Діагностика гострого апендициту, Ускладнення гострого апендициту, Невідкладна хірургія захворювань органів черевної ПОРОЖНИНИ 2607\nПричини защемлення грижі, Еластичне защемлення, Калове защемлення, Ретроградне защемлення, Пристінкове защемлення\nВ) проривання атипове.\nРетельно помити та висушити черевинну порожнину;\nКоагулограма, ОЦК, гематокрит, КЛС .\nПошкодження нирок та сечового мiхура\nДогляд за хворими з травматичними ушкодженнями опорно-рухального апарату\nНевідкладна хірургія захворювань органів черевної ПОРОЖНИНИ\n1. Апендикулярний інфільтрат.\n2. Апендикулярний абсцес.\n3. Абсцеси черевної порожнини та тазу.\n4. Запалення очеревини (місцеве, загальне)\n5. Нориці кишок.\nКлініка та діагностика гострого апендициту\nНезважаючи на поширеність та достатньо відомі ознаки захворювання, діагностика гострого апендициту і досі в деяких випадках залишається важкою.\nНайбільш поширена клініка гострого апендициту носить гострий початок захворювання. Постійним та найбільш раннім симптомом є біль, котрий з’являється в епігастральній ділянці, біля пупка або по усьому животу. З часом біль переходить в праву клубкову ділянку живота. Біль носить здебільшого помірний, постійний, тупий, без іррадіації характер. Часто спостерігається нудота та поодинока блювота, сухість у роті. Температурна реакція у перші часи захворювання субфебрильна, але запальний процес прогресує. Біль посилюється при рухах, кашлю, фізичній напрузі, що вимагає від хворого займати вимушене положення – на спині або на правому боці з приведеними ногами.\nПоворот на лівий бік посилює біль у правій клубковій ділянці живота. В положенні на лівому боці з’являється тягнучий біль у клубковій частині живота (симптом Сітковського). Якщо червоподібний відросток прилеглий до сечового міхура або прямої кишки, то можуть приєднуватись тенезми або прискорене сечовиділення.\nГоловним у діагностиці гострого апендициту є дані місцевого обстеження. Права половина живота не бере участі в акті дихання, її пальпація, лише поверхнева, стає болючою. З’являються напруженість м’язів та гіперестезія шкіри правої клубкової частини живота. Під час огляду звертають увагу на симптоми: 1) Щоткіна-Блюмберга – місцеве напруження м’язів живота у правій клубковій зоні та підсилення болю під час натискування з різким відривом пальців дослідницької руки від черевної стінки; 2) Ровзінга – при натискуванні у лівій клубковій зоні з легкими поштовхами вздовж товстої кишки - біль у правій клубковій зоні; 3) Бартам’є-Міхельсона - підсилювання болю при пальпації сліпої кишки в положенні на лівому боці; 4) Воскресенського - підсилення болю при притисканні черевної стінки та переміщування долоні із надчеревинної частини у праву клубкову зону; 5) Кримова - при дослідженні пальцем зовнішнього отвору правого пахвинного каналу підсилюється біль; 6) Роздольського – під час перкусії підсилюється болісність у правій клубковій зоні. Може бути тупий перкуторний звук, якщо має місце апендикулярний інфільтрат, або запальний випіт. Під час нетипового розташування апендиксу мають місце симптоми подразнення очеревини в інших місцях (правому підребер’ї, поперековій частині, тощо). Зростає тахікардія, котра співвідноситься з температурою. В аналізах крові підвищується кількість лейкоцитів (до 9*10 000 та вище), відносний нейтрофільоз. Зростає ШОЕ.\nПід час важкої інтоксикації – лейкопенія та різке зрушення формули вліво.\nПеребіг хвороби пов’язаний з локалізацією червоподібного відростку, віком хворого, супутніми захворюваннями та ускладненнями, імунним статусом організму. Найбільш загрозливим ускладненням гострого апендициту є його перфорація та розвиток калового або гнійного перитоніту.\nПри ретроцекальному або ретроперитонеальному положенні червоподібного відростка перитонеальні симптоми розвиваються пізніше. З’являється біль у правій поперековій половині, контрактура правого стегна у тазостегновому суглобі, підсилення симптому Образцова ( підсилення болю під час пальпації сліпої кишки при піднесеній та випрямленій у колінному суглобі правій нозі), висока температура, до 39-40 ºС.\nКлініка гострого апендициту у дітей пов’язана з анатомофізіологічними особливостями дитячого організму: неповноцінністю нервового та лімфатичного апарату відростку, низькими пластичними якостями очеревини, недорозвиненням великого сальника, а також загальною реакцією у дітей гіперергічного типу. Захворювання протікає бурхливо, значно підвищується температура хворого, спостерігається блювота, часті та рідкі кишкові випорожнення, зростає інтоксикація.\nКартина гострого апендициту у людей похилого вікучастіше проходить за гіпоергічним типом. Відсутня гіпертермія, біль помірний, місцеве напруження м’язів, нема лейкоцитозу. Все це сприяє помилкам діагностики, частішому виникненню ускладнень.\nОсобливості перебігу гострого апендициту у вагітних. Гострий апендицит зустрічається у вагітних у 0,7- 1,7%. Деструктивний апендицит може призвести до загибелі плоду або урвати вагітність. Це ускладнення зустрічається у 4-6% випадків.\nОсобливості перебігу пов’язані зі зміщенням сліпої кишки догори та дозаду, ближче до печінки та правої нирки. Під час тазового розташування відростка, він може залишатися у тазу позаду матки. Таким чином, локалізація болю зміщується та м’язи живота, розтягнені вагітною маткою, втрачають можливість до напруження, що маскує клініку. Тому пальпацію краще проводити у положенні хворої на лівому боці. Слід пам’ятати, що підсилення болю може бути у положенні на правому боці, це пов’язане з тиском вагітної матки на сліпу кишку з відростком. Під час розташування відростку позаду матки найбільшу болісність викликає тиск на передню поверхню матки. Перебіг гострого апендициту під час вагітності більш ускладнений, частіше зустрічаються ускладнені форми з тенденцією до розвитку перитоніту. Це можна пояснити погіршенням кровообігу червоподібного відростку, схильністю до закрепів та підвищеною вірулентністю мікрофлори кишки, а також гормональною перебудовою організму жінки, що сприяє функціональним перебудовам лімфоїдної тканини.\n1. Апендикулярний інфільтрат – запальний конгломерат, який складається із петель кишок, великого сальника та очеревини, спаяних проміж себе біля флегмонозно або гангренозно зміненого червоподібного відростка. Інфільтрат формується 3-4 доби від початку захворювання, виявляється помірно болючим, нерухомим, пухлиноподібним новоутворенням під час пальпації при відносно задовільному стані хворого. Лікування – консервативне (обмеження фізичного навантаження, холод місцево, антибіотики, дезінтоксикаційна та стимулююча терапія). Якщо, запальний процес ускладнюється абсцедуванням – необхідний розтин та дренування абсцесу. Бажано зробити апендектомію, але якщо це неможливо або призведе до погіршення стану хворого та прогресування перитоніту, цього робити не слід.\n2. Апендикулярний абсцес – характеризується утворенням гнійника навколо або біля червоподібного відростку. У клінічній картині має місце зростання лейкоцитозу, підсилення болю, підвищення температури. Під час об’єктивного дослідження може бути гіперемія шкіри у правій клубковій частині. Лікування – оперативне.\nНеобхідно розтин абсцесу, евакуація гною, промивання полості абсцесу та дренування. Якщо гнійник розташовано латерально – слід оперувати позаочеревинним розтином за Пироговим.\nНеобхідно пам’ятати – одночасну апендиктомію робити необов’язково, тому що оперативне втручання серед інфільтрованих та легковразливих кишкових тканин не тільки призводить до руйнування тканинного бар’єру інфільтрату, а ще й до зайвих ускладнень: масивної кровотечі, поранення кишок з розвитком нориць та інше.\n3. Піддіафрагмальний та підпечінковий абсцес. Клінічна картина піддіафрагмального абсцесу починається на 5-7 добу раннього післяопераційного періоду. Місцеві прояви незначні, незважаючи на те, що у хворого має місце гнійна інтоксикація. Окрім загальних ознак інтоксикації (блідості, апатії, зниження апетиту, гектичної температури, підвищення кількості лейкоцитів з нейтрофільним зсувом уліво), мають місце тупий біль у долішних ділянках грудної клітки, підсилюється під час вдиху. Іноді приєднується сухий кашель, викликаний подразненням діафрагми.\nПідпечінковий абсцес має ознаки гострого холециститу (біль у підребір’ї, гектична температура, лейкоцитоз та рентгенологічні ознаки абсцесу). Лікування цих ускладнень – оперативне втручання.\nПіддіафрагмальний абсцес можливо розкрити через плевральний або позаплевральний розтин. Операційну рану зашивати не слід. Накладають провізерні шви біля тампонів та трубчатих дренажів. Перевагу треба віддати позаплевральним розтинам, тому що у цих випадках плевральна порожнина залишається інтактною і у хворого зберігається повноцінне дихання.\nПідпечінковий абсцес треба розкривати розтином паралельно ребровій дузі. Розсікають усі шари черевної стінки, зміщують печінку медіально, проникаючи у порожнину абсцесу, евакуюють гній та дренують її. Лікування хворих продовжується згідно з принципами лікування гнійних ран.\n4. Абсцеси дугласового простору. Це ускладнення - найбільш поширене, що обумовлено анатомічними причинами очеревини, а також накопичуванням запального випоту у малому тазі. Іноді знаходження червоподібного відростку у порожнині малого тазу призводить до розвитку цього ускладнення. Діагностика та лікування абсцесу дугласового простору легша ніж інших абсцесів черевної порожнини.\nПерші ознаки тазового абсцесу з’являються через 5-7 діб після операції. Хворі висловлюють скарги на тупий біль у долішній частині черева та промежині, дизурію та тенезми, підвищення температури. У загальному аналізі крові спостерігається лейкоцитоз. Найбільш діагностичною ознакою є ректальне дослідження, у жінок - як ректальне пальцьове, так і вагінальне дослідження. У початкових фазах формування тазового абсцесу виявляється нерухомий, болісний інфільтрат, а також зависання передньої стінки прямої кишки. Якщо інфільтрат щільний, відсутні ознаки абсцедування, продовжують консервативну терапію. Під час динамічного спостереження за хворим, коли з’являються ознаки гнійного процесу (збільшуються симптоми інтоксикації, зберігається парез кишок, температура приймає гектичний характер, при ректальному або вагінальному огляді є ознаки флюктуації інфільтрату) необхідне хірургічне втручання. Розтин тазового абсцесу виконують під загальною анестезією через пряму кишку у чоловіків або через заднє склепіння піхви у жінок.\nОбов’язково виконують пункцію інфільтрату у центрі флюктуації - отримавши гній у шприці, роблять розтин вздовж кишки. Через товстий дренаж відмивають гнійну порожнину, залишаючи товстий дренаж на 4-5 діб.\n5. Розлитий гнійний перитоніт ускладнює перебіг хвороби не більше, як у 1%, але серед них перфорації апендициту зустрічаються у 8% хворих. Розлитий гнійний перитоніт є основною причиною післяопераційної летальності. Розвитку розлитого гнійного перитоніту головним чином сприяє пізнє звертання хворих за медичною допомогою, набагато менше – технічні ускладнення операційного втручання або прорив апендикулярного абсцесу у черевну порожнину. Клінічна картина перитоніту добре відома. У хворого присутні усі класичні ознаки запалення очеревини: блідість, адинамія, сухий язик, виявляється напруження м‘язів черевної стінки та інші ознаки подразнення очеревини.\nПри наявності такого ускладнення єдиним засобом допомоги хворому є негайне операційне втручання, крім тих випадків , коли стан хворого потребує корекції важливіших життєвих систем: серцево-судиної, водно-електролітичних розладів та гіповолемії. Корекція проводиться протягом декількох годин у відділеннях реанімації або на операційному столі.\n6. Пілефлебіт- септичний тромбофлебіт ворітної вени та припливу. Цей стан є найбільш рідкісним та найбільш важким ускладненням гострого апендициту. Безпосередньо критичним для розвитку пілефлебіту є гангренозний апендицит, коли некротичний процес охоплює брижові вени та вени червоподібного відростка.\nДалі процес приймає висхідний характер, поширюючись на брижові вени ілеоцекального кута та через 2-3 доби охоплює ворітну та печінкові вени, а потім ретроградно охоплює селезінку та інші брижові вени.\nСтан хворого стає важким з першої доби післяопераційного втручання: бурхливо прогресує важка гнійна інтоксикація. Під час огляду відмічається різкий метеоризм, рівномірна болісність правої половини живота, при відсутності симптомів подразнення очеревини. Після охоплення печінкових вен виникає жовтяниця, збільшується печінка, прогресує печінково-ниркова недостатність. Хворі вмирають через 7-10 діб з початку захворювання. Масивна антибактеріальна, дезінтоксикаційна та терапія покращення реології крові успіху у лікуванні цього ускладнення, на великий жаль, особливо не приносить. Під час затягнутого перебігу хвороби хворі помирають від численних печінкових абсцесів.\nПоказання до оперативного втручання та тактика хірурга при сумнівному діагнозі та різноманітних формах апендициту\nПоказанням до операції є діагностований гострий апендицит. Хірург повинен оперувати хворого незалежно від форми гострого апендициту та часу від початку захворювання.\nЯкщо діагноз викликає сумніви, хворого треба госпіталізувати для проведення діагностичного нагляду, проводити вдруге аналізи крові та сечі, при необхідності використовувати додаткові засоби досліджень – рентгенографію, урологічні засоби досліджень, а при сумнівномуперебігу хвороби – лапараскопію.\nОперація виконується під місцевим, внутрішньовенним знеболюванням або загальною анестезією з ШВЛ.\nОперативний розтин залежить від клінічної картини та ускладнень перебігу захворювання. Найбільш поширеним є розтин Волковіча-Д’яконова у правій клубковій ділянці, але, якщо присутня клініка перитоніту, можливе оперативне втручання, розпочате через лапаратомію, параректальну або нижньоочеревинну. В інших випадках, коли зміни червоподібного відростку не задовольняють перебіг захворювання, необхідно ревізувати органи очеревинної порожнини. Апендиктомію виконують від верхівки. Ретроградну апендиктомію виконують, коли це пов’язано з технічними труднощами. Культю відростка після обробки спиртом занурюють у стінку сліпої кишки кисетним сірозном’язовим швом, для надійності поверх накладають Z-подібний шов.\nБрижу відростка обов’язково прошивають, а потім зав’язують лігатуру. Показанням для дренування очеревинної порожнини є деструктивні форми запалення червоподібного відростка, місцевий або дифузний перитоніт, ненадійний гемостаз. Дренування виконують хлорвініловими трубками або рукавично цигаркоподібними дренажами. При капілярній кровотечі з рани, при ненадійності швів на сліпій кишці до місця відрізаного відростка підводять тампон.\nПри тяжких запущених формах перитоніту можливо виконувати лапаростомію. У післяопераційному періоді при деструктивних формах призначають антибіотики та дезінтоксикаційну терапію. Знаходження у стаціонарі обумовлене запальним процесом червоподібного відростка або ускладненням післяопераційного періоду, але не менше 7-10 діб.\n1. Ускладнення з боку рани (інфільтрати, гематоми, нагноєння, лігатурні нориці).\n2. Ускладнення з боку черевної порожнини ( кровотеча, перитоніт, піддіафрагмальний або підпечінковий абсцес, абсцес дугласового простору, зачеревний абсцес, кишкові нориці, пілефлебіт, спайкова кишкова непрохідність).\n3. Ускладнення з боку інших органів і систем ( пневмонія, тромбоемболія легеневої артерії , ниркова та печінкова недостатність та інші).\n1.2. Защемлення грижі\nЗащемлення грижі є важливою медичною та соціальною проблемою. Серед гострих хірургічних захворювань вони посідають від 4% до 4,2%. Операційна летальність досить висока: 6% - 11%. Найчастіше защемлення буває при пахвинних (57%) та стегнових грижах (31%), нечасто - при пупкових (5,4%). Грижі епігастральні складають 3,6%, післяопераційні – 2,2%, діафрагмальні – 0,2%, грижі іншої локалізації – 0,3%.\nАвтори: д.мед.н., проф. І.Ф. Сирбу, д.мед.н., проф. В.В. Ганжий, проф. В.А. Залізняк, проф. А.В. Жарких, к.мед.н. І.Ю.Ганжий, к.мед.н., доц. А.В. Бачурін, к.мед.н., доц. Н.О. Ярешко\nУ навчальному посібнику відображені питання клініки, діагностики і хірургічної тактики при гострих захворюваннях і ушкодженнях органів черевної порожнини, малого тазу та заочеревинного простору. Особлива увага приділяється методології інтраопераційної ревізії при різних хірургічних ситуаціях, можливим ускладненням і їх попередженню.\nНеобхідно підкреслити, що робота інтернів в клініці невідкладної хірургії, знайомство їх з організацією роботи по наданню невідкладної хірургічної допомоги хворим, дозволяє активізувати інтернів в процесі навчання, навчити їх клінічному мисленню і самостійній роботі під наглядом керівників інтернатури, виконувати невідкладні хірургічні втручання і маніпуляції, набуваючи тим самим не тільки теоретичні, але і практичні знання і вміння.\nПризначено для лікарів-інтернів.\nРецензенти: доктор медичних наук, професор, директор Інституту загальної та невідкладної хірургії АМН України – В.В.Бойко, доктор медичних наук, професор, член-кор. АМН України, директор Інституту гастроентерології - Ю.О.Філіппов, доктор медичних наук, професор кафедри загальної хірургії Вінницького медичного університету – М.Д.Желіба.\nПредыдущая статья:А почему неоязычество пользуется такой большой популярностью у молодых людей? Что их привлекает больше всего? Следующая статья:Причини защемлення грижі, Еластичне защемлення, Калове защемлення, Ретроградне защемлення, Пристінкове защемлення


Женщина, неумело практикуя магию, превратила собственный дом в Ад | Слідство ведуть екстрасенси\nМедсестра, невміло практикуючи магію, ледь не вбила себе та дочок\n42-річна Олена Тюпа працює медсестрою у реанімації та виховує доньок: шістнадцяти, сімнадцяти та дев’ятнадцяти років. Наймолодша Дарина – школярка. На рік старша від неї Катерина – студентка, грає на фортепіано. Найстарша Анастасія вже працює кухарем-кондитером. Батько сім’ю покинув. Довгі роки Олені з дітьми доводилося тулитися по знімних квартирах й гуртожитках. Мріяли вони тільки про одне – мати своє житло. Жінка взяла кредит та у 2003 році переїхала з доньками до свого будинку.\nОднак дуже швидко все змінилося. Все почалося півроку тому. Спочатку мешканці будинку чули чиїсь кроки на горищі. Далі ситуація тільки погіршувалася. Дивні містичні явища почали відбуватися вже у будинку. А потім сталося те, що шокувало всю родину. Жінка згадує, вийшла на кухню попити води. У наступну мить відчула на шиї чиїсь холодні руки, але поруч нікого не було. Жінка втратила свідомість. Від шуму прокинулася одна з дочок. Дівчина досі не може без сліз згадувати, як знайшла свою маму на кухні без свідомості. Дівчата намагалися привезти мати до тями, але вона дуже погано себе почувала. Жінку забрала швидка допомога. Лікарі ледве повернули її до життя. Однак, мати навіть уявити собі не могла, що відбувалося в цей час у будинку з її дівчаткам.\nДівчата кажуть, що в будинку стало відбуватися таке, що вони в жаху вилетіли з кімнати. Однак в коридорі на них впала величезна шафа, мов її хтось просто жбурнув. Сестри ледве вибралися з-під завалу та вибігли з будинку. Дівчата боялися повертатися і заснули, обнявшись, на порозі будинку.\nСтарша з сестер стала після пережитого заїкатися, а молодша Дарина й взагалі потрапила до лікарні. З тих пір подібне жахіття стали відбуватися в будинку кожен день. Кроки, гуркіт на горищі, загадкові чорні силуети. І загроза, яка чатує на сім’ю у власному домі! Мама і дочки думали, що втратили розум. Але лікарі спростували ці припущення.\nВід страху й відчаю сім’я звернулася до екстрасенсів! Ці люди не знають, як врятуватися від невідомої сили, яка оселилася у їхньому будинку? І що це взагалі таке? Допомогти родині взялися постійні експерти проекту «Слідство ведуть екстрасенси» відьма-некромант Жанна Шулакова та екстрасенс з Білорусі Гала Поліщук. Жанна в рамках проекту вже допомогла багатьом людям позбутися від втручання потойбічних сил в їх житті. А спадкова провидиця Гала Поліщук має великий досвід містичних розслідувань.\nОднак навіть такі досвідчені екстрасенси навіть уявити собі не могли, яка смертельна небезпека чекає їх, знімальну групу та героїнь випуску під час розслідування …\nДивіться ПРЯМО ЗАРАЗ шокуючу правду від ясновидців. Такого ви точно не очікували почути!\nVideo: Медсестра, невміло практикуючи магію, ледь не вбила себе та дочок


В Україні відзначили Всесвітній день охорони праці - Східний експертно-технічний центр\nЗ нагоди Всесвітнього дня охорони праці 28 квітня 2017 року в Києві відбулися урочисті заходи. Голова Держпраці Роман Чернега, заступник Голови Держпраці Ігор Шумелюк, Національний координатор Проекту МОП Софія Литвин, Голова Федерації професійних спілок України Григорій Осовий, посадовці Держпраці, редакція журналу «Охорона праці», представники громадкості та діти-переможці Всеукраїнського конкурсу дитячого малюнка “Охорона праці очима дітей” вшанували пам’ять загиблих на виробництві покладанням квітів до меморіального каменю на Алеї загиблим на виробництві у парку «Відрадний».\nВже традиційно, шостий рік поспіль, цей день стає важливою подією для дітей – учасників Всеукраїнського конкурсу дитячого малюнка «Охорона праці очима дітей», який проводиться під патронатом Держпраці редакцією журналу «Охорона праці».\n«Ви – маленькі генії, в яких із самого дитинства закладено, що праця має бути безпечною і обов’язково потрібно дотримуватися правил поведінки на роботі, тим самим захищати себе від будь-яких небезпек! У майбутньому такі знання обов’язково знадобляться, коли ви вже дорослими будете працювати. А зараз постійно нагадуйте батькам, щоб вони були обережними на роботі, адже вдома ви чекаєте їх здоровими та в гарному настрої», – зазначив Роман Чернега.\nДіти щиро раділи своїй перемозі та ділилися історіями, як прийшла ідея малюнку. Одна з переможниць, на малюнку якої зображена маленька дівчинка в касці і з підписом «Тато, я чекаю на тебе», розповіла про батька будівельника, якому вона, завжди нагадує про обережність на роботі.\nКонцертною програмою привітали переможців творчі колективи Палацу юнацької та дитячої творчості Соломянського району та народна артистка України Світлана Мирвода.


Офіційний сайт Первомайської міської ради | Первомайськ у роки Другої світової війни - До Дня скорботи і вшанування пам`яті жертв війни | Первомайськ.МК.УА\nПам’ятні дати 19/06/2020 Версія для друку\nУсе тихішим стає відлуння тривожної грози Другої світової війни, залишають нас учасники та свідки тих трагічних подій. Однак в пам’яті нації, мов у генетичному коді, назавжди закарбувалися спогади про надлюдські страждання й випробування, які випали на її долю, про незламність духу та волю до життя.\n22 червня 1941 року напад нацистської Німеччини на Радянський Союз перервав мирне життя жителів нашого міста. У перші ж дні війни понад 5 тисяч городян пішли на фронт. Більше двох тисяч стали бійцями створених у липні 1941 року загонів самооборони. Одночасно в місті почав діяти штаб Південного фронту.\nЗ наближенням лінії фронту почалася евакуація міських підприємств, у ході якої було вивезено понад 700 вагонів з устаткуванням, готовою продукцією і сировиною. Та, незважаючи на посилену оборону, 3 серпня 1941 року фашисти окупували місто.\nУ перші дні окупації понад тисяча наших земляків була страчена у глиняному кар'єрі біля цегельного заводу.\nНа вулицях міста з'явився наказ про об'єднання Первомайського, Любашівського, Кривоозерського, Врадіївського та Доманівського районів у єдину адміністративну одиницю — Голтянський повіт губернаторства Трансністрія. Євреї були переселені у гетто, яке знаходилося у Голті. Нацисти почали встановлювати «новий порядок», розставили шибениці, на яких страчували тих, хто був їм не до вподоби. Але первомайців — не залякати. У підпіллі зароджувався рух опору. Зокрема, залізничник Олексій Аркуша створив підпільну групу з робітників депо станції Голта. Народні месники затримували ремонт паровозів, друкували і розповсюджували листівки із зведеннями Радінформбюро, вилучали з німецьких ешелонів зброю.\nЩе одну підпільну групу залізничників створив слюсар депо Григорій Калиновський. Керівниками підпільних груп також були: Іраклій Церетелі, Володимир Петренко, Іван Черпак, Олександр Камишніков. Вони підтримували тісний зв'язок з партизанськими загонами «Південний» і «Буревісник», які базувалися у Голованівському та Савранському лісах.\nНайбільш чисельною і бойовою була підпільна група Федора Загубелюка, яка діяла на Богополі та в Ольвіополі і мала зв'язки з голтянським підпіллям. Вона складалася з 26-ти осіб. В їх числі — Поліна Беранік, Людмила Сокуренко, Микола Зоря, Станіслав Загубелюк, Світлана Сергєєва, Олена Хожняк, Петро Ніколаєнко та інші. Працюючи в міській управі, банку, паспортному відділі, підпільники відправляли партизанам велику групу врятованих ними військовополонених, забезпечивши їх відповідними документами, роздобутими у міській управі. Допомагали їм продуктами, харчуванням і зброєю.\nДовгих 968 днів хазяйнували німецько-румунські окупанти у нашому місті.\n22 березня 1944 року 5-та гвардійська армія під командуванням генерала С.С.Жадова звільнила наше місто від нацистських загарбників.\nГіркі спогади залишила по собі та жорстока війна. За час окупації було повністю знищено міське комунальне господарство, пограбовано й вивезено багато устаткування. В руїни було перетворено завод ім.25 Жовтня, ГЕС, залізничний міст, елеватор.\nА ще болючішими і нічим не заміненими були людські жертви. У вихорі Другої Світової війни загинуло понад 8 тисяч первомайців, 5569 з них фашисти розстріляли під час окупації. Понад 2000 осіб було вивезено до Німеччини на примусові роботи.\nНині 75 років відділяють нас від дати, коли наші діди разом з усім світом раділи Перемозі. Ці роковини викликають почуття радості, гордості за наш народ та гіркий сум водночас, вони уособлюють героїзм, силу духу, важку працю й вічну скорботу за мільйонами нерозквітлих життів, нездійсненних мрій.\nУсі ми у невичерпному боргу перед ветеранами, перед тими, хто віддав у тій війні свої життя, чия юність та молодість були перервані та покладені на вівтар перемоги. Ми пам'ятаємо жахи військового лихоліття з розповідей наших дідів, а сьогодні особливо цінуємо та розуміємо ціну мирного життя.\nНаш земний уклін усім, хто пережив роки окупації та пекло концтаборів, хто піднімав з руїн і відроджував рідне місто, неньку Україну!


Створення піна-колекції | Довідка Pinterest для бізнесу\nКолекції дають змогу знаходити товари прямо в пінах, пов’язаних з модою, домашнім декором тощо. Втілювати ідеї в життя стає легше! Щойно хтось натисне пін-колекцію, унизу праворуч з'явиться значок пошуку . Після натискання значка на піні з'являються білі крапки для позначення зображених на ньому товарів. За допомогою них люди можуть перейти до перегляду й купівлі таких або схожих речей.\nДодавайте теги до товарів із пінів-колекцій\nЯкщо у вас є корпоративний обліковий запис Pinterest, ви можете вручну додати теги до всіх пінів-колекцій із посиланнями на товари. Щойно ви пов'яжете основний пін із вашим підтвердженим сайтом, ви зможете додавати теги до товарів із посиланнями на будь-які домени.\nНатисніть Створити у правому верхньому куті сторінки, а потім виберіть пункт Створити пін.\nЗавантажте зображення або відео та додайте заголовок, опис і цільове посилання піна з підтвердженого сайту\nНатисніть значок тегу .\nНатисніть круглий значок плюса.\nВиберіть потрібний варіант: додайте один із наявних пінів, введіть URL-адресу або вкажіть ідентифікатор товару з наявного каталогу.\nПіни: знайдіть пін за назвою або описом.\nURL-адреса: введіть URL-адресу сайту з товаром.\nКаталог: введіть точне значення завантаженого ідентифікатора товару малими літерами.\nПовторюйте кроки 5–6, доки не додасте щонайменше 3 товари, а потім натисніть кнопку Зберегти товари.\nВиберіть із розкривного меню дошку, на якій потрібно зберегти колекцію, і натисніть Опублікувати.\nПримітка. Додавши товар за його URL-адресою, ви створите товарний пін, який буде знаходитися на захищеній дошці. Тільки ви можете переглядати свої захищені дошки. Вони недоступні іншим користувачам Pinterest. Розділ захищених дощок знаходиться в нижній частині профілю під секретними дошками.\nЯкщо ви маєте корпоративний обліковий запис Pinterest і хочете рекламувати свої піни-колекції, дізнайтеся, як створити рекламну колекцію.


Собаки Україна – купити Стаффордширський бультер'єр за найнижчими цінами | безкоштовні оголошення на Zapp\nСобаки: Стаффордширський бультер'єр – купівля і продаж\nСтаффордширський бультер'єр – улюбленець дітей і лютий захисник\nЯк не дивно, борцівський пес обожнює ласки, гуляти з дітьми, а також прекрасно уживається з кішками. Головне, правильно підійти до виховання і соціалізувати в ранньому віці. Побачивши оголошення «собака Стаффордширський Бультер'єр», придбати якого просто на майданчику Zapp, не поспішайте домовлятися з продавцем про візит. Краще визначитися, чи підходить вам ця порода або все ж пошукати іншого малюка.\nНезважаючи на те, що улюбленець відрізняється життєрадісністю, енергійністю, грайливістю, він підозріло ставиться до сторонніх тварин і людей, як і Стаффордшинский Тер'єр. Він чудово піддається дресируванню, беззаперечно слухається свого хазяїна, проте йому необхідно приділити максимум уваги, інакше пес перетвориться в агресивну і неконтрольовану істоту. З дитячого віку його потрібно привчати до «чужинцівм» (соціалізувати), інакше собака буде кидатися на кожного перехожого.\nНезважаючи на докладний опис в оголошенні «цуценята породи Стаффордширський Бультер'єр», обов'язково спитайте у продавця показати родовід або виписку з розплідника. Таких тваринок краще купувати у професійних заводчиків приходити на оглядини до тварини з кінологом або іншим фахівцем. Пес досить відважний, сильний і здатний захистити майно і життя господаря, але без належного догляду можуть з'явитися проблеми з психікою. Якщо ви помітили найменший прояв переляку або агресії, варто відмовитися від небезпечного придбання. Обов'язково попросіть у реалізатора показати маму малюків, щоб ви оцінили її поведінку. Зверніть увагу, в яких умовах росте потомство, наскільки вони доглянуті і виховані.\nЗвичайно, продаж щенят Стаффордширський Бультер'єр може не здійснитися, якщо пес не чистокровний. Як же повинен виглядати ваш красень:\nтіло міцне, стиснуте, але граціозне, з добре розвиненою мускулатурою;\nшерсть коротка, жорстка, гладка, а шкіра товста, не пробивна;\nголова широка, вилиці добре виражені;\nтільки чорні губи і ніс, не залежно від кольору «шубки»;\nвуха напівстоячі, вивернуті трояндочкою, тільки не повністю стоячі або висячі;\nочі темні, невеликі, круглої форми, широко посаджені;\nідеальний прикус (верхні зуби щільно прилягають до нижніх ясен).\nЯк знайти вихованця на zapp.ua\nЩоб продаж собак породи Стаффордширський Бультер'єр пройшов без неприємностей, бажано серйозно підготуватися до придбання свого улюбленця. Якщо, вивчивши вдачу тварини, все-таки зважилися привести в дім потужного захисника, варто заздалегідь подбати про дресирування. Неодмінно знайдіть професійного кінолога, адже найменша помилка може обернутися великими неприємностями і загрозою для близьких людей. З псом не варто сюсюкатися, в нього має бути суворий розпорядок дня. Він постарається підпорядкувати своїй волі навіть господаря, тому тварині потрібно відразу показати, хто власник будинку.\nЯкщо на інтернет-майданчику ви не знайшли вірного друга, складіть оголошення «куплю цуценя Стафордширського Тер'єра» і чекайте повідомлення від заводчиків. В описі бажано вказати, про якого саме чотириногого товариша ви мрієте. Визначтеся з забарвленням шерсті: рудим, бурштиновим, білим, чорним з білими мітками, а також двоколірним в будь-якій комбінації.\nНа інтернет-майданчику легко знайти своїм песикам хорошого покупця. Головне, правильно оформити публікацію, щоб людина зацікавився саме вашими вихованцями. Разом з безкоштовним оголошенням «продаж щенят Стаффордширського Тер'єра» виставте кілька фотографій. В описі вкажіть чемпіонство батьків, наявність родоводу, щеплень та паспорта.\nОголошення Тварини Собаки Стаффордширський бультер'єр\nбезкоштовні оголошення продаж щенят Стаффордширського тер'єра оголошення куплю цуценя Стаффордширського тер'єра оголошення собака Стаффордширський бультер'єр купити оголошення цуценята породи Стаффордширський бультер'єр продаж собак


В Україні повністю вакцинованим поліціянтам видаватимуть Covid-значки - Вечірній Київ\nТепер люди знатимуть, чи вакцинувався той чи інший поліціянт. Фото: Борис Корпусенко\nІніціативу видавати поліціянтам спеціальні значки запропонувало Міністерство внутрішніх справ України, щоб підняти авторитет співробітників, які перевіряють сертифікати про вакцинацію. Оскільки часто громадяни цікавляться — а чи щеплені проти коронавірусу самі перевіряльники.\nА якщо люди бачитимуть на вулиці патрульних поліціянтів зі спеціальними Covid-значками — це означатиме що ці правоохоронці пройшли повний курс вакцинації.\nНа сьогодні у системі Міністерства внутрішніх справ понад 70% працівників вакциновані повністю.\nНагадаємо, Міністерство охорони здоров’я України наказом від 04.10.2021 № 2153, зареєстрованим в Мін’юсті 07.10.2021 за №1306/36 928, затвердило перелік організацій, представники яких підлягають обов’язковій вакцинації проти COVID-19.\nВакцинація проти COVID-19 є обов’язковою для працівників органів виконавчої влади та освітян. Надалі до цього переліку планують включити працівників державних установ, соціальної сфери та поштових послуг.\nСьогодні щеплення у столиці можна зробити у 22 вакцинальних центрах при медзакладах, у торгово-розважальних центрах і навіть у ЦНАПах.


Голос Неба — Вікіцитати\nГолос Неба (пол. Głos Pana) – науково-фантастична повість Станіслава Лема, вперше опублікована у 1968 році.\nСказати, наприклад, про генія, що він з погляду моральності був свиня, — це ще не означає поцілити в те місце, де могло причаїтися його безчестя.\nБезчестям для генія може бути його інтелектуальна неспроможність, усвідомлення ним непевності усього досягнутого. Геніальність — це, передусім, одвічний сумнів.\nЯсність думки — тільки сяюча цятка на тлі невичерпної темряви.\nГеніальність — це не світло, а здатність помічати навколишній морок, і нормальне для геніального розуму боягузтво полягає в тому, щоб ніжитись у власному сяйві і, поки це можливо, не визирати за його межі.\nІнтелект — одне з найкорисніших у житті пристосувань для маскування вроджених рис, якщо таке маскування потрібне.інтелект — одне з найкорисніших у житті пристосувань для маскування вроджених рис, якщо таке маскування потрібне.\nНе можна, не втрачаючи гідності і зберігаючи привабливість, вити з болю — так само як і з насолоди.\nЗрада є наслідком обізнаності, а в чому причина того, що деструкція починає раптом приваблювати нас?\nБезкорисливість зла служить людині єдиною підставою для теологічної аргументації\nСтати на бік смерті проти життя і на бік математики проти світу — неможливо.\nАвтори щоденників, як правило, бувають найщирішими тоді, коли вважають, що розповідають про себе щось надзвичайно важливе.\nТрикутний смарагд залишається трикутним смарагдом і тоді, коли у викладеній мозаїці стає людським оком.\nЗасновувати моральні принципи на порожнечі — все одно, що причащатися без віри.\nІнформація не з перших рук завжди справляє враження точної на відміну від тієї, сповненої пропусків і неясних місць, яка є в розпорядженні вчених.\nДитинству нашої цивілізації властиве було таке становище, коли читати й писати вміли тільки окремі високоосвічені особи, і подібний критерій діяв також після винаходу друку, а якщо навіть і видавалися праці дурнів (а цього неможливо, мабуть, цілком уникнути), то їхня загальна кількість не була астрономічною, як тепер. Нині у купах мотлоху губляться цінні публікації, бо вартісну книжку легше відшукати з-поміж десяти кепських, аніж тисячу їх — з-поміж мільйона.\nКористь буває різна. Мурашки, які на своєму шляху натрапили на мертвого філософа, теж мали з цього користь.\nДля думки свобода слова буває більш убивчою, бо заборонені думки можна поширювати таємно, але що робити там, де важливий факт гине у повені фальсифікацій, а голос правди поглинає несамовитий галас і, хоч він лунає вільно, почути його неможливо, — адже інформаційна техніка поки що створила ситуацію, коли найкраще чути того, хто верещить найголосніше, хай і найбрехливіше!\nОдне з найголовніших завдань ученого не в тому, щоб окреслювати масштаб здобутих знань, бо вони промовляють самі за себе, а в тому, щоб визначити обсяг невідомого, яке, наче невидимий Атлас, підтримує вже звідане.\nФахівець — це варвар, що його невігластво не є абсолютним.\nПоклади потенціальних відкриттів лежать, напевно, у різних бібліотеках, але вони залишились непоміченими компетентними людьми.\nЯкщо наша культура не здатна належним чином засвоїти навіть концепцій, що виникають у людських головах поза її основною течією, хоча творці тих концепцій — діти того ж історичного часу, що й інші люди, то чи можемо ми розраховувати на те, що будемо здатні успішно зрозуміти культуру, цілковито відмінну від нашої, коли вона звернеться до нас через космічний простір?\nЗведення філософських систем до життєвих похибок їхніх творців вважається (мені про це дещо відомо) заняттям таким же банальним, як і недозволенним.\nПізнавальні зусилля людини — це процес, обмежений безконечністю, а філософія — спроба досягнути цієї межі одним махом\nЯ завжди сприймав усерйоз філософів тільки як людей, переслідуваних цікавістю, але не як провісників правди. Хіба, формулюючи тези про категоричний імператив, про відношення думки до спостереження, вони сумлінно опитали спершу силу-силенну людей? Де там! — питали завжди й тільки себе самих.\nМи недооцінюємо того, яка сила-силенна аферистів і божевільних напхалася в простір, що являє собою проміжок між сучасною наукою і психіатричною лікарнею.\nМи з ним були однієї віри, з тою лише різницею, що сповідували її у різних релігіях.\nУ кожній великій справі є смішні або жалюгідно банальні деталі, з чого зовсім не випливає, що вони не становлять її невід’ємної частини.\nУ науці теж необхідна біологічна присутність, оскільки, всупереч усталеній думці, відкриття самі по собі не є такими промовистими, щоб утверджуватись завдяки власній цінності\nКожна людина повинна хоч комусь заздрити\nХвалити можна, сказати б, тільки згори донизу, а не знизу догори; я й сам добре знаю, чого я вартий.\nЗлякатись, цілком усвідомлюючи свій стан, може тільки людина, яка у щоденному своєму житті не знає жодного страху.\nДіючи поступово й терпляче, навіть конклав можна довести до людожерства.\nНаша здатність пристосовуватись, погоджуватись з усім — одна з найбільших загроз існуванню людства. Істоти, що мають досконалу пластичність у пристосуванні, не можуть мати при цьому сталих моральних засад.\nЗ хімічного аналізу чорнила, яким написано лист до нас, неможливо дізнатися про розумові здібності його автора.\nНе раз буває, що людина, яку всі цінують, шанують, навіть обожнюють, в глибині душі найбільше стурбована тим, що думає про неї хтось такий, що байдуже стоїть поза колом шанувальників і здається всім постаттю другорядною, зовсім незначною.\nЙ випадкові відхилення дослідницьких шляхів, й побічні обставини, які супроводжують народження відкриттів, накладають певний відбиток на їхній остаточний вигляд.\nЯ висловив захват, оскільки цього від мене чекали, й міг іти далі.\nНаші знання є велетенськими лише для людини, а не для світу.\nНищити в будь-якому розумінні просто-напросто легше, ніж створювати, хоча б згідно з правилом мінімальних зусиль\nДаремно ви так засмучуєтесь. Без вас усе скінчилося б так само погано.\nЯкщо хтось завдав комусь удару ножем, а вістря ковзнуло по непомітно прихованому панциру, то в тому, що людина залишилася живою, ніякої заслуги напасника нема.Якщо хтось завдав комусь удару ножем, а вістря ковзнуло по непомітно прихованому панциру, то в тому, що людина залишилася живою, ніякої заслуги напасника нема.\nЛюдство завжди почувалося найбільш упевнено, хоча й ніколи — зручно, в ситуаціях хоч трохи ризикованих: домішка небезпеки не надає вигод тілу, зате заспокоює дух.\nНайважче знайти нові підходи до розв’язання завдання, яке вже певним чином розв’язане.\nНаука — частина Культури, безпосередньо дотична до світу.\nМи думаємо про ідеальну гармонію, про етичні цінності, про піднесення над власними недоліками, коли чуємо це слово і пов’язуємо його з тим, що в нас найкраще. Але Цивілізація передусім є знанням, яке усуває зі сфери можливих саме такі поширені в нас ситуації, коли найсвітліші уми з мільярда розумних істот напружено шукають шляхів до загальної загибелі, мусять робити те, чого не хочуть, чому чинять опір, — бо не мають іншого виходу.\nТільки істота, закорінена в зло, відчуває, яку здобуває свободу, коли робить добро\n↑ Кіберіада, 1990, с. 515-516\n↑ а б в г Кіберіада, 1990, с. 516\n↑ Кіберіада, 1990, с. 519\n↑ Кіберіада, 1990, с. 519-520\n↑ Кіберіада, 1990, с. 520\n↑ Кіберіада, 1990, с. 522\n↑ Кіберіада, 1990, с. 523\n↑ Кіберіада, 1990, с. 525\n↑ Кіберіада, 1990, с. 526\n↑ Кіберіада, 1990, с. 529\n↑ Кіберіада, 1990, с. 530\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 531\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 532\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 535\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 537\n↑ Кіберіада, 1990, с. 538\n↑ Кіберіада, 1990, с. 545\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 553\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 556\n↑ Кіберіада, 1990, с. 558\n↑ Кіберіада, 1990, с. 564\n↑ Кіберіада, 1990, с. 577\n↑ Кіберіада, 1990, с. 578\n↑ Кіберіада, 1990, с. 604\n↑ Кіберіада, 1990, с. 610\n↑ Кіберіада, 1990, с. 614-615\n↑ Кіберіада, 1990, с. 615\n↑ Кіберіада, 1990, с. 620\n↑ Кіберіада, 1990, с. 644\n↑ Кіберіада, 1990, с. 656\n↑ Кіберіада, 1990, с. 659\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 667\n↑ Кіберіада, 1990, с. 681\n↑ а б Кіберіада, 1990, с. 682\nСтаніслав Лем. Кіберіада. — Київ: Дніпро, 1990. — 815 с. — ISBN 5308007276\nОтримано з https://uk.wikiquote.org/w/index.php?title=Голос_Неба&oldid=89060


«Три слова – «святість», «свідоцтво» і «служіння», яких сьогодні вчать нас Святителі Григорій Богослов, Василій Великий та Іван Золотоустий, є підставою священичого життя і покликання», – про це сьогодні...\nВ п’ятницю 12 лютого 2016 р., в Празник Трьох Святителів Григорія Богослова, Василія Великого та Івана Золотоустого, Отець і Глава УГКЦ Блаженніший Святослав очолив Архиєрейську Божественну Літургію в Київській...\n11 лютого 2016 р., Владика Йосиф (Мілян) Єпископ-помічник Київський, в Патріаршому соборі Воскресіння Христового УГКЦ, звершив чин поставлення Читця, Співця, Свічконосця та Піддиякона. Перед уділенням свячень Архиєрей звершував в...\nУ Київській Трьохсвятительській духовній семінарії провели розколяду\nВвечері 1 лютого 2016 р, в Княжичах у Київській Трьохсвятительській духовній семінарії провели розколяду. Зазначимо, що під час різдвяних канікул семінаристи КТДС долучаючись до будівництва семінарійної церкви, а також,...\n8 лютого два священики Київської архиєпархії вирушили в паломництво до Риму, там вони репрезентуючи єпархію, беруть участь у святкуваннях Року Милосердя. Цими днями до Вічного Міста Рим, прибувають...\nЦими днями стало відомо, що 29 січня 2016 р., депутати Фастівської міської Ради прийняли рішення перейменувати вулицю «Червоний шлях», та назвати її на честь Митрополита Андрея Шептицького. Свою назву...\nВ ніч з 9 на 10 березня 2016 р., в храмі Святого Миколая, що на Аскольдовій Могилі в Києві відбудуться нічні чування під закликом: «Молімоя разом з Тарасом». Початок...\nВ суботу, 13 лютого при монастирі Сестер Непорочної Діви Марії, що у Києві по вул. Раєвського, 9-а (вхід з тильної сторони будинку), проведуть семінар для активних та відповідальних батьків...\nPage 161 of 204« Перша«...102030...159160161162163...170180190...»Остання »


Мукачівська міська бібліотека для дітей: лютого 2015\nЦе не вигадка й не байка - всі ми любимо Нестайка!\nЧитачки бібліотеки прийшовши до Крамниці письменника виявили, що всі книги Всеволода Нестайка зникли з полиць, залишились тільки окремі аркуші, які повисли на павутинні. Бібліотекар-крамар повідомила, що злий марудник Ледарило Дурандас з Павутинії зачаклував усі книги. Звільнити їх зможуть лише кмітливі та веселі діти, які зібралися в читальній залі, а допоможе їм в цьому грайлик Трататоля Сміюнець. Виконавши ряд завдань діти звільнили книги Всеволода Нестайка та анонсувавши кожну книжку відправили їх на книжкові полиці.\nЗ аншлагом відбувся творчий захід присвячений 85 річниці від дня народження Всеволода Зіновійовича Нестайка. Показником успіху заходу стало й те, що добра частина з присутніх одразу по закінченню відправились на абонемент аби записатися і взяти книгу саме цього автора. Також діти переглянули виставку малюнків до творів Нестайка та взяли участь у Міні-опитуванні «Хвилинка на роздуми» де давали відповіді на питання: Чи сподобалися вам твори, які ви щойно побачили й почули? Чого навчають нас герої цих творів? Назвіть улюблених героїв творів В.Нестайка. З ким із героїв хотілося б зустрітись? А дружити? Чи поповнили ви свої знання про творчість Всеволода Нестайка на сьогоднішній зустрічі ?\nМіська бібліотека для дітей вдячна за творчу співпрацю бібліотекарям ЗОШ № 6 та ЗОШ №15.\nОпубліковано Мукачівська міська бібліотека для дітей о 11:41:00 Немає коментарів:\n"Невиправний мрійник – Василь Симоненко"\nВідбувся літературний візит з циклу „В гості до ювіляра” з нагоди 80 річчя з дня народження українського поета та журналіста Василя Андрійовича Симоненка. Присутні дізналися біографію поета, переглянули виставку бібліотечних документів та документальний фільм "Гра долі".\nОпубліковано Мукачівська міська бібліотека для дітей о 17:41:00 Немає коментарів:\n«Пригоди Піноккіо: історія дерев'яної ляльки» К. Коллоді - книга-ювіляр\nЗ нагоди 135 річного ювілею книги Карло Коллоді «Пригоди Піноккіо: історія дерев'яної ляльки» відбулася читанка-тренінг "Казкотерапія". Малята старшої групи ДНЗ №33 прослухали адаптовану версію казки про Піноккіо, взяли участь у тренінгу "Правда-неправда".\nВ'язанку українських колядок та щедрі віншування в наступаючому 2015 році подарували бібліотечним працівникам вихованці Чинадіївського дитячого будинку.\nОпубліковано Мукачівська міська бібліотека для дітей о 16:37:00 Немає коментарів:\n«Пригоди Піноккіо: історія дерев'яної ляльки» К. К...


Картки, гроші, два тарифи: як влада Тернополя зіпсувала людям святковий настрій непродуманою новацією | УНІАН\nЩоб платити за проїзд на 1 грн менше, у Тернополі тепер треба купити електронний квиток або «Картку тернополянина» / фото Терноград\nКартки, гроші, два тарифи: як влада Тернополя зіпсувала людям святковий настрій непродуманою новацією\n14:36, 03 січня 2018\nОбурені пасажири громадського транспорту, черги до газетних кіосків та численні негативні повідомлення у соцмережах – таким не надто святковим став для жителів Тернополя другий день нового року. Все це – результат спроби влади міста навести порядок в сфері перевезень. Як продемонстрував вчорашній день, стартувала реалізація задуму з численними огріхами.\n2 січня у Тернополі почав діяти диференційований тариф на проїзд у громадському транспорті. Для пасажирів, які придбали електронний квиток чи «Картку тернополянина», вартість поїздки не змінилася і залишилася на рівні 4 грн у маршрутному автобусі і 3 грн у тролейбусі. Для всіх інших, хто хоче просто розрахуватися готівкою, тариф відповідно складатиме 5 і 4 грн.\nПричина новацій – пільговики-«чужинці»\nЗа словами начальника міського управління транспорту і зв’язку Ігоря Мединського, систему з електронним квитком запровадили для того, щоб припинити покривати з міського бюджету перевезення позатернопільських пільговиків.\n«Наш бюджет наповнюється тернополянами і він повинен служити тернополянам. Ті громади, які не захотіли приєднатися до Тернополя, захищали свій бюджет. Якщо люди з довколишніх сіл працюють в Тернополі, то вони мають право на «Картку тернополянина». Але інші пільговики, які проживають за межами Тернополя, вже повинні купити собі електронний квиток і при цьому їздити за пільговими тарифами. Тоді з бюджету Тернополя не доведеться компенсовувати перевізнику їх проїзд», – каже начальник управління транспорту.\nЗа його даними, у Тернополі – понад 60 тис. пільговиків, які мають право на безкоштовний проїзд, та орієнтовно 50 тис. учнів та студентів, які оплачують 50% вартості проїзду.\n«За них місто компенсовує перевізникам в межах 40 млн грн в рік, це серйозне навантаження на бюджет. Треба було наводити лад. Так, це незвично, що місто хоче захистити свої інтереси, але треба до цього звикати. Скажімо, електротранспорту у Тернополі, якби не серйозна підтримка міської ради, уже б давно не було. Ми за останні 7 років придбали більше 30 тролейбусів (користованих чеських тролейбусів Skoda, які місто купує в Чехії після капремонту – УНІАН). Ми побудували нові лінії, відремонтували опори, вклали у все це великі кошти. Для тернополян. Чому ми це повинні робити для інших? Для своїх мешканців нам достатньо 65% транспорту від того, який їздить містом. Але оскільки приїздять ще чужі, то ми змушені утримувати на 30% техніки більше від потреби. Навіщо? Адже якщо буде їздити менше транспорту, це буде комфортніше. А якщо вже є більше, то за це хтось повинен доплатити. Щоб хоч трошки місцевий транспорт розвивався, бо зараз комунальні тролейбуси і маршрутні автобуси є збитковими», – пояснив позицію влади міста Мединський.\nТакож електронна система, окрім заощаджень на пільговиках, має допомогти міській владі оцінити реальні доходи перевізників, аби бачити, на скільки обґрунтованими є подані ними розрахунки щодо підвищення тарифів.\nВтілення задуму з диференційованим тарифом відкладали тричі. Спочатку він мав почав діяти 1 жовтня 2017 року, згодом звучали дати 1 листопада і 1 грудня.\n«З травня ми інформували мешканців, що таке буде, щоб вони готувалися. Але ми бачили серед тернополян інертність щодо купівлі «Картки тернополянина». Люди не хотіли отримувати КТ: ні пільговики, ні учні, ні студенти, ні мешканці. Добитися якоїсь об’єктивності без цього було неможливо. Ми дали час, щоб якнайбільше людей мали на руках цю картку. Зараз вже написали заяву понад 60 тис. осіб, з них 50 тис. отримали. Це орієнтовно половина, якщо враховувати, що кількість населення міста складає орієнтовно 217 тис., а є ще 60 тис. пільговиків і 50 тис. учнів та студентів» - пояснює Мединський.\nУ соцмережах люди скаржаться, що змушені були платити 5 грн замість 4 через те, що в окремих маршрутках не працював валідатор. Аналогічно переплачувати довелося пенсіонерам через недосконалість наданої їм пільгової картки\nВтім, навіть попри тривалий час для підготовки до реалізації задуму, далеко не все вийшло гладко.\nВ соцмережах тернополяни почали скаржитися, що десь не працював валідатор, а отже пасажирам навіть за наявності картки довелося платити за проїзд 5 грн замість 4. У декого за одну поїздку валідатор зняв чомусь не 4, а одразу 16 грн, у когось – 9. Люди звернулися із заявою до структури, яка обслуговує систему, аби повернули кошти. Водії маршруток скаржаться, що валідатори подекуди «зависають».\nУ незручне становище потрапили кондуктори тролейбусів та водії маршруток, яким учора довелося вислуховувати все, що думають про владу міста пасажири.\n«У зв'язку з введенням в дію "Картки тернополянина" студентські квитки державного зразка не діють. Для проїзду в міському електротранспорті треба мати картку тернопільського студента. Касир тролейбуса просила в них пробачення. Я подивувався отому спокою студентів. Вони заплатили повну вартість проїзду. А на касирку тролейбуса шкода було дивитися. Чому касирка повинна просити пробачення за дії чиновників міської ради? Студенти з нею не сперечались, платили тих 4 гривні. І справа не в грошах, а дійсно, як так може рішення ТМР бути вище урядового?!», – поділився у Фейсбуці роздумами після побаченого в тролейбусі тернопільський журналіст Назарій Наджога.\nОкрім того, чимало тернополян не змогли придбати електронний квиток у кіосках, оскільки вже до обіду 2 січня їх просто розкупили, відтак теж змушені були їздити за вищими тарифами.\nБум саме на електронні квитки (ЕК), а не «Картку тернополянина»(КТ) спричинило те, що обидві картки мають аналогічні функції. Ось тільки КТ коштує 57 грн і для її виготовлення ще потрібно подавати документи у Центр надання адміністративних послуг, в управління соціальної політики міської ради чи до оператора електронних систем міста, а потім чекати на видачу. КТ є іменною, видається лише особам, які проживають чи офіційно працюють в Тернополі.\nНатомість ЕК вартує лише 20 грн, отримується миттєво в кіоску на зупинці.\n«Картка тернополянина» викликала чимало критики у самих тернополян. Зокрема, жителі міста не зрозуміли, чому її не можна поповнювати через банк або інтернет-банкінг, люди не сприйняли застосування адмінресурсу і тиску, під яким опинилися працівники підконтрольних мерії закладів, які змушені були «добровільно-примусово» таки купувати КТ. Багатьом залишилась незрозумілою її вартість, яка викликала підозри щодо присутності корупційної складової.\nЯк пояснює Мединський, КТ більш як удвічі дорожча за ЕК, оскільки має кращий технічний захист.\n«До того ж, «Картка тернополянина» є іменною, тому якщо хтось загубить КТ, то людині при переоформленні картки повернуть кошти, які на ній були, чи зможуть повернути картку. Тоді як при втраті ЕК усі кошти її власника пропадуть», – зауважує начальник управління.\nУ Тернополі до кіосків з пресою почали шикуватися черги, оскільки багато людей хочуть придбати електронний квток або поповнити його коштами / фото УНІАН\nТернопільське «ноу-хау»: черги в газетні кіоски\nЗ проблемами зіткнулися і пенсіонери, які минулого року першими відреагували на заяву влади міста про те, що для пільгового проїзду необхідно отримати КТ. Для пенсіонерів спеціальну пільгову\n«Картку тернополянина» видавали безкоштовно. Правда через ажіотаж з її отриманням багатьом старшим людям довелося витратити чимало нервів та часу в чергах. І все для чого? Щоб платити за проїзд в маршрутці… 5 грн замість 4.\n«Пенсіонери-власники пільгової картки тернополянина, щоб проїхати в маршрутці поза пільговою квотою (3 пільговика), мають платити 5 грн, як нетернополяни, або зробити собі ЩЕ ОДНУ звичайну картку тернополянина. Начальник управління транспорту це підтвердив, бо пільгова картка не поповнюється, а супермодна інноваційна система, яка є в маршрутках, не має два режими зчитування», – написав на своїй сторінці в Фейсбуці депутат міської ради Назар Зелінка.\nВиглядає, що пільгова КТ на сьогодні гарантує лише безкоштовний проїзд у тролейбусі, а отже потребує вдосконалення.\nІніціаторам задуму варто також подумати над вирішенням проблеми поповнення коштами карток. Наразі, за даними мерії, це можна зробити в 20-ти кіосках в різних мікрорайонах міста. Втім, потенційно цієї кількості пунктів може виявитися замало. Поповняти на великі суми ЕК тернополяни остерігаються через можливість втрати чи навіть можливого випадкового обміну свого квитка на інший при передачі його на валідатор. Відтак процедура поповнення карток стане систематичною.\nЯкщо врахувати, що робити це будуть 60 тис. власників КТ і ще орієнтовно 50-70 тис. власників ЕК, то продавцям цих кіосків може стати непереливки. 2 січня окремі продавці преси уже відчули на собі, що таке працювати в посиленому режимі, коли до них вишиковується черга з 15-20 осіб. Причому просувається така черга надто повільно. Учора це викликало нарікання як у людей, які хотіли придбати чи поповнити свою картку, так і у тих, хто підійшов придбати періодику і був шокований, що у Тернополі тепер, щоб придбати газету, доводиться 10-15 хв стояти у черзі.\nХоча, за словами Мединського, в перспективі електронний квиток можуть ліквідувати, а залишити лише КТ. Функціонування одразу двох карток які фактично дублюють одна одну, керівник управління транспорту пояснив тим, що спочатку у Тернополі хотіли реалізувати задум із трирівневим тарифом.\n«По КТ проїзд мав коштувати 3 і 4 грн, по ЕК – 4 і 5, а при готівковому розрахунку – 5 і 6 грн. Та потім таки вирішили наразі вводити дворівневий», – розповів Ігор Мединський.\nПри цьому він стверджує, що трирівневий тариф залишається актуальним, а тому «електронний квиток, може, приживеться і залишиться».\nСкладається враження, що чіткого плану дій, як бути із двома картками, у влади міста наразі немає. Водночас Мединський додав, що систему ще заплановано вдосконалювати і в перспективі в громадському транспорті Тернополя можна буде розраховуватися банківською карткою чи навіть смартфоном.\nТарифи планують підняти через півроку\nНаразі ж функціонуватимуть КТ та ЕК. Гроші з них зніматимуть валідатори, якими обладнали весь громадський транспорт.\n«Зробили це за кошти ТОВ «Системний зв’язок». У скільки їм це обійшлося разом з виготовленням електронних квитків мені невідомо, оскільки це приватна структура. В подальшому «Системний зв’язок» за обслуговування системи отримуватиме певний відсоток від доходу перевізника. Який саме – наразі ще не визначили, це зроблять, коли отримають перші дані для аналізу», – каже Мединський.\nЗбільшення фінансового навантаження на перевізників врешті відіб’ється на кишені пасажирів. За даними начальника управління, перевізники ще 2 місяці тому подали розрахунки на тарифи 4 грн у тролейбусі та 5 грн у маршрутках. Ці тарифи виконком затвердив як економічно обґрунтовані.\n«3 і 4 грн є соціальними тарифами для тернополян. Для перевізника вони є збитковими. При таких тарифах громадський транспорт розвиватися не може. Тарифи на проїзд уже потрібно було б піднімати, але наше населення неплатіжоздатне. Якби наші люди могли платити хоча б 15 грн за проїзд, то у Тернополі уже б курсували нові тридверні сучасні «Богдани» і «Еталони» з низькою підлогою. Все залежить від платіжної здатності населення. У Тернополі вартість проїзду зросте орієнтовно через 6 місяців, коли офіційно зросте зарплата», – прогнозує Ігор Мединський.


Не/тлінний відбиток минулого: пам’ять на паперових естампах | Про|стір\nДля чого торкатися до минулого та зберігати його посмертну маску? Чи може папір стати медіатором між людьми та минулим? Про це, а ще про матеріальне та метафізичне минуле Анна Золотнюк говорить з Ольгою Кузюрою. Мисткиня народилася в Мостиськах на Львівщині, живе та працює у Львові. Навчалася у Львівській національній академії мистецтв. Значна частина її проєктів зосереджена на дослідженні колективної пам’яті.\nУ проєкті «Втрачена присутність» Ольга Кузюра досліджує минуле через паперові відбитки старожитностей. Цей проєкт, над ним мисткиня працює кілька років, — частина мистецьких досліджень колективної пам’яті. Цьогоріч «Втрачена присутність» стала частиною експозиції українського проєкту «Кордони реальності» на виставці NordArt 2021 у Німеччині.\n— Доброго дня, пані Ольго. Цикл «Втрачена присутність» — частина мистецьких досліджень колективної пам’яті. Чому ви працюєте над цією темою?\n— Усі мої мистецькі практики зосереджені навколо автобіографічних мотивів. Мене завжди вражав феномен пам’яті та взаємозв’язки між індивідуальними спогадами та колективними установками.\nМоє пам’ятання розвивалося та змінювалося під час дослідження історії мого регіону зокрема та України загалом. Частина інформації про мою родину, переселену під час операції «Вісла», безповоротно втрачена, крім того, обірвалися контакти з родичами, котрі через репресії емігрували, — усе це створило прогалини не тільки в контексті історії, а й у цілісності родинної пам’яті. Генеза моєї ідентичності відбувалася на тлі заповнення прогалин і боротьби з деформаціями. Білу пляму в особистій історії я заповнювала колективною пам’яттю, вивчаючи події початку-середині минулого століття. Це налагодило відчуття моєї приналежності. Я постійно моделюю альтернативні реальності, в яких ці родові зв’язки не втрачені, де у мене сформоване розуміння, ким я є; цю гіпотетичну реальність намагаюся підставити під сьогоднішні реалії.\nМене вражає можливість перепам’ятовувати: вона вможливлює переналаштування ключових установок. Через реконцептуалізацію історичної пам’яті ми можемо пропрацьовувати травми — так суспільство може трансформуватися у вільне та дієздатне.\n— Здається, перш за все, вас цікавить територія Західної України.\n— Я почала дослідження із місць, пов’язаних із моєю родиною, з родинами друзів. Це була та нитка, котра завжди тримала мене при правді, не даючи відійти у домислах. Крім того, розпочала свою роботу із теренами Західної України, бо була готова працювати зі зрозумілою та близькою мені ментальністю. Зараз географія дослідження значно розширилася.\nЧас, на якому я зосередилася — початок-середина двадцятого століття — це час колосальних змін у всій Європі, зокрема, притоку людей із села в міста, формування нової ідентичності містянина, утворення мультикультурного соціуму.\nЯ працюю із крихтами, проте завжди є можливість, узагальнюючи та розширюючи дослідження, — перенести мікродосвід на ширший ґрунт.\n— Властиво присутність чого вам важливо проговорити?\n— Я дуже обережно підступаюсь до численних колективних травм. Серед використаних артефактів — предмети, що належали жертвам Голокосту, політичних репресій, етнічних чисток різних періодів.\nДесь у підсвідомості у мене часто відбувається проекція реальності, в якій ці трагедії не відбулись. На поверхні я мрію про присутність усіх цих людей, їх доконану участь у формуванні нашої та попередньої генерацій. Занурююсь в цей альтернативний світ, в якому ми могли б бути іншими, міцно опертими ідентичністю попередніх поколінь.\nТа підходжу й з іншої сторони. У потребі власного простору нам складно не витісняти сліди присутності попередників. Тому хочу дослідити, що мотивує наш вибір зберегти чи затерти.\n— Ви говорили про крихти. Колективна пам’ять тримається на ось таких крихтах. Для проєкту ви обрали: «фрагменти втрачених інтер’єрів, зруйнованих будинків і прикордонних стовпців уже неіснуючих держав», — як зазначено у концепті. Чому?\n— Тривалий час я зосереджувалася на деталях помешкань, бо ставлення до облаштування особистого простору дає дуже чітке уявлення про характер покоління. Оскільки мікровсесвіт людини будується навколо матеріальності, вона дає нагоду осягнути ментальний ландшафт людини та покоління. Тому для мене найважливішими були ті речі, котрі люди споглядали щодень: вони були результатом клопіткого відбору та складали візуальну рутину; з ними люди ідентифікували себе, тому такі речі ще часто називають предметами гордості. Уже пізніше я працювала з елементами екстер’єру — була в ландшафті, часом навіть під час походів.\nЯ ніколи не шукала артефакти — вони знаходили мене, тільки в останні роки цілеспрямовано шукаю об’єкти для колекції. Я виросла у візуально стерильному пострадянському просторі та відчувала брак предметів гордості, тих речей, що передаються з покоління в покоління. І тільки по переїзді до Львова, відкрила можливість оточувати себе матеріальністю зовсім іншої енергетики. Притягування артефактів я пояснюю компенсацією — голод до них накопичувався з дитинства. Розповсюджене твердження говорить, що то не ми володіємо предметами, а вони — нами, вони знаходять того, хто може продовжити їхнє життя.\n— «Кожен паперовий об’єкт є не лише посмертною маскою, але й документом, носієм, що фіксує присутність людини у просторі», — говорите ви у концепті. Якщо продовжити метафору посмертної маски, то мені здається важливим додати, що такі маски стають чимось більшим, ніж просто зліпком форми — вони перебирають частину значення речей, з яких утворені. А йшлося вам, коли вибирали саме такий медіум?\n— Мене завжди захоплювала беззастережність, з якою люди довіряють паперу як носію інформації, як символу правди. Попри свою крихкість, він надає значення тому, що написано чи зображено на ньому. Мабуть, це тому, що папір здатен надавати пам’яті просторового виміру.\n— Можна продовжити міркувати про значення паперу як символічного означника простору, згадуючи про мапи. Ця метафора лягає ще й тому, що ваші мапи-експозиції означують та оприявлюють старий світ, показують його наче з висоти, виділяючи найважливіше. Мапа внутрішніх та зовнішніх територій.\n— Мапи — це дуже класна метафора. Цей проєкт може бути своєрідною мапою себе. Для мене робота над ним є роботою над своїм доповненням. Я відчуваю, що у моїй ідентичності багато прогалин. Вибудовувати внутрішній стрижень у великій мірі допомогла мистецька робота.\n— Усі відбитки вашого проєкту різні, проте зроблені на однакових листках. Чому зупинилися на такому форматі?\n— Першими у моїй колекції були дверцята від печі із грифоном, з них же зробила перші відбитки. Розмір дверцят печей був уніфікований, тому й листки були однакового формату — сімнадцять на сімнадцять сантиметрів. П’ять років тому я експонувала перші естампи в дуже камерній інсталяції. Цей проєкт був присвячений теплу дому — його затишку та безпеці. Ці відчуття створювали печі, їхні дверцята були тим, до чого торкалися найчастіше, а їхній метал і через багато років випромінює людське тепло. Ці перші роботи певним чином скоригувати мою оптику — я навчилася бачити глибше, проникати під поверхню матеріалів.\nЗбереження початкового формату є нагадуванням про ту маленьку інсталяцію. Крім того, модуль сімнадцять на сімнадцять сантиметрів застосовувався у багатьох архітектурних елементах. Через те він закарбувався в пам’яті та був частиною візуальної рутини.\nКолективна пам’ять складається з багатьох індивідуальних пам’ятей. Монолітна брила композиції, котра складається із множинності дуже схожих один на одного елементів — цей формальний підхід суголосний моєму філософському погляду.\n— І серед відбитків трапляються білі плями.\n— Так, поруч із модулями зі скрупульозно знятими рельєфами, я розміщувала локальні плями з активними текстурами. Ці елементи доволі агресивні, вони наче розчиняють у собі естампи. Ці плями загрожують, вони нагадують, що над активним пам’ятанням завжди може переважити забуття як своєрідний рефлекс самозахисту перед травмою, тому відновлення спогадів, робота над пам’яттю має бути постійною. Ці білі плями також місця пауз, прочерків, тиші, котрі відповідають білим плямам у пам’яті. Це частина правди, фактів, спогадів, котрі вже не відтворити. Виставка цього проєкту не просто рапортна композиція — у ній є згустки та паузи.\n— Ці елементи схожі на радянську плитку. Її присутність особливо вражає у старих будівлях, перероблених у радянські часи, як ось у палацах, котрі ставали чи то лікарнями, чи то таборами. У таких приміщеннях плитка — наче мінус-простір, котрий пожирає інформацію про місце. Помітила, що серед модулів є ті, котрі відбиті на білому папері, й ті, котрі поточені іржею. Коли вам було важливо передати заіржавілість елементів, а коли — працювати із білим папером?\n— Свідомого вибору певної кількості відбитків на білому папері чи на папері з іржею чи патиною я не робила. «Втрачена присутність» — чиста документація.\nЯ спостерігала за артефактами тривалий час. Якщо йшлося про фрагмент будівлі під час руйнації, то повертаючись до неї раз у раз, я документувала її розпад і зникнення. На відбитках з одним і тим самим мотивом з’являється більше порохів, патини, іржі, пізніше той самий мотив дублюється у пожертих корозією тріщинах. Досліджуючи історію будинку, його мешканців, я дізнавалася про відсутні деталі, й тоді знімала відбитки з поверхні, де колись були декоративні елементи. Так з’являлися площини без рельєфу, із текстурою іржі, сажі чи іншого забруднення. Проте є й зворотна сторона — я фіксувала на відбитках відновлення артефактів. Перші відбитки я знімала зразу, без підготовки поверхні, тому часто на папері залишалися сажа чи глина. Після очищення той же мотив проявляв себе у крихкій іржі. Після обробки відбитки знімала з чистої поверхні відреставрованого предмета — папір залишався білим.\n— Окрім інсталяції, до проєкту входять також об’єкти.\n— Ми пробували реставрувати деякі елементи, тож залишилися воскові форми. Ми зберігали навіть пошкоджені відбитки й саме вони складають частину проєкту. Такі об’єкти говорять про крихкість. Коли ми хочемо додати історію в колективний досвід, намагаємося її змоделювати, але це завжди дуже крихкий процес. Ми можемо повторювати історію багато разів, проте на певному етапі вона може зламатися і пізніше затреться і зникне. Ці воскові форми говорять про постійну роботу із пам’яттю, нагадують, що пам’ять — це не доконаний факт, а динамічне явище, котрим легко маніпулювати. Повторюваність та відтворення конкретної, маленької історії однієї людини може бути знищена та деформована, а тому потребує бережного ставлення.\n— І наостанок. Мені видається дуже важливим, що ця експозиція відновлює «тяглість нашої органічної культурної еволюції. Цей символічний простір як певна цілісність дає людині впевненість та місце в дійсності». Що, на вашу думку, дає це відновлення тяглості, бодай в такий символічний простір?\n— Відновлення тяглості дає нам коріння, глибокий та непохитний зв’язок із землею, культурним та матеріальним спадком. Це дає змогу опертися на дійсність та сміливо взяти відповідальність не лише за себе, а й за світ довкола — а це вже є свобода, тобто те, до чого всі мали б йти. Мені б дуже хотілося, аби час метань та внутрішнього пошуку прискорився і людина могла швидше вийти зі своєї оболонки та діяти у світі впевнено та колективно.\nФото Ольги Кузюри\nІсторія однієї картини: «Квітне бузок» Киріака Костанді


На Театральному майдані зводять зимове містечко (фото) | Online.te.ua 100% Актуальної інформації\n26 Субота Тра 2018 / 11:01\nНа Театральному майдані зводять зимове містечко (фото)\n13 Грудня 2017 в 23:55\nУ центрі Тернополя кипить робота над облаштуванням зимового містечка. Окрім прикрашання ялинки, комунальники взялися за встановлення наметів. Додамо, цього року на Театральному майдані знову працюватиме ковзанка.\nНагадаємо, урочисте запалення вогнів головної ялинки міста відбудеться 19-го грудня на Театральному майдані. До цього часу повністю облаштують новорічне освітлення фонтанів та вулиць міста, а також завершать прикрашати Новорічне дерево.\n«Сподіваємося, що зимове містечко цього року радуватиме всіх нас. Хочемо зробити все так, щоб в центрі міста було цікаво і дорослим, і дітям. Як показав досвід минулого року, ковзанка в центрі міста сприяла розвагам для багатьох тернополян і гостей міста. Цього року ми також хочемо її облаштувати, а також зробимо все так, щоб тернополянам дарувати святковий новорічний настрій», – відзначив директор Тернопільського туристично-інформаційного центру Тарас Ковальчук.\n«Файне зимове містечко» та ковзанка на Театральному майдані міста також запрацюють від 19-го грудня.\n13 Грудня 2017 в 23:52\n13 Грудня 2017 в 23:56


На згвалтовану школярку і її матір чинять шалений тиск – Провсе\nНа згвалтовану школярку і її матір чинять шалений тиск\n03.07.2014, 17:10 1.8k перегляди\n26 червня минулого вся Миколаївська область повстала, коли троє міліціонерів зґвалтували 29-річну Ірину Крашкову. Три дні тому на Тернопільщині теж зафіксовано справу із трьома міліціонерами, які нібито зґвалтували 15-річну школярку.\nПро врадіїівську справу знав не лише кожен українець, але й мешканці інших країн. Люди стали на захист приниженої дівчини, яка дивом залишилась живою. У “набожній” Тернопільщині – тишина-а-а-а-а-а. Ну майже ла-ла-ла-ла-ла місцевій владі.\nФактично перед початком Майдану, коли Янукович ще поняття не мав, чим це столичні протести закінчаться для нього, 29 листопада 2013 року, міліціонерам оголосили вирок – Євген Дрижак отримав покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, Дмитра Поліщук – також отримав строк 15 років із конфіскацією всього майна, а Сергій Рябіненко – 11 років із конфіскацією майна. Дрижак та Поліщук також втратили свої офіцерські звання. Колишнього заступника начальника Врадіївського райвідділу міліції Михайла Кудринського посадили на 5 років. Також його позбавити офіцерського звання. Окрім цього, суд постановив стягнути з Дрижака та Поліщука по 150 тисяч гривень, а з Рябіненка – 100 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди на користь Крашкової.\nІ ще раз повторимо: у нібито набожній Тернопільській області уся громадськість у рот води набрала. Криміналітет Тернопільщини, який “осідлав” майданівський бренд, ще навіть не “чухався”, щоб спробувати підтримати постраждалу. Кажуть, що ту громадськість вже “обробляють” на користь правоохоронців.\nПро післямайданну прозорість в правоохоронних органах, які у даному випадку мали ледь не погодинно інформувати громадськість про хід справи, говорити не приходиться. Уся інформаційна кампанія спрямована на те, щоб дискредитувати 15-річну школярку. Все це робиться до того, як оголошені результати аналізів.\nЗрозуміло, що є корпоративна солідарність у правоохоронців. Проте, вона б мала себе проявити, коли дійсно було б доведено, що міліціонери не винні. Наразі ж маленька людина опинилась під важким моральним пресом. Про те, який шалений тиск чиниться на родину, які гроші пропонували матері, щоб лишень забрала заяву – все це розповіла журналістам матір зґвалтованої дівчини, яка оголосила, що йде до кінця і ніякі гроші не врятують горе-правоохоронців.\nПопередня У космосі з’явилася зірка з назвою “Путін – х*йло” і залишиться там навічно\nНаступна На закритті бразильського мундіалю Шакіра виконає “La-La-La”\nУ космосі з’явилася зірка з назвою “Путін – х*йло” і залишиться там навічно\nНа закритті бразильського мундіалю Шакіра виконає “La-La-La”


На Старому місті пенсіонер вдарив ножем у груди вінничанина, який зробив йому зауваження\nНа Старому місті пенсіонер вдарив нож...\n29 квітня в м. Вінниці місцевий житель отримав ножове поранення грудної клітини через зроблене зауваження літньому чоловіку. Пенсіонер рухався на велосипеді посередині дороги між машинами та заважав іншим учасникам дорожнього руху. Постраждалий прооперований, а літньому правопорушнику загрожує до 15 років в’язниці.\nІнцидент між чоловіками виник близько 13.30 на вулиці Д. Нечая. 32-річний потерпілий, рухаючись на автомобілі «Suzuki», зробив зауваження літньому велосипедисту, який їхав по середині проїзної частини дороги та заважав руху автомобілям. Пенсіонерові це не сподобалось і він у відповідь розбив скло автомобіля. Коли водій вийшов з машини, пенсіонер вдарив його ножем у грудну клітину. Все сталось на очах багатьох свідків і родини потерпілого, яка знаходилась в салоні машини.\nЯк розповів начальник Лівобережного відділення поліції Роман Андрущак, внаслідок конфлікту потерпілий отримав проникаюче ножове поранення грудної клітини та був госпіталізований у лікарню. 68-річний правопорушник затриманий у процесуальному порядку за вчинення замаху на вбивство з хуліганських спонукань. Наразі вирішується питання про обрання йому міри запобіжного заходу\nСлідством відкрито кримінальне провадження за п.7 ч. 2 ст. 115 (замах на вбивство). За це правопорушнику загрожує покарання до 15 років позбавлення волі.\n02 травня 2018 - 11:31\nТеги: Старе місто Вінниця поліція


Сидіть удома: смачні страви вам доставлять безплатно в будь-який куточок Луцька | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\n23 квітня, 2020, 11:27\nСімейне кафе «Fat Cat», що на вулиці Кравчука, 13, налагодило безплатну доставку по Луцьку й на околиці приготовлених страв із меню закладу на період карантину.\nНа період карантину тут встановили 30-відсоткову знижку на меню. А для людей, старших за 70 років, діє 50-відсоткова знижка.\n«Насамперед ми пропонуємо традиційну піцу, якої в нас випікають 15 (!) видів. Також можна замовити бургери, салати, морепродукти. На період посту – смачні супи, каші, деруни, млинці. Вони особливо популярні в людей, старших за 70 років. Для таких клієнтів ми встановили 50-відсоткову знижку», – кажуть у «Fat Cat».\nЇжу всім замовникам по Луцьку доставляють безплатно. Обрати страви з меню можна на сайті закладу.\nДоставка за межі Луцька безплатна за умови замовлення від 300 грн.\nТеги: фет кет, луцьк, кафе, пащенко, карантин, доставка, їжа, знижка\n24 квітня, 2020, 11:38


Маловідомий Франко: 13 цікавих фактів з життя митця – COMA\nЩо ми знаємо про письменника, публіциста, перекладача, громадського діяча Івана Франка? Те, що його називають “українським каменярем”; те, що він написав “Захара Беркута” та “Борислав сміється”, а його “Вічного революціонера” вже багато років цитують відомі люди у всьому світі. Але цих фактів недостатньо, щоб розкрити постать відомого митця. Отож, сьогодні розповімо вам 13 невідомих фактів із життя Івана Франка.\nМитець захоплювався індійською культурою. Він вивчав філософські твори, навіть намагався читати літературу на санскриті.\nПисьменник Іван Франко та політик Михайло Грушевський були сусідами. Адже укінці XX століття вони жили досить близько один від одного. Причому район, в якому мешкали двоє визначних людей, вважали елітним, його у Львові називали “Софіївка”.\nСеред псевдонімів та криптонімів письменника – Мирон, Мирон Сторож, Мирон Ковалишин і навіть Джеджалик.\nУкраїнські розробники створили Telegram-бота для пошуку дешевих авіаквитків\nНізащо не здогадаєтесь, хто сидить у цій хатці! Відео\nПісню переможця Євробачення-2017 виконали українською мовою (відео)


Гени впливають на стессоустойчівость |\nГени впливають на стессоустойчівость\nГенетична варіація окситоцинового рецептора зв’язується зі здатністю людини відчувати внутрішній стан іншого, а також має пряме відношення до того, як людина реагує на стрес. Це недавнє відкриття може істотно розширити межі наших знань про окситоцин і його зв’язки з аутизмом і крайніми ступенями стресу.\nОкситоцин відомий як гормон, що регулює у жінок процеси зачаття і лактації. Він також впливає на те, наскільки успішний людина в суспільстві, як він будує відносини, справляється з власними негативними реакціями, чи вміє він любити і довіряти.\nЛюдина має по одному окситоцинового рецептора від кожного з батьків, відповідно, він має один з трьох видів генетичної варіації: AA, AG і GG. Оскільки генетичні групи AA і AG статистично не розрізнялися, їх об’єднали в одну і в ході всіх тестів порівнювали з GG-групою.\nНевільнице Родрігес (Sarina Rodrigues), доцент психології Орегонського державного університету (Oregon State University), заявила, що окситоцин безпосередньо пов’язаний з потребою людини в увазі і здатністю зменшувати стрес. У дослідженні групи вчених під керівництвом Родрігес брали участь 200 студентів обох статей і різної етнічної належності.\nСеред випробувань був стандартний тест на стресостійкість: людина в навушниках, підключений до вимірювача пульсу, дивився на білий екран, на якому таймер відраховував час назад, і в момент, коли відлік припинявся, випробуваний чув неголосний звуковий сигнал. Вчені виявили, що в цілому жінки більш гостро реагували на сигнал, ніж чоловіки, але при цьому і в чоловіків, і у жінок GG-групи пульс був вище, ніж на самому початку тесту.\nВ ході дослідження випробуваним також пропонувалося пройти тест на «читання думок по очам» Симона Барона-Коена (Simon Baron-Cohen): з’ясовувалося, наскільки добре учасники експерименту вміють розпізнавати думки і почуття людей тільки за їх поглядам.\n«В цілому, жінки впоралися краще», – сказала Родрігес. – «Але ми виявили, що в GG-групі учасники обох статей помилялися на 22,7% рідше».\n«Наші дані відкривають шлях припущенням, що GG варіація окситоцину впливає на емоційне сприйняття людини і на його поведінку, орієнтовану на інших людей», – заявила Родрігес.\nОднак учені застерігають нас від занадто поспішних висновків, оскільки багато людей в групах AA і AG вельми чуйні і чуйні.\n«Я протестувала себе», – сказала Родрігес, – «і, хоча я не перебуваю в GG-групі, я вважаю себе людиною, уважним до почуттів інших. Отримані дані можуть допомогти нам зрозуміти, що деякі люди з самого народження більше за інших схильні проявляти чуйність і більш болісно реагувати на стрес.\nІ, можливо, нам варто звернути свою увагу на тих, хто від природи занадто закритий від людей. Адже кожному необхідні почуття приналежності до групи і можливість взаємодії з іншими людьми ».\nНовина підготовлена за матеріалами www.ivanhoe.com\nШоколад «бореться з втомою»\nПрезерватив. Старе перевірений засіб


Газета "Подільські Вісті" — Тому що війна триває...\nТому що війна триває...\nУ Києві на мурах Свято-Михайлівського Золотоверхого монастиря відкрили оновлену Стіну пам’яті загиблих героїв російсько-української війни.\nЦеремонія за участі військових, родичів і друзів загиблих, волонтерів та духовенства відбулася в четвер, 20 серпня. Освятив Стіну митрополит Київський і всієї України Епіфаній. Також молитвами пом’янули полеглих представники інших релігій – муфтій Духовного управління мусульман Криму Айдер Рустемов та представник головного рабина Якова Дмитро Івановський.\nПершого загиблого у сучасній російсько-українській війні ми мали у березні 2014 у Криму. Це був Сергій Кокурін, саме з нього починається стіна. Станом на сьогодні на стіні майже 4500 фотографій – це все бойові втрати України до липня 2020 року і волонтери, які загинули безпосередньо на війні. Трохи більше ніж за тиждень, 29 серпня, сюди з’їдуться рідні полеглих зі всієї країни. Це – стіна плачу та місце зустрічі. Тут завжди можна зустріти людей, які зрозуміють біль і посмішку, підтримають та просто мовчки потримають за руку та поплачуть.\n– Дивись, тепер на блакитному фоні фото , як небо…\n– Так і наші ж хлопці на небі!\n– Я така рада, що фотографія внизу. Тепер можу і торкнутися сина, – каже мама загиблого у серпні 2014 року Андрія Аболмасова, Тамара.\nПопереднього разу Стіна пам’яті оновлювалася 2018 року. Тепер це 11 блоків огорожі монастиря із портретами та інформацією про військовослужбовців Збройних сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України, Національної поліції, а також добровольців, які віддали життя, захищаючи Батьківщину.\nмедицина ОТГ на правах реклами армія виробництво бліц-аналіз екологія мартиролог війни коронавірус вода ООС вибори війна АТО юридична консультація листоноші земля газ зворотний зв ��язок поштарі пенсія волонтери ветерани полонені


Ужгород-Львів | Богдан Логвиненко\nДорога Ужгород-Львів перетворилась для нас на справжній хард-кор через невеличку помилку. Ми зустрілися в центрі Ужгорода, кордон вони перетнули досить швидко. Виявилось, що словацький кордон – це набагато менша морока, ніж Угорський і тим більше кордон з Польщею. Для тих, хто не в курсі, DVA це чеський електро-фольковий гурт, що грає етно вигаданих народів. Ми займаємось їх менеджментом в Україні та Росії, тож зустрічали ми їх в Ужгороді й супроводжували до АртПоля.\nЗізнатися, з нас вийшли б дуже погані супроводжуючі яких-небудь туристичних груп, оскільки дорогу ми сплутали, так, ми дуже давно не бачились, треба сказать, ми не бачились з грудня, і звісно нам було про шо поговорити, тому ми навіть не звернули увагу на те, що знаки і ДжіПеЕс повів нас зовсім не на трасу Київ-Чоп. Так, ми їхали через Снятин, і зрозуміли це вже проїхавши кілометрів 100 від Ужгорода. Коли втома перемогла нашу жагу спілкування, і я сказав Нателлі: “По-моєму ми їдемо не тією дорогою”. АЛЕ, здається нам неодноразово казали, що та дорога – єдина, тобто на мапі і на знаках ця дорога є, а насправді?\nА насправді за пару десятків хвилин від цієї думки ми натрапили на одну з перших серйозних ям на цій дорозі, і через пару секунд Ян зупинив машину, нас повело вбік, ми зупинились врешті, він вийшов, ми щось жували в цей час, і тут він сказав: “Ой-ой, проблем!”. Я вийшов і побачив таке – два колеса з правого боку м’яко кажучи розбиті, і якщо одне дійсно розбите – друге ще так-сяк наче трішки лише викривлене. Тому ми почали міняти колесо, Ян цього ніколи не робив, я намагався допомогти, донкрат виявився не таким вже й хорошим. Але коли дійшла справа до гайок на колесі ми зрозуміли, що їх не відкрутити цим ключем. Тому ми ловили машину і перша ж за 10 хвилин, що проїжджала по цій трасі зупинилась. Хлопець готовий був дати свою запаску нам на місце другого розбитого колеса, але воно не підійшло. Зате він допоміг відкрутити гайки своїм ключем і це нас врятувало.\nВрешті ми проїхали абсолютно дивний блокпост з шлагбаумом, де стояв мєнт. Я спитав його, чи довго ще дороги нема, а дорога дійсно фіговєйша там. Слід також сказати, що за вікном валив дощ, і дорогу найчастіше добряче освітлювала блискавка. Ми бачили її неймовірно близько попереду, тож усі ями перетворились на калюжи з невизначеною глибиною, мєнт сказав – дороги нема лише до Турки. Але ми проїхали Турку і йшли з крейсерською швидкістю 40-50 км на годину, і за кілометри два після того стали. Друге наше колесо було також спущене і розбите в ніц. Ми стали стопити, Ян згадав про свою страхову і почав телефонувати з усіх телефонів, поки у нас усіх не скінчились гроші на рахунку, адже дзвонити треба було в Чехію і спершу спілкуватись з автовідподачем. Ми сказали їм наші координати і хлопець на тому кінці дроту відповів, я навіть не знаю як це краще сказати українською: “Wow! you are on the middle of nothing!!!” :-)\nІ це була абсолютна правда, навколо нас були прекрасні гори, але лише блискавка час від часу на кілька секунд відкривала для нас цю красу, нам було зовсім не до неї з тим колесом. Ми застопили одних, інших, не стопились лише автомобілі, у яких теж були чеські номери і Ян кричав їм навздогін: “Хей, ю ар гоінг ту хелл!” Це було б не так печально, якби не було правдою. І ми зрозуміли, що чеські джіпеески – це зло, схоже, а ще вивели теорію, що їх зробили українці чехам за те, що ті не дали візу.\nКорочє, врешті стали якісь два чувачка, які викрутили самі Яну колесо, і забрали його собі в багажник. Мене посадили до себе\nі повезли за 20 кілометрів звідти ремонтувати. Про те, як вони його “ремонтували” можна написати окремий пост, у них ціла техніка і всього два інструмента – молоток і мило! Я несамовито качав те нещасне колесо, але найбільше мені сподобалось, що ці хлопці їхали (це, до речі друга година ночі). Ні, не їхали, вони маневрували між величезними дірами у асфальті на швидкості 120 км/годину! Ми дісталися назад, я дізнався, що страховики з Чехії дзвонили і приїде евакуатор всього-то за 2 години, хлопці поставили нам колесо, на якому був шар мила, я дав їм якусь там сотню гривень. Здається, вони були щасливі і просили їхати за ними. Ми відмовились, сказали що тут відпочинем ще трішки, насправді ми чекали евакуатора, і вже світало як він мене розбудив.\nЯ крикнув і Бара з Яном прокинулися, врешті вони їхали в евакуаторі, а ми в машині, яку віз евакуатор. Скажу вам, що це незабутні відчуття. Потім в нас було ще трішки пригод із DVA, але найбільші почнуться під час тритижневого всеукраїнського туру у жовтні, це буде надзвичайно! А нині ми провели разом тиждень, побували на АртПолі, відремонтували машину, з’їздили на фестиваль Colors of Ostrava в Чехії, і врешті провели разом кілька днів у Пардубіце, а звідти вже почалась наша наступна подорож\nПозначки: DVA, Артполе, Львів, Ужгород


Святвечір для бідних — у дворі київського собору | CREDO\nСвятвечір для бідних — у дворі київського собору\n30 Грудня 2020, 14:39 563 Тетяна Калініченко\n29 грудня 2020р. з 14:00 до 17:00 у дворі київського співкафедрального собору св.Олександра тривав Святвечір для 190 бідних та безпритульних людей.\nПеред Різдвом місія «Карітас-Спес Україна» у співпраці зі Згромадженням Місіонерів Облатів Непорочної Марії завжди готувала святкові обіди для бідних, щоби на Свята ніхто не почувався самотнім. Цього року, через пандемію, довелося шукати нових форм роботи з безпритульними. Тож Святвечір для бездомних у 2020 році відбувся напередодні Нового року. Він передбачав обід і подарунковий набір для кожного, хто прийде на це святкування. До заходу залучені партнери місії та волонтери.\nУ дворі собору св.Олександра було організовано польову кухню, волонтери і працівники програми діяли з дотриманням усіх карантинних вимог (одяг особистого захисту, температурний скринінг, дезінфекція рук тощо). Всі бенефіціари отримали запрошення на певну годину, щоби так забезпечити певну черговість і зберегти дистанцію під час прийому.\nНа святковому обіді були присутні гості: пані Ешлі Малроні — представниця Посольства Канади в Україні; дружина пана Бартоша Ціхоцького, посла Республіки Польща в Україні, пані Моніка Капа-Ціхоцька, а також Перший секретар Посольства Республіки Польща в Україні Аркадіуш Кутек. Почесні гості стали волонтерами на благодійному обіді. Солодкий почастунок і гостинці приготували працівники канадського посольства, вони ж зібрали кошти на підтримку програми «Кухня для бездомних Карітас-Спес Україна».\nОрганізація роботи благодійних їдалень і виїзних кухонь для бідних і безпритульних — це одна з найперших програм «Карітас-Спес Україна», що спрямовані на порятунок життя. Завдяки цим програмам забезпечуються базові потреби людини, яка перебуває за межею бідності. Перші благодійні кухні, які Місія відкрила на сході України, працюють уже 25 років. І нині, на кінець 2020 року, по всій території України діє 23 осередки благодійних кухонь, у яких постійно харчуються понад 30000 потребуючих. Зокрема, кухні Місії працюють також у ромських таборах, відкриті для переселенців, безпритульних і для кожного, хто потребує такого виду допомоги.\nВ Києві завдяки співпраці Місії зі Згромадженням Облатів Непорочної Марії вже вісім років діє виїзна кухня для безпритульних і бідних. Двічі на тиждень команда «Карітас-Спес Україна» на чолі з братом Себастіаном Янковським ОМІ готує і розвозить гарячі обіди у шість різних локацій. Харчуватися в такі місця щоразу приходить близько 200 осіб. Крім того, київська програма для безпритульних організовує для своїх підопічних духовну й відпочинкову програму: звані обіди, пікніки, виїзні реколекції та вуличні акції. Такі заходи відвідують церковні ієрархи, а культурну програму готують волонтери і запрошені колективи.\nДякуємо Папі Франциску та нашим партнерам із Київського Жіночого Клубу, Посольства Канади та Посольства Республіки Польща за підтримку програми «Кухня для бездомних» у 2020 році.\nбезпритульні благодійність Карітас-Спес


Вибираємо змішувач для ванної кімнати\nГалоўная ➠ Плитка ➠ Вибираємо змішувач для ванної кімнати\nОпубліковано: Середа, 15 лютого 2017, 18:40\nkafel-santehnika.com кімнати стає все привабливішим і зручніше у використанні. Варто вибирати серед них ті, які чудово виглядають, добре працюють і економлять воду, а, значить, і наші гроші.\nВід асортименту kafel-santehnika.com на ринку може запаморочитися голова. Успіхом користуються ті, які відрізняються округлими, сучасними формами і плавними лініями, а також гладкою поверхнею, завдяки якій їх легко утримувати в чистоті. Часто вибираються пристрої прості, оформлені в стилі мінімалізму, що відрізняються формою прямокутного паралелепіпеда або куба. Корпус змішувача зазвичай виготовляють з латуні, головку – з кераміки. Цікавий ефект можна отримати з допомогою комбінування матеріалів різної фактури, наприклад, матовою і глянсовою або завдяки вставкам з іншого матеріалу.\nСпочатку давайте подумаємо про те, скільки ручок повинен мати змішувач, керуючись при виборі не тільки зовнішнім виглядом, але і функціональністю. В цьому відношенні змішувачі діляться на одно - і дворучні, причому більшою популярністю користуються перші. Вони зручніші у використанні і прості в обслуговуванні. З допомогою однієї ручки ви встановлюєте температуру води (рух по горизонталі), а також інтенсивність її потоки (рух по вертикалі). Ці змішувачі дозволяють набагато швидше регулювати подачу води, що скорочує її витрата.\nНастінний або вертикальний?\nЗмішувач може кріпитися до стіни або встановлюватися безпосередньо в саме обладнання – ванну або раковину. Від способу установки залежать деякі особливості використання і задоволення індивідуальних потреб споживача.\nА може вбудований?\nЦей тип змішувача особливо рекомендуються для душових кабін, так як займає менше місця, ніж настінний. Хоча, звичайно, можна монтувати його і над ванною або раковиною. Його великою перевагою є те, що окремі частини, такі, як труби і з'єднання, заховані в стіні. Такий змішувач складається з елементів прихованого і накладного монтажу. Перший використовується для установки в стіні і підключення до нього труб з водою (гарячої та холодної). Він повинен бути дуже міцним і герметичним, так як її заміна буде коштувати багатьох зусиль. Елемент для настінного монтажу встановлюється тільки після опорядження стін (наприклад, після укладання плитки), у зв'язку з цим він є єдиною видимою частиною пристрою.\nРозташування інших частин залежить від місця кріплення змішувача і наших переваг. Зрозуміло, що одна модель буде доречна над ванною, а інша – в душовій кабіні. Елементи прихованого і зовнішнього монтажу, найчастіше, купуються окремо, проте краще придбати все від одного виробника. Тоді у нас буде впевненість у повній відповідності деталей.\nЩоб рахунки за воду не доставляли неприємних сюрпризів, варто купувати хороше обладнання. Що слід враховувати під час вибору?\nАератор (сітчастий фільтр на кінці) сприяє змішуванню витікаючої води з повітрям, завдяки чому потік здається більш насиченим. Він використовується в більшості змішувачів і знижує витрату води, принаймні, на 15%.\nЗмішувач термостатичний. Він стоїть витрат з його придбання, оскільки дозволяє отримати значну економію. Налаштовується на отримання постійної температури води на виході. Доступний у версіях для раковини, ванни і душової. У цій останній він використовується найчастіше – постійна температура струменя в душовій кабіні забезпечує високий комфорт купання.\nБлокування. Наявність обмежувачів струменя і температури води призводять до того, що напір блокується на рівні, найчастіше, близько 60% від максимального, а температура – на рівні 38°C. Це економно і зручно.\nЗмішувач безконтактний. Струмінь з'являється тоді, коли ми помістимо руки під носик і вимикається через заданий час або в момент відводу долоні. Таке рішення дозволяє здійснювати досить велику економію.\nКерамічна плитка Нефрит Кераміка


Обласним управлінням водних ресурсів у квітні забезпечено моніторинг якості поверхневих вод по 5-и створах, у місцях розташування питних водозаборів. Всього відібрано 5 проб та виконано 140 вимірювань показників гідрохімічного складу поверхневих вод.\nХСК в 1,8 - 2,2 ГДК при нормативному значенні 15,0 мгО/дм3 (26,98-32,93 мгО/дм3);\nБСК5 в 1,2 - 1,5 ГДК при нормативному значенні 2,26 мгО2/дм3 (2,64-3,28 мгО2/дм3).\nМаксимальні значення визначались у р.Случ, питному водозаборі м. Новоград-Волинський і порівняно з аналогічним періодом минулого року показник ХСК зріс з 25,80 до 32,93 мгО/дм3, а БСК5 з 2,96 до 3,28 мгО2/дм3, по інших створах ці показники суттєвих змін не зазнали. Крім цього в р.Случ порівняно з березнем підвищилась кольоровість води з 45 до 60 градусів, а в р.Тетерів з 35 до 50 градусів.\nЗалізо загальне перевищує гранично-допустиму концентрацію в річках Случ і Возня в 1,4 ГДК (0,42 мг/дм3), р.Ірша (Малинське водосховище) в 1,2 ГДК (0,35мг/дм3) і р.Тетерів в 1,1 ГДК (0,33 мг/дм?3). Порівняно з аналогічним періодом минулого року фіксується ріст заліза в р. Случ з 0,38 до 0,42 мг/дм3 і Ірша (Малинське водосховище) з 0,26 до 0,35 мг/дм3, а у Возні зниження з 0,80 до 0,42 мг/дм3.\nВміст марганцю знизився по усіх питних водозаборах і перевищив нормативне значення 0,1 мг/дм3 лише в річці Ірша (Малинське водосховище) в 1,1 раза (0,112 мг/дм3) та Случ в 1,2 раза (0,12 мг/дм3).\nу межах Житомирської області за квітень 2017 року\nм.Новоград Волинський 12.04.2017 ІІ-добрі 11,92 32,93 3,28 0,27 0,42 0,12 0,04\n1.44 р.Тетерів, права притока р.Дніпро,259 км, питний в/з м.Житомир 12.04.2017 ІІ-добрі 11,76 30,58 2,8 0,22 0,33 0,088 0,02\nпитний в/з смт.Нова Борова 11.04.2017 ІІ-добрі 11,44 31,47 2,96 0,39 0,26 0,072 0,04\n1.49 р.Ірша, ліва притока р.Тетерів, 31 км від гирла р.Ірша, питний в/з м.Малин 11.04.2017 ІІ-добрі 11,44 29,22 2,72 0,37 0,35 0,112 0,03\n1.50 р.Возня, права притока р.Ірша,8 км, питний водозабір м.Малин в с.Рудня Городищенська 11.04.2017 ІІ-добрі 11,52 26,98 2,64 0,34 0,42 0,08 0,03


Таємна Січ ➤ Музика ➤ Mirami - Miramimania\n1 983 0  18-05-2013\nВперше гурт з'явився в українському ефірі з хітом «Сексуальна». Дебютний кліп «Mirami» знімався разом з відомим репером «Вова зі Львова» і презентованого на всеукраїнському музичному каналі «M1».\nЗавантажити файл: Mirami.torrent [18.24 Kb] (Завантажило: 42)\nПонад два місяці пісня трималася на передових позиціях хіт-параду Coolbaba.cc і стала найпопулярнішим треком на радіостанціях. Вдалими виявилися виступи гурту з хітом «Сексуальна» на танцювальних майданчиках Польщі, Чехії, Словаччини, Литви, Німеччини, Естонії, Латвії, а також Росії та Білорусі. В європейських хіт-парадах гурт «Mirami» випередив виконавців з Італії, Німеччини, Франції, США.\n«Сексуальну» починають ставити в свої ефіри радіостанції: «Free Radio» (Чехія), «ESKA» (Польща), «RMF Maxxx» (Польща), «Open.FM» (Польща). А телеканали «Bridge TV» (Росія), «RuSong TV» (Росія), «ESKA TV» (Польща), «Viva Polska», «MTV Polska», «4FunTV» (Польща), «MCM» (Франція) беруть хіт «Mirami» в ротацію. Гурт брав участь в підсумковому концерті «Hity na czasie» («Актуальні хіти»), який організовує радіо «ESKA».\nДебютний альбом «Miramimania», який колектив вже видав у Польщі у вересні 2011р. за співпраці з музичною компанією «Magic Records» («Universal Music Poland»), вже у листопаді 2011 року здобув статус золотого диску у Польщі. У 2011 році пісня «Сексуальна» потрапляє у «Гарячу 100» («Gorąca 100») треків на радіо «Eska». У відкритому голосуванні, змагаючись із всесвітньовідомими іменами «Rihanna», «Pitbull», «Adele», «Shakira» та іншими, — гурт «Мірамі» посідає 23 сходинку. Завдяки слухачам радіо «RMF Maxxx», «Сексуальна» входить в 10-ку кращих клубних хітів 2011 року («Klubowy przeboj roku»). А ось на чеському Free Radio, де вже було представлено 3 пісні гурту, Мірамі з "Сексуальною" стає 4 із 100 кращих треків Чехії. «Miramimania» у цьому списку на 27 сходинці і «Love» («Through Galaxies») на 88. «Сексуальна» стає саундтреком у передсвятковому польському фільмі «Корпоративна вечірка» («Wyjazd integracyjny»).