Пасивний бунт: Чому ліні не існує | Психолог Наталія Раїник\nНапевно, немає на світі людини, якій хоч раз не сказали б: “Ти просто лінуєшся”. Ми чуємо про лінь з дитинства – від батьків, бабусь і дідусів, педагогів ( “Здібна дівчинка, але лінується. Потрібно більше старатися!”). Пізніше ми вже самі починаємо використовувати цю фразу і називаємо ледачими себе, своїх партнерів і дітей. Але чи так все просто з цією ідеєю?\nТлумачний словник говорить нам, що лінь – це “не хочеться працювати, відраза до праці, до справи, занять; схильність до неробства, до дармоїдства”. Цікаво, що тут лінь розглядається відразу в двох сенсах: як вчинок або тимчасовий стан, коли людині не хочеться працювати, або як постійна риса характеру – якщо людина схильна до нічогонероблення.\nПроте психологія відноситься до ліні зовсім по-іншому: вона вважає, що це не почуття і не якість характеру, а соціальний конструкт. Є базові емоції – страх, смуток, гнів і радість, – які єдині для всіх вищих ссавців, і відчуваємо ми їх приблизно однаково. Але такого почуття, як лінь, не існує – є відчуття втоми або стан апатії, є агресія, яка може виражатися в небажанні щось робити (те саме “відраза до праці”). Якості характеру “ледачий” теж немає – з його допомогою ми описуємо людей, які не хочуть робити щось, що вони, на нашу думку, повинні. Навіть якщо говоримо про самих себе.\nЗвідки взялася лінь\nЗазвичай про лінь нам вперше розповідають батьки або вчителі. Дитина може дізнатися, що вона “ледача”, в різних ситуаціях: наприклад, коли вона, на думку старших, недостатньо енергійна – тобто апатична і млява. Здорова дитина дійсно повинна бути активна, тому млявість – це і правда привід для занепокоєння. Але в цьому випадку краще звернутися до лікаря або психолога, а не клеїти ярлики.\nДругий і, напевно, найбільш частий варіант – коли дитину не цікавить те, що його батьки вважають корисним і потрібним: “Лінуєшся прибрати кімнату”, “Лінуєшся робити уроки або писати прописи”, “Лінуєшся відвідати бабусю з дідусем”. За небажанням робити що-небудь може стояти сотня різних причин – але так як батьки вважаються незаперечним авторитетом, а говорити з дитиною про його бажаннях і почуттях в нашій культурі поки як і раніше не прийнято, будь яку непокору прийнято списувати або на погану поведінку (коли дитина активно бунтує), або на лінь (її вважають пасивним бунтом).\nВиростаючи, ми звикаємо до цієї концепції і починаємо описувати через неї себе та інших людей. На жаль, ідея “ліні” заважає нам розбиратися у власних почуттях, мотиваціях і навіть відстежувати фізичний стан: раптова апатія, яку ми за звичкою охрестили лінню, при обстеженні у лікаря може виявитися початком бронхіту, зниженим рівнем гемоглобіну або вагітністю. Поняття ліні може привести до того, що ми починаємо тиснути на себе. Порівняйте: фраза “Я опираюсь цьому” наводить на подальші роздуми, спонукає розібратися, що відбувається – чому я чиню опір, в чому причина? Що мені в цьому не подобається або не близько? А слова “Я лінива (лінивий)” мають на увазі моралізаторський погляд. Лінь тут – це “вада”, яку необхідно викорінити.\nДо психологів або коучів нерідко звертаються приблизно з таким запитом: “Як мені почати десятий проект, коли попередні дев’ять вимотали мене до стану напівтрупа?”, “Я сплю чотири години, працюю по дванадцять годин без вихідних і ніяк не можу почати займатися французькою. Я ледачий, так? ” Зрозуміло, лінь тут ні при чому. Людині, втомленій до напівсмерті, не допоможуть ніякі прийоми самомотивації. Його проблема скоріше в тому, що він не може перестати вважати себе всемогутнім кіборгом і визнати себе живою людиною з потребою у відпочинку, байдикуванні і розвагах.\nЗазвичай в таких випадках доводиться звертатися до дитинства і сімейних установок. Нерідко там можна виявити ідеї, що відпочинок – це “соромно”, що його потрібно “заслужити” або мати на нього вагомі причини (три роки без відпустки, важка хвороба). Або установку, що люблять тільки тих, хто приносить користь. Дуже багато користі. Людина, яка хоче бути коханою і прийнятою, починає працювати на знос, руйнуючи себе і близькі стосунки – на них просто не залишається ресурсу. Коли він відчуває, що відносини руйнуються, відчуває себе непотрібним, то попри все намагається працювати ще більше. Мама з татом демонстрували, що люблять саме таких – значить, і з іншими людьми має спрацювати!\nЩо приховує лінь\nДуже часто “лінь” – це зручний ярлик для цілого клубка заплутаних почуттів, незручних і неприємних відносин, конфліктів, які заважають нам бути активними. Наприклад, вам “лінь” здобувати другу вищу освіту або займатися підвищенням кваліфікації. Страшно подумати: може бути, ви “лінуєтеся”, тому що не хочете робити те, що здається вам безглуздим?\nНаприклад, якщо мету поставили не ви самі – просто хтось із значущих для вас людей навчив вас, що другу вищу освіту необхідно.\nЯкщо йти на курси або сидіти після основної роботи за партою немає ніяких сил і ви відчайдушно прогулюєте, саме час запитати себе: а для чого все це затівалося? Якщо ви мрієте змінити сферу діяльності, може, досить буде просто подати заявку на стажування? Або навіть просто відправити резюме на посаду з трохи нижчим окладом, вписавши туди весь досвід роботи з близькими спеціальностями. Ви здивуєтеся, наскільки коротшим виявляється шлях до мети, якщо розібратися, чого насправді хочеться.\nА може бути, початковою метою було порадувати маму з татом? Тоді варто пошукати менш енерговитратний спосіб – а то і зовсім попрацювати з психологом над тим, де закінчується демонстрація любові і вдячності батькам і починається проживання чужих життєвих сценаріїв.\nБути пильними варто, якщо лінь охоплює вас всякий раз, коли ви беретеся за справу (зустріч, проект, поїздку), пов’язану з певною людиною або групою людей. Наприклад, на роботі ви до останнього відкладаєте завдання від певного клієнта, хоча інші завжди виконуєте в термін – просто не можете змусити себе почати. Або вас охоплює лінь перед поїздкою до якихось друзів або родичів, хоча в інших випадках ви витримуєте і набагато більш довгу дорогу. Буває навіть так, що раз по раз не хочеться відкривати книгу або дивитися фільм, рекомендований кимось.\nУ цьому випадку варто згадати, що відбувалося в ваших відносинах останнім часом. Зазвичай знаходяться вагомі причини: лінь виявляється способом пасивно опиратися агресії, порушення кордонів, приниження, порушення домовленостей. Дійсно, “лінь” зустрічатися з кимось хто скасував дві попередні зустрічі, коли ви були вже в дорозі. І не хочеться робити проект для клієнта, від якого потім місяцями доводиться вимагати гонорар. “Лінь” їздити до родичів, які критикують ваш спосіб життя, грублять, порушують межі. І навіть книгу від людини, яка погано до вас ставиться, не хочеться читати – і справа не в тому, що ви нібито не прагнете до знань, а в тому, що на читання, перегляд фільму, поїздку переносяться складні почуття до людини.\n“Ти просто лінуєшся!”\nФраза “ти просто лінуєшся” – це ще й прекрасний засіб маніпуляції. По суті, людина говорить вам: “Я хочу, щоб ти зробив це. Якщо ти цього не зробиш, я буду вважати тебе поганим, і постараюсь переконати тебе в цьому”. Тут доречно поговорити не про якості вашого характеру, а про діяльність, яку ви нібито лінуйтеся виконувати.\nРозмова про те, що співробітник на роботі лінується, може бути “хорошим” способом відхреститися від всіх незручних питань, від затримок зарплати до дисбалансу влади і відповідальності. Так роботодавець може намагатися перевести розмову від ділових відносин в категорії оцінки і моралі, і це неправильно. Можливо, ви “лінуйтеся” брати на себе чужі обов’язки і переробляти без додаткової оплати. Або вам “лінь” самостійно виконувати проект, який вимагає більше формальних повноважень і підвищення на посаді. І тут дуже корисно назвати речі своїми іменами: “Вибачте, я не вважаю прийнятним вимагати від мене залишатися до дев’ятої години вечора в п’ятницю без оплати наднормових”, “Для того щоб взяти цей проект, я повинен мати право підписувати документи і вашу довіреність”.\nКоли партнер говорить, що ви “просто лінуєтеся” помити підлогу і приготувати вечерю після повного робочого дня, замість звинувачень і виправдань доречніше поговорити про те, як ділити домашні обов’язки. Якщо ви “лінуйтеся” відвідати маму на дачі за сотні кілометрів від міста, варто подумати, що відбувалося в ваших відносинах або чи не втомилися ви. У будь-якому випадку корисно роздумувати не про лінь, а про те, чи в змозі працююча людина фізично шість годин їхати по пробках в суботу на дачу, щоб тим же шляхом повернутися додому в ніч з неділі на понеділок, і наскільки необхідно висловлювати любов до батьків саме в такій формі (це велике питання).\nОдне з найбільш складних питань – коли за лінню ховається конфлікт. Найгірше, коли те, чим ви займаєтеся, суперечить вашим цінностям – якщо перебільшувати, дуже складно бути веганом і працювати на м’ясопереробному комбінаті, або бути за бодіпозітів і рекламувати конкурси краси. В даному випадку лінь – це буквально порятунок. Це здоровий опір тому, що людина вважає аморальним, шкідливим або нечесним. А діяльність, яка йде врозріз з вашими життєвими принципами, краще якомога швидше змінити, оскільки вона руйнівна.\nІдея ліні схожа на кошик для сміття, куди викидають зовсім різні неприйнятні і незручні почуття замість того, щоб розібратися з ними. Так що якщо вас раптом долають напади ліні і почуття провини за неї, настав час поритися в цьому кошику, дістати звідти почуття і емоції які накопичилися і уважно їх розглянути.


Сторінка: < 1 2 3 4 > Остання цілком\nІноді, вернувшись близько чотирьох годин ранку від Сталіна, я, щоб реалізувати прийняті в Ставці рішення, зобов'язаний був дати виконавцям або фронтах необхідні вказівки. Іноді це тривало далеко за чотири години. Доводилося йти на хитрість. Я залишав у кремлівського телефону за письмовим столом ад'ютанта старшого лейтенанта А. В. Гриненко. На дзвінок Сталіна він зобов'язаний був повідомити, що я до десяти годин відпочиваю. Як правило, у відповідь чулося: «Добре».\n(Василевський А. М. Справа всього життя. У 2 кн. Кн. 1. - М: Политиздат, 1988.)\nВажливо організувати не тільки процес сну, але і процес пробудження. Раджу встановити у вашому будильник або мобільному телефоні кілька різних мелодій і з їх допомогою зробити процес пробудження поступовим. Наприклад, вам потрібно прокинутися о 8.00. Нехай в 7.30 зіграє перша мелодія, приємна і спокійна, на якій ви прокинетеся, порадієте того, що вставати ще не потрібно, і знову заснете. В 7.45 - що-небудь бадьоре, можливо, вже зі словами, на які мозок реагує більш активно, ніж на мелодію без слів. І в 8.00 - найрадісніша і енергійна мелодія, на якій ви остаточно прокинетеся, встанете з ліжка і з задоволенням зустрінете новий день вашого життя.\nВикористання сну протягом робочого дня\nЧи доводилося вам, читач, клювати носом в післяобідній час, намагаючись зосередитися на важливій задачі? Що робити, коли на роботі хилить на сон?\nПодивіться на середньостатистичний графік добових біоритмів людини.\nГрафік добових біоритмів людини\nВважається, що наша працездатність і активність протягом дня має два спаду і два підйому (у «жайворонків» вище перший підйом, у «сов» - другий, припадає на вечір). Неважко помітити, що один з спадів припадає як раз на післяобідній час.\nНайпростіше рішення проблеми - денний сон, накриває післяобідній спад біоритмів. Згадаймо знамениту латиноамериканську сієсту, обов'язковий сон в пообідню спеку. Згадаймо також британського прем'єр-міністра Уїнстона Черчілля, який дожив до 90 років, незважаючи на нездоровий спосіб життя і величезний тягар турбот і відповідальності. Його обов'язковий денний сон помічники мали право перервати з приводу не меншому, ніж початок війни. Денний сон був також обов'язковим елементом розпорядку російської Боярської думи до Петра I.\nПриклад корпоративної організації денного сну привів учасник корпоративного семінару в ВАТ «Сибирьтелеком», Новосибірськ. «У Китаї, в місті Шеньжень, нас привезли на екскурсію на завод телекомунікаційного обладнання. У столів для тестування обладнання ми звернули увагу на дивні пристосування. Виявилося, це відкидаються складані ліжка, вправлені в столи. Обід для робітників триває дві години, з яких год офіційно виділяється на сон».\nЯк бути, якщо у вас ще немає свого кабінету з зручним шкіряним диваном і ви не можете дозволити собі повноцінний денний сон?\nМожливі альтернативи. Найпростіша - невеликий післяобідній сон в автомобілі, якщо такий у вас є. Не пошкодуйте на це 20-30 хвилин, вони окупляться набагато більш високою післяобідньої працездатністю.\nМожна ненадовго засинати прямо на робочому місці або десь ще: в переговорній, у кріслі в кутку і т. п. Щоб відключитися від зовнішніх перешкод, можна надіти навушники з улюбленою музикою. Тривалість такого «микросна» ви можете визначити для себе самі, як правило, оптимальна - 10-15 хвилин. Один директор заводу завів будильник на 15 хвилин і засинав у своєму робочому кріслі. Пояснював свій метод так: «Довгий сон вибиває з робочої колії, а за 15 хвилин мозок добре освіжається, але не встигає заснути надто вже сильно».\nРозповідає учасник ТМ-спільноти Сергій Козловський, гендиректор софтверної компанії «Нилитис», Мінськ. «У 1997 році я перестрибнув кілька кар'єрних сходинок і став головою ради директорів декількох невеликих, але швидко зростаючих фірм. Навантаження були неймовірні. Людина витримати таке можливо, тільки якщо розділить свої календарні добу на кілька, тобто буде спати кілька разів протягом доби, невеликими порціями.\nЯ навчився спати на роботі, поклавши голову на стіл. Ніякого кабінету у мене тоді не було. У цій кімнаті працювало ще від 3 до 14 осіб. Але якщо заткнути вуха папером, змоченою у воді, то шум не заважає. 20 хвилин сну - і можна працювати далі. І ось якось з-за океану дзвонить мій шеф. І запитує: «Спиш в робочий час?» - «Сплю», - відповідаю. І ми обидва розуміємо, що це не від спокійного життя. «Не треба, - радить. - Знайди інший спосіб релаксації. Кава, прогулянки в обід...»\nКава, прогулянки - ні, це не моє. Не той ефект. Тоді я зняв кімнату поряд з роботою і почав спати на законній підставі. Коштувало це недорого».\nРозвиваючи тему відпочинку, необхідно зупинитися на такому важливому аспекті взаємовідносин людини і часу, як чисте «переживання моменту». Згадаймо дзенскую притчу. «Учень, прийшовши до наставника, залишив біля входу парасольку й черевики. Вчитель запитав його, ліворуч або праворуч від черевиків той поставив парасолька. Учень не зміг згадати і засоромився: втративши пильність, він упустив мить».\nВ кінці XX століття фахівець з управління часом Стефан Рехтшафен звернув увагу на шкідливість і небезпека «бігу за часом», постійного поспіху, в якій живе більшість людей в промислово розвинених країнах. Мушу вас попередити: на ранніх стадіях застосування тайм-менеджменту можливий деякий «синдром занепокоєння» про часу, іноді навіть «крохоборстве». Нічого страшного, це швидко проходить. Зате залишається іншого. Коли ви керуєте часом, відчуваєте його як підвладний вам ресурс - вам набагато легше виділити його на спонтанність, бездумне проведення часу, творчу лінь, споглядання гармонії світобудови і інші надзвичайно гідні заняття, не мають безпосередньої матеріальної мети. Плануючи час, важливо пам'ятати, що «наповненість», «насиченість» часу, його «якість» - не менш важливо, ніж його чисто арифметичне кількість. «План» і «переживання моменту» не повинні перебувати в протиріччі - навпаки, вони зобов'язані підтримувати один одного.\nЯ дуже люблю заходи. І в робочий час по можливості (а під час відпустки - обов'язково) виділяю час на споглядання заходу сонця. Хочеш не хочеш, а процес цей треба планувати. Адже я знаю, що моя улюблена стадія заходу в цей час року в цьому місці починається, наприклад, в 21.15 і триває не більше 25-30 хвилин.\nЧи заважає це планування чистоті споглядання, не обтяженого думками, турботами та іншими перешкодами? Жодним чином. Навпаки, тільки завдяки плануванню я можу виділити потрібну кількість часу на захід, незважаючи на завантаженість справами, і найголовніше - під час споглядання відключитися від усіх сторонніх думок і турбот, знаючи, що інші завдання та проблеми - під контролем.\nУ древніх отців-аскетів, що залишили нам багату спадщину методів самовдосконалення, була в числі інших таке формулювання чернечого життя: «Увагу до себе і пам'ять смертна». Два цих принципи вважались основоположними для очищення душі і досягнення духовних висот.\nУ тайм-менеджменті можна знайти аналогію цим принципам. «Пам'ять смертна» - усвідомлення обмеженості людського життя і її тимчасового ресурсу, вимагає не витрачати дорогоцінний час життя на дрібниці. І «увагу до себе» - усвідомленість і осмисленість життя, постійне відстеження й аналіз своїх дій. Ці принципи допомагають виробити то загострене почуття наповненості моменту, який робить життя яскравим і прекрасним, а не чередою сірих нудних буднів.\nКарелов сергій, голова ради директорів Silicon Information Technologies, на Першій ТМ-конференції у травні 2003 р. цитував Ріка Філдса:\n«Варто нам свідомо звернути увагу на те, чим ми зайняті - приготуванням їжі, прибиранням або любов'ю, - як це дія перетворюється і стає частиною руху нашої душі. І ми раптом починаємо помічати такі штрихи і деталі, які нам були невідомі раніше; наше відчуття щоденного життя стає ясніше, гостріше і в той же час набагато різнобічної».\nПерший крок створення особистої ТМ-системи\nВитративши мінімум «початкових вкладень часу», налагодьте грамотний відпочинок протягом робочого дня і в неробочий час.\nЗробіть відпочинок протягом дня ритмічним.\nЗабезпечуйте максимальне перемикання.\nВикористовуйте «творчу лінь».\nПідвищіть ефективність сну.\nЗастосовуйте «мікросон» протягом робочого дня.\n2. Мотивація: як справлятися з неприємними завданнями\nХто хоче - шукає способи.\nХто не хоче - причини.\nЯк би ми не любили свою роботу, деякі з наших справ бувають досить складні і не завжди приємні. Як «замотивувати» себе на виконання таких справ? Як грамотно включитися у виконання складного завдання, щоб витратити на неї менше сил і енергії?\nУ Росії ця проблема особливо гостра. Всі ми виховані на казках, в яких потрібний результат з'являється «по щучому велінню». Але, на жаль, однією тільки удачі зазвичай недостатньо. Для досягнення успіху потрібна серйозна, довгий, наполеглива праця.\nАле довгий і наполеглива праця не зобов'язаний бути нудним і «несмачними». В найскладніші, неприємні і енергоємні справи можна вдихнути додатковий інтерес і мотивацію. Як це зробити - читайте в цій главі.\n«Якоря» для ефективного включення в роботу\nЯк втягуватися в роботу, щоб не витрачати час на розкачку, розбираючи дрібниці й ніяк не знаходячи в собі сил взятися за головне?\nУ психології є гарне поняття «якір». Це будь-яка матеріальна прив'язка (музика, колір, слово, рух, ритуал), пов'язана для нас з певним емоційним станом. При необхідності установки на завдання ми «включаємо» потрібний матеріальний «якір» - і вводимо себе в відповідний емоційний стан.\nСамий часто використовуваний на практиці «якір» - музика. Спробуйте чітко прив'язати різну музику до різних типів завдань. По дорозі на жорсткі переговори - важкий рок, при налаштуванні на інтелектуальну роботу - спокійна музика без слів, при налаштуванні на відпочинок - то найулюбленіша і приємне і т. п.\nПриклади «якорів» від учасників відкритих семінарів.\nВласник мережі бензозаправок, Київ. «Складну інтелектуальну роботу я роблю під музику Джо Дассена». Група дивується - військового типу особистості цього бізнесмена настільки лірична музика абсолютно не відповідає. «Поясню чому: найкраще мені працювалося в студентські роки в гуртожитку. Молодий, сил багато, паралельно дві вищі освіти і ще робота... А магнітофонних касет на весь гуртожиток було чотири штуки, і всі чотири - Джо Дассен. Ось так ця музика стала «якорем», що включає енергетичні ресурси, як у молодості».


Розпродаж року: як російські олігархи скуповували Крим у 2021 році\n01 Січень 2022, 15:00\nУ Криму продовжує йти з молотка українське майно, «націоналізоване» підконтрольною Росією місцевою владою у 2014 році. В умовах санкційних обмежень і невизнаного більшістю країн світу статусу півострова ласі об'єкти йдуть власникам з оточення чинного президента Росії Володимира Путіна. Крим.Реалії розповідають, як у 2021 році високопоставленому російському бізнесу відійшли кримські санаторії біля моря та виноробні потужності з виноградниками.\nПродаж майна у Криму відбувається на публічних торгах. Інформація про їх етапи та учасників є у відкритому доступі. Так кримська влада демонструє відкритість процесу. В результаті ж виявляється, що багато унікальних об'єктів йдуть за мінімальними цінами бізнес-структур, власників яких згадують у зв'язку з ім'ям президента Росії Володимира Путіна. Крим.Реалії розповідають про кримський розпродаж 2021 року.\nМайно та земля відомого заводу марочних вин і коньяків «Коктебель» було продано на торгах на початку року.\nВ'їзд у селище Коктебель\nБудинки винзаводу, склади, готель, спиртосховище, вісім цехів, холодильники, тарний цех і багато інших об'єктів, включаючи землі з виноградниками, відійшли «Гатчинському спиртовому заводу» з Ленінградської області за 110 мільйонів рублів. Цим спиртовим заводом володіють росіяни Олена та Михайло Якубчики. Останній відомий у Санкт-Петербурзі не тільки як «вино-горілчаний король», а й як родич (брат дружини) Сергія Наришкіна – директора Служби зовнішньої розвідки Росії, ексспікера Держдуми Росії.\nЗа останні кілька років Коктебель став третім великим винзаводом у Криму, що відійшов російському бізнесу.\nУ грудні 2020 року структурам друга президента Росії Юрія Ковальчука відійшло виробниче об'єднання «Масандра», а у грудні 2017 року – завод шампанських вин «Новий світ».\nНові власники кримських винзаводів публічно не коментують свої придбання.\nСкупку кримських винзаводів російськими бізнесменами можна порівняти з трофеями, покликаними наголошувати на статусності їхніх власників, говорить редактор відділу політики російського видання «Новая газета» Кирило Мартинов.\n«Це дозволить, мабуть, оточенню Путіна почуватися ще такими латифундистами, порівнювати себе з графом Голіциним або з якимись іншими відомими виноробами в Криму», – сказав він Крим.Реалії.\n«Одержимістю» називає потяг російського бізнесу з оточення Путіна до кримських винзаводів журналіст російського медіа «Проект» Михайло Рубін. Це видання раніше розслідувало появу кримських активів у власності російських бізнесменів.\nКому мали дістатися якісь ласі шматки?! Друзям президента\n«Масандра» та всі ці алкогольні активи – це, швидше, питання про присутність президента (Росія – КР) у Криму. Це важливо. Ми ж маємо справу з режимом, що намагається брати під контроль будь-який бізнес. Треба називати речі своїми іменами: це схоже на якусь одержимість взяти під контроль буквально все. Ну і звичайно, кому мали дістатися якісь ласі шматки?! Друзям президента», – каже журналіст.\nВолодимир Путін раніше називав виноробство «хорошим благородним бізнесом» і навіть говорив, що «напевно, колись би цим позаймався».\nОздоровниці на узбережжі\nВласником п'яти санаторіїв, розташованих у наймальовничіших місцях південного узбережжя Криму, в 2021 році став російський мільярдер, давній друг президента Росії Володимира Путіна та його колишній спаринг-партнер із дзюдо Аркадій Ротенберг.\nВолодимир Путін і підприємець Аркадій Ротенберг (зліва направо)\nСанаторії «Ай-Петри», «Місхор», «Дюльбер», «Перлина» («Жемчужина»), а також бутік-готель «Дача Рахманінов» викупило на торгах зареєстроване в Сімферополі ТОВ «Керуюча компанія інфраструктурних проєктів« (УКІП). На момент купівлі 95% часток у цій компанії належало колишньому головному командувачу російських ракетних військ Володимиру Зарицькому, а 5% – УК «Візант Груп», яку контролював російський бізнесмен Денис Козорез.\nЖурналісти видання зв'язалися з їхнім покупцем Володимиром Зарицьким, який зізнався, що бізнесом не займається, в «Керуючій компанії інфраструктурних проєктів» був номінальним власником, а в Криму бував лише раз.\nЧастину цих санаторіїв російська влада Криму безуспішно намагалася продати кілька років поспіль. Але охочих їх купити не було. Експерти пов'язували це з побоюваннями інвесторів купувати оздоровниці у підсанкційному регіоні.\nКрім того, ці санаторії все ще мають українських власників – Управління справами Верховної Ради України та установу, що керує санаторіями Федерації профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Вони не визнають угод із кримськими об'єктами, що укладаються без погодження з українською владою.\nСтруктурам Аркадія Ротенберга кримські санаторії відійшли за цінами, нижчими від ринкових, з'ясували журналісти російського видання «Проект». Зокрема, санаторій «Мисхор» пішов з молотка за 380 мільйонів рублів, «Ай-Петри» – за 416 мільйонів рублів, а «Дюльбер» – за 702 мільйони рублів.\n«Крим – ласий шматочок, що подобається Путіну. І, можливо, друзі президента не дуже хотіли б мати підсанкційні об'єкти, але їм теж доводиться вдавати, що їм дуже подобається Крим. Він справді чудовий, гарна природа, море та прекрасні, поки що не забудовані землі на узбережжі. Я думаю, що найголовніше – це земля», – зазначала журналістка видання «Проект» Катерина Резникова.\nВона не виключає, що у разі незатребуваності куплені Ротенбергом кримські об'єкти можуть перепрофілюватися на комерційні апартаменти біля моря.\nПредставник Ротенберга, ім'я якого не розкривається, повідомив російські ЗМІ, що бізнесмен планує вкласти в ці оздоровниці близько 15 мільярдів рублів.\nДо кінця 2021 року про розвиток зазначених санаторіїв та вкладення в них коштів, про які говорив представник Ротенберга, не повідомлялося.


Колеги померлого від COVID-19 лікаря відверто розповіли, що коїться в лікарні Одеси | Український Простір Прикарпаття\nКолеги померлого від COVID-19 лікаря відверто розповіли, що коїться в лікарні Одеси\nДодано 19.05.2020, 14:31 в розділі Здоров'я, Суспільство, Україна 4 038\nВ Одесі від безсимптомного пацієнта заразився реаніматолог Максим Белінов\nЗа життя лікаря боролися тиждень, але врятувати його не вдалося\nЧиновники стверджують, що лікар був у депресії і відмовився від кисневої маски – волонтери кажуть, що це брехня\nЗ’ясувалося, що напередодні смерті Максима його рідні звернулися до благодійного фонду – лікарю не вистачало меликаментів\nСмерть реаніматолога одеської міської лікарні Максима Белінова вразила українців. Чиновники малюють “красиву картинку” з забезпеченням медичних закладів, а лікарі кажуть, що без захисту вони практично приречені.\nЯк стало відомо OBOZREVATEL, за день до смерті лікаря його рідні звернулися по допомогу до благодійного фонду, не вистачало ліків.\n“Заразився від пацієнта, а захисту не було”\nПацієнт поступив до 10-ї міськлікарні ще наприкінці березня, два ПЛР-тести дали негативний результат. COVID-19 був підтверджений уже посмертно. Потім з’ясувалося, що заразився реаніматолог, який інтубував цього пацієнта з пневмонією.\nТиждень лікарі інфекційної лікарні намагалися врятувати свого колегу Белінова, однак їм не вдалося.\nЯк розповіли OBOZREVATEL лікарі, на персонал лікарень лягає колосальне “вірусне навантаження” і тому важкий перебіг хвороби може бути навіть у тих, хто не має хронічних захворювань.\n“Розумієте, якщо лікар під час тієї ж інтубації не перебуває у максимальному захисті (костюм, маска, щиток і т.д.), то зараження практично гарантовано. Всі ми – камікадзе! Ми стоїмо перед вибором: або годувати сім’ю, або витрачати зарплатню на захисні засоби. Ось і ризикуємо”\nЛікарі 10-ї міськлікарні на умовах збереження анонімності також відзначили OBOZREVATEL, що медпрацівники не отримали необхідних засобів захисту.\n“Не бачили жодного медпрацівника в захисному костюмі, респіраторі і щитку. Видали якісь маски, але вони не захистять від коронавірусу. Ну і в загальному коридорі повісили бактерицидні лампи і встановили дозатори з дезінфікуючими засобами. На вході в поліклініку сімейні лікарі вимірюють усім температуру і стежать, щоб усі були в масках. Ось і все”, – наголосили лікарі.\nЧитайте також: “Могилу не хочуть копати навіть родичі”: померла від коронавірусу продавала молоко в Тернополі та довго хворіла\nЗа їхніми словами, це, звичайно, не вирішує проблему, оскільки відвідувачі можуть бути заражені, але не знати про це. Єдиний варіант зберегти здоров’я і працездатність лікарів – забезпечити захисними засобами не тільки персонал опорних лікарень, а всіх.\n“За день до смерті Максима до нас звернулися його родичі”\nДиректорка благодійного фонду “Корпорація монстрів” Катерина Ножевнікова розповіла OBOZREVATEL, що напередодні смерті Белінова до фонду звернулися його рідні.\n“Родичі лікаря попросили допомогти з придбанням медикаментів для його лікування, оскільки вони не справляються. А вже наступного ранку подзвонили і сказали, що Максим помер”\nЗасновниця фонду додала, що ситуація з нестачею ліків – “звичайна справа”, однак чиновники про це мовчать.\n“Ситуація, звичайно, вкрай сумна. Але як би страшно не звучало, у нас таке скрізь. Люди змушені докуповувати медикаменти – всі про це знають, але влада, департаменти потім рапортують, що все є, нічого не треба”, – додала Катерина.\nЇї також вразила інформація, оголошена 18 травня під час засідання оперативного штабу з COVID-19. Чиновники міського відділу охорони здоров’я заявили, що Белінов “перебував у депресії і навіть відмовився від кисневої маски”.\nКатерина Ножевнікова переконана, що це не так.\n“Ця заява – нісенітниця! Макси\nКатерина повідомила, що фонд чекає заявку від 10-ї міськлікарні, а поки відомо, що в приймальному відділенні немає респіраторів. Волонтери вже везуть допомогу медикам.\nЗасновниця фонду “Корпорація монстрів” також говорить, що спроба створити чиновниками красиву картинку вже неабияк втомила, а реалії зовсім інші.\n“Ситуація в 10-й міськлікарні – така ж, як і в інших. Ось в Одесі є лікарня водників, яка призначена госпітальної базою. Тобто, там приймають ургентних пацієнтів із COVID. Але ось у людини апендицит, їй повинні зробити ПЛР-тест і тоді вже з підтвердженим COVID-19 відвезти на госпітальну базу. У нормальних країнах цей тест роблять до 6 годин, у нас – п’ять днів. Пацієнт з апендицитом буде ці п’ять днів чекати? Так, пацієнти без симптомів коронавірусної інфекції потрапляють в усі лікарні – а в них працюють лікарі без засобів захисту”, – поділилася Катерина.\nЧитайте також: Божа кара за дідівський гріх: “Не минало й року, щоб хтось з цієї хати не хворів”\nЄ й проблема з реагуванням влади на ті загрози.\n“Тільки сьогодні чиновники розродилися документом, де розписаний маршрут пересування пацієнтів із коронавірусом, хто кого повинен куди везти і так далі”, – повідомила Ножевнікова.\nВиходить замкнуте коло. Зрозуміло одне: без серйозного фінансування, забезпечення лікарів захисними засобами й оперативного проведення тестів ситуація буде погіршуватися.\nТеги: коронавірус, лікар, одеса\nХалява закінчилась: Польща робить жорсткішими правила працевлаштування заробітчан. Що буде з українцями, які вже там?\nФранківськ потонув у тоннах неприбраного снігу: дороги у жахливому стані (фоторепортаж)\nІнформаційний портал "Український Простір Прикарпаття" © 2020 Загальний рейтинг 8 з 10. Всього 119195 переглядів


Батьківщина Мазоха | Збруч\nНе так давно один із найталановитіших наших режисерів презентував у Львові новий фільм. Після перегляду – обговорення, у досить вузькому колі. І один із найвидатніших, найдостойніших і по праву найшановніших галичан, бажаючи зробити автору комплімент, раптом сказав: «Тільки негаличанин може створити такий фільм. Я страшенно вдоволений, що Ви – не галичанин». Режисер не зміг не зауважити, що взагалі-то він за фактом народження – львів’янин. Але це зауваження «не лягало в концепцію», тому далі було пояснено, чому саме галичанин не міг би зробити такого чудового фільму.\nСказати, що я був шокований почутим, не можу. Останнім часом мінімум щотижня хтось із земляків – чи то в приватній бесіді, чи то в публічному виступі (а то й у публікації) – нагадує мені, що ми, галичани, в цій країні чи не найгірші, бо є такими, такими й отакими, а хтось із інших реґіонів навпаки – «справжні козаки».\nОдин відомий інтелектуал, не потрапивши з допомогою галичан у київські законодавці, мусив залишитися у Львові і пояснювати всій Україні, що цей Львів перетворився на глибоке задуп’я, а авангард українського прогресу перемістився на схід – чи то в Дніпро, чи то в Харків, чи то в Донецьк. Ну, якщо прогресом вважати війну, руїну та супутній їм героїзм, то важко заперечити.\nПригадую також, як популярний львівський гуморист років 12 тому опублікував на цілу останню шпальту одного елітарного львівського ж часопису свою «гумореску» про галичан. Прочитавши «гумореску», гоноровий (а вони часом таки бувають гонорові!) галичанин мав би піти та повішатися. Геноциду в Галичині не сталося через елітарність того часопису і його відповідний наклад.\nХтось із інших «просунутих» земляків публічно закидає галичанам фальшивий патріотизм, хтось – фальшиву побожність, хтось – лицемірство та фарисейство, хтось – гординю та зверхність до решти українців, хтось – надмірне скнарство. Останнім часом деякі київські мас-медіа (а й там питомих «западенців» не бракує) почали ліпити перед очима всієї України образ галичан як найгірших в Україні сепаратистів.\nТож почуте на тій пам’ятній презентації не здивувало, лише вкотре нагадало що батьківщиною Леопольда фон Захер-Мазоха наша Галичина стала зовсім не випадково. Ніде більше «батько» мазохізму народитися просто не міг би. Тобто, міг би, але батьком мазохізму не став би, та й відповідник мазохізму мав би чиєсь інше ім’я. Без сумніву, галицьке.\nМусимо констатувати, що галичан загалом не дуже полюбляють. Не будемо уточнювати, хто саме (представники яких націй чи реґіонів) і за що. «Єслі нєту вади в кранє – вінавати галічянє». Але у світі це – не дивина. Є деякі нації, яких теж не люблять. Когось у цілому світі, когось – в певному реґіоні (знову ж не уточнюватиму, кожен без проблем сам складе такий перелік). Але, що характерно – кожен із цих етносів сам себе дуже любить! Звичайно, у своєму тісному внутрішньому колі кожен схильний понарікати на якісь свої неґативні риси, але хай спробує чужинець покритикувати їх за те ж саме!\nМені скажуть: ну ти порівняв! Йдеться не про націю, а про окремий реґіон! А це зовсім інше!\nСправді, авжеж. Ті ж галичани, такі схильні до реґіонального мазохізму, щиро обурюються кожним співвітчизником, мазохістично налаштованим щодо цілої нації. Пам’ятаєте, як Кучма, перебуваючи з візитом десь у Сургуті, необережно ляпнув: «Ми, хахли, нємножко с прідур’ю»? Здається, галичани йому й досі того не вибачили.\nЗ іншого боку, мені нагадають, як мешканці болгарського Габрова охоче підтримують досить таки образливий міф про те, які вони нібито скупарі (пам’ятаєте кота з обрізаним хвостом?). Але це рідкісний випадок брендингу міста, спеціалізованого на туризмі, причому туризмі досить специфічному, бо прив’язаному не до пам’яток історії чи природи, а до такої специфічної субстанції, як гумор. Унікальний випадок – мабуть, безпрецедентний. Бо вже шотландці, яким приписують той самий гріх, навряд чи такі міфи про себе підтримують. Та й пощо? Мають волинки, кільти, віски та лох-неську потвору.\nГаличина, як і Габрово, теж туристичний реґіон. Але не думаю, що її туристичну привабливість дуже піднесе вгору інформація про пальцем роблених місцевих аборигенів, які нібито не вміють продукувати кінострічки певного жанру.\nОтже, вертаючи до початку: не дуже здивувало мене почуте на згаданій презентації. Але мусив зафіксувати для себе два нові моменти. По-перше, власну прикру емоцію: «І ти, Бруте!». А друге – що синдром галицького мазохізму збагатився новою гранню – «констатацією» певного роду профнепридатності галичан.\nІ тут у мене питання: чи підрив ділової репутації мешканців одного з реґіонів України підносить ділову репутацію всіх українців? І ширше – хтось чув, щоби колись в історії мазохізм комусь допоміг і когось врятував? Хотів би почути приклади.\nНеможливо повірити, що престиж України піднесеться від приниження престижу Галичини. І це розуміє кожен свідомий українець (зокрема, й галичанин), хто ще не втратив притомності (а її зазвичай не втратив той, хто не дивиться «зомбоящика»).\nІ замість коди – уявний історичний експеримент.\nНаселення сучасної Галичини – близько 5 мільйонів. Населення Донеччини (до останньої війни) – приблизно таке ж. І ця пропорція зберігалася протягом цілого XX століття. Тож усім щирим і палким українським патріотам, які вже встигли підсвідомо увірувати в тезу «Що гірше для Галичини, то краще для соборної України», міг би побажати, щоби в історії минулого століття кожен її учасник-галичанин (від Франка та Шептицького до найскромнішого усуса, просвітянина, упівця, рухівця та волонтера) замінився на відповідного за часом і амплуа донеччанина.\nНа щастя, історія не знає умовного способу, і це моє «побажання» виконати неможливо.


Закон як двигун інвестицій - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nІрина НАГРЕБЕЦЬКА 25 листопада 2010\nПроект щодо регулювання містобудівної діяльності\nостаточно доопрацює урядова робоча група\nДнями на нараді в Кабміні, яка пройшла під головуванням Прем'єр-міністра, Микола Азаров ще раз звернув увагу присутніх - урядовців та представників місцевої влади на особливу нагальність цього документа для країни. Він має стати інструментом для прискорення зростання будівництва, виконання планів щодо забезпечення житлом українських громадян, надасть можливість залучити для будівництва кошти фізичних осіб.\nКерівник уряду наголосив: "Сьогодні розраховувати тільки на кошти держави для виконання планів будівництва, забезпечення жителів України якісним житлом неможливо, тому ми повинні з прийняттям цього закону забезпечити умови для залучення інвестицій від населення".\n- Ми застосували конструктивно новий підхід до регуляторної політики в будівництві, який без перебільшення можна вважати революцією в дозвільно-погоджувальній системі галузі, -пояснив особливості згаданого законопроекту очільник Мінрегіонбуду Володимир Яцуба. - Пропонується не лише скоротити терміни оформлення дозволів на будівництво з 415 днів до 60-ти, а й впровадити декларативний принцип при спорудженні об'єктів першої-третьої категорії, розширити перелік об'єктів, проведення експертизи проектів яких не є обов'язковим, як і отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Сюди віднесені й споруди малого і середнього бізнесу, приватний сектор.\nЗгаданий закон, за словами очільника галузевого міністерства, водночас посилює відповідальність як чиновників за порушення строків погодження, так і забудовників й інвесторів - за якість будівництва.\nЩодо процедури затвердження об'єктів 4-5 категорій, то ухвалено рішення, що ця низка об'єктів обов'язково розглядатиметься та погоджуватиметься з Кабінетом Міністрів.\nУчасники наради зазначали, що загалом проект закону "Про регулювання містобудівної діяльності" знайшов підтримку представників забудовників та громадських будівельних організацій. Свої пропозиції до нього подали Мінприроди, Українська будівельна асоціація тощо. Прем'єр дав доручення робочій групі, яку очолює віце-прем'єр Сергій Тігіпко, остаточно доопрацювати проект і в найкоротший термін внести його до Верховної Ради.


«Шептуни» Любов Пономаренко, читати онлайн текст твору повністю – Освіта.UA\n«Шептуни» Любов Пономаренко\nЧитати онлайн новелу Любові Пономаренко «Шептуни»\nДорога з Прилук на Суми лісиста, з горбами, долинами, озерами й байраками. Обабіч неї кілометрів за п’ять був колись хутір Шептуни. Вікові дуби, голосні осики й берези підступали до самих порогів. Хатки тулилися на пагорбі, поблизу Устимової гори, а з другого боку внизу гомонів швидкий бурчак, за яким починався густий-прегустий ліщинник. З першими морозами кислички і дикі грушки падали в бурчак, від чого він яснів і дивно пахнув. У тому бурчаку хуторяни викопали криницю, з якої пили воду.\nХат у Шептунах ніколи не замикали. А що до найближчого села було дві години ходу, то бували там рідко. Навіщо бити ноги чи морить коней, коли можна обійтися без того? Їхні діти восени та взимку жили при сільській школі у старій хаті. До них була приставлена баба, яка варила їсти і тримала порядок.\nПівтора десятка дворів серед лісу, стайня та клуня, де тримали колгоспних телят, — ото й увесь хутір. Взимку його обступали голодні вовки, тоді чоловіки робили смолоскипи і кидали у вогнища порох, а влітку сюди прибивались агітатори, уповноважені й заготовані.\nХуторяни були незлобиві, віруючі й довірливі. Кожний чоловік умів збудувати хату, обробити поле й пошити теплий одяг та чоботи. Кожна жінка була повитухою і шептала від зубів, попереку та бешихи. Люди з навколишніх сіл часто приїздили до хутора через шептання, привозили дух ярмарків, магазинів і лікарень, дух чужого великого світу, який шептунівцям тільки снився. Хуторянкам дякували за лікування, брали їхні трави, але, виїхавши за вербу, хрестились і обтрушували одяг.\nДо речі, саме з тієї верби й починався хутір. Щороку в тиждень Великої Трійці туди била блискавка. Верба була геть розтрощена, але щораз пускала нове пагіння й розросталася вшир.\nКоли хтось у Шептунах колов кабанчика, то інші приходили й брали скільки треба. Коли в когось падала корова, то інші пропонували йому телички, і той вибирав кращу. Розказують, що якось хуторянин приїхав у село й побачив у магазині дзиґу. Грошей у нього не було, і він спитав у знайомого селянина, чи той не дасть. Селянин дав. Проходить півроку, селянин зустрічає хуторянина і нагадує про борг. Хуторянин був дуже здивований і не розумів, чого той хоче.\n— Кажу, брат, я приїхав і побачив ту штуку. Вона прудко бігає. Я тебе спитав, чи є в тебе гроші. Ти сказав, що є і дав мені. Я купив ту штуку. Оце так, брат, було.\nХуторяни не повертали одне одному те, що брали, наприклад, свої вила чи сокиру кожен шукає у сусідському сараї сам. Але завше ділилися останнім і у великій роботі одне одному допомагали.\nКоли почалася Велика Вітчизняна (того року блискавка не вдарила у вербу), всіх чоловіків забрали на фронт, а жінки та діти пекли для партизанів хліб, віддавали їм усі свої припаси — сушені опеньки з горищ, сушені суниці, картоплю, буряки й сало. Коли сорок третього року почали наступати радянські війська, один з партизанів у пориві вдячності написав на дощечці "Партизанський хутір" і прибив дощечку на вербі. Німці відступали, побачили той напис і розвернули дула танків на хутір. У небо знялися димарі, солом'яні дахи, відра, одяг. Вони проїхалися гусеницями по хатнищах і розстріляли з кулеметів тих, хто вцілів. Троє Радивонових дівчат — Шура, Наталка й Маруся — збігли вниз до бурчака, і там їх настигли кулі. Сільські похоронщики врятували Марусю, вона була сім разів поранена, але жива.\nДля інших викопали одну велику яму і повкидали всіх, кого знайшли. Між собою говорили так:\n— Треба було б поховати по-людськи, так де набрати тих трун?\n— І хто їх робитиме, хто напиляє дерева?\n— Не варто, хай лежать так. Серед них жодного путнього не було, або ворожбити, або дурнуваті.\n— Ні, ти не скажи, вони таки щось знали. Як у них городи родили, як гнулися яблуні од яблук. А діти в них мерли? Ні. В них ніколи діти не мерли, чуєш.\nПроте всіх убитих не познаходили і віддали землі хіба що половину хуторян.\nНіхто з чоловіків не повернувся до Шептунів живим, а вітер розвіяв попелища, сніги й дощі майже розрівняли хатнища. З часів війни тут рідко бувала людина, ніхто не рубав поблизу дрова, ніхто не ставив пасіку.\nП’ятдесятого року голова колгоспу наказав розорати хуторище і приєднати його до поля, щоб там не росли бур’яни та не плодилася звірота. Григорій Суконний розповідає: "Я був тоді ще парубчаком, виїжджаю на поле, загнав трактора і взяв попід ліском. Коли це минаю виступ, метрів за сто бачу гурт людей, що стоять на хатнищі, посхилявши голови. Жінки були в білих сорочках, а чоловіки в спідньому одязі. Вони не рухались і не розмовляли, я від несподіванки дуже злякався, розвернув трактора і подався в село". Степан Макій: "Бригадир мене покликав і дуже сердито наказав, щоб ми з Грицьком переорали Шептуни. Інакше він скаже, які ми трудяки, голові. Ми поїхали. Перший круг узяли, наче й нічого, а тоді почулися крики, стогони, плачі. Я заглушив мотор і вийшов, начебто все затихло, лише вітер свистить. Вже добре бралося на весну, навіть трава зеленіла. Як рушив з місця, знову мовби голосять якісь люди. Голоси дужчали й дужчали. Ми щосили рвонули до села".\nБригадир довго сварився і гримав, а потім сів верхи і поїхав до колишнього хутора. Навпростець, лісами. Здалеку побачив біля могили одиноку постать, а коли наблизився, впізнав Радивонову Марусю.\n— Здрастуй, Марусино, давно ж я тебе не зустрічав. Як ти тут опинилася?\nДівчина стояла в дранті, ноги були обмотані ганчір’ям.\n— Ось приїхала. Живу тепер тут.\n— Де живеш? — здивувався бригадир.\n— Тут, у лісі й живу. Тут мій дім.\n— Ти б краще в село перебралася, може б, заміж вийшла.\n— Знущаєтесь? Хто мене таку візьме? — тільки тепер бригадир побачив, що одна рука в неї зігнута й не розгинається. — Ви б узяли?\nБригадир закашляв, знічев’я зняв кепку і став вибивати з неї пилюгу об коліно. А далі сердито:\n— Так це твої штучки, ти хлопців звідси прогнала? Зізнавайся, я вас, шептунівських, добре знаю. Ти їм туману в очі і в вуха напустила?\n— Дядьку, що ви таке видумали? Навіщо мені їх проганять, чи лісу мало? — зблиснула зеленим оком і побігла бур’янами до Устимової гори.\nВона вирила в горі нору, серед кущів глоду, так що ніхто не знав, де її схованка, так жила ще кілька років. Коли розорювали Шептуни, вона ходила по ріллі і збирала різні речі — ґудзики, дужки з відер, рамки від портретів, шматки одягу і взуття. А потім насипала могилу так високо, що було видно аж ген здалеку. І все сиділа там та плакала.\nПізніше її враз не стало. Може, вона замерзла у своїй землянці, бо ж морози стояли пекучі, а може, десь пішла чи поїхала по світах. Ніхто її не шукав і не журився за нею.\nНа початку шістдесятих парторг і голова колгоспу "Шлях до комунізму вирішили перенести останки похованих серед поля хуторян у село, там зробити братську могилу і поставити пам’ятник. Приїхали чоловіки з лопатами двома підводами, тільки завернули за вербу, як зробилося їм моторошно, в піт укинуло, руки дрижать. Начальство бадьориться, а й саме перелякане.\nОсь уже й могилу видно, а коні йшли, йшли та й стали. Ні руш. Хлопці з лопатами повставали з підвод, на коней кричать, батогами б’ють. Раптом така буря знялася, що піджаки з тіл зриває. Аж сиво навкруги. Дивляться, коли озимина попереду могили одгортається, як покривало. І відділяється від землі жінка в небесній накидці, висока, як Устимова гора. Стає перед могилою, застує її собою.\n…Минуло років та років, могила стоїть серед поля, як стояла. І нині, кожної осені, коли ідуть туди сіяти або орати, беруть із собою хлібину. Перш ніж почати роботу, зупиняються біля пагорба, кладуть на нього буханець. Дозвольте, панове господарі, побути на вашій землі…\n▶ «Шептуни» Любов Пономаренко. Файли для завантаження


Ліжка в кольорі сонома • KOMOD-BC • Купити ліжко в кольорі сонома в Києві і Україні\nДСП ДСП фарбований високий глянець Штучна шкіра\nДерев'яний каркас Каркас ліжка (Ламелі докуповуються окремо) Ламелі Підйомний механізм\nЛіжка в кольорі сонома\nЛіжко (каркас) LOZ160 Бука 010\nЛіжко Лофт з похилим узголів'ям 90\nЛіжко Лофт з похилим узголів'ям 160\nЛіжко Кім 160\nЛіжко з підйомним механізмом 160 Тренд\nЛіжко 160 Тренд\nЛіжко LOZ90 Каспіан 022 (каркас) дуб сонома\nЛіжко односпальне КТ-709 Меркурій\nЛіжко КТ-713 Магнолія\nЛіжко LOZ160 Каспіан 024 (каркас) дуб сонома\nЛіжко (каркас) 160 Марсель 014\nЛіжко Сонома - меблі в екостилі\nВ інтернет-магазині Komod в Києві продається ліжко Сонома за низькими цінами, доступними жителям різних областей України. Вітчизняні виробники БРВ-Україна, Гербор-Холдинг, БМФ, Комфорт-Меблі, Світ Меблів, Сокме пропонують більше 30 моделей меблів в виключно якісному виконанні. Дуб Сонома - дивовижний світлий відтінок, що викликає тільки позитивні емоції. Майстри меблевих фабрик підкреслюють красу світлої породи і пропонують ліжко для спальні або дитячої кімнати. За переказами американських індіанців дуби, які ростуть в «місячній долині», мають світлий колір, білі розводи і сірі вкраплення на деревині з рожевим відливом.\nЛіжка Сонома - конструктивні особливості і стиль інтер'єру\nПалітра тонів Сонома ділиться на темні і світлі фарби. Для обробки оголів’я, царги і інших елементів меблів виробники використовують ДСП, МДФ, мають палітру, аналогічну деревному малюнку молодого дуба. В результаті виходять гарні зручні предмети інтер'єру, що сприяють умиротворенню, гарному настрою, спокою. Ліжка Сонома мають виняткові переваги і конструктивні особливості:\nСпальне місце в каталозі представлено на вибір покупця в діапазоні розмірів від 80 * 200 см до 180 * 200 см.\nЗручну основу допомагає підтримати комфорт відпочинку завдяки дерев'яному каркасу, поперечним ламелям, ДСП-панелям.\nУ каталозі представлені двоспальне, односпальне Сонома ліжко, дешева полуторка, меблевий виріб з висувними ящиками.\nВиробники рекомендують вибирати вироби за розміром, кольором, типом корпусу, іншими параметрами, щоб підтримати існуючий дизайн кімнати.\nСвітлий тон візуально розширює простір.\nЗавдяки імітації натурального деревного малюнка, людина відчуває зближення з природою, відтінок дарує відчуття теплоти і затишку, налаштовує на відпочинок і розслаблення. Сонома об'єднує натуральні відтінки - снігового, сріблястого, молочного, айворі, кремового, перлового. Недорогі меблі підходять для стилізації не тільки еко спрямування, а й більшості інших стилів - лофт, сільського, неокласики. Прекрасно поєднується з фісташковим, оливковим, синім і бордовим кольорами.\nМайстри рекомендують купити ліжко Сонома, щоб створити екостиль в інтер'єрі спальні, вітальні або дитячій кімнаті. Додаткове спальне місце робить гарнітур функціональним, а гарний дизайн підтримує популярний напрям в обробці приміщень. Оформляйте доставку за вказаною адресою, щоб заощадити на організації транспортування великого предмета спального гарнітура.


Моє грецьке літо\n17.05, 03.06, 08.06, 24.06, 26.07, 25.08, 02.09, 06.09, 18.09\n6 ночей на узбережжі Егейського моря!!!\nМукачево - Тімішоара\nВиїзд з Мукачево.\nРозміщення в готелі на території Румунії. Ночівля.\nСніданок. Переїзд до Сербії.\nВинна дегустація в Сербії\nСербія є столицею первозданної природи, здорової їжі - фруктів і овочів, але ще є колискою виноградної лози і вина, виноградарства та виноробства. Вино тісно переплелось з життям людей в цьому регіоні, протягом століть розділяючи з сербами і радість і горе. Запрошуємо вас сьогодні відвідати одну з місцевих винних дегустацій, насолодитися красою яскравих смаків вин і відчути на собі всю широту душі і гостинність сербського народу.\nПереїзд до Македонії. Поселення і ночівля в готелі.\nВідпочинок на узбережжі Егейського моря - Салоніки\nПереїзд в Грецію\nПоселення в готель на побережжі Егейського моря.\nПрозора морська вода, просторі піщані пляжі і незвичайно м'який клімат створили всі умови для прекрасного відпочинку. Узбережжя Егейського моря може подарувати своїм гостям разючі враження від знайомства з прекрасним і гармонійним світом Стародавньої Греції, зі славною історією Римської Імперії і з іншими епохами розвитку людства. Уздовж усього узбережжя розташовані риболовецькі порти, курорти, руїни стародавніх поселень, що свідчать про більш ніж п'ятитисячолітньої історії, культурі та міфології...\nНаречена Півночі - Салоніки\n(Дорослий: 30євро / Діти: 18євро)\nЗапрошуємо ознайомитись з містом, де життя б'є ключем протягом усього року. Це місто трьох цивілізацій - Елліністичної, Римської та Візантійської, перехрестя епох і торгових шляхів. Нас чекають основні визначні пам'ятки: «Біла вежа», що стала символом міста, Ротонда і Тріумфальна арка, Храм Святого Димитрія, покровителя міста, пам'ятник Олександра Македонського ... Ми побуваємо в мальовничому районі старого міста, побачимо візантійські кріпосні стіни ...\nДень 4 - 8.\nАфіни - Вергина - Відпочинок на узбережжі Егейського моря - Касторія - Метеори - Скіатос - Платамонас\n(Дорослий: 38євро / Діти: 30євро + вх. квиток)\nСьогодні нас чекають казкові місця. Ми відвідаємо першу столицю Македонського царства – Вергіну, де познайомимося з справжньою царською скарбницею, багатства якої справляють враження навіть на самих стриманих мандрівників. Тут знаходиться унікальний музей, де представлені цінні експонати македонської царської династії, а також група гробниць, в одній з яких покояться останки Філіпа II, батька Олександра Македонського. У тіні гір Пайкос і Воррас розташувалося місто Лутра Арідея. Краса гір, чисте повітря, кришталева водичка гірських струмочків і водоспади будуть нас дивувати і радувати. Ми зможемо відвідати відомі ще з часів Олександра Македонського гарячі джерела під відкритим небом. Лікувальна вода протягом багатьох століть впливала на здоров'я людини. Ми зможемо відпочити і розслабитися...\n(Дорослий: 30євро / Діти: 30євро)\nКасторія - гірське містечко, волею долі стало одним з провідних європейських центрів по виробництву хутряних виробів. На сьогоднішній день в місті працює понад 1200 автономно функціонуючих фабрик. Високе мистецтво і любов майстрів району до кушнірського ремесла перетворили Касторію на світовий центр з виробництва хутряних виробів. Якщо ви ще не носите касторіянску шубу, то сподіваємося, що ми допоможемо вам здійснити вашу мрію...\n(Дорослий: 48євро / Діти: 30євро + вх. квиток)\nНад Фессалійською долиною, покритою садами і гаями, зметнулися вгору величезні кам'яні брили. Це унікальний пам'ятник Візантійської епохи - Святі Метеори. Промениста монастирська держава, побудована на гігантських обривистих скелях, велично спрямованих в небо до Творця .... Круті стежки ведуть на вершини скель, звідки відкриваються захоплюючі види на долину річки Піньос і виникає непередаване відчуття, що сполучає в собі страх і захоплення .... Відвідування двох діючих монастирів, де ми побачимо чудові фрески, старовинні ікони і святі реліквії. Тут - серце і душа Греції. Монастирі Метеори - фантастичне видовище, яке просто неможливо забути ...\n(Дорослий: 68євро / Діти: 38євро + вх. квиток)\nДивовижний місто, з яким пов'язана доля Греції. Країна переживала періоди розквіту і занепаду, величі і приниження, але святі гори і круті схили, древні храми і амфітеатри зберегли ту первозданну красу, яка залишилась недоторканою багато століть. Напевно, грецька богиня Афіна все ще зберігає своє місто .... Продовжиться наше знайомство з Афінами оглядом древнього Акрополя (вх. квиток оплачується. дод. - 20€). Це один з видатних пам'яток мистецтва, який готовий представити нашому погляду такі шедеври, як Парфенон, колонада Пропилей, храм богині Ніки і Ерехтейон...\nЧарівне відлуння минулого\nСьогодні наш шлях лежить до величної середньовічної фортеці Платамонас, побудованої на початку ХІІІ століття хрестоносцями і прекрасно зберігся до наших днів. Часто замок переходив з рук в руки, і звідси молитви в небо підносили то католики, то мусульмани, то православні. Ніхто не наважувався його зруйнувати, в надії завоювати знову. Колись захищавший мореплавців від піратів, цей замок і зараз продовжує спостерігати за перетинаючими простори Егейського моря кораблями. Далі ми відвідаємо традиційне поселення, розташоване на схилах Нижнього Олімпу. Старий Пантелеймонас входить в список чотирьох самий красивих сіл Греції. Прогулявшись вузькими брукованими вуличками, ми зможемо помилуватися відреставрованими кам'яними будинками, химерними магазинчиками, торгуючими традиційними виробами народного мистецтва, незвичайним видом на Термічну затоку і отримати насолоду від незабутнього смаком місцевих страв.\nКруїз на острів Скіафос\n(Дорослий: 46євро / Діти: 46євро)\nСкіафос - дивовижний острів, який по праву називають «Діамантом Егейського моря». Природна краса острова, архітектура, яка поєднує в собі характерні риси прибережних і гірських сіл, сучасна інфраструктура та легка досяжність зробили Скіафос улюбленим місцем відпочинку греків і туристів з усіх країн світу. Голлівудські продюсери не даремно вибрали Скіафос з його мальовничими бухтами і пляжами, з кристально - чистими водами в якості місця зйомок одного з найуспішніших фільмів десятиліття - Mamma Mia. Під час круїзу у вас буде можливість, піднявшись на палубу, відчути солоний вітер моря, навчитись танцювати відомий грецький танець - сіртакі, опинитися в справжньому грецькому раю...\nОлімп - Відпочинок на узбережжі Егейського моря\nПогляд на Грецію з Олімпу\n(Дорослий: 30євро / Діти: 18євро + вх. квиток)\nІз стародавніх міфів ми пам'ятаємо, що 12 грецьких богів живуть на Олімпі. У такому недоступному місці боги поселились, щоб люди не мучили їх своїми проханнями. І сьогодні є можливість поглянути на справжнє житло богів. Спочатку нас чекає древнє місто Діон. Археологічний комплекс, де ми побачимо святилище Деметри і Великої Ісіди, античний Одеон, римські лазні і «палац Діоніса» - покровителя виноградної лози, веселощів і танців. Далі - легендарна гора Олімп. Автобус підніметься на висоту 1000 м над рівнем моря, де перед нами відкриється магічна краса Олімпійського гірського ланцюга і чудова панорама на Егейське море.\nВиїзд з курорту. Перетин кордонів.\nСтолиця Сербії - Белград\nЦе одне з найстаріших європейських міст. Химерна суміш східної і західної культур створює неповторну чарівність міста. Сучасний Белград - це замки, палаци, середньовічні фортеці, розташовані поблизу сучасних будівель і торгових центрів. Белград - це нерозгадана таємниця в серці Балканського півострова. Саме сюди приїжджають за хвилюючими і незабутніми враженнями, саме тут панує неповторна і таємнича атмосфера взаємопроникнення Європи та Азії. Дивовижний, таємничий, багатокультурний - все це він, великий і стародавній Белград...\nВиїзд з Белграду. Переїзд в Румунію. Поселення в готель. Ночівля.\nПрибуття в Мукачево орієнтовно о 16:00.\n• проживання в готелях категорії STANDARD зі сніданками\n• дві екскурсії (згідно програми туру)\n• Консульський збір + Візовий Центр = 35євро + 25євро\n• Крім категорії громадян, звільнених від оплати Консульського збору, згідно угоди про спрощення візового режиму: пенсіонери, діти до 18 років, студенти денного стаціонару до 21 року. Оплачується при кожній подачі. При відмові НЕ повертається.\n• Візовий центр оплачують всі, хто звертається за візою\n• У разі відмови Консульський збір та Візовий центр НЕ повертаються\n• Міський / Туристичний податок (City/Tourist tax) в готелях Греції від 1,5 до 4 євро / ніч (оплачується туристами особисто на рецепції)\n(в складі основної групи) Програма\n17.05 (08:30) - 27.05.21 346 євро 336 євро тут\n03.06 (09:30) - 13.06.21 346 євро 336 євро тут\n08.06 (08:16) - 18.06.21 366 євро 355 євро тут\n24.06 (09:30) - 04.07.21 366 євро 355 євро тут\n26.07 (08:30) - 05.08.21 366 євро 355 євро тут\n25.08 (08:16) - 04.09.21 346 євро 336 євро тут\n02.09 (09:30) - 12.09.21 366 євро 355 євро тут\n06.09 (09:30) - 16.09.21 346 євро 336 євро тут\n18.09 (09:30) - 28.09.21 346 євро 336 євро тут\n(за одномісне проживання) 260 євро\nБонуси, подарункові сертифікати, ваучери


Готелі у м. Vandans від ₴1 595/ніч - Search on KAYAK\nПорівняйте ціни на готелі Vandans на сотнях сайтів відразу\nНайкращі готелі Vandans\nГотелі Vandans, які рекомендують найчастіше\nCozy Holiday Home in Vandans Near Montafon Ski Area - Vandans - Будівля\nCharming Apartment Near Ski Area in Vandans - Vandans - Будівля\nApartment Irene 2 - Vandans\nСкільки може коштувати номер у готелі Vandans?\nНайпопулярнішийCozy Holiday Home in Vandans Near Montafon Ski Area₴2 091 за ніч\n2-й за популярністюModern Apartment in Vandans With Terrace₴4 576 за ніч\nОптимальноLovely Apartment In Vandans With Terrace₴1 594 за ніч\n2-й за ціною/якістюModern Apartment in Vandans near Ski Area₴1 725 за ніч\nКоли краще бронювати готель в Vandans\nПоради, як знайти ідеальний готель в Vandans за найкращою ціною\nЯкщо вас цікавить недороге житло в Vandans, поїздку варто планувати на "низький" сезон. Найвигідніші місяці, коли ціни на готелі в Vandans знижуються до мінімуму, — це жовтень і вересень.\nВартість готельного номера в Vandans залежить від різних факторів, але якщо вас цікавить найбюджетніший день тижня, то зазвичай це четвер. понеділок – це, навпаки, найдорожчий день.\nПоширені запитання про бронювання готелю в Vandans\nЧи безпечно зупинятися в готелях за напрямком Vandans під час пандемії коронавірусу (COVID-19)?\nЗагалом готелі не вважаються місцем підвищеного ризику за умови, що їхній персонал уживає належних санітарних заходів для профілактики коронавірусу (COVID-19). Тим не менше, ми рекомендуємо вам уточнити інформацію про такі заходи у готелях за напрямком Vandans в органах місцевої влади.\nЯк знайти готель у центрі міста Vandans?\nПісля того, як ви здійсните пошук готелів на KAYAK, ви можете уточнити свої вподобання щодо району і вибрати, наприклад, лише центральну частину міста Vandans. Ви також можете задати запит на карті, щоб звузити область пошуку до центру міста Vandans.\nДе зупинитися в Vandans?\nНаша карта покаже точне місце розташування кожного готелю та допоможе вам вибрати чудовий номер в Vandans.\nVandans — готелі\nVandans – пропозиції від готелів. Пошук готельних номерів у м. Vandans. Знаходьте дешеві готелі міста Vandans. KAYAK здійснює пошук на сотнях туристичних сайтів, щоб допомогти вам знайти бюджетні готелі і вигідно забронювати зручний номер.


Media Sumy,10 октября 2018, 11:34\nЧергова вулиця у Кролевці невдовзі буде наново заасфальтована. Довгоочікувана подія чекає на одну з головних транспортних артерій районного центра — вулицю Воїнів Інтернаціоналістів.\nЯк повідомила депутат Кролевецької міськради від УКРОПу Людмила Шевченко, кошторис робіт склали депутатські гроші укропівців, загальнобюджетні асигнування і внесок місцевих підприємців.\n«Наші депутати беруть приклад з мера Олександра Бобровицького. Свого часу він вкладав власні кошти у благоустрій міста. Так само наш однопартієць, депутат і підприємець Володимир Герман не шкодує ні часу, ні сил, ні грошей на благо всієї громади. Асфальтування вулиці Інтернаціоналістів — значною мірою його мікропроект», — розповіла Людмила Шевченко.\nНагадаємо, раніше представники «Українського об’єднання патріотів» у Кролевецькій міськраді ініціювали масштабне асфальтування прибудинкових територій у мікрорайоні Шанхай. За планом міської влади, очолюваної мером-укропівцем, з часом такі роботи охоплять усе місто.


72-річний Citroen надовго залишили без нагляду — це більше не автомобіль - Автоцентр.ua\nАвтоцентр Уживані авто 72-річний Citroen надовго залишили без нагляду — це більше не автомобіль\n72-річний Citroen надовго залишили без нагляду — це більше не автомобіль\n17 Лис 2021, 10:30\nЦей автомобіль навряд чи колись зможе завестися\nНа аукціоні Catawiki з’явився цікавий лот — раритетний автомобіль Citroen Traction Avant 11B. Єдиний його мінус — це стан. Автомобіль радше можна назвати купою металобрухту, ніж тим, що здатне завестися і проїхати хоча б кілометр.\nВиставлений на продаж лот випадково знайшли в одному з гаражів у містечку Мелдерсло, Ірландія. Скільки часу він там простояв, достовірно невідомо. Кузов рідкісного Сітроена покрився іржею, фар і ліхтарів і зовсім немає. Не кращий вигляд має і салон, покритий численними плямами, цвіллю і павутиною.\nПід капотом Citroen Traction Avant 11В встановлено 2,0-літровий двигун. За всю свою 72-річну історію автомобіль проїхав 41 524 км.\nДо кінця торгів залишилося трохи більше трьох днів. Зараз максимальна ставка становить 1800 доларів. Продавець планує виручити за автомобіль 1949 року випуску 3500 доларів, але, найімовірніше, йому це не вдасться навіть незважаючи на поріділий за роки скромний тираж у 760 одиниць.\nТеґи: Citroеn аукцион б/у авто ретро авто


Сьогодні на з'їзді партії "Слуга народу" оберуть нового голову. Що відомо? | Діловий Переяслав\nСьогодні на з’їзді партії “Слуга народу” оберуть нового голову. Що відомо?\n10 Листопада, 2019 10 Листопада, 2019 Діловий Переяслав слуга народу\nНа з’їзді президентської партії “Слуга народу” 10 листопада буде обраний новий глава політсили замість спікера Верховної Ради Дмитро Разумкова.\nВисокий пост, найімовірніше, посяде чинний заступник глави фракції Олександр Корнієнко, пише BBC News Україна.\nЗазначається, що, незважаючи на ряд організаційних питань, які потребують вирішення, формально метою з’їзду є саме пошук заміни Разумкову.\nОскільки глава партії став спікером Верховної Ради, він більше не має можливості займатися розвитком політсили.\nЗа даними джерела видання, хоча кандидатура Корнієнка не озвучувалась директивно всім учасникам майбутнього з’їзду, він “фундаментально працював під час виборчої кампанії” і, швидше за все, дійсно очолить партію.\nОлександр Корнієнко може очолити “Слугу народу” Дзеркало тижня\nДо участі в з’їзді запрошені представники Офісу президента, уряду і Верховної Ради, народні депутати-члени фракції “Слуги народу” в повному складі, представники “Зекоманди” з усіх регіонів України та представники засобів масової інформації.\nУ програмі з’їзду:\nЗвіт діяльності партії “Слуга народу” за останній рік.\nРішення кадрових питань.\nОбговорення та ухвалення рішень про створення Робочої групи із внесення змін до Статуту партії.\nОбговорення та ухвалення рішень щодо запуску системи обліку (аналітичний і законотворчий центри, Школа політичної освіти і т.д.).\nУхвалення рішення про участь партії у виборах в ОТГ 22 і 29 грудня 2019.\n← Чорна п’ятниця по-українськи: як не попастися на гачок обману\nРак, корупція і держзрада: як в Україні закуповують обладнання для онкоцентрів →\nЗатверджено нові правила видавання водійських прав: які зміни\nРахункова палата: Найбільша наша проблема – це запозичення. Це третина держбюджету


Суд у справі MH17: терорист-свідок, російський «Бук», розвінчання міфів РФ - портал новостей LB.ua\nГлавная — Мир — 31 июля 2021, 10:00\nЗавданням слідства у справі про катастрофу MH17 було довести, що літак збили з території, контрольованої проросійськими бойовиками, ракетою самохідного зенітно-ракетного комплексу «Бук». Якими саме були ці докази, надані суду на розгляд для подальшого винесення рішення – в матеріалі LB.ua.\nНа розгляд справи по суті суд виніс три питання: чи був літак збитий "Буком"? звідки стріляла система? і яку роль у цьому всьому відіграють чотири обвинувачених: росіянин Ігор Гіркін, який на час скоєння злочину був так званим міністром оборони самопроголошеної ДНР, його заступник Сергій Дубинський, Олег Пулатов, який тоді керував відділенням розвідки, та його підлеглий українець Леонід Харченко.\nІнформація, зачитана в суді, є висновками слідства, зробленими на підставі аналізу зібраних у справі матеріалів, а не рішенням чи висновками суду. Справа налічує приблизно 65 тисяч сторінок, сотні аудіо- та відеофайлів.\nЦього разу матеріали справи зачитувала суддя Хелейн Керстенс-Фокенс. «Перш за все суд обговорюватиме, чому саме слідство прийшло до висновку, що «Бук» був запущений з поля неподалік від Первомайського. Після цього ми розглядатимемо інші можливі місця. Ми сфокусуємося на слідстві та його результатах», – вказала вона.\nЗасідання суду у справі збитого МН17, суддя Хелейн Керстенс-Фокенс (друга праворуч)\nСуддя попередила, що в матеріалах справи багато наочної інформації про те, як саме працює система «Бук», які дії слід виконати для того, щоб запустити ракету, і які ознаки запуску боєголовки можна знайти на місцевості.\nЄ чимала кількість свідків, які, «відповідно до слідства, вказують на запуск ракети з місцевості неподалік від Сніжного, Тореза та Первомайського».\n«Спостереження цих свідків були зафіксовані в особистих заявах. Ряд свідків опитаний слідчою групою та слідчим суддею. З 20 свідків 12 сказали, що 17 липня вони бачили стежку диму. Вісім з них сказали, що бачили ракету чи подібний об’єкт у повітрі – бачили чи чули – і пов’язали це зі стежкою диму. Щодо того, звідки саме йшла стежка диму, то ряд свідків вказав на південь від Сніжного, у напрямі на Савур-Могилу та Первомайський, який розміщений між Сніжним і Савур-Могилою. Також у матеріалах справи є заяви свідків, які чули гучний вибух перед тим, як літак зазнав катастрофи. Також вони говорили, що бачили систему "Бук" у той день чи чули про неї», – зачитала матеріали справи Керстенс-Фокенс.\nВона зупинилася на свідченнях трьох свідків: Х48, С40 і М58. Усі троє заявили, що були поблизу місця запуску ракети – сільськогосподарського поля неподалік від Первомайського, на півдні Сніжного.\nПерший свідок бачив машину з бойовою ракетою, яка проїжджала через пропускний пункт, який контролювався проросійськими бойовиками. Також він засвідчив, що саме ця боєголовка завдала удару по MH17. Другий свідок підтвердив дані та показав на мапі місце розташування СЗРК.\nА от найцікавіші свідчення надав якраз третій свідок, М58 – «доброволець, який приїздив із Росії для того, щоб допомогти «повстанцям» і захистити росіян в Україні».\n«Він воював на стороні терористів проти України і заявив, що в день катастрофи МН17 був на перехресті ґрунтових доріг між Сніжним і Маринівкою. Приблизно о 16:00 він побачив, що була випущена ракета, а пізніше того дня почув, що це була ракета «Бук». Він був у групі, підпорядкованій Харченку – одному з обвинувачених. Група прибула на день раніше на перехрестя з інструкцією щось охороняти. Він заявив, що чув звуки танка, і сказав, що в затінку дерев бачив «Бук». М58 також почув гучний вибух і побачив, як летить ракета, залишаючи позаду стежку смогу. Ракета летіла по прямій лінії приблизно 20 секунд, вибухнувши поблизу кабіни пілотів літака, який був у небі, потім вдарила літак, після чого літак почав падати».\nВодночас М58 повідомив, що «ще до вибуху бачив, що літак був цивільний, і не бачив ніяких військових літаків».\n«Цивільний літак більший за військовий винищувач, і цей лайнер летів на висоті від 9 до 10 км. Він був дуже здивований, що по літаку стріляли. Після того як він це побачив, він пішов у напрямку перехрестя, подивився на поле і побачив "Бук", з якого зникла одна ракета», – йдеться в матеріалах справи.\nСвідок також розповів, що «спочатку люди (терористи) навколо нього раділи, тому що думали, що був збитий військово-транспортний літак ЗС України».\n«Частина групи, яка була на перехресті, пішла на місце падіння літака, а коли вони повернулися приблизно через півтори години, то сказали, що це був не транспортний, а цивільний літак. З цього приводу всі дуже засмутилися. Вони швидко підготувалися до відходу, і через дві години свідок разом з цією групою повернувся на базу в Донецьку. Він завершив свою заяву, висловивши співчуття всім родичам, які втратили своїх близьких, і він хотів, щоб про це сказали під час слухань», – зауважила суддя.\nУ матеріалах справи також є рапорт щодо перевірки надійності заяви свідка М58.\nДалі суддя перейшла до обговорення фотографій. Зокрема, через три години після того, як був збитий МН17, у Twitter з’явилося фото вертикальної стежки смогу, стосовно якої було сказано, що це з ракети, яка збила МН17.\n«Фото було зроблено 17 липня о 16:25 жителем Торезу з балкона його квартири на 9 поверсі. Слідча група отримала фото, його опитали, були проаналізовані дані фотокамери, якою він зробив фото, і пару фотографій з картки пам’яті. Нідерландський інститут судової експертизи прийшов до висновку, що фото не є підробкою», – йдеться в матеріалах справи.\nКрім того, Нідерландський інститут метеорології зробив експертизу, яка констатувала, що це не хмара чи слід літака.\nДалі в слуханнях були матеріали про місце запуску з чисельними фото та відеоматеріали. Також у справі є посилання на допис від 22 липня на сторінці посольства США у Facebook. Американці оприлюднили супутникові зображення. «Зображені місце запуску, траєкторія «Бука» і шлях польоту МН17. Сайт посольства повідомляв, що приблизно у час, коли МН17 утратив контакт із диспетчером, з місцевості, підконтрольної бойовикам, спостерігався запуск ракети «земля-повітря». Була висловлена підозра, що це була ракета «Бук». 23 серпня 2016 року Офіс директора національної розвідки США в меморандумі підтвердив, що було помічено запуск ракети за 6 км на південь від Сніжного», – йдеться в матеріалах справи.\nСлідство констатувало, що, базуючись на перевіреній інформації, місце запуску було ідентифіковане за 5 км на південь від Сніжного, 21 км на південний схід від місця падіння МН17.\nДалі суд зупинився на специфіці використання «Бука», адже не кожна локація придатна для запуску. «Колишній командир екіпажу СЗРК «Бук» сказав, що система повинна бути розташована на відстані від 100 до 150 метрів від дерев, люди з метою безпеки повинні перебувати на відстані від 80 до 100 метрів, не повинно бути електричних дротів, до того ж ставити СЗРК потрібно на найвищій точці місцевості. Для того, щоб СЗРК могли заховати, це місце потрібно було обрати завчасно – задовго до моменту запуску», – озвучила матеріали Керстен-Фокерс.\nЗгодом суд перейшов до розгляду зібраних доказів, які стосуються розслідування альтернативних місць запуску.\nДля початку він вивчив проросійську версію, яку раніше озвучували з території РФ два біженці із села Сніжного, що ракетний удар нібито здійснювався з території Амвросіївки, де базувалися підрозділи української армії та Нацгвардії. Слід зазначити, що слідча група зі самого початку, на підставі інформації виробника СЗРК, прийшла до висновку, що максимальний діапазон ракети "Бук" – 36 км, а отже, Амвросіївка не могла бути місцем, з якого було випущено ракету.\nДругим місцем альтернативного сценарію названо Зарощенське. Суд сфокусувався на чотирьох супутникових зображеннях, продемонстрованих на пресконференції міністерства оборони РФ від 21 липня 2014, на яких зображено установки «Бук». Одна була розташована в окупованому Донецьку, а дві – на полі поблизу Зарощенського.\n«Прокурор 15 жовтня 2014 року запросив від РФ оригінальні зображення, проте у відповідь вони відправили тільки копії. Після повторного запиту в РФ відповіли, що фото Зарощенського були знищені відповідно до правил. Слідча група наголосила, що російська влада не відповіла належним чином на запит», – зазначила суддя.\nТакож у матеріалах справи вказано, що, порівнявши фото міноборони РФ із даними системи Google Earth, слідство прийшло до висновку, що фото, продемонстровані російським оборонним відомством, значною мірою відредаговані у Photoshop.\n«Тому слідча група вважає, що дата фото СЗРК у Донецьку була змінена на пізнішу дату, а фото із Зарощенського, ймовірно, були предметом маніпуляції», – повідомляється в матеріалах справи.\nКрім того, суд, попри маніпулятивні звинувачення міноборони РФ та російського оборонного концерну «Алмаз – Антей», продемонстрував документи, які вказують, що «Бука», з якого саме завдано удару по MH17, в розпорядженні української армії не було.\nВодночас слідство показало, що "Бук" має на озброєнні російська армія – в суді продемонстрували фото, зроблені в період з 2008 по 2015 рік. На першому, викладеному в соціальній мережі "ВКонтакте" військовослужбовцями 53-ї бригади РФ з Курська, сфотографовано 9М38М1, на другому - президент Росії Володимир Путін в оточенні військових високих чинів, а на задньому плані – ракетні системи «Бук».\nВ течение ближайших недель Канада будет проходить четвертую волну COVID-19, которая будет мягче предыдущих, благодаря массовой вакцинации. Об этом заявила главный санитарный врач Канады…\nКиев готов вести переговоры о продлении текущего контракта на транзит газа. Эти переговоры должны вестись с "Газпромом", привлечения к ним правительства Германии является неуместным…\nУкраина продолжает работать над тем, чтобы российский газопровод "Северный поток-2", даже после завершения его строительства, не был сертифицирован. Об этом в интервью "Радио Свобода…\nРоссийский истребитель Су-35 при выполнении плановых полетов упал в Охотское море у берегов РФ. Об этом сообщает "Эхо Москвы". По информации пресс-службы Восточного военного округа…\nГрецию накрыла "историческая волна жары", которая, по прогнозам метеорологов, может продолжаться до двух недель. Об этом пишет Немецкая волна. В последние три дня в стране регистрировали…\nРоссийские хакеры, стоящие за масштабной кампанией кибершпионажа в отношении разработчика SolarWinds, взломали учётные записи электронной почты некоторых из самых известных федеральных…\nCША уволят из российских представительств 182 сотрудников\nСША уволят 182 сотрудников в своих дипломатических представительствах в России после решения Кремля запретить нанимать на работу в американские посольства россиян или граждан третьих…\nНа Западном берегу Иордана в результате столкновений с израильскими военными пострадали почти 270 палестинцев. Об этом пишет Al Jazeera. Больше всего травм было зафиксировано в селе…\nАвиация ГСЧС помогает тушить очаги лесных пожаров в Турции около Анталии. Об этом сообщила пресс-служба спасателей. Вечером 30 июля пожарные самолеты Ан-32П осуществили первые два…


«Пісні на станції метро»: у дніпровській підземці влаштували патріотичний концерт в підтримку ЗСУ - 9 Телеканал\nУ Дніпрі на станції метро «Вокзальна» влаштували концерт. Заспівали гурти «Скрябін», «Ot Vinta» та «MBreeze», виконавці Петро Чорний, Сергій Присяжний і Віктор Негур. А ще – учасники фестивалю «Пісні, народжені в АТО» Олександр Клец та Сергій Бойко. А також військовий оркестр та волонтерський хор. Зустріч була благодійною – на підтримку Збройних сил України.\n-З перших днів війни наш фонд «Пісні, народжені в АТО» всі зусилля спрямував на підтримку армії. Збираємо кошти на автівки та дрони для наших військових. Та в цілому на ЗСУ. Вирішили зробити не просто концерт, а благодійний. Усі артисти, яких запросили, охоче відгукнулися, – розповіла Наталія Шуліка.\n-Для нас щастя тут виступати. Два музичні твори підготували спільно з першим волонтерським хором Дніпра. А ще наш оркестр не міг обійти увагою сучасний хіт «Байрактар, – сказав диригент військового оркестру Олександр Жарій.\nПотішили музичними «подарунками» відомі гурти «Ot Vinta» та «MBreeze», Сергій Присяжний із «Мотор’ролли», Віктор Негур із «Пан Карпо». А ще – гурт «Скрябін».\n-Ми, музиканти, маємо брати участь у таких концертах. Щоб підтримувати хлопців та дівчат, які зараз на фронті. Вони бережуть наш сон та майбутнє наших дітей, – сказав гітарист гурту «Скрябін» Олексій Зволинський.\nСеред учасників концерту у метро був заслужений артист України Петро Чорний — один з виконавців відомого патріотичного хіта «Горить, палає техніка ворожа».\n-Із перших днів війни я не лише артист, а й волонтер. Переконаний – кожен має робити те, що може. Лікарі роблять свою справу, рятувальники – свою. Ми, як артисти, даємо концерти для військових, підтримуємо їх. Низький уклін захисникам, що вселяють надію на перемогу. Крок за кроком виборюють її, – сказав Петро Чорний.\nГлядачі не стримували емоцій. І діти, і дорослі щиро підтримували артистів, танцювали, підспівували, аплодували.\nСучасні дрони, планшети, ноутбуки та принтери: у Дніпрі на потреби військових передали важливу допомогу\nВолонтерам Дніпра необхідна допомога у «гарячих» точках


Стало відомо, з ким Каньє Вест планує будувати відносини після розлучення - WONA.com.ua\nСтало відомо, з ким Каньє Вест планує будувати відносини після розлучення\nавтор Netasha\t опубліковано Кві 16, 2021\nПерші новини про напругу в стосунках 43-річного Каньє Веста і 40-річної Кім Кардаш’ян з’явилися ще влітку минулого року після скандальних заяв репера під час президентських перегонів. Потім подружжя на деякий час змогли налагодити відносини. Однак в лютому 2021-го стало відомо, що інстамодель подала на розлучення.\nЗдається, співак не надто сильно засмучений після розриву з дружиною. За інформацією порталу Page Six, він вже замислюється про нові стосунки. Каньє, який не раз порівнював себе з Мікеланджело і Пікассо, хоче, щоб його наступна обраниця була «художником або творчою особистістю», щоб їм було «легко знаходити спільну мову». У свою чергу Кім планує змінити імідж «турботливої матусі» на більш діловий, адже вона збирається будувати політичну кар’єру.\nОстаннім часом у відносинах Кардаш’ян і Веста настало потепління . Але вони все одно вважають за краще не говорити про особисте, а спілкуються тільки на тему дітей і бізнесу. Нагадаємо, що пара виховує чотирьох спадкоємців: 7-річну Норт, 5-річного Сейнта, 3-річну Чикаго і однорічного Псалмі.\nЧитайте також: Камалія похизувалась розкішним особняком й показала, як проводить час з сім’єю\nСтало відомо, що Дженніфер Лопес зробила з каблучкою після розставання з Алексом Родрігесом


Порошенко святує 54 роки: яким є пятий президент - новини\nПорошенку вдалося бити ворога на всіх фронтах\nМи познайомилися у 98-у році, я була ведучої політичного ток- шоу на телеканалі " Інтер", а Порошенко тоді вперше став нардепом, новим обличчям, одним з наймолодших в ВР того скликання. У 2002 він керував виборчою кампанією "Нашої України", опозиція посіла перше місце на парламентських виборах, я ж доєдналася до цієї сильної політичної команди як прес-секретар В.Ющенка.\nА потім був жовтень 2003, поїздка НУ в Донецьк, де нашому літаку не давали посадку, ворота аеропорту були заварені, а зала забита тітушками з кастетами і ПТУшниками з плакатами "Путін - наш президент!".... і ПП ламав ворота аеропорту, щоб змогли вийти ми і іноземні посли. Колись я напишу книжку, і там обов‘язково буде сторінка про перший після Помаранчевої Революції візит вже президента Ющенка в Москву і про перші його призначення, серед яких були Порошенко і Тимошенко.\nА у травні 2014 ПП подзвонив мені відразу після перемоги і попросив стати його уповноваженою з мирного врегулювання на Донбасі. І під час тієї важкої весни він поїхав вже в захоплений зеленими чоловічками Крим і був єдиним українським політиком, який мчав на наш прикордонний пункт в Ізваріно, де вже вольготно, під воплі істеричних тіток, розгулювала гебня.\nЗа роки свого президенства він мав пару тижнів відпустки і мучив свою команду ненормованим графіком, робочими суботами- неділями і безкінечними відрядженнями світом і країною. В нього точно непростий характер, він жорсткий і буває розлюченим. Але я дякую, що п’ять найважчих для країни років могла допомагати там, де було можливо і потрібно. Й за те, що члени команди мають право голосу, а не сприймаються лише як "100% свої люди", це теж важливо.\nЯ пам‘ятаю Армію в 14 і зараз, дипломатичний фронт в 14 і потім. ПП вдалося сформувати антипутінську коаліцію в світі і бити ворога на всіх майданчиках і фронтах. Він, як і всі ми, дуже любить перемоги, але на відміну від багатьох, вміє гідно приймати поразки. Він сильний. У нього не найлегший рік в житті. Але точно не найгірший, бо поряд чудова родина, команда, об‘єднана ідеологією і мрія - стати депутатом Європейського парламенту. Хороша стратегічна мрія. Бажаю її здійснення!\nУкраинаИнциденты с ПорошенкоРоссийско-украинский конфликтВойна на ДонбассеОккупация КрымаНовости РоссииПетр Порошенко


Жорсткі покарання за несплату комунальних послуг: блокування банківських карт і повна відсутність газу в домі - GSMinfo\nHome/Новини/Жорсткі покарання за несплату комунальних послуг: блокування банківських карт і повна відсутність газу в домі\nЖорсткі покарання за несплату комунальних послуг: блокування банківських карт і повна відсутність газу в домі\nУкраїнці можуть втратити ряд послуг, без яких неможливо нормально жити, якщо не будуть оплачуватися комунальні послуги.\nТак можна роз’яснити Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Ні – соціальна допомога і так – пеня! Це і є нововведення закону. Також можуть бути втрачені послуги з надання електроенергії та газу. І це не всі обмеження та покарання боржникам.\nТакож можливе блокування банківських карт та виселення з власної квартири.\nЯкщо оплата комунальних послуг була зроблена невчасно, то постачальник має право начислити пеню. 0,01 % – це розмір пені за кожен прострочений день оплати. Але ця сума не може бути більшою за 100% від суми боргу.\nЗа нормами закону, боржникам можливе відключення газу та енергопостачання, але воду та тепло відключити заборонено!\nЯкщо у боржника сума боргу більше ніж 340 грн і він не сплачує за послуги більше, ніж 3 місяці, то він автоматично позбавляється субсидії. Несплата за КП може грозити блокуванням банківських рахунків.\nЗа новим законом, на стороні організацій, що надають послуги на КП, на злісного боржника можуть подавати до суду, конфісковувати, при цьому, не тільки фінанси, а також рушійне майно, включаючи: побутову техніку та автотранспортний засіб. Якщо сума боргу перевищить поріг 120 тисяч гривень, то можлива конфіскація житла.\nДержавна статистика сумна: за газ борг – 24,7 млн гривень, за електроенергію – 7 млн гривень та за опалення – більше 21 млн гривень відповідно.\nТакож за воду борг в українців складає 6,4 млрд гривень (!) та за вивіз сміття більше 1,2 млрд гривень.\nСтало відомо, скільки насправді заробляли лідери комунізму\nЖесткие наказания за неуплату коммуналки: блокировка банковских карт и полное отсутствие газа в доме


Показали, в яких умовах працює одна з амбулаторій Рівненської ОТГ (ФОТО). Місто - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\n27.11.2020 21:21 Адміністратор\nМедики з Квасилівського амбулаторії працюють в дуже поганих умовах. Амбулаторія потребує ремонту. Також її мають закріпити за котримсь із ЦПМСД Рівненської ОТГ.\nФото опублікував новообраний депутат Рівненської міської ради Федір Мисюра.\n«Так виглядає зараз амбулаторія сімейної медицини в Квасилові. Ще донедавна Квасилів був в складі Рівненського району, а отже ця амбулаторія входила в Рівненський районний ЦПМСД. Зараз же, коли Квасилів став частиною ОТГ, постало питання , як буде функціонувати цей заклад» - йдеться в дописі політика.\nВін зазначив, що з цього приводу відбулася робоча зустріч з іншими представниками влади. Спершу, за його словами, амбулаторію потрібно передати з комунальної власності Рівненського району до Рівненської ОТГ.\n"Також необхідна тісніша комунікація з майбутнім керівництвом ЦПМСД, до якого б могла долучитися ця амбулаторія. Ну, і ,звичайно, аналіз роботи колективу, перегляд матеріально-технічної бази, приведення її до вимог НСЗУ. А все для того, щоб кожному мешканцю Квасилова мати можливість отримати якісні медичні послуги первинної ланки поруч, не виїзжаючи в Рівне. І це важливе і необхідне завдання, якуе будемо вирішувати», - пообіцяв Федір Мисюра.\nНагадаємо, переможець на виборах міського голови Олександр Третяк пообіцяв, що квасилівська амбулаторія продовжить працювати.\n# Рівне # амбулаторія # Квасилів # Мисюра\nПопередня стаття Відремонтують дорогу — до Городка піде й тролейбус?\nНаступна стаття Кульчинська, Герман та Васильчук не є кандидатурами в заступники міського голови – Третяк


Лондон - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Географія економічна, Регіональна економіка → Лондон - Реферат\nЛондон - Реферат\nклієнтів, що живуть або працюють поблизу. У північній частині Сіті розташований реконструйований житловий квартал Барбікан, побудований навколо руїн древнього міського валу Лондона. У Барбікані знаходяться Музей Лондона, театр, концертний зал і кілька шкіл. На захід, уздовж Фліт-стріт, розташовані редакції багатьох британських газет, далі - Центральний карний суд і будинки двох "Судових Іннів": Середнього й Внутрішнього Темпла (Мідл-Інн та Іннер-Інн). Два інші інни - Лінкольнс-Інн і Грейс-Інн знаходяться трохи північніше. Кожен Інн має свою власну їдальню, каплицю й бібліотеку, а офіси адвокатів звернені Усередину тінистих чотирикутних дворів. Біля Темпл-Бара, старих західнихворіт Сіті, Фліт-стріт перетікає у вулицю Стренд, що йде на захід до Вестмінстера.\nВестмінстер. Королівський суд і більшість урядових будинків знаходяться у Вестмінстері - адміністративному районі, розташованому на захід від Трафаль-гарської площі. На цій величезній площі, у центрі якої стоїть пам'ятник Нельсо-НУ, розташовані: на північному боці - Національна галерея, на східному - Церква Сент-Мартін-ін-те-Філдс, а на південному- будинки Адміралтейства.\nВулиця Мелл, що йде від цієї площі на південний захід через Арку Адміралтейства, є дорогою для королівських процесій і тягнеться алеєю через парк Сент-Джеймс, повз палац Сент-Джеймс до меморіалу королеви Вікторії і Букінгемсь-кого палацу - офіційної резиденції британського монарха. Щоранку загони гвардійців проводять яскраву церемонію зміни варти у внутрішньому дворі палацу. Подібна ж церемонія з гвардійською кавалерією відбувається щодня на парадному плацу кінногвардійського полку на Уайтхоллі - вулиці, що йде від Трафальгаре ької площі до площі Парламенту й уздовж якої зосереджено багато урядових будинків. На Даунінг-стріт № 10, трохи осторонь від Уайтхолла, знаходиться офіційна резиденція прем'єр-міністра. Площа Парламенту - місце, де знаходяться палати парламенту й башта Біг-Бен заввишки 96 м. Поруч - Вест-мінстерське абатство- місце поховання великих державних діячів Британії, письменників і вчених. З часів Едуарда Сповідника майже всі англійські монархи (за винятком двох) коронувалися в абатстві. Поруч з абатством знаходиться невелика парафіяльна церква Се нт-Маргарет, що є офіційною церквою парламенту. Поруч розташовані католицький Вестмінстерський собор і церква методистів Сентрал-Холл. Через центр Лондона протікає ріка, заповнена прогулянковими кораблями, на яких запрошують з'їздити до чудових визначних пам'яток Гринвіча вниз за течією або до лісистих ділянок закрутів навколо К'ю й Річмонда уверх за течією. Тут розташовані також королівські парки Сент-Джеймс, Грін-парк, Гайд-парк і Кенсінгтон-Гарденс. Ріджентс-парк, де розміщається лондонський зоопарк, знаходиться північніше.\nМейфер. Між Сіті й Гайд-парком колись розташовувався район фешенебельних будинків, що належали британській аристократії. Багато красивих будинків XVIII і початку-XIX ст. дотепер збереглися в Мейфері й Белгрейвії, однак лише деякі є заселеними. У більшості знаходяться офіси, як, наприклад, на вулиці Харлі-стріт, спеціалізовані медичні клініки. Поблизу Гайд-парка і Кенсингтон-Гарденс багато будинків були знесені й замінені новими готелями й висотними будинками під офіси.\nВест-Енд. На схід від Мейфера і на північ від Трафальгарської площі знаходиться район Вест-Енд - головний центр торгівлі й розваг. На Оксфорд-стріт розташована безліч великих магазинів. Дорожчі знаходяться на Бонд-стріт і Ріджентс-стріт. Найвишуканіший класичний чоловічий одяг можна знайти в магазинах на Савіл-Роу (Джермін-стріт) і в пасажі Берлінгтон-Аркейд поруч із Пікаділлі. Ріджентс-стріт і Пікаділлі сходяться на Пікаділлі-Серкус (площі Пікаділлі), у центрі якої стоїть пам'ятник Шефтсбері. Розташований поруч оперний театр Ковент-Гарден дає спектаклі опери й балету. Фруктовий і овочевий ринок, що знаходився в Ковент-Гарден протягом сторіч, у середині 1970-х років був перенесений у Найн-Елмс, південну частину Лондона. Старі житлові будинки перероблені на невеликі магазини, що продають предмети мистецтва й інші товари. На північ від Пікаділлі-Серкус розташований Сохо - космополітичний квартал, відомий своїми ресторанами і нічними клубами. Вулиця Чарінг-Кросс-Роуд знаменита своїми книгарнями.\nБлумсбері. На північний схід від Сохо знаходяться тераси Георга й плоші Блумсбері - території Британського музею і Лондонського університету. Перед Другою світовою війною в цьому кварталі жили Вірджинія Вульф й інші члени "групи Блумсбері". Після війни багато будинків у цьому районі були придбані університетом для влаштування в них студентських гуртожитків або готелів Особливий інтерес представляють магазинчики, що торгують антикваріатом і старими книгами, що знаходяться на вулицях поруч із головним входом до музею.\nКенсингтон і Чєлсі. Кенсингтон, розташований прямо на південь від парку Кенсингтон-Гарденс, являє собою район посольств і дипломатичних місій, а також магазинів, що конкурують із магазинами Вест-Енду. Тут знаходиться другий за значенням у Лондоні художній і культурний комплекс, що складається з Королівського Альберт-Холу, музею Вікторії й Альберта, Музею науки, Музею історії природи, Королівського географічного товариства й Імперського коледжу науки. У західній частині Кенсингтона розташований великий виставковий зал "Олімпія", відкритий у 1886 р. і відомий своїми щорічними автомобільними виставками, конкурсами військових, цирком тощо. Кенсингтон, крім того, є фешенебельним житловим районом. Челсі, спочатку робітничий район, пережив процес "джентрифікації" - у нього переселилися представники середнього класу\nПівденний Лондон. Південний берег Темзи протягом багатьох років був зоною, де розташовувалися склади і промислові підприємства. Його визначні пам'ятки - палац архієпископа Кентерберійського в Ламбеті, собор у Саутуарку біля Лондонського моста і Каунті-Хола, ратуші Міської ради, Великого Лондона навпроти Вестмінстера. Після Другої світової війни на схід від Каунті-Хола було побудовано кілька комплексів, серед них - Ройал-Фестивал-Хол, Національний театр і художня галерея Хейвард. Якщо вирушити на прогулянковому судні вниз за течією ріки, можна побачити архітектурну перлину Південного Лондо-o на - Палац Гринвіч. Побудований Ініго Джонсом, Крістофером Реном й іншими архітекторами, цей


нічні маршрутки - Теги\nНічний маршрут № 2Н розпочав курсувати за новим, оновленим маршрутом, а саме — з’єднав центр міста із залізничним вокзалом й аеропортом. Про це Гал-інфо повідомили у прес-службі ЛМР.\nЗ п’ятниці у Львові розпочне діяти новий тариф на проїзд у нічних автобусах Як повідомили у ЛК АТП-1, з п’ятниці, 19 квітня, розпочне діяти новий тариф на проїзд у нічних автобусах Львова.\nВиконком ЛМР затвердив тариф на проїзд у нічних міських автобусних маршрутах 12 квітня на засіданні виконавчого комітету Львівської міської ради було затверджено тариф на послуги з перевезення пасажирів на нічних міських автобусних маршрутах загального користування. Вартість проїзду становитиме 14 грн.\nЛьвів’ян запрошують взяти участь в опитуванні щодо нічних маршрутів 16 лютого 2016 19:12 Як повідомили Гал-інфо в прес-службі Львівської міської ради, львів'ян запрошують взяти участь в опитуванні щодо нічних маршрутів.\nНічні маршрутки надалі курсуватимуть Львовом 05 лютого 2016 16:06 Нічні маршрутки надалі курсуватимуть Львовом. Відповідне рішення прийняли на засіданні виконавчого комітету ЛМР сьогодні, 5 лютого, передає кореспондент Гал-інфо.