Місяць вашого весілля впливає на сімейне життя і долю. Ось як саме – Особлива\nМісяць вашого весілля впливає на сімейне життя і долю. Ось як саме\nДати весілля з 21 березня по 19 квітня\nПочаток весни — час, повен енергії, надій та оптимізму. Чим не метафора сімейного життя молодят? «Відключати голову» на користь своїх почуттів «новобранці» не вміють, а значить шлюб, укладений з 21 березня по 19 квітня, — рішення зважене і обдумане (а в деяких випадках навіть ощадливе). Овен — знак авантюристів і сміливців. Якщо ти скреплюєш себе вузами під час його астрологічного правління, приготуйся до постійних сюрпризів: спонтанність — його характерна риса.\nВідпустка (або, швидше, втеча від рутини і суєти) «в останню хвилину», несподівані романтичні вечері і креативні подарунки — вам двом буде про що розповісти онукам. Наша тобі порада. По-перше, остерігайся любовного вигоряння і на контрасті з активними діями введи у ваше сімейне життя розслаблюючі види дозвілля. Відомо, що Овнам властива постійна конкуренція, тому не йди на поводу у цього войовничого покровителя і зайвий раз не сперечайся з партнером.\nДень весілля з 20 квітня по 20 травня\nТерпіння, надійність, наполегливість, уважність — набір для комфортних стосунків, які обіцяє знак. Весілля в цей час рідко бувають імпульсивними. Це логічне, здорове і зважене рішення. А ще ви з чоловіком явно знаєте толк в красивому житті і не бійтеся побалувати себе розкішними подарунками: вишуканий крем на поличці у ванній, халати і рушники від кутюр і антикваріат у вітальні.\nХороші новини: зірки обіцяють вам один з найбільш міцних союзів. Грунтовний, вірний, традиційний, «і жили вони довго і щасливо». Цікава деталь — виховання, правила етикету, повчальний характер, які записані у Тельців на підкірці. Класика жанру — один з подружжя свариться як швець, а інший постійно на це злиться й осмикує його.\nСповідувати традиційні цінності — це, звичайно, чудово. Із застереженням, що в таких стосунках не тобі, не твоєму партнерові не доведеться нудьгувати. Регулярно пробуйте щось новеньке, як в спальні, так і за її межами.\nДень весілля з 21 травня по 20 червня\nНасамперед варто сказати про день весілля: рухливий характер знака і блискуче почуття гумору обіцяє грандіозну та запальну вечірку! Для Близнюків комунікація — це основа будь-яких стосунків. А значить, двом половинкам завжди буде про що поговорити. Разом беріть участь у нових заходах (запишіться на екзотичний кулінарний клас, займіться дайвінгом цим влітку або навіть стрибніть з парашутом в тандемі).\nНа жаль, вплив фантазерів-Близнюків на ваш шлюб робить навіть самих серйозних і зібраних партнерів — вітряними, легковажними і хаотичними. Добре, якщо це стосується лише хобі (одна хвилина — і чоловік захоплений англійською поезією 18-го століття, а в наступну — читає російський реп), а не любовних пригод на стороні.\nЛише нічого не значущий флірт і кокетування «для здоров’я і впевненості в собі? Перш, ніж потрапити під чужі чари, подумай, що сама легко можеш опинитися на місці партнера, який нічого не підозрює.\nДень весілля з 21 червня по 22 липня\n«Дім там, де серце». Девіз всіх люблячих і дбайливих Раків. На контрасті з мінливими Близнюками цей знак змушує і нареченого і наречену стати розсудливими. Хочеш, щоб бабій став поступливішим сім’янином — призначай день весілля на час царювання Раку. В шлюбі під його початком і чоловік, і дружина люблять балувати один одного простими домашніми сюрпризами — приготуванням їжі, прибиранням («Кохана, а я вже весь посуд помив!»)\nУ ньому швидко пускають корені, народжують дітей і тисячу і одну сімейну традицію. «Зая», «кицюнька» — у шлюбі-Раку у тебе з’явиться мільйон мімімімишних прізвиськ, від яких раніше відверто вернуло. Сама головна небезпека — стати надто домашніми. Не встигнеш озирнутися, а чоловік відростив солідний живіт замість преса з вісьмома кубиками. Як кажуть, «від хорошого життя».\nТак, ви безумовно живете душа в душу. Але не забувайте залишатися на зв’язку з друзями та родиною і регулярно виходити з дому не тільки на роботу і в супермаркет по молоко.\nДень весілля з 23 липня по 22 серпня\nShow must go one! Постав цю пісню на весільній вечірці, якщо вона припадає на період небесного левового королівства. Це гімн вашого шлюбу — театрального і пpистpaсного. Креатив, ентузіазм, вірність і азарт — атрибути як «дня Х», так і всього шлюбу. У такому темпераментом союзі навіть самі скромні та сором’язливі персони несподівано на весь голос починають висловлювати сильнy думку й заявляти про свої права.\nРомантика і ceксyaльне бажання тут завжди в достатку, але у обох партнерів виробляється звичка драматизувати події і сприймати все надто близько до серця. А ще заступництво Лева може призвести до внутрішньої боротьби за владу, тому стежте за тим, щоб не образити один одного.\nДень весілля з 23 серпня по 22 вересня\nВересневі весілля — найбільш зразкові в плані організації, таймінг розписаний і дотримується по хвилинах. Зодіакальний відрізок, коли педантичні перфекціоністки Діви цілком і повністю вступають у свої права. Дає про себе знати і особлива душевна теплота цього часу — не галасливі і відв’язні, але неодмінно сентиментальні церемонії.\nЗ початком подружнього життя під покровом Діви ти і твій чоловік починаєте загострювати увагу на дрібницях (навіть якщо до цього обидва славилися зі здоровим пофігізмом) і відтепер будь-яку справу продумуєте в деталях на сімейних нарадах. В цьому криється і деякий ризик — виграючи в малому, ви зовсім забуваєте про щось глобальне. І часто серйозні проблеми застають вашу пару зненацька.\nЗ переваг шлюбу «в обіймах» Діви — ви обидва по-хорошому фанатіїте один від одного, і, що цілком природно, допомагаєте і підтримуєте в будь-яких справах. Беззастережна довіра — надійний фундамент майбутньої «золоте весілля».\nДень весілля з 23 вересня по 22 жовтня\nЗнак Терезів укладає філософський символ будь-якого шлюбу. Пошук гармонії, балансування і компроміси. Весь глибокий сенс ідилічних сімейних стосунків особливо ясно відкривається тим, хто офіційно зареєстрував їх у розпал осені. Союз двох сердець та його постійний розвиток стає пріоритетом і для тебе, і для твого судженого. І це прекрасно!\nСтеж за тим, щоб у шлюб, заснований на постійних вчинках, не втратити власну індивідуальність. Дуже багато в заміжжі, зодиакально скріпленим Терезами, базується на інтуїції — не бійся довіряти своєму шостому чуттю, навіть якщо в повсякденному житті завжди спираєшся на незаперечні факти. Зрештою шлюбу протегує Венера! А це вже багато що гарантує — як щодо Дня Святого Валентина круглий рік? Мммм. Яка приваблива перспектива.\nДень весілля з 23 жовтня по 21 листопада\nВиходити заміж у період розгулу Скорпіонів варто лише тим, кому бракує в житті гострих відчуттів. Наприклад, з якихось причин партнер довго не наважувався робити тобі пропозицію, або ти не поспішала її приймати — такий шлюб виразно виведе стосунки на новий рівень. Полум’я пpистpaсті навіть в самих байдужих розгориться з новою силою.\nВи будете насолоджуватися ненаситною близькістю, як у перші дні знайомства ще багато років. Інші пари тільки диву даються і починають допитуватися — у чому ж секрет цієї гарячої парочки? Невгамовність, безумовно, зміцнить шлюб (так приємно відчувати себе бажаною!), але ось інша характеристика Скорпіона — жopстке почуття контролю і ревнощі — можуть все зруйнувати. Особливо, якщо один з вас за гороскопом дійсно Скорпіон.\nДень весілля з 22 листопада по 21 грудня\nОбвінчалася на початку зими? Готуйся до переїзду. Покpoвитель-Стрілець точно не дасть вам спокою. Найбільше в цьому знаку проявляється пpистpaсть до зміни місць, і він невблаганно захоплює вас за собою. Можна трактувати це передбачення філософськи: з настанням нової ери відносин тебе чекає чимало відкриттів y людині поруч.\nНехай коханий стане загадковою планетою, яку тобі захочеться постійно досліджувати. Разом ви не боїтеся ризикувати, причому, нерідко великими грошовими сумами. Намагайтеся не балансувати на краю і зберігати нехай і старомодний формат розумної економії.\nДень весілля з 22 грудня по 19 січня\nВідразу обмовимося: зіграти весілля в самий розпал цього складного знака (зазвичай церемонії тут приурочені до Нового року або Різдва) ми б порекомендували лише двом реальним Козерогам. Фанатично-прагматичні і неймовірно амбітні представники цього знака лише посилять свій впертий союз і персональні якості. Такий шлюб не назвеш легкою романтичної прогулянкою, знак-покровитель буде постійно вимагати від обох жорсткої роботи і щоденної демонстрації почуттів.\nМожеш не обтяжувати себе лірикою і компліментами — Козерогові потрібні реальні дії і дорогі подарунки. Ні, мова не про меркантильності. Слова і обіцянки — лушпиння. Незаперечний плюс такого союзу — точна націленість на спільне світле майбутнє. Втім, розсудливість і терпіння Козерога не виключає приголомшливого почуття гумору і чудових розумних сюрпризів.\nЧитайте також: Чи то Надині батьки добряче пригpoзили кавалерові. Чи заплатили. Він зник у невідомому напрямку. А його рідні закрили перед нею двері. Наpoджувала Надя у чужому місті, доньку їй навіть не показали\nДень весілля з 20 січня по 18 лютого\nШлюб-Водолій — прикмета творчих і неординарних особистостей. Ну хто ще захоче влаштувати головну вечірку в житті в таких непростих погодних умовах? Під опікою цього знака партнери стають кращими друзями і діловими поплічниками. Нерідко після зимового весілля подружжю приходить в голову ідея сімейного бізнесу. Вам подобається виходити в світ разом і відчувати себе частиною світського суспільства.\nЩоб зберегти любов (а не показуху), важливо проводити достатньо часу наодинці. Одруження в сезон Водолія вважається одним з найщасливіших, цьому шлюбу притаманні чесність, лояльність, оригінальність та повага до інтересів другої половини. Не випадково саме на цей період припадає День Святого Валентина, а тепер і ваша додаткова романтична дата.\nДень весілля з 19 лютого по 20 березня\nЯкщо молодята міркують про «весілля мрії», «сукню мрії», «бенкет мрії», «букет мрії», «подорож мрії», то їм точно варто мітити в знак Риб. Це період нестримної фантазії і невгамовної уяви. Саме на цей сезон припадає більшість тематичних урочистостей. Відома риса всіх мрійників — вони не вміють рахувати гроші.\nЧекай перевитрат, хоча вони тебе мало хвилюють. До приємних характеристик, якими наділяють ваше сімейне життя Риби, відноситься доброта, співчуття, самовідданість. Цікава особливість — люди, одружені з 19 лютого по 20 березня, після років частіше схиляються до рішення усиновити дитину.\nТо був болючий Великдень: Максимка хоронили усім селом, а в Провідну неділю cкoлuхнyв трuвожний гул дзвонів. Люд здpuгнувся від стpaшної звicтки – Мapiя нaклaла на сeбe рyкu\n“Терміново приїжджай додому, потрібно поговорити”: Їхала і знала, це кінець, чоловік розлучення буде вимагати. Але сталось просто диво


Прикордонники затримали двох громадян росії, які намагалися незаконно перетнути українсько-угорський кордон - 112 Україна\nУ Закарпатській області затримали росіян, які намагалися незаконно потрапити до Євросоюзу\nПорушники були зупинені в 50 метрах від лінії кордону\nСьогодні, 1 жовтня, вночі у Закарпатській області були затримані двоє росіян, які намагалися незаконно перетнути кордон України і потрапити в країни ЄС. Про це повідомляє прес-служба ДПСУ.\n“Перетнути українсько-угорський кордон правопорушники намагались неподалік населеного пункту Есень Ужгородського району. Інформацію про можливу спробу порушення державного рубежу прикордонникам завчасно надали оперативні співробітники Західного регіонального управління. Тому у вказаний район було вислано прикордонний наряд відділу "Саловка", - повідомляють прикордонники.\nПорушників вдалося зупинити за 50 метрів від лінії кордону. При собі затримані мали документи громадян Російської Федерації.\nЯк було встановлено під час перевірочних заходів, росіяни планували незаконно потрапити до Євросоюзу "для поліпшення умов життя".\nНа даний момент порушники доставлені до пункту тимчасового тримання Чопського прикордонного загону. Їх притягнуть до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - спроба порушення державного кордону України.\nРаніше Закарпатській області затримали рекордну партію контрабандного бурштину вартістю близько 1 млн доларів.\n#Закарпатська область #ДПСУ #громадяни РФ #порушення кордону #затримання


▪ Наталя Дмитрук 21 березня, 2013 14:39\nЕкстрадиція колишнього прем'єр-міністра Таджикистану Абдумаліка Абдуллоджанова засвідчить кричуще невиконання нашою державою взятих на себе зобов’язань і продемонструє, що Україна не є безпечною країною для біженців. Про це у коментарі Тиждень.ua заявив співкоординатор проекту «Без кордонів» Максим Буткевич.\n«Екстрадиція пана Абдуллоджанова є неприпустимим кроком, і якщо вона станеться, то це буде кричущим порушенням міжнародного права і національного законодавства України. Примусове видворення біженця до країни походження – це найгірше можливе порушення біженського права», – підкреслив він.\nЕксперт нагадав про зобов’язання щодо біженців, які взяла на себе Україна.\n«Вони йдуть у відповідності до Конвенції 1951 року про статус біженців і Протоколу 1967 року – обидва підписані і ратифіковані Україною», – наголосив він.\nЗа його словами, черговий випадок публічного недотримання Україною взятих на себе міжнародних зобов’язань, по-перше, покаже, наскільки низькі стандарти дотримання прав і законів в нашій країні.\n«По-друге, це продемонструє, що Україна не є безпечною країною для тих, хто у ній шукає притулку або захисту, і готова видавати людей до рук режимів, які не просто є авторитарними, а системно застосовують катування», – заявив Буткевич.\nЕксперт також звернув увагу на те, що Абдуллоджанов має не просто легальний статус, а притулок у США.\n«Звичайно, це навряд чи призведе до покращення стосунків. У будь-якому разі, якщо людина отримала притулок в якійсь країні, і Україна видає цю людину до рук переслідувачів, то це не сприяє покращенню стосунків між країною, яка надала захист і Україною», – зазначив він.\nЗа його словами, якщо представники Абдуллоджанова, в разі екстрадиції екс-прем’єра, спробують знайти справедливість в Європейському суді з прав людини, то варто очікувати ще одне рішення Євросуду проти України.\nЯк повідомлялося, минулого тижня суд ухвалив узяти Абдуллоджонова під екстрадиційний арешт терміном до 1 року; протягом цього часу Україна має вирішити, чи екстрадувати його до Таджикистану. Там колишнього прем’єра звинувачують у низці тяжких кримінальних злочинів, зокрема, в замаху на його політичного супротивника, президента Емомалі Рагмона. Абдумалік Абдуллоджанов заперечує ці звинувачення.\nПрезидент Віктор Янукович, за повідомленнями, мав у неділю й понеділок перебувати з офіційним візитом у Таджикистані, але цей візит не відбувся без оголошення причин.\nУправління Верховного комісара у справах біженців (УВКБ) ООН висловило глибоку стурбованість з приводу продовженння утримання під вартою і можливої екстрадиції Абдумаліка Абдуллоджанова.\nАбдумалік Абдулладжанов, Таджикистан


Туць Андрій - Хата-читальня Прикарпаття\nАндрій Туць (*12 грудня 1935, Корнів) — український письменник, педагог, та громадський діяч.\n12 грудня 1935 року в селі Корнів в селянській родині народився Андрійко Туць. Його дитячі та юначі роки припали на лихоліття війни та повоєнні митарства західно-українського селянина. Та Андрій знайшов себе у навчанні - він успішно закінчив школу і подався до міста - продовжувати навчання. То був Львів, саме туди Андрій поступав до університету, навчатися української філології. Згодом він закінчив ще й факультет іноземних мов цього ж - Львівського університету.\nСаме з університетських часів Андрій Туць серйозно захопився літературою й зачав писати. Писав для себе, отримав схвальні відгуки від родини, побратимів-друзів і.... рішився публікуватися. По поверненню на малу Батьківщину - продовжив вчителювати - тепер уже в селі Росохач Городенківського району. З часів здобуття Незалежності України, Андрій Туць активно включився в суспільно-громадські ініціативи та відродження української громади.\nПерші свої твори Андрій Туць опублікував у місцевій пресі, потім був представлений і у республіканській періодиці, наразі, наводимо кілька взірців прози Андрія Туця:\n* «Мамина наука»\nПідсторінки (1): Мамина наука


VIІ ЗМІНА ТАБОРУ «ДІЯ» «МИ СТУДЕНТИ УДПУ – ВИВЧАЄМО, ЗНАЄМО І ТВОРИМО ІСТОРІЮ УКРАЇНИ?!» | Факультет соціальної та психологічної освіти\nVIІ ЗМІНА ТАБОРУ «ДІЯ» «МИ СТУДЕНТИ УДПУ – ВИВЧАЄМО, ЗНАЄМО І ТВОРИМО ІСТОРІЮ УКРАЇНИ?!»\nГлавная › Наукова та міжнародна діяльність › Науково-дослідний центр педагогічного краєзнавства › Національно-патріотичний табір для студентської молоді «ДІЯ» › VIІ ЗМІНА ТАБОРУ «ДІЯ» «МИ СТУДЕНТИ УДПУ – ВИВЧАЄМО, ЗНАЄМО І ТВОРИМО ІСТОРІЮ УКРАЇНИ?!»\nVII ЗМІНА НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО ТАБОРУ ДЛЯ СТУДЕНТСЬКОЇ МОЛОДІ «ДІЯ»\n« Ми студенти УДПУ – вивчаємо, знаємо і творимо історію України?!»\n(14.09.17 – 14.10.17)\nПатріотизм і активна життєва позиція завжди є нагальною потребою і для людей, і для держави, а в ситуації, а якій опинилась зараз Україна, патріотизм взагалі є життєвою необхідністю. В арсеналі діяльності з патріотичного виховання підростаючого покоління є багато засобів і методів впливу. Однак головне — це включення кожної особистості в конкретну діяльність з творення й примноження багатства і краси своєї Вітчизни. Саме з такою ціллю в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини на факультеті соціальної та психологічної освіти було впроваджено інноваційний проект Національно-патріотичний табір для студентської молоді «Дія».\nVII зміна пройде під гаслом «Студенти УДПУ – вивчаємо, знаємо і творимо історію України?!». Протягом табірної зміни студенти матимуть чудову можливість поспілкуватися з цікавими особистостями м. Умань, які працюють в різноманітних галузях освіти і культури.\n1 ми мали честь послухати лекцію з історії міста Умань, адже ні для кого не є секретом те, що Умань – це маленьке місто з надзвичайно цікавою та багатою історією. Надзвичайно цікаву лекцію-екскурсію вулицями нашого міста провів старший науковий співробітник відділу історії та природознавства Уманського краєзнавчого музею Давидюк Владислав Миронович.\nТакож цікавою для студентів стала зустріч з викладачем кафедри історії України Опацьким Ігорем Юрійовичем.\nЛектор розповідав про свій науковий шлях, про можливості, які він отримав завдяки кропіткій праці. Окрім цього вів мову про тему свого наукового проекту «Інтелектуальна спадщина родини Курінних в архівах США»., проводив паралелі між минулим і сучасністю, наводив цікаві приклади і аргументи.\nНаступним в циклі лекцій стала зустріч з завідуючою бібліотекою Семенюк Валентина Іванівна та бібліотекарі Циктор Ольга Олександрівна та Пилипенко Катерина Володимирівна.\nВсім відома істина, що у всі часи бібліотеки були осередками, де зберігається пам’ять поколінь, де надбання людства готові до того, аби їх сприймали нинішні покоління і ставали мудрішими завдяки книжкам, набували знань і вчилися шанувати, і примножувати культурні, наукові традиції і гуманістичні цінності. Тож сьогодні перед студентами відкрився таємничий і надзвичайно цікавий світ бібліотечного життя.\nВажливим аспектом стали заходи спрямовані на популяризацію академічної доброчесності, зокрема були проведені такі заходи: Виховна година за темою «Академічна доброчесність – вимога законодавства України про освіту», Академічна доброчесність: міфічна концепція чи дієвий інструмент забезпечення якості вищої освіти? У першій частині заходу декан факультету Оксана Кравченко закцентувала увагу студентів на питанні сутності та змісту поняття “академічна доброчесність”, дотримання академічної доброчесності здобувачами вищої освіти, академічної відповідальності за порушення академічної доброчесності. Друга частина – творчого спрямування – передбачала виконання студентами проекту “Університет майбутнього”. Студенти презентували цікаві, креативні проекти.


Видання друге, розширене - Сторінка 8\nмусимо дивуватися його витривалості, з якою він виборює собі свою вотчину, різнобічності і рухливості його діяльності. Але при всьому цьому він був тільки князем, - продуктом князівсько-дружинної політичної традиції, і над нею не піднімався ані трохи. В часи, коли окреслювався і ламався в усіх напрямках суспільно-політичний устрій, вироблений на основі князівсько-дружинній, Данило повертав на всі боки заїждженого князівського коника, даремно силкуючись в дипломатії знайти опору серед тих потрясінь, які пе-реживала тогочасна Русь, та простим терором приглушити ворожі князівсько -дружинному устрою сили, які серед цих потрясінь піднімалися. Його дипло-матія хаотична. Його політика супроти татар короткозора, непевна, уривочна. Він не вмів ані організувати якогось ширшого союзу руських князів, ані опертися на народні маси. Обранець народний, підпертий громадою у боротьбі з боярством, він не сміє зблизитися з цими масами: вони зістаються йому\nчужими; з боярством чує він себе далеко ближче — по традиції. Його боротьба з народним автономічним рухом має глибоко трагічний характер і найліпше показує, на скільки він був сином минулого, а не чоловіком майбутнього.\nЙого особисті риси мають багато привабливого, але також і його чесноти не в однім перебільшені в традиції. Його прославлена добродушність і ви-розумілість(?), безперечно, були дуже часто тільки розрахунком: він не мстився своїм ворогам тоді, коли вважав це ризикованим для себе, але не стримував своєї помсти, коли чув за собою силу (напр. побивання невільників у Ярославській битві). Його немилосердні дії щодо репрезентантів проти-князівського руху (з болоховськими городами, з возвяглянами) змушує бути дуже стриманим у похвалах його добродушності, хоч зробити закид якоїсь спеціальної нелюдськості йому також не можна. Його хвалене „братолюбіє“ дійсно могло дивувати сучасників, але тільки супроти звичайних княжих усо-биць. Була\nв нім рицарськість - відвага, певне поняття честі, відраза до нечесного під-ступу, але цей рицарський дух взагалі був широко розвинений між українсь-кими князями.\nГоловою Галицько-володимирської держави після смерті Данила став Василько, але обміну волостей, практикованого давніше, при цьому не було: в династії Мстислава принцип дідичності здавна мав перевагу над патріарха-льним старшинством. Василько і далі зістався на Волині, хоч вважався тепер головою династії. Така роль старійшини ясно виступає в літопису: Василька\nназиває Войшелк своїм „отцем и господином“; Болеслав Соромливий після своєї війні з Шварном, де брав участь і Василько, до Василька посилає посла, бажаючи помиритися і запрошуючи до з’їзду.\nЗ синів Данила Лев дістав після батька Галичину: землі Галицьку і Перемишльську. Волость другого Даниловича — Мстислава нам невідома, хоч безперечно він мав якусь волость - може Теребовельщину. Третій, Шварно, дістав Холмську і Белзьку землі, в додаток до своїх литовських волостей1. Романа не було вже на світі.\nРодинна гармонія Романової родини очевидно ослабла з смертю Данила. Хоч до явного конфлікту не доходило, але окреслились дві партії: Василько і Шварно стояли в тіснішому союзі між собою, тим часом як Лев тримався осторонь. На цьому грунті дійшло до кривавої події, що заплямувала особу Льва: з’їхавшись у Володимирі з Войшелком, що перебував на Русі після свого відречення від влади, Лев, розгарячений вином, убив Войшелка, і це літописець толкує завистю Льва, що Войшелк віддав своє князівство (землю Литовскую) не йому, а Шварну. Пізніше, за Володимира Васильковича, розрив між родиною Льва і родиною Василька зазначився ще більше виразно.\nЗрештою особливої особистої ініціативи Василько і після смерті брата, як і за його життя, нічим не показує, і час його старшинуванння нічим не ви-значний. Щоправда, він і не був довгий, бо десь біля 1270 р. Василько помер, передавши Волинь своєму\n1Іпат. с. 571 і. 574: а Левъ нача каяжити в ГаличЪ и в ХолмЪ, по братЪ по своемъ ШварнЪ. Це місце літопису давало привід до хибної гадки, що в Галичі після Данила княжив Шварно, аж після нього Лев (Ан. Лєвіцкий Ruthenisclie Theilfiirstenthumer Die Oes-terr. Monarchie с. 171); але тут мова лише про наступство в Холмі.\nєдиному сину Володимиру. Ще перед ним пішов зі світу Шварно, не лишивши, здається, ніякого нащадка, і його волості забрав Лев1. Таким чином уже в 1270-х рр. Романова спадщина звелася до двох головних князівств: Галицького, князя Льва, і Волинського, кн. Володимира; попри них було менше, нам невідоме князівство Мстислава. Коли ж Володимир, не маючи синів, після смерті своєї (1288) передав своє князівство Мстиславу, таки дійсно стало лише два князівства, більш-менш з таким поділом земель, який існував між Данилом і Васильком (Мстислав міг справді мати і далі щось з галицьких земель, але ми про них не чуємо нічого). Тільки та важлива різниця була, що цей поділ дійсно був поділом тепер, не було тієї одноцільності Галицько-волинської держави, яка існувала за перших Романовичів: відносини між Львом і Володимиром, потім Мстиславом зовсім не були щирі, так що цей поділ мав зовсім реальне значення, і це, розуміється, ослаблювало державу.\nІнтерес цих десятиліть, або власне - тих звісток, які ми маємо про ці де-сятиліття, бо на повність їх спуститися ніяк не можна, особливо щодо Гали-чини, - лежить головним чином у відносинах литовських і польських. У ли-товських відносинах ми спинилися на смерті Мендовга. Тоді його вороги - братаничі Тренята (Стройнат) і Товтивил поділили землі Мендовга, а Вой-шелк, становища котрого окрім останніх неприязних відносин між його бать-ком і Романовичами точніше не знаємо, втік у Пінщину. З цього, що він втік туди, а не на Волинь і не в Галичину, можна б виводити, що і він не помирився з своїми руськими свояками. Але незабаром один за другим були убиті Товтивил і Тренята, і Войшелк з пінськими полками вернувся на свою бать-ківщину. Він бажав помститися противникам свого батька, і шукаючи проти них опори, знову зближається з Романовичами. Літописець каже, що Войшелк “нареклъ бяшеть Василка отца собе и господина“ (це вже було після смерті Данила), і Василько прийняв його під свою опіку: він і Шварно помагали Войшелку в його боротьбі з ворогами. Вкінці закінчивши криваву свою нагінку над ворогами батьковими і своїми, Войшелк захотів повернутися назад до монашого життя і передав своє князівство Шварну (біля р. 1267)2.\nСвітла перспектива зблиснула Романовичам і Русі; князівство Литовське переходило на становище аннекса Галицько волин-\n1Іпат. с.574. 2Іпат. с. 569—70, 573.\nської держави, його землі — під впливи українського права і культури. Але і цей успіх був нетривалим. Комбінація простояла не довго — вона опиралася лише на розпорядження Войшелка, і мало що пережила його. Літописець каже, що Шварно просив, аби Войшелк княжив з ним разом, але той не згодився і удався до монастиря св. Данила в Угровську, а слідом - на другий чи на третій рік після того відречення вбив його Лев. Оповідання літописця про цю подію на стільки характеристичне, що я наведу його повністю.\n„В той час (коли Войшелк пішов знову в ченці) прислав Лев до Василька з такими словами: „хотів би я зійтися з тобою, аби при цьому був і Войшелк“. Василько послав по Войшелка, на страстному тижні, так кажучи: „прислав до мене Лев, аби сьмо зїхалися - а ти не бійся нічого. Войшелк боявся Льва і не хотів їхати, але на Василькову поруку поїхав і приїхав на світлому тижні до Володимира; пристав у монастирі св. Михайла Великого, Марколт Німець запросив до себе на обід усіх князів: Василька, Льва і Войшелка. Почали обідати, пити і веселитися; Василько, напившися, поїхав додому спати, а Войшелк поїхав до монастиря, де заїхав. Потім Лев приїхав до нього до монастиря і почав говорити Войшелкові: „куме, напиймося по чаші вина!“ І почали пити. Диявол же, ніколи не хотячи доброго чоловічому роду, вложив то в серце Львові, що він убив Войшелка з зависті, що він дав Литовську землю його брату Шварну“.\nДля Шварна смерть Войшелка, що був його моральною опорою на Литві, була сильним ударом, а ще гірше було, що і сам Шварно пішов за ним слідом, „княживъ летъ не много“. Всі блискучі перспективи Романової династії на литовське князівство упали. Не знати, які заходи робила вона, щоб задержати в своїх руках литовські землі, але це у всякому разі їй не вдалося. Великокнязівську владу у Литві перейняв Тройден, і супроти Романовичів (і взагалі супроти руського елементу) зайняв становище досить неприязне. Во-линський літописець згадує його дуже неприхильно за прив'язаність до по-ганства, і каже, що він з Володимиром Васильковичем не мав приязні, бо його три брати полягли у війнах з Володимировим батьком Васильком. Спочатку він увійшов зате у „велику любов“ зі Львом, одначе слідом почалася у нього дрібна пригранична війна і з Володимиром, і зі Львом. Лев за те наслав на Тройдена татар, закликавши їх у 1275 р.,\nа вдруге вже Ногай сам запропонував Романовичам похід на Литву, і вони знову ходили туди з татарами1.\nОкрім того Володимир і Лев далі вели війну з ятвягами; короткі літо-писні записки не дають добре зрозуміти, чи робилися ці походи для відстра-шення від нападів, чи для дальшого розширення руської ториторії, розпочатого Данилом. Оповідаючи про похід зимою 1273/4 р. літописець каже, що ятвяги не відважувалися битись і просили згоди. Потім голод 1279 р. також сильно підрізав ятвягів, так що вони, як оповідає літописець, вислали посольство до Володимира, просячи прислати до них хліба на продажу: „прислали своїх послів до Володимира кажучи так: „Господине княже Володимире! приїхали ми до тебе від усіх ятвягів, надіючись на Бога і на твоє здоров'я! Господине, не помори нас, а перекорми, пошли до нас, господине, жито на продажу, а ми купимо радо: чого схочеш — чи воску, чи біли, чи бобрів, чи чорних кун, чи серебра, дамо тобі радо”. Володимир вислав хліб до них чов-нами, Бугом і Нарвою, але його пограбували нa дорозі поляки, і з того потім вийшла війна у Володимира з Мазовшем. Про війну ж з ятвягами більше не чуємо — очевидно вони були зовсім приборкані2.\nСпокійні відносини з польськими князями, встановлені в останні часи Данила, були порушені незабаром після його смерті зовсім без причини. Деякі слуги Шварна пристали були до походу Литви на землі Болеслава краків-ського, і з цього вийшла пригранична війна 1266 р., де брав участь окрім Шварна ще й Василько з сином. Щоб покінчити її, Болеслав запросив Василька на з’їзд, і Baсилько був поїхав, але по дорозі довідався, „що Ляхи учинили лесть — якраз на той час напали на Белзьку землю і почали палити села. Василько повернув на них, і сильно понищив їх, але слідом Шварно, погнавшися за ними, з великим полком, напав на них у дуже невигідному, тісному місці (наречахуть ся Ворота теснотою своєю), де не міг ввести до бою всього свого війська, і сильно потерпів. Після цієї нещасливої для Русі битви відновлено згоду, і вона тривала до самої смерті Болеслава3. Романовичі навіть допомагали йому у боротьбі з шлезькики князями у 1273 р. Припадковий і спорадичний характер мав похід Володимира на Мазовше, на землі Конрада — за той пограбований хліб, бо вза-\n1Іпат. с. 574, 575—579, 1 Нов. с. 284—5.\n2Іпат. с. 574—5, 580.\n3Помер 1279 р.\nгалі Василько стояв з Конрадом у приязних відносинах, і вони слідом відновилися і після цього конфлікту.\nВажливішого характеру набрали відносини після смерті Болеслава. З ним скінчилася старша, краківська лінія потомства Казиміра Справедливого. Властолюбний і енергійний Лев задумав здобути собі краківське князівство і виступив перед краківськими панами з своєю кандидатурою, але вона не була прийнята: „після смерті в. кн. Болеслава, оповідає літописець, не було князя в лядській землі (розумій - в Малій Польщі), і захотів собі сеї землі Лев, але бояри були сильні - вони не дали йому землі“. Краківським князем вибрано старшого представника молодшої (мазовецької) лінії Лєшка Чорного.\nНе встигши засісти на краківському столі, Лев бажав здобути собі при цій нагоді „городи на украини“, правдоподібно — Люблінську землю, що вже раз належала до Русі за його батька, і звернувся до всесильного тоді верховода в орді Ногая, просячи помочі. Ногай дійсно прислав поміч, а окрім того участь татар, як поясняє літописець, змусила до участі в поході і Василька та Мстислава, що самі по собі не мали, видно, великої охоти допомагати Льву в його планах. Одначе з цієї великої хмари вийшов малий дощ. Лев пішов з своїми союзниками на Краків, але його військо розійшлося загонами і почало грабувати землю, а поляки, скориставшися з цього, несподіваним нападом винищили під Гослицями багато русі і татар, і Лев вернувся „с великымъ безчестьемъ“.\nЗ того виникла між Львом і Лєшком погранична війна, що потягнулася майже на все князювання Лєшка. Лєшко вирізав і спалив Переворськ, пізніше повоював околиці Щекарева: „взяв десять сіл і так ішов назад з великою гор-дістю, пишався немов би всю Русь взяв“, - іронізує з нього літописець; знову іншим разом спустошив околиці р. Кросни (знову десять сіл), і т. п. Правдо-подібно, користаючи з цього розмир'я між Лєшком і Львом, а може навіть і за ініціативою Льва (хоч літописець оповідає так,\nщо ініціатива вийшла від самих татар), ходили Ногай і Тула-Буга у1286 p., з участю руських князів на Польщу і спустошили землю Краківську і Сандо-мирську, але по дорозі своїм перебуванням спустошили також околиці Воло-димира та Львова1.\nСмерть Лєшка Чорного (1288) дала руським князям нагоду до нових за-ходів навколо польської україни — Люблінської землі. Цього разу на вість про смерть Лєшка рушив син Льва Юрій на Люблін — “хотяшеть бо собЪ Люблина и земле Люблиньскои“. Одначе люблінці не піддалися йому, а він, нашвидку вибравшись, не мав стільки сили, аби силоміць його здобути, і мусив вернутися ні з чим2. Але трохи згодом Льву таки вдалося здобути собі Люблін.\nУ боротьбі за краківський стіл, що розпочалась після смерті Лєшка і розтягнулась на кількадесят літ, Лев брав діяльну участь, підтримуючи ви-браного малопольською шляхтою Болеслава Зємовитовича кн. плоцького (з мазовецької лінії) у його боротьбі з Генріхом вроцлавським (т. зв. Чесним, Probus), підтримуваного німецькими міщанами Малопольщі3. В інтересах Болеслава Лев ходив походом на Краків (1289), а коли облога не повелася, Болеслав, що в цій кампанії досить слабо підтримував Льва, зовсім зрікся претензій на краківський стіл, Лев з-під Кракова рушив не Шлезьк і пограбу-вав землі Генріха та з величезною здобиччю повернувся на Русь4.\nПід час цього походу на Шлезьк Лев мав з’їзд з чеським королем Вац-лавом, що слідом, після смерті Генриха5 виступив претендентом на Польщу. Літописець каже, що Лев з Вацлавом „любовь держаше велику”, і на з’їзді „докончавъ с нимъ миръ до своєго живота”, але яку позицію зайняв Лев су-проти його заходів щодо польського стола, того вже не довідуємося від нього, бо на подіях 1289 р. уривається оповідання Волинського літопису. Судячи з того, що з 1299 р. маємо знову епізодичну звістку про гостювання Льва у кор. Вацлава, в Берні моравськім6, можна думати, що Лев зайняв супроти заходів Вацлава у Польщі становище досить прихильне. По всій правдоподібності, власне під\n1Іпат. с. 585, 586—7, 588—9.\n2Іпат. с. 599.\n3Пpo ці події розвідка Семковича Walka о monarchia 1288— 1294 - Кwartalnik historyczny, 1891, IV.\n4Іпат. с. 614—6, про похід Льва на Шлезьк — записка у Monumenta Poloniae III. 702 (1289 p.).\n5Помер 1290 р.\n6Rex Ruscie venit ad regem Wenceslaum in Brimnam — Monum. Germ. Scr. XVII c. 718. Трудно думати тут на когось, окрім Льва.\nчас заходів Вацлава щодо польського стола Лев забрав собі Люблінську землю. Волинський літопис не згадує про це мабуть власне тому, що це сталося після 1289 р., під час боротьби за Краків між Вацлавом і Володиславом Локєтком. Польські записки, згадуючи про відібрання Люблінської землі від Русі (1302), кажуть, що він „був під Руссю багато літ“, так що це не дозволяє нам посувати окупації Любліна значно пізніше від 1290 р. Це був останній факт переваги Русі над Польщею, в тодішніх відносинах, і тому я трохи довше біля нього затримався.\nЗ інших західних відносин знаємо дещо (дуже небагато) про Угорщину. Як я вже згадував, після смерті Данила застаємо руських князів у добрих від-носинах з нею. Новий король угорський Стефан, укладаючи в 1271 р. згоду з Отокаром та включаючи в цю угоду також своїх союзників, перелічує між ними також і тодішніх галицько-волинських князів: „зятя нашого Льва руського князя, брата його Мстислава, і Василька (помилка - замість Володимира) сина Василька, князів руських“. Згодом, одначе, відносини ці попсувалися. З одної грамоти нового короля Володислава Половця з 1281 р. випадково довідуємось, що військо Льва перед тим було напало і спустошило землі верхньої Тиси, розташовані досить далеко від границі. Потім в руських джерелах маємо звістку про якийсь похід чи подорож Льва на Угорщину в 1283 р., але звістка так загальна, що з неї не можна здогадатися, чи то був\nворожий похід, чи приятельська подорож. Але судячи з того, що в поході татар на Угорщину, що стався скоро потім (на початку 1285 р.) руські князі брали участь не радо, тількиз наказу татарського, і Лев випросився додому з цього походу, щойно перейшовши угорську границю, — треба думати, що відносини до Угорщини тоді вже були полагоджені. Потім маємо звістку, що у війні кор. Андрія ІІІ(останнього з Арпадів) з герцогом австрійським допомагали йому “русини’’, разом з татарами.\nЧи принесла та угорська кампанія Льва якісь позитивні результати? На це є одна вказівка, але вона стоїть так одиноко, при тому несвобідна від деяких сумнівів, що якихось сильніших висновків на ній ніяк не можна оперти. Факт такий: в одній грамоті, з 1299 р., Григорій, наджупан бережської столиці, називає себе “урядником Льва князя руського”. Коли зведемо до купи цю згадку з тим руським походом, що заходив в Угочський комітат, сам собою проситься висновок, що Лев був підпорядкував цю частину Угорської Русі і залишив за собою по угоді з угорським королем. Чи так дійсно було — годі сказати; так само не зможемо сказати, чи та угорсько-руська провінція Галичина, коли дійсно була здобута Львом, довше належала до Галичини. З р.1307 маємо грамоту того ж наджупана Григорія уже без того титулу, що могло б вказувати на те, що залежність цього краю від Галичини скінчилася.\nДругу відомість, більш певну і категоричну про галицькі володіння в Угорщині маємо в одній пізнішій грамоті кор. Кароля Анжу; з неї довідуємось про якийсь замок Machk, захоплений\nруськими князями за останніх Арпадовичів: він належав руським князям до 1320-х рр., коли його пробував відібрати кор. Кароль, і мабуть таки відібрав. Точніших вказівок про місце цього замку і про великість того галицького ан-некса грамота не дає ніяких. Можна лише гіпотетично шукати його в західній частині Угорської Русі, де сидів у той час жупан Петро, що пробував втягнути галицького князя в угорські справи. Володів ним, судячи з тих і слів грамоти, ще Лев, і цю згадку можна також пов'язувати з його угорською політикою.\nУ вище поданих подіях я кілька разів згадував про татар; тепер випадає сказати окремо про відносини до них галицько-волинських князів.\nПісля страшного походу Бурандая (1259/60) татари на якийсь час зни-кають з подій Галицько-волинського літопису. Золота орда в тих десятиліттях підупадає; після смерті Берке все більш повновладним, справдешнім головою її стає емір Ногай, що утримує цю владу аж до кінця XIII ст., то правлячи іменем номінальних ханів, то скидаючи і вбиваючи незручних собі (як було з ханом Тула-Бугою, Телебугою нашого літопису), аж поки сам не наклав головою в боротьбі з ханом Токтою (1300). Відносини між галицько-волинськими князями і Ордою, чи тим її мажордомом, Ногаєм, як бачимо з оповідань літопису про події 1270—80-х рр., встановилися такі:\nКнязі визнавали татарських ханів, чи власне їхнього заступника Ногая, своїми зверхниками; літописець кілька разів з притиском підкреслює, що „тоді були всі князі руські у волі татарській“, або як іншим разом висловлюється - „в неволі татарській гнівом божим покорені“. Ця залежність від татар виявлялася передовсім в тому, що князі виказували зверхню честь ханам, як своїм зверхникам. Напр., як хан Телебуга прийшов по дорозі на Польщу на Волинь, - „коли він прийшов над Горинь, зустрів його Мстислав з напитком і з дарунками; звідти пройшов він повз Кремінець під Перемишль, і тут, на р. Липі зустрів його князь\nВолодимир з напитком і дарунками; нарешті під Бужковичами наздогнав його князь Лев з напитком і дарунками“.\nПо-друге - князі мусили на поклик татарський ставитися з своїми пол-ками у їхніх походах. З літописного оповідання, одначе, видно, що татари закликали їх до участі в походах тільки на сусідні землі: на Литву (1277 р.), на Угорщину (1285), на Польщу (1286), і то часом навіть мотивували це так, ніби роблять ці походи або закликають до участі в них руських князів в інтересах їх самих. Напр. закликаючи руських князів до походуна Литву, Ногай переказує до них через своїх послів: „ви все скаржитеся мені на Литву, отже я посилаю вам військо з воєводою Мамшієм — підіть собі з ним на своїх ворогів“. З літописного оповідання видно, аби руські князі дійсно просили цього разу Ногая про те, так що правдоподібніше — це мотивування було з його боку певною гречною формою зазиву до походу. Але часом руські князі просили самі військової помочі від татар: так походи татар на Литву 1275 р. і на Польщу 1280/1 р. сталися на прохання Льва. Але робив це тільки Лев, і здається, що русини дивилися на цю практику скоса, і похід на Польщу Льва з татарами волинський літописець описує з виразною неприхильністю до цієї Львової забаганки.\nВкінці татарам платились контрибуції. Чи мали вони характер постійної данини, надзвичайних оплат, це не зовсім ясно. Деякі чужосторонні джерела говорять про постійну данину; особливо виразну звістку маємо у листі Локєтка до папи з 1323 р., де говориться, що Русь платила татарам річну данину. Але дивно,\nщо в досить докладному оповіданні Галицько-волинського літопису з другої половини XIII ст. ми ніде не знаходимо згадок про цю дану практику. Маємо згадку літописця в опису подорожі Данила до Орди, що татари „хотіли данини від нього“; маємо потім в тестаменті Володимира Васильковича згадку про обов'язок селян давати князеві „тотарьщину“. Але при існуванні правильної річної данини ми надіялися б мати докладніші звістки про її збирання татарами, і це змушує нас приймати з певним запасом навіть таку виразну звістку Локєтка. Може бути, що дійсно, часами платилася татарам річна данина, але може бути, що давались тільки контрибуції в певних надзвичайних обставинах, коли напр. вони переходили через руські землі, або щось інше, і в звістках тих західних джерел міститься недокладна генералізація.\nПоза це залежність галицько-волинських князів від татар, здається, не сягала. У внутрішні їх відносини і справи татари не втучалися, хіба самі князі звертались до них. Так напр. Володимир Василькович, передаючи після себе володимирський стіл Мстиславу, навмисне робить свій тестамент „при царяхъ и при его рядьцахъ“ - при татарських ханах Телебузі і Алгую (соправителях), під час їх походу на Польщу, - аби поставити свій тестамент під татарську оборону супроти аспірацій Льва, котрих Володимир боявся. Коли після смерті Володимира син Льва Юрій захопив Берестейщину, Мстислав зараз заповів йому, що буде „правити Татары“, і послав свого гінця „возводить Татаръ“, а заразом дав знати про це Юрію і його батьку; перспектива татарського посередництва так вплинула на Льва, що він зараз звелів синові полишити Берестейщину, інакше грозився зиректися його.\nТаким чином залежність Галицько-волинської землі від Орди була ще відносно легка: її ані порівняти не можна з становищем папр. поволзьких князівств, тяжко оподаткованих на Орду, обсаджених татарськими резиден-тами-баскаками, де князі при всяких перемінах в розкладі княжих столів му-сили добувати собі підтвердження від ханів, ставитися(?) в Орді, коли скар-жився хто на них, та брати участь у всяких далеких походах1. Не було цього в галицько-волинських землях, хоч тут і така, відносно легка залежність від татар викликала, очевидно — внаслідок більш розвиненого громадянського почуття, сильне роздратування, хто зна — чи не більше, ніж на півночі. Як я вище зазначив, літописець з притиском підкреслює “неволю” своїх князів, та не шкодує при кожній нагоді таких епітетів для ханів і Ногая, як „оканьний, безаконьний” і т.п.\nТаке огірчення не повинне нас дивувати, бо внаслідок дикості і взагалі руїнних татарських інстинктів всяка ближча стичність з ними дуже дорого коштувала кожній культурнішій землі. Волинський літописець оповідає, що під час походу на Польщу 1286 р. татари страшно винищили Волинь і Галичину: ідучи повз Володимир, вони “насильє велико творяху в городЪ и пограбиша товара бесчисленноє множество и коний”; Володимирці вже чекали, що татари пограбують все місто, і літописець славить ласку Божу, що татари “не взяша города“. Але й проминувши його, татари лишили під Володимиром частину своїх людей году-\n1В сучасній літературі залежність Галицько-волинських земель від татар занадто перебільшується. Так напр. Леонтович (Очерки исторіи рус. литов. права І с. 215) думає, що від часів Льва відносини татар до галицько-волинських князів зрівнялися в загальною нормою залежності від Орди, в якій тоді були князі великоросійських земель. Линниченко (Замечанія на статью Ржежабка с. 95), виступаючи проти поглядів Ржежабка, приймав також у залежність Галицько-волинської держави від Орди — напр. що князі затверджувалися ханом. Полемізуючи ж з моїми поглядами, висловленими у першому виданні цієї книги, він іде ще далі в тому напрямі і стає майже на тій позиції, що й Леонтович (про це його реферат в одеському істор. товаристві і Дополненія къ замечаніямъ, с. 109-112). Але при цьому йому приходиться пускатися на різні способи; він каже, що з правової позиції відносини до Орди були ті ж самі в Галицько-волинській державі, що і землях великоросійських, тільки фактична залежність була слабша (наче б тут протиставлявся дипломатичний акт його реалізації на практиці, а не говорилося взагалі про фактичні відносини); іґноруючи різницю у формах воєнної помочі у нас у землях північних, толкує він цю відміну тим, що наші землі залежали «від південних татар“ (sic) і т.п.\nвати коней, і ті “учиниша пусту землю Володимерскую”: били людей, кого запопали, відбирали коней, так що люди не відважувалися виходити з міста.\nТе ж сталося в Галичині, коли Телебуга, вертаючись, стояв два тижні під Львовом: „стояли на Львовій землі, кормлячися, не воюючи (не граблячи), але не давали і з города вийти за житє (по збіжжя і фураж): хто виїхав з міста, тих вбивали або брали в неволю, а інших пускали обдерши наголо, і ті гинули від морозу, бо була зима дуже люта, і так спустошили всю околицю“. Літописець додає, що як Лев порахував потім, скільки в його землі загинуло людей від татар від цієї напасті, виявилося їх на півтринадцять(12,5) тисяч!\nВ менших розмірах такі спустошення, певно, повторювалися при кож-ному переході татар через Русь. Самі князі не відчували себе безпечними, і оповідаючи про зустрічі, уряджені князями ханові під час походу 1286 р., лі-тописець каже, що „князи надЪяхуть ся ся избитья собЪ и городомъ взятьа“. Розуміється, таке становище зовсім не було миле. Стільки про відносини до татар.\nНайбільш визначну роль з-поміж галицько-волинських князів, як видно вже з оповіджених фактів, від смерті Данила грав Лев, хоч, очевидно, не одне про нього упущено в оповіданні волинського літописця, і не одне, мабуть, представлено неприхильно і упереджено. Був це князь здібний, дуже енергій-ний, властолюбний, і неповздержний у своєму запалі і змаганнях. Характери-стика його при закінченні Галицько-волинського літопису, писана, очевидно, рукою іншою, вже прихильною до нього, досить відповідає фактам: „був Лев князь мудрий, хоробрий, і кріпкий на війні: немалу відвагу показав він в чис-ленних війнах“.\nНатомість Володимир Василькович, як і його батько, або ще й більше, займав у політиці переважно пасивну роль. Це залежало почасти від його особистих уподобань, почасти від того, шо він тяжко хорував, уже від 1276 р., і завчасу ладився до смерті - судячи з оповідання, у нього був рак нижньої щоки (щелепа). Як оповідає волинський літописець, він милувався в книжності, в штуці, з великим замилуванням будуючи церкви і інші будови та опоряджуючи для них ікони, книги і різні багаті, артистично зроблені окраси. Літописець дає довгий, на кілька сторінок, реєстр побудованого, спорядженого, подарованого ним (цей реєстр служить дуже важливим джерелом для історії нашої культури, і значні ви-\nтяги з нього я вже подав, і ще вернуся в останній главі). Між іншим тут згадуються і церковні книги, списані самим князем. Для особистих чеснот його літописець не знаходить слів, і навіть відкинувши дещо на рахунок особливої прихильності його до свого героя, таки треба признати у Володимирі визначну своєю культурністю і гарним характером фігуру. „Він вмів ясно (зрозуміло) говорити про книжні речі, бо був філософ великий”, - або як в іншому місці сказано: „був книжник великий і філософ, якого не було перед ним у всій землі, ані після нього не буде“, “він розумів що було і що яке значить (разумЪа древняя и задняя)”; “був він також зручний ловець, хоробрий, тихий, смирний, незлобний, правдивий, не хапчивий, не брехливий, ненавидів злодійство, пити не пив з молодих літ,


Білал дивитися онлайн українською мовою безкоштовно\nKino4ua.net » Мультфільми » Білал\nОАЕ, США, Швейцарія\nХуррам Х. Алаві, Айман Джамал\nАдевале Акіноє-Агбаже, Ієн МакШейн, Чайна Енн МакКлейн, Томас Ієн Ніколас, Майкл Гросс\n«Білал» - це арабській пригодницький анімаційний фільм, автори якого розповідають свою версію діяльності життя Білала ібн Рабаха, що був одним з головних сподвижників пророка Мухаммеда (p.b.u.h). Творці, вивчивши писання що збереглися і дійшли до наших днів про його життя, пропонують глядачеві історію від його ранніх років і до самої старості.\nА починається все з того, що мрійливий і люблячий фантазувати хлопчик з чарівним голосом і палаючими очима зростає у щасливій, люблячої і турботливої сім'ї, оточений розумінням і увагою. Здається, що їх сім'я досягла такої ідилії, яку практично неможливо порушити. Але все змінюється в той момент, коли несподівано з'являються вершники-чужинці, що викрадають дитину з метою подальшого його продажу в рабство.\nПотрапивши в інший світ, про який він ніколи не знав, про який він ніколи не чув, дитина виявляється шокованим від того, що бачить. З цього моменту він розуміє, що його оточують жадібні і жорстокі люди, а виживає найсильніший. Почавши роботу над своїм внутрішнім духом, він розуміє, що рано чи пізно справедливість заговорить його устами.\nДивіться анімаційний фільм «Білал» на нашому сайті і ви отримаєте можливість зануритися в історію, де одна людина виступає проти цілої системи. ©Kino4ua Білал 2015 дивитися онлайн українською мовою безкоштовно в хорошій якості!


Спецоперація на Одещині: правоохоронці звільнили з трудового рабства понад 90 людей (ВІДЕО) – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Пригоди > Кримінал > Спецоперація на Одещині: правоохоронці звільнили з трудового рабства понад 90 людей (ВІДЕО)\nПоліція припинила діяльність етнічної міжрегіональної ОЗГ, яка займалася трудовою експлуатацією людей. 13 членів злочинного угруповання затримані. Під час обшуків поліцейські вилучили зброю, автомобілі, серед них – Mercedes і BMW та мільйон гривень готівкою. Про це повідомив Голова Нацполіції Сергій Князєв, інформує прес-служба відомства.\nЗа словами глави Нацполіції, сімейна пара – громадянин Грузії і громадянка України, віком 38 років – організували в Одеській області сільгосппідприємство. Там кілька років безкоштовно працювало близько сотні людей. Їх обманом заманювали на роботу спеціальні вербувальники.\n“Географія пошуку жертв – 22 області та місто Київ. За кожного доставленого “раба” вербувальники отримували по 500 гривень. На місці у потерпілих відбирали документи і телефони, змушували працювати у полі по 13 годин. Звісно, про оплату не йшлося. Непокірних били”,- сказав Голова Нацполіції.\nВін додав, що в результаті спецоперації, проведеної співробітниками Управління по боротьбі з торгівлею людьми поліції Києва разом з Департаментом по боротьбі з торгівлею людьми Нацполіції під процесуальним керівництвом прокуратури Києва, поліцейські затримали зловмисників у той момент, коли вони саджали до мікроавтобуса нових жертв. Двох потерпілих доставлено до лікарні Одеси, інші знаходяться в Києві, проходять медогляд.\nНаразі 13 членів злочинного угруповання затримані в порядку ст. 208 КПК України. Розпочато кримінальне провадження за ст.149 (Торгівля людьми або інша незаконна угода щодо передачі людини) Кримінального кодексу України. Слідчі дії тривають.\n“Чотиримісячна розробка поліцейських – від отримання першої інформації до роботи під прикриттям – успішно реалізована”, – зазначив Сергій Князєв.\nВалюта Купівля Продаж USD23.5000023.85000EUR25.8500026.45000BTC7188.31287944.9773


Лист хлопчика з Гостомеля вбитій мамі зачитали на Радбезі ООН\nРадбезу ООН дорікнули несамовитим листом хлопчика з Гостомеля вбитій мамі\nПостійний представник України в Раді безпеки Організації Об’єднаних Націй Сергій Кислиця уголос зачитав своїм колегам лист 9-річного хлопчика із Гостомеля мамі, яку вбили російські окупанти. Так дипломат дорікнув Радбезу за те, що той не функціонує належним чином.\nЦе відбулося на засіданні відомства в Нью-Йорку 11 квітня, яке транслювалося на YouTube. Зауважимо, що написаний дитиною у березні лист у ЗМІ оприлюднили нещодавно.\n"Мамо, цей лист – мій подарунок тобі на жіночий день 8 березня. Дякую за найкращі дев'ять років мого життя. Дуже дякую за моє дитинство. Ти найкраща мама на світі. Я ніколи не забуду тебе. Бажаю тобі удачі на небесах. Сподіваюся, що ти потрапиш до раю. Я постараюся поводитися добре, щоб теж потрапити до раю. Цілую тебе, твій Толя", – йдеться у ньому.\nКислиця на Радбезі ООН повідомив колегам, що маму цього хлопчика вбили російські військові, коли сім'я на автомобілі намагалася виїхати з окупованого Гостомеля у Київській області. Дитина залишалася в розстріляному авто, поки місцеві жителі не змогли її врятувати й забрати в укриття.\nЗа словами представника України в ООН, існування цього і подібних листів свідчить про те, що Рада безпеки не функціонує належним чином.\n"Не можна допускати, щоб такі листи писалися. Якщо їх пишуть, значить, щось пішло жахливим чином не так, зокрема й тут, в ООН. Це означає, що його механізм із підтримки міжнародного миру і безпеки не працює належно і має бути виправлений", – висловив переконання дипломат.\nВін також звернув увагу на те, що виправлення у цій ситуації не можливі, поки РФ дозволено користуватися правами постійного члена Радбезу.\n"Якщо ми не зможемо зупинити Кремль, все більше і більше дітей стануть сиротами. Все більше і більше матерів будуть втрачати своїх дітей. Сьогодні – в Україні, завтра – десь іще", – заявив Кислиця.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, зворушливий лист 9-річного хлопчика Толі з Гостомеля до мами у рай довів до сліз тисячі українців. Його почали поширювати в мережі й зірки, наголошуючи, що через слова дитини їхнє серце розривається на частини.\nУкраїнаГостомельВоєнні злочини РосіїБучанська різанинаВійна в Україні 2022stopwarРосія - країна-агресорРадбез ООНдитиналистиСергій Кислиця


Україна продовжує експортувати брухт прискореними темпами – експерт\nдодому Економіка Україна продовжує експортувати брухт прискореними темпами – експерт\nЗ країни вже вивезена кожна шоста тонна українського брухту, зазначив аналітик.\nУкраїна продовжує експортувати брухт прискореними темпами, повідомив експерт / фото ua.depositphotos.com\nБрухтозаготівельні компанії за 10 місяців 2021 року експортували з України понад 500 тисяч тонн брухту, що в 15 разів більше в порівнянні з аналогічним періодом минулого року, тим самим спровокувавши дефіцит цієї сировини на внутрішньому ринку.\nПро це повідомив економіст Валерій Клочок.\n“У поточному році експортери українського брухту б’ють рекорди. Вже з країни вивезено півмільйона тонн стратегічної сировини. Це в 15 разів більше, ніж за той же період 2020 р. Тобто, кожна шоста тонна українського брухту вже вивезена з країни”, – сказав він.\nЗа його словами, темпи експорту брухту не знижуються. “Ми вже можемо говорити, що експорт склав 48 тис. т. Це навіть більше, ніж у вересні. Кабінету міністрів України необхідно терміново зупинити безконтрольне вивезення сталевого брухту, без якого не зможуть працювати металургійні заводи”, – зазначив експерт.\nКлочок повідомив, що зараз у світі спостерігається глобальний дефіцит брухту і всі країни намагаються залишити його у себе. “Євросоюз до кінця року збирається ввести заборону на експорт брухту, Росія підвищує експортне мито. Але ж це наші сусіди, відповідно, найбільші імпортери, наприклад Туреччина, прийдуть в Україну і ще більше знекровлять нашу металургію”, – підкреслив він.\nЧИТАТИ ТАКОЖ: Німеччина відповіла на заклик Франції згорнути "Північний потік-2"\nЕксперт нагадав, що виплавка сталі без брухту неможлива технологічно. “…українські металурги залишаються без сировини – для того, щоб на цій сировині працювали металурги в інших країнах”, – пояснив експерт.\nЗа його словами, така ситуація абсолютно неприпустима і вимагає негайного реагування з боку Кабміну. “Тільки тимчасова заборона на експорт брухту або радикальне підвищення експортного мита може запобігти зупинці української металургії”, – резюмував аналітик.\nпопередня статтяУкраїні загрожують віялові відключення електроенергії: коли це може статися\nнаступна статтяУ МВС повідомили, чи будуть продовжувати пільговий термін розмитнення “євроблях”


На Подільському мосту демонтують тимчасові опори - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 16 серпня 2019, 15:52\nМеталевий каркас уже не потрібен, оскільки будівельники підняли всі в'язі і з'єднали арки між собою.\nНа Подільсько-Воскресенському мосту в Києві демонтують тимчасові опори.\nПро це повідомляє Департамент транспортної інфраструктури Київської міської держадміністрації у фейсбуці.\n"У металевому каркасі вже немає потреби, так як будівельники підняли всі в'язі і з'єднали арки між собою. Міст, який довгий час псував краєвиди Подолу, набуває зовсім іншого вигляду", - йдеться в повідомленні.\nЗазначають, що особливістю Подільсько-Воскресенського мосту були дві величезні арки.\n"Саме їх тримали тимчасові опори, які нагадували масивний іржавий панцир, що псував увесь вигляд об'єкта", - додали в КМДА.\nНагадаємо, автомобільне транспортне сполучення через Подільсько-Воскресенський міст у столиці планують відкрити через півтора-два роки.\nПодільсько-Воскресенський мостовий перехід через Дніпро повинен розвантажити перевантажений Московський міст. Крім того, по ньому планують пустити четверту гілку Київського метро - від Жулян до Троєщини. Зараз готовність мосту трохи більша за половину. Суттєвих робіт на об'єкті практично не вели з 2011 року, коли впав плавучий кран "Захарій".\nНайпроблемніше питання - фінансування. Крім того, з одного боку міст уперся в Русанівські сади, з іншого - в гуртожиток заводу "Ленінська кузня" на Рибальському півострові. Мер Києва Віталій Кличко обіцяв відкрити Подільський міст 2019 року.


Становлення України як демократичної держави, її перехід до інформаційного суспільства, входження в єдиний європейський простір зумовлюють прогресивні зміни у стратегії розвитку національної системи дошкільної освіти, актуалізують необхідність впровадження в педагогічну практику компетентнісного підходу.\nВ умовах глобалізаційних змін на часі модернізація змісту дошкільної освіти, гуманізація її цілей та принципів, переорієнтація на розвиток особистості як основний ресурс, що визначає поступальний рух суспільства.\nКомпетентність передбачає сформованість у дитини дошкільного віку системи елементарних, проте науково обґрунтованих знань про себе та оточуючий світ; системи моральних цінностей;\nвміння адекватно реагувати на події, виявляти гнучкість, застосовувати інформацію, одержану в спеціально організованій дорослим навчальній діяльності, в реальних життєвих ситуаціях, домагатися успіху. Життєво компетентний, досвідчений дошкільник поводиться самостійно й конструктивно в усіх основних сферах життєдіяльності – “Природа” (природнича компетентність), “Культура” (загальнокультурна компетентність), “Люди” (соціальна компетентність), “Я Сам” (компетентність щодо себе). Їх збалансованість – запорука повноцінного буття, життєздатності, життєвого успіху зростаючої особистості.\nКомпетентність виступає інтегральним утворенням, що орієнтує освітян на цілісний і загальний розвиток дитини, підкреслює важливість закладання в дошкільному віці фундаменту для набуття нею у подальшому спеціальних знань та умінь. У центрі уваги педагога мають бути магістральні напрями розвитку – формування навичок практичного життя, емоційної сприйнятливості, морально-духовного та фізичного здоров’я, особистісних цінностей як своєрідного внутрішнього стрижня, ціннісної етичної орієнтації. Не “запрограмованість”, а всіляке сприяння розвитку індивідуальності дитини, наближення освітніх завдань до життєвих реалій мають бути в основі діяльності педагога. Це сприятиме появі в дошкільному дитинстві новоутворень свідомості, які виступають основою розвитку особистості, допоможуть у подальшому в освоєнні світу.\nДошкільна освіта, як перша самоцінна ланка, має гнучко реагувати на життєві реалії, відповідати соціальним запитам, оснащувати дитину необхідною якісною інформацією, формувати здатність протистояти руйнівним зовнішнім впливам, допомагати реалізувати свій природний потенціал. Орієнтація на фундаментальні загальнолюдські й національні цінності, переосмислення виховних і навчальних завдань, модернізація змісту та освітніх технологій – пріоритетні напрями оновлення системи дошкільної освіти, що базується на закономірностях розвитку соціального, інформаційного й освітнього просторів, багатовимірності взаємодії дошкільника з оточуючим світом.\nАктуальність оновлення державного стандарту дошкільної освіти визначається соціальною затребуваністю підвищення якості освіти; зміною знаннєвої орієнтації на особистісну, ціннісну; переорієнтацією з культури корисності на культуру гідності, як основу формування в дитини цілісного образу світу, здатності до відповідального самовизначення, компетентної поведінки, свідомого ставлення до свого здоров’я, життя.\nКлючовою фігурою дошкільної освіти має стати дитина з самоцінністю її буття, індивідуальністю, творчим самовираженням. Тому зміст виховання й навчання сучасного дошкільника повинен бути культуротворчим, а технології – особистісно розвивальними. Ці ідеї покладені в основу Базового компонента дошкільної освіти України – державного стандарту, яким визначено вимоги до розвиненості, вихованості та навченості дитини дошкільного віку, та умов, за яких вони досягаються.\nБазовий компонент дошкільної освіти України ґрунтується на основних положеннях Міжнародної конвенції ООН про права дитини, Законів України “Про освіту”, “Про дошкільну освіту”, “Про охорону дитинства”, інших нормативних актів у галузі дошкільної освіти.\nОсновними засадами Базового компонента є:\n- формування наукової картини світу, основ світогляду;\n- відмова від жорсткої регламентації буття дошкільника та педагогічної діяльності вихователя, надання суб’єктам освітнього процесу права на відповідальне самовизначення;\n- забезпечення наступності між дошкільною та початковою ланками освіти в реалізації особистісно - орієнтованої моделі.\nБазовий компонент дошкільної освіти України реалізується через Державну базову програму (інваріантну складову), що затверджується МОН України, та інші програми, що відображають специфіку, культуру й традиції певної місцевості або поглиблюють, деталізують напрям(и) освітньої роботи, розкривають особливості виховання і навчання різних категорій та вікових груп дітей, а також через навчально-методичне забезпечення дошкільної освіти.\nБазовий компонент передбачає оволодіння змістом дошкільної освіти протягом всього періоду дошкільного дитинства. Всі вікові сходинки відіграють особливу роль в особистісному розвитку за умови повної реалізації дитиною своїх потенційних можливостей на попередньому віковому етапі.\nВизначені Базовим компонентом дошкільної освіти України вимоги до обсягу необхідної інформації, життєво важливих умінь і навичок, системи ціннісних ставлень до світу та власного «Я» є обов’язковими для виконання всіма учасниками освітнього процесу дошкільних навчальних закладів, незалежно від підпорядкування, типу та форми власності.\nВ основу структурування Базового компонента покладено сфери життєдіяльності, субсфери, як їх складові частини, змістові лінії, що визначають основні напрями освітньої роботи, та очікувані результати. Кожною субсферою визначено певний обсяг знань, умінь, навичок, звичок, якостей, ставлень дошкільника, яким засвідчується оптимальна для віку міра його компетентності.\nСфера “Природа” складається із субсфер: “Земля” та “Всесвіт”. Вміщені в ній матеріали спрямовані на формування у дошкільника елементарної природничої компетентності, основ наукового світогляду, уявлення про цілісність Всесвіту та взаємозв’язки й взаємозалежності в ньому, відчуття причетності до природи, відповідальності за свою діяльність в ній, навичок екологічно доцільної поведінки.\nСфера “Культура” поділяється на субсфери: “Предметний світ”, “Світ гри”, “Світ мистецтва”. Вона покликана долучити дитину дошкільного віку до вироблених людством цінностей, ознайомити її з надбаннями національної та світової культури, увести в світ практичної та духовної діяльності людей, навчити отримувати задоволення від власної активності, розвинути творчі здібності й естетичне ставлення до життя.\nДо сфери “Люди” входять субсфери: “Близьке соціальне оточення” та “Далеке соціальне довкілля”. Метою є виховання соціально компетентного дошкільника, формування в нього уміння диференціювати людей за різними ознаками, налагоджувати гармонійні стосунки, враховувати особливості та інтереси дорослих та однолітків, толерантно ставитися до людей різної національності, віку, соціального статусу.\nСфера “Я Сам” складається з субсфер: “Я-фізичне”, “Я-психічне” та “Я-соціальне”. Вона актуалізує важливість сприйняття дитиною життя як радісного пізнання світу та власного “Я”, орієнтує на виховання свідомого ставлення до себе; заохочує прагнення бути активним суб’єктом життєдіяльності, стимулює соціально прийнятні й доцільні форми самовираження, формування позитивного Я-образу, самоповаги, елементарного самоконтролю та саморегуляції поведінки.\nЗ огляду на “обслуговуючий” характер мовленнєвої й логіко-математичної діяльності дошкільника, інтегрованість в усі сфери життєдіяльності (“Природа”, “Культура”, “Люди” і “Я Сам”) та з огляду на їх важливість для майбутнього шкільного навчання, змістові лінії та результати освітньої роботи виведено в окремий розділ “Компетентність дошкільника у мовленнєвій та логіко-математичній діяльності”. Він складається з двох підрозділів: “Компетентність у мовленнєвій діяльності“ та “Компетентність у логіко-математичній діяльності “.\nКомпетентність у мовленнєвій діяльності виступає інтегрованою характеристикою дошкільника як особистості й передбачає сформованість мовної (інструментальної) та мовленнєвої (змістовно-комунікативної) компетентності. Мовна компетентність складається з фонематичних, лексичних та граматичних умінь а мовленнєва – з умінь розуміти мовлення інших, логічно вибудовувати власні висловлювання, обмінюватися важливою інформацією з партнером, виявляти комунікативні здібності, культурно самовиражатися, емоційно забарвлювати та інтонувати власне мовлення.\nКомпетентність у логіко-математичній діяльності засвідчується певною зрілістю розумової діяльності дитини дошкільного віку, її здатністю розмірковувати, аналізувати, порівнювати, робити певні узагальнення, обчислювати, класифікувати, упорядковувати висловлювання, висувати елементарні гіпотези тощо.\nМатеріали сфери “Природа” містять доступні дітям дошкільного віку сучасні наукові знання про природу планети Земля та оточуючого Всесвіту. Вони спрямовані на формування основ природничої компетентності, виховання доступного віку реалістичного бачення сучасної картини світу Природи, розвиток емоційно-ціннісного та відповідального ставлення до природного довкілля.\nПрироднича освіченість передбачає уявлення дітей про живі організми і природне середовище, багатоманітність явищ у природі, причинно-наслідкові зв’язки в природному довкіллі та взаємозв’язок природних умов, рослинного і тваринного світу, позитивний і негативний вплив людської діяльності на стан природи.\nЦіннісне ставлення дошкільника до природи виявляється, насамперед, в його природодоцільній поведінці: свідоме, виважене ставлення до рослин і тварин, готовність включатися в практичну діяльність зі створення та збереження умов, необхідних для життєдіяльності представників рослинного і тваринного світу, дотримування правил природокористування.\nСфера „Природа” складається з двох субсфер. У субсфері “Земля” вміщено матеріали щодо будови планети Земля, природних явищ, різних форм життя та природодоцільної життєдіяльності людини.\nУ субсфері “Всесвіт” дитині дошкільного віку даються елементарні відомості про ближній і дальній космос та особливості його вивчення людиною.\nКомпетентність дошкільника у субсфері “Земля” визначається мірою володіння відомостями про природне довкілля як цілісний організм, в якому взаємодіють повітря, вода, ґрунт, рослини, тварини, люди; усвідомлення їх значення для самих себе та інших; здатністю використовувати одержані знання у своїй природодоцільній діяльності.\nКомпетентність у субсфері “Всесвіт” передбачає володіння дитиною дошкільного віку елементарними уявленнями про Сонце як зорю, деякі планети, малі тіла, небесні явища; їх зацікавлене ставлення до діяльності щодо дослідження людиною космічного простору.\nОрієнтується, що Земля має форму кулі, яка обертається навколо своєї осі. Володіє елементарною інформацією про те, що Земля складається з повітря, суші й води.\nВолодіє елементарним уявленням, що Землю оточує повітря. Знає, що повітря знаходиться навколо нас. Усвідомлює, що киснем дихає все живе. Орієнтується в ознаках повітря (прозоре, легке, може переміщуватися, ущільнюватися). Розрізняє характеристики повітря (холодне, тепле, гаряче, вологе, сухе), розуміє їх залежність від пори року, погоди, інших чинників. Відрізняє забруднене повітря від чистого за характерними ознаками (неприємним запахом). Володіє інформацією про напрям руху і силу повітря (сильний, слабкий, поривчастий).\nМає уявлення про глобус як модель нашої планети. Розуміє, що поверхня Землі складається з суші й води.\nУявляє, що води більше, ніж суші.\nМає уявлення, що тверда частина Землі – суша, яка має різну форму (рівнина, пагорби, гори). Розуміє, що на суші ростуть рослини, мешкають тварини, живуть люди. Люди будують житло, обробляють ґрунт – родючий шар поверхні, в якому містяться вода, повітря, поживні речовини.\nВизначає і правильно називає види ґрунтів регіону проживання (піщані, глинисті, чорноземні). Орієнтується у властивостях ґрунтів (колір, структура, вологість). Має елементарне уявлення, що якість ґрунту залежить від вологості, вмісту поживних речовин, забрудненості (чистоти).\nРозуміє його значення для життя рослин, тварин, життєдіяльності людей. Знає, що в ґрунті укорінюються рослини, живуть тварини: черви, комахи та їх личинки, землерийки, кроти. Має уявлення про причини руйнування ґрунтів (розмивання водою, вивітрювання, витоптування).\nЗнає, що на Землі вода знаходиться у струмках, річках, озерах, морях, океанах, льодовиках. Володіє елементарною інформацією про те, що вода океанів і морів солона, а на суші, материках і островах, здебільш, прісна; що на планеті солоної води більше, ніж прісної. Має уявлення про існування мінералізованої води, її видобування в Україні. Знає, що водойма – сприятливе середовище для проживання мікроорганізмів, різних тварин (медузи, молюски, раки, краби, жуки, личинки бабок, риби, дельфіни, кити), росту трав’янистих рослин. Пояснює необхідність води всім живим істотам, знає, що вона входить до складу їхніх організмів.\nРозрізняє різні стани води (рідкий, твердий, газоподібний – пара). Має уявлення, що в природному довкіллі вода перебуває в постійному русі. Усвідомлює, що вода зволожує ґрунт, а у великій кількості створює повені, які можуть бути руйнівними. Володіє елементарною інформацією про те, як вода надходить до людських осель, як вона використовується у виробленні енергії для освітлення та опалення будівель, в господарстві, для гігієнічних та загартувальних процедур тощо.\nМає уявлення, що тверда поверхня Землі складається із гірських порід. Під землею люди знаходять поклади корисних копалин (вугілля, газ, нафта, руда тощо), видобувають їх, використовують на виробництвах, в життєдіяльності.\nДощ. Гроза. Веселка. Град\nСніг. Заметіль. Хуртовина. Ожеледиця\nЗемлетруси. Виверження вулканів\nУсвідомлює, що кожній місцевості властиві свої, особливі кліматичні умови.\nРозуміє, що від клімату залежить багатоманітність рослинного та тваринного світу. Диференціює позитивні й негативні наслідки жаркого й холодного клімату, може їх назвати. Розуміє, що клімат місцевості залежить від природної зони, місця її знаходження на планеті і обумовлює погоду. Орієнтується в тому, що погода в різних місцевостях України різниться. Може схарактеризувати погоду місця свого проживання.\nЗнає про існування сезонних змін у природі. Називає пори року (весна, літо, осінь, зима), їхні характерні ознаки, прикмети. Може схарактеризувати зміни в природі кожної пори року (стан погоди, рослин, поведінка тварин). Розуміє залежність змін від кількості сонячного світла, тепла.\nОхоче спостерігає за змінами та вміє вести календарі погоди і природи, помічає характерні особливості природних явищ, їх вплив на рослини і тварини, життєдіяльність людей. Намагається прогнозувати погоду, користуючись живими «барометрами» (стан рослин, поведінка тварин). Знає про існування метеорологічної служби, яка прогнозує погоду, порівнює, наскільки прогноз виправдовується. Знає про сезонну сільськогосподарську працю людей.\nУсвідомлює, що хмари рухаються завдяки вітру над поверхнею Землі. Має уявлення про причини утворення хмар. Знає, що вода з поверхні морів, океанів, річок, суші під впливом сонячного тепла випаровується та піднімається уверх у вигляді пари, охолоджується і разом з часточками пилу утворює хмари.\nВолодіє назвами деяких видів хмар (перисті, купчасті, шаруваті), використовує поняття “хмарне небо”. Розуміє, що воно віщує негоду.\nЗнає, що з хмар вода випадає дощем, зливами, градом. Має уявлення, що сильні дощі супроводжуються вітром, блискавками, громом. Розуміє, що блискавка може бути небезпечною для людей. Орієнтується, як безпечно поводитися під час грози. Усвідомлює, що після грози може з’явитися веселка, охоче за нею спостерігає, радіє її різнобарвності. Орієнтується в тому, що град – це льодові кульки Знає, що град шкодить рослинам, тваринам, людям, пам’ятникам, будівлям.\nУсвідомлює, що взимку з хмар випадає сніг у вигляді сніжинок, крупи. Розрізняє сухий і вологий сніг, орієнтується в його характеристиках (холодний, пухкий, крихкий, липкий, пористий) та використовує їх – ліпить сніжки, снігові фігурки героїв казок, фортеці тощо. Роздивляється сніжинки, захоплюється їх різноманітністю. Радіє снігу, який виблискує на сонці, у світлі ліхтарів, місяця і рипить у мороз. Охоче катається на санчатах, ходить на лижах, ковзається по льодовій доріжці.\nЗнає про значення снігового покриву для рослин і тварин.\nМає уявлення про несприятливі погодні явища: заметіль, хуртовину, ожеледицю, їх вплив на стан природи, самопочуття та поведінку людей. Орієнтується в тому, як вдягатися та поводитися під час несприятливої зимової погоди.\nВолодіє елементарною інформацію про небезпеку сходження сніжних лавин та льодовиків у гірській місцевості (в тому числі і в Україні).\nЗнає про існування на планеті Земля льодовиків, дослідження їх полярниками. Має уявлення про айсберги - льодові глиби, що мають надводну й підводну частини, переміщуються по воді, становлять загрозу кораблям та життю людей.\nЗнає, що навесні під дією сонячного проміння тане сніг, вода струмками збігає до річок, спричиняючи скресання льоду.\nШвидке танення снігу й льоду може привести до утворення повені, яка затоплює навколишню місцевість, може руйнувати будівлі, мости, греблі. Усвідомлює, що наслідки повені можуть бути тяжкими для людей. Розуміє, що під впливом сонячного тепла, вода випаровується, поступово спадає, повертається у русло річок та озер, живить ґрунт.\nМає уявлення про те, що шторм - це сильна буря на морі (океані). Називає його основні ознаки (сильний руйнівний вітер, високі хвилі). Усвідомлює, що шторм може спричинити затоплення кораблів, загибель людей, руйнацію узбережжя. Впізнає зображення шторму (на картині, ілюстрації тощо). Співчуває тим, хто потрапив у шторм.\nЗнає, що посуха є наслідком відсутності на певній території впродовж тривалого часу дощів. Усвідомлює, що вона спричиняє висихання ґрунту, загибель рослин, ускладнення життя та харчування тварин і людей. Володіє елементарною інформацією про найбільш посушливі місця на Землі, в Україні.\nОрієнтується в основних корисних (зігріває, допомагає приготувати їжу) та небезпечних, руйнівних (швидко розповсюджується, знищує все на своєму шляху) властивостях вогню. Знає, що пожежу може спричинити блискавка, виверження вулкану, небезпечне поводження людини з багаттям у лісі, покинуті недопалки тощо.\nВолодіє елементарними навичками правильного поводження з вогнем, адекватної поведінки під час пожежі.\nМає уявлення, що землетрус – це коливання поверхні Землі різної сили (слабке, сильне). Знає, що сильний землетрус може зруйнувати споруди, спричинити загибель людей. Орієнтується в тому, що виверження вулканів супроводжується викидом на поверхню попелу, отруйних газів, розпеченої лави, що може загрожувати життю людей, потреби їхнього відселення. Має уявлення, що землетруси, виверження вулканів можливо спрогнозувати.\nОрієнтується в тому, що жива істота може існувати лише в такому середовищі, де вона може задовольняти свої життєво важливі потреби у живленні, диханні, пересуванні, розмноженні, безпеці.\nМає уявлення про те, що мікроорганізми (бактерії та віруси) – найменші живі істоти. Вони живуть всюди: в повітрі, ґрунті, воді, рослинах, тваринах, людині. Одні з них викликають небезпечні хвороби у рослин, тварин, людей. Деякі бактерії використовують для виготовлення кефіру, дріжджів для випікання хліба тощо. Бактерії та віруси можна побачити через спеціальний прилад – мікроскоп.\nОрієнтується в тому, що в природі багатий і різноманітний рослинний світ.\nРозрізняє і правильно називає дерева, кущі, трави тощо. Розрізняє найпоширеніші дикорослі й культурні рослини своєї місцевості, обізнана з лікарськими властивостями деяких рослин найближчого природного оточення. Має елементарне уявлення про вплив рослин на природне середовище. Знає будову рослин (корінь, стебло, листок, квітка, плоди), їх різноманітність та окремі функції. Усвідомлює, що рослини потребують достатньо світла, води, поживних речовин. Орієнтується в змінах, що відбуваються з рослинами під час росту, називає основні фази зростання. Має елементарні уявлення про вплив погодних умов на стан рослин.\nУміє визначати зміну стану рослин під впливом позитивних та негативних факторів. Спільно з дорослим вирощує рослини та доглядає за ними. Має елементарне уявлення про тісний взаємозв’язок рослин і тварин.\nМає уявлення про гриби, їх будову й характерні зовнішні ознаки, місця їх зростання, значення для рослин, тварин, людей. Розрізняє найпоширеніші їстівні та отруйні гриби місцевості свого проживання. Прагне дотримуватися правил безпечної поведінки з грибами.\nУсвідомлює, що тваринний світ надзвичайно різноманітний. Розрізняє найбільш поширених представників різних системних груп тварин: черв’яків, молюсків, павуків, комах, риб, земноводних, плазунів, птахів і звірів. Оперує їхніми назвами, описує середовище, в якому вони мешкають. Орієнтується в будові їхнього тіла, особливостях зовнішнього вигляду, способі життя (живлення, пересування, захист, особливості поведінки); динамічних змінах у процесі розвитку; значенні для рослин і тварин, серед яких знаходяться. Встановлює взаємозв’язок між будовою тіла тварини та способом життя. Диференціює тварин за розміром (маленька землерийка, великий кит тощо).\nНазиває основних представників тваринного світу свого регіону. Розрізняє диких і свійських тварин за місцем проживання, способом добування їжі, облаштування житла.\nЗнає про значення їх в природі та житті людей. Спільно з дорослим доглядає за свійськими й декоративними тваринами (птахи, дрібні ссавці тощо).\nДрібні ссавці, або мікромамалії (Micromammalia) - облікова група ссавців, оцінки чисельності і аналіз видового складу якої проводять за підставі стандартних обліків методом пастко-ліній, ловчих канавок або розбору пелеток хижих птахів; рідше - за слідами життєдіяльності (нори, послід тощо).\nНазиває птахів свого регіону. Усвідомлює, що тіло птаха вкрите пір’ям, завдяки крилам вони літають у повітрі. Орієнтується в тому, що птахи живуть на суші й на воді: лісах, полях, горах, озерах, морях, пустелях, біля людських осель.\nОрієнтується в тому, що рослини й тварини живуть в певних природних умовах – лісі, луках, водоймах, степах, горах. З метою вирощування, створення певних умов людина створює штучні природні угрупування – водосховища, ставки, акваріуми, оранжереї, теплиці тощо, в яких розводять певні види риб, тварин, рослин.\nМає уявлення про те, що живі істоти пристосовуються до умов середовища, в якому віднаходять собі їжу, необхідну для життя, утворюючи харчові ланцюжки. Усвідомлює, що в природному довкіллі немає корисних чи шкідливих рослин, тварин — усі важливі.\nМає уявлення, що людина вирізняється мисленням, мовленням, діяльністю. Усвідомлює цінність життя і здоров’я людей, їхню залежність від природного довкілля, здатність на нього впливати. Розуміє, що людині для життя потрібні повітря, вода, їжа. Усвідомлює залежність стану її здоров’я від кількості та чистоти повітря, ґрунту, продуктів харчування.\nЗнає, що забруднене довкілля викликає захворювання різних органів і систем організму людини.\nМає уявлення про те, що важливим завданням людини є збереження, догляд та захист природного довкілля.\nМає уявлення про те, що стан природного довкілля і життєдіяльність людини взаємопов’язані.\nЗнає, що люди живуть у містах і селах, освоюють великі території, використовують землі для ведення сільського господарства Вирощування хлібних, круп’яних, зернобобових, олійних, овочевих, плодово-ягідних, технічних (льон, бавовна) та цукрових (цукровий буряк, цукрова тростина) культур. Усвідомлює, що в різних куточках Землі природне середовище суттєво змінене людиною, недоторканим залишилося природне довкілля лише в малодоступних місцевостях (полярні зони, деякі гірські масиви, острови тощо). Знає, що третина суші, заселеної людиною, вкрита лісами: в холодних та середніх зонах – мішаними (хвойні і листяні), теплих – тропічними. Орієнтується в тому, що освоєння лісових масивів супроводжується вирубкою дерев, з яких людина виготовляє необхідні предмети побуту й вжитку.\nМає уявлення, що у водоймах (річках, озерах, морях, океанах) люди ведуть пошук і видобуток природних багатств (газ, нафта тощо), виловлюють рибу, кальмари, мідії тощо. Розуміє, що водними просторами планети курсують кораблі, які перевозять нафту, продукти харчування, різноманітні товари та людей.\nЗнає, що у такий спосіб здійснюється торгівля. Усвідомлює, що освоюючи природне середовище, людина має дотримуватися правил доцільного природокористування, володіти навичками сприяння чистоті природного довкілля, економного використання води, електроенергії, збереження тепла.\nЗнає, що природа змінюється під впливом діяльності людини. Розуміє, що майже половина населення планети живе на невеликих територіях, стан яких погіршується – робота підприємств, рух транспорту, викиди газів та брудних вод отруюють природне середовище. Знає, що внаслідок інтенсивної діяльності людини зникають рослини, які захищають ґрунти від зсувів, вимивання і вивітрювання; вирубуються ліси, які насичують повітря киснем і сприяють повноводності річок; кар’єри по здобичі корисних копалин руйнують гори.\nМає уявлення, що люди здійснюють природоохоронні заходи, селекційну роботу для відновлення рослин і тварин, які зникають («Червона книга»). Має уявлення, що активне використання людиною енергії вогню, вимагає витрачання все більшої кількості природних копалин (нафти, вугілля, газу, рослин, торфу), що погіршує стан природного довкілля, призводить до потепління і зміни клімату на планеті.\nВолодіє знаннями про природоохоронну діяльність в регіоні проживання, намагається долучитися до неї.\nРазом з дорослим милується красою краєвидів у різні пори року. Виокремлює естетичні властивості природних компонентів та явищ: кольорів, звуків, пахощів і прагне передати її в художніх образах.\nЗ інтересом спостерігає за особливостями розвитку рослин, поведінкою тварин, перебігом природних явищ. Логічно пояснює перебіг побаченого.\nУсвідомлює, що будь-який представник рослинного чи тваринного світу має право на життя. Володіє правилами безпечної взаємодії з рослинами і тваринами; помічає зміни, що відбуваються в їхньому стані, виявляє стурбованість, коли він погіршується, намагається вжити заходів до його покращання; емоційно реагує на позитивні результати спільної з дорослим допомоги рослинам, тваринам; відповідально ставиться до догляду за ними. Під керівництвом дорослого доглядає за свійськими тваринами, вирощує і доглядає за рослинами в домашніх умовах. Прагне убезпечити власне здоров’я та здоров’я інших людей від дії хвороботворних мікроорганізмів (дотримується правил гігієни, миття овочів та фруктів, провітрювання приміщення).\nПрагне дотримуватися правил поведінки в природному довкіллі: зберігати спокій, не залишати сміття, безпечно поводитися з рослинами і тваринами.\nПомічає забрудненість природного довкілля та відповідно реагує на це: сприяє його очищенню та попереджає негативні прояви поведінки інших (дітей та дорослих). Усвідомлює необхідність збереження природи. Дотримується правил доцільного природокористування, володіє навичками сприяння чистоті природного довкілля, економного використання води та електроенергії , теплоенергії в побуті.\nПереповнюється почуттям радості від краси природи рідного краю, краєвидів місцевості де народилася і живе. Починає відчувати гордість за Батьківщину з її неповторною природою і відповідальність за її збереження.


Ріелтори оцінили Стоунхендж в 50 мільйонів фунтів - Цікaвинки - TCH.ua\nЦікaвинки 25 травня 2010, 13:35\nКрім Стоунхенджа, ріелтори також оцінили такі архітектурні пам'ятники, як резиденція британських прем'єр-міністрів на Даунінг-стріт (5,2 мільйона фунтів) і Віндзорський замок (390,9 мільйони фунтів).\nКупівля комплексу Стоунхендж, будь він виставлений на продаж сьогодні, обійшлася б покупцеві в 50 мільйонів фунтів. Про це пише The Daily Telegraph з посиланням на оцінку, складену за підсумками опитування 500 британських агентів з продажу нерухомості.\nФахівці до сих пір не прийшли до остаточних висновків про давнє призначення Стоунхенджа, проте більшість сходиться на думці, що це було сакральне місце, пов'язане з культом води і, можливо, культом мертвих.\nДослідження, в якому брали участь 500 агентів, провела компанія FindaProperty. Крім Стоунхенджа, ріелтори також оцінили такі архітектурні пам'ятники, як резиденція британських прем'єр-міністрів на Даунінг-стріт (5,2 мільйона фунтів) і Віндзорський замок (390,9 мільйони фунтів). Королівський павільйон у Брайтоні можна було б придбати за 51,9 мільйона фунтів, а зведену в 1894 році Блекпульскую башту в графстві Ланкашир - за 60 мільйонів фунтів.\nЕксперти вказують, що, продавши всі британські визначні пам'ятки, уряд країни міг б значно скоротити зовнішній борг країни, хоча вірогідність такого розпродажу дуже низька.\nРозгадано ще одну загадку Стоунхенджу\n30 тисяч людей відсвяткували ранок найдовшого дня року в Стоунхенджі\nВідеоРанок в Стоунхенджі\nСвіт 22 червня 2009, 10:43


Монтаж обладнання модульних будівель - замовити послуги монтажу обладнання модульних будівель в Україні | АВ-Модуль груп\nМонтаж обладнання модульних будівель\nНаша компанія також надає послугу монтажу такого обладнання, як:\nобладнання для приготування їжі (польова кухня),\nПеред тим, як замовити установку всієї перерахованої вище апаратури, варто попередньо детальніше з нею ознайомитися.\nОдним з основних вимог установки цього устаткування є сухий грунт. Монтаж НС може також проводитися на обводненому грунті. Правильно виконана установка забезпечує безперебійне функціонування апаратури на повній потужності. Також це дозволяє уникнути непередбачених збоїв і поломок, які можуть виникнути, якщо ви вирішите здійснити монтаж без допомоги справжніх професіоналів. Наша компанія здійснює монтаж насосних станцій досить оперативно, це не займе багато часу.\nЕтапи установки НС:\nПри необхідності видаляємо з котловану грунтові води.\nВстановлюємо каркасну арматуру і опалубки.\nНа застиглу бетонну основу встановлюємо корпус КНС. При цьому навантаження на корпус буде рівномірним.\nЗасипаємо до рівня напірного і самопливного колекторів.\nВстановлену насосну станцію підключаємо до трубопроводу.\nЦе обладнання є альтернативним джерелом енергії на сьогоднішній день. Воно не тільки незалежне, але і вигідне з фінансової точки зору. Наша компанія на професійному рівні здійснює будівельно-монтажні, пуско-налагоджувальні та електромонтажні роботи. Встановлюючи сонячні батареї, ми виконуємо наступні процеси:\nСпочатку вивчаємо тех. умови роботи, готуємо робоче місце.\nЗдійснюємо вивантаження апаратури на об'єкті.\nВстановлюємо монтажні кріплення відповідно до затверджених креслень.\nМонтуємо сонячні батареї.\nПідключаємо і налаштовуємо комутаційне обладнання.\nЗдаємо готовий об'єкт.\nМонтаж компресорного устаткування\nПравильна установка компресора - це найважливіший критерій, який буде відповідати за стабільне функціонування пристрою. Як проходить процедура монтажу компресорного устаткування? Майстри нашої компанії здійснюють установку в кілька етапів:\nФормуємо технічне завдання.\nГотуємо місце для установки компресора.\nГотуємо компресор до запуску.\nПроводимо вступний навчальний інструктаж по використанню компресорного устаткування.\nЗдаємо готовий об'єкт замовнику.\nЯкісна система опалення дозволяє відтворити в модульному приміщенні атмосферу надзвичайного комфорту і затишку. Правильно проведені монтажні роботи забезпечать оптимальний температурний режим. Серед основних етапів установки опалювальних котлів від наших професіоналів:\nМонтаж складових для системи опалення.\nПідключаємо сам агрегат.\nЗапускаємо і налаштовуємо обладнання.\nУ вас буде можливість самостійно визначити, який тип котла підійде найбільше. Ми готові надати такі варіанти приладів, як:\nЯкий би пристрій не вибрав замовник, наша компанія може запропонувати, як настінну, так і підлогову установку. У них ідентичний принцип підключення. Відмінність полягає лише в тому, що в першому випадку котли встановлюються вертикально на стіні, у другому - на підлозі. Настінний тип котлів вважається більш легким і компактним. Підлоговий важить значно більше, тому перед тим, як встановити пристрій, ми готуємо спеціальний фундамент. Монтаж польової кухні здійснюється за аналогією з установкою вищезгаданої апаратури.\nЗ кожним роком до нас звертається все більша кількість замовників. Це пов'язано з багатьма факторами. «АВ Модуль Груп» надає:\nГарантію на всі види проведених робіт.\nЯкісні будівельні матеріали, що відповідають європейським стандартам і вимогам.\nБудемо чекати оформлення онлайн-заявок і дзвінків! При необхідності менеджери детально проконсультують.


Серіал Авріл і підроблений світ (2015) дивитися онлайн українською в HD | UAfilm.TV\nUAfilm.TV » Фільми » Авріл і підроблений світ\nДія розгортається в альтернативній реальності в 1941 році. Францією править Наполеон V, вугілля і деревина є найважливішими джерелами енергії, ведуться війни за «зелені» території, а про існування електрики ніхто і не здогадується. Юна Авріл народилася в сім'ї вчених, які, як і багато діячів науки по всьому світу, зникли, а поліція не може знайти жодної зачіпки, яка допомогла б зрозуміти, що ж відбувається. Рішуча дівчина-підліток вирішує своїми силами розшукати батька і матір. Разом з дідусем Попсом, котом на ім'я Дарвін і другом Юліусом, Авріл відправляється на пошуки.\nДетективи , Комедії , Пригоди , Трилер , Фантастика , Фентезі\nДивитися фільм мультфільм серіал Авріл і підроблений світ українською\nСхожі фільми мультфільми серіали


Страхування EТС тепер доступне для користувачів платформи RezOn Universal | Travelport\nСтрахування EТС тепер доступне для користувачів платформи RezOn Universal\nЗ радістю повідомляємо про активацію нової послуги комплексного страхування за кордоном України і по Україні в партнерстві з СК «Європейське туристичне страхування» на базі найбільш доступною платформи онлайн продажів RezOn Universal.\nТепер на сайтах агентств, що використовують платформу RezOn Universal, можна в режимі онлайн придбати не тільки транспортні послуги (авіа-, залізничних, автобуси), але і страховку для подорожуючих за кордон або по Україні, що включає покриття від COVID-19.\nТільки деякі переваги нової послуги страхування для користувачів RezOn Universal:\nШирокий спектр послуг, включаючи можливість оформлення страхового поліса в режимі онлайн на сайті агентства, а також в офісі агентства.\nОперативне підключення послуги. Можливе створення індивідуального проекту з нуля, а також інтеграція послуги страхування в уже працює проект на базі RezOn Universal.\nПотужний бекофіс. Повний контроль над настройками тарифів і зборів, статистикою продажів. Експорт звітів по API.\nМожливість створення власної субагентской мережі продажів.\nБезкоштовний перехід діючих проектів RezOn Universal на версію, що включає онлайн страхування ERV, буде проведений у міру отримання від агентства заявки і підписання відповідного додатку.\nДізнатися статус розгляду заявки на підключення послуги страхування для вашого сайту RezOn Universal і отримати більше інформації про можливості продукту можна, зв’язавшись з нами по телефону +38 044 290-94-50 або по email [email protected]


ЧЕКАЄМО НА ВАС У ЖУРНАЛІСТИЦІ! – Слово Просвіти\nМістечко Острог на Рівненщині — давній осередок європейського просвітництва. За Іпатіївським літописом, воно вже існувало 1100 року. Тривалий час місто було резиденцією князів Острозьких. Тут працювала перша друкарня, де Іван Федорович видав Острозьку Біблію, функціонував один із перших у Європі вищий навчальний заклад, який заснував Василь-Костянтин Острозький.\nТрадиції просвітництва, всупереч презирливому, а часто ворожому ставленню різних влад — від польської й царської до радянської — нині зберігає відроджена Острозька академія, яка з 2000 року має статус національного університету. На базі академії на початку травня було проведено VІ Всеукраїнський турнір юних журналістів. Він зібрав учнів загальноосвітніх і спеціалізованих шкіл з десяти областей: Хмельницької, Дніпропетровської, Харківської, Черкаської, Рівненської, Сумської, Запорізької, Чернівецької, Донецької, Волинської. Фінальному етапу передували турніри в областях.\nЗавдання, які пропонували учасникам, уклала творча група згідно з правилами турніру. Їх затвердило Міністерство освіти і науки. До роботи в журі залучили провідних журналістів країни, викладачів вищих навчальних закладів, учителів шкіл, студентів — учасників попередніх турнірів. Журі було вимогливе, але налаштоване надзвичайно доброзичливо, бо всі розуміли, що перед ними — завтрашні колеги.\nТурнір юних журналістів зовсім не нагадував тих змагань, які пам’ятаю зі своїх шкільних років. Це було живе спілкування, змагання інтелекту, але на новому рівні, де панує командний дух, де доброзичлива атмосфера щодо суперника, де кожен може показати себе з найкращого боку. Завдання — а тематика була найрізноманітнішою — розв’язували спільно, допомагали навіть команді суперника, а це засвідчує шляхетність і високий рівень свідомості. Єдине, що псує перше враження, якого не можна позбутися до кінця, — те, що школярі придумують своїм командам такі назви, що їх не можна ні запам’ятати, ні записати без підказки. Мабуть, щоб здаватися розумнішими, назви брали з іноземних мов. А даремно, бо інтелект сучасних школярів настільки високий, що завищувати його, послуговуючись незрозумілими стороннім словами, непотрібно. Заговори — і я тебе впізнаю, казав Сократ.\nПроте турнірні бої протягом п’яти днів — це ще не все. Школярі й керівники команд, члени журі, що приїхали з різних міст, мали змогу ознайомитися з культурними пам’ятками старовинного міста; дізналися про традиції Острозької слов’яно-греко-латинської академії, заснованої 1576 року, з екскурсії, яку провів ректор Національного університету “Острозька академія”, доктор психологічних наук Ігор Пасічник; побували в Музеї книги та друкарства Острога, храмі преподобного Федора Острозького, монастирі капуцинів, розташованому в підвалах академії.\nПідбиваючи підсумки турніру, перший віце-президент Національної радіокомпанії України Олександр Бутко зазначив, що серед гравців є такі інтелектуали, кого можна зараховувати одразу на четвертий курс факультетів журналістики. Із них вийдуть чудові фахівці, які згодом працюватимуть у засобах масової інформації. Турнір — це свідчення того, що в нас хороше майбутнє. “Ви настільки дорослі, що цього навіть не усвідомлюєте. Ви змушуєте зростати кожного з нас, членів журі. Не зупиняйтесь. Упевнений, що через кілька років матимемо змогу побачити вас на телебаченні, почути на радіо, прочитати ваші матеріали на газетних шпальтах. Отже, чекаємо на вас у журналістиці!” — підсумував Олександр Бутко.\nГоловний редактор суспільно-економічних програм Національного радіо Василь Бирзул сказав, що треба навчитися не лише радіти успіхам, а вміти гідно програвати. Гра була чесною й дала змогу визначити переможця. Можливо, комусь пощастило більше, комусь менше, але загальний рівень змагань надзвичайно високий.\nПетро Кралюк, перший проректор Національного університету “Острозька академія”, доктор філософських наук, професор, прощаючись із турніром, подякував оргкомітетові, зокрема завідувачеві відділу сектору Інституту інноваційних технологій і змісту освіти Міністерства освіти і науки України (заступник голови оргкомітету) Людмилі Пясецькій, завідувачеві кабінету Рівненського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти Раїсі Шагієвій, а також співробітникам Національного університету “Острозька академія”, які сприяли проведенню турніру. “Без цих людей, — наголосив Петро Михайлович, — турнір не відбувся б або відбувся б зовсім інакше”. За словами першого проректора, чудово, що захід проходив у їхній академії. Адже самі стіни навчального закладу з багатющими європейськими освітніми традиціями сприяли інтелектуальному зростанню учасників, їхньому прагненню нових вершин. Тут не лише виборювали першість у змаганні, а й удосконалювали себе, збагачувалися новими знаннями й досвідом. Призи, які учні отримали як нагороду за знання (а це книжки, що їх видрукувало зокрема видавництво Острозької академії), нададуть їм можливість долучитися до скарбниці людської думки.\nЖурналістові працювати завжди нелегко. Важко не потрапити підо вплив чужої думки, важко не писати на догоду сильним світу. Головне для журналіста в усі часи, в усіх країнах — не наступати на горло власній пісні, щоб твій голос не потонув у хорі підспівувачів тому, хто “нагорі”. Усі причетні до цьогорічного турніру юних журналістів сподіваються, що ті з учасників, хто обере цю непросту професію, у своїх матеріалах будуть об’єктивними, не заводитимуть глядача, слухача, читача на манівці, а виводитимуть на широку дорогу, якою йдуть усі європейські народи.