Квитки на новий швидкісний поїзд Київ-Львів вже у продажі | Новини\nКвитки на новий швидкісний поїзд Київ-Львів вже у продажі\n17:43, 21 травня 2012 р.\nПродаж квитків на проїзд в електропоїздах Hyundai було відкрито у ніч з суботи на неділю, 20.05.2012 о 00:00 за тиждень до введення нового графіку руху пасажирських поїздів в Україні. Про це повідомив на брифінгу журналістам начальник Головного пасажирського управління Олександр Іванько(на фото).\nЧас відправлення Hyundai зі Львова - 07 год. 00 хв., прибуття до Києва - 11 год. 55 хв. З Києва поїзд відправлятиметься о 18 год. 20 хв., а прибуватиме до Львова о 23 год. 15 хв.\nЗ 27 травня почне курсувати швидкісний поїзд Київ-Львів. Цим сполученням курсуватиме 1 поїзд.\nНагадаємо, що зміни у графіку залізниці викликали резонанс у львів'ян.\n«Зміни у розкладі спричинилися кількома чинниками, – пояснив Олександр Іванько. – Зокрема, непопулярністю певних поїздів у пасажирів; зверненнями обласних органів влади до Укрзалізниці з проханнями зробити маршрути більш зручними для місцевих громадян; і, найголовніше, необхідністю нарешті розпочати модернізацію всієї системи залізничних перевезень за сучасною, європейською моделлю».\nЗ цією метою, зокрема, розпочато створення у ключових містах країни хаб-центрів для пересадки пасажирів з одного поїзду чи виду транспорту на інший. Така організація є необхідною для нормальної роботи та подальшого розвитку залізничного сполучення. Жодна залізниця у світі не може забезпечити стовідсоткове пряме перевезення з одного населеного пункту країни в інший, з економічної точки зору це просто неможливо.\n«Наразі ж українці стривожені тим, що із розкладу Укрзалізниці зникають звичні номери поїздів. Але сполучення між містами залишається. Змінюються номери маршрутів, час відбуття на прибуття, станції на шляху — та сполучення між українськими містами є та буде», – наголосив начальник Головного пасажирського управління Укрзалізниці Олександр Іванько.


рекомендації - Міністерство освіти і науки України Донецький національний технічний університет\nі завдання курсової роботи\nМетою написання курсової роботи є закріплення і поглиблення знань студента з навчальної фахової дисципліни. Всебічне та комплексне дослідження обраної теми курсової роботи сприятиме систематизації знань студента, вмінню застосовувати та узагальнювати, а також напрацюванню досвіду роботи з нормативно-правовими актами та науковою юридичною літературою. Курсова робота є індивідуальною роботою студента, повинна бути виконана самостійно і мати елементи наукового характеру.\nПід час виконання курсової роботи студенти повинні:\nпоглибити теоретичні знання з обраної теми курсової роботи;\nнавчитися самостійно працювати з юридичною літературою;\nаналізувати різні наукові підходи до даної проблеми;\nроботи узагальнення і висновки;\nнавчитися аналізувати та застосовувати положення нормативно- правових актів;\nсамостійно формулювати пропозиції і рекомендації щодо вдосконалення правового регулювання певної сфери суспільних відносин.\nщодо виконання курсової роботи.\nВиконання курсової роботи студентом передбачає наступні етапи:\nОзнайомлення з теоретичними та практичними проблемами, які повинні бути висвітлені в роботі.\nПідбір літератури та нормативно-правових актів, фактичного матеріалу.\nСкладання проекту плану курсової роботи.\nКонсультація з науковим керівником і затвердження плану курсової роботи (окрім студентів заочної форми навчання).\nЗдача роботи на кафедру для перевірки та рецензування.\nДоопрацювання курсової роботи.\nтеми курсової роботи і складання плану.\nСтудент вибирає одну із тем, що запропоновані для написання курсової роботи. З дозволу наукового керівника студент може самостійно обрати тему курсової роботи, якщо вона узгоджується з предметом теорії держави і права, є актуальною, має науково-практичне значення, зв’язок з досягненням юридичної науки та державно-правової практики.\nЗатвердження теми курсової роботи та наукового керівника здійснюється завідуючим кафедрою на підставі заяви студента.\nПісля затвердження теми курсової роботи, студент повинен на протязі двох тижнів скласти проект плану роботи, визначивши назви розділів і параграфів.\nПлан курсової роботи повинен охоплювати ключові питання, повно\nі всебічно розкривати обрану тему. Формулювання розділів і параграфів має бути чітким, логічним і послідовним. План курсової роботи повинен бути розгорнутий і включати вступ, 3 розділи (кожний розділ може містити 3-4 параграфи), висновки, список використаних джерел.\nВ процесі написання курсової роботи і опрацювання зібраних матеріалів, попередній план роботи за погодженням із науковим керівником може коригуватися і уточнюватися.\nнаукової літератури, нормативно-правових джерел та\nНормативний матеріал, навчальну і спеціальну літературу з тематики курсової роботи студент підбирає самостійно.\nОсобливу увагу потрібно звернути на нормативно-правові акти.\nВони повинні бути чинними і в останній редакції, щоб уникнути використання застарілих норм.\nПри написанні курсової роботи рекомендується використовувати наукові монографії, статті у фахових періодичних виданнях. Проте пряме цитування великих обсягів матеріалу є недоцільним. Наукові джерела потрібно використовувати творчо. Обов’язковими є посилання на автора\nСписок джерел використаних в курсовій роботі повинен складатися\nнормативно-правових актів (Конституція України, міжнародні договори України, закони України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, інші нормативно-правові акти)\nсудової практики (постанови Пленуму Верховного Суду України, керівні роз’яснення Вищого Господарського Суду України; узагальнення судової практики, окремі судові справи, рішення тощо)\nнаукові монографії, навчальні підручники, посібники, наукові статті в періодичних фахових виданнях (збірниках наукових праць, журналах, газетах)\nінші фактичні матеріали (статистичні дані, звіти, інші документи)\nвсі джерела в межах кожного виду розміщуються в алфавітному порядку згідно з діючими стандартами бібліографічного опису.\nі зміст курсової роботи\nСтруктура курсової роботи повинна відповідати затвердженому науковим керівником плану, бути логічною і чіткою. При написанні курсової роботи варто дотримуватися пропорційності між структурними частинами роботи відповідно: вступ (2-3 стор.), перший розділ (8-10 стор.), другий розділ (10-12 стор.), третій розділ (6-8 стор.) висновки (2-3 стор.). Загальний обсяг курсової роботи становить 25-30 стор. машинописного тексту або 35-40 стор. рукописного тексту, не враховуючи списку літератури і додатків.\nУ вступі обґрунтовується актуальність обраної теми, ступінь її дослідження.\nХарактеризується науково-теоретична література\nі нормативно-правова база роботи. Визначаються також предмет дослідження, об’єкт і методологічна основа дослідження, мета і завдання.\nУ першому розділі курсової роботи, як правило, розкриваються\nісторичні аспекти обраної теми дослідження, її теоретичні та методологічні положення; дається загальна характеристика об’єкту дослідження; постановка основних проблемних питань.\nДругий розділ передбачає глибоке і всебічне розкриття сутності даної проблеми; ґрунтовий аналіз різних науково-теоретичних підходів, наявного нормативно-правового матеріалу інших конкретних фактичних джерел; висловлення свого ставлення до дискусійних питань.\nУ третьому розділі бажано розглянути і обґрунтувати сучасні тенденції розвитку, шляхи вирішення наявних проблем; або здійснити порівняльний аналіз державно-правових явищ в Україні та інших держав.\nУ висновках підводяться підсумки дослідження, робляться теоретичні узагальнення; викладаються практичні рекомендації щодо розвитку певного правового інституту, вдосконаленню законодавства, юридичної практики тощо.\nРобота має бути виконана на білому папері формату А4 (297х210 мм), з одного боку, 14-м шрифтом, до 30 рядків на сторінці, або написана чіткім розбірливим почерком, грамотно і охайно. Кожна сторінка тексту має поля: ліве – 30 мм, праве – 15 мм, верхнє – 20 мм, нижнє – 20 мм.\nВідстань між заголовком і текстом має бути 15-20 мм. Кожний розділ курсової роботи починається з окремої сторінки. Заголовки розділів друкуються симетрично, прописними літерами, заголовки параграфів друкуються з абзацу (5 інтервалів). Розділи повинні мати порядкову нумерацію і позначатися арабськими цифрами з крапкою в кінці (1., 2.,\n3.), нумерація параграфів повинна мати вказівку на розділ (1.1., 1.2., 2.1.,\nНумерація сторінок в курсовій роботі – наскрізна, включати список літератури та додатків, і починається з титульного листа, на якому номер не ставиться. Номери сторінок проставляються у верхньому правому кутку.\nДодатки розміщуються на окремій сторінці, нумерують арабськими цифрами і дають заголовки.\nВсі цитати, таблиці схеми, малюнки, що містяться в тексті роботи, мають бути з посиланнями на першоджерела. Посилання в тексті на першоджерела необхідно робити в примітках або позначати в квадратних дужках номер джерела в списку використаної літератури із вказівкою на сторінки (наприклад, [12,с.45-61]).\nКурсова робота повинна складатися із титульного листа (вгорі по центру якого зазначається назва ВУЗу, по середині – назва предмету курсової роботи і тема, виконавець і науковий керівник); план (із зазначенням всіх розділів і параграфів із вказівками на початкову і кінцеву сторінки кожного пункту в роботі); вступ, розділи курсової роботи, висновки; список використаних джерел, додатки.\nНа останній сторінці курсової роботи студент ставить свій підпис і дату її виконання.\nВ кінці роботи підшивається сторінка для рецензії наукового керівника.\nЗавершену роботу студенти подають на кафедру згідно з терміном, визначеним навчальним планом.\nі захист курсової роботи\nКурсову роботу перевіряє науковий керівник. Роботи студентів заочної форми навчання передаються на перевірку і рецензію викладачам кафедри.\nВ рецензії зазначаються всі позитивні сторони роботи, а також її недоліки. Зокрема, оцінюється:\nсистемність і логічність викладення матеріалу;\nуміння студента аналізувати теоретичний матеріал, поєднувати його з фактичним, виділяти головне, логічно мислити, робити висновки і узагальнення, обґрунтовувати їх;\nметодика використання матеріалів з літературних джерел;\nдотримання методичних рекомендацій щодо оформлення роботи.\nПри умові позитивної оцінки науковим керівником курсова робота допускається до захисту. Якщо робота написана з порушенням вимог, її повертають студентові для доопрацювання. До такої роботи обов’язково додається рецензія із зазначенням всіх недоліків.\nУ рецензії визначається відповідність курсової роботи встановленим вимогам та рекомендована оцінка.\nУ встановлений кафедрою термін курсова робота разом із рецензією наукового керівника подається на кафедру.\nДату і час захисту курсової роботи встановлює кафедра. Захист відбувається на засіданні комісії кафедри.\nЗахист курсової роботи студентом проводиться в усній формі.\nСтудент повинен розкрити актуальність, зміст обраної теми, показати теоретичних та прикладних аспектів проблеми, вміти обґрунтовувати свої пропозиції, відповісти на питання комісії.\nЗа результатами захисту курсової роботи студент одержує остаточну оцінку за традиційною 5-ти бальною шкалою, яка заноситься в екзаменаційну відомість і залікову книжку студента.\nІ семестр (54 г.)\nРобота над конспектом лекцій та рекомендованою літературою –\nПідготовка до семінарських занять – 9 г.\nВиконання домашніх контрольно-реферативних завдань – 27 г.\nВпродовж семестру студент повинен виконати три контрольних завдань і захистити їх у викладача в консультативні часи.\nІІ семестр – 27 г.\nВиконання і захист курсової роботи відповідно вимогам цього навчально-методичного комплексу (розділ VII).\nVII. Орієнтовні питання для підготовки до іспиту.\nТеорія держави і права як наука, її об’єкт і предмет.\nРоль і значення теорії держави і права в системі суспільних і юридичних наук та в юридичний практиці.\nМетодологія теорії держави і права як науки.\nПоняття і ознаки функцій теорії держави і права, їх класифікація.\nМета і завдання курсу теорії держави і права як навчальної дисципліни.\nЗагальні підстави виникнення держави і права.\nІсторична зумовленість сутності та типу держави.\nПоняття механізму держави як системи державних інститутів.\nПоняття та види державних режимів. Правові та не правові форми здійснення державної влади.\nОсновні сучасні концепції держави, їх загальна характеристика.\nГоловні етапи формування державності України.\nСтруктура державного управління сучасної України.\nІсторична зумовленість соціальної організації, суспільної влади і соціального регулювання.\nМісце і роль правових норм в системі соціальних норм та соціальному регулюванню.\nПроблема походження права та методологічні основи його визначення.\nПроблема формування універсального визначення права.\nПоняття, сутність і підстави класифікації правових норм.\nПоняття, зміст та види правовідносин.\nСистема законодавства. Загальна характеристика галузей права.\nЗакон і підзаконні нормативно-правові акти.\nДія нормативних актів в часі, просторі та по колу осіб.\nПоняття, зміст і структура правової системи.\nІсторичні та соціокультурні витоки правової системи України.\nПравосвідомість як специфічна форма суспільної свідомості, її структура та функції.\nПоняття і структура правової культури, її значення.\nСистема забезпечення прав та захисту громадянина в Україні.\nНавчально-монографічна література до всіх тем курсу\nДекларація про державний суверенітет України: Прийнята\nВерховною Радою Української РСР 16 липня 1990 року. – К.: Україна,\n1991. – 8 с.\nАкт проголошення незалежності України: Прийнятий Верховною\nРадою України 24 серпня 1991 року // Відомості Верховної Ради України.\n– 1991 – № 38. – Ст.. 502.\nЗакон України про правонаступництво України: Прийнятий 12 вересня 1991 року // Відомості Верховної Ради України. – 1991. - № 46. –\nДекларація пав національностей України: Прийнята Верховною\nРадою України 1 листопада 1991 року // Відомості Верховної Ради\nУкраїни. – 1991. - № 53. – Ст.799.\nКонституція України: Прийнята на п’ятій сесії Верховної Ради\nУкраїни 28 червня 1996 року // Голос України. – 1996. – 13 липня.\nКолодій та ін. Загальна теорія держави і права. - К., 1997.\nКотюк В.О. Основи держави і права. - К., 1997.\nКотюк В.О. Теорія права. - К., 1996.\nКопейчиков В.В. Теорія держави і права. – К., 2003.\nМолдован В.В. Основи держави і права. - К., 1997.\nШультенко Ф.П. та ін. Історія вчень про державу і право. - К.,\nМарченко М.Н. и другие. Теория государства и права. - М, 1996.\nМарченко М.Н. Общая теория государства и права. - М, 1998.\nКарельський В.М. и др. Теория государства и права. - М., 1997.\nБоярська З.І. Історія держави і права України. - К., 2001.\nАфанасьев В.С. и др. Общая теория права и государства. - М,\nАлексеев С.С. Основы теории государства и права. – М. 1971.\nЛазарев В.В. и др. Общая теория права и государства. – М., 2000.\nКравчук М.В. теорія держави і права. – К., 1999.\nСкакун О.Ф. Общая теория государства и права. – Х., 2000.\nЮридична енциклопедія в 6 томах. – К., 1998.\nЕнциклопедичний юридичний словник.\nЮридичні словники та довідники.


Фотогалерея: Посилено заходи безпеки. Інтенсивний режим роботи поліції після теракту в Бостоні - Korrespondent.net\nФотогалерея: Посилено заходи безпеки. Інтенсивний режим роботи поліції після теракту в Бостоні\n16 квітня 2013, 14:45\nПідходи до місця трагедії перекриті та охороняються солдатами\nУ новій галереї Корреспондент.net про наслідки теракту у США - добірка репортажних знімків, що ілюструють підвищені заходи безпеки, вжиті поліцією і військовими на місці вибухів і на вулицях у Бостоні, а також на вулицях Нью-Йорка і Чикаго.\nПосилено заходи безпеки. Інтенсивний режим роботи поліції після теракту в Бостоні\nЯк повідомлялося, на перетині вулиці Беркелі-Стріт і Сент-Джеймс авеню в південному Бостоні, де у понеділок під час марафону прогриміли два смертоносних вибухи, лежать сотні жовтих пластикових мішків, складених рядами. Це особисті речі спортсменів, які вони залишили перед забігом, але так і не змогли забрати. Через теракт не всі з понад трьох тисяч бігунів змогли завершити дистанцію. Тому їхні речі залишилися лежати за два квартали від фінішу. Очікується, що власники знайдуть особисті речі за номерами вранці у вівторок.\nТим часом, вулиці Бостона спорожніли, підходи до місця трагедії перекриті та охороняються солдатами. Вони відмовляються повідомляти будь-яку інформацію журналістам і не дозволяють наводити на них об'єктиви камер. Жителів міста попередили про необхідність залишатися вдома і не збиратися великими групами. Біля входу до кожного готелю поліцейські перевіряють багаж тих, хто входить, і не пропускають сторонніх. Госпіталі Бостона, до яких доставлені постраждалі, оточені поліцією і агентами ФБР. Сторонніх не пропускають, відвідувати родичів, які перебувають у клініці, заборонено. Учасники та свідки марафону в Бостоні, на фінішній прямій якого пролунали вибухи, розповіли ЗМІ про свої враження. За словами очевидців, вони запам'ятають ці хвилини на все життя.\nТЕГИ: теракт, Бостон, жертви, поліція


Полтавські діти долучилися до Всеукраїнської акції «Посади дерево миру» – Харківський екзархат УГКЦ\nБюро УГКЦ з питань екології / Галерея / Новини\nАвтор: Харківський екзархат УГКЦ · 30.10.2018\n26 жовтня полтавські діти зі Свято-Троїцького храму УГКЦ здійснили екоподорож до «Дому Милосердя» сестер св. Вінкентія у с. Деменки, що на Полтавщині. Мандрівку, яка носила у собі екологічний характер, організували за підтримки Бюро УГКЦ з питань екології та чоловічого Ордену Лицарів Колумба полтавського осередку.\nПід час поїздки діти мали можливість познайомитися з чарівною природою хвойних лісів, якими дуже багата Полтавська земля, позбирати гриби та відчути велику радість від спілкування з природою – Божим дарунком для нас усіх.\nРеферент Бюро УГКЦ з питань екології о. Максим Кролевський розповідає, що церковна громада Свято-Троїцького храму УГКЦ м. Полтави старається кожного року під час осінніх канікул організувати цікаву та пізнавальну мандрівку для парафіяльних дітей: «Такі подорожі з цікавим та пізнавальним «сюжетом» дуже гарно впливають на формування доброго християнського світогляду наших дітей і мають позитивний ефект на християнське виховання, яке сьогодні надзвичайно важливе для якісної розбудови нашої Держави».\nПісля смачного обіду, який приготували сестри Милосердя св. Вінкентія, полтавські діти організували та провели Всеукраїнську акцію «Посади дерево миру», яка триває в Україні уже не перший рік, а на Полтавщині відбулася уперше. Загалом діти висадили близько 30 дерев та зелених насаджень у екосадибі сестер св. Вінкентія.\nУчасник мандрівки Юрко Козак говорить, що завжди активно долучається до парафіяльних подорожей різного формату: «Під час таких мандрівок можна дізнатися дещо нове та цікаве, але найголовніше, що ми почуваємося дуже комфортно, бо усі ми тут вже стали добрими друзями. Такі пізнавальні поїздки, екологічні акції мені дуже подобаються, і я радо долучаюся до них при першій можливості».\nСвященнослужителі та парафіяни Свято-Троїцького храму УГКЦ у м. Полтава висловлюють щиру подяку Бюро УГКЦ з питань екології та Ордену Лицарів Колумба у м. Полтава за фінансову та молитовну підтримку, пов’язану з організацією подорожі та проведенням Всеукраїнської акції «Посади дерево миру».\nКлючові слова: Бюро\nВітаємо о. Максима Кролевського з 35-річчям!\nПопередня публікація У Києві пройшла четверта сесія Синоду Єпископів Києво-Галицької Митрополії\nНаступна публікація Форум “Відкриті двері УГКЦ”


.Суб'єкти і об'єкти політики\nАвтор: Пользователь скрыл имя, 28 Марта 2013 в 23:39, реферат\nМета : розглянути основні характеристики суб'єкта й об'єкта політики.\nРозділ 1.Суб'єкти і об'єкти політики…………………………………...……4\nРозділ 2. Основні характеристики суб'єкта й об'єкта політики………....…7\nРозділ 3.Класифікація суб'єктів і об'єктів політики……………….…..….10\nРозділ 4.Еліта, її роль в суспільстві…………………………………....…..13\nСПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ………………………..….…..16\nСкачать полностью (32.94 Кб) Сколько стоит заказать работу?\nБудь-яка політика стає зрозумілою, коли ясно, хто здійснює її і на що вона спрямована, тобто визначені суб'єкти й об'єкти політики у суспільстві на тому чи іншому етапі історичного розвитку. Таке визначення дасть можливість підійти до з'ясування сутності політичних відносин між суб'єктами, суб'єктами і об'єктами політики, розкрити форми їхньої політичної поведінки, способи політичної діяльності, засоби перетворення політичного середовища.\nСуб'єкти й об'єкти політики як обов'язкові елементи політичних відносин знаходяться в постійній єдності, взаємозв'язку і взаємозалежності між собою, при цьому кожний з них має тільки йому властиві ознаки.\nВ англійській політичній мові слово «суб'єкт» (subject) стосовно політики не вживається, оскільки там воно позначає підданого. Натомість використовується слово «актор» (actor), що латинською мовою означає «діяч». Робиться це за аналогією політики з театральною сценою, на якій кожен із учасників грає свою роль. Причому такими акторами як учасниками політики є не тільки індивіди, а й різні групи людей і політичні інститути.\nДо числа суб'єктів політики належить кожен, хто так або інакше, прямо чи опосередковано бере участь у політичному житті. Ними можуть бути громадянин та організація, суспільний клас і партія, етнос і держава. Існує думка, що суб'єктами політики є лише активні її учасники, які свідомо висувають політичні цілі й ведуть боротьбу за їх досягнення.\nАктуальність теми полягає у вивчені суб'єктів і об'єктів політики, їх класифікації і виконання їх функцій.\nРозділ 1. Суб'єкти і об'єкти політики\nІдеї щодо ролі особи як суб'єкта політики посідають в історії політичної думки чільне місце. Ще Платон і Арісто-тель підкреслювали значення людини та її політичної діяльності у житті суспільства. Платон прагнув визначити типи людей і відповідно політичні позиції. Арістотель виходив з того, що людина за своєю природою є істотою політичною. Період Відродження і наступні століття показали, що політична особа посідає дедалі вагоміше місце у політичному житті та в системі поглядів на нього. У XX ст. активізація політичного життя у світі загострила увагу до місця, ролі, значення особи як суб'єкта політики, утвердила принцип людського виміру політики.\nПідвищення ролі політики у суспільному житті зумовлене активізацією діяльності особи як її суб'єкта, прискоренням процесу соціалізації, зростанням рівня її політичної культури. Саме особа є носієм політичних уявлень, орієнтирів, настанов, мотивів і навичок політичної діяльності. Вона виступає як громадянин — носій політичних прав і обов'язків.\nПолітична влада може використовуватись особами і в егоїстичних цілях, як втілення індивідуального політичного інтересу.\nДо таких політичних діячів XX ст., які керувались устремліннями до влади в ім'я самої влади, приховували справжній їх зміст й антинародну спрямованість, можна віднести Сталіна й Гітлера, Чаушеску і Пол Пота, Хомейні й Мао Цзедуна, Енвера Ходжу та ін..\nСуб'єкти політики - це люди, їхні організації, рухи, інститути, окремі особистості, що беруть участь у політичному житті суспільства і держави і чия активна практична діяльність спрямована на перетворення політичної й інших сфер життєдіяльності людей як відповідних об'єктів політики. Отже, суб'єкти політики спроможні сформулювати і реалізувати власні цілі, мають усвідомлені інтереси і потреби, цілеспрямовану активність, тобто суб'єкти політики є головним регулятором взаємодії з об'єктом, керування ім.\nДо числа суб'єктів політики належить кожен, хто так або інакше, прямо чи опосередковано бере участь у політичному житті. Ними можуть бути громадянин та організація, суспільний клас і партія, етнос і держава. Існує думка, що суб'єктами політики є лише активні її учасники, які свідомо висувають політичні цілі й ведуть боротьбу за їх досягнення. Така позиція, по суті справи, обмежує коло суб'єктів політики лише політичними інститутами, елітами й лідерами, залишаючи поза його межами абсолютну більшість рядових виборців, особливо тих, хто з різних причин узагалі не бере участі в голосуванні. Проте й у такій неучасті проявляється політична суб'єктність громадян, яка може полягати в пасивній протидії офіційно здійснюваній політиці.\nВід участі в політиці у будь-яких її формах не може відмовитися ніхто. По досягненні певного виборчого віку кожний громадянин так чи інакше стає її суб'єктом. Інша справа — ступінь участі в політиці, наділення владними повноваженнями. Вона може коливатися в межах від рядового виборця до наділеного величезними повноваженнями глави держави.\nУ суспільстві суб'єктом і об'єктом політики можуть бути людина, соціальні верстви, групи, організації, рухи, колективи, держави, суспільство в цілому[2, 579].\nЗнання про суб'єкти політики істотно поглиблює їх класифікація, здійснювана за різними ознаками. Найвідомішою в західній політології є класифікація суб'єктів політики («політичних індивідів») залежно від ступеня свідомості участі людей у політиці, запропонована відомим американським політологом Г. Алмондом. За цією ознакою виокремлюються три ступені свідомості участі в політиці :\nцілком безсвідома, стихійна участь у політиці;\nучасть напівсвідома — розуміння сенсу ролей за безперечного підпорядкування їм як чомусь наперед заданому, безспірному;\nцілком свідома участь, утвердження своїх усвідомлених інтересів і цінностей.\nРозділ 2. Основні характеристики суб'єкта й об'єкта політики\nСпроможність суб'єкта творити політику, тобто впевнено і дещо самостійно брати участь у політичному житті у відповідності зі своїми інтересами і взаємодіяти з іншими суб'єктами політики, визначають як «політичну суб’єктність».\nДіяльність різноманітних суб'єктів у політиці може мати різноманітні цілі і різний ступінь активності. Остання різко зростає в кризові і перехідні періоди громадського життя і може мати як соціально-конструктивний підтверджуючий, характер, так і деструктивний, антисоціальний, що порушує встановлені в інтересах народу правові норми. Прикладом останнього може слугувати політичний тероризм. Політична активність виявляється в множині форм: переговорному процесі; діяльності політичних лідерів, еліт, партій, державного апарату; масових політичних діях (мітингах, демонстраціях, бунтах). Як крайня форма політичної активності виступають соціальні революції, у ході яких відбувається корінне руйнування сформованих суспільних відносин.\nСуб'єктом політики є кожний соціум, здатний творити політику. Це означає відтворення набутого, усталеного в політиці, виробленого попередніми поколіннями в процесі історичного розвитку, підтримання реального політичного стану в усій системі його залежностей, закладення в реалії політики імпульсів її майбутнього розвитку, внутрішніх пружин політичного руху. Отже, суб'єкт політики є активним за своєю природою. Рушійною силою такої активності, цілеспрямованої політичної діяльності є наявність політичного інтересу. Обсяг активності зу-. мовлений здатністю суб'єкта впливати на поведінку людей (взаємодіяти з іншими суб'єктами політики), підпорядковувати політичні дії виробленим цілям, викликати зміни у політичному стані, впливати на політичний процес. Ця здатність визначається як "політична суб'єктність".\nСуб'єкти політики також визначають, хто є головною дійовою особою, хто другорядною, а хто й масою, натовпом, пасивним об'єктом маніпулювання[2, 581].\nСуб'єкт політики, впливаючи на інших людей, які стають для нього об'єктами політики, здатний також до самотворення, самоорганізації, самовдосконалення.\nЗдатність суб'єкта політики до творення, організації, управління та іншої діяльності значною мірою зумовлена такими обставинами.\n1. Суб'єктивні здібності, що визначають здатність впливати на політичний процес, а саме: знання, вміння діяти, послідовність діяльності, мотивація, емоційний стан, воля та ін.\n2. Об'єктивні можливості для політичних дій (досягнутий рівень зрілості суб'єкта політики, наявність політичних сил, з якими об'єднується або бореться суб'єкт, їх розгалуженість, зріле політичне середовище та ін.).\nОсновні характерні ознаки соціально-політичних спільнот як суб'єктів політики:\nсоціально-політичні спільноти є рушієм суспільно-політичного прогресу;\nбез активної діяльності соціально-політичних спільнот, розвинених відносин між ними, їхньої свідомої поведінки, політичної волі прогресивні соціальні зміни не можливі;\nвід характеру соціально-політичних спільнот, а також якості функціонування створених ними політичних інституцій залежить стан об'єкта політики — політичної сфери суспільства;\nвід характеру політичної діяльності суб'єктів політики залежать тип суспільства, його суспільно-політичний та державний устрій.\nНаприклад, відповісти на запитання, чи були СРСР та інші країни Східної Європи суспільствами соціалістичними, можна, якщо визначити характер суб'єкта політики.\nРозділ 3. Класифікація суб'єктів і об'єктів політики\nСеред ряду класифікацій суб'єктів політики одним із розповсюджених є їхній розподіл на індивідуальні і групові суб'єкти політики. До індивідуальних відносять окремі особистості. Саме особистості є головним суб'єктом політики, оскільки всі інші групові або колективні суб'єкти особистісні. Але це не механічна, автоматична політична якість: бути суб'єктом. Людина не народжується суб'єктом, а стає їм у процесі тривалої політичної соціалізації, постійних зв'язків, певних соціальних відношень з іншими суб'єктами політики.\nДо групових або колективних суб'єктів політики відносяться соціальні спільності людей (народ, етнос, соціальні групи та ін.), політичні інститути (держава, політичні партії, суспільно-політичні організації та ін.). Щоб стати суб'єктом політики, соціальні спільності людей повинні, принаймні, усвідомити свої загальні інтереси, організовано і міцно встановити й оформити зв'язок між членами конкретної соціальної спільності людей і реалізувати ці інтереси в практичній діяльності.\nІснує також розподіл суб'єктів політики на первинні і вторинні суб'єкти. Первинними суб'єктами є індивіди і значні суспільні групи як організоване ціле, об’єднане спільністю інтересів і прагнень, у тому числі: світова співдружність, цивільне товариство, народи, етнічні і соціальні групи, територіальні і релігійні об'єднання. Вторинними ж суб'єктами є різноманітні сили, що відбивають політичну структуру цивільного товариства, реалізують волю й інтереси різноманітних груп, які грають істотну роль у політиці і у міру своєї спроможності служать якомусь класу, прошарку, користуючись його підтримкою. До них відносяться політичні інститути і політичні організації - держава, партії, суспільно-політичні об'єднання, ініціативні комітети[3, 308].\nУ значних суспільних групах, як первинних суб'єктах політики, їх внутрішній і взаємний зв'язок, відокремлення, самовизначення, самоорганізація і консолідація складають передумову для виникнення тих або інших політичних організацій, суспільних інститутів, державних органів. Їхні інтереси окреслять потенційне поле політики, сферу конфронтації і співробітництва, функції і межі влади. Без окресленої ними потреби було б неможливо ефективне функціонування політичних партій, їхніх стратегій, програм, лідерів, організаційних форм, методів діяльності. Реальним підтвердженням цього служить доля організацій, що позбавилися суспільної опори, і політиків.\nПервинні суб'єкти є вихідними у формуванні політики. Вони є носіями політичних інтересів, потреб, на яких засновується усвідомлена і неусвідомлена політична діяльність. Саме інтереси і потреби спонукають до політичних дій різні соціально-політичні спільності.\nВторинні суб'єкти політики - похідні стосовно первинних, як із генетичної точки зору (оскільки вони утворилися головним чином у відповідь на запити певних груп), так і функціональної (тому що вони виконують службову і виконавчу роль стосовно значних суспільних груп). За засобами реалізації своїх завдань вони можуть відрізнятися друг від друга диференційованим ступенем самостійності, активності, ефективності. Їхніми головними функціями є розробка цінностей і цілей цивільно-політичної діяльності.\nИнформация о работе .Суб'єкти і об'єкти політики


Погода Київ – Коли у Києві різко потеплішає, та буде сухий день - прогноз погоди - Главред\nУ Києві скоро припиняться опади, повідомили в Укргідрометцентрі.\n5 червня 2020, 09:20\nУ Києві скоро зміниться погода, спрогнозували в Укргідрометцентрі / УНІАН\nПогоду на сьогодні у Києві – на п'ятницю, 5 червня, спрогнозовано теплу та дощову, максимальна денна температура очікується +23 градуси.\nУ суботу, 6 червня, також прогнозуються опади, а максимальна температура вдень може скласти +27, йдеться на сайті Українського гідрометцентру.\nСиноптики відзначили, що у неділю, 7 числа (відзначатиметься Трійця), у Києві вдень та вночі не буде опадів.\nВночі +13...+15, дощ, удень +25...+27, дощ. У столиці прогнозується гроза.\nУ Києві скоро зміниться погода, спрогнозували в Укргідрометцентрі / Скріншот з meteo.gov.ua\nПогода у Києві на Трійцю 2020:\nВночі +13...+15, без опадів, удень +25...+27, опади не очікуються.\nчитайте такожГаряче літо і рідкісний сніг взимку: синоптик дав несподіваний прогноз на 10 роківРаніше синоптик Наталка Діденко склала прогноз погоди для України. Експерт спрогнозувала, що у нашій країні з 6 червня тепло почне розкручуватися, і потім будуть спекотні дні.\nпогода в Києві прогноз погоди Укргідрометцентр\nЗараз ви переглядаєте новину «"Різке потепління та сухий день": Києву спрогнозували зміну погоди». Дізнатися детальний прогноз погоди можна в розділі «Синоптик». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Народився у с. Березнуватівка Солонянського р-ну Дніпропетровської області, де оселилися його батьки — біженці з Нагорного Карабаху. Навчався у Дніпродзержинському коледжі фізичного виховання. Займався карате. На Майдан приїхав 8 грудня. Був охоронцем. Убитий на вул. Грушевського в Києві близько шостої години ранку — отримав три кульові поранення в шию, голову і груди. Похований у рідному селі.\n1961 – 12 березня 2014\nНародився у с. Летячому, Тернопільська область. Був мешканецем Чернівців, де працював різноробочим. Василь був важко поранений 20 лютого у Києві. Наприкінці лютого його відвезли до Польщі на лікування. Але, не зважаючи на це, 12 березня він помер. За попередньою інформацією — не витримало серце. У нього залишилася дружина та двоє синів.\nПроживав в с. Пилиповичi, Новоград-Волинського району Житомирської обл. Помер 20 лютого вiд вогнепального поранення. Зi слiв очевидцiв, сам тяжко поранений, він намагався врятувати життя iншому пораненому.\n1984 – 25 лютого 2014\nКруглий сирота, жив із бабусею та дідусем у Боярці. На Майдані Ігор отримав травми. Лікувався, але згодом помер. У нього залишилась дружина та маленька донька.\n12 лютого 1955 — 18 лютого 2014\nНародився в Краматорську, але останні кілька років жив у Києві. Працював програмістом у GlobalLogic. Після роботи Сергій завжди заходив на Майдан, допомагав протестувальникам, будував барикади. Вночі 18 лютого його застрелили під час першого штурму біля Будинку профспілок. У нього залишилась донька та вагітна дружина. Поховали Сергія у с. Чабани, Київської області.\nМешканець с. Летня Дрогобицького району Львівської області. Активний учасник національного відродження 1989–1991 років. Вступив до самооборони Майдану, перебуваючи в Києві у грудні 2013 р. Вдруге приїхав до Києва 20 лютого. Загинув від кулі снайпера.\n14 грудня 1978 — 20 лютого 2014\n16 листопада 1977 — 19 лютого 2014\nНародився у с. Гаврилівці Хмельницької області. Мешкав у с. Жорнівка у Київській області. Закінчив аграрний університет, стажувався за кордоном. Працював ландшафтним дизайнером. Планував створити дендропарк у Жорнівці. Віталій був застрелений в ніч на 19 лютого на перехресті вулиць Великої Житомирської і Володимирської в Києві. Залишив дружину і двох донечок — семирічну та однорічну. Похований у Жорнівці.\n25 серпня 1963 — 21(22) січня 2014\nМешканець Львова. Інженер відділу сейсмічності Карпатського регіону Інституту геофізики ім. С. Суботіна НАН України, кандидат наук. Захоплювався альпінізмом. 21 січня з ушкодженням ока потрапив до офтальмологічного відділення Жовтневої лікарні у місті Києві. Звідти його разом з Ігорем Луценком викрали невідомі. Помер внаслідок катувань. 22 січня 2014 року тіло Юрія знайшли в околицях села Гнідин Бориспільського району Київської області зі слідами тортур.\n22 лютого 1981 — 19 лютого 2014\n22 грудня 1981 - 9 березня 2014\nНародився у м. Прип’ять, але після аварії разом із батьками переїхав до Києва. Навчався в інституті МВС у Дніпропетровську, професійно займався бейсболом — грав за чернівецьку команду «Соколи». Отримавши під час заворушень черепно-мозкову травму, В’ячеслав опинився в реанімації у столичній лікарні. Він перебував у комі, але врятувати його, на жаль, не вдалося.\nМешкав у м. Збараж Тернопільської області. Навчався у Бережанському агротехнічному інституті. На Майдані з листопада. Під час нападу силовиків 30 листопада був сильно побитий, але згодом знову повернувся на Майдан. Помер від кульового поранення на вул. Інститутській, біля станції метро «Хрещатик». Похований у Збаражі. Іменем Устима названа його 38-а сотня.\n2 червня 1984 — 20 лютого 2014\nРодом із с. Грушківка, Черкаської області. За словами друзів, постійно був на Майдані. Під час заворушень 19 січня на вулиці Грушевського отруївся газом, отримав запалення легень, яке переросло у важку форму. 20 лютого Максим помер у лікарні. Його поховали у рідному селі. У нього сім братів і сестер, свою сім’ю завести не встиг. На честь Максима запропоновано назвати вулицю в Грушківці.\nМешканка м. Бровари Київської області. Ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пенсіонерка, 18 лютого приїхала до Києва по справах. Загинула під час зіткнень на вул. Інститутській. Залишила сина і двох внучок.\nМешканець м. Шепетівка Хмельницької області. Вчитель географії та біології у Шепетівській школі. Був депутатом міської ради 1994–1998 років та керівником громадської організації «Шепетівська спілка підприємців» (2002–2005). Загинув близько 9 ранку біля «Жовтневого палацу» на вул. Інститутській внаслідок кулевого поранення в серце.\nМешкав у селі Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області. Засновник і директор туристичного клубу «Золоте Руно». Активний громадсько-політичний діяч: був головою районної організації ВО «Свобода», депутатом Городенківської районної ради, а на Майдані — сотником Івано-Франківської сотні самооборони ВО «Свобода». 18 лютого загинув від гранати. Залишив дружину і двоє дітей.\nНародився у с. Делятичі Гродненської області, Білорусь. Мешкав у Житомирі. Журналіст, редактор газети «Голос громадянина». У 1989–1993 рр. очолював Громадянський фронт Житомирщини. Був народним депутатом України першого скликання. Автор багатьох історичних і публіцистичних творів, зокрема, серії книг «Літопис державотворення». Помер від інфаркту під час нападу силовиків на мітингувальників на вул. Інститутській. Залишив п’ятьох дітей та сімох онуків.\nНародився в м. Керч. Закінчив Львівський національний університет імені Івана Франка за спеціальністю «політологія». Аналітик Інституту політичних та економічних ризиків і перспектив. Писав статті для «Української правди», газети «День» та інших видань. На Майдан приїздив часто, належав до «Чорної сотні». Допомагав виносити поранених. Загинув на вул. Інститутській від снайперського пострілу. Похований в м. Коростень Житомирської області.\n28 червня 1980 — 20 лютого 2014\n23 січня 1961 — 20 лютого 2014\nМешканець м. Стрий Львівської області. Походив з родини репресованих. Працював на місцевих будівництвах, їздив на заробітки до Чехії. Під час нападу силовиків на вулиці Інститутській у Києві отримав значні тілесні ушкодження та черепно-мозкову травму. Помер у столичній лікарні № 17. Залишив стареньку матір.\nЗалишив стареньку матір.\n1971 – 26 лютого 2014\nРодом із Хмельницького. Артем служив в армії. Прийшов захищати Майдан, вступив до лав 15 сотні Cамооборони. Але 18 лютого під час сутичок у Маріїнському парку від вибуху гранати хлопець отримав важке поранення. Лікарі боролися за його життя. На жаль, Артем не вийшов із коми — помер.\n2 грудня 1971— 21 грудня 2013\nМешканець Києва. Працював у сфері ІТ, програмістом, дизайнером. 18 грудня у Святшинському районі м. Києва побитий силовиками, які пояснювали свої дії участю чоловіка в Євромайдані. Лікарі діагностували забої та травму голови. Помер у лікарні, за офіційною версією — від пневмонії. Залишив дружину та семирічного сина.\n23 березня 1992 — 20 лютого 2014\n1931 – 7 березня 2014\nНародився у с. Гибалівка Вінницької області. Роман обожнював подорожувати Україною. На Майдан приїхав у січні, не сказавши про це рідним, аби не турбувалися. 6 лютого хлопеця забрали до столичної лікарні з травмами, а за кілька днів стан погіршився, Роман впав у кому. 15 лютого, так і не опритомнівши, він помер. У Романа залишилася дружина, маленький синочок та матір.\nЖив у м. Рівне, працював автомеханіком. Загинув від кулі снайпера, коли відтягував з передової поранених людей. У Валерія залишилося четверо маленьких дітей: найменшому сину всього 2 роки, а найстаршій донечці — 12.\n1 грудня 1981 — 20 лютого 2014\nНародився у с. Липники Львівської області. Мешкав у с. Холодновідка. Був активістом «Правого сектору». Протягом грудня — лютого регулярно їздив до Києва; востаннє поїхав увечері 18 лютого. Снайперська куля влучила йому в груди, коли Микола виносив поранених та вбитих з вул. Інститутської. Залишив двох дітей.\nНародився у с. Носачів Черкаської обл. Навчався у м. Сміла та був вихованцем Школи олімпійських резервів у Харкові — займався штангою. Згодом мешкав у Києві, де працював на приватному підприємстві. Разом із колегами ходив на Майдан. Загинув 19 лютого від вогнепальних поранень. Залишив стареньку маму, дружину і 7-річного сина.\nПроживав з родиною у місті Києві. Займався підприємницькою діяльністю. В минулому — військовий, 10 років присвятив службі в армії. 53-річний киянин Юрій Сидорчук помер у військовому госпіталі в місті Оломоуц в Чехії 28 червня. Він, як і багато героїв Небесної сотні, був поранений на Майдані 18 лютого. У ту ніч він був на передовій. Побіг відтягувати пораненого. Тоді снайперська куля потрапила в голову.\n10 грудня 1982 – 2014\n1983 – 22 лютого 2014\n10 травня 1984 – 20 лютого 2014\nНародився у м. Калініград, Росія. Мешкав у с. Велика Кам’янка Івано-Франківської області. Займався будівництвом, реставрацією меблів. Любив плести бісером. На Майдані від січня. Загинув внаслідок вогнепального поранення. Залишив стареньку маму, дружину й троє дітей.\n6 серпня 1969 — 20 лютого 2014\n18 вересня 1987 — 20 лютого 2014\n29 січня 1959 — 20 лютого 2014\n27 травня 1977 - 19 лютого 2014\n5 березня 1992 — 13 березня 2014\n1951 — 19 лютого 2014\n1941 — 22 лютого 2014


ОСББ МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27 — Код ЄДРПОУ 40138340\nОСББ МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27\nОБ'ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27\nОСББ "МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27"\n25.11.2015 (4 роки 11 місяців)\nЯРОТНІК ГАЛИНА ОЛЕКСАНДРІВНА\nАдреса: 50082, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, Тернівський район, ВУЛИЦЯ КАШТАНОВА, будинок 27\nУчасники та бенефіціари 40138340\nВИЩИЙ ОРГАН УПРАВЛІННЯ - ЗАГАЛЬНІ ЗБОРИ; ВИКОНАВЧИЙ - ПРАВЛІННЯ\nОрганізація включена до Реєстру неприбуткових установ та організацій на підставі рішення контролюючого органу ДФС № 1604874600139 від 02.12.2016\nДата взяття на облік: 25.11.2015\nКРИВОРIЗЬКА ПIВНIЧНА ОДПI ГУ ДФС У ДНIПРОПЕТРОВСЬКIЙ ОБЛАСТI (ТЕРНIВСЬКИЙ РАЙОН)\nНомер взяття на облік: 048715179406\nНомер взяття на облік: 10000000517905\n24.11.2015 Змінилася адреса 50082, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., МІСТО КРИВИЙ РІГ, ТЕРНІВСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ЩОРСА, БУДИНОК 27\n25.11.2015 Змінилось найменування юридичної особи ОБ'ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "МІЙ БУДИНОК-ЩОРСА 27"\n29.03.2016 Змінилася адреса 50082, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., МІСТО КРИВИЙ РІГ, ТЕРНІВСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ЩОРСА, БУДИНОК 27\nДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ДНІПРОПЕТРОВСЬК КРИВИЙ РІГ ТЕРНІВСЬКИЙ ВУЛ.ЩОРСА БУД.27\nІнформація про компанію "МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27"\nОтримайте повну інформацію про підприємство "МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27". Повноцінне досьє про підприємство допоможе фінансовому директору в аналізі, співпрацювати з бізнес-партнером або утриматися. Ці факти можна отримати у відкритих реєстрах. Такий набiр даних отримують завдяки ІПН компанії 40138340.\nДані про компанію "МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27"\nЗа кодом компанії, що називається ЄДРПОУ, можна дізнатися, в якому місці знаходиться ця юрособа - для "МІЙ БУДИНОК-ТЕРНИ 27" це Кривий Ріг, в нашому каталозі на літеру О. Юридична адреса компанії 50082, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, Тернівський район, ВУЛИЦЯ КАШТАНОВА, будинок 27, а також більш докладні відомості можна прочитати в повній версії наших інструментів. За кодом ОКПО в нашій базі містяться дані про фаундерів і підписантів, прізвища, імена та по батькові цих суб’єктів правової діяльності. Ключові особи цієї компанії - керівник Яротнік Галина Олександрівна, а також засновники ФІЗИЧНІ ОСОБИ - ВЛАСНИКИ ЖИТЛОВИХ ТА НЕЖИТЛОВИХ ПРИМІЩЕНЬ. У повній версії сайту доступні судові рішення по цій компанії, дані з податкового реєстру і статутний капітал компанії. Форма власності компанії – ОБ'ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ Дивіться інші компанії в Кривий Ріг або в каталозі на букву О\nТОВ "СОФТ ІНВЕСТ"


Твір на тему: Щастя: міф чи реальність (1 варіант) | Твори на вільні теми\n“Відчуття повноти своїх душевних\nі фізичних сил у їхньому суспільному застосуванні… ” – так казав про щастя відомий російський письменник О. М. Толстой.\nБувають випадки, коли людина дуже прагне чогось для себе одної, і, досягши бажаного, вважає\nсебе щасливою. Чи можна вважати це справжнім щастям, адже насолода від отриманого задоволення недовговічна? Коли радість від такої перемоги зникне, залишиться порожнеча: ні з ким буде поділитися цим щастям, ні до чого більше не треба прагнути. Тоді миттєве щастя перетворюється на розпач, жалобу, нещастя.\nЩастя примножується від того, що людина може поділитися ним з іншими, від того, що людина робить щось із радістю, з любов’ю. Щастя не зникає, якщо людина отримує задоволення від своєї справи, відчуває користь від своїх дій. А зробивши щось добре для оточуючих, людина збагачується цією добротою, розчиняється у цій спільній радості, стає ще щасливішою. Тож неправий той, хто вважає, що щастя – це можливість робити що хочеш. Це не щастя, а справжній егоїзм, і тому воно виявляється маленьким, дрібним і недовговічним.\nКожен розуміє щастя по-своєму. Щастя бідняка дуже відрізняється від щастя багатія, щастя робітника – від щастя мореплавця, філософа. Але у житті ми зустрічаємо багато бідних людей, що вважають себе набагато щасливішими за тих, хто “купається в розкошах”; хворих чи слабких, чиї очі світяться яскравіше за очі здорової та сильної людини. Чому? Бо насправді щастя – це не життя, позбавлене печалі й турбот, щастя – це стан душі. Демокрит, відомий філософ давнини, казав: “Щасливим є той, хто за маленьких коштів користується добрим станом душі, нещасливий той, хто за великих коштів не має душевної радості”. А видатний письменник М. М. Карамзін писав: “Щастя є справа долі, розуму та характеру”.\nАле іноді буває так, що щаслива людина не відчуває радості від життя, не розуміє свого щастя. Можливо, людина просто не вміє бути щасливою? Щасливий той, хто може, незважаючи на труднощі та перешкоди, відчувати радість від маленьких успіхів, радіти життю, вірити у світле майбутнє. Така людина не зупиниться на півдорозі й обов’язково досягне справжнього щастя, подолає всі перешкоди.\nЩастя реальне для того, хто може розумно користуватися і насолоджуватися ним. Щастя – реальність для тих, хто впевнено рухається у правильному напрямку, ставить перед собою мету, яка є вищим ідеалом для багатьох людей. Щастя є реальним для тих, хто може розділити його з близькими, рідними, друзями. Воно здається міфом тому, хто не здатен зрозуміти, у чому його щастя, не здатен радіти власним успіхам. Щастя є міфом для тих, хто нічого не робить і чекає, коли воно прийде. Щастя є міфом для того, хто прагне великого щастя для себе самого, забуваючи про те, що живе у суспільстві.\nВи зараз читаєте: Твір на тему: Щастя: міф чи реальність (1 варіант)\n« Судьба и душевная трагедия Катерины (по пьесе А. Н. Островского “Гроза”)\nВасиль Стус – Море – чорна грудка печалі »


Сергій Качмарський: Чернівецький пауерліфтер Юрій Монастирський здобув срібло на чемпіонаті світу | Всі новини Буковини\nСергій Качмарський: Чернівецький пауерліфтер Юрій Монастирський здобув срібло на чемпіонаті світу\nЧергову перемогу на чемпіонаті світу з жиму штанги лежачи святкували українські пауерліфтери.\nПонад 200 спортсменів із різних країн світу взяли участь у змаганнях. Україну представляла команда із 15 спортсменів.\nУкраїнцями було встановлено два нових світових рекорди: Володимир Беттяр (МСМКУ/в.к 105кг/342кг) та Констянтин Мусієнко (МСМКУ/в.к 83кг/302кг).\nУкраїна посіла третє загально-командне місце. І це насправді дуже хороший результат!\nБуковину представляли двоє спортсменів Юрій Монастирський (МСУ) та Тетяна Білоусова(МСМКУ).Тренуються вони під керівництвом ЗТУ Сергія Ізосімова.\nЮрій завершив змагання із результатом 250 кг (275 кг - це нормативи МСМКУ) і став другим.\nТетяна Білоусова отримала травму і тому стала лише четвертою.\nЯк зазначив тренер Сергій Ізосімов, зараз Юрій розпочав підготовку до чемпіонату Європи, який пройде в період з 9-12 жовтня в Люксембурзі.\n- Сьогодні я, як президент ФПЧО, привітав Юрія Монастирського з перемогою та вручив йому кубок та почесну медаль від федерації пауерліфтинга в Чернівецькій області, - розповів Сергій Качмарський. - Сподіваюся, що на наступних змаганнях Юрій здобуде золото!!!


Подруга підлаштувала зустріч, аби я переспала з її братом - 33 Канал\nГоловна Новини Подруга підлаштувала зустріч, аби я переспала з її братом\n21.10.2018 0 коментарів\nЗ Поліною ми були подругами з дитинства. Вона познайомила мене зі своїм братом Сергієм, який молодший на два роки.\nПісля школи ми вирішили вступати в один інститут, але на різні факультети. Щодня зустрічались та обговорювали потаємне. Втім, на першому курсі Поліна зустріла свою першу серйозну любов. Олександр вже досвідчений хлопець, закінчував п’ятий курс і з легкістю запаморочив дівчині голову. Ідилія тривала близько року, а потім Поліна раптово подзвонила і повідомила, що Сашко її покинув. Просто надіслав прощальну СМС і перестав брати трубку. Я розуміла – Поліні треба виговоритися. Ми сиділи в її кімнаті, і я мовчки слухала. З’ясувалося, що подруга постійно надзвонювала коханому, закидала його повідомленнями. Сам він дзвонив тільки в тих випадках, коли терміново хотілося інтиму — тоді подруга різко зривалася і мчала на інший кінець міста. Я допомогла подрузі подолати цю депресію, і вже за кілька місяців їй стало легше. Вона почала зустрічатися з іншим хлопцем. Моє особисте життя теж зрушилося з мертвої точки. Правда, мій кавалер працював в іншому місті вахтовим методом, тому ми бачилися рідко.\nУ Сергія, брата моєї подруги, стосунки з дівчатами зовсім не складалися. Мабуть, до тих, кому він подобався, душа не лежала — і навпаки. І ось нещодавно він раптом став робити мені двозначні натяки. Мовляв, які у мене красиві ноги або фігура, то обійме міцніше, то, прощаючись, замість щоки поцілує в губи. Зрозуміло, через деякий час я вирішила прояснити ситуацію. Коли залишилися один на один, запитала прямо, чи відчуває він до мене симпатію. Сергій відповів, що я йому подобаюся, але виключно як друг. До того ж у мене є хлопець, а зраджувати я не стану. На тому й розійшлися. Через кілька тижнів після цієї розмови Поліна запросила в гості. Та коли я прийшла — побачила там одного лише Сергія. Набрала номер подруги, вона стала вибачатися — нібито хворій однокурсниці терміново знадобилися конспекти лекцій, а вона скоро повернеться.\nУ результаті мій візит закінчився тим, що Сергій ні з того ні з сього почав нахабно до мене приставати, лапав за груди, ліз із поцілунками, намагався розстебнути одяг. Зазвичай чоловіки за таку поведінку відразу отримують від мене по морді, але я побоялася зіпсувати стосунки з подругою. Намагалася вирватися, нагадувала, що у мене є хлопець. Але Сергій тільки відмахувався — що це за любов така, що тижнями не бачимось, а я ж начебто хочу чоловіка! Ледь відбилася від цього горе-коханця і втекла, не дочекавшись подруги.\nЧерез кілька днів ми зустрілися, спочатку говорили про дрібниці, і раптом Поліна сама заговорила про Сергія. Начебто у брата вже більше року не було сексу, з ким попало він не може, тому я як близька подруга повинна переспати з ним. У той момент я відчула себе шматком м’яса, гірше повії, адже дівчатам за викликом хоча б гроші пропонують. Якби з’ясувалося, що Сергій в мене закоханий, не так би образилася. А тут ні слова не сказано про романтичні стосунки, не кажучи вже про подарунки. Я обурилася, а подруга зі сльозами на очах видала: якщо не хочу піти їй назустріч і «дати» її братові, вона не стане зі мною дружити. Можете собі уявити таке? І ми дійсно посварилися і з тих пір не спілкуємося…


діти | Телеканал ІНТБ | Page 14\nВи знаходитесь: Головна / Теги: діти (page 14)\nЗібрались, щоб поговорити. Громадські організації Тернопільщини разом із представниками місцевої та обласної влади вирішували дитячі проблеми. Організація відпочинку, навчання, дозвілля, лікування та багато інших питань, які стосуються підростаючого покоління обговорили представники влади та громадських організацій. Не забули і про дітей позбавлених батьківської опіки. ТАРАС ГЕРМАН, представник «Громадського люстраційного комітету» у Тернополі: «Проблеми від народження. Від того, як дитину влаштувати в ...\tДетальніше »\nНапередодні 1 червня Тернопільська об’єднана податкова інспекція спільно з обласною «Асоціацією платників податків» влаштувала справжнє дитяче свято. ПЕТРО ЯКИМЧУК, начальник Тернопільської об’єднаної ДПІ: «Вони сьогодні отримають ряд позитиву, вони зрозуміють для чого існує податкова служба, що таке податки». ІГОР ДУТКА, голова ТВ ВГО Асоціації платників податків України у Тернопільській області: «Щоб діти бачили, що ми їх пам’ятаємо, що ми дбаємо ...\tДетальніше »\nДобрі люди допомогли дітям почути цей світ. Небайдужі мешканці Тернопільщини здали гроші на слухові апарати для слабочуючої малечі. Маленька Вікторія із с. Довге, на Теребовлянщині, потребує слухових протезів. Аби придбати один такий апарат, її батькам доводиться працювати довго і важко. Адже звичайна модель протезу коштує близько 16 тис. грн. Проте і її часто недостатньо. ОЛЬГА БРУХІВСЬКА, мама Вікторії: «Поспілкувалася з ...\tДетальніше »\nПроти воєнних дій в Україні виступають навіть найменші її мешканці. Ввечері 3 березня як тернопільські дітлахи, так і їхні батьки зібралися на бульварі Данила Галицького. У руках – барвисті плакати та кульки кольорів національного прапора. У такий спосіб вони вирішили висловити свою думку з приводу подій, які зараз відбуваються в нашій країні. АЛЬОНА БАРНОВСЬКА, організатор акції: «Наші діти – це ...\tДетальніше »


Чи можуть українці навчатися у Європейському союзі без віз? — Особистий бСВ Тернопіль\nЧи можуть українці навчатися у Європейському союзі без віз?\nНайголовніше питання: чи можна навчатися в Європейському союзі? І так, і ні.\nЯкщо отримання оплачуваної роботи для всіх, хто подорожує без віз, остаточно під забороною, то ситуація з навчанням дещо інша.\nГромадяни, які живуть поза межами Європейського союзу, можуть проходити навчання без візи, за умови, якщо воно буде короткотерміновим. Це пов`язано з тим, що для тих, хто перетинає кордон без візи, діє правило 90/180. Це означає, що на кожні 180 днів людина має знаходитися понад 90 днів поза межами Шенгенської зони. Отож, короткі навчальні курси, тренінги, обміни досвідом можна відвідати, маючи лише закордонний біометричний паспорт.\nПроте, для отримання освіти в коледжах чи університетах Європи цього буде недостатньо. Тому учні та студенти повинні отримати довгострокові візи з метою навчання, або тимчасові посвідки на проживання з метою навчання (залежно від країни, в якій плануєте навчатися).\nКрім того, на території Європейського союзу діють десятки освітніх та наукових програм, до яких можуть долучатися і наші співвічизники. Це дає змогу здобути освіту європейського зразка, отримати новий та цінний досвід, з яким повернутися на рідну землю.\nВласне, в цьому полягає також ідея безвізового режиму. Тепер ми можемо спонтанно відвідати будь-яку європейську країну, побачити, як люди живуть «там», щоб повернувшись назад працювати над створенням європейського суспільства в Україні.\nнавчання в єс, безвіз, україна


Скеля Бабка санаторій Сонячний\nДавно-предавно від скелі Бабка відкололася частина й нависла над узбіччям, але не падала. Сміливці-вівчарі здавна вилізали на цю похилену скелю від Бабки, показуючи свою спритність і відвагу.\nА колись у давнину, як кажуть старі люди, вівчарі на зиму свої вівці не зганяли з полонини в село, а зимували з ними на полі-зимівці.\nВ ці давні часи два вівчарі, які пасли свої вівці на Миндаку, заговорили про Бабку й про вівчарів, які не бояться вилізти на цю скелю.\nВраз перший із них сказав, що він не тільки вилізе на скелю, але й дванадцять разів стане дуба на ній, якщо дістане одинадцять овець і одного барана.\nДругий вівчар згодився дати вівці й барана, і вони заставилися.\nПерший вівчар виліз на скелю, перехрестився й став дуба перший раз. Зрадів, що йому пощастило це зробити. Тоді він удруге перехрестився і став дуба ще і ще. Одинадцять разів він так робив, а на дванадцятий забув перехреститися, й ноги його перехилилися — він почав падати в прірву. Падаючи, ще встиг загойкати:\n— Моє за мною!..\nУсі його вівці й пес побігли до прірви, але другий вівчар побіг їх відганяти. Вівці він відігнав, вони не пострибали за своїм пастирем, а пса не міг відігнати. Скочив пес у прірву за своїм ґаздою.\nВівчар і пес упали з Бабки між каміння й так розбилися, що ні знайти їх, ні зібрати.\nПізніше на тому місці, де впав вівчар, виріс явір, а там, де впав його пес, виріс кущ бузини. Явір і бузина й до сьогодні ростуть між камінням під Бабкою.\nАле сьогодні вже не є тої частки скелі, що висіла над прірвою й на якій ставав дуба вівчар. Бо далеко пізніше котрийсь, теж вівчар, узяв ломика, підважив камінь-велетень, і полетів той у прірву. Впала ця брила між каміння з таким гуркотом, що все село почуло, і люди не могли зрозуміти, звідки може гриміти в сонячну ясну годину.


Поза Євро :: Сайт Міжнародної Майстерні Документального Кіно\nПОЗА ЄВРО/ POZA EURO / BEYOND EURO\nУкраїнсько – польський молодіжний документальний кіноальманах - лабораторія – є розвитком багаторічної співпраці Української майстерні документального кіно із міжнародною Академією Dragon Forum (Польща).\nЗ кількох режисерських версій, кількох історій складатиметься загальна мозаїка сучасного українського та польського суспільства.\nЯк знаковий, часовий привід для творчого спостереження і образного тлумачення життя використовується Футбольний чемпіонат «Євро 2012». Проте, кіно не про футбол – його відзнімуть усі телеканали, а про сучасне життя у зв'язку із цією історичною подією. Предметом нашого інтересу є те, що відбувається за межами основного видовища. Що залишиться, коли роз’їдуться вболівальки та гравці? Ситуація чемпіонату дає можливість створення щільної, концентрованої дії.\nУчасниками проекту – авторами та режисерами можуть стати як зрілі майстри так і молоді студенти, що пройшли конкурс на кращу заявку.\nПредставлені документальні історії повинні мати чітку драматургічну конструкцію. Це можуть бути своєрідні метафори – можливо шокуючі і несподівані, які змусять глядачів і замислитися, і посміхнутися. Ми маємо показати сучасну країну в той час, коли за нею спостерігатиме весь світ.\nДля цього потрібен серйозний етап розробки, в якому молоді режисери зможуть скористатися консультаціями досвідчених колег та видатних майстрів документального кіно України та Польщі, які мають бути артистичними опікунами Проекту.\nУсім проектом в цілому опікуються художні керівники, видатні документалісти: з Польщі - Яцек Блавут, Дорота Рошковська, від України – Олександр Балагура, Сергій Буковський.\nДо того ж, на усіх етапах виробництва молодь має працювати поряд із досвідченими операторами, режисерами монтажу, звукооператорами.\nОсобливість проекту у тому, що він містить дві складові.\nВласне, виробництво фільмів та творча лабораторія, яка має складатися із польсько-українських майстерень: з розвитку проекту, сценарної майстерності виробництва та пост-продакшен.\nМетою нашого проекту є навчання молодих кінематографістів, творча співпраця із досвідченими видатними майстрами під час створення засобами авторського документального кіно художнього образу світу навколо нас.\nСпівпраця з майстрами та молодими польськими колегами, зустрічі із однолітками-глядачами – все це дозволить молодим митцям розкритися, відчути свої можливості, повірити в себе.\nМи впевнені, що цей проект є реальним кроком для зближення молодих митців із наших країн.\nСподіваємося, що вже в найближчому часі Українська та світова документалістика познайомиться із новими цікавими іменами.\nРезультатом проекту мають бути:\nСпільний документальний фільм, який створено із кращих український та польських новел в версіях 60 хв. та 120 хв.\nдокументальний фільм, який створено із новел українських учасників – 65 хв.\nДо того ж, кожен фільм альмаху може бути представлено окремо, як самостіний твір, що є особливо актуально для представлення фільмів на фестивалях та для подальшої кар’єри молодих митців.\n11 українських короткометражних фільмів тривалістю 3 - 10 хвилин;\n6 польських короткометражних фільмів тривалістю 3 - 10 хвилин.


Інколи в житті кожної людини настає момент, коли вона стає байдужою до всього навколишнього. Її ніщо не радує, ніхто не цікавить, і всі дії відбуваються як ніби на автоматі.\nЛюдині стає все важче змусити себе встати і почати виконувати які-небудь справи. Хочеться лягти в позу ембріона, закритися від усіх і нічого не робити. Психологи називають такий стан «синдром емоційного вигоряння».\nХто страждає від емоційного вигорання\nНайчастіше до синдрому вигорання схильні люди, що обертаються в суспільстві, у сфері комунікацій. Люди, чия діяльність орієнтована на взаємозв’язок «людина-людина».\nДо професій в зоні ризику належать: лікарі, педагоги, менеджери та продавці. Нерідко буває, що у працівника накопичується негатив і в один момент людина просто не виходить на роботу – вигоряє.\nУ 1974 році такий стан отримав наукову обґрунтованість. Герберт Фрейденбергер вводить термін «емоційне вигорання» або, як його ще називають «синдром картоплі».\nСиндром емоційного вигорання включає в себе не тільки відсутність натхнення, і позначається загальним емоційним, розумовим і фізичним виснаженням.\nЗа класифікацією психолога В. В. Бойко розрізняють зовнішні та внутрішні фактори, що викликають синдром емоційного вигоряння. Зовнішніми чинниками називають ті події, які впливають на нас ззовні і які змінити ми не в змозі.\nПостійне психоемоційне напруження. Людині, що працює з людьми, постійно доводиться активно вести комунікації. їй потрібно аналізувати інформацію, ставити і вирішувати проблеми, приймати рішення, забарвлюючи їх у різні емоційні тони.\nНапруженість в організації роботи. До неї можна віднести: відсутність необхідного обладнання, нерентабельне планування, розпливчасту інформацію, відсутність результатів. Вкладаючи сили без віддачі людина просто вигорає зсередини.\nНадзвичайна відповідальність за виконання роботи. Коли людина близько до серця бере що-небудь, вона віддає свою енергію цьому процесу. У кожного свої ресурси життєвої сили, але вони не безмежні. Коли вони закінчуються, синдром емоційного вигоряння проявляється в повну силу.\nНегативна атмосфера в професійному колі спілкування. Це може бути «прес» з боку начальства або конфлікти зі співробітниками по роботі.\nТакож емоційне вигорання викликає психологічно важкий контингент, з яким доводиться працювати. Це можуть бути люди з психічними відхиленнями, важковиховувані діти і т. д.\nДо внутрішніх чинників виникнення синдрому вигоряння, які залежать безпосередньо від нас самих, Бойко відніс наступні особливості.\nСлабка емоційна активність. Імпульсивність, чутливість і вразливість можуть повністю заблокувати процес вигорання, що підтверджено численними дослідженнями.\nПідвищена відповідальність у сфері діяльності. У молодих фахівців спочатку часто спостерігається надмірне розчинення в роботі, чи то співчуття пацієнту або переживання за проведення заходу. В такій ситуації людина просто зливає самого себе без залишку. Особливо якщо відбувається стресова ситуація, то в душі залишається глибокий слід неврозного рубця.\nНедостатня мотивація в робочому процесі. Простіше кажучи, коли людина не бачить сенсу у виконаній роботі. Особливо зараз дуже популярні різні курси і тренінги, як для особистої мотивації, так і для мотивації в робочій сфері. У великих фірмах існують окремі робочі місця для менеджерів, орієнтованих конкретно на проблему стимулювання співробітників.\nНевміння визначити, висловити свої емоції викликає стан тривоги, страху і відчуження.\nІснує ряд корисних порад, які будуть корисні як для профілактики, так і для лікування синдрому емоційного вигорання. Павло Сидоров, медик, який спеціалізується в галузях наркології, психіатрії та екології людини, дає наступні рекомендації:\nНеобхідно навчитися визначати і розділяти короткострокові і довгострокові цілі.\nПеріодичний відпочинок від роботи краще ввести в звичку, щоб уникнути перевтоми. Візьміть тайм-аут.\nНавчіться навичкам саморегуляції. До них відноситься: релаксація, внутрішнє схвалення, дихальні вправи.\nЗайміться саморозвитком в особистісній і професійній сферах. Це допоможе вам повірити у свої сили, мобілізує, допоможе придбати необхідні навички.\nСпілкуйтеся. Не дарма багато психологів кажуть, що найчастіше до них приходять не за відповідями на питання, а просто для того, щоб виговоритися. Коли людина ділиться своїми емоціями, ризик вигоряння значно знижується.\nСпорт, здоровий спосіб життя теж впливає на емоційний стан. Найбільш яскравим прикладом є невдоволення жінок своєю фігурою.\nДуже важливу роль відіграє вміння переключатися з однієї сфери діяльності в іншу. Навчіться не зациклюватися на одній проблемі.\nПосміхайтеся. Коли людина посміхається, виробляється гормон серотонін – гормон щастя.\nЕмоційне вигорання може викликати занепад сил, хронічні захворювання і загальну емоційну нестабільність.\nСпочатку дуже складно визначити синдром емоційного вигоряння. Його симптоми, такі як втома, дратівливість, смуток, внутрішнє напруження можуть бути віднесені на рахунок нудьги або короткострокового періоду песимізму. Тому до свого емоційного стану слід ставитися з великою увагою, щоб не допустити раптового нервового зриву або глибокої депресії.


« Богатирська трава\nЧерепашник: вічний фасад »\n1. Абсолютно герметичні і за рахунок цього не пропускають холод в квартиру!\nТаких вікон не буває. Інше питання, що сучасні вікна приблизно в два рази успішніше зберігають тепло, ніж старі «радянські». До того ж вони набагато краще ущільнені. Однак є й інша сторона медалі: приміщення з такими вікнами треба частіше провітрювати.\n2. Повністю ізолюють будь вуличні шуми.\nТа ще виверт. Низькочастотні звуки — трамвая, відбійного молотка, транспортний гул, особливо від багатотонних тягачів — все одно будуть чутні. Але хороші вікна можуть їх істотно зменшити.\nСклопакети із стеклами різної товщини дадуть додатковий ефект за рахунок часткового усунення явищ резонансу. Крім того, послабити резонанс допоможуть склопакети, розбиті на декілька секцій — суцільні великі скла в цьому тільки збільшують його.\n3. Вакуум усередині склопакета дає додаткову звукоізоляцію.\nПри виготовленні склопакета всередині дійсно створюється деяке розрідження для того, щоб стекла щільніше притискалися до рамки. Однак це не вакуум в загальноприйнятому розумінні.\n4. Чим товще вікно, тим краще.\nНе саме вірне твердження, засноване на тому, що повітря — кращий теплоізолятор. Пам’ятайте з курсу шкільної фізики закон конвекції — тепле повітря піднімається вгору, а холодний опускається вниз. Приблизно той же принцип спрацьовує і в повітряному просторі між зовнішніми і внутрішніми стеклами. Уздовж внутрішнього (теплого) скла повітря піднімається, а його місце займає холодний, що опустився вниз уздовж зовнішнього (холодного) скла. Між стеклами утворюється круговорот повітря. Цей вид теплообміну дає найбільші втрати тепла.\nЩоб цього не відбувалося, відстань між стеклами роблять якраз невеликим, його збільшення може призвести до погіршення теплових характеристик склопакета. А утолщают склопакет за рахунок більшої кількості камер (шарів стекол). Але чим більше камер в пакеті, тим він дорожчий. Для Москви оптимальний варіант (ціна — якість) — двокамерний склопакет (три скла).\n5. У нас найдешевші вікна — від за квадратний метр!\nЯкісний «пластик» не може бути дешевим. У всіх поважаючих себе виробників ціни на вікна приблизно однакові. Та й поняття «квадратний метр» абстрактне. Сучасні вікна — складна конструкція, що складається з декількох десятків компонентів. І їх ціна не може визначатися лише площею.\n6. Наші склопакети заповнені аргоном!\nЦе може бути і правдою. Але перевірити, що в реальності знаходиться усередині склопакета, досить складно. Не будете ж ви розбивати скло і спеціальним приладом визначати — аргон там або повітря.\nДо того ж це не так вже й важливо. Теплопровідність газів залежить від їх тиску. А повітря або аргон всередині — не має значення.\n7. Чим товще профіль і чим більше в ньому камер — тим краще.\nПрофіль спочатку пропускає тепло набагато гірше, ніж скло. Тому немає сенсу нарощувати його товщину. Якщо вже вікно і буде «мерзнути», то по склу. А таких морозів, щоб промерз профіль, у нас просто не буває.\nСтандартна схема — трикамерний профіль, два контури ущільнення і двокамерний склопакет — це оптимальний варіант. Вибирайте будь-якого відомого виробника — не прогадаєте.\nДеякі продавці вказують ціни без ПДВ. Пам’ятайте про це. Уточніть, у скільки вам обійдеться установка і доставка замовлених вікон і всієї необхідної комплектації до них (підвіконня, відливи, перехідні профілі і т. п.) разом з ПДВ.\nНа око якість профілю не визначити. Уважно вивчіть заводське маркування на внутрішній стороні віконної коробки (у деяких іноземних виробників вона робиться безпосередньо на профілі). На ній повинно бути клеймо з назвою фірми-виробника (у кожної фірми воно своє) і ряд цифр — номер зміни, номер екструдера (пристрої для виробництва ПВХ-профілів) і дата виготовлення.\nНе довіряйте сліпо рекламі або рекомендаціями знайомих. Дізнайтеся все про компанію, де ви збираєтеся зробити замовлення. А саме:\n— чи давно вона займається цим видом діяльності;\n— сама чи виробляє вікна або є дилером;\n— чи є у фірми-дилера офіційний договір з виробником;\n— яку гарантію дають — вона повинна бути як мінімум на рік. Якщо протягом цього терміну профіль потріскається, пожовтіє, покоробиться і т. п., пред’являйте претензії фірму, що видала гарантію.\nКрім того, не шкідливо буде перевірити наявність відповідних сертифікатів на всі складові вікна, що гарантують якість і придатність застосування в російських кліматичних умовах\nВы прочитали статью на тему — 7 рекламних міфів про пластикові вікна\nНас находят по таким словам — рекламный, пластиковый, окно\nРубрика: Поради про будівництво загородом | Метки: окно, пластиковый, рекламный


Goran Bogicevic , Shutterstock.com\nНапередодні навчального року народилася одна з найвидатніших педагогів ХХ століття - Марія Монтессорі. 31 серпня 1870 року в італійському містечку Кьяровалле на світ з'явилася дівчинка, чиє ім'я багато років тому за рішенням ЮНЕСКО було включено в короткий список з чотирьох педагогів, які визначили педагогічне мислення минулого століття.\nМонтессорі довелося вчитися і працювати в ті часи, коли головним долею жінки вважали будинок і сім'ю. Велику роль у житті зіграла матір, яка вселила в неї переконання, що людина сама може обирати свою долю. У Марії були математичні здібності, але відвідувати технічну школу дівчаткам не дозволяли. Незважаючи на перешкоди, за підтримки батьків вона домоглася свого і отримала атестат.\nПісля цього вона вирішила стати дитячим лікарем, і це було надто сміливим викликом суспільству. Це рішення вважали не просто дивним, а навіть якимось збоченням - лікарями могли бути тільки чоловіки. Навіть батько не схвалював її вибір, і вони перестали спілкуватися. Але знову-таки, цілеспрямованість Марії допомогла їй вступити в медичний університет і успішно його закінчити. Але яких зусиль їй це коштувало! Багато однокурсники відкрито ігнорували її, не розмовляли, не залишали місця в аудиторії. Вважалося неприпустимим, щоб вона вчилася в анатомічному залі, де знаходилися трупи голих людей. Їй доводилося практикуватися по ночах.\nБуло так важко, що дівчина навіть хотіла кинути навчання. Але одного разу, випадково побачивши грає на вулиці дитини, на неї неначе зійшло осяяння: вона відчула своє призначення. Для того, щоб оплачувати університет, вона працювала з розумово відсталими дітьми, яких покинули батьки. Під час цієї роботи вона сформувала головні принципи своєї майбутньої педагогічної методики. Батько знову прийняв свою дочку лише після того, коли її визнали першою жінкою-лікарем в Італії.\nБагато років Марія присвятила психіатрії. У роботі з розумово відсталими дітьми вона домагалася значних результатів. Всупереч поширеній думці, вона вважала, що не всі діти втрачені для суспільства і треба докласти максимум зусиль, щоб адаптувати їх до життя в суспільстві. Багато її учні справлялися з навчанням на такому ж рівні, як і повноцінні діти, а деякі навіть кращі.\nВ 1907 році вона відкрила школу для дітей, який назвала Будинок дитини. Уся обстановка, навчання і виховання були побудовані на принципах Монтессорі, які педагог поклала за основу своєї педагогічної системи. Спочатку ці принципи використовувалися в роботі з дітьми з розумовою відсталістю та педагогічною занедбаністю. Але через деякий час їх почали застосовувати і в роботі зі здоровими дітками.\nВизнання й успіх супроводжували їй вже за життя. Марія багато виступала з лекціями в різних країнах. Педагоги приїжджали переймати досвід, відкривали курси і дитячі сади. Дочка Льва Толстого Тетяна Сухотіна-Товста відвідала Будинок дитини і побачила тут багато реалізованих ідей батька. Російський педагог Юлія Фаусек відкрила в Росії перший дитячий садок-Монтессорі. У радянський час була зроблена спроба переходу дитсадків на нову освітню систему. Але, як і в інших сферах, цю ініціативу чекала невдача - Сталіну не сподобалися новаторські принципи навчання. Методику оголосили реакційної і шкідливою. Останній дитсадок, заснований Фаусек, було закрито в 1930 році.\nМонтессорі все своє життя присвятила чужим дітям, а виховувати свою дитину не могла. Зі своїм коханим, лікарем Джузеппе Монтессано, вони домовилися, що кожен повинен реалізуватися в професійній сфері, тому будуть жити без офіційної реєстрації. Адже за законами того часу, заміжня жінка повинна була залишити роботу. У 26 років вона завагітніла, але народження дитини поза шлюбу означало публічний скандал. Більше того, мати Джузеппе була категорично проти цього союзу, і дитина народилася незаконнонародженим. Ця обставина могла сильно зашкодити її роботі і самій дитині, і сина довелося віддати в село, де той виховувався у фермерській родині. Зараз можна засуджувати її за цей вчинок, але в ті часи закони суспільства були суворі. Незважаючи на те, що вона постійно їх ламала, тут довелося відступити.\nВона іноді відвідувала сина, але не говорила йому правду. Але коли хлопчик підріс, то заявив, що знає, що вона його мати і попросив забрати до себе. Близьке оточення знало про її особисту драму, але їй ще довго доводилося називати сина племінником. Маріо став затятим прихильником педагогіки і продовжував справу своєї матері до кінця життя. У 1929 році вони заснували Міжнародну Монтессорі Асоціацію, яка працює дотепер.\nСильний удар її чекав, коли чоловік оголосив про те, що йде з сім'ї і одружився на іншій жінці. Вона так і не змогла його пробачити. Повністю занурилася в роботу і навчання, освоївши додатково антропологію і психологію. Ще один удар - смерть матері. Сильна жінка не показувала своїх почуттів, але три дні не їла, а чорну одяг носила двадцять років.\nМарія вела активну громадську діяльність, багато їздила по світу, зустрічалася з відомими людьми, боролася за права жінок, під час світових воєн виступала з пацифістськими гаслами. Муссоліні в перші роки своєї влади угледів в її педагогічних принципах шлях розвитку нового суспільства. Почали масово відкриватися школи. Але співпраця тривала недовго. Методика передбачала, що діти повинні виховуватися вільними і мати свою власну думку. А фашистського режиму Муссоліні необхідно було слухняне суспільство. У 1931 році Марія спішно покинула країну і більше ніколи не поверталася на батьківщину. А диктатор наказав закрити всі школи Монтессорі, що було зроблено протягом місяця.\nПедагог жила в Англії, Голландії, але після приходу до влади Гітлера, її послідовників почали переслідувати, школи закривати, а спалювати книги. Разом із сином вона полетіла в Індію. На той час 90% жителів британської колонії були неграмотні. Вона прожила в Індії сім років, постійно була зайнята відкриттям нових шкіл і навчанням педагогів.\nПісля закінчення Другої світової війни у неї з'явилася можливість повернутися в Амстердам. До кінця своїх днів вона займалася педагогічною діяльністю, читанням лекцій, науковою роботою. Її будинок став світовим центром освіти. Тричі її номінували на Нобелівську премію миру.\nЗигмунд Фрейд говорив: «Там, де Монтессорі, я не потрібен». У наш час у всьому світі працює 8 тисяч шкіл Монтессорі і 14 тисяч шкіл, де застосовуються методи. Марія казала: «Діти для мене - невичерпне джерело надії».\nЗвідки родом наші страхи і пристрасті?\nСтала відома доля жінки, яку прикували до стовпа в Донецьку\nВ Україні воює близько тисячі десантників тільки з Пскова


Служба автодоріг звітує про завершення ремонту траси М-07 Київ – Ковель – Ягодин\n22 листопада 2019 о 09:06\nСлужба автомобільних доріг у Волинській області опублікувала відеозвіт про завершення реконструкції автомобільної дороги Київ – Ковель – Ягодин. У 2019 році ремонт вели на відрізку км 478+000 – км 482+100 автодороги М-07. Роботи виконані підрядним підприємством ПрАТ "Броварське шляхово-будівельне управління №50" на замовлення Служби автомобільних доріг у Волинській області. Усі роботи на об'єкті завершено.\nНагадаємо, що розпочали ремонтувати цю дорогу у 2011-му році, напередодні «Євро-2012». Тоді фактично збудували ліву і праву смуги на рівні середнього шару. Відкоригувавши проектну документацію, цьогоріч роботи завершили.\nТепер на цій ділянці дороги функціонує два проїзди, кожен з яких має дві смуги для руху в одному напрямку. Відремонтовано дорожнє покриття, встановлено бар’єрне огородження, протизасліплюючий екран та дорожні знаки, нанесено дорожню розмітку, облаштовано автопавільйони та вбиральні поруч з ними. Загалом кошторисна вартість ремонту склала близько 80 млн грн.


Реп'яхова олія для волосся: відгуки, поради по застосуванню, результати » Добрі поради\nДобрі поради » Краса і Здоровя » Реп'яхова олія для волосся: відгуки, поради по застосуванню, результати\nРеп'яхову олію для волосся, відгуки про який можна буде знайти в статті, володіє великим набором потрібних поживних речовин. Здавна їм користувалися наші бабусі, самостійно виготовляючи це диво-засіб.\nРеп'яхову олію для волосся: відгуки та поради застосування Реп'яхову олію, як було сказано вище, містить у собі дуже багато поживних речовин, які необхідні для хорошого розвитку і швидкого відновлення структури волосся. Саме тому воно допомагає позбутися таких проблем, як лупа, сухість шкіри, випадання волосся, а також їх повільне зростання. Крім впливу безпосередньо на шкірний покрив, масло допомагає відновити і всю довжину волосся: живить, розгладжує лусочки, позбавляє від посічених кінчиків, робить волосся блискучими, м'якими і шовковистим. Реп'яхову олію від випадіння волосся дуже добре допомагає, коли в нього додають різні ефірні мала. Варто відзначити, що їх потрібно додавати не більше п'яти крапель. Також ця базова основа буде відмінно працювати в сукупності з іншим помічником всіх дівчат – касторовою олією. Рицинова олія, як і реп'яхову, є незамінним засобом в косметичці по догляду за волоссям. Разом з реп'яховою воно допоможе позбутися від лупи, зробити волосся м'якими, прискорити їх зростання і помітно додати густоти.\nРеп'яхову олію для волосся: відгуки, рецепти Відгуків про пречудовому дії цього масла можна знайти в інтернеті багато, але для того, щоб цьому повірити, краще всього звернутися до бабусь. Вони розкажуть, як варили масло з кореня лопуха і який ефект давав цей самостійно приготований розчин. Реп'яхову олію проти випадіння волосся зазвичай продається в аптеках зі спеціальними добавками: для відновлення – з кропив'яним екстрактом, для прискорення росту волосся з додаванням настоянки червоного перцю, для укріплення – без добавок. Змішувати це масло можна з будь-якими іншими природними екстрактами. Дуже дієвим рецептом із застосуванням екстракту кореня лопуха вважається маска для волосся з яєчними жовтками, які славляться своїми відновними властивостями і підходять для будь-якого типу волосся: 2 жовтки потрібно з'єднати з 3 столовими ложками реп'яхової олії, все ретельно перемішати і нанести на півтори години.\nВарто відзначити, що змивати таку маску потрібно тільки прохолодною водою. Ще одна порада: всі маски на основі будь-якого масла рослинного походження потрібно робити тільки в підігрітому вигляді. Для цього достатньо поставити пляшечку з олією на водяну баню і почекати 15 хвилин. Це потрібно для того, щоб масло краще входило в шкіру голови і саме волосся. Якщо регулярно робити маски на протязі місяця, то можна помітити чудові результати: волосся почнуть рости в два рази швидше, їх випадання зменшиться, а з часом зведеться на ні, а про лупи і сухій шкірі ви зможете забути. Реп'яхову олію для волосся, відгуки про який можна прочитати вище, стало незамінним помічником всіх дівчат, які вступили в боротьбу за красиву і здорову шевелюру.


2 серпня відбудеться прес-конференція за участі чемпіонів та призерів Всесвітніх Ігор-2017 | Кабінет Міністрів України\nопубліковано 01 серпня 2017\nДодати в календар 2017-08-01 16:50:13 2020-06-06 02:33:28 Europe/Kiev 2 серпня відбудеться прес-конференція за участі чемпіонів та призерів Всесвітніх Ігор-2017 Event organizer. event@organizer.email\n2 серпня в прес-центрі ІА "Укрінформ" відбудеться прес-конференція за участі чемпіонів та призерів Всесвітніх Ігор-2017.\nНа Всесвітніх Іграх-2017 українські спортсмени посіли п'яте місце серед 112 країн із 25 медалями (10 золотих, сім срібних, вісім бронзових).\nУ заліку показових видів спорту українці стали першими, завдяки семи медалям - п'ять золотих і дві бронзових.\n- Ілля Шевляк, президент Спортивного комітету України;\n- Зураб Аласанія, голова правління Національної суспільної телерадіокомпанії України;\n- Лариса Соловйова, багаторазова чемпіонка та рекордсменка ВІ з пауерліфтингу;\n- Данило Болдирев, срібний призер Всесвітніх Ігор зі скелелазіння;\n- Сергій Куляба, чемпіон ВІ з таїландського боксу;\n- Іван Настенко, чемпіон ВІ-2013 з джиу-джитсу.\nАкредитація обов'язкова: +380 (63) 953 44 03 - Анастасія Моргун.


Народний депутат Петро Толочко був опозиціонером блоку Юлії Тимошенко. До того часу, поки він та ще кілька бютівців, зокрема Сергій Правденко та Олексій Ременюк, не залишили фракцію. Перехід був доволі скандальним, з оприлюдненням сум, за які вони, нібито, продалися. Тепер перебіжчики в групі "Народовладдя" і пропрезидентській більшості.\nМинулого тижня до різних регалій Толочка -- депутат, академік, перебіжчик -- додалася ще одна. Тепер він співголова новоутвореної партії "Слов'янський народно-патріотичний союз". А ще Ременюк і Правденко стали "слов`янофілами". Представляючи журналістам нове політичне дітище, екс-бютівці розповідали про спільні гени трьох братніх народів -- України, Росії та Білорусі, абстрагувавшись чомусь від інших слов'ян.\nКореспондент "Поступу" поспілкувалася з Петром Толочком, аби спробувати зрозуміти слов'янський концепт СНПС і одночасно з'ясувати нинішні настрої екс-бютівця. Пройшовши в парламент у першій десятці БЮТу, зараз він засуджує і барикадну політику партії, і радикальний націоналізм Юлії Тимошенко. Однак "Поступу" він зізнався, що відчуває свою провину за те, що так повівся із БЮТом. Але все ж почнімо розмову про нову політичну силу.


Сонник Вбити Павука уві сні великого чорного бачити до чого сниться? | Сонник\nСонник Вбити Павука уві сні великого чорного бачити до чого сниться?\nГоловна › Поради для дому › Сонник › Сонник Вбити Павука уві сні великого чорного бачити до чого сниться?\nПавуки відлякують багатьох людей. Вони плетуть особливі мережі з своєї ж павутини, залучаючи ні про що не підозрює жертву, якої вже не судилося вибратися назад.\nОтруйний павук може взагалі обходитися без павутини, використовуючи свої жвала, а тому до них слід ставитися з особливою увагою. До чого сниться вбивати його? На що повинен звернути увагу сновидець?\nНезважаючи на непоказний зовнішній вигляд приснившегося павука, його треба правильно розтлумачити, і допомогти в цьому зможе сонник. Однак перед цим бажано проаналізувати з’явилася картину і зробити відповідні висновки.\nСон обіцяє отримання важливої новини\nНа початковому етапі сновидець повинен розуміти, що павук відображає його скрупульозність. Чим більше розмір особини, тим складніше чекає робота. Вбити великого павука – до втрати контролю над процесом. Як пишуть деякі снотолкователи, спляча людина може своїми ж руками відрізати шлях до щастя.\nВідповідно до іншого тлумачення, побачений павучок віщує новини. Вам треба звернути увагу на розмір: якщо павук величезний, значить насправді вас очікує вкрай важлива новина. Якщо ви вбили його, то, швидше за все, безцінна інформація буде безповоротно загублена.\nУ всіх своїх невдачах слід звинувачувати тільки себе, по украй мірі, так говориться в одному відомому висловлюванні. Мертвий павук віщує складності в сімейних відносинах, які не так просто подолати. Ваше завдання – ставитися з розумінням до кожного свого домочадцу і не сваритися через дрібниці. Тільки так можна буде зберегти здорові і міцні стосунки.\nЯк описує сонник, вбити павука у сні, який представляв небезпеку для сновидця, — серйозний вчинок. Чорна вдова – один із самих небезпечних видів, укус може призвести до загибелі.\nДізнатися його не так вже складно, оскільки у таких павуків на черевці є візерунок у формі пісочного годинника. Якщо сновидець не помітив у сні маленький укус, то загибель стане неминучою. Цей вид символізує небезпечних ворогів, які готові піти на все заради досягнення своєї мети, і ваше вбивство не стане винятком.\nДо чого сниться вбити отруйна комаха? Багато снотолкователи розповідають про те, що такий символ несе гарні звістки. Швидше за все, вам вдасться здобути перемогу над своїми ворогами і отримати те, до чого так давно прагнули. Для хворих людей мертвий павук віщує швидке одужання.\nБачити чорного павука-хрестовика, що сидить на своїй павутині – до нещасливому життєвого етапу, який ознаменується відчаєм і зневірою. Якщо ви зважитеся його вбити, то приманите до себе ще більші неприємності. Головне – звернути увагу на те, де повзав чорний павук, якщо це була спина, можна готуватися до смерті близької людини.\nВелике значення для сновидця матиме і той, хто позбавив життя павука.\nВони можуть торкнутися не тільки вбивцю, але і його найближче оточення. Якщо ви знаєте побаченого людини, треба обов’язково попередити про небезпеку.\nДо чого сниться вбити павуків самому? Для отримання відповіді на це питання необхідно детально проаналізувати особливості сновидіння. Якщо ви бачите, як маленький павук повзе по голові і там знаходить свою смерть від вашої руки, значить насправді чекає непростий розрив з коханою людиною. Швидше за все, проблема буде пов’язана з тим, що вам не вдається дати багато вільного часу і тепла своєму партнерові. Вашому обранцеві хочеться жити і насолоджуватися поточним моментом, не враховуючи графіки і плани. Доведеться зробити непростий вибір:\nвідмовитися від своєї мрії заради шлюбу і сім’ї;\nрозірвати турбують відносини і з головою зануритися в робочий процес.\nБачити багато павуків, які почали наближатися уві сні для атаки, — до постійних суперечок зі своєю другою половиною. Проблема полягає лише в тому, що для нормалізації поточного стану треба буде піти на поступки, відступаючи від своїх принципів, якими б правильними вони не здавались.\nУ кожному толкователе можна знайти особливі тлумачення, відповідні вашим сценарієм.\nчоловікам – до постійних сварок зі своєю другою половинкою;\nжінкам – аналогічне тлумачення, пов’язане зі сварками.\nЯкщо перед вами чорний і страшний тарантул, і ви відчуваєте страх, то, швидше за все, ви повинні покаятися за скоєні проступки. Снотолкователь рекомендує задуматися над своїми діями і спробувати оцінити їх. Якщо ви вбиваєте павуків у своєму сні, означає насправді ваше життя буде наповнене бідами.\nЯкщо сплячий людина намагається втекти від великого павука, значить удача скоро відвернеться від нього. Якщо ж він зміг знайти хоробрість і дати відсіч, то, швидше за все, кмітливість та ерудованість допоможуть вибратися зі скрутного становища. Крім того, не можна покладатися на волю випадку, оскільки він буде не на вашу користь.\nКоли мова заходить про думці Лоффа, який бачить павука як нешкідливого і сакрального ткача, вам треба зрозуміти, що вбивство відображає внутрішній конфлікт людини.\nНа думку Східного сонника, сновидець не може адекватно сприймати дійсність, і тому постійно страждає. В заключенні хочеться сказати про те, що майже всі павуки отруйні, крім скакуна, вважається вегетаріанцем.\nЗвичайно ж, у нього є отрута, але тільки для порятунку власного життя, і першим він ніколи не нападе. Якщо сновидець вбив того, хто не зробив йому нічого поганого, то, швидше за все, є певні проблеми з світосприйняттям. Навіть якщо скакун стрибнув на вас, а ви відкинули його, значить вас будуть чекати погані звістки.


Аміачна вода, внесення аміачної води\nПрАТ «Миронівка «Райагрохім» пропонує сільгоспвиробникам рідке мінеральне добриво – аміачну воду. Аміачна вода — (NH3)H2O — високоефективне рідке азотне добриво. Воно являє собою рідину, безбарвну або жовтуватого кольору, з різким запахом. Наше підприємство виробляє аміачну воду шляхом насичення води газоподібним аміаком у закритих посудинах під тиском близько 2 атм. Існує дві марки аміачної води — А, Б. Найпоширенішим та найвикористовуванішим є добриво марки А яке містить 20% азоту і 25% аміаку, марка ж Б — містить 16,5% азоту і 20,5% аміаку являється менш поширеною.\nУ порівнянні з іншими азотовмісними добривами аміачна вода має ряд переваг. При внесені аміачної води в ґрунт вона швидко поглинається ґрунтовими колоїдами, частина з’єднується з ґрунтовою вологою і перетворюється в неменш доступний для рослини гідроксид амонію (для порівняння: аміачна селітра вимивається водою та не засвоюється рослиною із–за хімічної формули, в якій азот в менш доступній для рослини формі, до того ж часте використання аміачної селітри, як основного азотного добрива призводить до закислення ґрунту, що приводить до додаткових витрат на нейтралізацію «кислих» ґрунтів). Також якщо порівняти ціну аміачної води із ціною аміачної селітри, то різниця очевидна в півтора-два рази. Тому її використання дуже вигідне з економічної точки зору. Також неможна не підкреслити, що це добриво являється універсальним, тому що його можна використовувати для різних сільськогосподарських культур. Застосування аміачної води дозволяє забезпечити необхідний вміст в ґрунті азоту протягом усього вегетаційного періоду в житті рослин, що благотворно позначається на їхньому розвитку і як наслідок майбутньому урожаю. Аміачна вода знищує та вбиває всіх присутніх у ґрунті гризунів, шкідників та їх личинок, гриби та хвороби рослин.\nТакож у випадку бажання партнера маємо технічну можливість для завезення (жд цистернами чи автотранспортом), перекачку чи зберігання аміачної води, завезення жд цистерн та перекачку безводного аміаку та доставку у Ваше господарство.\n0503129433 (Продаж мінеральних добрив)


Харрасмент по-українськи або як нардеп до журналіста непристойні пропозиції робив - popcorn.news\nHome Z-rada Харрасмент по-українськи або як нардеп до журналіста непристойні пропозиції робив\nХаррасмент по-українськи або як нардеп до журналіста непристойні пропозиції робив\nВ Україні теж є харрасмент - на найвищому рівні. Лещенко пристав до Дзиндзи з непристойними пропозиціями\nПеред виборами всі говорили з приводу Зеленського, що не можна робити президентом країни коміка. Проте, набирати коміків у Верховну Раду і працівниками в ЗМІ – це для нашої країни повністю нормально. Так, після чергового конфлікту нардепа Сергія Лещенка звинуватили в харрасменті. Причому зробив це, як не парадоксально, чоловік.\nЖурналіст Андрій Дзиндзя заявив, що Сергій Лещенко на черговому засіданні Верховної Ради запропонував йому … як би це м’якше висловитися … зайнятися оральним сексом, на що Дзиндзя відповів, що скоро нардеп сам робитиме те, що запропонував йому. Після цього журналіст звинуватив Лещенка в харрасменті! Ось такі речі відбуваються в кулуарах української політики. Якщо в США і Європі харрасмент вважається, перш за все, проблемою домагань до жінок, то в нашій країні парламентарії домагаються до чоловіків. Українські реалії настільки суворі…\nЗрозуміло, сам Лещенко все заперечує. Каже, мовляв, нехай у дзеркало на себе подивиться, які йому непристойні пропозиції. Загалом, все в дусі української політики. Спочатку щось сказати або зробити, а потім робити вигляд, що “я не я, і хата не моя”. Це українська влада вміє робити якнайкраще.\nPrevious articleПовернення блудного олігарха. Ігор Коломойський повернувся в Україну\nNext articleЄвробляхери радіють. Штрафи перенесли до серпня


Нова колекція AEG Mastery Range отримала нагороду Red Dot 2017 - SharaBT\nдодому Новини технологій Нова колекція AEG Mastery Range отримала нагороду Red Dot 2017\nНагорода Red Dot 2017 для нової колекції AEG Mastery Range\nТехніка AEG з нової серії Mastery Range удостоїлася нагороди за видатний дизайн в категорії «Кращі з кращих» премії Red Dot. AEG Mastery Range – це інноваційні рішення для кухні, які інтерактивно взаємодіють з користувачем, адаптуючись до способу взаємодії і створюючи гармонійне відчуття. Вся побутова техніка AEG продумана до дрібниць з урахуванням потреб сучасних користувачів для організації максимально комфортного простору на кухні.\nГоловна ідея AEG Mastery Range – «чуйна» інтерфейс, який поєднує інноваційні технології і ергономічність. Тут немає нічого зайвого, кожна деталь і функція служать для комфорту: від пристроїв для приготування або охолодження страв до миття посуду. Приміром, багатофункціональна духовка SenseCook з термощупом допоможе приготувати м’ясо до потрібного стану, без ризику пересмажити, а система ComfortLift в посудомийній машині з інноваційним механізмом підйому кошика позбавить від необхідності нагинатися при завантаженні і розвантаженні для максимальної зручності і комфорту.\nЗа останні 20 років на кухні сталася справжня революція. Раніше це було допоміжне приміщення, а сьогодні кухня – це серце будинку, де близькі проводять більшу частину часу і зустрічаються з друзями. Люди чекають від кухні, що це буде особливий простір, де можна приготувати смачні страви, але при цьому зібрати гостей, розслабитися і відпочити. Важливо, щоб кухня була сучасною, але разом з тим залишала простір для фантазії, щоб процес готування не був повністю автоматизований, адже гастрономічні експерименти – це, в першу чергу, розвага. У цьому відношенні нова лінійка AEG Mastery Range – ідеальний варіант: з одного боку, відмінний помічник на кухні з інтуїтивно зрозумілим керуванням, а інший – з нею зручно готувати.\nНагорода «Кращий з кращих»\nНагорода «Кращий з кращих» за версією Red Dot присуджується міжнародним журі з 40 експертів, що оцінюють функціональність, інновації, якість та екологічні якості пристроїв.\n«Бути визнаним міжнародним журі у сфері дизайну — це велика честь, — вважає Саймон Бредфорд, віце-президент по дизайну підрозділи великої побутової техніки Electrolux в Європі. Техніка AEG – це чудовий приклад якості, зручності використання і єдності дизайну».\nRed Dot є всесвітньо визнаним знаком переваги, а також однією з найбільш відомих нагород за якість дизайну та інновації. Зазначені цим знаком продукти будуть представлені на експозиції в Red Dot Design Museum в Ессені (Німеччина), а також на www.red-dot.org\nElectrolux є світовим лідером з комплексним рішенням у професійній і побутовій техніці. Щорічно компанія реалізовує понад 50 мільйонів одиниць продукції більш ніж у 150 країнах світу. Компанія робить ставку на ретельно продумані, інноваційні рішення, в основі розробки яких лежить глибоке вивчення споживчих та професійних уподобань. У Росії компанія реалізує техніку трьох брендів концерну: AEG, Electrolux і Zanussi. Продуктове портфоліо включає в себе величезний асортимент вбудованої і що стоїть окремо техніки. У тому числі: духові шафи, варильні поверхні, витяжні вентилятори, холодильники, морозильні ларі, винні шафи, плити, посудомийні та пральні машини, пилососи, малу побутову техніку, побутову хімію, посуд і різноманітні, корисні аксесуари для приготування їжі. За додатковою інформацією звертайтеся на www.electrolux.ru, aeg.ru і zanussi.ru\nпопередня стаття80-й ювілейний і 27-й спільний з «Ельдорадо» космічний День Донора LG!\nнаступна статтяПерша в світі посудомийна машина з підйомним механізмом Electrolux ComfortLift