Україна - у числі лідерів з корупції у бізнесі\nГромадська думка 5128 переглядів\nОпубліковано - 7.05.2013 21:20 | Всі новини | Версія для друку | Коментарі (0)\nУкраїна опинилася на третьому місці в Європі за рівнем корупції у бізнесі, стверджується у дослідженні консалтингової компанії Ernst & Young.\nТак, 85% опитаних українських менеджерів вважають хабар невід’ємним елементом ведення бізнесу.\nПерше місце у рейтингу зайняли бізнесмени Словенії - 96% респондентів назвали підкуп буденною справою. Друге місце серед європейських країн посіла Хорватія (90%).\nСитуація у Словаччині, Греції, Сербії і Росії також не викликає оптимізму, адже понад 80% опитаних з цих країн визнали популярність корупції. Таким чином, згадані держави за рівнем корумпованості економіки можна порівняти з Кенією (94%) або Нігерією (89%).\nНайменше, згідно з дослідженням, корупція поширена у Швейцарії: тільки 10% менеджерів з цієї країни відзначили велике значення хабарництва у їхній діяльності. Аналогічний показник для Фінляндії та Швеції склав 12%, для Норвегії - 17%.\nУ багатьох країнах загостренню ситуації сприяла економічна криза, зазначає представник Ernst & Young Штефан Гайснер. У гонитві за хорошими економічними показниками чимало менеджерів вдаються до сумнівних методів.\nЗазвичай працівники фірм не мають особистої вигоди від таких операцій і діють в інтересах компанії. Однак Гайснер застерігає, що для підприємства це може обернутися "ведмежою послугою", адже "корупційні скандали можуть загрожувати подальшому існуванню фірми".\nРаніше повідомлялося, що придушені зовнішнім тестуванням хабарі за вступ до українських вишів успішно були замінені на хабарі за те, щоб не вилетіти з вузів.


Зростає попит останнім часом і на інший продукт – на українські вишиті сорочки / Центральний\nЗростає попит останнім часом і на інший продукт – на українські вишиті сорочки\nВсе більше молоді та дорослих віддають перевагу вишиванкам. Полтаву ця тенденція теж не оминула, говорять працівники Художнього салону.\nУкраїнські вишиті сорочки знову в моді. Віддавна повелося, що вони оберігають свого власника від усіляких негараздів. На сорочках майстрині вишивали оригінальні символічні візерунки-обереги, це – унікальне народне мистецтво, що розкриває невичерпне багатство людської творчості, хисту і фантазії. Зазвичай, говорять у Художньому салоні, люди купують сорочки собі, у подарнунок або на згадку про перебування на Полтавщині. Багато купують вишиванок і росіяни та гості з Далекого Зарубіжжя – представники української діаспори з Канади та США. Директор салону Людмила Солодкова зазначає – дуже приємно, що найактивнішими покупцями цих виробів є молодь. Бувають випадки, коли покупці приходять, приміряють одяг і вже в ньому йдуть з салону.\nМи навіть спеціально в салон купили праску, прасуємо сорочки, тому що скільки було випадків, що вдягалися в них, бачивши як гарно виглядають навіть з джинсами, брюками/\nЛюдмила Солодкова розповіла – в середньому за місяць купують 20 жіночих блуз, близько 30 чоловічих сорочок та багато дитячих вишиванок. Батьки із задоволенням купують національний одяг діткам, адже у дитсадках та школах проводиться багато заходів – вечорниць, «Козацьких розваг», де просто душа не дозволить вдягнутися у звичайне вбрання. Це свідчить, що в Україні відновлюється тенденція до збереження національних символів та мистецьких здобутків.\n10 січня 2008, 15:00 439


На Житомирщині пройде фестиваль чорниці (В Олевську Житомирської області 7 липня на свято Івана Купала пройде міжнародний фестиваль чорниці)\nНа Житомирщині пройде фестиваль чорниці\n20.06.2013 11:59 274\nВ Олевську Житомирської області 7 липня на свято Івана Купала пройде міжнародний фестиваль чорниці.\nПро це повідомив голова Олевської райдержадміністрації Андрій Дяченко.\nЗа його словами, на фестиваль чорниці в Олевськ приїдуть мешканці із сіл Житомирського району та з сусідньої Республіки Білорусь. «Люди виставлятимуть стенди з ягодами, купуватимуть, пропагуватимуть і пробуватимуть їх», - уточнив Дяченко.\nНа фестивалі ягід також виступатимуть дитячі колективи з України та Білорусі, повідомляє «УНІАН».\nЗа словами голови райдержадміністрації, свято ягоди отримає цього літа міжнародне значення. Його мета - привернути увагу до багатств українського Полісся.\n«В Олевськ справді з'їдуться багато людей. У святі активну участь візьмуть дорослі місцеві жителі й діти з дитячих садочків, які збирають і презентують лісові ягоди житомирського Полісся», - уточнив Дяченко.\nпопередня новина Вчені назвали найбільш забруднений район Києва наступна новина Кабмін затвердив план заходів щодо відзначення річниці незалежності


1. Етнічний розвиток Русі.\n2. Хрещення русичів.\n3. Вплив християнізації на розвиток держави.\nВизначення етнічної структури в Київській Русі -- проблема актуальна і складна. Актуальна, оскільки її роз-в'язання є ключем для визначення спадкоємця києво-руської культурно-історичної спадщини. Складна тому, що вирішенню цього питання заважають не тільки обме-женість та фрагментарність джерел, а й політична кон'юнктура, політико-ідеологічні впливи.\nСуть проблеми етнічного складу Київської Русі сфор-мульовано в питанні: «Що існувало в Давньоруській дер-жаві: стійка єдина давньоруська народність чи окремі пра-етноси українців, росіян, білорусів?» Одну з перших спроб дати відповідь на це запитання зробив у другій половині XVII ст. Феодосій Сафонович, який у своїй «Хроніці» по-казував Київську Русь як державу, де проживає єдиний народ від Галича до Володимира-на-Клязьмі. Дещо своє-рідною була інтерпретація ідеї етнічної єдності східних слов'ян російських істориків -- М. Карамзіна, С. Соловйо-ва, В. Ключевського, які висвітлювали історію Київської Русі як перший період існування Російської держави, пра-українці та прабілоруси зображалися не як окремі етнічні утворення, а лише як гілки єдиного російського народу. Ще далі в середині XIX ст. пішов М. Погодін. За його кон-цепцією, у Києві до XIII ст. жили росіяни, які тільки піс-ля татарського нашестя емігрували на Верхню Волгу, а на їхнє місце з Галичини та Волині прийшли українці.\nКритикуючи погляди М. Погодіна, М. Грушевський заклав підвалини нового підходу до розв'язання проблеми етнічного кладу Київської Русі. У своїх працях він обстоював ідею безперервності та нерозривності українського іс-торичного процесу і дійшов висновку, що український на-род на своїх історичних землях існує з IV ст. н. є. спершу під назвою антів, потім полян, а згодом русів. Київська держа-на, право, культура були витвором однієї народності -- ук-раїнсько-руської, а Володимиро-Московська держава не була ні спадкоємицею, ані наступницею Київської Русі, нона виросла на своєму корені і є наслідком енергії та ак-тивності народності «великоруської» (російської).\nУ радянську добу офіційна історична наука до середи-ни 30-х років розглядала етнічні процеси в Київській Русі з позицій близьких до концепції М. Грушевського. Проте в повоєнний період значного поширення набула теорія єди-ної давньоруської народності, родоначальниками якої ста-ли російські історики Б. Греков, В. Мавродін, Л. Черепній. І хоча в наукових дискусіях висловлювалися серйозні кри-тичні зауваження з приводу цієї концепції, вона була ви-знана і схвалена радянським керівництвом, оскільки сприяла зміцненню внутрішньої єдності СРСР. 10 січня 1954 року ЦК КПРС затвердив «Тези про 300-річчя воз-з'єднання України з Росією (1654--1954 pp.)», в основу яких було покладено ідею про те, що російський, україн-ський та білоруський народи походять від єдиного кореня -- давньоруської народності. Поява офіційно узаконеної кон-цепції на тривалий час заблокувала наукову розробку проблеми етнічного складу Київської Русі. Надалі теза про єдину давньоруську народність стала своєрідним підґрун-тям для формування постулату про «нову етнополітичну спільність -- радянський народ».\nЗ моменту проголошення незалежності України розпо-чинається новий раунд дискусій, у центрі яких опинилися проблеми формування східнослов'янських народностей та етнічної структури Київської Русі. Тезу про існування єди-ної східнослов'янської етнокультурної спільності (в літе-ратурі зустрічаються також терміни «давньоруська народ-ність», «давньоруська етнічна спільність», «єдиний дав-ньоруський етнос» тощо) обстоюють П. Толочко, М. Кот-ляр, О. Моця, В. Ричка та ін. Чимало дослідників (І. Брай-чевський, Я. Ісаєвич, М. Дашкевич, Л. Залізняк та ін.), розвиваючи ідеї М. Грушевського, намагаються обґрунту-вати різні варіанти «окремішності» українського народу, вважаючи саме його засновником і панівним етносом Київ-ської Русі.\nТак, прихильники існування єдиної східнослов'янсь-кої етнокультурної спільності переконані, що під впливом посилення політичної єдності, зміцнення централізації держави, запровадження єдиної релігії -- християнства у ході боротьби проти зовнішнього ворога активно відбува-лися процеси етнічної консолідації давньоруського насе-лення. На їхню думку, про реальне існування в межах Ки-ївської Русі давньоруської народності свідчать такі сус-пільні процеси та явища:\nукорінились єдині традиції, звичаї, юридичні норми (починаючи з другої половини І тис. на більшій частині східно-слов'янської території існував стереотипний під-курганний обряд поховання; на теренах усієї Київської Ру-сі функціонувала «Руська правда» тощо);\nусталилась єдина матеріальна культура (археологічні розкопки та писемні джерела свідчать про повну чи частко-ву аналогічність у різних районах давньоруської держави таких компонентів культури, як одяг знаті і воїнів, зброя, фортеці та інші оборонні споруди, спосіб будівництва до-ріг, типи тих або інших ремісничих виробів тощо);\nз'явилась єдина руська етнічна свідомість (літопис-ці, як правило, говорять про Русь як сукупність усіх зе-мель-князівств; все східнослов'янське населення органіч-но прийняло етнонім «руський», «русин», «русич»);\nконсолідувалась елітна верства вищих феодалів Ки-ївської Русі, що вела свій родовід від династії Рюриковичів і не поділяла себе етнічно.\nОпонуючи теорії єдиної східнослов'янської етнокуль-турної спільності, намагаючись ствердити правомірність свого погляду, прихильники ідеї відокремленого розвитку кожного із східнослов'янських народів висувають свої контраргументи:\nУтвердження єдиної мови не може бути завершаль-ним актом, визначальним фактором у процесі етнічної консолідації. Адже поширення латини в Західній Європі не привело до утворення «єдиної латинської народності» на західноєвропейських теренах. До того ж у Київській Ру-сі єдиною була тільки церковнослов'янська мова, а мова світська в процесі освоєння східними слов'янами північ-них та північно-східних територій зазнала впливів фіно-угорського та балтійського етнічних масивів. Через це сформувалася низка діалектів -- псковсько-полоцько-смо-ленський, новгородсько-володимиро-суздальський тощо.\nДавньоруська держава була поліетнічною. До її скла-ду входила велика кількість неслов'янських племен: балтські етнічні утворення (лити, пруси, ятвяги та ін.), угро-фіни (меря, мурома, мордва та ін.), тюркські народності (печеніги, торки, берендеї тощо). Навіть ті 15 слов'янсь-ких племен, що увійшли до держави Русь, вже в VIII ст. не були єдиним народом. Ось як характеризує їх Нестор Літо-писець: «Усі племена мали свої звичаї, і закони предків своїх, і заповіти, кожне -- свій норов». Щоб переплавити ці різнорідні етнічні утворення в єдину етнокультурну спільність, необхідні були потужні засоби впливу та час. Однак нерозвиненість комунікацій, величезна підвладна територія, відносна слабкість впливу центру на окраїни, нетривалість існування давньоруської держави (лише на-прикінці X ст. остаточно сформувалися державні структу-ри, а вже в середині XII ст. вона розпалася на незалежні князівства) суттєво ускладнювали процес етнічної консо-лідації, ослаблювали єдність і унеможливлювали появу єдиної етнічної свідомості серед широких народних мас.\n3. Політична єдність Київської Русі (єдина назва дер-жави, одна правляча династія, загальноруська свідомість правлячої верхівки тощо) не свідчить про етнічну моно-літність. Ці риси притаманні всім імперіям, зокрема, Ро-сійська імперія, яка зібрала під скіпетром Романових 130 народів та народностей, була політично єдиною країною -- нею правила одна династія, правляча верхівка в провінці-ях мала московсько-центристські погляди тощо, але зов-сім не являла собою однорідного етнічного масиву1.\nВ основі альтернативи теорії єдиної східнослов'янської етнокультурної спільноти лежить теза про те, що україн-ська, російська та білоруська народності почали консолі-дуватися задовго до утворення Київської Русі. На основі південно-західних племінних союзів (полян, древлян, сіверян, тиверців та ін.) за участю іранських етнічних еле-ментів формувалася українська народність. Північно-схід-на гілка слов'янських племен інтегрувалася з угро-фін-ськими племенами (чудь, весь, мордва та ін.) і лягла в основу російської народності. Західна група східно-слов'янських племен слов'янізувала споконвічні землі балтів. Внаслідок цих етнічних процесів утворилися бал-то-слов'янські племена -- пращури білорусів.\nОтже, питання визначення етнічної структури Київ-ської Русі й досі лишається відкритим. Подальші пошуки істини вимагають від дослідників максимального дистанціювання від політичної кон'юнктури, розширення кола джерел (археологічних, лінгвістичних тощо), які підда-ються аналізу, пошуку нових ідей та підходів у процесі дослідження та інтерпретації вже відомих фактів та мате-ріалів.\nЗапровадження християнства -- це епохальний пово-рот в історії Давньоруської держави, який не тільки суттє-во вплинув на всі сфери тогочасного суспільного життя, а й надовго визначив характерні особливості вітчизняної мо-делі історичного розвитку.\nПрийшовши до влади, Володимир Великий спробував провести релігійну реформу, суть якої полягала в модерні-зації язичництва, запровадженні на Русі культу єдиного бога -- громовержця Перуна. Ієрархія новоствореного пан-теону відповідала розкладу політичних сил у країні, адже верховним божеством було визнано не полянського Даждь-бога, а новгородського Перуна. Очевидно, Володимир мав зважати як на новгородську еліту, завдяки грошам якої прийшов до влади, так і на норманських найманців, на ме-чі яких спирався (громовержець Одін -- брат-близнюк ли-товсько-слов'янського Перуна -- був покровителем скан-динавської дружини). Проте навіть модернізована стара релігія не відповідала потребам часу: вона гальмувала про-цес державотворення; не захищала багатств і привілеїв феодальної верхівки, що набирала сили; ускладнювала розвиток зв'язків з християнськими країнами. Тому за-провадження нової державної монотеїстичної релігії стало життєвою необхідністю. Вибір було зупинено на христи-янстві візантійського зразка. І це зовсім не випадково. По-перше, ще за часів існування античних міст-держав для Подніпров'я визначився південний вектор цивілізаціиної орієнтації, який значно посилився з появою торгового шляху «із варяг у греки». По-друге, у державної еліти вже існували досвід та традиція хрещення (Аскольд, Ольга), пов'язані з Константинополем. По-третє, відповідно до ві-зантійської моделі християнства світська влада домінува-ла над релігійною, що цілком влаштовувало великого кня-зя: ідеологічну підтримку своїм державотворчим планам він отримував, а контроль над ним з боку церкви не вста-новлювався. По-четверте, візантійське православ'я знайомило Русь з християнським віровченням рідною мовою, що значно прискорювало і спрощувало процес поширення та утвердження нової релігії. Єдине, що тривожило Воло-димира, -- це реальна загроза через прийняття християн-ства потрапити в ідеологічну або ж навіть політичну за-лежність від Візантії.\nРозв'язанню проблеми посприяв збіг обставин. У 986 р. візантійський імператор Василь II, проти якого виступили земельні магнати, попросив у Володимира військової допо-моги для придушення заколотників. Київський князь по-годився, але висунув вимогу -- одруження із сестрою імпе-ратора Анною. Це була надзвичайно висока ціна, адже від-повідно до існуючих тоді канонів візантійські принцеси могли виходити заміж лише за рівних собі або хоча б за представників родини німецьких імператорів. Проте об-ставини були сильніші за традиції: реальна загроза Кон-стантинополю змусила Василя II піти на поступки, водно-час він сам висунув вимогу, щоб Володимир охрестився і запровадив християнство на Русі. Виконуючи умови русь-ко-візантійської угоди, у Києві хрестився Володимир.\nШеститисячне руське військо допомогло візантійсько-му імператору розбити сили феодальної опозиції влітку 988 р. у битві під Хрисополем. Проте, опанувавши ситуа-цію, імператор зрікся своїх обіцянок і відмовив князю від-дати за нього сестру. Намагаючись досягти поставленої ме-ти, Володимир здійснює блискавичний похід до Криму і захоплює важливий пункт візантійського панування на півострові, головну житницю імперії -- Херсонес (Кор-сунь). Імператору нічого не залишилось, як виконати умо-ви угоди. Саме в Корсуні восени 989 р. Володимир взяв шлюб з Анною. Ця подія і стала точкою відліку процесу насадження християнства на Русі. Драматичні події, пов'язані із запровадженням нової релігії, що відбулися протягом трьох років (988, 989, 990) літописцем спресова-ні в один -- 988 р. Насправді християнізація Русі тривала декілька століть.\nПрийняття християнства значно вплинуло на подаль-ший розвиток Київської Русі:\n1. Нова віра сприяла остаточному розкладу родового ладу й формуванню та зміцненню нових феодальних від-носин у східних слов'ян. Християнство, сформоване як ре-лігія класового суспільства, освячувало владу панівної елі-ти, соціальну диференціацію та всю феодальну систему. Водночас воно рішуче тверджувало рівність усіх перед Богом, чим закладало принципово нові підвалини в ідеоло-гічні моделі майже всіх соціальних рухів, у тому числі ан-тифеодальних.\n3. Прийняття християнства сприяло зростанню міжнародного авторитету держави. Хрещення Русі та од- руження на сестрі візантійського імператора ввели Володимира у коло християнської сім'ї європейських правителів, а Давньоруській державі відкрили шлях до її визнання європейською християнською спільнотою. З того часу великий князь ставав повноцінним суб'єктом міжнародного права: кордони його держави вважалися недоторканними (бодай номінально); на полі бою княжих воїнів брали в полон, а не в рабство, та ін. Запровадження нової віри не стало основою ідеологічної та політичної залежності від Константинополя. Навпаки, воно сприяло налагодженню і розширенню плідних зв'язків, заснованих на принципі рівноправності, з багатьма європейськими країнами. Це підтверджують тісні контакти з Німеччиною, Польщею, Швецією, Римом. Після християнізації Русь була навіть тісніше пов'язана із Заходом, ніж з Візантією, про що свідчать численні шлюбні угоди династії Рюриковичів. Зокрема, протягом X--XIII ст. вони уклали 83 шлюби з представниками західноєвропейських родин, а з членами візантійських династій лише 12.\n4. Під впливом християнства поступово відбулася докорінна зміна світобачення та світосприйняття населення Давньоруської держави. Особливістю язичницького світогляду було обожнення природи. Язичництво пригнічувало людську душу і виховувало страх перед природними силами. Оголошення християнством Бога надприродною силою, яка керує світом, докорінно змінило ситуацію, позбавивши людину цього страху. Поступово відбувається зміщення акценту в релігійній вірі: він переноситься із зовнішнього на внутрішній світ людини, внаслідок чого лю-дина отримує свободу вибору поведінки. Справедлива роз-плата чекає в потойбічному світі. Такі якісні зміни помітно вплинули на звичаї та мораль ранньофеодального суспіль-ства: певною мірою пом'якшилися стосунки між людьми, було усунено полігамію, засуджено звичаї родової помсти, поліпшилося ставлення до бідних, особливо до рабів.\n5. Нова віра заклала якісно нові підвалини в культур-ній сфері, сприяла розвитку писемності, літератури, ар-хітектури та мистецтва.\nПравославна церква не стала справжнім гарантом захисту різних соціальних верств, вагомою противагою самодержавній владі. Це зумовлено насамперед візантій-ською моделлю християнства. Саме вона дала змогу русь-ким самодержцям підім'яти під себе духовну владу. По-перше, відповідно до візантійських канонів церква мала підпорядковуватися світській владі, тоді як за католициз-му навпаки -- світська влада підкорялася духовній. По-друге, відсутність целібату (обов'язкова безшлюбність у католицького духовенства) не давала змоги духовенству православному, переобтяженому сім'ями, законсервова-ному практикою передачі своєї професії в спадок, ні по-повнювати свої кадри за рахунок здібних людей з низів, ні стати справжнім духовним опонентом світській владі. По-третє, православна церква не одержувала такої могутньої підтримки ззовні, яку мала завдяки діям Папи Римського католицька церква, і тому православ'я не могло стати пе-решкодою на шляху створення російськими правителями системи загального підкорення державі всіх сфер суспіль-ного життя.\nПрилучення до багатств світової культури було об-межене. На противагу країнам Західної Європи, а також слов'янським державам Польщі та Чехії, де утвердився за-хідний католицький варіант християнства і мовою бого-служіння та церковної літератури була латина, на Русі церковна служба правилася слов'янською мовою. Без-умовно, це сприяло швидкому поширенню нової релігії се-ред населення, але водночас помітно звужувало русло культурного потоку, адже прилучення до світової культу-ри відбувалося, головним чином, через слов'янську літера-туру з Болгарії, Сербії та частково через грецькі книги, що перекладалися на Русі. Усунення на тривалий час з полязору руської еліти цілих пластів латиномовної літератури суттєво перешкоджало процесам накопичення знань та об-міну інформацією, тим самим зумовлюючи наростання певної культурної замкненості країни.\n3. Цивілізуючий вплив Візантії на Русь був затухаю-чим. З часу прийняття Руссю християнства до падіння Ві-зантії в XV ст. під натиском турків ця імперія не виходила із стану перманентної кризи. Криза політична завжди зу-мовлює кризу духовну. Поширені в XIII--XV ст. настрої бродіння, посилення впливу містицизму, проповідь аске-тизму, відчуженості від життя були ознаками кризи візан-тійської духовної еліти. Вона не зуміла піти далі засвоєння античної спадщини, осмислити сучасні суспільні процеси і тому залишилася відірваною від загальної течії світової суспільної думки. Потенціал візантійського цивілізуючо-го впливу поступово згасав, продукуючи замість енергії та новаторства традиціоналізм та консерватизм. Наслідком цього стали занепад шкільної та гальмування університет-ської освіти, обмеження духовної свободи, що зумовило стійку тенденцію відставання від Заходу в багатьох сферах суспільного життя.\nОтже, запровадження християнства на Русі, безумов-но, було явищем прогресивним. Воно сприяло формуван-ню та зміцненню феодальних відносин, розвитку держав-ності, зростанню міжнародного авторитету, розвитку культури. Однак візантійська модель християнства згодом стала підґрунтям не тільки позитивних, а й низки негатив-них зрушень, процесів і тенденцій.\nШекера І. Київська Русь ХІ ст. у міжнародних відносинах. - К., 1967.\nОгієко І. Українська церква: У 2-х т. - К., 1993.\nРичка В. За літописним рядом. Історичні оповіді про Київську Русь. - К., 1991.\nБойко О. Історія України. - К., 1999.\nреферат "Етнічний розвиток та релігійне життя Київської Русі" скачать


Мінгареллі вважає нереалістичним приєднання України до Шенгену найближчим часом - Blouberg House\nBBC визнала "книгою року" збірка оповідань Катерини Калитко\nСуббота, Дек 16, 2017\nМінгареллі вважає нереалістичним приєднання України до Шенгену найближчим часом\nНоябрь 22, 2017 Країна\nГлава представництва Євросоюзу в Україні Хьюг Мінгареллі вважає малоймовірним приєднання України в найближчій перспективі до Шенгенської зони і митного союзу ЄС. Про це він розповів в інтерв’ю Європейської правді .\n«Зараз в ЄС ведуться розмови навіть про те, щоб відновити контроль на кордонах всередині Шенгену, в зв’язку з міграційним кризою і тероризмом. Чи реалістично то, щоб в цих обставинах було розглянуто запит будь-якої країни-партнера про її асоціації з Шенгеном? Дуже сумніваюся в цьому «, — сказав Мінгареллі.\nВін також скептично ставиться до міркувань про приєднання України до митного союзу ЄС, адже для цього необхідно виконати глибоку і всеосяжну зону вільної торгівлі, яка є частиною Угоди про асоціацію.\n«І ми ж всі знаємо, що це займе роки. Вам потрібно привести свої норми і стандарти у відповідність з європейськими, а після того компанії-виробники повинні їх впровадити. Це зажадає величезної кількості ресурсів та енергії і займе кілька років. Це точно буде більше , ніж п’ятиріччя «, — сказав він.\nУ той же час Мінгареллі назвав досяжною метою входження України в європейський цифровий ринок.\n«Ми знаємо, що Україна є державою-лідером в питаннях IT, тому дуже добре, що така ідея з’явилася на порядку денному. Також чудово, що обговорюється приєднання України до Енергетичного союзу ЄС», — додав він.\nPrevious ArticleБойовики готові обміняти 80 заручників, — Лутковська\nNext Article Гаазький трибунал засудив генерала боснійських сербів до довічного ув'язнення


Вчителів в Україні забагато: так вважають у Мінфіні\n24.07.2020\tУкраїна Розмір шрифту: [+] [-]\nВ Україні налічують 36 тисяч вчителів, тому їх кількість потрібно оптимізувати і таким чином збільшити зарплату тим, які залишаться працювати. Про це інформує Львівська мануфактура новин з посиланням на інтрев’ю заступника міністра фінансів Романа Єрмоличева.\n- Кількість учнів з 90-х років зменшилася вдвічі, а вчителів – ні. Зараз у школах забагато пенсіонерів через те, що в них низька пенсія. Оптимізацію української освіти вбачаємо у звільнені педагогів похилого віку, аби дати можливість виплачувати молодим спеціалістам більшу зарплату, – наголосив Роман Єрмоличев.\nЗаступник міністра фінансів вважає, що також потрібно оптимізувати мережу шкіл в Українуі. Однак, чіткого плану у Романа Єрмоличева поки що немає, тому що кожний район, місто та ОТГ – специфічні. Для прикладу, школи у гірській місцевості, де дітям необхідно щодня проходити 2-3 км, щоб дійти до навчального закладу.\nТакож Єрмоличев каже, що з першого вересня підвищення заробітної плати вчителям не буде, оскільки в Україні бюджетний і навчальний роки не збігаються.\n- З 1 вересня нічого не зміниться: ні в зарплатах, ні в чому, бо бюджет розрахований з 1 січня по 31 грудня. Якщо буде прийняте рішення про підвищення мінімальних зарплат, це буде комплексне рішення, яке торкнеться всіх бюджетників, у тому числі й вчителів, – переконує чиновник.


Загальний висновок про проведену виховну роботу - Методологія розробки та проведення уроків з "Основ галузевої економіки" - Педагогіка - EducationUA\nПедагогіка » Методологія розробки та проведення уроків з "Основ галузевої економіки" » Загальний висновок про проведену виховну роботу\nІндивідуалізація освітньо-виховного процесу вимагає формування нових педагогічних технологій взаємодії "викладач-студент", зростає роль викладача як носія знань і культури, утвердження гуманістичного стилю взаємовідносин між викладачем і студентом.\nОсновною ланкою в системі освітньо-виховного процесу є педагог - наставник академічної групи - куратор.\nздійснення педагогічного контролю за навчальним процесом та його результатами, допомога в плануванні та організації самостійної роботи, дотриманням студентами моральних норм поведінки, "Правил внутрішнього розпорядку університету".\nВиховна робота, що проводиться в ліцеї за межами аудиторії, забезпечує актуалізацію теоретичних знань, спрямовує їх у практичну площину, звертає увагу молоді на найгостріші соціальні проблеми сьогодення, формує їх соціальну зрілість.\nУ Національній доктрині розвитку освіти наголошено, що система освіти має забезпечувати формування трудової і матеріальної життєтворчої мотивації, активної громадянської та професійної позицій; навчання основних принципів побудови професійної кар‘єри і навичок поведінки в сім‘ї, колективі і суспільстві, системі соціальних відносин і, особливо, на ринку праці.\nЗначні потенційні можливості в плані економічного виховання студентів притаманні практично всім навчальним предметам. Але особлива роль у цьому відношенні відводиться трудовому навчанню і пов’язаній з ним суспільно корисній, продуктивній праці, профорієнтації та позакласній виховній роботі трудового спрямування.


Назад у 90-ті: російські НПЗ залишаться без каталізаторів каткрекінгу. – УКРНАФТАКОМ\n15.04.2022 | Без рубрики\nЄвросоюз запровадив заборону на постачання в росію каталізаторів каталітичного крекінгу (міжнародний код ТНВД 3815), йдеться в документі ЄС.\nЗгідно з ним, забороняється продавати, постачати, передавати або експортувати, прямо чи опосередковано, каталізатори, незалежно від того, відбувається це з Євросоюзу чи ні, будь-якій особі чи компанії в росії або для використання в росії.\nЗокрема під заборону потрапили каталізатори з нікелем або сполукою нікелю як діючою речовиною; каталізатори з дорогоцінним металом або сполукою дорогоцінного металу як активною речовиною; ініціатори реакцій, прискорювачі реакції й каталітичні препарати (крім гумових прискорювачів і підтримуваних каталізаторів).\nЗазначимо, каталізатор каталітичного крекінгу, який грунтується на застосуванні каталізатора крекінгу, виготовленого на основі алюмосилікатів, використовується нафтопереробними підприємствами для глибокої переробки нафти й отримання високооктанових бензинів.\nРаніше у березні заборону на постачання в росію каталізаторів запровадили США. Втім, її вдавалося оминати світовим виробникам, компаніям BASF і Grace, які умовно ділять цей ринок у співвідношенні 70/30.\nBASF зареєстровано у Німеччині, але компанія має виробництво в США. А Grace, попри те, що це американська компанія, для забезпечення ринку росії виробляла каталізатори в Європі.\nПісля введення санкцій Євросоюзом ці компанії не зможуть постачати російській нафтопереробній промисловості каталізатори. Між тим НПЗ потребують досить частого оновлення.\nЗа даними російських галузевих ЗМІ, понад 80% сегменту виробництва й постачання каталізаторів крекінгу припадає на західних виробників, тоді як технології російських виробників каталізаторів значно застаріли.\nТаким чином, без нових каталізаторів російськи НПЗ будуть стрімко втрачати глибину переробки, а якість автомобільних бензинів погіршуватиметься. Раніше повідомлялось, що російські НПЗ уже зіткнулись із проблемою затоварки мазуту й інших напівпродуктів для нафтохімічної промисловості, через що не виключено їхню ймовірну зупинку.


Оптимізація навиворіт - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nВладислав КИРЕЙ 5 сiчня 2013\nЖителям Черкащини доводиться відстоювати своє право на одержання доступних медичних послуг\nВасютинська дільнична лікарня, що в Чорнобаївському районі на Черкащині, недавно ледь не потрапила під оптимізацію. Тож дізнавшись про наміри місцевої влади, чимала делегація на чолі з головою сільської ради Наталією Терещенко вирушила до райцентру. Розмова, яка відбулася в райдержадміністрації та в бюджетній комісії районної ради, як розповіла головний лікар дільничної лікарні Олена Радько, дала змогу тільки відкласти розгляд цього питання. Адже головне залишилося невирішеним: нестача бюджетних коштів змушує районну владу шукати шляхи фінансування охорони здоров’я.\nТим часом дільнична лікарня у Васютинцях, яка обслуговує й жителів сусіднього села Москаленки, — один із найкращих медичних закладів у районі. І хоч сама Олена Радько — і головний лікар, і сімейний в одній особі, зате люди задоволені, адже її досвід та допомога кваліфікованого середнього медперсоналу роблять свою справу. П’ять ліжок стаціонару, уважне ставлення до хворих, непогане забезпечення медикаментами та матеріалами — все це сприяє ефективному лікуванню.\nДля пацієнта важливі не тільки уколи, а й увага медперсоналу. Фото Володимира ЗAЇКИ\n— Уявити, що лікарню закриють чи переведуть в амбулаторію, просто неможливо, — каже Олена Миколаївна. — Люди звертаються до нас фактично і вдень, і вночі. Ми — і швидка допомога, й стаціонарне лікування, й діагностичний центр. Адже до райлікарні — 45 кілометрів. А пункт швидкої допомоги, що за 15 кілометрів від нас у селі Вереміївка, навряд чи зможе чимось допомогти, адже обслуговує шість сіл.\nЗаступник голови Чорнобаївської райдержадміністрації Юрій Коцур, до якого я звернувся за роз’ясненням, підтвердив, що з бюджетними коштами на охорону здоров’я в 2013 році буде сутужно, адже передбачили їх тільки 5 мільйонів при потребі втричі більшій. Ось із міркувань оптимізації витрат на потреби медичних закладів і виходили, вивчаючи це питання. Однак ніхто не збирається закривати чи навіть реорганізовувати дільничну лікарню в Васютинцях. Вирішили пошукати кошти на утримання закладу шляхом зменшення інших витрат, зокрема деякого скорочення ліжок у районній лікарні. Тож питання реорганізації згаданої лікарні навіть не виносилося на розгляд сесії районної ради, яка недавно відбулася.\nЯкщо жителям та медикам Васютинців уже можна не тривожитися, адже здоровий глузд переміг, то працівники відділення швидкої медичної допомоги Звенигородської центральної районної лікарні нині живуть у постійному страху: місцева влада планує переселити їх із центру міста в напівпідвальне приміщення на околиці. Майже півсотні медичних працівників підписали звернення до місцевих ЗМІ, відстоюючи право на нормальні умови обслуговування хворих. Приміщення, яке пропонують швидкій допомозі, не відповідає елементарним вимогам: у напівпідвалі вологі, уражені грибком стіни, прогнила підлога, залита каналізаційними відходами. Щоб привести його в нормальний стан, потрібно вкласти чималі кошти. Тим часом необхідності переселення, як вважають медики, немає. Проте у райдержадміністрації ведуть мову про якусь «оптимізацію», обіцяють вивчити питання й розглянути на сесії.\nУтім, і так зрозуміло, що кошти, які підуть на додаткові ремонтні витрати (а це не одна сотня тисяч гривень), незручності для людей, адже збільшення відстані транспортування хворих тягне за собою можливі ускладнення в наданні екстреної допомоги, ризики для здоров’я й життя пацієнтів, перетворюють ці намагання реформувати галузь в оптимізацію навиворіт.


Як користуватися сканером: як сканувати і зберегти документ\nСканер — пристрій, призначений для перетворення в цифровий формат текстів та зображень. Він є невід'ємним атрибутом офісу, виконує корисні функції в домашніх умовах. Як працювати з цим апаратом?\nЯк використовувати сканер під час сканування фото\nЯк працювати зі сканером — основні правила\nПеред тим як почати експлуатувати прилад за призначенням, необхідно обов'язково ознайомитися з інструкцією. У ній, крім правил складання та догляду, будуть зазначені рекомендації по установці драйвера сканера. Тільки після цього буде налагоджено зв'язок між персональним комп'ютером і апаратом.\nТепер можна приступати до перенесення у цифровий варіант документів і зображень. Зробити це можна декількома способами.\nЦя опція з'явиться на комп'ютері, як тільки відбудеться установка драйвера. Майстер роботи зі сканером ідеально підійде для тих випадків, коли сканер буде використовуватися рідко, і його експлуатація обмежиться перенесенням на комп'ютер цифрових версій фото і текстових документів.\nДОВІДКА. Деякі версії OC Windows дозволяють працювати зі сканером без установки драйвера.\nПрограмні можливості ОС Windows дозволять зробити це в кілька простих кроків:\nНатисніть «Пуск», потім «Всі програми» і «Всі принтери та сканери».\nУ вікні натискаємо «Нове сканування».\nЗ'явилося після цього діалогове вікно дозволить вибрати підключений сканер, тип сканованого зображення (кольорове, сіре або чорно-біле) і дозвіл.\nНатисніть кнопку «Сканувати», після завершення процесу, іконки зображень з'являться у верхній частині екрана.\nІснує кілька програмних забезпечень для сканування фотографій і документів:\nНайбільш популярною для таких цілей є програма ABBYY FineReader. Вона дозволяє не тільки сканувати документ, але і редагувати, конвертувати початковий файл. Необхідно натиснути «Файл», «Нова задача» і «Сканувати».\nЗА OCR CuneiForm виконує сканування і конвертацію зображення. Програма має в своїй основі вбудований словник, що дозволяє виконати перевіркою тексту.\nПрограма VueScan розширює можливості по роботі з оцифрованим зображенням. Вона дозволяє вибудувати параметри контрастності кольору, рівень дозволу і розмір файлу.\nРобота PaperScan Free заснована на комплексі інструментів, здатних налаштовувати зображення на будь-якому рівні складності.\nТекстовий редактор Microsoft Office Word не має у своєму інтерфейсі окремої кнопки, що дозволяє сканувати зображення. Але, зробити це можна, дотримуючись алгоритму. В панелі завдань, виберіть вкладку «Вставка», після «Кліп», «Упорядкувати кліпи». У вікні натисніть «Файл» і виберіть опцію «Додати кліпи у організатор». Потім слід натиснути «Зі сканера або камери» і визначити параметри сканування. Натисніть «Для друку» та «Вставити», і чекайте, коли файл закінчить скануватися.\nЯкщо працюєте в програмі ABBYY FineReader, натисніть при виборі нової задачі «Сканувати і зберегти зображення». В інших випадках після закінчення процесу сканування виберіть «Зберегти».\nДля попереднього перегляду і налаштування зображення, виберіть «Перегляд» і розташуйте малюнок в необхідному вас положенні. Після закінчення сканування з'явиться опція для визначення місця збереження. Виберіть місце на жорсткому або зовнішньому диску, дайте назву файлу та визначте його формат. Тепер файл збережений, можете закривати програму і продовжувати подальшу роботу над документами і зображеннями.\nВАЖЛИВО. Файли великих розмірів мають особливість зберігатися протягом довгого часу. Дочекайтеся остаточного збереження інформації і тільки після цього закривайте програмне вікно.\nСканування фотографії проводиться тим же способом, що і цифрова обробка будь-якого іншого документа. Однак цей процес вимагає невеликої підготовки, а саме, визначення необхідних опцій:\nДля початку виберіть режим сканування, який виражається у таких категоріях – інтерфейс, відтінки сірого, кольоровий і чорно-білий.\nПотім визначтеся з форматом. Найбільш зручним, а головне, що читаються на більшості цифрових пристроїв є JPEG.\nЗа допомогою функції «Перегляд» ви з легкістю зможете побачити, як буде виглядати оцифрована фотографія і внести зміни, якщо вони потрібні. Для зображення ви також можете вибрати величину дозволу.\nПісля проведених операцій натисніть кнопку «Сканувати», потім «Зберегти».\nОднією з найбільш важливих рекомендацій є дотримання міри. Щоб добитися високої якості зображення не треба з силою притискувати вихідний варіант до скляної поверхні внутрішньої частини сканера. Це може призвести до пошкодження кришки приладу, скляного планшета і, нарешті, до псування апарату.\nЧасто на сканованих нами документах присутні скоби і скріпки. При можливості намагайтеся прибирати їх, щоб не пошкодити скляну поверхню сканера.\nПісля закінчення роботи зі сканером обов'язково закривайте кришку апарату. Прилад не можна залишати відкритим навіть на короткий час, адже скляна підкладка швидко покриється пилом, а світлові промені можуть пошкодити оцифровывающий елемент.\nСтавитеся до техніки дбайливо. Це в першу чергу відноситься до рухомої кришки сканера. Стежте, щоб нею не плескали.\nАкуратне ставлення передбачає також належний догляд. Не використовуйте агресивні миючі і засоби для чищення внутрішньої поверхні сканера. Для цього чудово підійде суха серветка і засіб для очищення скла.\nВАЖЛИВО. Не займайтеся чищенням апарату під напругою. Перед початком прибирання відключіть прилад від електромережі.\nНе радиться з інтересу або необхідності усунення поломки лізти всередину приладу. Довірте це людині з професійним освітою.\nСканер не рекомендується тримати в місці прямого доступу сонячних променів і поблизу обігрівальних приладів і батарей. Різкі перепади температури здатні знизити термін роботи приладу.\nТепер ви знаєте, що досить навчитися грамотно поводитися з таким приладом. Ви з легкістю зможете справлятися з офісними справами і домашніми клопотами за допомогою сканера.


Євросуд на півроку відклав розгляд справи України проти РФ — Тексти.org.ua\nЄвросуд на півроку відклав розгляд справи України проти РФ\nЄвропейському суді із прав людини продовжили до 25 вересня термін передачі Росією відповіді за двома скаргами, поданими Україною у зв'язку з подіями в Криму та Донбасі.\nЯк говориться в поширеній у понеділок комюніке суду, таке рішення було прийнято 23 березня, - повідомляє Інсайдер.\n26 листопада 2014 року ЄСПЛ поширив комюніке, в якому говорилося, що суд очікує від Росії коментарів з питання про можливий розгляд двох позовів, поданих Україною проти РФ.\nПерший позов стосувався подій, що відбувалися в 2014 році в Криму і на сході України. Другий - "викрадення" груп дітей у східній частині України та їх тимчасової перевезення в Росію.\nУ першому позові українська сторона стверджувала, що дії РФ як в Криму, так і на сході України призвели до порушення великої кількості статей ЄКПЛ.\nДругий позов стосувався трьох груп українських сиріт та супроводжуючих їх дорослих. У Києві стверджували, що минулого літа їх захопили в заручники озброєні люди на сході України, після чого відвезли на територію РФ.\nУ березні Мін'юст РФ попросив у ЄСПЛ продовжити строк для подання відповіді за двома скаргами, поданими Україною проти РФ у зв'язку з торішніми подіями в Криму та Донбасі.\nсуд україна росія Європа


Лідер Шахтаря може отримати відразу дві нагороди від УЄФА | znaj.ua\nЛідер Шахтаря може отримати відразу дві нагороди від УЄФА\nВ УЄФА належним чином оцінили дії найдорожчого футболіста донецького клубу\nУ середу, 6 грудня, в 6-му турі групового раунду Ліги чемпіонів Шахтар на харківськму ОСК Металіст здолав Манчестер Сіті (2:1). Початок перемоги поклав бразильський півзахисник гірників Бернард, якому вдався просто дивовижний удар.\nВ УЄФА належним чином оцінили дії найдорожчого футболіста донецького клубу, так що Бернард може стати лауреатом одразу в двох номінаціях.\nБразилець номінований на звання найкращого гравця тижня в Лізі чемпіонів. Тут він конкуруватиме з Філіпом Коутіньйо (Ліверпуль), Кріштіану Роналду (Реал), Сон Хин Міном (Тоттенхем), Хуаном Куадрадо (Ювентус), Корентеном Толіссо (Баварія), Еден Азаром (Челсі) та Пако Алькасером (Барселона).\nТакож м'яч Бернарда номінований на найкращий гол тижні в Лізі чемпіонів. Конкуренцію бразильцеві складуть Федеріко Бернардескі (Ювентус), Садьо Мане (Ліверпуль), Сон Хин Мін (Тоттенгем) і Кріштіану Роналду (Реал).\nНагадаємо, Бернард перебрався в Шахтар із Бразилії за 25 мільйонів доларів, що стало рекордом для донецького клубу.\nРаніше портал Знай.Спорт повідомляв, із ким може зіграти Шахтар в 1/8 фіналу Ліги чемпіонів.\nНімецький гранд зацікавився тренером Шахтаря\nФанати Манчестер Сіті підтримали героїв АТО у матчі з Шахтарем


Методичні рекомендації для самостійної роботи студентів з дисципліни "Економіка та нормування праці". В умовах гуманізації та індивідуалізації навчального процесу у вищій школі зростає роль самостійної роботи студентів, освіта передбачає обов'язкове оволодіння прийомами самостійного набуття знань і наступного творчого використання.\nщодо самостійної роботи студентів\nВ умовах гуманізації та індивідуалізації навчального процесу у вищій школі зростає роль самостійної роботи студентів, освіта передбачає обов’язкове оволодіння прийомами самостійного набуття знань і наступного творчого використання. Система освіти сьогодні покликана вирішувати завдання, спрямовані на формування навичок самостійної творчої роботи. Іде активний пошук таких форм організації навчальної діяльності, які б найкращим чином сприяли розвитку самостійного мислення, творчого, зацікавленого ставлення до процесу навчання.\nСамостійна робота студентів – це специфічний вид навчання, головної метою якого є формування самостійності суб’єкта, що навчається, а формування його вмінь, знань та навичок здійснюється безпосередньо через зміст та методи усіх видів навчальних занять.\nОрганізація і забезпечення необхідних умов для здійснення самостійної роботи студентів є необхідним елементом підготовки майбутнього молодшого спеціаліста.\nСамостійна робота може здійснюватися як опосередковано, за допомогою використання методичних вказівок, так і безпосередньо під контролем викладача, шляхом проведення консультацій, бесід.\nКеруючи самостійною роботою, викладач мотивує, планує, організовує позааудиторну самостійну роботу за допомогою методичного забезпечення, урізноманітнює самоконтроль виконання завдань, корегує стимулювання, планування, організацію і контроль самостійної роботи студентів шляхом добору методичного забезпечення.\nНавчальною програмою дисципліни “Економіка та нормування праці” передбачена самостійна робота у кількості 72 години. Самостійні роботи творчого характеру можуть мати різноманітні форми:\nучбово-дослідницька робота студентів;\nскладання термінологічних словників;\nскладання схем, повідомлень;\nрозробка простого та розгорнутого плану;\nскладання конспектів з тем;\nознайомлення з нормативно-законодавчими актами.\nУ рамах організаційного забезпечення самостійної роботи студентів розроблені методичні рекомендації, які складаються з : вступу, методичних вказівок щодо використання різних форм організації самостійної роботи студентів та завдань.\nМетодичні вказівки щодо використання різних форм\nорганізації самостійної роботи студентів\nКонспектування – стислий письмовий виклад основного змісту тексту з виокремленням його найважливіших положень.\nПеред тим як розпочати конспектування, необхідно ознайомитися з текстом у цілому.\nВизначте у тексті логічно завершені частини і в кожній з них знайдіть основну думку, дайте їм назву. На підставі цього складіть план.\nСкладіть конспект змісту кожної логічно завершеної частини тексту відповідно до плану, дотримуючись таких умов.\nПровідні думки, аргументи, висновки, вкажіть докладно.\nНазви глав, розділів, параграфів наукової праці обов’язково вказуються точно.\nНамагайтеся робити записи своїми словами, оскільки це сприяє кращому розумінню тексту.\nПрацюючи над конспектом, використовуйте систему підкреслень, вирізняйте найбільш важливе великими літерами, використовуйте умовні позначки і позначення. Вони допоможуть вам під час відповіді за конспектом.\nУ лівій частині конспекту робити записи незнайомих імен і термінів, які потребують пояснення, необхідні доповнення, стислі висновки для себе, звернення до явищ сьогодення тощо.\nПеревірте виконану роботу. У разі необхідності виправте або здійсніть уточнення пунктів плану і змісту конспекту.\nУ випадку, якщо необхідно скласти конспект на підставі декількох джерел, спочатку визначають, який буде основним. Для цього прочитайте джерела і визначте, якою мірою в них розкрито проблему, що вас цікавить.\nСкладання простого або розгорнутого плану\n1. Зверніть увагу на тему плану, який ви повинні скласти. Уважно прочитайте текст і виберіть з нього лише той матеріал, який відповідає темі плану.\nРозпочинайте складати план лише тоді, коли з’ясуєте зміст матеріалу в цілому.\nЯкщо потрібно скласти простий план, то переділіть текс на логічно завершені частини; знайдіть у кожній з них головну думку; чітко, ясно і конкретно сформулюйте та запишіть її.\nЯкщо план розгорнутий, у кожній з логічно завершених частин тексту вирізніть декілька положень, які розкривають головну думку; сформулюйте і запишіть головні думки у вигляді пунктів плану, а положення, що їх розкривають – як підпункти.\nПеред тим, як записати план, перевірте, чи всі головні ідеї тексту знайшли у ньому відображення.\nПрочитайте інформацію до якого ви складаєте повідомлення.\nСкладіть орієнтований план свого повідомлення.\nВизначте літературу, за якою ви будете його готувати.\nОпрацюйте літературу, за необхідністю внесіть уточнення до плану. Зверніть увагу на логіку свого викладу.\nЗа планом запишіть зміст повідомлення або складіть його тези.\nПодумайте над тим, який ілюстративний матеріал доцільно використати.\nПід час виступу з повідомленням не забувайте про виразність і правильність своєї мови.\nЗавдання щодо самостійної роботи студентів\nз навчальної дисципліни ”Економіка та нормування праці”\nЗ м і с т С Р С\n1. Об’єкт , предмет, завдання і методологічні основи економіки праці\n1. Сутність праці як основи життєдіяльності людини.\n2. Етапи формування наукових основ дисципліни “Економіка та нормування праці”\n3. Основи діяльності Міжнародної організації праці.\nПеревірка конспектів, усне опитування, заслуховування рефератів.\n2. Трудові ресурси і трудовий потенціал суспільства.\n1. Сутність ринку праці та трудових ресурсів .\n2. Характеристика основних суб’єктів ринку праці.\n3. Ситуація на ринку праці регіону на базі статистичних даних.\nПеревірка конспектів, схем, рефератів, усне та письмове опитування. Заслуховування рефератів.\n3.Відносини зайнятості та безробіття.\n1. Характеристика трудових ресурсів як соціально-економічної категорії.\n2. Види і форми зайнятості населення.\nСоціальна суть безробіття.\nВиди безробіття та регулювання зайнятості населення.\nПеревірка конспектів, кросвордів, усне та письмове опитування.\n4.Внутрішній ринок праці в організації\n1. Сутність ринку праці .\n4.Особливості та напрямки діяльності Міжнародної організації праці про охорону заробітної плати (конвенція № 95 (1949р.)\nПеревірка конспектів, схем, усне та письмове опитування. Заслуховування рефератів.\n5.Регулювання організаційно – економічних відносин в організації.\n1. Державне регулювання організаційно – економічних відносин в організації.\n2. Договірне регулювання організаційно – економічних відносин в організації.\nстор. 67- 80\nПеревірка конспектів, схем, рефератів, усне та письмове опитування. Заслуховування рефератів\n6.Сутність , значення й об’єкти нормування праці.\n1.Форми кооперування праці\n2.Класифікація трудових операцій залежно від специфіки виробничого процесу та організації праці.\nВплив умов праці на працездатність людини і міру праці.\n7.Аналіз трудового процесу і витрат робочого часу.\n1.Класифікація витрат робочого часу.\n2. Класифікація способів та методів нормування праці.\n3. Норми витрат і норми результатів праці.\n4. Суттєві відмінності між нормуванням праці робітників та різних гру службовців.\n5.Основні функції лінійного та функціонального керівництва.\n8. Нормативи і норми затрат праці.\n1.Постанова Кабінету Міністрів України “Про заходи поліпшення нормування праці в народному господарстві.”\n2.Класифікація методів спостереження та вивчення робочого часу.\n3.Графічний метод фіксації операцій у бланку спостереження.\n9. Методи нормування і способи встановлення норм праці.\n1.Науково-обгрунтовані засади організації та нормування праці\n2.Єдність трудового і виробничого процесів\n10.Науково-обгрунтовані засади організації та нормування праці\n1. Методи аналізу трудомісткості продукції та чисельності персоналу.\n2. Зв’язок між чисельністю персоналу та трудомісткістю продукції.\n3. Мета та методи планування трудомісткості продукції та чисельності персоналу.\n11.Аналіз і планування праці на підприємстві.\n1. Основні фактори продуктивності праці і характеристика дії кожного з них.\n2. Схема залежності результатів виробництва і економічної ситуації в країні від низької продуктивності праці.\n3. Роль технічного прогресу в підвищенні продуктивності праці в ринкових умовах.\n12. Витрати на персонал і заробітна плата.\n1. Інструкція про статистику заробітної плати, затвердженою приказом Держкомстату № 5 від 13.01.2004р.\n2. Схема структури заробітної плати.\n3. Схема структури додаткової заробітної плати.\n4. Чинники впливу на зміни величини витрат на персонал підприємства.\n13.Тарифне нормування заробітної плати.\n1. Тарифно-кваліфікаційний довідник.\n2. Державне регулювання заробітної плати в ринкових умовах.\n3. Джерела виплат премій та винагород в організації.\n4. Економічна ефективність системи винагород і компенсацій.\n14.Планування соціального розвитку організації.\n1. Особливості планування соціального розвитку організації.\n2. Підбір та відбір персоналу підприємства.\n15.Аналіз, звітність і аудит у сфері праці.\n1.Розробка плану дослідження ринку праці.\n3.Звітність і аудит у сфері праці.


Україна в роки "воєнного комунізму" і нової економічної політики. Входження України до СРСР\nГоловна Реферати українською Історія України Україна в роки "воєнного комунізму" і нової економічної політики. Входження України до СРСР\n1. Україна в роки "воєнного комунізму" і нової економічної політики.\n2. Входження України до СРСР.\nМабуть, тому на X з'їзді РКП(б) 1921 р. В. Ленін висунув ідею про небхідність прийняття нової економічної політики (НЕПу), яка передбачала здійснення комплексу заходів перехідного періоду. Основним завданням НЕПу було заспокоїти селянські маси, забезпечити їм стимули до збільшення виробництва продуктів. З цією метою продрозкладку замінили помірним продподатком, після сплати якого селянин мав право продавати рештки продукції на вільному ринку, встановлюючи свої ціни. Бідніше селянство взагалі не мало сплачувати податку. Значну частину земельного фонду країни розподіляли між селянами. Були дозволені певна лібералізація і децентралізація економіки. НЕП ліквідував контроль уряду над внутрішньою торгівлею, віддав у оренду дрібні та частково середні підприємства, сприяв розвитку кооперації, певною мірою заохочував іноземні капіталовкладення, що сприяло розвиткові приватної ініціативи й економічного життя загалом. Проте ленінська партія погоджувалася лише на тимчасовий компроміс з підприємництвом і не збиралася відмовлятися від мрії створити соціалістичну економіку.\nРеферат на тему: Україна в роки "воєнного комунізму" і нової економічної політики. Входження України до СРСР


Реєструючі прилади купити - Спецавтоматика Україна\nПопулярні запити: оборудование кипиа, манометр для газа\n>Автоматика розпалу й контролю полум'я>Реєструючі прилади\nКомпанія «Спецавтоматика Україна» має в своєму розпорядженні великий асортимент автоматичних реєструючих пристроїв. Спеціалізований реєструючий прилад здатний зчитувати вимірювання з датчиків витрати рідини, тиску, температури та інших характеристик. В каталозі фірми присутні прилади, що відрізняються сумісністю з особливо чутливими елементами, які можуть перетворювати вимірювані величини в зміну різних показників.\nЗазвичай, що показує і прилад видає результати завдяки зміні:\nкомплексної індуктивності (індуктивні диференційно-трансформаторні датчики).\nУ нас можна придбати і одноканальні, і багатоканальні реєструючі і показують пристрою. Досвідчені консультанти допоможуть підібрати техніку під задані технічні умови експлуатації.\nЯкщо вам необхідний якісний прилад показує і реєструє, то наша організація зможе вам в цьому допомогти. Доставка замовленої продукції по Україні виконується транспортними службами. Жителі Харкова мають можливість отримання замовлення в спеціальному пункті видачі.


Дизайн квартири може бути виконаний у різних стилях і креативних рішеннях. Але в сучасному інтер'єрі завжди знайдеться місце для прекрасного доповнення, як-от декоративна подушка. Цей предмет декору може виконувати функцію зручності для сидіння або лежання, однак це не безпосередній його обов'язок. Головне — прикрасити інтер'єр і надати затишку і комфорту.\nІснує багато різних інтер'єрних подушок, різні форми, наповнювачі і тканини, проте є основні, і нижче ми їх розглянемо.\nВиди форм подушок\nВалики — подушка-валик найчастіше використовується як підлокітник або як додатковий об'єм основної подушки при читанні книги або перегляду фільму. Використовують на кріслах, диванах, ліжках.\nДля стільців — квадратні не товсті подушки з мотузками для зав'язування навколо ніжок стільця.\nДля підвісних крісел з ротанга — круглі подушки, призначені спеціально для пом'якшення сидіння за меблями з ротанга.\nСтандартний квадрат, прямокутник — найбільш популярний вид, зручний у використанні і в декоруванні.\nДитячі подушки у вигляді звіряток, букв, фігурок можуть служити як декор, іграшка для дитини, і як подушка для сну.\nВиди тканин для чохлів\nВажливою частиною комфорту є тканина чохла. Вона повинна бути м'якою і приємною на дотик, тоді затишне проведення часу вам забезпечено.\nЛьон — екологічна тканина, виробляється з натуральної сировини. Підходить для любителів природних екостайл інтер'єрів.\nАтлас — гладкий матеріал, має глянцевий блиск. Популярне рішення в дизайні інтер'єрів.\nОксамит — приємна на дотик благородна тканина, яку виготовляють зі сплетення 4-х ниток з ворсом.\nГобелен — дорогий щільний матеріал, на якому зображений сюжет картини або малюнок.\nЖаккард — тканина з великими візерунками, виготовляється на жакардових верстатах, шляхом переплетення. Трохи схожа на гобелен.\nСатин — глянцева екологічна тканина, створена шляхом подвійного сплетіння ниток з бавовни. Підходить для інтер'єрів в класичному стилі.\nНабивної сировини може бути дві варіаці.\nХоллофайбер — волокна у вигляді маленьких кульок, тримають форму, не затримують запахи. Легко переться.\nСинтепон — популярний матеріал, доступний за вартістю, однак і прослужить недовго.\nКомфорель складається з невеликих кульок, які рівномірно розподіляються і приймають необхідну форму.\nФайберлон — форма у вигляді пластів, за рахунок пружності швидко приймає свою початкову форму.\nПух — пухова подушка легка і м'яка, але періодично вона вимагає спеціальної обробки.\nВату використовують для невеликих виробів, призначених більше для краси, оскільки вата обтяжує.\nГречиха — склад використовують для масажних подушок, при проблемах з шиєю і хребтом. Має розслабляючий ефект.\nЛистя трави — наповнювач має лікувальний ефект. Має безліч корисних властивостей, що покращують сон.\nМи розглянули основні характеристики, на які варто звертати увагу при підборі декоративних подушечок. Вам залишилося вибрати, зіставляючи зі своїм стилем квартири.\nUaModna:Види і форми декоративних подушок на диван


Вночі в Мелітополі пограбували АЗС | Новости\nВ ніч на 28 березня, користуючись темрявою, зловмисники, прикривши обличчя масками, пограбували автозаправку АМІС. Під час нападу персонал АЗС непостраждав. Скільки коштів опинилось в руках злодіїв не повідомлялось. На місці злочину працює слідча група, повідомила прес-служба Національної поліції.\nмелітополь район новомиколаївка пожежа сарай


Погода на 1 вересня 2017: прогноз погоди в Україні\nФакти / Україна / Погода на 1 вересня: сонце і спека до +29 (КАРТА)/ Серпень, 28 , 2017 в 8:00\nПогода на 1 вересня: сонце і спека до +29 (КАРТА)\nПісля похолодання на початку тижня, в останні дні серпня знову потепліє, а 1 вересня взагалі обіцяє бути сухим і спекотним.\nВівторок – 29 серпня\nСиноптики прогнозують суху погоду на всій території України. Лише вночі на сході, а також Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій та Херсонській областях, можливі опади.\nВтім, буде прохолодно. На півночі протягом дня 16-18. Навіть на півдні країни температура не перевищуватиме +22. Найтепліше на Закарпатті – від 22 до 24 градусів.\nУ Києві сухо, вночі 10-12, вдень 17-19 градусів.\nСереда – 30 серпня\nПогода суттєво не зміниться, власне, як і температура повітря.\nУ столиці хмарно з проясненнями. Вночі +10 +12, вдень – до +22.\nЧетвер – 31 серпня\nОстанній день літа порадує сонцем. Потепліє практично в усіх регіонах. На півдні 23-25 градуси, на заході +26, а на Закарпатті до +27. На сході, півночі та в центрі – в межах 22-24 вище нуля.\nЗа прогнозами синоптиків, у Києві без опадів, вночі 10-12, вдень 22-24 градуси.\nП’ятниця – 1 вересня\nСухо і сонячно. Вночі 14-16 градусів, вдень від 27 до 29 вище нуля.\nБез опадів, вночі 13-15, вдень +24 +26.\nСухо і сонячно. Вночі 12-14, вдень – до +26 градусів.\nСонце, вночі 15-17, а вдень 26-28.\nТут теж сухо. Температура вночі 14-16, вдень 26-28 градусів тепла.\nЧитайте: Тепло ще повернеться – прогноз синоптика\nОпубліковано Серпень, 28 , 2017 в 8:00\nТеги: 1 вересня, Погода в Україні, Прогноз погоди


Кам'янщина - Кам'янська районна рада\nГоловна сторінка » Кам’янщина\nТериторія – 72,540 га Населення – 27,40 тис.чол. Населених пунктів – 30\nКількість рад – 19 У тому числі: міських – 1 сільських – 18\nКам’янський район розташований в південно-східній частині Черкаської області, займає площу 72540 га. На його території протікає права притока Дніпра – річка Тясмин та Сухий Ташлик.\nТериторія району являє собою переважно рівнинну місцевість, яку пересікають річки, балки та яри.\nПо території району проходить автодорога республіканського значення Київ-Луганськ-Ізварне, обласного значення Кам’янка-Чигирин.\nЧерез місто Кам’янка проходить залізнична колія Київ-Знам’янка-Дніпропетровськ-Донецьк.\nНа території району розташовані м.Кам’янка, 30 населених пунктів та 1 міська і 18 сільських рад.\nВідстань від районного центру до м. Черкас: – залізницею – 70 км – автошляхом – 65 км .\nРайон межує із Смілянським, Черкаським, Олександрівським та Новомиргородським Кіровоградської області.\nПлоща району – 72,540 тис. га в т.ч. – сільськогосподарських земель – 54,3 тис. га, сільськогосподарських угідь – 53, 1 тис. га, ріллі – 45,5 тис. га.\nНаселення району на 01.01.2016 року становить 27,4 тис. осіб, у тому числі міського 12,0 тис.осіб., сільського 15,4 тис.осіб.\nНа території району розташовано 30 населених пунктів.\nМісцеве самоврядування представлено 1 міською та 18 сільськими радами.\nДата утворення району, як адміністративно-територіальної одиниці. В січні 1954 року м.Кам’янка став районним центром Черкаської області. Дата визволення міста Кам’янки і району від фашистських загарбників 10 січня 1944 року – визволення міста Кам’янки від фашистських загарбників ; 24 січня 1944 року – День визволення Кам’янського району від фашистських загарбників.\nДень району (дата відзначення) Започатковано відзначати день району 22 січня 2002 року на День Соборності України. Дата відзначення Дня району – січень місяць.\nКам’янський район має велике історичне минуле. Тут зароджувався рух декабристів, існувало Південне товариство. Історія пов’язала Кам’янщину з іменами героїв Вітчизняної війни 1812 року Раєвського, Єрмилова, Давидова. Район є батьківщиною письменників Ф.Т. Кравченка, М.М. Шумила, М.Г.Іщенка, Д.А. Кононенка, художників Н.Я.Куценка, М.К. Мухи, Р.Ф. Онопи.\nВ с. Тимошівка народився визначний польський композитор Кароль Шимановський. В с. Лузанівка певний час жив Михайло Грабовський – польський критик і письменник.\nОсновні історичні пам’ятки на території району\nНа території Кам’янського району нараховується 443 пам’яток історії та культури, в тому числі 4 пам’яток історії, 400 пам’яток археології, 9 пам’яток архітектури і містобудування, 30- пам’яток монументального мистецтва.\nВ кожному населеному пункті встановлено пам’ятні знаки жертвам голодомору 1932-1933 років. Мухи, чиї роботи експонуються не лише в музеях України, а й у багатьох країнах світу.\nВ районі встановлено 26 обелісків, знаходиться 27 братських могил воїнів, які визволяли район в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років. Кам’янка – значний культурний адміністративний центр Черкаської області.\nЕкономічному розвитку міста сприяло його зручне географічне розташування. Кам’янка знаходиться за 65 км. від обласного центру, на автотрасі Київ-Донецьк, через місто проходить залізниця і є залізнична станція, відстань залізницею до обласного центру 70 км.\nЦе місто відоме в Україні і далеко за її межами завдяки багатющій історії, пов’язаній з видатними постатями національної і світової історії і культури.\nКам’янка заснована Богданом Хмельницьким, в 1649 році була передана йому у спадкове володіння. Саме в Кам’янці влітку 1654 року відбувалися дипломатичні переговори з ногайськими татарами, в яких з української сторони брав участь Переяславський полковник Павло Тетеря.\nКам’янська та Жаботинська сотні Чигиринського полку брали активну участь у битвах під Жовтими Водами та Корсунем під час визвольної війни українського народу 1648 – 1654 рр.. Села нинішнього Кам’янського району Жаботин і Лубенці знаходилися в епіцентрі повстання Коліївщина 1768 року, яке очолив Максим Залізняк, що деякий час (до переходу в Мотронинський монастир) був послушником Жаботинського Онуфрієвського монастиря. Вже на початку ХУІІІ століття Кам’янка по існуючому тоді адміністративному поділу була центром Кам’янського ключа, або губернії, який входив до складу Черкаського староства. На початку ХІХ ст. Кам’янка стала одним із найвідоміших центрів декабристського руху в Україні, де бували відомі декабристи П.І. Пестель, С.І. Муравйов – Апостол, С.П. Бестужев – Рюмін, С.Г. Волконський, І.Д.Якушкін, брати Поджіо, В.М. Ліхарьов та інші. Саме тут, на своїх таємних нарадах, декабристи обговорювали найважливіші питання таємного товариства і майбутнього повстання. В 1820, 1821, 1822 роках в Кам’янці двічі побував О.С. Пушкін. Тут він знайшов прихисток і ту особливу дружню атмосферу, про яку не раз з особливою теплотою згадував в розмові з друзями в листах та творах.\nВ Кам’янці народилися шедеври світової лірики „Редеет облаков летучая гряда”, „Нереида”, „Я пережил свои желанья”, „Адели”, поема „Кавказский пленник”. Неможливо переоцінити роль Кам’янки в житті всесвітнього композитора П.І.Чайковського.\nВпродовж 28 років це місто було для нього рідною домівкою, яке він називав найтеплішим і наймилішим куточком на землі. Більше 30 музичних творів створив композитор у Кам’янці, серед яких опери „Євгеній Онєгін”, „Мазепа”, „Орлеанська діва”, балети „Лебедине озеро”, „Спляча красуня”, Друга, Третя, П’ята симфонії. Історія Кам’янського району також пов’язана з відомим польським композитором Каролем Шимановським, який народився 3 жовтня 1882 року в с. Тимошівка. В кінці ХІХ на початку ХХ століття Тимошівка була одним із культурних центрів краю, де бували видатні музиканти – Густав і Генріх Нейгаузи, Артур Рубінштейн, Гжегож Фітельберг, письменник Ярослав Івашкевич та інші. На початку ХХ століття в с. Вербівці діяла майстерня народної вишивки, що залишила помітний слід в історії українського народного мистецтва. Роботи членів майстерні, яку очолювали Наталія Давидова і відома художниця Олександра Екстер, демонструвалися на виставках в Києві, Москві, Петербурзі, Парижі.\nОдин з найдавніших населених пунктів України – Жаботин є своєрідним археологічним музеєм під відкритим небом. В Жаботині народився відомий діяч УНР, член Директорії Ф. Швець, який зачитав акт Злуки УНР і ЗУНР на Софіївській площі 22 січня 1919 року.\nВ с. Лузанівці Кам’янського району в 1845 році в гостях у місцевого священика, відомого знавця старожитностей І. Обидовського, гостював Т. Г. Шевченко. В альбомі поета є такий власноручний запис: „Ієремія Обидовський Протоієрей с. Лузанівка”. Село Михайлівка, Кам’янського району є батьківщиною визначного майстра декоративного розпису заслуженого майстра народної творчості України М.К.


Палаюче перемир'я - 24 Канал\n30 квітня 2016, 13:31 Читать новость на русском\nСирія. Зворушливо... / joyreactor\nПро те, що домовленість про припинення вогню в Сирії, якого досягли у лютому США та Росія, навряд чи протримається довго, багато хто здогадувався ще тоді, коли ця новина тільки-но облетіла світ.\nЙ насправді: щойно залишкам сирійських та російських військ, які попали в оточення під Алеппо, вдалося щасливо вибратись звідтеля, як перемир‘я стало непотрібним. По всій країні солдати Башара Ассада за активної допомоги активно нападають... ні, не на ІДІЛ, а на повстанців із Вільної Сирійської армії, а водночас – і на неозброєних цивільних осіб.\nЯкий ще там "вивід російських військ"? На сирійські міста та села сиплються касетні бомби та ракети, від вибухів тремтять околиці Дамаска та Алеппо, навіть у більш-менш спокійній до цієї пори Латакії стало вельми незатишно: сирійські повстанці намагаються завдавати ударів у відповідь, намагаючись намацати підходи до російської авіабази. Це все схоже на що завгодно, лише не на перемир‘я.\nЧерез війну, яка спалахнула з новою силою, женевські мирні перемовини можуть будь-якої секунди виявитись проваленими. Сирійська опозиція попередила: якщо Ассад та Кремль і надалі будуть розцінювати цей процес в якості ширми для своїх атак – то вона не бачить у ньому жодного сенсу. У відповідь, керівник сирійської урядової делегації Башар Джаафарі одразу звинуватив опозиціонерів у бажанні відмовитись від перемир‘я.\nПрипинення вогню, у першу чергу, практично більше не діє в районі Алеппо, звідки, використавши лютневою тишою, було евакуйовано розгромлені повстанцями урядові війська. Щойно вони вийшли, а їх місце зайняли свіжі підрозділи – тиша перестала бути потрібною. З початку березня, за два місяці, опозиція зафіксувала більш ніж 2000 порушень режима перемир‘я. Минулого понеділка, в якості відповіді, ВСА почала власні бойові дії в провінції Латакія. На відео, яких було розповсюджено в Інтернеті, можна спостерігати, як бійці ВСА стріляють ракетами по позиціях урядових військ в регіоні Джабал аль-Акрад, неподалік від адміністративного кордону з провінцією Ідліб.\nГрупи повстанців, які беруть участь в цих боях, частково представлені також і на перемовинах у Женеві, що робить ситуацію ще більш напруженою. Свого внеску до хаосу робить також ісламістський "Фронт Нусра", проти якого так само, як і проти ІДІЛ, бойові дії начебто дозволені, але ніхто не зібрався їх проводити: як сирійсько-російським військам, так і повстанцям набагато цікавіше було весь цей час битися один проти одного. Скориставшись цим, ісламісти на даний час намагаються розширити географію захоплених ними регіонів країни.\nНа кордоні з Туреччиною також неспокійно – в цьому районі, де до цього часу можна було спостерігати постійну активність ІДІЛ, було відзначено цілу череду нападів – незрозумілим чином, майже виключно на сирійських турків, які там живуть. Курдські бойовики стверджують, що вони не мають до цього жодного відношення, а ІДІЛ радо бере на себе відповідальність бодай за жбурляння камінням або погану погоду – а чи насправді саме ісламісти проводили ту чи іншу атаку, певно сказати не може ніхто. Навіть поселення, які знаходяться на турецькій території, не уникли обстрілів: так, у прикордонне містечке Кіліс поцілили три ракети. Одна з них вбила вівчаря-сирійця та поранила 14-річного підлітка.\nВ провінції Хама повстанці, у свою чергу, витіснили урядові війська з двох селищ, після чого там з‘явилися гелікоптери – чи то сирійські, а чи то російські – і закидали ці населені пункти касетними бомбами. Опозиція звинуватила супротивника в використанні недозволеної зброї, того ж часу виправдовуючу власну атаку: "В нас є право наносити удари у відповідь та захищатися, якщо на нас нападають" - заявив представник опозиційної делегації в Женеві Мохаммед аль-Аббуд. За його словами, "ВСА не має наміру мовчки "ковтати" атаки і буде й далі захищати цивільне населення".\nЩоправда, на даний момент все знову дещо стихло: як повідомляють інформаційні агенції, тиша знов, як і в лютому, наступила після того, як представники США та Росії зателефонували одні одним та домовились про введення "режима тиші". Втім, не для всієї Сирії, а лише для провінцій Латакія та Алеппо, а також для передмість Дамаска – відповідно, Кремль від імені Ассада пообіцяв не нападати на повстанців в Алеппо (питання про те, хто керує урядовою армією Сирії, вочевидь, у цьому контексті відпадає автоматично), а Білий дім (теж – питання командування), у свою чергу, від імені повстанців пообіцяв не намагатися прорватись до авіабази Хмеймім, де розташовані російські літаки та гелікоптери.\nНа момент, коли було написано цього матеріала, тиша, схоже, й насправді дотримується – принаймні, в Алеппо. Спостерігачі повідомлюють про невеликі сутички: було відмічено напади на медичний пункт, ринок та мечеть, внаслідок яких загинули троє цивільних осіб, проте, більш великих сутичок не було. Але ж саме це місто, якого контролюють повстанці, залишалося в останні дні найгарячішою точкою Сирії: в останній тиждень квітня російські літаки розбомбили тут шпиталь – загинули 30 осіб, серед яких – лікарі та пацієнти лікарні. Генеральний секретар ООН Пан Гі Мун минулого четверга назвав цю атаку "порушенням міжнародних домовленостей та інтернаціонального гуманітарного законодавства". У такому ж сенсі висловився й міністр закордонних справ ФРН Франк-Вальтер Штайнмаєр, який підкреслив, що головна провина лежить на уряді Дамаску.\nСирійська влада повинна вирішити: чи бажає вона серйозно брати участь в перемовинах або ж бомбити власну країну в пил та порох.\nПроте, якщо в Алеппо й наступила тиша, то в інших сирійських регіонах до неї ще далеко. Так, лише за офіційними російськими даними, сирійська армія готується до нападу на фортецю ІДІЛ, місто Ракка, яке знаходиться на сході країни. Окрім того, атака планується проти міста Дейр аль-Сор, який теж перебуває під контролем ісламістів. Російські літаки мають підтримати цей наступ з повітря – щоправда, багато військових фахівців висловлюють сумніви у тому, що обидві ці операції взагалі будуть проведені: у лютому Кремль також обіцяв бойові дії проти ІДІЛ, але якось до того не дійшло. Натомість під атакою опинилось Алеппо, де ніяких ісламістів нема, проте є повстанці з ВСА.\nВодночас російська сторона виступила з різкою критикою рішення США про те, що в Сирію буде доправлено американських військових: як відомо, Пентагон заявив про те, що туди прибудуть до 250 солдатів "для підтримки місцевих груп у боротьбі проти ІДІЛ". За даними преси, 150 з них вже знаходяться на північному сході країни. А вже у якій саме боротьбі вони нададуть підтримки повстанцям – це вже інше питання. Зрештою, не лише росіяни вміють грати у гру під назвою "Нас там немає".\nЧитайте також: Літаки розбомбили табір для біженців у Сирії: багато жертв


Українська Болонья, хто тебе визнає? | Педагогічна преса\nБакалавр – «недобиток університетських баталій», магістр – щось на зразок «спеціаліста»… Вибачте, а хто ж тоді останній? Міфічні слова «болонський процес» нічого конкретного для нашого суспільства не значать. Коли в такій омріяній Європі бакалавр – повноцінний фахівець у своїй сфері, то для українських роботодавців це щось екзотичне і незакінчене, тоді як магістр для «старої сеньйори» – майбутній труженик науки, а для нас – усе то й же «спеціаліст»… Свої не розуміють, Європа – ще не визнає.\nОдин із провідних українських вишів. Древній, гордий, передовий. Звідси починає сходити сонце української Болоньї. Студенти поки що теж нічого не розуміють…\nЯк два роки магістратури? Що там робити?! – лунає голос під приймальною…\nНе буде спеціаліста?! – жах вкриває обличчя вчорашніх випускників бакалаврату.\nНарешті сходить довгождане сонце. Крига скресає – болонський процес набирає конкретних форм.\nСловник бакалавра. Том 1.\nОсвітньо-кваліфікаційний рівень. «Тут усе простіше, ніж було раніше, – звертається професор до спантеличених випускників бакалаврату. – Для того, хто хоче працювати, вистачить диплома бакалавра, кого цікавить наука – гайда в магістратуру!»\nБолонська система пропонує формулу триступеневої освіти (3–5–8), згідно з якою не менше ніж три роки передбачено для отримання рівня “бакалавр”, не менше від 5 років – для “магістра” і не менше ніж 8 років – ученого ступеня “доктор філософії”.\nПлюс: визнання (у майбутньому) дипломів відповідного кваліфікаційного рівня в Європі.\nМінус: недостатнє розуміння в українському суспільстві рівня “бакалавр”, його незатребуваність вітчизняною економікою.\nСловник магістра. (Укладають)\nМайбутній науковець. Потенційний аспірант, докторант і таке інше. Теоретик, фундаменталіст, дослідник… Поки в міністерстві ще побиваються над цим загадковим словом, студенти нашого університету рівними шеренгами крокують до Європи, звичайно, оволодівши таємним знанням магістеріуму.\nПлюс: усе теж можливе визнання Заходом.\nМінус: суспільство плутається в розумінні рівнів спеціаліста і магістра.\nЗ одного боку, лише деякі виші розробили відповідні дворічні програми магістратури та чотирирічні – бакалаврату. З іншого, залишили старого доброго спеціаліста. Що це – у Європі не знають…\nСловник спеціаліста. (Вилучають з обігу, але він усе ще популярний)\nБолонська система не передбачає, а отже – не визнає. Такого освітнього рівня на Заході не існує, тож диплом «спеціаліста» не засвідчує здобуття вищої освіти. Проте для українського роботодавця – це справжня гарантія академічних знань. Не те що там якісь бакалаври, магістри…\nЗа даними досліджень, наші університети не беруть на себе роль методологічних центрів, новаторів, піонерів суспільних перетворень, за якими має йти країна. Рівень автономії вишів у цих питаннях значно нижчий від середньоєвропейського.\nДокторів наук багато, а лікувати її нікому (Равіль Алєєв)\nБакалавр, спеціаліст, магістр… Усе це форма, оболонка, фабула. А де ж суть? Навчальні програми – ось із чого потрібно було розпочинати будувати українську Болонью. Збиваючи ноги в забігу до Європи, наші державні менеджери освіти формально притягають за вуха чинну (не таку вже й погану) систему до європейських вимог. Заплутати розуміння освітньо-кваліфікаційних рівнів, не змінивши змістової частини навчальних планів, – так звучить девіз української Болоньї. Європа мовчить, український роботодавець не цікавиться… Хто ж тоді визнає?\nP.S. Шановні читачі! Нам буде цікаво дізнатися саме ВАШУ думку з приводу Болонської системи навчання.


Як назвали сина Сергій і Сніжана Бабкіни - відоме ім'я дитини | СЬОГОДНІ\nСніжана Бабкіна народила другого сина\n19 червня, 14:33\nДружина музиканта Сергія Бабкіна Сніжана народила. У зоряного подружжя народився хлопчик, про це повідомив сам Сергій Бабкін на своїй сторінці в Instagram. Відзначимо, що артист був присутній на пологах і плакав, взявши на руки сина. У день народження сина Сергій Бабкін присвятив своїй дружині і дитині твір.\nА сьогодні, 19 червня, стало відомо, як пара назвала новонароджену дитину. Сергій і Сніжана Бабкіни дали синові оригінальне ім'я – Єлисей. Відповідне повідомлення з'явилося на сторінці pr-компанії зоряної пари.\nВідзначимо, упродовж вагітності Сніжана Бабкіна ділилася фото з округленим животиком. Однак про вагітність дружина Сергія Бабкіна повідомила лише на сьомому місяці. Зоряним подружжю вдалося приховувати вагітність протягом шести місяців.\nНагадаємо, що раніше в новій рубриці Сегодня.Lifestyle "Сьогодні із зіркою" Сергій Бабкін показав залаштунки зйомок свого нового кліпу.\nБеременная Санта Димопулос очаровала сеть трогательным кадром Редкий кадр: Ирина Билык показала старшего сына Арсен Мірзоян показав дітей від першого шлюбу\nдіти зірок сергій бабкін снежана бабкина


Барселона ПСЖ 6-1 - відео голів та огляд матчу Ліги чемпіонів 2016-2017 - Телеканал Футбол\nЯк Мессі та Неймар клали ПСЖ на лопатки: згадуємо величний камбек Барселони (ВІДЕО)\n14:45, 16 лютого 2021\nКоманда Луїса Енріке створила історію чотири роки тому\nЛіонель Мессі та фанати Барселони Фото:: Офіційний сайт Барселони\nСьогодні відбудуться перші матчі Ліги чемпіонів у 2021 році. Барселона прийме ПСЖ, а Лейпциг битиметься з Ліверпулем. Початок матчів - о 22:00.\nБарселона і ПСЖ зустрінуться вперше за чотири роки. Їх минула зустріч назавжди увійде в історію Ліги чемпіонів, як один з найкращих камбеків. У 2017 році доля звела команди також на стадії 1/8 фіналу турніру. У першому поєдинку на «Парк-де-Пренс» підопічні Емері не залишили шансів Барселоні (4:0). Дублем відзначився Ді Марія, ще по голу на свій рахунок записали Дракслер і Кавані.\nЦікаво, що перша гра пройшла в День святого Валентина (14 лютого), а матч-відповідь на «Камп Ноу» був призначений на Міжнародний жіночий день (8 березня). Лише наївні фантазери вважали, що у Барселони є шанс відквитати чотири м'ячі. Однак каталонці з перших хвилин почали гнути свою лінію і вже до перерви вели в рахунку 2:0. На 50-й хвилині Ліонель Мессі забив третій гол каталонців, проте через дванадцять хвилин Кавані охолодив запал господарів точним ударом в контратаці. Каталонцям потрібно було забивати ще тричі, щоб вийти до чвертьфіналу.\nІ це у них вийшло! Особливо ефектно це виглядало, оскільки всі три голи були забиті після 88 хвилини. Спочатку дубль на свій рахунок записав Неймар, який вже через півроку буде радісно позувати в футболці ПСЖ в ролі найбільш дорогого трансферу в історії футболу. Вирішальний же гол прийшов аж на п'ятій компенсованій хвилині, коли оборона парижан не встежила на Серхі Роберто, який відгукнувся на закид з глибини поля і проштовхнув м'яч у сітку воріт Траппа. Каталонцям вдалося неймовірний камбек і команда вийшла у чвертьфінал, де правда без особливих шансів поступилася Ювентусу. Однак такі феєричні поєдинки все одно назавжди вписуються в історію футболу!


Трутовик помилковий: властивості, користь і застосування | Огородники\nПомилковий трутовик - великий, що паразитує гриб сімейства Гіменохетові, який досить часто росте на декоративних і плодових деревах.\nПомилковий трутовик: ботанічний опис\nПомилковий трутовик - багаторічний, великий, повноцінний гриб, який паразитує на деревах. Він має досить великий розмір, копитоподібну, подушкоподібну, розпростерту або плоску форму і потріскану, дуже щільну, тверду поверхню. Плодове тіло складається з великої, темно-сірої або чорної, матової шапки, з нерівною, що розтріскується корою, яка досить міцно кріпиться до дерева.\nСпороносний шар у помилкового трутовика трубчастий, рудувато-коричневий або червонувато-коричневий, з твердими, дерев'янистими порами. Щороку на грибі формується новий, більш світлий шар гіменофора. Під ним ховається дуже тверда, щільна тканина плодового тіла, яка має таке ж забарвлення, що і спороносний шар. Покривало повністю відсутнє, тому округлі, жовті або білі спори гриба після дозрівання легко поширюються по всій окрузі.\nПомилковий трутовик: чим небезпечний\nПомилковий трутовик - це гриб-паразит, який харчується соками рослини. Крім того, він значно послаблює імунітет рослини, роблячи її уразливою для грибкових і бактеріальних захворювань. Так, на місці зростання трутовика дуже часто з'являється біла гниль, яка приносить відчутну шкоду деревині заражених дерев. На пізніх стадіях захворювання, гниль вражає досить великі ділянки дерева, буквально «виїдаючи» здорові тканини. Дуже часто заражені ділянки з часом перетворюються в дупла, що значно знижує цінність деревини, а також приносить відчутних втрат декоративності рослин.\nПомилковий трутовик: де росте\nПомилковий трутовик - досить не вибагливий паразитичний гриб, який може рости як на живих деревах, так і на відмерлих стовбурах і пнях. Найчастіше цей гриб паразитує на листяних деревах, таких як береза, осика, вільха, тополя, клен, граб, липа або верба. Крім того, він може рости і на плодових деревах - яблуні, груші, сливи, вишні, аличі або горобині.\nПомилковий трутовик: як боротися\nНа жаль, ефективних заходів боротьби з трутовиком не існує. Уражене цим паразитом дерево в будь-якому випадку врятувати не вдасться, так як видалення плодового тіла гриба не гарантує його повне знищення. Тому якщо ви побачили на рослині дерев'янисті шапки помилкового трутовика, то його слід спиляти і спалити. Якщо ж цього не зробити, спори гриба будуть і далі поширюватися по ділянці, вражаючи нові дерева. Що примітно, в Радянському Союзі деревину уражену трутовиком заборонялося використовувати навіть в якості палива - існувало досить суворе розпорядження її негайного знищення відразу після спилювання. Це насправді пояснювалося дуже просто - трутовик прекрасно може жити і розмножуватися і на поваленому дереві.\nУ боротьбі з помилковим трутовиком дуже важливе місце відводиться профілактиці. Вся справа в тому, що цей гриб найчастіше селитися на ослаблених, пошкоджених деревах, тому дуже важливо правильно доглядати за деревами на ділянці, щоб не дати паразиту жодного шансу. Для цього слід обов'язково обробляти місця зрізів і зрубів, видаляти підмерзлі і ослаблені гілки, а також даремно не ламати гілки і не дряпати кору (будь-які мітки краще робити фарбою).


У Бахмутській райдержадміністрації підвели підсумки виконання Програми економічного і соціального розвитку Бахмутського району на 2019 рік за І півріччя поточного року | Бахмутська РДА\nБахмутська РДА » Новини » У Бахмутській райдержадміністрації підвели підсумки виконання Програми економічного і соціального розвитку Бахмутського району на 2019 рік за І півріччя поточного року\nУ Бахмутській райдержадміністрації підвели підсумки виконання Програми економічного і соціального розвитку Бахмутського району на 2019 рік за І півріччя поточного року\nДата: 04.07.2019 10:49\nПідведення підсумків виконання Програми економічного і соціального розвитку Бахмутського району за шість місяців поточного року проходило у новому форматі: задля обговорення стану виконання заходів Програми були запрошені як головні розпорядники бюджетних коштів, так і виконавці.\nУ зв’язку зі змінами в законодавстві повноваження з питань оздоровлення й відпочинку дітей та учнівської молоді району в цьому році були передані до УПСЗН райдержадміністрації. У звітному періоді управлінням праці проведена значна робота з організації літнього оздоровлення й відпочинку дітей та учнівської молоді району за бюджетні кошти всіх рівнів. Також в дитячих оздоровчих закладах були оздоровлені діти, які потребують особливої уваги та соціальної підтримки. Вперше в районі було організовано проходження курсу реабілітації для дітей з інвалідністю внаслідок ДЦП.\nЗавдяки співпраці райдержадміністрації з ГО «Всеукраїнська організація «Національне об’єднання ветеранів-інвалідів» із м. Дніпро в район були доставлені засоби технічної реабілітації для людей з особливими потребами. КУ «Бахмутський райтерцентр» проведена робота із забезпечення такими засобами мешканців району, які їх потребують.\nВідділом освіти райдержадміністрації вчасно виконуються заходи з освоєння коштів субвенції з державного бюджету на розвиток окремих територій. Крім виконання запланованих заходів, які реалізуються за бюджетні кошти, відділом освіти проведена робота по залученню коштів міжнародних організацій задля укріплення матеріально-технічної бази навчальних закладів району.\nУ звітному періоді закладами охорони здоров’я первинного та вторинного рівнів проведено низку заходів щодо придбання медичного інструментарію, побутової техніки; КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бахмутської районної ради», Світлодарською та Часовоярською міськими лікарнями укладені договори на облаштування системи протипожежного захисту. Також додатково залучені кошти міжнародних організацій для проведення заходів з укріплення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров’я.\nПерший заступник голови Бахмутської райдержадміністрації Тетяна Єрохіна зазначила, що завдяки проведенню тендерних процедур і закупівель у системі «ProZorro» вдалось зекономити значну суму бюджетних коштів. Зокрема, Світлодарська музична школа отримала суттєву економію бюджетних коштів під час виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт шкільної будівлі.\nПідводячи підсумки виконання Програми економічного і соціального розвитку Бахмутського району на 2019 рік за І півріччя, Тетяна Єрохіна відзначила позитивну динаміку. На теперішній час всі профінансовані заходи Програми перебувають у стадії виконання.\nПокровський НВК 1-min\nкабінет фізики 3 Новолуганська ЗОШ-min\nпридбання мед обл ЕКГ-min


До річниці Революції на граніті - 15 Жовтня 2016 - ООШ №1 г.Славянска, Донецкой области\nСереда, 03.06.2020, 20:35\nГоловна » 2016 » Жовтень » 15 » До річниці Революції на граніті\nДо річниці Революції на граніті\n2 жовтня 1990 року на площі Жовтневої Революції у Києві, яка ще не стала Майданом Незалежності,студентські активісти з кількох міст України розпочали голодування з політичними вимогами до Верховної Ради УРСР. Акція тривала 15 днів й отримала назву Революції на ґраніті. Це був перший організований студентський протест національного рівня, який частково досяг своєї мети: керівник уряду Віталій Масол пішов у відставку, а Верховна Рада ухвалила спеціальну постанову щодо вимог студентів. Студентське голодування показало, що із системою можна не тільки боротися — її можна перемагати.\nЯк подають тодішні джерела, ще одну спробу розігнати студентів, які з'їхалися практично з усіх великих міст України, намагалися влаштувати 6 жовтня, після зборів ветеранів ВВВ. Чекали, що ветерани разом з іншими учасниками зборів зметуть наметове містечко дорогою до пам'ятника Леніну, однак на захист студентів вийшло до 50 тисяч киян.\nЗустріч партлідера Леоніда Кравчука з лідерами голодувальників Маркіяном Іващищиним та Олесем Донієм наживо транслювало телебачення, і це мало потужний позитивний ефект для протестувальників — громадяни України побачили, що на Майдані зібралися не екстремісти, як це подавала компартійна пропаґанда.\n17 жовтня Верховна Рада ухвалила постанову щодо вимог голодуючих студентів, після якої голодування було припинено.\nВідповіді кількох учасників тих подій на два запитання:\n1. Що спонукало вас взяти участь в цій акції попри загрозу репресій?\n2. Скільки революцій чи Майданів треба ще пройти Україні, щоб нарешті зламати стару систему?\nМаркіян ІВАЩИШИН, голова Студентського братства Львова у 1990 році, засновник мистецького об'єднання «Дзиґа» один з координаторів подій:\n«Ми не очікували, що до нас так ліберально поставляться»\n1. Передовсім бажання свободи — як власної, так і для своєї нації. І, напевне, було вже відчуття, що це вже можливо, що ми можемо здобути підтримку широкого кола людей. Це була одна з перших таких акцій, і ми аж ніяк не сподівалися, що вона так закінчиться, умовним успіхом чи перемогою. Все-таки ми орієнтувалися, що це буде довгий процес, що це буде перше голодування, потім будуть якісь репресії, а організація була готова продовжувати боротьбу мітинґами, страйками та іншими засобами. Чесно кажучи, ми не очікували, що до нас так ліберально поставляться і не розженуть відразу.\n2. На мою думку, з народом України все добре. Я думаю, що проблема в нас з елітою. Але не обов'язково еліту змінюють за допомогою революції. Я би радше бачив еволюційний шлях. Я вважаю, що держава сталася і вона мала би перейти до більш послідовних і спокійніших способів зміни політичної системи чи запровадження реформ.\nЯрослав РУЩИШИН, підприємець:\n«Це були перші кроки до реальної незалежності України»\n1. Мета акції була політична, і вона була викладена в наших вимогах, дві з яких виконали, а решту — ні. Це було свідомо, ми планували її у Львові досить довгий період. Саме тому першими на голодування вийшли переважно львів'яни і франківчани, а далі вона вже почала розбурхуватися і розростатися. Це були перші кроки до реальної незалежності України — вимоги про відставку уряду, про військову службу на території України і так далі. Воно лягало у той напрямок.\n2. Зараз немає підстав говорити про наступний Майдан. Люди, які скористалися результатами Майдану, повинні допрацювати свої обіцянки, а коли цього не станеться, то тоді вже з'являться підстави, але в будь-якому випадку мова йде про роки. А от світоглядний напрямок проведення всіх цих наших революцій задали якраз студенти у 1990 році. Це був кардинальний злам політичних змін, це була жертовність, і ця жертовність продовжила триматися під час усіх наступних революцій. Це європейський світогляд. Я вважаю, що ми все-таки щось зробили, і саме цей злам світоглядний — ми не били, не палили, не руйнували, а в такий спосіб висловлювати свій протест, саме цей злам зараз керує нас у західному напрямку, а не на схід.\nСергій БАЩУК, підприємець, депутат Львівської міської ради:\n«Важливо було показати, що система ламається»\n1. Я був членом Студентського Братства, і такого питання навіть не виникало, чому брати участь в акції — бо ми всі вирішили, що будемо такий захід робити. Я навіть не пам'ятаю, хто подав цю ідею. Це була міні-громада, ми були молоді та завзяті. Не знаю, чи ми думали, що можуть бути якісь дуже погані наслідки, ми не вірили в це, та й взагалі, люди в молодості менше задумуються над результатами тих чи інших своїх дій. Саму ідею виношували тривалий час, а підготовка полягала в тому, що ми зібрали намети, зібралися самі і продумували, як ми все це зробимо. А що буде далі — такого чіткого плану не було. Ми їздили у Київ, зустрічалися з представниками УСС, яка була співорганізатором.\nБуло п'ять вимог студентів, ми їх виписали на такому помаранчевому полотнищі фарбою. І з цього приводу була окрема постанова Верховної Ради, яку ми також підписували. У цій постанові на кожен пункт наших вимог була певна відповідь. Були вимоги, які було важко виконати на той момент, але було зрозуміло, що вони означені, щоби їх не переходити. Реально повністю була виконана тільки одна вимога — відставка Масола. Але в той час важливо було показати перемогу, що система насправді ламається. Хоча за два місяці після того пішов відкат — Донія заарештували за якусь акцію, не допустили до участі у виборах, по інших також пішли репресії. Але на момент проведення акції потрібне було свідчення того, що можна боротися із системою та здобувати перемоги.\nМи були такою альтернативною групою, бо ж існував уже Народний рух, в парламенті була Народна рада, яка не надто прагнула перевиборів до парламенту, на чому ми наполягали. А ми показали себе як альтернативна організована група і як елемент громадянського суспільства, що тоді було дуже важливо.\n2. Щодо числа революцій і наступного Майдану. Я брав участь у трьох Майданах, я не вважаю, що такі речі є добрими для суспільства. Вони часом необхідні, як операція. Адже вона не є чимось добрим для організму людини, але буває необхідною, щоб ліквідувати хворобу. Так от, Майдани — це такі операції, вони видаляють хворобу хірургічно. Але це стрес для організму — наркоз, довга реабілітація. Тобто суспільство мало би нормально розвиватися, проводити реформи, вдосконалюватися, йти еволюційним шляхом. На мою думку, одного Майдану було би досить, щоби змінити систему, а потім потиху еволюційним шляхом доводити до тих стандартів цивілізованих країн. А поки що в нас відбувається як? Проголошення незалежності, фактично міні-революція, потім сплеск, потім занепад; ми довго котилися і докотилися до помаранчевого Майдану, коли довелося ламати систему, потім ніби пробували щось робити, потім знову Майдан — і отак 20 років ми пробуємо перезапустити систему. Але насправді ми дуже буксуємо. Майдан був необхідний для того, щоб організм просто не вмер. Це було потрібно, інакше країна була би не країною, а якоюсь вотчиною Януковича. У принципі ніхто не бажає робити собі операцію. Треба вести здоровий спосіб життя, слідкувати за здоров'ям, і тоді не буде треба цих революцій та потрясінь. Тим паче, що останній Майдан закінчився жертвами і кожен наступний буде жорстокішим за попередній.\nПереглядів: 293 | Додав: Vospitatel | Рейтинг: 0.0/0


Відкрито ферму «Папики» | Сімейні молочні ферми\nВчора відбулось урочисте відкриття сімейної молочної ферми «Папики» у селі Дерно, що на Волині.\nНазва сімейного фермерського господарства ідентична з заповідним урочищем «Папики», що знаходиться поруч. Власниками ферми є чудова родина Кушнірів.На фермі утримують 12 корів. Ідея створення господарства виникла тоді, коли родина почала думати за здорове та безпечне харчування.\nСьогодні на фермі ведеться відеонагляд, облаштовано все так, щоб корови знаходились в комфортних умовах (вакуумне доїння, автоматичне напування, система вентиляції). «Папики» єдине господарство із молочних ферм, яке здає молоко екстра-класу.В планах господарів на базі СФГ «Папики» створити школу сімейного фермерства, розвивати агротуризм з прогулянками історичними місцями громади та реалізація власної продукції.\nПідтримати розвиток та збільшення кількості українських сімейних ферм можна інвестувавши у наш проєкт