Skattefolk frygter millionsnyd - Politiken.dk\nErhverv 10. sep. 2003 KL. 22.30\nSkattefolk frygter millionsnyd\nSvindlere får nemmere ved at slippe uden om skattekontrollen, hvis staten rokerer rundt på, hvem der registrerer selskaber, mener skattefolkenes fagforeninger. Cheferne afviser kritikken.\nAF Peder Bjerge og Thomas Flensburg\nSkatte�l og momshajer f�r lettere ved at smutte uden om netmaskerne i skattekontrollen.\nSkattefolk fra stat og kommuner advarer Folketingets partier: Regeringens beslutning om at flytte alt arbejdet med at registrere nye selskaber fra Told & Skat til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen kommer til at koste staten dyrt. Frygter mindre kontrol\nRegnedrengene i Finansministeriet havde ellers regnet sig frem til, at staten kunne spare op mod 50 millioner kroner om �ret ved at flytte opgaverne.\n�Vi frygter, at mangel p� kontrol kommer til at �de den besparelse, fordi en masse momssvindlere slipper uden om kontrollen�, siger Gert Ingo Leander, formand for HK Kommunals skatteudvalg, der i g�r afleverede advarslen i Folketingets Skatteudvalg.\nOgs� formanden for Dansk Told- og Skatteforbund, J�rn Rise, var med i Folketinget. Han peger p�, at Told & Skat �rlig bogf�rer et tab p� 2,25 milliarder kroner p� ubetalt skat og moms. Mere end halvdelen stammer fra konkurser.\n�Vi kommer til at se et h�jere antal af konkurser, som kommer til at koste staten penge, fordi svindlerne vil begynde at spekulere i, at de ikke bliver taget i kontrollen, n�r de registrerer et nyt selskab�, siger J�rn Rise. Han mener, at hvis statens tab p� konkurser blot stiger med f� procent, s� er besparelsen p� at flytte opgaven hurtigt p� vej til at blive spist op.Pantefogeder frygter udviklingen\nFormanden for HK Kommunals inkassoudvalg, Mogens Osted, der repr�senterer godt 2.000 kommunale pantefogeder, frygter udviklingen.\n�Jeg f�ler, at grebet bliver l�snet om dem, der vil snyde. Vi havde egentlig brug for flere regler, som kunne stramme grebet om folk, der pr�ver at snyde�, siger Mogens Osted og n�vner et eksempel fra sit arbejde i Grindsted.\n�Vi havde en selvst�ndig erhvervsdrivende, som i l�bet af 1990'erne fik oparbejdet en g�ld p� en million kroner i personlig skat. Det lykkedes os blot at inddrive 10.000 kroner. I 2001 bliver han s� l�nmodtager og er det i halvandet �r. Her betaler han 220.000 kroner i skat, og vi inddriver 65.000 kroner hos ham. Nu er han igen blevet registreret som selvst�ndig. Han har simpelthen ikke r�d til at v�re l�nmodtager�.Told & Skat afviser\nDirekt�r for Erhvervs- og Selskabsstyrelsen Ole Bl�ndal afviser sammen med Told & Skats direkt�r Ole Kj�r, at kontrollen med selskaberne bliver mindre effektiv.\n�P� sigt regner jeg med, at vi f�r en meget mere effektiv kontrol, fordi Told & Skat kan koncentrere sig om de tungere sager, hvor vi tager os af de lettere kontrolopgaver. Samtidig f�r vi en masse godt uddannede medarbejdere fra Told & Skat, hvis kompetencer ikke bliver ringere af, at de skifter adresse�, siger Ole Bl�ndal.\nFagforeningernes advarsler runger ogs� for d�ve �ren, hvis man sp�rger en af landets f�rende skatteeksperter, Ole Bj�rn, professor i skatteret ved Syddansk Universitet og tidligere formand for Ligningsr�det.\n�Hvis det blot er den formelle registrering og lettere kontrolopgaver, der flyttes over i Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, har jeg sv�rt ved at se problemerne. S� handler slagsm�let mere om godt gammeldags br�dnid�, siger Ole Bj�rn.


Køb Mary lingeri - en formende BH serie med fine blonde detaljer - Cara-B\n38 - M 3\n44 - XL 4\n48 - XXXL 2\nMary serien er en smuk BH serie men en fin blonde og som fås både med og uden fyld. Når du vælger Mary uden fyld får du en BH der både støtter, løfter og former, så barmen bliver rund og flot. Mary med fyld er perfekt til dig der har en blød barm, da den skaber en fin overgang fra BH til barm. Du finder både tai trusser og den smukke pant trusse i serien.\nMary Tai Sort Femilet\nMary Pant sort Femilet\nMærke: Femilet ,Kvalitet: 80% polyamide, 16% elastane, 4% viscose ,Vaskeanvisning: vask ved 40 grader ,Bemærkninger: Fin pant trusse med blonde i benene Trusserne har en fin mellemhøjde og bomuld i skridtet ,Denne style er inddelt efter 36-38-40 etc


Bad Moms Movie Review - Film Rewievs\nalder 17+ (jeg) < p>'/> Over-the-top komedie er sjovt, men raunchy, forudsigeligt.\nalder 15+ Baseret på 42 anmeldelser Hent den nu\nEkspertanmeldelse X af YCommon Sense review | 1:06Bad Moms X af YOfficiel trailerBad Moms X af Y X af Y X af YForrige Næste\nForeslå en opdateringBad Moms\nMidt i den voldsomme humor og den svage opførsel er budskabet, at mens moderskab er en lynstang til konflikt, er sandheden, at mødre af alle striber har meget mere til fælles end ikke. Søsterskab hjælper med at bygge bro over forskelle. At være mor er ikke utilbørlig i sig selv, det gøres bare for at føle sig ringere for ikke at gøre det 'rigtigt'. Gode mennesker er formet af kærlighed og værdige intentioner, ikke hvor mange penge de har, eller hvor 'perfekte' deres liv er.\nMange figurer opfører sig på meget uansvarlige måder og / eller træffer svage beslutninger, men hovedtrioen (især Amy) præsenteres også som at have deres hjerter på det rigtige sted - på trods af vittigheder, der refererer til alt fra alkoholisme til børneforsømmelse. Mænd er stereotype / objektiverede; de er generelt portrætteret som ubrugelige, kvindehadede eller ligefrem moroniske.\nKvinder skændes og kæmper; en planlægger at ærekrænge andres barn. En mor udråber ikke-så-skjulte trusler mod en anden. Et par råber til hinanden under behandlingen. En kvinde er så distraheret under kørsel og fart, at hun næsten kolliderer med en bil; hun svarer også meget på telefonen under kørslen.\nEn gift mand bliver fanget med hænderne ned i bukserne, mens han interagerer online med en nøgen kvinde, der ikke er hans kone; online kvindens bryster og kønsorganer vises på fuld skærm. Et par vises i sengen med kun et lagen over deres torso; ben og skuldre er bare. De diskuterer den sexposition, de gerne vil prøve. En enlig kvinde flirter åbent andre mænd til kvinder. Festgæster gør ud med hinanden. Andre uhyggelige vittigheder / referencer, herunder til analsex.\nHyppig brug af alt fra 'f - k' og 'motherf - ker' til 's - t,' 'd - k,' 'c - k,' 'p --- y,' 'forbandet ,' og mere.\nMange mærker set / nævnt, herunder Tupperware, Castrol, Arby's, Coca-Cola, Lipton, Tampax, Budweiser og mange flere.\nen amerikaner i paris alder passende\nVoksne kvinder drikker til det punkt, hvor de bliver spildte; de hælder spiritus over sig selv på et tidspunkt, og man tisse bag en bil, mens de (sandsynligvis) er berusede. En skoleleder opdager (og ryger) nogle få led i en mellemskoles skab; henvisninger til tidligere stofbrug. Kvinder laver whippets på en stor fest. Vittigheder henviser til alkoholisme.\nForældre skal vide detBad Momser en raucous, hvis ujævn, 'hård R' komedie om moderskab, PTA'er, søsterskab og alt derimellem. Det er in-your-face raunchy: Forvent uhyggelige vittigheder, scener, der viser par i sengen og diskuterer sexpositioner, en mand fanget med hænderne ned i bukserne og et øjeblik, når en kvinde vises helt nøgen. Der er også masser af bande (inklusive 'f - k,' s - t, 'og mere), over-the-top drikkeri / fest og noget stofbrug (marihuana led). Tegn skændes / råber på hinanden, og en kvinde er så distraheret under kørsel og fart, at hun næsten kolliderer med en bil. Mens ingen af tegnene er beregnet til at være en direkte rollemodel, er mænd især stereotype / objektiverede.\nVoksen Skrevet af mariyaa 21. oktober 2016 alder 12+\nJeg tror, at denne film kan have dårlig indflydelse, men det er ikke alt sammen. Det er dybest set et eksempel på, hvad du ikke skal gøre. Således tror jeg enhver moden 12 ... Rapporter denne anmeldelse Voksen Skrevet af Stevie111 30. juli 2016 alder 16+\nBad Moms er en meget sjov film. Det er bedst egnet til ældre publikum, men det er let og sjovt. Der er meget seksuel humor inklusive en scene med fuld front ... Rapporter denne anmeldelse\nTeenager, 14 år gammel Skrevet af Janinedudley345 28. juli 2016 alder 14+\nLad os være realistiske, teenagere i alderen 14 ser hele tiden R-film. Jeg har været siden jeg var omkring 12. Denne film introducerer ikke noget nyt ... Fortsæt med at læse Rapporter denne anmeldelse Teenager, 14 år gammel Skrevet af 1Persephone1 14. maj 2021 alder 13+\nIkke så upassende\nJeg så denne film med nogle venner, og vi syntes, den var meget sjov. Som 14-årig fik jeg at vide, at denne film var meget upassende. Det er virkelig ikke ... Fortsæt med at læse Rapporter denne anmeldelse\nI BAD MOMS er Amy (Mila Kunis) et kaffefirma, der prøver at jonglere med et intens deltidsjob (det er virkelig mere fuld tid), et anstrengt ægteskab, to børn, husholdningsansvar og alt andet - alt under det opmærksomme blik fra de kritiske PTA-mødre på hendes børneskole. Når Amy opdager, at hendes mand har haft online sex med en kvinde over hele landet, sparker Amy ham ud og efterlader jongleringen endnu mere. Snart beslutter hun, at hun har fået nok og ikke længere kan leve op til samfundets forventninger om perfekt moderskab. Med to nye venner - Carla (Kathryn Hahn) og Kiki (Kristen Bell), begge mødre på skolen, der også føler hendes smerte - ved hendes side, beslutter Amy, at det er tid til at omfavne 'dårligt' moderskab. Men til hvilken pris?\nDenne film er sjov - og sjov takket være sine tre hovedstjerner - men en perfekt film er den ikke. Hvilket ikke er at sige, at du alligevel ikke skal se det, for der er nok her til at efterlade dig i godt humør efter kreditterne. Først er derDårligt Mødre'fejring af søsterskab - i dette tilfælde venskabet mellem Amy, Kiki og Carla. Selvom de to sidstnævnte gengives med langt mindre nuance end Amy, resonerer deres venskab, dels fordi publikum vil identificere sig med deres fælles rejse. Mange mødre vil genkende det pres, som Amy står over for i filmen; som filmens hjerte og sjæl tilfører Kunis hende nok gravitas til, at hun er helt relatabel, selvom de situationer, hun befinder sig i, måske bliver karikeret.\nMen filmens styrke - og dens humor - fortyndes med genveje, som filmen tager: 'Bad mommy' øjeblikke er samlet, så hvad der bare er dødeligt (at have børn, der ikke har badet i et stykke tid) præsenteres som på niveau med ting, der er mere foruroligende og måske ligefrem forstyrrende, som alkoholisme (ja, vi ved, det var en vittighed, men stadig) og fuldstændig forsømmelse. Og mændene? De er stort set portrætteret som ubrugelige, kvindefejlede eller ligefrem moroniske. Den ene far, der skiller sig ud, hyldes primært for sit udseende og dygtighed i sengen. (Objektivering meget?) Stadig,Bad Momser sjovt at se - tag indsigten, når de tilbydes, og prøv at ignorere stereotyperne og få øje på dem en kilometer væk vittigheder.\nFamilier kan tale om den rolle, at drikke / feste spiller iBad Moms.Er det glamouriseret? Er der virkelige konsekvenser? Hvorfor er det vigtigt?\nHvordan skildrer filmen moderskabens mange udfordringer og den vægt, den lægger på kvinders skuldre? Fjerner den myter om moderskab eller forstærker dem? Teenagere: Får du det anderledes med din egen mor / forældre at se dette?\nbøje det som Beckham sund fornuft\nHvad med fædrene? Hvordan bliver de portrætteret? Er de flerdimensionelle eller en note? Hvad siger det til seerne?\nSkilsmisse er et stort tema i filmen: Hvordan håndterer det emnet og dets indvirkning på børn? Tror du, at der var andre muligheder for skilsmissetegnene?\nÉn karakter er ekstremt rig, men også meget ulykkelig. Hvilken rolle spiller penge i vores liv? Skal du have det for at få succes? Lykkelig?\nPå teatre: 29. juli 2016\nPå DVD eller streaming: 1. november 2016\nDirektører: Jon Lucas, Scott Moore\nMPAA forklaring: seksuelt materiale, fuld frontal nøgenhed, sprog overalt og stof- og alkoholindhold


Udstilling ~ Golden Retriever i Danmark\nForside Aktiviteter Udstilling\nHvis man har stambog på sin hund, kan det både være sjovt og spændende at gå på hundeudstilling.\nNår man har besluttet sig for at gå på udstilling, starter man med at melde sin hund til. Dette koster et tilmeldingsgebyr, og har man mere end én hund, gives der somme tider mængderabat.\nDagen for udstillingen møder man med sin hund, som er smuk og velplejet. Det er en dårlig ide at bade den dagen før, det giver en flyvsk pels, men et bad et par dage i forvejen er en god ide. Tjek med din opdrætter i god tid, om hunden evt skal klippes.\nDet kan være forvirrende første gang man kommer på en udstilling. Man har en masse spørgsmål, hvordan foregår det, hvad kigger dommeren på, hvad skal jeg være opmærksom på. En udstilling går ud på at sammenligne de udstillede hunde med den gældende races standard, præmiere og placere de forskellige hunde, efter hvem der på bedste vis er så tæt på standarden som overhovedet muligt. Racens standard er international og ens i alle lande. En standard angiver, hvordan den pågældende race skal se ud f.eks. beskrives:\nHalens placering osv osv…\nNår tilmeldingen er foretaget, og hunden er forberedt på bedste vis, er der ikke meget andet at gøre, end at møde op i god tid, og vente på det bliver ens tur, til at få hunden bedømt.\nHeldigvis er der mange andre udstillere med mange forskellige racer, man kan snakke med og udveksle erfaringer med. Det gør ventetiden ikke føles så lang, og at man møder en masse nye mennesker der har den samme interesse, nemlig hunden.\nUdstillingen forgår på den måde, at hundene bedømmes race for race i flere forskellige ringe. I hver ring er der en dommer og en ringsekretær. På selve udstillingen kan man altid spørge om hjælp, fra enten ringpersonalet eller kontoret på udstillingen. De vil være behjælpelige med alle spørgsmål.\nI god tid før det bliver ens tur stiller man sig op ved ringen, med ens nummer på hunden fastgjort synligt på tøjet, så ringsekretæren kan registrere hvilke hunde der er fremmødte. Ringsekretæren kalder hundene ind og man stiller op i nummer orden, med passende afstand til de andre hunde i ringen. Herefter skal alle hundene i klasse bevæge sig sammen, hvorefter hundene bliver kaldt frem én for én til bedømmelse.\nDommeren kigger ofte først på hunden på nært hold, derefter ser dommeren hunden i bevægelse. Hunden skal trave i et passende tempo, og gå så pænt så muligt for at dommeren kan vurdere hundens bevægelse bedst muligt. Hvis hunden sjosker af sted, kan selv den mest korrekte hund komme til at se forkert ud. Træningen af hunden, og god koncentration i ringen kan gøre en stor forskel, og er med til at hunde viser sine bedste kvaliteter frem foran dommeren.\nDer er nogle ting man kan forberede sig på op til en udstilling:\nDet kræver øvelse for både hund og ejer at gå på en udstilling, og man skal ikke forvente en succes første gang. Det er sjovt og til tider nervepirrende. Vi vil her beskrive, hvad man kan træne hjemmefra inden man tager på udstilling.\nRingtræning går ud på at vænne hunden til det at være i en ring. Man kan sagtens træne det derhjemme på græsplænen, dog er ringtræning med andre hunde at foretrække. Det er god træning for hunden og den vil med garanti finde det sjovt.\nDu skal gøre det samme, som man vil gøre på en udstilling, og en god ide er at hente naboen eller en anden ind til at lege dommer. Hunden skal selvfølgelig gå på din venstre side, brug evt. en godbid så du kan holde dens koncentration, mens I træner. Gå nu rundt i en cirkel så hunden går inderst altså mod uret. Hunden skal trave men ikke gå eller galopere af sted.\nAt få sin hund til at stå rigtigt Når man er i ringen med sin hund er det ikke meningen at den skal sidde. Her skal den stå. Hunden skal altid stå placeret med siden til dommeren. For at stå korrekt, skal forbenene stå lige og parallelle, og hovedet skal være fremadrettet. Det er tilladt at medbringe en godbid i ringen til at holde koncentrationen.\nTag gerne på et skue eller to, før du melder til en officiel udstilling, på den måde er der mulighed for at øve inden det rigtigt gælder :o)\nHeld og lykke med resultatet, men uanset hvilken præmiering hunden får, så husk det er altid den samme superskønne hund som du ankom med, pøj pøj..\nMasser af gode råd og hjælp at hente for alle hundeejere på kredsenes ringtræning.\nAf journalist Sten Søndergaard\nHundefolk er gale. Det må de være. Hvad er ellers forklaringen på at ni mennesker med hver sin hund mødes i iskold småregn en blæsende aprilaften, hvor enhver normalt fungerende person ville slå mave efter aftensmaden, sludre med ægtefællen og se lidt fjernsyn i den lune stue.\nTja, forklaringen kunne også være, at det faktisk er meget sjovere at gå til udendørs ringtræning end at lumre indendørs.\nDet er i hvert fald den forklaring, HUNDENs journalist får denne aprilaften i Tønder, hvor kreds 4 tager hul på forårets udendørs ringtræning med kredsformand Birgit Brandt som instruktør.\n- Vi nyder det sociale samvær med hinanden, og det gør hundene også, selv om vejret ikke er det bedste, siger Birgit Brandt.\nDenne aften er speciel. for det er lykkedes HUNDEN at overtale eksteriørdommer Poul Ørnemark, Horsens, til at komme og kommentere ringtræningen. Her spillede Birgit Brandts gode mad i øvrigt en ikke uvæsentlig rolle.\nEfter den indledende og nødvendige opvarmning tager Poul Ørnemark over for at fortælle og demonstrere, hvordan han bedømmer en hund i ringen, og hvordan han gerne vil have hunden fremvist.\nRos hunden i ringen\nVi starter altid med præsentationsrunden hvor hele klassen er i ringen. Vis hunden i rimelig løs line, så hunden har frie bevægelser, og hold det tempo rundt i ringen, som passer til racen lægger Poul Ørnemark ud og beder deltagerne løbe en runde.\n- Hunden vises i venstre hånd, altid i venstre hånd, så I er på højde med hundens skulder, kommenterer han.\n- I må gerne snakke til jeres hund. Ros hunden, så den føler, at den er verdens midtpunkt, for det er den jo i netop dette øjeblik.\nRunden er overstået, og Poul Ørnemark fortsætter:\nLige så snart I bliver bedt om at stoppe, gælder det om at få jeres hund til at stå pænt.\nDet vil sige, at det er noget, I træner på pladsen derhjemme med en kort kommando. Så får I hunden til at stå i den stramme holdning, der karakteriserer den hund, der er en lille smule oppe på mærkerne. Det er vigtigt, at hunden ikke står og "falder sammen", forklarer han, mens han mønstrer de ni hunde.\n- Nu kan jeg se, at de første fire hundeejere har lagt sig ned på maven for at støtte hunden. Men det er der næsten ingen hunde, der behøver. Alle hunde kan lære at stå stramt og pænt. Ros den lidt. I må godt støtte hunden lidt men det der med at holde hårdt om næsen på den og samle halshuden op og hvad man ellers kan finde på at tage fat i er som regel helt overflødigt. Træn i stedet i at vise hunden stående naturligt, råder Poul Ørnemark.\nNår præsentationen er overstået, gælder det enkelthundsvisningen. De små racer vises på bordet. og hvor grænsen ligger mellem en stor og en lille hund, er det kun dommeren, der afgør. Ok, en labrador kommer nok ikke på bordet, men den engelske bulldog, for eksempel. Den kan dommeren godt forlange at få på bordet, og det er dog noget af en klump at løfte, siger Poul Ørnemark og beder Susanne Conradsen komme frem med sin Petit Basset Griffon Vendeen, Romeo.\n- Så beder jeg hundeejeren om at stille hunden op, og så kommer undskyldningerne ofte. Tæven er løbsk og der er alt muligt i vejen Jeg har hørt utroligt mange undskyldninger i mine 30 år som dommer. Men det der ser godt ud, siger Poul Ørnemark og nikker anerkendende til Susanne.\nMange dommere vil gerne se en triangel. Det vil sige, at hund og fører løber op mod ringens ene hjørne hen langs siden og ned mod dommeren igen. På den måde kan dommeren se hundens bevægelser bagfra, fra siden og imod sig, forklarer han og sender Susanne af sted med Romeo.\n- Se, det foregår også i den pæne, afslappede form .... således .. sådan, roser Poul Ørnemark og konstaterer:\n- Det er jo en lille race, han skal på bordet. Nu gælder det om at I tager hunden op og passer på, at bordet ikke ryster. Hvis det er en flink dommer, sætter han låret imod, men det er jer selv, der skal styre det der med bordet. Man må godt flytte lidt på hunden for at få den til at stå allerbedst, som man nu gerne vil have det, siger Poul Ørnemark. mens Susanne stiller Romeo flot op på bordet. - Og så holder man stadig fat i sin hund eventuelt i halsbåndet, hvis det er nødvendigt.\nDommeren skal have lov til at røre ved hunden, mens hundeføreren selv hele tiden støtter sin hund. Selv den mest garvede veteran kan blive distraheret på et eller andet og falde ned. Så har man problemerne. Hunden risikerer at komme til skade og den bliver måske bange for at komme på bordet. Så kan der gå et halvt eller et helt år, inden man kan komme på udstilling igen, advarer Poul Ørnemark, mens han føler på hunden.\n- Så skal man være opmærksom på, hvor dommeren bevæger sig hen, så man ikke går i vejen. Samtidig skal man hele tiden sørge for, at hunden er rolig og tryg ved situationen. Dommeren ser tænder, mærker på hunden, også på halen og hvis det er en hanhund, skulle den jo gerne have de dele, der hører til. Alt det mærker dommeren efter forklarer Poul Ørnemark, mens han arbejder sig gennem hunden.\n- Ja, det er i orden, siger han så til Susanne.\nDerefter beder dommeren igen føreren om at stille sin hund op tre eller fire meter ude. De fleste tror imidlertid, at dommere er nærsynede. Men dommere er måske snævertsynede, men ikke nærsynede. Hunden skal altså et pænt stykke ud at stå - og så kører kritikken.\n- Det hele tager måske tre minutter alt i alt. Det er den tid, hundeføreren skal koncentrere sig. Så er det overstået. Men mens I er inde, så koncentrer jer udelukkende om hunden.\nDerefter siger man tak og går glad derfra, fordi man har den bedste hund uanset dommerens kritik, siger Poul Ørnemark.\n- Men det vigtigste er trods alt, at man har fornøjelse ved det. At man har det dejligt sammen med sin hund og er sammen med nogle mennesker, der er lige så tossede som vi andre er.\nBirgit Brandt har megen hundeerfaring at trække på både som opdrætter, udstiller og ringsekretær. I de seneste 10 år har hun kørt ringtræning, først i Gravhundeklubben og de seneste seks år i kreds 4.\nKreds 4 tilbyder ringtræning hele året. Indendørs om vinteren.\n- Det er imidlertid ikke alle kredse. der kan tilbyde ringtræning om vinteren. Så starter de her i foråret og kører helt indtil november. Det koster normalt 10 kroner pr. aften.\n- Ringtræning er vigtig, hvis man vil vise sin hund på udstilling, men man kan også gå til ringtræning kun for det sociale samværs skyld.\nDer er ingen der forlanger at man skal gå på udstilling, blot fordi man har gået til ringtræning.\nHer på vores træningsplads har vi folk, der er med på grund af samværet med andre hundefolk.\nVi hygger os. Når vi er færdige med træningen, sætter vi os som regel sammen en times tid over en kop kaffe.\nDet giver et fantastisk godt sammenhold, siger Birgit Brandt.\n- Det betyder også meget for hundene, at de får lov til at være sammen og få den oplevelse, det er at komme ud, fortsætter hun.\nKrav til hundeførerne\nBirgit Brandt går ikke frem efter nogen fast plan, men der er nogle ting hun altid har med. - Allerførst får hundeførerne at vide, at jeg aldrig pakker tingene ind. Jeg siger min mening rent ud, og jeg er nok lidt hård ved hundeførerne. Jeg kræver noget af dem. Jeg vil være ked af at stå på en udstilling og se, at en hundefører kunne have fået mere ud af sin hund, hvis jeg havde forklaret hende nogle ting lidt mere bestemt, fortæller Birgit Brandt.\nOpstilling på bordet er et af de helt faste elementer i træningen for de små racer.\n- De skal vise tænder, og der skal kigges hale, øren og kinder. I det hele taget skal hunden berøres på kroppen. Nogle er måske ikke vant til at blive berørt ned omkring lårene og ned ad forbenene. De større racer bliver også berørt hver eneste gang, det er fast, siger Birgit Brandt.\n- Er hunden utryg ved at vise tænder, er det nok at løfte kinderne til at begynde med. Hunden skal føle, at det sker der ikke noget ved.\n- Vi har også altid slangegang, hvor hundeføreren går med hunden i zig-zag ind mellem de andre hunde. Det gør vi af hensyn til den sociale træning. Hundene lærer. at de godt kan stå stille, mens de andre går forbi. Det kommer de alle sammen ud for på udstilling.\nNår en udstilling nærmer sig, arrangerer Birgit Brandt træningsudstillinger de sidste par gange inden.\nJeg deler hundene op i klasser, og jeg han endda finde på at give deltagerne nummerskilte på. Så gennemfører vi træningen nøjagtig, som om vi var på udstilling. De aftener snakker vi også om soignering, pelspleje og alle de mange andre små ting, vi kan hjælpe hinanden med, fortæller hun.\n- Er der nogle, der har specielle problemer, gør vi meget ud af det. Har hunden svært ved at stå stille, kan vi træne i at gå få meter, stå stille, måske kun nogle få sekunder til at begynde med, og så gå få meter igen. Altså arbejde med problemet. Det er selvfølgelig noget, hundeføreren skal arbejde videre med hjemme, og jeg kan godt finde på at sige til dem, at jeg kan se, hvis I snyder med træningen.\nVi træner også hundene i at gå eller trave pænt efter hinanden Det skal være sådan, at hunden kan bevæge sig i et let trav, for det er der mange dommere, der gerne vil se. Derfor skal hundeførerne lære at kigge ned til hunden og afpasse farten efter deres hund. Det skal foregå i hundens trav, ikke i førerens, fastslår Birgit Brandt.\nHun har også et lille fif:\n- Hvis de udstillere, der løber foran en, ikke løber stærkt nok, kan man udnytte yderhjørnerne i ringen. Har man en hund, der er mere fart på, trækker man bare ud i hjørnerne, så hunden får længere at løbe end de andre. Har man derimod en hund der har et bestemt tempo, der ikke han sættes op, så runder man i stedet hjørnerne og gør på den måde ringen lidt mindre.\nMen er ringtræning overhovedet nødvendig? En dygtig eksteriørdommer skulle jo nok kunne bedømme en hund, selv om den måske ikke står lige efter bogen, kunne man måske spørge.\nDet har Poul Ørnemark et svar på:\nJo, det er klart, det kan alle kennelklubbens dommere. Men det er sådan, at når vi skal dømme hunde, skal det ske efter den standard, som findes for racen. Standarderne beskriver nogle proportioner i hundene, altså størrelsesforhold mellem hundens enkelte kropsdele, og standarden beskriver også ofte hundens ønskede bevægelser. For at se de ting er dommeren nødt til at have hundene fremvist på nogenlunde samme facon alle sammen. Det er svært at se, at en hund er ordentligt bygget, hvis den går ligesom Bambi på glatis eller løber i galop. Derfor vil vi se hundene i en glidende, flydende bevægelse, i en forholdsvis rask gangart, og vi vil se hundene stående med alle fire ben på jorden, siger han.\n- Derfor har ringtræningen stor betydning. Her lærer de meget erfarne fra sig til de mindre erfarne om, hvordan man får mest ud af sin hund.\nArtiklen er fra DKK´s medlemsblad, HUNDEN, nr. 5/99\nSKAL VI ABSOLUT PÅ UDSTILLING\nNår du køber en racehund hos en registreret opdrætter ligger der et stort arbejde bag din hvalp. Mange overvejelser, forventninger og håb. Så når din hvalp udvikler sig godt, bør du som hvalpekøber gøre din opdrætter den tjeneste at tage den med på udstilling et par gange.\nAf Merete Stæhr-Nielsen\nHundeudstilling - noget alle de andre har et temmelig humoristisk forhold til. Bure, hårspray, sløjfer, damer med lilla hår, der med udstrakt arm og strittende lillefinger vakler rundt på høje hæle i flagrende gevandter, med en lille pelsrig hund i den anden ende af snoren. Hundene sidder i bure hele dagen lang og oplever absolut intet. Noget mere åndsforladt. skal man da lede længe efter. En hund er da en hund, den er da ligeglad med at komme på udstilling, vi er da ligeglade med at få den bedømt, vi elsker den da lige meget om den bliver nummer et eller nummer to. Medierne har deres del af æren. Når der -sjældent - vises klip fra hunde-udstillinger, er det næsten altid skåret, så de fleste kan grine af det, musikledsagelsen er altid munter, hahaha.\nSkal vi se på fodbold? Stor græsplæne, store øl, voksne mænd een bold, to mål, frem og tilbage løber de - hvad med boksning, autoriserede tæv, eller cykelløb med og uden hjælpemidler - det er skam seriøse sportsgrene, der bruges timers sendetid på fra licensbetalte kanaler. Udøverne kan tjene penge på det. Vi hundeidioter, vi bruger kun penge. Mange tror, det er en vældig lukrativ forretning at have hundekennel. Man har een han og 6-7 tæver og så går det derudaf. Det drejer sig bare om at lave nogle hunde-hvalpe Og få dem solgt hurtigst muligt. Til dem som ringer først på døren. Ude af øje ude af sind. Pengene ned i skuffen. Sådan ved jeg en seriøs opdrætter - ikke er.\nSport, fritidsinteresser eller livsstil. Hvornår er det hvad. Mange hunde der fylder dit hjem, holder dig beskæftiget på det nærmest døgnet rundt, ikke så meget på grund af deres blotte tilstedeværelse. men mere med alle de aktiviteter i relation til hundene, man har rodet sig ind i gennem årene. Er det virkelig en hobby? Nej, det er snarere en livsstil. Jeg deler høfligt mit pæne hjem med alle mine hunde -unge som gamle. De siger aldrig tak. Tager det nærmest som en selvfølge. Hjælper aldrig med rengøringen, bidrager kun til den. Sådan holder opdrætteren sig i form. Venlig og tålmodig telefonekspedition er en anden disciplin. Her er altid åbent. Opdrætteren har en døgnbutik, de ansatte er ulønnede sagesløse familiemedlemmer.\nHundeudstillinger er en anden af opdrætterens aktiviteter. Her kommer man og viser, hvad man avler på, og hvad man har avlet sig frem til. Helt logisk vil man gerne vise det bedste frem Det mindre heldige, håber man inderligt lever sit lykkelige hundeliv langt udenfor udstillingspodiet. En billedkunstner vælger også selv ud, hvad han vil vise al verden af sit arbejde, når der er udstilling på bedding. Tager ikke skitserne og de kiksede forsøg med.\nAlle hunde har fejl!\nPå en hundeudstilling bedømmer en højt kvalificeret og højt uddannet dommer hundene som et resultat af en parring. Det er ikke hundenes avlsværdi, der bedømmes - den kræver en DNA-test for at kunne kortlægge. Til sin hjælp har dommeren (lært udenad) racestandarden. Racestandarden er en beskrivelse af den pågældende race ned til mindste detalje. Her listes det hele, fra forbenenes placering til øjnenes farve og form, pelsens farve struktur o.s.v. Racestandarden er det hellige dokument. Den beskriver idealhunden indenfor den pågældende race. Fejlene listes også. Fejl kan eksempelvis være over-/understørrelse, farven på pelsen, øjnenes form og farve. Dommeren opvejer fejlene mod hundens fortrin - for alle hunde har fejl, men maske er de så ubetydelige at alle hundens fortrin trækker den helt op til championat måske. Således opstår de forskelligheder i bedømmelserne man oplever som udstiller - at selv om dom-meren har sin racestandard in mente, er der tale om en subjektiv vurdering. Een dommer mener ikke, hunden er så stor, at det bør trække ned hvor en anden virkelig har overstørrelse som kæphest - og mener det skal trække ned. Ligeledes kan nogle dommere gå vældig meget op i pels og farve, hvor andre accepterer et bredere spænd i kvaliteten.\nRacestandarden udarbejdes i den enkelte races hjemland. I Dansk Kennel Klub (DKK) er der et standardudvalg som overvåger dokumenternes rigtighed og eventuelle ajourførelse Det er dybt seriøst - og gudsketakoglovfordet. Uden racestandarder ville racerne udvandes med årerne. Ikke fordi de ved deres blotte tilstedeværelse hindrer eller fremmer noget, men med dem i hånden bør vi som opdrættere have en rettesnor for opdrættet. Ikke fordi vi sådan går og læser standarden. Vi bør kunne den udenad. Vi ved godt, hvordan en god repræsentant for vores race ser ud, vi kender også fejlene.\nHvis man ikke holder dyderne højt, ender elle racehunde med at ligne - bare hunde. Og hvad er det galt i det? Vovse er da ligeglad. Men fru Jensen, som brændende ønsker sig en lille dværgpinscher, sådan een som hendes mormor havde, skal kunne gå ud og købe sig sådan én. Og så skal den ligne den dværgpinscher, som mormor havde. Med den udvikling som racen selvfølgelig har gennemgået i løbet af små 50 år. Men det kan ikke nytte noget at pinscherdyret er blevet ruhåret eller krøllet, har fået benstamme som en bulldog, eller at den har fået størrelse af en mellempudel. Man skal kunne se det er en dværgpincher nu, som man kunne se det for 50 år siden.\nDerfor har hundeudstillingerne en stor berettigelse. Her præmieres hundene, efter et sindrigt system af 1., 2., og 3. præmier, samt O og KIP (kan ikke præmieres) for nu at tage det hele med. De bedømmes i første omgang individuelt i forhold til pågældende races standard. Som om standarden er en slags skabelon, man holder henover hunden. Sammenligner, hvor godt den svarer til idealbeskrivelsen af racen. Og lister dens Fejl. Det er ikke nogen særlig stor kunst bare at liste alle hundens fejl. Mange racer har et præmieringskrav for avlshundene før afkommet kan stambogføres i Dansk Kennel Klub. Herefter bedømmes hundene i konkurrence med de andre i racen. Man kan læse meget mere om dette i et lille hæfte DKK udgiver 'udstillingsreglementet hedder det. Der er også en folder om selve udstillingsforløbet. Heri er udstillings- og præmieringssystemet beskrevet. Det hjælper meget at læse det en 40-50 gange, men det nemmeste er nu at deltage selv. Starte med en hvalp og fortsætte til den bliver veteran. Så forstår man det hele meget bedre.\nTæven - en nødvendighed\nMen tilbage til en opdrætters liv. Opdrætteren ansøger om sit kennelmærke. Kennelnavnet sikres internationalt (!). Man betaler 800 kr for det. En tæve er nødvendig, for at kunne kalde sig opdrætter. Tæven har man købt eller selv lavet. Man ser den vokse til, håber det bedste og - måske er man heldig. Man udstiller hende utallige gange, hun bliver måske champion. Så skal hun parres. Uha - alle de handyr der endevendes, fordele, bagdele, stambog, tidligere produktion (som en anden kunstner), ejer (kan vi med dem?) hvor bor de, hvad koster parringen (ofte en hvalps pris) - betingelser for den - dvs. hvornår betale og for hvad hvornår kommer hun i 1. løbetid og skal parres.\nSå har vi fået parret tæven og 65 dage skal hengå. Fødsel - forhåbentlig uden problemer, hvalpene vokser, man studerer dem, og håber de alle vil blive raske, mentalt veludrustede og smukke. I følgende rækkefølge. Man glor og glor, kender dem alle på en prik. Ved præcist som årerne går, og man bliver mere rutineret, hvilken hvalp der er den bedste, hvem som tegner til at blive stor eller lille. Man håber HVER GANG at kuldet man har liggende, må indeholde et par eller bare een champion in spe. Ensartethed, i type og mentalitet er vel det enhver opdrætter sigter mod Men ofte indeholder kuldet en stor, en lille (som ikke er den svageste, men ofte den kækkeste) een eller måske to superhvalpe og nogle midt i mellem.\nKlogere end dommeren...\nSom opdrætter vil man så gerne have vist sin produktion frem. Mest for at imponere de andre Der som regel kun ser deres eget. Sådan er det. Enhver so synes bedst om sine egne grise. Men dommeren ved jo ikke, hvem der kommer fra hvilken grisesti. Så det bruger man weekend efter weekend på. Og pengene dem betaler vi ved kasse 1. Og gu' er det sjovt, man er på i ca. tre minutter - for 250 kr./hund. Hvilken sportsgren får man så meget for. Tænk hvor længe man kunne sidde og trække i den enarmede for de penge. Og måske vinde noget. Vi vinder bånd, porcelæn og bestik. Vi stabler det op. Vi snakker og griner, og ind imellem bliver man skide tosset, fordi man nu er blevet så klog. Klogere end dommeren. Synes man selv.\nSå skal vi have overtalt de sagesløse hvalpekøbere til at trække dyret med på hundeudstilling. Man har inviteret til serviceeftersyn et par gange for at være helt sikker på ikke at gå glip af det mindste. Tandskift - falder de ud som de skal, kommer de som de skal, pelspleje - skal ejeren gøre noget - og gør de det nu.... størrelsen - de små holder op med at vokse for tidligt, de store bliver ved med at vokse, ørerne - de stritter altid på de bedste hunde Nå. men lige pludselig står man der med hvalpen på de der 4-6 måneder, alt er som de skal være, nu han det ikke gå galt - her er den - stjernen - mors øjenfryd. Man bliver helt høj. Driker et glas rødvin (til). Juhu, det var det hele værd. Måske var det slet ikke lige den, man havde som superhvalpen, den har bare udviklet sig ovenud forventning. Så kan man glæde sig, og håbe på man kan bearbejde ejerne til at udstille - lægge lidt lokkemad ud. Superhvalpen derimod, solgt til den udstillingsentusia-stiske familie. Dem med de store forventninger både til dig som opdrætter og til hvalpen. Den er blevet alt for stor, ørerne ligger den helt gale vej, eller også har den fået fejlbid. Det er bare noget, man sover godt på om natten. Også selv om man har taget forbehold, for det er jo svært med en hvalp.. alt kan ske, man har talt og talt og bla.bla så er det en skuffelse. Gu'er det så. Eneste løsning for at undgå det, er at købe en unghund, når man er udstillingsglad. Så har man ofte størrelsen på plads, tænderne er skiftet, pelsen kan man nogenlunde vurdere o.s.v. Men den koster altså kassen. Og man går glip af den yndige barndom.\nSom opdrætter er man meget i tænkeboks. Man planlægger - som opdrætter er man dødgod til at planlægge. Kan planlægge ALT. Og planlægge det hele om igen. Dage der starter kl. 03.30 og slutter kl. 02.30. Færger, fly, hotel hvor gang tid tager det at køre.. Træt. Det har man ikke tid til at være. Enten bliver man gammel før tid eller holder sig ung. Udstillinger starter altid tidligt på dagen. Og de foregår stort set aldrig i nabobyen.\nDer kan såmænd hurtigt være en 3-400 km. at køre - hver vej. I Danmark. Det er da ikke noget. Så hører vi også til udenlands. Man planlægger parringer, men tæverne kommer altid i løbetid helt forkert, så man skal lige skrue en parring sammen i forbindelse med højtider ferier eller bare ens arbejde .Arbejde - det er noget, der griber forstyrrende ind i ens hobby. Fødsler, de falder når det sker.\nMen altid når ens dyrlæge har fri - er velvillig - men noget mere bekostelig at hyre. Penge - det har vi nok af. En opdrætter undrer sig tit. Man parrer to champions sammen. gyser ved tanken om hvor vidunderlige hvalpe, der kommer ud af det Og få det mest forfærdelige ud af det Titlerne er ingen forsikring nødvendigvis. Selvfølgelig er sandsynligheden for at få pæne racetypiske hvalpe fra champions større. Men sikker - det er man aldrig Nogle hunde passer bedre sammen end andre. Der kan slå ting igennem, man ikke aner hvor kommer fra, man kender hundene 5-6 generationer tilbage, og så står man ind i mellem med noget man dårligt kan kende. Mulighedene for fejl er utallige. Men, man bliver jo ved med at lave hunde. For det lykkes jo ind imellem. At lave en champion. Og en række kan det da blive til med årene. Det bør det næsten også. Man bør næsten belønnes for al ens arbejde. Og stadigvæk - sundheden er den vigtigste, og sundheden i hovedet. De skal kunne fungere i dagligdagen uden at vække for meget opsigt.\nEn sjov verden\nSå kære hvalpekøber, nu har du læst hvor sjovt vi har det - os opdrættere. Nu forstår du måske bedre hvad der ligger bag når der bliver sagt ”hvor er den flot din hvalp, kunne du ikke nok tænke dig at udstille”? Så slå til, det er sjovt. og din opdrætter bør stå bag dig, hjælpe med at fa vist hunden frem de første gange, og hvad der ellers måtte være af praktiske ting. Det forventes ikke, at man skal kunne klare sig selv i den verden uden guide de første gange. Men det hjælper at have noget gåpåmod, men også at kunne tage det for, hvad det er. Huske at det kan gå kanongodt på den ene udstilling og knapt så sjovt på den næste.\nSelv champions kan rende ind i 2, præmier! Og husk når at er det en hanhund du har, så kunne der jo være tæveejere der fik øje på hans fortrin, og ønskede at anvende ham. Og så er det din tur til at blive kæphøj. En helt speciel følelse. som ingen på din arbejdsplads egentlig helt forstår.\nDet hjælper også meget at vide, at på en hundeudstilling er der en egen stemning af konkurrence. Som udstiller har man i perioder noget så forrygende travlt, hundene skal være klar når de skal i ringen - og det er på minuttet, Så forvent ikke at have din opdrætters fulde opmærksomhed hele tiden. Bliv ikke fornærmet, det er ikke fordi du er glemt, men det kræver ekstrem megen koncentration og opmærksomhed at udstille - specielt når man star med 5-10 tilmeldte hunde, eller flere. Giv en hjælpende hånd - der er altid nok at lave.\nFår du blod på tanden så træd aktivt til i din specialklub, spørg et bestyrelsesmedlem, om der ikke er noget du kan hjælpe med, men lad være med at spørge når det hele koger. Det er en rigtig sjov verden, og du kan altid finde noget du synes om at beskæftige dig med. Så trænger du til en hobby så træd aktivt ind i den danske hundeverden, og du vil aldrig blive gammel.\nArtiklen er fra DKK´s medlemsblad, HUNDEN, nr. 10/1999


Hvad er forskellen mellem MacBook Pro & MacBook ? - Tips for you - Tipsed.Com\nApple i øjeblikket producerer tre bærbare computere i MacBook linje: MacBook, den tynde og lette MacBook Air og MacBook Pro.MacBook Pro er en højere ydeevne model med en tilsvarende højere pris.De er annonceret som "mobile studios" og sælges med funktioner, der er mere tilbøjelige til at appellere til superbrugere.\nMacBook har en 13,3 tommer skærm som eneste skærm mulighed.MacBook Pro har tre muligheder: en 13,3-tommer, en 15,4-tommer og en 17-tommer model.Alle disse visningsmuligheder har en blank widescreen, men Apple sælger også anti-refleks skærme med de 15-tommer og 17-tommer modeller.Disse to modeller har også en AMD Radeon HD 6490M grafikkort, hvilket gør dem i stand til lettere at køre grafiktunge tunge spil og medieafspillere.\nEn regelmæssig MacBook vært for en 2,4-GHz dual-core processor og enten 2 eller 4 GB hukommelse.MacBook Pro kunder kan vælge mellem\nflere forskellige processorer fra 2.3- eller 2.7-GHz dual kerner til 2,3-GHz quad kerner.For 13-tommer MacBook Pro, brugere har mulighed mellem 2.3- og 2.7-GHz-modeller.Ifølge en billedbehandling test af CNET, den 2,7-GHz MacBook Pro har en 15 procent hastighed fordel i forhold til 2,3 GHz model og en 88 procent fordel over en almindelig MacBook.Som standard, en MacBook Pro indeholder 4 GB RAM, som kan opgraderes til 8 GB.\nMacBook Pro tilbyder mange tilpasningsmuligheder, især for sine højere-end modeller.For eksempel kan MacBook Pro købere vælge mellem SATA harddiske og solid state-drev.Solid state-drev er dyrere per gigabyte, men de spare strøm og er mere holdbare end almindelige magnetiske harddiske.Derudover MacBook Pro-computere har mere lagerplads i gennemsnit.Både MacBooks og MacBook Pros tilbyde en vifte af supplerende software til at skabe dokumenter og visning medier.\nMacBook starter ved $ 999 tilpasningsmuligheder ekstra.Det koster $ 100 til det dobbelte tildelingen af hukommelse til 4 GB, og $ 50 til opgradere harddisken fra 250 GB til 320 GB.MacBook Pro dækker en bred vifte af prisklasser, med 13-tommer model starter ved $ 1199, 15-tommer model starter ved $ 1799, og 17-tommer model starter ved $ 2499.En forbedret processor eller en højere opløsning skærm kan tilføje flere hundrede dollars til disse prisskilte.\nSelv om hurtigere processorer i MacBook Pro har potentiale til at brænde mere magt, er disse computere er udstyret med stærkere batterier til at forlænge den samlede batterilevetid.Ifølge tests udført af CNET, en 13-tommer MacBook Pro har en lidt bedre batterilevetid end dens tilsvarende MacBook, når man spiller video.MacBook Pro med 2,7 GHz-processor også lidt bedre end sin 2,3-GHz modstykke.


Irmas blev hacket - sådan blev hun snøret | Hedensted | hsfo.dk\nIrmas blev hacket - sådan blev hun snøret\nAF: AF ELISABET HYTTEL\nPubliceret 04. november 2016 kl. 14:38\nIrma Ravn er meget påpasselig, når hun bruger sin computer. Alligevel lykkedes det svindlere at hacke hendes e-mail. Foto: Martin ravn\njuelsminde - Irma Ravn er normalt påpasselig, når hun læser mails og surfer på nettet.\nDen tidligere skolelærer på Juelsminde Skole og nuværende menighedsrådsmedlem ved Juelsminde Kirke er udmærket klar over, at man skal passe på hackere og folk, der vil svindle penge ud af en.\nAlligevel kom hun i forrige uge galt af sted.\nLæste på telefon\n- Jeg var i sommerhus og tjekkede min e-mail på min telefon. Der var sådan en mail fra Google, hvor der stod, at min gmail-boks var fyldt, og at jeg ikke kunne modtage flere mails. Min kæreste Hans sagde, at det skulle jeg bare glemme, men jeg tænkte, at det var noget skidt, hvis jeg ikke kunne modtage mails, mens jeg var på ferie, siger Irma Ravn, der bor i Juelsminde.\nHun trykkede derfor på linket, indtastede sin kode til sin e-mail og kom ind i sin mailboks, hvor hun kunne slette mails.\nHun tænkte ikke nærmere over det, for alt så ud til at være normalt, også da hun søndag kom hjem og åbnede sin pc.\n- Jeg kunne dog se, at på mailen fra Google stod der en rød advarselslinje om, at hvis jeg ikke kendte mailens afsender, skulle jeg ikke klikke på noget. Den linje stod ikke på min telefon, fortæller Irma Ravn, der skyndte sig at slette mailen. Men da hun mandag formiddag havde været i byen, var der en lang række ubesvarede opkald og beskeder på hendes telefon fra hendes vennekreds.\nVar i Ukraine\nI løbet af formiddagen havde alle hendes kontakter modtaget en mail om, at hun var strandet på den danske ambassade i Kiev i Ukraine og derfor havde brug for penge for at komme hjem. Vennerne skulle derfor betale 19.500 kr. via en bank eller et posthus.\n- Mine venner kunne sagtens gennemskue, at det ikke var mig, der havde sendt mailen, for der var stave- og kommafejl, og jeg ville aldrig formulere mig på den måde, siger den tidligere skolelærer.\nVennerne havde kontaktet hende for at fortælle, at hendes mail var blevet hacket.\n- Jeg var mest bange for, at hackerne ville kunne gå i min netbank, men det afviste en af mine sønner, der er bankmand, fortæller Irma Ravn.\nHun stod dog med det problem, at hendes mail fortsat kunne misbruges, og da hun ikke selv havde teknisk viden til at fikse problemet, gik hun til et lokalt it-firma og fik det til at hjælpe med at redde sin mail.\n- Jeg har fået et nyt kodeord, men alle mine gamle mails og kontakter er væk. Det er da træls, men det havde været endnu mere besværligt helt at skulle skifte mail, fortæller Irma Ravn.\nHun vil fremover være ekstra påpasselig med at åbne mails, hun ikke er fuldstændig sikker på, hvor er fra.\nPå telefonen var der ingen advarsel om, at mailen var suspekt.


fyensstift.dk: Fortællinger i tid og rum\nfyensstift.dk > Publikationer > Stiftsbøger > Fyens Stiftsbog 2011 > Fortællinger i tid og rum\nMarianne Horsdal | Stiftsbogen 2011\nFortællinger i tid og rum\n’Herfra min verden går’ siger vi – om det sted som vi kommer fra. Men bittesmå børn bliver båret omkring, og snart lærer vi selv at gå, først med usikre skridt og senere bevæger vi os ud i den vide verden og kommer vidt omkring, ikke mindst i dag hvor så mange flere rejser ud i den store verden. Vi er fysisk tilstede og i bevægelse i tid og rum og betragter og oplever verden ud fra, hvor vi er. Men vi er ikke kun i stand til at opleve og opfatte verden her og nu. Vi har hukommelse og forestillinger, så vi kan huske noget af det, der var, og forestille os noget af det, der måske skal komme. Når børn er en 3-4 år gamle begynder de at kunne huske situationer, der fandt sted et andet sted og på et andet tidspunkt end her og nu, ligesom de kan begynde at forestille sig noget, der senere skal ske. Det er den autobiografiske hukommelse der begynder at udvikles. Det er på grund af vores autobiografiske hukommelse at vi kan huske tilbage til barndommen – om end ikke den allertidligste, huske vore samspil med verden i andre omgivelser og på andre tidspunkter end der, hvor vi lige nu befinder os, lige som vi bliver i stand til at drømme om og forsøge at forestille os fremtiden.Men vi mennesker kan endnu mere, når vi lærer at fortælle og lærer at forstå andres fortællinger. Gennem fortællingerne kan vi dele den vej, vi er gået i tid og rum, med hinanden, ligesom vi kan dele vore drømme, vores håb og vores forestillinger om fremtiden med hinanden. Når jeg hører en anden fortælle om sine oplevelser er det en stedfortrædende erfaring og oplevelse, jeg deltager i. Jeg ser verden gennem fortællerens perspektiv og kan således i forestillingen rejse i tid og rum og møde en anden verden, end den jeg selv kender til. På den måde gør fortællingerne vores mentale verden større. Vi ser andre perspektiver, indlejres i større sammenhænge; tænk på familiefortællinger, slægtshistorie, verdenslitteratur og verdenshistorie. Fortællinger spiller en stor rolle for oplevelsen af fællesskaber, af identitet og sammenhænge, og fortællinger giver os med deres flerhed af stemmer og perspektiver mulighed for at forhandle mening og sammenhæng ud fra mere end det, vi lige kan se her og nu.Fortællinger er ikke blot tanker og ord, bagved fortællingerne er der følelser og oplevelser af vores samspil med verden i bestemte tidsrum. Fortællinger har en utrolig stor betydning, når vi skal forstå hinanden og os selv og finde mening i tilværelsens forandringer.Den franske filosof Ricoeur, som har skrevet meget om fortællinger og identitet og om forholdet til den anden, har påpeget den tætte sammenhæng mellem svar og ansvar. Jeg er ansvarlig for den måde jeg besvarer den anden på i vores indbyrdes samspil. Det er ingen undskyldning, at det ikke var mig, der begyndte, hvis det er mig, der fortsætter. Den anden er både fuldkommen lige med mig og samtidig helt enestående i sin særegenhed. Jeg kan altså ikke reducere den anden til det samme som mig, og jeg kan heller ikke nedgøre den anden eller skubbe den anden væk, som noget der ikke vedkommer mig. Det er her caritas, næstekærligheden kommer ind i billedet. Næstekærlighed handler om vores måde at besvare den anden på. Lige præcis denne tankegang finder jeg, at livsfortællingerne kan åbne os for. Når vi hører en andens fortælling oplever vi både identifikationen, det fælles menneskelige og det forskellige, det særegne, og vi forledes således ikke til den reducerende og nedgørende opfattelse af medmennesket, som en ’os’ og ’dem’ kategorisering er udtryk for. Og kan vi ikke høre alle andres fortællinger, kan vi i hvert fald tænke på, at de findes.Min egen fortælling begynder i Kerteminde. Min mor brækkede benet tre dage før jeg kom til verden, så jeg tilbragte næsten et halvt år på Kerteminde sygehus med udsigt til Fjorden. Jeg blev hjemmedøbt på sygehuset, og oversygeplejersken Martha Pedersen blev min Gudmor og gode ven.Godt fyrre år senere skulle jeg rydde mit barndomshjem, da min mor var død. I mit barndomshjem havde vi et stort loft, hvor jeg som barn elskede at undersøge de gamle og glemte skatte, jeg fandt deroppe imellem alt muligt gammelt ragelse. ”Nu roder du vel ikke”, råbte min mor op til mig. Nu, efter min mors død, skulle jeg for sidste gang gennemgå ragelset og gense skattene. Jeg genfandt mange ting, stumper af erindring og fortællinger, der nu ikke længere var nogen til at fuldføre. Jeg tog et par af skattene med mig videre, en silkekjole fra tyverne, hvor min mor havde været i England, og hendes brudebuket fra 1935. Meget blev smidt ud og kasseret. Det er en stærkt markeret grænse man krydser, når man rydder sit barndomshjem.Et år efter begyndte jeg at lave livsfortællinger. Jeg indsamlede fortællinger med unge og gamle fra hele landet og udgav den første samling i 1991. Danmark mit fædreland. Og arbejdet med livsfortællinger er fortsat lige siden, og det er blevet til adskillige bøger. Historien om loftet i mit barndomshjem indleder den sidste, Telling Lives, som er min doktordisputats, som lige er udkommet på forlaget Routledge i London og New York. Det har været en lang og fantastisk rejse. Arbejdet med at indsamle fortællinger, at lytte til så mange mennesker og høre deres historier, har givet så meget indsigt. Det er en gave at få love til at høre et andet menneskes fortælling, fordi hun eller han har gået en anden vej i tid og rum og derfor har set verden med andre øjne og oplevet andre samspil, som jeg nu kan få del i og som kan berige min forståelse af verden og af andre mennesker og af mig selv.Men alt for ofte har vi for travlt til at lytte til andre. ”Hvordan går det?” spørger vi. Og alt for ofte lyder svaret: ”Joe, fint nok, jeg har travlt”. Og så nøjes vi med de fortællinger medierne producerer og sidder og lytter til dem i stedet for til hinanden. Måske kunne vi blive bedre til at dele vores fortællinger og oplevelser med hinanden, og dermed også bedre til at være åbne og imødekommende over for fremmede, hvis fortællinger vi endnu ikke kender.Marianne HorsdalProfessor dr. phil. Syddansk Universitet\nMarianne Horsdal, Professor dr. phil., Syddansk Universitet


Blümchen lommeble med bambus | Kristina Hobbs - mor til 5\nKo og Ko sælger den her lommeble til en billig penge, og den er meget lig den fra Little Lamb, synes jeg. Den får min anbefaling med på vejen. Jeg kan godt lide lommebleer, fordi de er så nemme at tilpasse sugeevnen på, alt efter behov.\nEn lommeble er en ble, hvor det ydre er vandtæt eller vandafvisende, hvor der er lukning rundt om maven med enten trykknapper eller velcro, elastikker ved benåbningerne, og hvor der er et hulrum indeni bleen, hvor man så kommer indlæg i. Man kan bruge indlæg, som man selv syer af gamle håndklæder eller af mere fancy materialer, eller man kan – som jeg gør, da jeg ikke har syet noget som helst på en symaskine, siden jeg i Håndgerning i 6. klasse syede dødningehoveder i fint zigzag på mit übergrimme jersey-kondisæt (med ribkant, som jeg syede fast til mit ærme ved et uheld) og blev sendt ned at spidse blyanter hos inspektøren.\nBlümchen lommeble med bambus hedder “med bambus”, fordi der følger to indlæg i lækkert, blødt bambus med lommebleen. Et langt og et kort, så kan man variere eller bruge begge samtidigt. Den ydre skal er af PUL og har fleecefoer.\nBleen er sådan no-bullshit-agtig. Den fungerer, og der er ingen dikkedarer. Den kan endda være rigtig kær, for man kan vælge mellem nogle rigtig fine print, hvis man er til fancy numser. Du kan se hele udvalget her, hvor du også kan kigge på de andre Blümchen bleer.\nDen sidder godt, velcroen i toppen er god og overlapper endda, så man kan spænde den meget ind til nyfødte (medmindre det er en stor baby, som Ava var). Den er One Size Fits All (OSFA hedder det i stofble-mafiaen), fordi den kan knappes mindre foran. Åbningen, hvor indlægget skal ind, er ret fint lukket til med en elastikkant – det har jeg ikke set på andre lommebleer, og det holder indlægget fint på plads bagtil. I nogle lommebleer har indlægget det med at kravle op på ryggen, og så er der våd body. Det et træls, og det sker ikke med Blümchen lommeble.\nDet helt store bonus ved Blümchen lommeble er, at den tørrer meget hurtigt efter vask. Vaskeproceduren er ganske simpelthen, at man hiver indlægget (eller -læggene, jeg bruger ofte to ad gangen til min stortissende Ava) ud, og så putter man lommebleen og indlæggene i blespanden. Luk velcroen.\nSå vaskes begge dele ved 40 eller 60 grader (altid 60 her, andet synes jeg ikke er lækkert) og hænges til tørre. Mikrofiberindlæg og så lommebleen er tør på meget kort tid, helt ned til et par timer udenfor i sol eller blæsevejr. Hvis det hænger indenfor, så tager det lidt længere tid, men dog ikke det døgns tid eller to, som andre bleer kan være om at tørre. Det kræver ikke et gigantisk stash at bleer, hvis man holder sig til hurtigt tørrende bleer.\nNår man som mig har minimum én maskine vasketøj om dagen (5 børn, 2 katte og en mand med husstøvallergi), så er det med hurtig tørring også alletiders!\nTil lidt mere end en hundredlap er Blümchen lommeble med bambus et godt køb, synes jeg.


Faklens Neutzsky-Wulff-tilbedelse fortsætter nu på en selvstændig hjemmeside - vel at mærke den gamle, gode Erwin, og ikke den nye, onde - hvor forfatteren indsættes i en litteraturhistorisk sammenhæng, som må kaldes smigrende (i stedet for at ignorere idioten, som en del anmeldere efterhånden har lært). Der er altså to formål med dette initiativ, dels at udbrede kendskabet til Ervinus Divinus, dels at advare (hvor har jeg hørt det før?) mod Ervinus Diabolus, som man åbenbart synes, man kom lidt for tæt på.\nMan må også gå ud fra, at det bliver forum for de fortsatte, men efterhånden temmelig forsigtige benægtelser. Nu er Faklen så minsandten inspireret af en roman af Undertegnede, som derefter »fulgte« bladet med råd og vejledning.\nUta, som før var politisk aktivist, medgives nu at »høre stemmer«, hun er nemlig ad denne vej blevet advaret mod Forfatterens Onde Planer. Her har vi så forklaringen på, hvordan man kan vide så meget om Hans dybereliggende motiver og planer (ouija boards!) som vistnok går ud på at overtage Faklen, på linje med Politikens planer om at overtage Eliaskirkens sogneblad.\nNu har humoristisk sans jo aldrig været Faklens stærke side, så det nærmeste til satire er vist en harcellering over, at forfatteren tager penge for sine bøger. Jeg er da sikker på, at Rune også ville tage penge for Faklen, hvis han kunne sælge et eksemplar.\nDer er kun een ting, jeg ikke forstår. Siden er redigeret af Morten Halskov Jensen, Rune Engelbreth Larsen og Niels Petersen. Jeg kender jo slet ikke fru Petersen ...


Psykoterapeut: ”En retssag kan være den værste cocktail, hvis du ikke er klar" • POV\nIndland·Liv & Mennesker | Læsetid 6 min.\nChili Djurhuus\t 09.09.2019\n#FORÆLDELSESFRISTEN // SERIE – Selvom forældelsesfristen for mange er ophævet, hvilket er godt, skal man tænke sig godt om, inden man anmelder, siger psykoterapeut Lone Lyager, som har mange års erfaring i arbejdet med ofre for seksuelle overgreb. En retssag drejer sig om bevisførelse – ikke om indlevelse, spejling og omsorg.\n”Når jeg sidder som terapeut med en, der vil anmelde sin gerningsmand, kan jeg godt blive i tvivl, om det eneste der kan hjælpe pågældende, er at få den pædofile dømt. I mange tilfælde lukker det udsynet i forhold til helingsprocessen.”\nI over 30 år har Lone Lyager arbejdet terapeutisk med kvinder og mænd, der har været udsat for seksuelle overgreb. Hun har blandt andet været leder af det tidligere Støttecenter mod Incest, der senere blev til et af de tre landsdækkende CSM-centre (Centre for Seksuelt Misbrugte). CSM-centrene tilbyder gratis rådgivning og terapi til ofre for seksuelle overgreb i barndommen og ungdommen.\nMin erfaring er, at en væsentlig del af en helingsproces i højere grad kan ligge i en konfrontation, hvor den misbrugte vælger at konfrontere sin krænker, og hvor krænkeren tager ansvaret for overgrebene fuldstændigt på sine skuldre” – Lone Lyager\nEn retssag kan være den værste cocktail\nFor Lone Lyager er det vigtigt, at hendes klienter får det bedre psykisk. Og en retssag er ikke nødvendigvis den bedste vej i processen mod at få det bedre. Ifølge Lone er det de færreste, der vælger at anmelde.\n”En retssag kan være den værste cocktail, man kan udsætte en seksuelt misbrugt for. 1: En retssag handler om bevisførelse: Sket – ikke sket. Og det kan være svært at blive konfronteret med. 2: Hvordan vil det føles, hvis der et helt system, der ikke tror på en? 3: Hvordan vil det være, hvis sagen falder? 4: Er den seksuelt misbrugte parat til at få stillet kritiske spørgsmål til selve anmeldelsen, og det man fortæller, der er sket med en? Den seksuelt misbrugte skal være meget stærk for at kunne klare en retssag.”\n“Den krænkede bliver nødt til at spørge sig selv: Er jeg der, hvor jeg kan stå en retssag igennem eller vil jeg få det dårligere af det?” siger Lone Lyager og fortæller at “den krænkede kan risikere at blive slået tilbage i sin helingsproces, hvis pågældende ikke er klar, og sagen falder på grund af manglende beviser”.\nPsykoterapeut Lone Lyager. Foto: Privat\nHeling kan være vigtigere end en domfældelse\nNår man lider af senfølger af seksuelle overgreb, er det ifølge Lone Lyager vigtigt, at offeret bliver mødt med 100 procent accept af det, han/hun er blevet udsat for. Og det sker ifølge Lone Lyager sjældent i en retssag, når det handler om bevisførelse.\n”I det terapeutiske rum er der mulighed for omsorg, indlevelse, spejling og derved heling. Noget der ikke var i barndommen og som ikke er i en retssag. I en retssag får du spørgsmål som: ‘Hvornår skete det, og hvad skete der. Du sagde lige før at – hvordan hænger det sammen med det, du sagde lige før?’ Og så videre. Det er alt andet end omsorg, indlevelse og spejling”, siger Lone Lyager og fortsætter:\n”Jeg kan godt forstå med dem, der har behov for at føre en retssag mod krænkeren for at få denne dømt. Det er, for mange, en vigtig brik i helingsprocessen, men før man når dertil, er det for de fleste vigtigt at blive spejlet og mødt i sin historie og i sine følelser.”\nIfølge Videnscenter for Psykotraumatologi, Syddansk Universitet 2015 udvikler mindst 60 procent senfølger efter seksuelle overgreb begået i barndommen eller ungdommen.\nDen seksuelt misbrugt genoplever pludselig overgrebene som voksen.\nDa tilliden som barn er blevet misbrugt på det groveste, kan mange have manglende tillid til andre i sit voksenliv.\n– Hvornår er man klar til at anmelde sin gerningsmand?\n”Når den seksuelt misbrugte kan sige: ‘Det der er vigtigt for mig, det er at sende et signal om, det her er sket. Jeg har taget magten over min krænker, uanset om denne bliver dømt eller ikke dømt’.” siger Lone Lyager uden at tøve.\nDet er en del af spillet, at der vil blive sået tvivl om offerets forklaring i retten. Hvis offeret ikke bliver troet på, og de myndigheder der skulle hjælpe, svigter, er det med til at gøre folk mere desillusionerede og tro, at det er deres egen skyld” – Ask Elklit\nNår forældelsesfristen sætter en stopper for at anmelde\nDen 1. april 2018 blev forældelsesfristen ophævet for alle sager der pr. 1. april 2018 ikke var forældet. Det betyder, at alle seksuelle overgreb, begået mod børn og unge før 1982, altid vil være forældet. Hvor mange ofre det drejer sig om, og hvor mange der gerne vil anmelde uden at have mulighed for det, er svært at spå om. Ifølge Lone Lyager er det dog ikke nødvendigvis en retssag, og en eventuel domfældelse der er den healende brik.\n“Min erfaring er, at en væsentlig del af en helingsproces i højere grad kan ligge i en konfrontation, hvor den misbrugte vælger at konfrontere sin krænker, og hvor krænkeren tager ansvaret for overgrebene fuldstændigt på sine skuldre. Og det kan sagtens foregå udenfor en retssag. Det er jo dybest set det den seksuelt misbrugte har brug for: At den der krænkede, kan sige ´det kan aldrig tilgives, det jeg udsatte dig for! ‘”\nLone Lyager påpeger, at der er større sandsynlighed for, at krænkeren vil tilstå sine ugerninger i en konfrontation udenfor retssystemet, da han ellers risikerer en dom.\nPotentielle kommende ofres retssikkerhed, når den pædofile kun tilstår i en konfrontation og ikke bliver dømt\nI en spørgeskemaundersøgelse foretaget af denne artikels forfatter blandt 97 seksuelt misbrugte, svarer 56.7 procent voksne ofre for seksuelle overgreb begået i barndommen, at de ikke har anmeldt deres gerningsmand og at gerningsmanden stadig lever. Om deres gerningsmænd begik overgrebne før eller efter 1988 siger undersøgelsen intet om. Dog så tyder meget på, at de fleste krænkere begår overgreb flere gange.\nSpørgeskemaundersøgelse baseret på 97 besvarelser lavet via MonkeySurvey.\nIfølge Ask Elklit, professor i psykotraumatologi ved Videnscenter, er det derfor et dilemma, at mange ofre ikke anmelder deres gerningsmand.\nTil Politiken udtaler han i 2011:\n”Det er en del af spillet, at der vil blive sået tvivl om offerets forklaring i retten. Hvis offeret ikke bliver troet på, og de myndigheder der skulle hjælpe, svigter, er det med til at gøre folk mere desillusionerede og tro, at det er deres egen skyld. Det er vigtigere for psykologerne at arbejde med at få dem til at hænge sammen end at slæbe dem igennem det cirkus, det kan være at gå i retten”, dog pointerer Ask Elklit i samme interview at, ”det er enormt vigtigt at få anmeldt overgreb, fordi mange krænkere har tendens til at gøre det igen.”\nLÆS OGSÅ: Pia Ryding blev udsat for overgreb fra sin stedfar, da hun var 10 år – han blev aldrig anmeldt\nIfølge en spørgeskemaundersøgelse lavet af Statens Institut for Folkesundhed Syddansk Universitet blandt 9. klasses elever i 2008 svarede 2 procent af drengene og 7.8 procent af pigerne at de havde haft seksuel kontakt eller erfaring med voksne inden 15 års alderen.\n4,5 promille af en generation bliver omfattet af en børnesag, hvor sagsbehandleren vurderer, at der har været tale om forældres eller stedforældres seksuelle overgreb på\nKilde, SFI – Det Nationale Forskningscenter for Velfærd Børnemishandling i hjemmet, 2010 Kilde: Årsstatistik om de danske børnehuse 2017, Socialstyrelsen.\nOfrene var ”i gennemsnit 22 år, da de fortalte om overgrebene, og kun 17 % af dem havde valgt at melde overgrebene til politiet”.\nKilde, Socialstyrelsen (2015)\nGennemsnitsalderen for personer, der begyndte et behandlingsforløb, var i 2015 38 år.\nKilde Socialstyrelsen 2015\nI 2017 omhandlede 73 procent af børnehussagerne voldelige overgreb, 23 procent af sagerne omhandlede seksuelle overgreb, mens 4 procent af sagerne handlede om både voldelige og seksuelle overgreb Socialstyrelsen 2017\nLÆS OGSÅ: “Tvivl om den gavnlige virkning af ny lov i sager om seksuelle overgreb mod børn.”\n#forældelsesfristenLone Lyagermisbrugpædofiliseksuelt misbrug


Hylstre - Etiketprintere - Produkter\nStørre printere skal beskyttes i et thermohylster for at printerne fungerer i kolde miljøer som f.eks. køle- og frysehuse, eller for at de blot skal kunne arbejde i udendørs temperatur året rundt. Nogle hylstre er således opvarmede via 230V stik.\nI andre situationer kan et hylster evt. være en hjælp i meget støvede omgivelser.\nTil de mobile printere anvendes typisk små bæltetasker eller skulderrems-tasker, så printeren er lidt bedre beskyttet mod stød og slag samt fugt og iøvrigt lettere at bære rundt på.\nHylstre til Zebra


Advokaten 1 Farvel til Lov & Ret – goddag til nyt Advokaten\nMed decembernummeret af Lov & Ret blev der sat et værdigt punktum for en epoke i den retspolitiske debat. I 14 år har der i tidsskriftet været et væld af gode skribenter, der har ydet et væsentligt bidrag til den retspolitiske debat her i landet.\nSom angivet i den informationsmeddelelse, vi tidligere har udsendt, er det overvejelser om, hvordan vi bedst og mest effektivt anvender medlemskontingentet, som – i samspil med portostøttens bortfald – har ført til, at vi fra nytår indstillede udgivelsen af Lov & Ret. Fremover satser vi på at udvikle Advokaten, som både skal være et blad for branchen og om branchen – og som samtidig skal afløse Lov & Ret som et væsentligt forum for den retspolitiske debat.\nAllerede i det første nummer af Advokaten, der udkommer i januar, vil læseren kunne se de første tegn på forandring, idet vi overfører de faste indlæg om dansk og europæisk retspolitik fra Lov & Ret til Advokaten. Dansk Retspolitik bliver fremover skrevet af landsdommer Lars Lindencrone Petersen, og Europæisk Retspolitik skrives på skift af adjunkt Thomas Elholm og lektor Morten Broberg.\nVi vil også gradvis ændre på indholdet i Advokaten og bringe mere journalistisk bearbejdet stof om advokaternes verden. Vi vil løbende sørge for at offentliggøre artikler med skarpe retspolitiske synspunkter, og vi vil også holde fast i artikler med et mere fagligt indhold.\nDen første store synlige forandring indtræffer efter sommerferien, hvor Advokaten udkommer i et nyt format og i et nyt design, således at form og indhold kommer til at passe sammen.\nI redaktionen, som fremover kommer til at bestå af pressechef Pia Møller, redaktionel sekretær Bente Busck og mig selv, vil vi bestræbe os på at lave et blad, som både medlemmer og omverden vil opfatte som væsentligt og spændende at læse.\nIdeer til artikler, herunder også ideer til indhold og form, ros og konstruktiv kritik – og ikke mindst gode manuskripter, vil blive modtaget med glæde. De kan sendes til Bente Busck (bbu@advocom.dk) eller Pia Møller (pmm@advocom.dk).


Workshop: Poetry Slam udsolgt - Kulturhusene - Høje-Taastrup\nWorkshop: Poetry Slam udsolgt\n20. november 2019kl. 8:45 - 15:45\n« ”Emil Hartmann (1836 – 1892) Alive Again” – Taastrup Musikforening\nTag eleverne med til en danskfaglig skriveworkshop, der har litteratur, sprog, mundtlighed og konkurrence som omdrejningspunkter\nEleverne lærer at skrive sjove digte og finurlige tekster af dansk poetry slams guru Peter Dyreborg.\nWorkshoppen består af show, kreativ skrivning og træning i performance. Alle elever skriver, og alle læser op i mindre grupper. De bedste elever/dem der har lyst, slutter af med at optræde for hele klassen.\nDet bliver sjovt, men sikkert også en smule skræmmende. Men det handler om at udtrykke sig og lære at bruge sproget, både for sjov og for alvor.\nPeter Dyreborg er digter og professionel poetry slammer. Han var med, da poetry slam kom til Danmark i 1999, og han har udgivet syv bøger, senest digtsamlingen “Visitkort” i 2018 og fagbogen “101 poetry slam ideer” i 2019. Han er desuden tilknyttet Det Kongelige Teater, og han er også fast underviser på Brønderslev Forfatterskole for unge.\nEleven kan forholde sig til velkendte temaer i eget og andres liv gennem undersøgelse af litteratur/æstetiske tekster.\nEleven får udvidet sin genreforståelse og ny viden om både poetry slam, litteratur og sprog.\nEleven får nye kompetencer inden for performance og mundtlighed.\nFokus på kreativ skrivning, leg med sproget, og lysten til både skriftlig og mundtlig udfoldelse.\nDato og tid: Onsdag d. 20. november 2019, 8:45-12:00 eller 12:30-15:45\nFoto af fotograf Claus Christensen


Lines Livsstil Camp | Marbella Fitness Camps\nLINES LIVSSTILS CAMP\nEn hel uge med masser af træning, sol, afslapning og nye bekendtskaber.\nPå Lines Livsstil Camp er der fokus på at du får boostet din energi, din sundhed, din krop og dit sind. Campen er for dig, der ønsker at forny din træning og kickstarte din sundhed. Du vil få masser af inspiration og blive motiveret til, hvordan du kan gøre din træning både hård, effektiv men også sjov!\nPersonlig træner, coach og kostvejleder Line Hansen vil stå for træningen under hele ugen, og der vil være 2-3 hold om dagen, de fleste dage. Når der ikke er træning, er der rig mulighed for at slappe af ved det store pool område, tage på shopping i Malaga eller tage til stranden.\nMangler du et energiboost til din styrketræning, et spark til at kickstarte dit vægttab, gode redskaber til hvordan du kan opnå en sund balance i din hverdag, så er det lige netop Lines Livsstil Camp du skal melde dig til.\nUd over de daglige træningshold, vil der være mulighed for at få målt din fedtprocent med en Harpenden Fedttang, og der vil være en workshop omkring de tunge løft (squat og dødløft) samt opbygning af et træningsprogram.\nLine er klar til en uge med fokus på dig, din sundhed og dit velvære, og vil være til rådighed hele ugen, hvis du har spørgsmål om kost og træning. Skal du med?\nCampen er for alle! Mange kommer også alene, så lad endelig ikke det holde dig tilbage.\nVenligst bemærk at datoen for denne camp endnu ikke er fastsat\nLINES LIVSSTIL CAMP


Usynlig nær, nær, nærkontakt - Erik B. Jørgensen\nHjem/Indlæg/Ekspedtioner/Alaska på tværs/Dagbog, Alaska på tværs/Usynlig nær, nær, nærkontakt\nTankerne kan godt gå på, hvor tæt jeg kan komme en bjørn, uden der sker noget. Ikke at jeg har planer om at opsøge det, tvært imod. Jeg har et par gange været inde på 10 meter af en isbjørn, men der har været hunde. Uden hunde er det 20 meter. Her på turen er det en 50 meter på land til en Grizzlybjørn.\nHer til morgen kom den grænse så noget tættere, uden hverken jeg eller bjørnen, vidste det. Jeg var langt væk i drømme land, da mit instinkt vækkede mig. Jeg hørte et par tunge skridt i det, jeg vågner. Samtidigt med jeg griber efter revolveren lyder et kæmpe fnys og galoperende lyd, der forsvinder.\nAlt i mens jeg råber op og sidder klar. Så snart jeg er klar over situation, lyner jeg teltet op og går ud med bjørnespray og revolver, det er tusmørke og intet at se.\nUd over de kraftige bjørnespor 2 meter fra teltet. Så kan vi snakke om usynlig nær, nær, nærkontakt.\nJeg gik i seng og sov videre, underligt nok sov jeg med det samme igen.\nDa jeg stod op klokken 7 og kikkede nærmere på sporene, kunne jeg se, at bjørnen var kommet ned langs floden. Skridtene jeg vågnede ved var ned af en lille sandbakke til teltet.\nDet passer med, at bjørnen har set raften her, det må være her den fnyser, fordi her fra er sporene fuldstændig fræst op, der er godt nok blevet startet og løbet ind i landet.\nSikke en oplevelse at tænke på, mens jeg padlede afsted igen. Igen var himlen fyldt med skyer i alle højder og terrænet og farverne var lige så fantastik som igår. Når den lave efterårssol står ind på alt dette, er det så fantastisk.\nJeg havde så meget at se på, mens jeg hyggede mig der nedad. Floden er blevet bredere, den er mange steder mellem 50-100 meter bred, men mange steder er der meget lavvandet.\nJeg så oven i købet en gammel hytte ved den første biflod, mens laksene hoppede rundt.\nIgen i dag har der været mange laks. En af dem hoppede lige ved siden af mig, jeg fik et kæmpe chock, da plasket nærmeste sprøjtede vand ind på mig.\nI dag dukkede de døde laks op i vandet. Har set en del, så giver det mening med alle de mågeflokke.\nSå også 3 grizzlybjørne igennem dagen, alle nær floden. Den første så jeg meget kort. Den anden løb væk. Den sidste blev, da den var ved at spise laks, den gik lige 10 meter op og så mig an. Herligt syn.\nJeg fik også øje på et skellethoved fra en elg, med gevir. Gik i land og så på det, var helt sikkert fra en jagt, på den måde det lå og alt andet var væk. Desværre var geviret ikke ret pænt.\nEllers var der som altid ørne, islom, gæs og småfugle.\nDe sidste 2,5 time blev hårdere. Først fik jeg en ordentlig regnbyge og kraftig vind. Vinden hev og sled i mig resten af dagen. Flere steder blæste jeg tilbage, hvis jeg ikke padlede mod strømmen.\nDerfor gjorde det ikke så meget da jeg slog lejr. Fandt ikke verdens bedste lejrplads, her er jævnt, men alt er smurt ind i fint jord.\nEndnu en herlig dag, jeg er så lykkelig over den her fine afslutning på turen. Noatak River giver mig en masse ekstra oplevelser.\nDag / Lejr: 66/57\nPos: 20 67 53.669 / 160 47.341\nKm / Km i alt: 61,3 / 362,6 km padlet, tracket med GPS.\nHøjde: ligger i 135 meter. Startede i dag fra 192 meter.\nVejr: 8-15 grader. En del skyer i alle højder hele dag, lidt sol. Let vind. Fra eftermiddagen af kraftige bygger frisk til hård vind fra sydvest.\nJørgen Nielsen 20. august 2014 af 10:42\nDu skulle møde MAX HUNT han er på vej til new York i en Landrover han er komme fra Russland og køre ned i gennem :-) to tosset dansker på eventyr :-)\nErik B. Jørgensen 20. august 2014 af 07:22\nHilsner fra Erik – han vurderer, at han har gået med 25-35 kg. på ryggen.\nHenrik Felding, Silkeborg 19. august 2014 af 23:12\nMoskusokser, ørne, islom, gæs, laks, rensdyr, bjørne, det må være en\nkæmpe oplevelse at bevæge sig igennem den natur, og efter dine beskrivelser er det omgivende landskab også smukt og storslået.\n– Dejligt at følge med i!\nNatte-mødet med bjørnen må have fået adrenalinet frem i blodårerne.\nVi har lidt svært ved at forstå, at du ikke griber en laks og får dig en festmiddag.\nImponerende, at du så stabilt holder de ca. 60 km pr. dag.\nGentager lige mit spørgsmål om hvor mnage kg du gik med på ryggen på vandreturen… ?\nFortsat godt eventyr!


Singletråden - Side 42 - Debatten\nSide 42 af 1189\nIndlægaf Viskelæder » 16. jan 2016, 09:44\nJeg kan godt forstå, du havde lyst til det, og han har jo været en, som du før kunne vise den slags ting til. Jeg tænker egentligt, at I er lidt søde, at I hver især bliver lidt awkward og over-venlige, fordi I forsøger at håndtere en mærkelig situation på bedst mulig vis\nIndlægaf Viskelæder » 16. jan 2016, 09:45\nArh, det er da også træls. Og typisk\nIndlægaf In_your_eyes » 16. jan 2016, 09:49\nDe evige tre, eller flere...\nIndlægaf Viskelæder » 16. jan 2016, 09:50\nJeg skal ud og bowle med en veninde i aften (prolle-aften) og ud og have drinks. Jeg glæder mig! Selvom jeg endda også havde planer både torsdag og fredag, og aftaler flere dage i træk er nok til at dræne mig fuldstændig. Men jeg har ikke været ude og lave noget i laang tid, min veninde er fantastisk, og jeg har en rigtig fin, helt casual kjole, som sidder godt på mig. Der er en DJ, der har tilbudt at give mig drinks, hvis vi kommer hen på en bestemt bar, men han har skrevet til mig mange gange, og han er lidt for typisk-kedelig-dansk-mand/far til mig.\nMen jeg gider godt være fuld, være mega dårlig til at bowle og grine. Og så morede jeg mig over, at da jeg bestilte bowlingbane, kunne jeg vælge de navne, der skal fremgå på vores point-skærm. Lad mig bare sige, det blev nogle upassende navne.\nIndlægaf Sophaya » 16. jan 2016, 09:54\nIndlægaf klumphen » 16. jan 2016, 09:55


Meyers vil lede kantine- og cateringbranchen med en ny bæredygtighedsstrategi, der skal gøre hele branchen klimaneutral inden årtiets udgang.\nOffentliggjort: 23.03.21 kl. 07:50\nTil maj udruller Meyers en ny bæredygtighedsstrategi der skal sikre, at der bliver udledt halvt så meget CO2 i cateringbranchen i 2030. Selv vil Meyers være CO2-neutral i 2025. Det skriver Børsen.\nDet er blandt andet en ny CO2-måler, som skal hjælpe omstillingen på vej. Værktøjet kan måle klimaaftrykket på hver enkelt grøntsag kokkene bruger i køkkenet, hedder det.\nUdover en CO2-måler skal Meyers knapt 100 kantiner og køkkener levere månedlige CO2-rapporter til hovedkontoret. Kokkene skal ifølge Meyers' hjemmeside desuden uddannes i at lave mere klimavenlige retter, og køkkenchefernes bonusser vil være delvis bundet op på mængden af grøntsager, de serverer for de cirka 40.000 gæster hver dag.\n"Idéen har hele tiden været et grøntsagsbaseret køkken, der ikke er en afstraffelse i munden. Så går folk også mindre op i, hvor mange gram kød de putter i kæften. Og vi er siden rykket ind på et business to business-marked, hvor vi oplever stigende efterspørgsel på at kunne opgøre klimabelastning," siger grundlægger Claus Meyer til Børsen.\nTidligere har FødevareWatch skrevet, at en af konkurrenterne til Meyers, Cheval Blanc, ligeledes har udviklet en CO2-måler, der skal hjælpe med at illustrere, hvordan kantinekoncernen kan reducere sit klimaaftryk.\n"Vores kunder har været meget fokuseret på fremtiden. De har ikke slækket på deres forventninger til, at vi skal nedbringe madspildet og CO2-aftrykket," sagde Claus Tingstrøm, adm. direktør i Cheval Blanc, tidligere på måneden.\nMeyers får stor kantineordre


Mennesker | John Vedsegaard foto, kunst, billeder, tutor\nTegninger af og fotos forskellige mennesker.\nDette er et foto, optaget med Sony A7 og en indbygget app.\nMusiker optaget med digitalkamera, uden efterfølgende billedbehandling. Det er taget ved vores sommerfest.\nDe må alle bruges andre steder, mod kildeangivelse, ingen afgift til mig ved brug, de fotos der stammer fra museer har muligvis rettigheder tilknyttet, du må spørge museerne om dette.\nNæsten alle på denne side er lavet efter fotos, der er manipulerede i PhotoShop. Effekterne er helt forskellige på hvert enkelt billede, så jeg kan ikke give en standard opskrift på hvordan det gøres.\nDog kan jeg anbefale et gratis plugin, NKS det har en masse nye pensler og alt muligt andet sjovt. Jeg ved ikke om det kan bruges i CC udgaverne.\nUd over de her viste, har jeg også versioner i højere opløsning. Men det er forskellig opløsning for hver enkelt billede. Har du brug for dem i højere opløsning, kan du sende mig en mail og bede om det, jeg tilsender dig derefter billedet gratis pr. email.\nFor jeg kan lave denne gratis service for dig eller andre mennesker, skal du højreklikke på billedet og kopiere navnet på billedet, så har jeg en chance for at finde det. Da der ligger flere hundrede tusinde billeder på min harddisk, er det et absolut krav at du selv gør denne del af det, alternativt må du nøjes med dem som de er, hvilket vil sige lavere opløsning og altid 1200 pixel brede.\nP.S. Krøjer, med mine tilføjelser.\nNæste billede er P.S.Krøjer, tilføjet lidt moderne både og moderne drenge (redigeringerne er lavet af mig). Det oprindelige billede er fra Statens Museum for kunst, de har indscannede versioner liggende til gratis download.\nÆldre billede fra en ferie i Sverige. Billedet er solgt. Den version du kan se her kan frit downloades, lige som mine andre tegninger af mennesker.\nBilledet Kystbanen, findes udelukkende digitalt og er fremstillet digitalt. Min egen version er kun lidt bedre opløsning.\nBilledet er oprindeligt et foto, men manipuleret til det du ser, det kan vendes 180 grader og stadig være samme motiv.\nDigital tegning af Klovn, mennesker.\nSimpel tegning efter foto.


Salon Iris Professional - Salon Iris online booking system - i-Beauty.dk v/SKØN\nVejl. udsalgspris 775,00 DKK (inkl. moms)\nPerfekt til store saloner!\nHvis du er en stor salon, der ønsker at køre kompleks lønningsliste, detaljerede rapporter, belønne dine topklienter, strømline planlægning, tillade 24/7 online booking og reducere ubesvarede aftaler så er Salon Iris Professional alt, hvad du har brug for!\nProfessional pakken får du for kun 775 kr / måned, ubegrænset antal bruger og til flere klinikker i samme kæde (* En computerlicens til en placering). Pakken inkluderer også:\nPåmindelser om aftale\nKommende aftalepåmindelser leveres automatisk til klienter via tekst eller e-mail, når de har en aftale, der kommer op. Bare en hurtig engangsopsætning, og ingen går glip af Salon Iris Automated E-mail og SMS!\nIntegrerede betalinger betyder hurtigere checkouts, færre fejl og enkel rapportering. "Meet and beat rate" betyder, at du sparer på hver swipe! Med integrationen af kreditkortbehandling kan du også få adgang til flere funktioner, såsom fakturering af medlemskab, kundevendt portal og gemme et kreditkort på fil!\nKlientstyring og loyalitetspoint\nLever en klientoplevelse som ingen anden ved at tilpasse tjenester baseret på klienthistorik, detaljerede noter, klientbilleder og tidligere køb. Giv et loyalitetsprogram baseret på dine foretrukne point eller belønningssystem for at tiltrække og fastholde flere kunder.\nKraftfulde rapporter og betjeningspanel\nVælg mellem over 200 indbyggede rapporter til kunder og ansatte! Kør lønningsliste, kontroller dine salgssummer og servicestatistikker plus meget mere. Se hurtigt på din kommende dag med vores avancerede dashboard komplet med produktivitetsmåler og kommende aftaler.\nMobile apps til Apple & Android\nVores mobile apps er formateret til at gøre det nemt at administrere din salon på flugt. Tjek din tidsbog. Tjek klienter ind og ud. Gennemgå formelnotater. Det er som at have en mini-version af Salon Iris, lige i lommen!\nHold din salon åben døgnet rundt og øg bookinger med kraftfuld, tilpasselig online salonbestilling! Dit websted indeholder online planlægningsfunktioner og er helt dit eget. Tillad kunder at logge ind og administrere deres aftaler, anmode om nye og tilføje deres kreditkort i arkivet.\nSend tilpassede, foruddefinerede eller engangs-e-mail-kampagner. Vælg en kampagne, vælg din klients kriterier, indstil dens tidsplan, og Salon Iris vil tage den derfra! Se hvad der fungerer, og hvad der ikke er med open rate-synlighed, og gør din marketingstrategi til en succes!\nTag hovedpinen ud af lønningslisten! Spor lønningslisten for hver medarbejder baseret på unikke satser, komplekse provisioner eller endda undtagelser med vores robuste lønningsfunktionalitet. Med brugervenlige rapporter kan du selv eksportere til en service eller udskrive løncheck.\nTil pakken følger der en gratis hjemmeside med!!\n* For at tilføje yderligere computerlicenser eller yderligere placeringer bedes du kontakte vores saloneksperter på (800) 527-7600 (engelsk talende suport) eller i-Beauty 3323 8018.


Hamster bure | Randers Volieren | Hurtig levering\nDet er vigtigt at man investere i et solidt hamster bur, da dette vil være dit kæledyrs nye hjem. Hamster bure kan købes i forskellige størrelser og materialer så det passer til din hamster.\nDerudover er det vigtigt at vælge det rigtige bur til lige præcis den hamster du har.\nVores HAmster bure\nHamsteren er et natdyr, dette vil sige at den sover hele dagen og er aktiv hele natten. Derfor er det vigtigt at man placere buret et sted hvor det ikke er til gene for dig, og hvor den har ro om dagen til at hvile. Derudover skal man placere buret et lyst og tørt sted uden træk.\nEn hamster har nemt ved at stikke af. Derfor er det vigtigt, at man anskaffer sig det rigtige bur for den hamster art man har valgt.\nVi anbefaler et bur med målene:\nDenne størrelse vil sikre at din hamster har nok plads til at bevæge sig i.\nDet er vigtigt at man ikke bruger støvende bundmateriale, da dette kan give din hamster udfordringer med at trække vejret. Vi anbefaler at man bruger hø, halm, høvlspåner, etc.\nHamstere har brug for noget at gnave i, derfor er det vigtigt at hænge grene eller frugt i buret engang i mellem.\nI buret skal der være et hamster hus/hule, som ikke er lavet af plastik eller pap, da hamsteren kan bide/tygge igennem det.\nHamsteren er et klogt og hurtigt dyr. Hamsteren er mester i at stikke af og gemme sig i det mindste afkroge eller huller man kan finde i et hjem. Derfor anbefaler vi at man anskaffer sig en løbegård til sin hamster for, at sikre at den ikke stikker af og kommer galt afsted.\nMan skal have i mente at hamstere bider hårdt, men de kan tæmmes til at blive løftet op i hænderne, dog skal man huske at bruge den anden hånd som støtte.\nNår man først får anskaffet sig en hamster, skal den først vænne sig til din lugt før den føler sig tryg. Dette kan gøres ved at man fodre den med hånden nede/inde i buret, ellers kan man efter man har vasket hænder og tørret dem af kan du tørre dine hænder igen med en serviet og ligge den inde i hamsterens hus/rede.\nMan skal passe på med at løfte hamsteren rundt om maven eller med et fast greb, da dette vil gøre hamsteren bange, hvor den derefter vil begynde med at bide og prøve på at stikke af.\nAlt overskydende foder skal fjernes hver dag og frisk vand skal fyldes op. Dog skal den færdige tørre hamsterfoderblanding forblive i buret, da dette kan holde sig længe udenfor.\nHamsteren er et meget rent dyr, og går typisk på toilet det samme sted. Dette gør at rengøring ikke skal ske så ofte, som med andre dyr. Vi anbefaler at man skifter toilet hjørnet hver anden dag.\nVores udvalg af hamster bure\nEn hamster har brug for masser af plads og aktiviteter. Aktivering kan være leg med dig, men det kan også være ved brug af diverse former for legetøj, der kan aktivere hamsteren når du ikke er der.\nHusk: Hamster bure holder i lang tid, og vi vil derfor anbefale at man investere i et solidt produkt.\nHUSK at se mere om hamster huse og tilbehør HER.