрального патріаршому соборі. Відразу після молебню Предстоятель очолив панахиду про упокоєння душ загиблих шахтарів. Працівники Міненерговугілля України на чолі з начальником Управління охорони праці та промислової безпеки у вугільній промисловості Ігорем Ященком помолилися за своїх загиблих колег.\n17 грудня у Володимирському соборі перед мощами святої Варвари - тепер уже за здоров’я гірників - помолилися заступники генеральних директорів вугільних підприємств Донбасу та командири загонів ДВГРС України. Делегацію гірників очолили директор Департаменту промислової безпеки, охорони праці, цивільної та фізичного захисту Міненерговугілля Олександр Онищенко та начальник Управління охорони праці та промислової безпеки у вугільній промисловості Ігор Ященко.\nПісля молебня Святіший Патріарх Київський Філарет прийняв делегацію земляків у своїй резиденції, відповів на запитання, дав напуття і благословив.\n- Свята Варвара охороняє від раптової смерті не тільки шахтарів, але всіх, хто в небезпеці, - сказав Патріарх Філарет. - Все в руках Божих. Волосся з голови людини не падає без волі Божої, а тим більше життя.\nОлександр Онищенко звернувся до Патріарха з проханням:\n- Ми витрачаємо мільйони, щоб захистити тіло шахтаря, але душа його залишається відкритою, беззахисною. Ми звертаємося до Вас, щоб Ви допомогли нам захистити душі шахтарів. Раз у році хочемо послухати добре слово і побажання для гірників.\n- Я повинен сказати, що ми народжуємося для вічного життя. Народилася людина - і вірить вона чи ні - її душа безсмертна, так само, як матерія. Незнищувана. Оскільки ми вічні, і продовжуємо існувати душею, то таким же, як на землі, буде наше життя після смерті: чи будемо ми страждати або блаженствувати, залежить від нас. Ми вибираємо тут на землі добро, любов, правду, мир - тоді нам забезпечена вічне блаженне життя. А якщо ми на землі вибираємо неправду, ненависть, заздрість, засуджуємо, вбиваємо - тобто, вибираємо зло, то і після смерті душа піде туди, де зло. Що вибрала, то і отримає.\nГірник - це людина, яка ризикує кожен раз, коли спускається в шахту. Чому і заради кого він жертвує собою? Він жертвує заради сім'ї. А жертва - це любов. Але не тільки заради сім'ї, але заради свого народу. Шахтарі дають тепло, а тепло - це теж любов. Тому ця професія благословенна Богом. Ми всі повинні, виконуючи свої обов'язки, завжди пам'ятати про Бога. Бог є дух. Що таке дух? Що таке розум? Адже розум ми визнаємо? Що таке любов? Хіба ви можете торкнутися любов? Але ви не можете сказати, що любові немає. Це є дух. Ось таким духом, тільки нескінченним, є Бог. Він скрізь, і все бачить, і не тільки бачить, він наперед знає. Ще чоловік не був створений, а Бог знав, що він згрішить. Але Він людину спасає. Ми саме в такого Бога віримо, не в бовванів та ідолів, а в Того, Хто створив цей світ. Створив одним Своїм бажанням. Захотів - і стало так. Чи не періодами, а миттєво. Як це миттєво? В Євангелії написано: привели до Ісуса сліпу дитину, а Ісус сказав: «Прозри». Йому не потрібно було ніякої підготовки, він сказав - і сліпий став зрячим. Інший приклад. Лазар четвертий день був мертвий і вже розкладався. Христос йому сказав: «Іди!», і Лазар встав і пішов. Богу не потрібно час, потрібна лише воля. Так само Бог створив світ. Нам незрозуміло, як рослинний і тваринний світ виникли миттєво. Ось перед обличчям якого Бога ми знаходимося. І залежимо від Нього.\nМощі святої Великомучениці Варвари у Володимирському Соборі в Києві\nБог любить своїх дітей. Як батьки люблять свою дитину, хороша він чи погана. Так і Бог. Любить і рятує різними способами. Виходячи з цього, не потрібно нічого боятися в житті, ніяких труднощів. Навіть коли приходить смерть. Не треба боятися, адже ми продовжимо існувати після смерті.\nБог дає нам силу перенести всі труднощі і страждання. Думаю, серед вас немає таких, хто пам'ятає війну. Є? Люди перемагали всі страждання і були добріші, ніж зараз, співчували, допомагали один одному. А зараз більш егоїстичні, хоч життя сьогодні набагато краще. Я багато їжджу по країні і бачу, які накривають столи. Після війни таких столів ніде не було. Борщ, каша. Я не хочу сказати, що всі так живуть. Бідних дуже багато, але ми повинні дякувати Богові за те, що маємо. Це не означає, що ми повинні заспокоюватися на цьому. Можна і краще жити. Але ж все від нас залежить: чи живемо ми правдою або неправдою. У нашому суспільному житті багато неправди. Потрібно жити в мирі та злагоді. Зараз ми 70 років живемо в світі. Будуємо такі будинки, що в ті часи нікому й не снилися.\nЩоб бути впевненим у цьому житті, потрібно вірити в Бога і покладати на Нього свої надії. Але і самому працювати.\n- Тут якраз зібралися люди, які вміють працювати, - сказав Олександр Онищенко. - Перед Вами гірничорятувальники, які приїжджають на шахту не тоді, коли добре, а коли погано. Все з шахти, а вони в шахту. Ось Юрій Миколайович Перехрест, він пережив клінічну смерть, рятуючи своїх товаришів. Ігор Олексійович Ященко - потомствений шахтар, який віддав майже 30 років своєї справи, Борис Абрамович Грядущий, Герой Украйни - всі вони працюють заради людей.\n- Христос сказав так: ніхто не має більше любові, ніж той, хто життя своє віддає за друзів своїх. Ви блаженні, тому що віддаєте своє життя за людей. У цьому і є любов. Мені недавно один письменник розповів, як він прийшов до Бога. Під час війни він був молодою людиною, атеїстом. Під час бою снаряд впав прямо йому під ноги й крутиться. Він благав до Бога, в якого не вірив, і снаряд пішов у землю. З тих пір він вранці і ввечері читає молитву. Повірив, що Бог є. Не думайте, що чудеса сьогодні не відбуваються. Сьогодні ви молилися біля мощей Варвари. Рік чи два тому тут сталося диво. Жінка з дитиною приїхала з Луганська. Дитина повинна була померти через вади серця. Лікарі в Луганську відправили її в Київ на операцію. Жінка звернулася в інститут Амосова, дитину обстежили і сказали, що треба операцію робити неодмінно, інакше дитя помре. Готуючись до операції, мати прийшла у Володимирський собор і попросила відслужити молебень. Отець Михайло взяв сорочечку, поклав на мощі Варвари і сказав прийти завтра. Вона прийшла з дитиною, наділа сорочечку і сталося диво: в інституті їй сказали, що операція вже не потрібна, серце нормальне. Чудо? Чудо. Варвара врятувала життя. Але це залежить від того, віримо ми чи ні. Коли Христос ходив по землі, він не всіх зцілював, а тільки тих, хто вірив усім серцем. Письменник звернувся до Бога не зі звичайним «Отче наш», а від всієї своєї душі, від усього єства. І жінка з Луганська повірила, що Варвара може врятувати - і врятувала. Для Бога немає нічого неможливого. В Євангелії написано, що віра може переставляти гори. Мова йде не про перестановку гір, а про звершення неможливого. Якщо шахтар спускається в шахту і вірить, що Варвара його захистить, нічого не трапиться.\n- Коли почалася війна, ми жили в Рівному. Два місяці моя мати з трьома дітьми виходила з оточення. Ніхто не питав, звідки ми, просто допомагали, люди давали молоко, хліб. Пам'ятаю, як пароплавом пливли в Астрахань, почалося бомбардування, пароплав почав протікати. На баржу нас перекидали матроси. Половина людей загинули. Листопад - вода крижана. Як мамі вдалося всіх трьох вберегти?! Я не раз був перед лицем смерті і завжди вірив, що дух є, який нас рятував. Я 40 років був в компартії і розумію: щось ми упустили. Шахтарі виживали в такому стані, коли було 90% опіків. Лікарі дають надію, якщо сума відсотків опіків і віку не перевищують 100%. Всіх однаково лікують, але хтось виживає, а хтось ні.\n- Потрібно вірити не в абстрактний вищий розум або дух, бо безликим вищий розум не може бути. У нас є розум, душевні почуття, особа, і якщо невеликий розум має обличчя, то як великий розум може не мати обличчя. Хіба ми можемо мати більше, ніж Бог? Потрібно вірити в існування Бога як особистості. Як людина особистість, так і Бог. Пам'ятайте про суд. Не тільки про милість Божу і любов. Як Пушкін сказав«есть Божий суд, наперсники разврата». Ми живемо в блаженний час. Такої свободи, яка є зараз, церква не мала ніколи. Будуємо храми, проповідуємо, що хочемо, по радіо виступаємо, недільні школи маємо, монастирі - все, чого раніше не було в такій кількості. В добрий час.\nМені 84 роки. Я теж вихований школою в атеїстичному дусі. Коли мій батько-шахтар загинув на фронті, переді мною стало питання, чи існує він після смерті чи ні. Якщо він не існує, то кого я люблю? Порожнє місце? Його ж немає. А любов є, бо я її відчуваю. Я прийшов до висновку, що батько повинен існувати, а раз так, є і вічне життя, а значить, є і Бог. Я повинен служити Богу і пішов цією дорогою. Труднощів було багато - не пускали - але я переміг.\n- Ми з Донбасу, і ми не хотіли б, щоб у нас було дві церкви. Ми хочемо, щоб ви помирилися. Ми хочемо бути до Бога ближче, щоб нас не розділяли, щоб ділили нас не по вірі, а по справах. Віра одна. Мені не подобається, коли кажуть: ось ця - Московського патріархату церква, а ця - Київського. Нас всіх хрестили в одній церкві.\n- Ви торкнулися дуже важливого питання: поділ української православної церкви. Чому сталося так? Хіба не хочемо ми бути в одній церкві? Хочемо. Хто розділив нас? Москва. Не хотіла розділяти, але бажала, щоб українська церква була підпорядкована Московському патріархатові. Так і було б, якби Україна не стала незалежною. Незалежна країна вимагає незалежної церкви. Коли після розпаду Оттоманської імперії виникли країни Греція, Болгарія, Сербія, Румунія, то й виникли автокефальні церкви, незалежні від Константинополя. Він боровся довго, але врешті-решт визнав їх. Коли розпався Радянський Союз, я як предстоятель української церкви зібрав собор, який вирішив, що церква має бути незалежною. Тоді Москва стала робити все, щоб таки прибрати до своїх рук, вірніше, залишити нас в залежності. Москва думала, що Київський патріархат якийсь час проіснує і зникне, але він не тільки не зникає, але з досить невеликої церкви в 1992 році перетворився на найбільшу в країні: вона має більше 15 мільйонів віруючих (Московський Патріархат - 9,5 млн).\nЗараз ми налагоджуємо стосунки, і в тому середовищі приходять до висновку, що нам треба об'єднуватися. Потрібно. І я впевнений, що ми об'єднаємося. Тому що держава вимагає незалежності в усіх сферах. Незалежності в енергоносіях немає, і через це на нас тиск. Ми залежні в духовному відношенні, і церква тисне на людей. Чому Кирил приїжджав і проповідував Російський світ? Російський світ - це не просто три держави, які живуть у мирі та злагоді. Ні. Російський світ - це єдина держава. Значить, ми повинні свою державу віддати? Тобто Москва через церкву впливає на людей. Щоб держава була незалежною, церква повинна бути своя. Багато політиків цього не розуміють. Але ми твердо стоїмо на цій позиції. Ми хочемо з російською церквою жити в мирі і злагоді, як і з іншими. У Московському патріархаті починають це розуміти. На Донбасі у нас більше складнощів. У Харківській області проблеми. Ворожнеча не на користь ні української церкви, ні українській держави. Ворожнеча розділяє. Любов об'єднує. Я закликаю вас жити в мирі та злагоді, і тоді ми об'єднаємося в одну церкву обов'язково. Президент Віктор Федорович спочатку так був налаштований вороже до Київського патріархату, навіть не хотів приймати. Тепер все по-іншому. У вас в Донецьку ще займають жорстку позицію, але, думаю, прийде час - змінять. Тому що Київський патріархат захищає інтереси українського народу, української держави. Ті, хто хочуть мати українську державу, обов'язково повинні підтримувати Київський патріархат. Якщо буде в Україні одна церква, то взаємовідносини між Україною і Росією докорінно зміняться. Тому що Москва буде знати: якщо церква незалежна, то повернення вже не буде. У часи Богдана Хмельницького, коли приєднали Україну до Росії, царі не були впевнені, що це надовго, тому що тут був свій митрополит, а коли в 1686 році Київську митрополію підпорядкували Московському патріархату, тоді царі заспокоїлися. Якщо ми відділемося, це буде надовго. І вони будуть по-іншому будувати стосунки з Україною.\nСьогодні в Москві мусульман - 31% з 14 мільйонів жителів. Через 30 років Росія не буде християнською країною, а буде мусульманською. Народжуваність у них зростає, а слов'янське населення скорочується. Тому прийнято рішення побудувати в Москві мечеть найбільшу в Європі. І мусульмани вимагають, щоб в кожному районі Москви була мечеть. Перед Москвою стоять проблеми нерозв'язані: з одного боку - Китай, з іншого - мусульмани. Але з нами Бог.\nПатріарх Філарет на батьківщині\n- Ми вдячні за те, що Ви нам приділили стільки часу. Все, що ви сказали, впало в благодатний грунт. Ця зустріч для нас дуже важлива. Бути поруч з Вами - для нас велика честь, і така нагода випадає не щодня. Якщо хто з нас досі мав якісь сумніви, вони сьогодні розсіялися.\n- Я дуже радий, адже Донбас - це моя батьківщина.\n- Ігор Олексійович - ваш земляк, з Шахтарська. Ваше прізвище там всі знають.\n- Мій брат працював на шахті і мої родичі. Я не можу не любити Донбас, я поїздив по багатьох країнах, але такого запаху степу, особливо навесні, ніде немає, і це так на душу лягає м'яко .... Так що я благословляю вашу працю, молюся, щоби Господь охороняв ваше життя від небезпеки всякої і Свята Великомучениця Варвара своїми молитвами вам допомагала.\nПерклад українською: Православний Оглядач


Підтримка розширень Magefan - Magefan\nПідтримка Magento 2 — це послуга, яку ми надаємо нашим клієнтам, у яких закінчився термін дії плану безкоштовної підтримки.\nПридбайте будь-який із планів підтримки розширень після закінчення терміну дії безкоштовного плану підтримки, щоб продовжувати користуватися підтримкою Magefan.\nВаш спокій — це наш головний пріоритет\nMagefan подбає про ваші розширення, поки ви спите\nПідписавшись на цю послугу сьогодні, ви отримаєте повну підтримку для всіх розширень Magefan відповідно до періоду часу, який ви виберете.\nЯкі переваги дає вам сервіс підтримки Magefan?\nНаші менеджери з обслуговування клієнтів пройдуть з вами всі кроки налаштування розширення та дадуть відповідь на усі ваші запитання, щоб переконатися, що керування розширеннями є легким навіть для людей без будь-яких технічних знань\nВи отримуєте повний аналіз технічної підтримки. Наші технічні інженери дослідять та усунуть будь-які проблеми, викликані нашими розширеннями. Якщо проблема спричинена вашою темою чи іншим стороннім розширенням, наші розробники дадуть пораду, як її вирішити\nВаші запити мають пріоритетніший статус в черзі заявок у службу підтримки, тому ви отримаєте відповідь протягом кількох годин або раніше. Крім того, ви можете отримати допомогу та перевірити статус свого запиту, написавши нам на чат або електронну пошту, коли забажаєте\nВисококваліфікований розробник, великий лайк magefan, ми працюємо з magefan для кастомної розробки нашого веб-сайту. Розробники з якими ми працювали раніше зробили роботу, залишивши за собою деякі проблеми, але magefan додатково вирішує їх окрім власне розробки, Настійно рекомендую професійного розробника під Magento\nТоді коли вам потрібно отримати швидкі рішення, підходящу ціну та надійний код, команда Magefan є чудовою, вони зрозуміли проблему, та дуже швидко надали нам кастомне рішення. Вони досягли цілей, які ми покладали на них, і серйозно поставились до часових рамок та дотримувались дедлайнів, щоб наша команда продовжувала роботу над нашим проектом. У нас було багато поганого досвіду, і ми справді раді, що ця команда може надати потрібні нам рішенням.\nСпівпраця з Magefan була чудовою. Після того, як ми зв'язались з ними у чаті, вони швидко дали нам цінну пораду. Кастомізація модуля Translation, який вони створили для нас, пройшла дуже гладко, оскільки вони розуміли наші потреби, а спілкування щодо коригувань було чітким та прозорим.\nПрацюючи з Magefan, ви отримаєте чудові рішення від команди професіоналів, які мають досвід роботи над кількома проектами різного масштабу, розвиваються, ростуть у професійному плані та розширюють свої знання для досягнення найкращих результатів. Ви будете працювати з розробниками та менеджерами підтримки, які дбають про свою репутацію та прагнуть побудувати довірливі та надійні відносини зі своїми клієнтами.\nНадіславши заявку, ви отримаєте швидкий та високоякісний сервіс. Ми гарантуємо, що ваші запити отримають найдетальніші та найшвидші відповіді від нашої команди, що забезпечує послуги найвищої якості.\nОбираючи нас, ви обираєте безцінний досвід, набутий за роки роботи з Magento, який зробив компанію Magefan експертом з опцій та характеристик платформи. Ви також обираєте команду експертів з орієнтованим на деталі мисленням, що здає проєкти без найменших недоліків.\nВідмінна відтримка клієнтів\nПрацюючи з нами, ви можете розраховувати на винятково привітне спілкування впродовж усього проекту. Ми розуміємо потреби наших клієнтів. Ось чому ми надаємо підтримку через декілька каналів, таких як онлайн чат, електронна пошта, текстові та відеоресурси, щоб створити для вас найкращий досвід.


Напередодні Андрій Садовий ініціював скорочення кількості депутатів Львівської міської ради. Нещодавно мер виступив з новою заявою. На його думку, було б краще, якби в обласній раді працювало більше депутатів, котрі представляють місто. За словами посадовця, в такому разі владі вдасться відновити справедливість. Свою думку пан Садовий підкреслив кількома фактами.\nЗокрема, на сьогоднішній день від Моршина в обласній раді участь у засіданнях беруть два депутатів. Така ж кількість посадовців представляє інтереси Львова. Андрій Іванович стверджує, що таке явище є аномальним, тому потрібно викорінити його. Найближчим часом Юридичне управління ЛМР відправить відповідний запит до Верховної Ради України, яка і має відновити справедливість. Садовий щиро сподівається на те, що в Парламенті схвалять таку пропозицію. На думку мера Львова, впровадження такої міри є обов’язком народних обранців, адже недопустимо місту, населення якого складає майже 1 мільйон чоловік, мати в обласній ради всього дві людини.\nЗа словами Садового, якщо хтось сумнівається у необхідності збільшити кількість депутатів, то хай візьме участь у засіданні облради. На думку мера Львова, кількість обранців має бути пропорційною загальному показнику населення регіону. Тобто, від обласного центру повинні бути присутніми близько 30% депутатів, котрі сприятимуть покращенню життєдіяльності міста. Наступне засідання Парламенту пройде у середині серпня, тоді і побачимо, наскільки така пропозиція сподобається народним депутатам.\nПопередня стаття: Факторы, влияющие на стоимость сборки ангаров\nСлідуюча стаття: Забудовники на вулиці Повітряній зустрілись з громадою


Кузьо Віра Михайлівна\tOpen\nЧудова жінка. Допомогла з'явитись на світ моєму Чуду :)\nЧудова лікарка я родила в неї двічі, 2010-2013, і третий піду до неї 20.09.2015)))))))).\nЯ її просто люблю і все! Хай господь береже таку прекрасну людину і чуйного лікаря.\nДуже хороший лікар завдяки їй я родила легко. Я довіряю тільки їй. Дякую.\nПрекрасний лікар, професіонал, якому я довірила себе і своїх діток вже вчетверте.\nЛікар яка вміє налаштувати на позитив, розслабити. Професіонал вищого ґатунку. Перед родами спілкувалась з трьома іншими. Людяність і вміння налаштувати на позитив Віри Михайлівни дозволили мені зробити правильний вибір. Народила в неї вже двох і ні на кого б не проміняла. З нею почуваєшся впевнено і надійно. Дякую.\nДякую Вірі Михайлівні вона мене врятувала від кесерського!\nПрекрасна людина та хороший спеціаліст! Народжувала в 2011 р. Все пройшло легко, добре, впевнено!\nЧудовий лікар!Народжували в неї я і ще близько 5 моїх знайомих!Всі задоволені\nЧудова людина та лікар від Бога, трьох своїх маляток народжувала у неї :)\nДуже задоволена як перебігом і веденням пологів, так і увагою і турботою лікаря після них. Наступного разу-знову лише до неї!\nдуже хороша лікарка я народила трьох діток у неї дуже задоволена останні роди 11.09.15.\nВельмишановно Віра Михайлівно, низький уклін Вам за материнську любов і турботу під час переймів. Лікар від Бога - це саме про неї. Я 30 років тому перебувала у Львові і мені пощастило потрапити саме до обласної лікарні і до чарівної Віри Михайлівни. То були мої перші пологи і я до сих пір пам'ятаю чуйність і профксіоналізм цієї жінки... Дякую Вам\nВіра Михалівна у мене приймала 2 і 3 пологи .Дуже вдячна Їй !!!!!!!\nЯ родила в цього лікаря, роди були непрості, але все добре, завдяки Вірі Михайлівні\nчудова лікарка,я також нарджувала у неї уже два рази в 2008 і 2011 і втретє також піду до неї!!!!


Смерть Михайла Жванецького: реакція політиків, зірок та колег гумориста\n6 листопада Україну та світ вразила сумна звістка - на 86-ому році життя помер відомий одеський гуморист, сатирик і письменник Михайло Жванецький. Його смерть стала несподіваною, оскільки чоловік ще мав плани.\nВодночас, у соцмережах повідомили, що останніми роками артист лікувався від раку.\nПро це написав EurAsia Daily.\nПро діагноз знаменитий гуморист дізнався у кінці 2019 року. Який саме рак був у сатирика – він приховував. Однак стало відомо, що минулого року йому діагностували рак передміхурової залози. Цього літа Михайло Жванецький говорив, що останнім часом дуже погано себе почуває.\nДля одеситів, політиків, зірок та колег "по цеху" звістка про смерть Михайла Жванецького стала неабияким потрясінням, про що вони написали у соцмережах. Хтось дякував за дружбу та епоху гумору, яка прославила Одесу на весь світ. Відреагував на втрату артиста й український президент.\nЧинний голова Одеської міськради висловив співчуття рідним Михайла Жванецького на своїй сторіці у Facebook. За його словами, сатирик і гуморист назавжди залишиться людиною-символом Одеси, символом здорового гумору, а пам'ять про нього залишиться увічненою в самісінькому центрі міста.\n"Не стало Михайла Жванецького. У це складно повірити, адже є люди-символи, які, здається, були і будуть завжди. Яких ми знаємо з дитинства, дорослішаємо, вбираючи їх мудрість. Люди-епохи, що залишили після себе безсмертну творчу спадщину. І Михайло Жванецький, безумовно, один з них. Його ім'я золотими літерами навіки вписане в історію Одеси і увічнене в назві бульвару в самому серці міста. По якому він все-таки встиг прогулятися", - написав Геннадій Труханов.\nРосійський артист та співак Михайло Боярський не втримався і теж прокоментував трагічну звістку про смерть тезки та колеги "по цеху" Михайла Жванецького.\n"Жах! Ми з ним давно востаннє розмовляли. Для деяких людей він був як близький родич, тому ця біда прийшла у більшість сімей. Я не любитель його монологів і літератури, багато спілкувався з ним в житті, це було набагато цікавіше. Живе спілкування із Жванецким завжди було основною подією. Усі постійно чекали, що він зараз почне смішити, але нічого подібного. Він нормальний чоловік з хорошим почуттям гумору, що випиває, уміє розповідати анекдоти. З ним завжди можна було обговорити будь-яку тему і не треба було сприймати його як блазня горохового. Дуже порядна і інтелігентна людина", - прокоментував Спорт-експресу Михайло Боярський.\nВодночас президент України Володимир Зеленський назвав 6 листопада "гірким днем", адже саме у цей день помер Жванецький. Про це він написав у твіттері. Окрім того, президент висловив співчуття всім, хто любив і знав гумориста Жванецького.\n"Як казав Михайло Жванецький, нічого страшного, якщо над тобою сміються. Значно гірше, коли над тобою плачуть. Сьогодні такий гіркий день. Співчуття всім, хто його любив і знав. Я – серед палких шанувальників сили думки Михайла Михайловича. Його сатира стала для багатьох мудрістю", - написав президент.\nПро втрату друга написала в Instagram російська Примадонна Алла Пугачова, яка Михайла Жванецького назвала генієм.\n"От і все. Ти пішов від нас назавжди. Непоправна втрата. Друг мій, ти незабутній. Ти завжди в моєму серці", - написала Пугачова.\nКандидат на посаду міського голови Одеси, а нині депутат міськради від партії "Слуга народу" Олег Філімонов на своїй сторінці у Facebook поділився болем, який відчуває через втрату Михайла Жванецького.\n"Не можу писати. Все усередині тремтить. Пішов Великий одесит, геній, філософ, друг Михайло Михайлович! Горе величезне. Поки до кінця не усвідомив. Світла пам'ять...", - написав Олег Філімонов.\nВідреагувала на сумну звістку й директорка БФ "Асоль", яка допомагає воєнним морякам, які потрапили у пастку повернутися додому Світлана Фабрикант. На своїй сторінці у Facebook вона написала, що Одеса осиротіла без великого гумориста Михайла Жванецького.\n"У такі хвилини складно складаються слова ... Одеса завжди жила в ньому, а він завжди житиме в Одесі .... Михайло Михайлович Жванецкий ... моє дитинство, моя юність, моя зрілість, МОЯ ОДЕСА ... Яка знову стала зовсім маленькою і беззахисною без нього ... як дитя, що осиротіло ... Світла пам'ять ....", - написала Світлана Фабрикант.\nНародний депутат Олексій Гончаренко, який родом з Одеси відреагував на смерть Михайла Жванецького на своїй сторінці у Facebook. Політик подякував йому за місто.\n"Помер Михайло Жванецкий Вічна пам'ять. Спасибі вам за Одесу, Михайло Михайлович", - написав Олексій Гончаренко.\nНовину про смерть сатирика його друг російський і радянський театральний режисер Йосип Райхельгауз застав на лікарняному ліжку. Зараз він проходить лікування від COVID-19.\n“Це неможливо усвідомити, це неможливо прокоментувати. Виникають якісь картинки, зустрічі з ним. Одна з останніх - ми сиділи у Савви Лібкіна. Це було минуле літо. Савва приготував вечерю, і ми з Михайлом Михаловичем сиділи у нього на даче. З усіх столів підходили люди і просили підписати книжки. Михайло Михайлович не просто підписував, він коментував кожну людину, яка підійшла особливо, якщо це була жінка. Він говорив щось, про те як чудово буде в Одесі через деякій час. Він розраховував ще довго жити, довго писати, довго коментувати і розмовляти”, - розповів Йосип Райхельгауз.\n<iframe width="640" height="480" src="https://www.youtube.com/embed/TXZtO9zg1Mk" frameborder="0" allow="accelerometer; autoplay; clipboard-write; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture" allowfullscreen></iframe>\nОдеський актор та музикант Фелікс Шиндер написав у Facebook, що приймати звістку про втрату такого величного артиста важко.\n"Пішов Михайло Михайлович Жванецкий. Безмежно шкода приймати таку втрату нашого одеського духу. Легенда. 6 березня 1934 - 6 листопада 2020", - написав Фелікс Шиндер.\nНагадаємо, у п’ятницю, 6 листопада, помер одеський сатирик і гуморист Михайло Жванецький. Йому було 86 років, він залишився в історії Південної Пальміри не тільки, як відомий артист. На честь сатирика у самому “серці” міста є бульвар Жванецького, а будівля, у якій він виріс, внесена до багатьох туристичних маршрутів.


1 квітня презентували перший в Україні Театр гумору - Телеканал новин 24\n1 квітня презентували перший в Україні Театр гумору\n18:15, 1 квітня 2011 1453 Читать новость на русском\nПерший спеціалізований. До Дня сміху у столиці презентували перший в Україні Театр гумору.\nХлопці з "Київського театру гумору" разом 12 років і вже встигли "засвітитися" на багатьох фестивалях. Свого часу помітили їх і легендарні "кролики", які стали наставниками авторів і акторів нового проекту.\n“Є такий чудовий вислів "Лица необщим выражения". Знаєте? Це Олександр Сергійович Пушкін. От вони набули власного обличчя, вони не такі як всі. Жанр скажемо так розмовний гумористичний, в достатньо складному положенні зараз, тому що автури немає, режисури естрадної також немає і люди, які самотужки все це намагаються зробити заслуговують поваги”, - каже гуморист Володимир Моісеєнко.\n“Не дивлячись, що перше квітня все це не жарт, це серйозно. Я думаю, що це не тільки в День сміху, а назавжди”, - каже Володимир актор Талашко.\nПротягом квітня "Київський театр гумору" планує дати кілька пілотних концертів своєї авторської вистави "Люди, люди". А вже на постійній основі запустити театр його керівники збираються з вересня цього року.\nВіталій Кулик 613\nБорис Немировський 1300\nЄвгенія Мазур 2033


Віталій Гольцов: «Лялькарі по-особливому сприймають світ!»\n| архів газети | 14:40 | 05.29.2022\nЧернігівському обласному театру ляльок ім. Олександра Довженка виповнилося 45 років! Зараз вже просто неможливо уявити наше місто без цього прекрасного театру і його цікавих, дивовижно чарівних вистав, які так люблять не лише дітлахи, а й дорослі. Сьогодні в гостях у нашої газети – головний режисер театру ляльок, заслужений артист України Віталій Гольцов.\n– Віталію Володимировичу, Вашому театрові виповнилося 45 років. Пам’ятаєте, як усе починалося?\n– Як швидко летить час! Здається, недавно, в 1976 році, прийшли ми до старенького будиночка колишнього дитсадочка, де розмістилася дирекція новоствореного театру, щоб репетирувати свої перші ролі в першій виставі театру «Срібне копитце». Ми – це Ольга Рудько, Ніна Засько (вони й зараз служать у нашому театрі), Тетяна Гордіна (сьогодні її донька – Наталя Піонтковська – наша актриса), Олена Ващаєва, Олена Марченко, Анна Якушева і я. Головним режисером театру й постановником цієї вистави був Василь Ващаєв. Всіх нас потім почали називати фундаторами театру ляльок. І ось на сцені обласної філармонії відбулася прем’єра «Срібного копитця». Так у Чернігові відкрився театр ляльок… Нам дарували квіти й усмішки, говорили багато добрих, лагідних та зворушливих слів. Той день зробив нас лялькарями. Не ляльководами, що просто водять ляльок. А тими, хто по-особливому сприймає світ і вміє своє світосприйняття втілювати у виставах – лялькарями.\n– 1978 року я вступив на акторський курс кафедри театру ляльок Харківського державного інституту мистецтв ім. І. Котляревського. Причому гарне напутнє слово перед останнім вступним іспитом мені дав незабутній Армен Джигарханян, що на той час був із театром на гастролях у Харкові… Я доволі успішно навчався на акторському, мав навіть підвищену стипендію. Але наступного року інститут набирав режисерський курс, і я вирішив знову піти на іспити. Бо вже тоді зрозумів, що театр – це все-таки індивідуальна майстерність, що, на жаль, здійснюється в колективному виконанні. Відчував себе більше індивідуалістом, ніж колективним виконавцем, тому й почав опановувати режисерську освіту. Серед моїх педагогів були відомі люди, колишні «березільці» Роман Черкашин і Дмитро Власюк.\nСвою курсову роботу я зробив за творами письменника Владлена Бахнова та латиноамериканських поетів. І отримав оцінку «відмінно з плюсом» від знаного лялькаря, завідувача кафедри театру ляльок інституту Віктора Афанасьєва. А дипломну виставу «Як Левеня та Черепаха співали пісеньку» поставив у Чернігівському обласному театрі ляльок. Тоді його головним режисером був Геннадій Касьянов, з яким ми навчалися в одному інституті. Тільки він закінчив його раніше.\nВже на останньому курсі режисерського факультету я розумів, що кожна вистава потребує насамперед своєї концепції; що мистецтво театру ляльок – не тільки для дітей, але й для дорослих. Після завершення навчання в 1984 році, я мав їхати до театру ляльок Ужгорода. Однак мене тягнуло до рідного міста. Тому я й тоді відмовився від запропонованої посади режисера-лялькаря в Житомирі… До речі, на початку двотисячних років я навіть мав пропозицію змінити країну – очолити театр ляльок у російському Оренбурзі. Мені не раз дзвонили, обіцяли велику платню та комфортну обстановку для творчості. Але на таку звабливу пропозицію я не пристав – обрав рідний театр ляльок у Чернігові.\nМоєю першою постановкою як штатного режисера стала «Чарівна зернина» української драматургині Нелі Шейко-Медведєвої. Там ішлося про вирощування та дбайливе ставлення до хліба. Пам’ятаю, що здача вистави відбувалася в художньому музеї… Перед цим директорка театру відправила мене на два тижні до одного з колгоспів Новгород-Сіверського району – допомагати збирати картоплю. Мабуть, щоб я набув досвіду в землеробстві. Очевидно, директорка думала, що це допоможе краще поставити виставу про хліб…\n– Пам’ятаєте свої перші творчі здобутки?\n– Це – вистава «Малюк і Карлсон, що живе на даху», яка в 1987 році була відзначена всеукраїнським оглядом робіт молодих режисерів, а я, крім диплома, отримав і грошову премію. Це був моя перша творча вікторія після закінчення інституту. Пам’ятаю, як на гастролях у Криму ми грали цю виставу на літній сцені одного з курортних закладів. І як одна жіночка з донькою, назвавшись москвичками, доволі скептично ставилися до вистави перед її початком, і з яким захопленням вони виходили після перегляду! Потім були інші здобутки: перемоги в номінаціях на всеукраїнських і міжнародних фестивалях театрів ляльок – у Дніпрі, Запоріжжі, Києві, Черкасах, Ужгороді, – вистав «Вовченятко з казкової торби», «Гамлет-машина» (перша постановка цієї п’єси в Україні), «Котик, Півник і Лисичка», «Капелюх Чарівника», «Принцеса, що стрибає», «Хлопчик Мотл»… А найбільшим успіхом була перемога «Ангелика, що загубив зірку» в номінації «Найкраща вистава для дітей» на Першому всеукраїнському театральному фестивалі-премії «ГРА-2018». Ще я встиг поставити вистави в театрах ляльок Кривого Рогу, Кропивницького та Хмельницького. Однак, на мій погляд, до творчості не варто підходити зі спортивними критеріями. Тому для мене найважливішими є інші події, в яких я брав безпосередню участь.\n– Наприклад, я був активним ініціатором відновлення статусу театру ляльок у Чернігові. Тобто реформування обласного театру для дітей і молоді – на Молодіжний театр та Театр ляльок. І запропонував надати останньому приміщення нерентабельного кінотеатру імені Олександра Довженка. І це 1996 року сталося. Втім, для того, щоб театр ляльок дійсно став сучасним естетичним центром, старе приміщення треба було істотно реконструювати, наповнити його всім необхідним для мистецтва граючої ляльки. Й ми разом із багатьма співробітниками нашого театрального закладу активно зверталися до представників місцевої та центральної влади, щоб вирішити це питання. І гроші з обласного бюджету на створення проекту реконструкції були надані, отож 2008-го проект зробили. На жаль, до самої реконструкції приміщення справа так і не дійшла…\nЯ також був ініціатором та координатором із налагодження творчих стосунків і представлення наших вистав в Австрії, Болгарії, Польщі, РФ та ФРН. У багатьох випадках це було побудовано на особистих контактах і знайомствах… До речі, наш театр першим із чернігівських театрів поїхав на закордонний фестиваль – «Мокі-фестиваль-1992», до Відня, в Австрію. Разом із австрійським режисером-лялькарем Стефаном Кульганеком ми стали там співорганізаторами міжнародного театрального проекту «Чернігівські та віденські лялькарі грають «Карусель казок» (Відень). Найтривалішими закордонними гастролями поміж чернігівських театрів були наші двомісячні гастролі Польщею. Мої контакти з посольством Болгарії в Україні відкрили нам можливість поїхати 1997 року на міжнародний фестиваль театрів ляльок до Пловдива.\nУ кожного театру, як і в кожної людини, є періоди підйомів і спадів. У нашого театру ляльок, наприклад, період з 1992 до 2001 років можна назвати «десятиріччям зарубіжних мандрів»… А період 2014-2018 років – «часом вистав для дорослих та вітчизняних гастролей». Оскільки мистецтво театру ляльок – універсальне, практично для всіх вікових категорій глядачів, то 2016 року, за моєю ініціативою, в театрі ляльок імені Олександра Довженка була започаткована «Вечірня сцена» й колаборація з акторами іншого театру. Тут ідеться про запрошення актора Молодіжного театру Олексія Биша на роль у ляльковій постмодерній виставі «Гамлет-машина». Ми показували вистави для дорослої публіки. Справа це – надскладна, бо й до цього часу в Чернігові існує стереотип, що театр ляльок є начебто суто дитячим театром. Тож тільки наполеглива повсякденна праця з дорослими глядачами й щорічне поповнення вечірнього репертуару дасть бажаний результат.\nМистецтво театру ляльок потребує, як ніяке інше, злагодженого колективу, де всі його частини діють наразі, немов найкращий швейцарський годинник! Чернігівський обласний театр ляльок ім. Олександра Довженка, маючи сплав досвідченого та молодого поколінь, намагається досягти найкращого. Попри різні (за оцінкою успішності) відрізки його існування, наш театр – нащадок та продовжувач творчої справи першого в Україні професійного театру ляльок, який відкрили у Чернігові 1921 року. Доля цього театру була важкою, а час існування – коротким. Але мистецтво – вічне. Тому плекаю надію, що творчий шлях чернігівських лялькарів буде довгим і успішним!


На Буковині у відділенні банку померла відвідувачка » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nНа Буковині у відділенні банку померла відвідувачка\nУ Чернівецькій області у відділенні "Приватбанку" померла відвідувачка. Серцевий напад став причиною смерті жительки села Михалкове Сокирянського району.\nЯк повідомляє "Північно-бесарабський інформаційний портал" з посиланням на відділення ПриватБанку в Сокирянах, жінка, 1938 року народження, маючи статус "дитини війни", попередньо відкрила рахунок для отримання коштів. А в останній день життя михалківчанка прийшла до установи, ймовірно, перевірити, чи надійшли кошти на її рахунок, однак не встигла поспілкуватись зі співробітниками банку. Безпосередньо в приміщенні відділення їй стало зле.\nБригада медиків, прибувши на місце пригоди, не встигла врятувати пенсіонерку.\n0 6 460


ПриватБанк запускає в Україні нову технологію безконтактної оплати - ТехноФан\nКлієнт зможе сплатити за послугу або товар, приклавши смартфон з NFC до спеціальної платіжної «мітки», яку можна наклеїти на касах або в інших зручних місцях. ПриватБанк оголосив про початок робіт із запуску в Україні принципово нової технології безконтактної оплати смартфонами за NFC-мітками. Ця технологія на сьогодні — найпростіший і найдоступніший для бізнесу спосіб приймати безконтактні платежі. Зазначається, що технологія дозволяє оплачувати покупки та послуги в один клік за допомогою смартфона.\n«Ця технологія на сьогоднішній день – найпростіший і найдоступніший для бізнесу спосіб приймати безконтактні платежі. Вона розроблена для підприємців та невеликих торгових точок, підприємств громадського харчування та дозволяє оплачувати покупки та послуги в один клік за допомогою смартфона», – сказано у повідомленні.\nЗ 21 грудня 2021 року новий сервіс запущений у тестовому режимі та проходить «бойове» тестування у торгових точках та підприємствах громадського харчування у Києві та інших регіонах України. Для підключення сервісу підприємцям та торговим точкам буде достатньо оформити онлайн-заявку в банку та отримати комплект спеціальних NFC-міток, які можна наклеїти у зручному для оплати місці. Принцип полягає в тому, що клієнт оплачує послугу або товар, приклавши смартфон з NFC до спеціальної платіжної “мітки”, яку можна наклеїти на касах або в інших зручних місцях. Наприклад, у ресторані це можуть бути столики. Платіж завершується в мобільному додатку “Приват 24”.\nСхожі новиниNFCзапускає в Україні нову технологію безконтактної оплати заПриватБанк\nОфіційне відео Xiaomi 12 Pro продемонструвало дизайн смартфона


Втручання в американські вибори здійснювалося з території України, — Луценко — Високий Замок\nВтручання у вибори президента Сполучених Штатів Америки здійснювалося з території України, але посадовцями і громадянами США.\nПро це на брифінгу заявив генеральний прокурор України Юрій Луценко, передає УНІАН. За його словами, американські ЗМІ пишуть, що українці втручалися у виборчий процес у США у 2016 році. «Я би це заперечив. Моя точка зору — втручання в американські вибори було з території України, але посадовими особами і громадянами США, які займали ту чи іншу посаду на території України», — сказав генпрокурор. Він зауважив, що громадяни Сполучених Штатів, які намагалися впливати на хід президентської виборчої кампанії, залучали до своєї діяльності громадян України.\n«Так, це правда, що вони залучали до своєї кампанії з дискредитації одного з кандидатів у президенти наших громадян, які були фаворитами Посольства США. Але оцінку цим діям мають давати правоохоронці США», — наголосив Луценко.\nРаніше генпрокурор Юрій Луценко в інтерв'ю виданню The Hill заявив, що НАБУ і безпосередньо директор НАБУ Артем Ситник нібито впливали на хід президентських виборів в США у 2016 році. За словами Луценка, ГПУ розпочала розслідування щодо начебто «злиття» фінансових звітів, які стосуються діяльності тодішнього глави виборчого штабу Дональда Трампа Пола Манафорта під час президентської кампанії 2016 року з метою нібито вплинути на вибори на користь іншого кандидата у президенти Гіларі Клінтон.\nУ НАБУ спростували ці закиди і наголосили, що жодних доказів протиправної діяльності Манафорта детективи НАБУ не збирали та не передавали, оскільки це поза компетенцією Бюро. 10 травня Ситника викликали на допит до ГПУ як підозрюваного у кримінальному провадженні за фактом можливого перевищення ним службових повноважень щодо ймовірного втручання у хід виборів президента США у 2016 році.\nЮрій Луценко втручання у вибори США