Tyranie většiny bývá považována za jednu ze zásadních hrozeb demokratického uspořádání státu. Cílem cyklu je zhodnotit riziko tyranie většiny v podmínkách soudobého systému reprezentativní demokracie a navrhnout mechanismy, jejichž prostřednictvím lze toto riziko minimalizovat. Náplní dnešní části bude rozbor třetí, psychické tyranie, která se jeví jako nejnebezpečnější, plus závěr cyklu.\nNejprve se však opět pokusím tento typ tyranie většiny charakterizovat a vyzkoumat jak a proč vzniká. Stejně jako u předchozích částí i nyní předpokládejme, že se pohybujeme v kontextu demokratické společnosti, jejímiž zásadními atributy jsou, jak jsem již uváděl výše, rovnost práv a rovnost podílu na veřejné moci založené na myšlence, že názor každého člověka má stejnou hodnotu a stejné právo být respektován.\nOdtud lze vyvodit, že kritérium správnosti a síly určitého názoru v demokratické společnosti bude v zásadě kvantitativní. Jinými slovy silnější a správnější bude ten, názor, který je zastáván většinou. Právě tento názor se stane veřejným míněním a bude mít největší vliv na společenské směřování ve všech oblastech lidského života. Zde se tudíž již nebavíme pouze o sféře veřejné, kde je možné za pomoci výše uvedených mechanismů a institutů zajistit menšinám alespoň možnost se kvalifikovaně vyjádřit k tématu. Psychická tyranie většiny disponuje působností i nad soukromou sférou a tedy soukromými názory každého člena společnosti.\nVětšinový názor tedy definuje, který názor je normální a který nikoliv, čímž vlastně obchází veškeré mechanismy, jež se snaží omezit systémovou tyranii většiny tak, že působí na samotného voliče ještě předtím, než skrze volby vyjádří svůj názor a tedy ještě předtím, než se může z voleb vzešlá menšina zapojit pod ochranou zmíněných mechanismů do demokratické diskuse.\nVeřejné mínění tedy určí konformní chování a konformní názory a strach menšin z toho, že budou odstaveny a odříznuty na okraji společnosti a vystaveny formálním i neformálním sankcím jim zabrání vyslovit svůj skutečný názor ještě předtím, než se tento názor dostane pod ochranu systémových mechanismů. Mimo strach zde hraje roli i určitá autocenzura.\nPokud se můj osobní názor příliš liší od veřejného mínění, začínám o něm přirozeně pochybovat a pod společenským tlakem od něj postupně stále více upouštím. Jinými slovy, neustále si pokládám otázku, jak si mohu myslet, že pravdu mám já, když převážná většina, ta obrovská masa lidí, z nichž se skládá veřejné mínění, tvrdí něco úplně jiného. Takto tedy mohou a priori zanikat některé názory ještě předtím než byly vysloveny.\nCelý tento systém vlády veřejného mínění je však spojen s jedním obrovským rizikem, kterého si všiml právě Alexis de Tocqueville. Slovy docenta Kysely vyřčenými na ústavněprávním semináři v Liberci je to strach z upadnutí do universální šedi. Ten se skládá hned ze dvou na sobě vzájemně závislých částí. První obava varuje před likvidací alternativních názorů, které jsou jedním z nejsilnějších motorů společenského vývoje. Nebýt pluralismu názorů, demokratická společnost by neměla o čem diskutovat, z čeho vytvářet kompromisy a tedy, jak se posouvat dál. Toť vysvětlení slova universální.\nDruhá obava se pak zaměřuje na fakt, že universální názor veřejného mínění nebude z objektivního hlediska nikdy ten nejlepší možný, ale bude pouze průměrný či spíše podprůměrný. Jelikož je společnost složena z lidí s podprůměrnými, průměrnými i nadprůměrnými rozumovými schopnostmi, jako jsou kritické myšlení, vzdělání, a zejména odolnost vůči reklamě, populismu a dalším produktům mediálního světa, bude finální všeobecně přijímaný názor, který se stane veřejným míněním, ten, který bude pochopen a akceptován většinou. Tato většina však nikdy nebude složena z těch nejlepších, nýbrž pouze průměrných a tudíž i manipulovatelných. Toť vysvětlení slova šeď.\nZbývá poslední otázka a to, jestli vůbec a popřípadě jak můžeme psychické tyranii většiny zabránit? Jelikož se rozvíjí na psychické úrovni, i metody její eliminace mohou být pouze na této úrovni. Právně lze zakotvit pluralitu názorů, svobodu myšlení i projevu, ovšem nic z toho nebude stačit ve chvíli, kdy bude existovat nevraživost veřejného mínění vůči čemukoliv cizorodému a zároveň strach jednotlivců vyřknout svůj alternativní netradiční názor.\nZ tohoto důvodu je klíčová zejména výchova a osvěta na obou úrovních. Je potřeba učit společnost, že tolerance vůči jiným názorům je nutná a správná, neboť právě pluralita názorů vede k rozvoji a zároveň je potřeba učit jednotlivce, že musí překonat svůj strach a projevovat své názory i přes nesouhlas většiny, neboť ať už on či další, které osloví, mohou v demokratické společnosti z dlouhodobého hlediska lecčeho docílit a změnit tak celé veřejné mínění.\nPřesto však právě psychickou tyranii většiny považuji za nejnebezpečnější z vyjmenovaných typů, neboť vychází z lidské přirozenosti být konformní, a tudíž je boj proti ní nejtěžší.\nAbych celý příspěvek shrnul, jsem toho názoru, že tyranie většiny není zcela vyčpělá hrozba, nýbrž stále ještě může v demokratických společnostech napáchat zásadní škody. Její největší nebezpečí plyne dle mého názoru z jejího psychického typu, proti němuž neexistuje jiná obrana, než vytvoření co nejtolerantnější a nejvyspělejší občanské demokratické společnosti skrze výchovu a osvětu.\n Tocqueville de A.: Demokracie v Americe, 3. vydání, Leda, Praha 2012, s. 249 — 255; 731 — 733.\n Mucha, I.: Sociologie pro právníky. Sociologie a právo v multimediálním věku., Aleš Čeněk, Plzeň 2011, s. 145 — 147.\n Jako důkaz tvrzení, že převážná většina společnosti je konformní využiji jak teorii anomie Roberta K. Mertona, tak i teorii etiketizační, jež je založena na předpokladu, že držitel moci (v demokracii tedy majorita) definuje konformitu: viz Mucha, I.: Sociologie pro právníky. Sociologie a právo v multimediálním věku., Aleš Čeněk, Plzeň 2011, s. 152 — 154.\n Cabada L., Kubát M. a kolektiv: Úvod do studia politické vědy., Eurolex Bohemia, Praha 2002, s. 117 — 124.\n Mucha, I.: Sociologie pro právníky. Sociologie a právo v multimediálním věku., Aleš Čeněk, Plzeň 2011, s. 207 — 253.\nAutorem cyklu je pan Filip Horák, 16. 9. 2014 na serveru kZamyšlení.cz (konec)\nAutor článku: Redakce | Vydáno: 12. 9. 2015 | Přečteno: 1 106 × | Prestiž Q1: 5,47\nSouvislé články: :: ↓ ↓ :: O tyranii většiny (1/4) O tyranii většiny (2/4) O tyranii většiny (3/4) Tyranie většiny (ještě jinak) Skoncování s tyranií bez násilí (1/2) Skoncování s tyranií bez násilí (2/2) Dobrovolnost jako prostředek proti tyranii Přes anarchii k tyranii


K ošetření pokožky | gurmankoreni.cz\nÚvod → Indická kosmetika, Ajurvéda → K ošetření pokožky\nAjurvédský univerzální olejíček s neemem Ayucare\n150ml, Ayucare Neem All purpose oil - Ajurvédský univerzální olejíček s neemem Ayucare\nDelikátní vysoce účinná směs neemového oleje, eukalyptového oleje a Tea Tree oleje. Hloubkově čistící olej s antibakteriálními účinky a osvěžující vůni. Lze použít na všech typy pleti a především jej oceníte při svědění a suché kůži, stejně jako u problematické aknózní pleti. Při pravidelném používání ajurvédského oleje je pleť jemná hladká a přirozeně hydratovaná. Neem pomáhá i při hojení kožních onemocnění jako je akné. Může být použit i v koupeli, pro ajurvédskou masáž apod.\n© 2020 Vlasta Waliyah Vyhnankova Všechna práva vyhrazena. Zobrazit panel o souborech cookie.


Díky za článek. Vystihuje můj názor, který snad už pochopí i ostatní.\n10. prosince 2008 14:04\nMimochodem rád bych vážené čtenáře informoval o aktuálním dění v Řecku - byla vypálena Národní knihovna v Athénách, uhořel jeden člověk ve svém bytě, který byl rovněž zapálen. Zapáleno bylo mnoho obchodů a levičácké lůzy je v athénských a soluňských ulicích cca 10x víc, než policistů - kteří odmítají střílet ostrými náboji... :/\n11. prosince 2008 13:30\nDovedu si predstavit, ze bych pri sve obrane nebo obrane sve rodiny usmrtil cloveka, ale nekoho odbouchnout kvuli auta nebo rozbite vylohy bych nedokazal a to ani kdyby to bylo legalni.\nRadeji stravim par dnu komunikaci s pojistovnou nez mit do konce zivota problemy se svedomim.\n11. prosince 2008 15:33\nProc nenasadej gumovy projektily?\n11. prosince 2008 22:08\nTomáš Sobek píše…\nPrávní positivismus je v současnosti nejsilnější v zemích common law. Berte to ode mě jako informaci.\n8. února 2009 22:51


Heliodor Píka – legionář a vojenský diplomat (4.4.2014 - 30.11.2014) - Vojsko.net\nZveřejněno: 16. 7. 2014 12:00 Napsal Slezské zemské muzeum\nHeliodor Píka – legionář a vojenský diplomat\nK připomenutí 65. výročí justiční vraždy generála Heliodora Píky připravil Památník II. světové války výstavu, která H. Píku představí v jeho roli legionáře i vojenského diplomata.\nHeliodor Píka se narodil v roce 1897 ve Štítině na Opavsku, jako příslušník československých legií se zúčastnil bojů na francouzské frontě během 1. světové války. Vystudoval na Vysoké škole válečné v Paříži, působil na Vojenské akademii v Hranicích i na Hlavním štábu československé armády. Od roku 1932 do roku 1937 byl vojenským atašé v Rumunsku s akreditací i pro Turecko. Během druhé světové války vytvořil odbočku čs. odboje s krycím názvem DORA, pracoval jako politický a vojenský zmocněnec čs. vlády i jako náčelník Čs. vojenské mise v SSSR.\nPo válce se stal podnáčelníkem hlavního štábu, již v této době byl ale sledován. Po komunistickém převratu v únoru 1948 byl z armády propuštěn a posléze uvězněn.\nDne 27. prosince 1948 byl obžalován z vojenské zrady, zločinu zneužití úřední moci a zločinu neoznámení trestných podniků. V lednu 1949 byl pak gen. Píka v tajném přelíčení odsouzen k trestu smrti provazem a dne 21. června v 6 hodin ráno popraven oběšením ve věznici v Plzni-Borech. Teprve v roce1968 byl gen. Heliodor Píka zproštěn viny.\nNa výstavě návštěvníci kromě řady fotografií a dokumentů uvidí také osobní zbraň Heliodora Píky – předmět o to unikátnější, že po H. Píkovi se dochovalo jen nemnoho osobních věcí.\nMísto konání: Památník II. světové války, Hrabyně\nDoba konání: 4.4.2014 - 30.11.2014


Jak kánonické režimy renesance zlepšují náš design uživatelského rozhraní. duben 2020\nJak kánonické režimy renesance zlepšují náš design uživatelského rozhraní.\nKdyž vidíte inspiraci, co přesně hledáte? Technika, barevná paleta nebo konkrétní tvar?\nJako designér se každý den snažím mít kvalitní čas na inspiraci. A když pozoruji inspiraci, snažím se zachytit nejčistší koncept za inspirací nebo za technikou a přemýšlím o způsobech, jak ji aplikovat na svůj design.\nVěřím, že nejlepším způsobem, jak jít do budoucnosti, je podívat se na minulost, a tak jsem v raném moderním italském umění našel skvělé způsoby, jak aplikovat na můj styl a rozvíjet své ilustrace a své uživatelské rozhraní. Tyto režimy jsou slavné čtyři obrazové techniky, které charakterizovaly rané moderní italské umění, tzv. „4 kanonické malířské režimy renesance“. Jmenují se Sfumato, Unione, Chiaroscuro a Cangiante.\nSfumato je obrazová technika, ve které se barvy mísí dohromady. Vytváří obrázek, který nemá žádné čáry nebo hrany okolo postav, čímž vytváří jemný mlhavý efekt.\nKlasickým příkladem pro pochopení tohoto režimu je porovnání dvou velkých obrazů Botticelliho a Leonarda da Vinciho. Botticelli nepoužívá Sfumato. Na obrázku jsou opatrné obrysy, ale můžete jasně vidět černý obrys definující Venusovu bradu. Naproti tomu Leonardo používá Sfumato k vytvoření naturalistické gradace stínů na jeho Monalise.\nLeonardo byl horlivým pozorovatelem přírody a zajímal se o opakování způsobu, jakým naše oči vnímají svět. Nevidíme obrysy kolem předmětů nebo lidí. A tak Leonardo používá Sfumato k reprezentaci světa, jak to vidí naše oči.\nPřistátím ve světě digitálních produktů, dobrou filozofií, kterou máme v Design Chapter v Chama, je to, že v našem designu neprovádíme žádné změny, vylepšujeme ho. To znamená, že nezačínáme od nuly, když chceme vytvořit něco nového. Vylepšujeme něco, co již existuje. Začneme tím, co máme, a přidáme naše výzkumy a znalosti, abychom vybrali cestu, kterou musíme sledovat. Tak jsem se začal zabývat celým produktem a představil koncept Sfumato, abych vylepšil naše ilustrace a design. Začal jsem to používat u chlapa, který je dobře známý našim uživatelům, naší postavě zvané Chamoso. Je klíčem k komunikaci na našem uživatelském rozhraní se zákazníky a samozřejmě jsme svou pozornost zaměřili především na vytvoření nové verze tohoto chlapa.\nUvědomte si, že tvary Chamoso jsou stejné pro obě verze. Ale stejně jako porovnání Botticelliho a Da Vinciho jsem poprvé upustil obrysy kolem objektu. Přestože jsem použil plochý styl, aplikoval jsem odstíny, které sjednocují tvar. Pak jsem změnil výraz na sofistikovanější stopy.\nTo platí také pro prvky uživatelského rozhraní. Komponenta, která je dobrým příkladem, jsou Karty. Je velmi běžné vidět kartu v pravidelném stavu se zbytečnými obrysy nebo vrženými stíny. To nepřináší žádné zprávy a je to další informace v oblasti, která již má spoustu informací.\nPoužíváme kontrastní pozadí jako prvek k oddělení karet, upustíme vizuální informace, abychom upozornili na skutečné informace.\nK definování některých stavů uživatelského rozhraní můžeme použít stíny a obrysy.\nDruhý režim se nazývá Unione a je velmi podobný Sfumato. Ve skutečnosti je to reakce Raphaela na Leonardovu Sfumato. Unione se také pokouší vytvořit pomalou gradaci barev, ale na rozdíl od Sfumato, Unione používá živé a sytější barvy. Můžete to vidět níže v Raphaelově paitingu. Podobně jako Leonardo Raphael nepoužívá obrysy, ale na rozdíl od Leonarda používá Raphael jasné barvy.\nNe tak zářivé jako Raphaelovy barvy v jeho malbě, použil jsem tento koncept k vytvoření více sjednoceného designu uživatelského rozhraní s trochou modré saturace při gradaci barev. Díky této nasycení se obrázky stanou konzistentnějšími a také jsem využil příležitosti použít barvy značky v celé kompozici.\nAbych toho dosáhl, vzal jsem odstíny šedé, které skládaly můj obrázek, a nasycovaly je modrou.\nTaké jsem vytvořil zákal pomocí pevných tvarů. Jedná se o velmi sofistikovaný detail, který měl zpočátku úžasný výsledek, ale je ještě silnější, když aplikujete celý koncept na kompozici.\nAbychom vysvětlili naše kompoziční myšlení, musím nejprve vysvětlit třívrstvý koncept:\nJe to koncept, který se mi opravdu líbí, ve kterém je uživatelské rozhraní 3D prostředím. Je založen na konceptu Elevation by Google Material Design. Také pomocí 2D elementů a plochého stylu musíte za celek považovat celek jako 3D prostředí, takže můžete definovat 3 vrstvy a jedna má funkci, která prospívá ostatním.\nPrvní je pozadí a jeho hlavní funkcí je zvýraznění následujících vrstev, obvykle použitím barev a tvarů, které kontrastují s prvky druhé vrstvy.\nDruhým je dirigent k třetímu. Normálně je to rozhodnutí, které uživatel učiní.\nA poslední, třetí vrstva, definuje interakci a změnu nebo finalizaci toku. Normálně se jedná o vrstvu Akce nebo vrstvu, která zvýrazní informace pro uživatele, aby definoval akci, kterou provede.\nTyto tři vrstvy jsou dlouhý předmět, ale věc je taková, že pokud si hluboce všimnete rozhraní, která máme v našem každodenním životě, budete moci tento koncept snadno identifikovat. To ukazuje na vysokou kvalitu informační architektury a hierarchii prvků. Ale tento snadný způsob, jak je identifikovat, je, co mi vadí, protože i když jsou vrstvy spojeny, kompozice nemá jednotu.\nZ tohoto důvodu jsem v kompozici sotva používal čistě černobílou. Stejně jako poslední možnost, ale také v tomto případě, protože složení má variaci modré barvy, vypadá absolutní bílá jako volitelná iluze jako barva LED. Takže používám Blue jako primární barvu a odstíny modré v mé kompozici. Bílá, černá a odstíny šedé se mísí s trochou modré, takže vrstvy v mé kompozici jsou spojeny a stávají se součástí celku.\nTo je jedna z mých oblíbených technik a ta, která mě nejvíce překvapila, když jsem před sebou viděl obraz. Chiaroscuro je technika, při které malíř vytváří vysoký kontrast mezi světlem a tmou.\nObraz využívající Chiaroscuro má vedle sebe tmavé tmavé stíny a světlé body. Chiaroscuro vytváří dramatický efekt, který někdy vypadá, jako by byl na postavu promítán reflektor, a který také způsobí, že postava bude vypadat zaoblenější ve 3D. Chiaroscuro byl široce používán v období renesance a baroka.\nCaravaggio by se proslavil tím, že uplatnil ještě dramatičtější přístup k Chiaroscuru zvanému Tenebroso. Je to typ Chiaroscuro, který vytváří intenzivnější kontrast světla a tmy.\nVelmi působivá věc je síla, kterou má tento režim při vedení našich očí k informacím. Tmavé pozadí je prvkem, který upoutá pozornost a vytvoří prostředí pro kontrast, který vás provede informacemi.\n"Ve skutečnosti je tento intenzivní kontrast vypravěčem příběhu za plátnem."\nMožná, když jsi viděl první verzi Chamosa, když jsem mluvil o Sfumato, myslel jsi, že jeho jasnou barvou je jeho čištění a ne viditelnost. Je to proto, že jsem použil režim Chiaroscuro. To je velmi důležité, protože jsem vytvořil hluboký kontrast a chrání vrstvu (kterou jsem nazval Informační vrstva), abych informace přenášel jasněji.\nPrvní vrstva, která stále používá koncept tří vrstev, je jednou z pozadí. Musí být atraktivní, aby si udržel pozornost uživatele.\nDruhá vrstva vytváří prostor pro jasné zobrazení informací. V Design, toto je známé jako negativní prostor nebo prázdné místo a v tomto případě, tělo těla je prázdné místo. Definuje nejen hranice objektů, ale také vytváří potřebné vazby mezi nimi podle Gestaltových principů a vytváří efektivní vizuální výkon.\nPokud jde o poslední vrstvu, budu to moci lépe vysvětlit mluvením o posledním kanonickém režimu.\nCangiante se vyznačuje změnou odstínu nebo barvy, aby zobrazoval stíny a světla. Michelangelova malba na stropě Sixtinské kaple je skvělým příkladem této techniky.\nPodívejte se na róbu proroka Daniela. Vidíte, že stínovaná část roucha je namalovaná zeleně, ale zvýrazněná část je žlutá.\nVe všech ilustracích jsem použil odstíny modré ve složení první vrstvy (pozadí) a druhé vrstvy (obsahu). Ale ve třetí jsem použil jinou barvu, protože to je informační vrstva. Připravil jsem pole, abych pracoval na této poslední vrstvě. Je to nezbytné, protože jej mohu použít v mnoha situacích, k informování a vytváření komunikace s uživateli.\nA tak se narodili tito chlapi níže, prosím, vítejte chamososkou komando:\nTento koncept jsem také použil na rozhraní. Na kartách, které jsem vám ukázal dříve, jsou ETA (odhadovaná doba příjezdu) a stav doručení hlavními informacemi, které uživatel potřebuje vědět, aby se mohl rozhodnout.\nZde je několik příkladů pro konečnou ilustraci a návrh uživatelského rozhraní:\nJak vidíte, kanonické režimy renesance nezahrnují proces stvoření, ale proces evoluce. Sfumato je o „Více je méně“. Unione je o soudržnosti a soudržnosti. Chiaroscuro je o negativním prostoru. A Cangiante je o účinném používání protichůdných barev. Neustálé hledání těchto režimů v průběhu procesu navrhování je to, co způsobí, že váš návrh u vašich uživatelů vytvoří viscerální emoce.\nStejně jako Dieter Rams byl inspirací pro Jonyho Iveho, skvělá jména malby mohou inspirovat váš design. Tajemství je, že když se podíváte na inspiraci, nebudete se držet pouze techniky, ale spíše čistého konceptu, který je za ní.\nZmínil jsem se, že najmeme? Podívejte se: https://chamatheapp.bamboohr.co.uk/jobs/\nMillennials našel jejich Dr. Dre a jeho jméno je Travis ScottMiró & Hledání smysluOznamující galerii: NFT systém pro exkluzivní, nepopsatelné digitální uměníJak zabránit tomu, aby byla vaše kreativita utopena přetížením informacemiFoto esej: blokový tisk v Indii


Slavní Belgičané provedou Antologií optimismu. Přispějí i Havel a Gott - iDNES.cz\nSlavní Belgičané provedou Antologií optimismu. Přispějí i Havel a Gott\n4. května 2011 16:32, aktualizováno 16:32\nV Divadle Archa vystoupí 10. a 11. května proslulé belgické divadlo Campo s představením Antologie optimismu. Oslava kritického optimismu v režii Jacoba Wrena a Pietera de Buyssera je sondou do snů o lepších zítřcích.\nZ představení divadla Campo Antologie optimismu | foto: Divadlo Archa\nVýchodiskem pro inscenaci Antologie optimismu autorského tandemu Pieter De Buysser – Jacob Wren byl dopis začínající touto větou: "Antologie optimismu je předběžnou oslavou kritického optimismu, který, jak nesměle doufáme, v jednadvacátém století posílí." Tato zpráva byla rozeslána spisovatelům, umělcům, myslitelům, vědcům, politikům, byznysmenům a dalším lidem po celém světě s žádostí o odpověď.\nDivadlo Archa oslovilo s touto výzvou kromě Václava Havla, Tomáše Sedláčka, Karla Gotta, Jiřiny Šiklové, Jaroslava Rudiše a Adama Gebriana i své diváky z řad široké veřejnosti. Osobním příspěvkem k tématu optimismu může být cokoli – fotografie, hudební skladba, hmotný předmět, text, kresba, film či cokoli jiného.\nJacob Wren a Pieter de Buysser ve své hře na hranici přednášky čerpají z odpovědí, které získali. Ty vytváří rámec pro vlastní úvahy o optimismu i rozvíjení reflexí o tom, jak by optimismus mohl skutečně fungovat v našem současném světě. Představení je uváděno v angličtině s projekcí titulků v češtině.\nJacob Wren, kanadský režisér a autor excentrických divadelních produkcí se představil českému publiku již několikrát. S Montrealským souborem PME, který je považován za jeden z nejprogresivnějších souborů současnosti, který soustavně posouvá hranice pohybového divadla a tance, zde naposledy vystoupil v roce 2006 s představením Families Are Formed Through Copulation.\nV Arše Wren rovněž uvedl projekty Unrehearsed Beauty (v rámci Kanadské sezony v roce 2003) a En français comme en anglais, it’s easy to criticize v roce 1999. S belgickým autorem, filozofem a divadelníkem Pieterem De Buysserem se sešli poprvé v roce 2000 v divadle Campo nieuwpoort v Gentu. Jejich vzájemná náklonnost a intenzivní korespondence vyústila v Antologii optimismu.\nTémata: Campo, film, oslava, Divadlo Archa, Jaroslav Rudiš, Jiřina Šiklová, Karel Gott, Tomáš Sedláček, Umělec, Václav Havel


Lovecko-lesnické muzeum na zámku Úsov - Muzeum Šumperk\nsobota čen 25th, 2022\nStálá expozice Lovecko-lesnické muzeum v Úsově\nAktualizováno: 21. 4. 2021 13:03\nExpozice Lovecko-lesnického muzea na zámku Úsov\nMuzeum vzniklo jako soukromé zařízení Johanna II. z Lichtenštejna. Podnět ke zřízení muzea dal r. 1898 vrchní lesní rada Julius Wiehl (1847-1917), přední český odborník na problematiku lesnictví. Expoziční sbírka muzea vznikla koncem 19. století rozšířením původní přírodovědné kolekce lesnické školy o ukázky lesnického pěstitelství a lovu. Muzeum dnes představuje přehlídku vyspělé lesnické práce a ukázky lovné fauny a škůdců lichtenštejnských domén v českých zemích, v Rakousku a jinde. Muzeum zahrnuje jedinečnou sbírku ryb, obojživelníků, plazů, ptáků, savců a hmyzu, sbírku abnormalit u ptáků a savců, malou osteologickou sbírku, kolekci hnízd a vajec ptáků.\nÚvod prohlídky je věnován historii hradu Úsov, který patří k nejstarším na Moravě a byl vystavěn ve velice zajímavém stylu francouzského kastelu. Původní podoba hradu je znázorněna na modelu v první místnosti expozice. V další části jsou umístěny exponáty připomínající vrcholný středověk. Ve vitrínách jsou vystaveny nálezy z hradů v našem regionu. Jedná se zejména o zámky, stavební kování, nástroje, ale také koňské podkovy nebo ostruhy. Velmi atraktivní jsou středověké zbraně, jako například meč ze 13. století, hákovnice, unikátní palná zbraň z 15. století nebo diamantový palcát. Historická část prohlídky končí u černé kuchyně, která byla objevena při rozsáhlé rekonstrukci objektu v 80. letech 20. století, byla opravena a vybavena tak, aby co nejlépe demonstrovala černou hradní kuchyni.\nSamostatnou část muzea tvoří unikátní kolekce loveckých trofejí africké fauny, evropské lovné zvěře, kozorožců a dalších kopytníků. Většinu trofejí exotických zvířat získal na svých loveckých výpravách do Keni, Tanganiky, Ugandy a Somálska zejména princ Jindřich (Heinrich) Lichtenštejn, který testamentem z r. 1911 odkázal svou sbírku trofejí zámku Úsov. Stáří afrických exponátů je mnohdy více než 100 let. Na preparaci exponátů se podíleli tehdejší přední vídeňští preparátoři. K nejatraktivnějším exponátům patří totální preparát lva pustinného, dále i několik lvích kůží, obrovské sloní kly o váze 60 kg, nosorožčí rohy, preparované hlavy zeber a žiraf, trofeje antilop a mnoho dalších předmětů.\nExpozice domácí fauny a lesnictví je umístěna ve druhém patře barokního Martinelliho paláce. Expozice zahrnuje totální preparáty velkých a malých druhů domácí fauny - ptáky a savce, ryby, obojživelníky a plazy. Samostatný celek tvoří kolekce hmyzu v krabicích. K nejatraktivnějším exponátům patří lovecké zbraně, včetně zabavených pytláckých zbraní a pomůcek. Expozici doplňují ukázky lidské práce související s lesnictvím, např. modely znázorňující kácení dřeva včetně ukládání do plnometrů, modely nářadí používaného při zpracování dřeva, modely posedů. Unikátní je také sada značkovacích seker z lichtenštejnských revírů a tzv. knihovna dřevin, kolekce dřevěných krabiček ve tvaru knih s plody a listy různých druhů dřevin. V expozici je zhruba 1200 exponátů. Instalace je provedena převážně do dřevěných vitrín z počátku 20. století, které dnes tvoří již také téměř muzejní exponáty. Působivé jsou původní skleněné výplně historických vitrín, neboť toto sklo má se svými nerovnostmi a kazy úplně jiný charakter než „dokonalé“ sklo dnešní výroby. Hodnota této expozice tedy spočívá zejména v její celistvosti a autentičnosti, neboť její podoba se zachovala téměř nezměněná více než 100 let. V roce 2016 byla provedena reinstalace celého 2. patra zámku s tím, že návrh nového řešení expozice vycházel z myšlenky obnovy muzejního charakteru instalace, zatraktivněné současnými interaktivními prostředky. Nově je řešena podoba grafických prvků, popisek a posterů. Zásadní změnu přináší změna provozu ze skupinového na individuální typ prohlídky. Expozice je nově nasvícena umělým muzejním osvětlením. Stávající statické exponáty jsou doplněny o audiovizuální a interaktivní prvky, včetně velkoplošného promítání filmu.\nMagda Zmrhalová - 120 let Lovecko-lesnického muzea v Úsově (PDF) - Článek uveřejňujeme s laskavým svolením redakce časopisu Svět myslivosti (Svět myslivosti 4/2018, str. 28–31). (22. 5. 2018)\nCena Rudolfa Eitelbergera 2017 byla udělena architektům Rusina Frei za úpravu expozice Lovecko-lesnického muzea na zamku Úsov (20. 10. 2017)\nZámek Úsov v Toulavé kameře na ČT1 (17. 9. 2017)\nExpozice domácí fauny a lesnictví na zámku v Úsově oceněna prestižní Cenou Olomouckého kraje za přínos v oblasti kultury\nV nabité konkurenci obdrželo Vlastivědné muzeum v Šumperku Cenu za výjimečný počin v oblasti ochrany a popularizace kulturních hodnot za rok 2017. Získalo ji za reinstalaci expozice domácí fauny a lesnictví v Lovecko-lesnickém muzeu na zámku v Úsově.\nOceněná expozice čítá dohromady na 1 200 exponátů. Unikátnost historické lichtenštejnské expozice, založené již na přelomu 19. a 20. století, zůstala zachována, přitom ji teď vhodně doplňuje řada moderních prvků. V interaktivní podobě jsou vystaveny preparáty velkých i malých druhů domácí fauny, kolekce hmyzu i velmi atraktivní sbírka loveckých zbraní včetně zabavených pytláckých zbraní a pomůcek. Výstavní prostory se dočkaly renovace po téměř 30 letech. Investiční akce si vyžádala náklady v celkové výši čtyř milionů korun a byla hrazena z prostředků Olomouckého kraje.\nCenu předal ředitelce Vlastivědného muzea v Šumperku PhDr. Marii Gronychové náměstek hejtmana Olomouckého kraje odpovědný za oblast sportu, kultury a památkové péče Mgr. František Jura na slavnostním večeru 12. dubna 2018 v Městském divadle v Prostějově.


Jak poznat rub a líc kontaktní čočky? | FOKUS optik\nChcete-li určit rub a líc kontaktních čoček je nutné si nejprve určit, jaký druh čoček vlastníte:\nA) S indikátorem - některé kontaktní čočky nabízí indikátor, pomocí kterého snadno rozeznáte rub a líc čoček. Výrobci nejčastěji čočky s indikátorem označují čísly nebo písmenky. Nejčastěji to bývá indikátor 123. Tento způsob značení ale není nejčastější.\nB) Bez indikátoru - kontaktní čočku položte na bříško prstu a podívejte se na ni z boku. Jestliže má čočka tvar misky s ostře ukončeným okrajem jedná se o líc. Podobá-li se tvar hlubokému talíři s rozvírajícím se okrajem jedná se o rub.\nPřesněji to uvidíte na obrázku:\nNezapomeňte ani na správné určení levé a pravé čočky. Řeknete si, že je to jedno? To platí pouze v případě, že máte stejnou vadu na obou očích. Při různých dioptriích musíte dát správnou čočku na správné oko.\nDomluvte si asistované nasazení kontaktních čoček na naší pobočce - pomůžeme vám eliminovat chybná nasazení čoček do očí. Pobočky FOKUS Optik najdete zde.


Porovnání ceny levné Notebooky fujitsu lifebook ah531 vfya5310mrkb1cz - srovnání cen online\nHlavní stránka » Notebooky» fujitsu lifebook ah531 vfya5310mrkb1cz\nfujitsu lifebook ah531 vfya5310mrkb1cz srovnání ceny\nNáhradní displej pro notebook Fujitsu LifeBook AH531/GFO15.6" 15 WXGA HD 1366x768 lesklý LEDRozměr:15.6"Rozlišení:WXGA HD 1366x768Typ povrchu:lesklý / matnýTyp podsvícení:LEDStav:nový třídy A+Záruka:2 roky\nNáhradní displej pro notebook Fujitsu LifeBook AH531/GFO15.6" 15 WXGA HD 1366x768 matný LEDRozměr:15.6"Rozlišení:WXGA HD 1366x768Typ povrchu:matný / matnýTyp podsvícení:LEDStav:nový třídy A+Záruka:2 roky\nNáhradní displej pro notebook Fujitsu LifeBook AH53115.6" 15 WXGA HD 1366x768 lesklý LEDRozměr:15.6"Rozlišení:WXGA HD 1366x768Typ povrchu:lesklý / matnýTyp podsvícení:LEDStav:nový třídy A+Záruka:2 roky\nNáhradní displej pro notebook Fujitsu LifeBook AH53115.6" 15 WXGA HD 1366x768 matný LEDRozměr:15.6"Rozlišení:WXGA HD 1366x768Typ povrchu:matný / matnýTyp podsvícení:LEDStav:nový třídy A+Záruka:2 roky\nEnestar Baterie pro Fujitsu LifeBook A512 4400mAh 10,8V Li-Ion Jaké jsou důvody k výměně baterie? Jeden z důvodů je ztráta kapacity. Ztráta kapacity baterie se začne projevovat viditelně kratší výdrží baterie bez napájení. Baterie může ztratit svoji kapac\nGreen Cell Baterie Fujitsu-Siemens Lifebook AH531, AHK530, LH520 10,8/11,1V 4400mAh\nBaterie pro Fujitsu-Siemens Lifebook AH531, AHK530, LH520 10,8/11,1V 4400mAh.Značková baterie Green Cell zaručuje kvalitu za přijatelnou cenu. Baterie je vybavena nejmodernějšíelektronikou, která zajišťuje bezproblémový průběh užívání.Kompletní seznam kom\nSrovnání cen fujitsu lifebook ah531 vfya5310mrkb1cz - vyberte nejlepší ceny zboží z prověřených eshopů online. fujitsu lifebook ah531 vfya5310mrkb1cz - slevy, akce a výprodej značkového zboží.


Pozitivní noviny › Vladimír Vondráček: Střípky milostné aneb láska je láska\nVladimír Vondráček: Střípky milostné aneb láska je láska\nVšichni filozofové, etici, psychologové i básníci se už dávno shodli na tom, že bez lásky se prostě nedá žít. Dokonce je jasné, že bez lásky by naprostá většina z nás nebyla vůbec na světě, neboť bychom nebyli ani počati, ani zrozeni, ani vychováni! Láska je fantastický fenomén, umí hory přenášet i procházet žaludkem a přináší i takové paradoxy, jako že – láska nehněvaná není milovaná!\nLáska, to nejsou jen písmena, jak se nám snažil namluvit text jedné starší písně. A že bez lásky žít je soužení, to věděli už textaři za první republiky. Náš po všech stránkách vynikající režisér Zdeněk Podskalský si dal dokonce tu práci a zjistil, že slovo láska je nejfrekventovanějším slovem v českých písňových textech. Jednou jsem měl tu čest, vystupovat s ním v jakémsi pořadu pro děti, natáčeném ještě ve Vladislavce. A tam měl tento režisér vůči mně, respektive vůči nám meteorologům, jednu velkou výhradu – proč udáváme v předpovědích rychlost větru v metrech a ne v kilometrech, což by si každý uměl daleko lépe představit. Měl vlastně pravdu, těžko jsem to vysvětloval. Pak mně ale „zalichotil“, když mi prozradil, že v tom jeho osobním výzkumu se slůvko „déšť“ umístilo na ohromujícím třetím místě! To jsme ale odběhli od tématu hodně daleko, takže rychle zpět, a to k lásce v různých jazycích. Možná že nevíte, že láska znamená pro Poláka a Polku klacek a k velmi zajímavým asociacím pak svádí, když to krásné slovo přeložíme do jazyka anglického a přečte ho náš Róm!\nLáska má tolik podob, že je ani nemohu spočítat – a to mám mat-fyz. fakultu! Ještě dříve než se propracuji k láskám s velkým L, bude možná dobré si připomenout některé zajímavé druhy tohoto citu. Mezi ně určitě patří láska mateřská, která se bohužel někdy zvrhne až v lásku opičí, zavrženíhodná láska k alkoholu, zajímavá láska k sexu bez lásky, láska k hudbě a k umění vůbec, láska k přírodě a zvířeně zvláště. Zvláštní kategorií jsou pak – láska k člověku, k lidem, láska k národu a k vlasti.\nDo této kategorie se řadu let řadila na přední místo láska k Sovětskému svazu, vrcholící každoročně v listopadu – měsíci zostřeného československo-sovětského přátelství. Z těch pohnutých časů se zachovala i pěkná anekdota. Při pohledu na všechny ty vlajky a hesla se zahraniční návštěvník patřičným tónem diví:\n„Vy ale musíte ten Sovětský svaz milovat!“\nA našinec - také patřičným tónem – lakonicky odpovídá: „Ano, musíme!“\nTéměř každý poznal lásku nebeskou, která je jak něžné pohlazení, ale asi i lásku pekelnou či zhrzenou, která spíše dohřeje než zahřeje, takže to tak nějak jaksi není ono. Každý jedinec druhu homo sapiens většinou začíná láskou platonickou, i když tento termín znamenal prý ve starém Řecku něco jiného než dnes. Sem patří první předškolní a školní „lásky“, které jsem i já samozřejmě prožíval až do puberty. Objektům mých snů to nevadilo, protože jsem to tutlal, a tak se to nedozvěděly. Někteří nešťastníci pak jinou než platonickou lásku nepoznají za celý svůj život. A teď mi držte palce, pouštím se na velmi tenký led. Jako další stupeň přichází právě v té pubertě sebeláska typu já a já. Sexuologové říkají, že se v těchto případech nikdo nemusí za nic stydět, naopak, že je to dobrá a bezpečná příprava pro další život.\nMé začátky „opravdových lásek“, tedy takových, že o mých citech objekty mé lásky alespoň tušily, se datují do vrchlabské éry gymnaziální. A další fázi mých milostných začátků asi už s předstihem nejlépe popsal Bohumil Hrabal v Ostře sledovaných vlacích. V jeho Milošovi Hrmovi jsem se doslova poznával! Přesto jsem na lásku nikdy nezanevřel a jako vyhlášený lenoch jsem si za svou partnerku pro manželství vybral kolegyni z práce.\nDalší druh lásky - láska manželská - vydala dva plody, dcerku a synka. Nyní pozor, led pode mnou se dále ztenčuje! Nejsem sebevrah a také se nechci vymlouvat na obezličky typu – není lásky bez nevěry a žárlivosti, a jak jsou pak ty usmiřovačky sladké. Prostě, nějaké ty techtle-mechtle za těch téměř třicet let na obou stranách byly, techtle určitě, mechtle možná, ale přesto ta láska manželská nám vydržela tak, jak se patří, až do skonu jednoho z partnerů. C´est la vie! Nesmím ale skončit smutně, a tak to napravím.\nZásluhou svého syna jsem poznal maminku jeho studentské lásky a s tou nyní prožíváme krásnou lásku penzistů. Studentská láska těch našich potomků nevydržela, ale naše drží už šestnáct let jak helvetská víra! A nedá mi to, abych neskončil krásnou pikantérií. Protože si má nová žena ponechala své původní jméno, chtěli na nás při vyřizování žádostí vědět, koho jméno ponesou naše děti! Neudrželi jsme se a sdělili úřednici, že na plození potomků už máme tři náhradníky - své děti. Takže – poslední slogan - láska je láska!\nA ještě douška – možná literární rekord. Do jediného článečku se mi tu podařilo „nacpat“ slůvko láska – včetně této poslední věty – sedmatřicetkrát ! Snad to nevadí !\nMilý Vladimíre Vondráčku,\nani netušíte jak jsme si blízcí. Máme za sebou manželství studentská, manželství věrná, a nakonec přátelství, která mohou být občas hlubší, než všechno, co jeme dosud popisovali. Ale co je podstatné: copak že se Vám všechno vešlo do pojmu láska - máte v ní sexuální prožitky, lásku nebeskou, třebas i lásku k automobilům i lásku-nelásku k Sovětskému svazu. Láska je totiž abstraktem, které můžeme nanejvýš blíže specifikovat pomocí adjektiv. A abstrakta, jak známo, dokáží být skutečně těžkým kalibrem politiky - vězměme si například takové pojmy jako národ, lidstvo, stát, církev, masa, strana, inteligence, buržoazie, proletariát, třída, třídní boj... Do těchto abstraktních pojmů lze bez potíží nalít jakýkoli obsah. A rozhodnete-li se některého z těchto výrazů použít, nepotřebujete jej upřesňovat, definovat. Co slovo, to střela nebo heslo, jehož lze použít i revoltě, k převratům, k útlaku ve jménu velké společnosti, národa nebo vítězství jedné třídy. Avšak právě tak jak jsou bezobsažná slova, tak bezobsažnými se nakonec stanou systémy, které z tohoto nepevného stavebního materiálu vykonstruujeme. Pozoruhodná je na našem dnešním slovníku skutečnost, že pro mnohé životní konstanty prvořadé důležitosti, například ve Vašem pojmu "láska" najdeme jen jeden jediný výraz. Toto slovo samo o sobě nevyjádří odstíny, nuance. Takže zpřesňujete obsah správně jediným možným způsobem, tedy přídavnými slovy. Což je, dle mého mínění, ještě málo. Neboť co kultura, to je specifický pohleda na lásku - i erotickou. Navíc, jak víme, i tento citlivý vztah prožívá a chápe i v naší době každý docela jinak. Vy, meteorologové, se - co se mraků, bouří a větrů vyjadřujete mnohem přesněji. Krom toho přesně třídíme věci prodejné, hmatatelné a tak říkajíc "užitečné". A v tom spočívá tragedie naší doby. Když jsem na dané téma svého času hovořil s filozofem, který dokonce přednášíval na fakultě, tento muž na mé poznámky reagoval slovy: "A nač by nám, a právě u slova láska, byla bohatá škála pojmů?" A právě v této odpovědi lze nalézt tragedii století, které prožíváme. Takže nakonec vítězí, jak by řekl dnešní prezident svým specifickým slovníkem, "neláska". Pravý opak toho co tak naléhavě postrádáme.\nTento článek byl v Pozitivních novinách poprvé publikován 13. 03. 2008.\nVladimír Vondráček: Eliášovy pranostiky (52) 24.12.-30.12.


Fotografie týdne ve svěží zeleni – DIGIarena.cz\nFotografie týdne ve svěží zeleni\nJana Strakerlová 25. srpna 2007\nSnímek od Anety Coufalové zachycuje již mnohokrát recyklovanou tematiku kapek, tentokrát se povedly mistrovsky.\nZelená je barvou svobody, klidu a míru, harmonie a uzdravení. Pokud máte zlý den, podle psychologů je dobré jít se projít do přírody a chvíli zírat do zeleně. Jestli ale máte smůlu a za vaším oknem se nacházejí jen hranaté obrysy nejbližšího městečka, ponořte se s námi na chvíli do vlhké atmosféry aktuální Fotografie týdne.\nKdyž se zamyslíme nad jejími nejvýraznějšími prvky, napadne nás kromě všudypřítomné barvy ještě pojem „kuličky“. Kulaté tvary působí – stejně jako zelené odstíny – silně uklidňujícím dojmem, protože všechno ukázněně začíná tam, kde končí. Energie kulatého tvaru nikam netryská a spíš se stahuje dovnitř do sebe. Všechny tyto aspekty výrazně napomáhají tomu, že tato fotografie zklidňuje a hladí naše rozjitřené nervy, kdykoli se naše zraky svezou po těchto blyštivých kuličkách. Není divu, že se v diskusi pod snímkem dočteme i o tom, jak krásně se tenhle kousek hodí na plochu počítače – jen škoda, že není ještě o něco větší...\nSvěžest; foto: Aneta Coufalová\nSvěžest. Přesně tak pokřtila autorka Aneta Coufalová svůj zatím poslední počin v oblasti makrofotografie. Kapky a jejich seskupení na různých předmětech jsou samozřejmě určitým „evergreenem“ již od okamžiku, co byl stvořen svět a naše Galerie. Různí lovci kapek se pokouší zachytit různé kompozice, odlesky světel v nich a způsob, jakým voda zrcadlí okolní svět. Tato autorka se makrem zabývá již delší dobu a ve své tvorbě se malým vodním kuličkám již několikrát věnovala.\nV čem je tedy tento záběr nejlepší? Zeptejte se čtenářů. Zasněná hrstka kapiček, rozhozených po listu jako skleněné korálky, je uchvátila natolik, že se ze snímku „Svěžest“ záhy stala nejlépe hodnocená fotografie této autorky. I když se obrázky z jejího makrosvěta se svým bodováním trvale drží na vysoké úrovni, tento snímek to u návštěvníků Galerie vyhrál. Doufejme, že se autorka překoná a její další úlovky budou podobně ohromující.


Jak odstranit Mynewsfor.net | Threat 2 Remove\nHome » Adware @cz » Jak odstranit Mynewsfor.net\nPosted on Červen 23, 2017 Posted in Adware\nTento adware vytváří záznam v Plánovači Úloh z infikovaného počítače opakovaně otevřít http://Mynewsfor.net/[random_letters] nebo jinou stránku na stejném místě přes jeden z nainstalovaných prohlížečů. Mynewsfor.net pak přesměruje prohlížeč na nějaký inzerát, on-line hra, podvod stránky, atd. Adware se může dostat do počítače po uživatel stáhne software zdarma z nedůvěryhodných zdrojů. Můžete použít pokyny z tohoto krok-za-krokem návod, jak se zbavit adware a zastavit http://Mynewsfor.net/[random_letters]/ pop-up okna.\nStáhnout nástroj pro odstraněníChcete-li odebrat Mynewsfor.net\nRuční Mynewsfor.net odstranění\nNíže naleznete pokyny pro odstranění Mynewsfor.net z Windows a systémy Mac. Pokud budete postupovat podle pokynů správně, bude schopen nežádoucí aplikaci odinstalovat z ovládacích panelů, vymazat zbytečné prohlížeče rozšíření a odstranit soubory a složky související s Mynewsfor.net úplně.\nOdinstalovat Mynewsfor.net z Windows\nOdstranění Mynewsfor.net rozšíření z vašeho prohlížeče\nMynewsfor.net mohou přidat rozšíření nebo doplňky do vašeho prohlížeče. Může je použít zaplavit vašeho prohlížeče s reklamou a přesměrovat je na cizí webové stránky. Tak, aby plně Mynewsfor.net, musíte odinstalovat tyto rozšíření ze všech webových prohlížečů.\nVyhledejte Mynewsfor.net týkající se rozšíření\nZvolte Mynewsfor.net týkající se rozšíření\nJak odstranit Newsfyour.com


Převrat v Egyptě podle analytiků prohloubí ekonomickou krizi | Investičníweb.cz\n4. 7. 2013 09:14 | redakce\nPřevrat v Egyptě podle analytiků prohloubí ekonomickou krizi\nProhloubení politické krize v Egyptě téměř jistě způsobí odklad mezinárodní zahraniční pomoci v objemu několika miliard dolarů a povede k mnohem bolestivější hospodářské krizi. Hrozí nedostatek pohonných hmot a zřejmě porostou ceny základního zboží. Vyplývá to z odhadů analytiků oslovených agenturou AP.\nPo dlouhých jednáních, která se táhla více než rok, se Egypt dostal blízko k zajištění důležité finanční pomoci od Mezinárodního měnového fondu v objemu 4,8 miliardy USD. Armáda ale ve středu sesadila prezidenta Muhammada Mursího a moc předala do rukou prozatímní vlády. Nikdo zatím neví, jak to bude dále se zaváděním úsporných opatření, která jsou nutná pro získání úvěru od MMF.\nOtázkou také je, co bude se slíbenou vojenskou a ekonomickou pomocí 1,5 miliardy USD od Spojených států. Prezident Barack Obama nařídil své vládě, aby přezkoumala americkou pomoc pro Egypt a prohlásil, že je "hluboce znepokojen" kroky armády. Zatím však vývoj v Egyptě neoznačil za převrat. Podle zákona musí USA pozastavit svoji pomoc národům, jejichž zvolený vůdce je sesazen při vojenském převratu.\nPodle analytiků by v Egyptě mohl nastat i nejhorší ekonomický scénář. V tomto případě zemi hrozí nedostatek pohonných hmot a výpadky elektřiny, náhlá a prudká devalvace měny, která způsobí růst cen, a vyčerpání devizových rezerv, což by pro zemi představovalo problémy při dovozu ropy a potravin.\nPodle analytičky washingtonského Petersonova institutu pro mezinárodní ekonomiku Caroline Freundové je země v situaci, která by se dala nazvat vstupem do neprobádaného území. "Bez politické stability a předvídatelnosti politiky se nevrátí investoři a turisté," upozornila.\nOd roku 2011, kdy byl při povstání sesazen dlouholetý autoritářský vůdce Husní Mubarak, se země propadá hlouběji do ekonomických problémů. Téměř polovina z 90 milionů obyvatel žije pod nebo blízko mezinárodní hranice chudoby, která činí dva dolary na osobu a den. Sociální a ekonomické problémy byly také jedním z hlavních důvodů předloňského povstání, nespokojenost je však podle AP v ulicích Egypta vidět nadále a běžní občané si stěžují na svůj život, upozorňují na růst cen a zhoršení své situace.\nZdrojem hněvu mezi obyvateli je rovněž vleklý nedostatek pohonných hmot. Nedostatek nafty je také důvodem, proč se tenčí devizové rezervy země a je spojován s korupcí, sabotážemi a černým trhem. Ekonomiku narušily štědré vládní subvence pohonných hmot, které naopak jiným pomohly k rychlému výdělku při nelegálním přeprodeji benzinu a nafty.\nOmezení a postupné zrušení subvencí pohonných hmot je jednou z podmínek pro získání úvěru od MMF. Z rozpočtu jde na subvence pohonných hmot 14,5 miliardy USD. Další čtyři miliardy vláda vydá na subvencování potravin. Podle MMF je podpora pohonných hmot neefektivní a zbytečné plýtvání, protože z ní těží převážně bohatí, kteří si mohou dovolit auta.\nMístní analytici se domnívají, že vývoj v zemi zatím nezlepšil ekonomické podmínky. Hospodářská situace se podle nich nezmění, dokud se nevyřeší politický konflikt.\nPřevrat v Egyptě podle analytiků prohloubí ekonomickou krizi Co se děje Doporučená témata Nejnovější videa Výběr z trhů


branky (asistence): 05:04 Dan Kašovský (Jan Fiala), 07:53 Michal Strachota (Ondřej Plíhal), 15:45 Tom Ondrušek (Marek Vávra), 28:46 Marek Vávra (Ondřej Mikeš), 34:13 Tom Ondrušek (Marek Vávra), 41:01 Marek Matejčík (Martin Řezáč), 42:25 Ondřej Mikeš (Tom Ondrušek), 47:02 Ondřej Mikeš (Marek Vávra)\nbranky (asistence): 14:33 Tomáš Dlesk (Marek Ďopan)\nFAT PIPE FLORBAL CHODOV - Sokol Pardubice 8:1\nbranky: 6. Dan Kašovský, 8. Michal Strachota, 16. Tom Ondrušek, 29. Marek Vávra, 35. Tom Ondrušek, 42. Marek Matejčík, 43. Ondřej Mikeš, 48. Ondřej Mikeš - 15. Tomáš Dlesk; rozhodčí: Libor Gavlas - Lukáš Mikula; vyloučení: 2:1 + Jan Bílý 5; využití: 1:0; diváků: 286; zásahy brankářů: Jan Barák 15, Karel Šantora 3 - Petr Musil 28; po třetinách: 3:1, 2:0, 3:0;\nKomentář k utkání hostujícího trenéra pana Koubka: "Doufám, že pro letošek jsme si už slabší výkony vybrali. Dneska byl Chodov ve všech činnostech lepší a zaslouženě vyhrál."\nKomentář k utkání domácího trenéra pana Podhráského: „Chválit se nevyplácí, ale dnes jsme byli koncentrovaní a zahráli jsme opravdu velmi dobře. Nebýt Péti Musila, tak byl rozdíl asi ještě větší. Poslední 3 zápasy nám funguje obrana a to je skvělý vklad před Champions Cupem.“\nStřely ve třetí třetině: Chodov 13:4 Pardubice\nA máme tu konec zápasu, který nakonec Chodovští ovládli a připisují si tři body do tabulky po výhře 8:1.\nŠantora nám na konci zápasu předvedl nádherný zákrok, když utekl Dlesk a stíhal ho Sýkora. Šantora vzal míček i s nohama a následnou dorážku také vykryl.\nChodovský break vedl Řezáč, ten však neproměnil.\nPardubice sice hrají na balonku, ale daleko od chodovské branky.\nPardubice se dostaly k balonku a určitě budou chtít také předvést něco ze svého umění.\nPardubice dokázaly ubránit tuto dlouhou početní nevýhodu a neinkasovaly ani gól.\nVávra hledal přihrávkou Ondruška na zadní tyči. Ondrušek bohužel promáchl.\nJednu podobnou střelu mimo předvedl v krátkém sledu Ondrušek, který přestřelil a následně Vávra který trefil po zemi protější roh hřiště.\nChodov tlačí pardubické do bloku před branku Musila, ale zatím z toho jsou pouze střely mimo branku.\nVyloučen hráč Jan Bílý družstva Sokol Pardubice na 5 minut za hrubost.\nBílý vyloučený na 5 minut za hrubost poté, co svého soupeře ze předu sestřelil k zemi.\nStrnad hledal na vzdálenější tyči Řezáče, ten však netrefuje skákavý balonek.\nŠantora si zjednal respekt v brankovišti a udržel balonek v rukou.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Ondřej Mikeš, asistoval Marek Vávra (8:1).\nPo ose Sýkora – Vávra – Mikeš ze středu zvyšuje poslední jmenovaný. 8:1.\nNebezpečnou střelu Mikeše kryje Musil.\nChodov uzamkl pardubické v jejich obraném pásmu a snaží se najít skulinku v jejich obraném bloku.\nStřídání brankáře. Nový brankář Karel Šantora družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV\nVyloučen hráč Karel Brychta družstva Sokol Pardubice na 2 minuty za sekání.\nBrychta seknul Vávru v breaku a půjde si odpočinout na 2 minuty na trestnou.\nTutovou příležitost Pardubic zazdil Gregor.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Ondřej Mikeš, asistoval Tom Ondrušek (7:1).\nOndrušek našel Mikeše a ten si připisuje první gól v zápasu a vedení se rozrůstá o další gól. 7:1\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Marek Matejčík, asistoval Martin Řezáč (6:1).\nMatejčík trefil na přední tyč horní růžek šibenice a upravuje na 6:1.\nStřela do tyčky hráč Marek Vávra družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV .\nStřely po druhé třetině: Chodov 9:8 Pardubice\nChodov má standartní situaci z rohu, v klidu si vystřídal a udržel míček na svých holích až do konce třetiny.\nRozehrávka ze strany Chodova teď vypadala nejistě a Pardubice z toho vytěžili míček na svých holích.\nPražanovi utekl balonek. Nebezpečný break zakončili pardubičtí střelou mimo branku.\nA ani nepřijde. Přesilovka končí a Chodov opět v plném počtu.\nPardubice dostali Chodov pod tlak, ale vyložená příležitost zatím nepřišla.\nPlíhal byl vyloučen za tvrdý zákrok uprostřed pole a vysloužil si dvouminutový trest.\nVyloučen hráč Ondřej Plíhal družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV na 2 minuty za hrubost.\nVávra našel přes celou šíři Ondruška, ten si míček zpracoval a poslal ho do šibenice.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Tom Ondrušek, asistoval Marek Vávra (5:1).\nŠance střídá šanci ale góly nepadají.\nNebezpečnou střelu Ondruška vytáhl Musil a drží naději Pardubic.\nZ obou stran můžeme vidět otevřený útočný florbal.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Marek Vávra, asistoval Ondřej Mikeš (4:1).\nPardubice vybojovali míček na své útočné straně a mají volný úder z rohu.\nKombinační akce Chodova končí střelou Plíhala mimo.\nRychlý Barák dokázal vytlačit střelu dorážejícího hráče a drží chodovský náskok.\nFiala z ostrého úhlu trefuje tyč.\nHra se momentálně přelévá ze strany na stranu bez větších šancí.\nChodov se ubránil Pardubické přesilovce a může se opět pustit do přečíslení.\nStřely po první třetině: Chodov 14:7 Pardubice\nPardubice se rozestavili do diamantu, ale těžkou přihrávkou dali příležitost Podhráskému, který přestřelil a zakončil tak první třetinu.\nPardubice zatlačili a Sýkora s trochou smůly podrazil jednoho z útočících hráčů a jde se posadit na trestnou lavici.\nVyloučen hráč Tomáš Sýkora družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV na 2 minuty za bránění ve hře.\nChodov s balonkem na holi chodí do rotací a snaží se rozebrat Pardubickou obranu.\nUběhla minuta a Chodov si bere svůj náskok zpět. Vávra našel Ondruška do prázdné a to pro takového střelce už není problém.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Tom Ondrušek, asistoval Marek Vávra (3:1).\nĎopan prostřeluje Baráka a Pardubice snižují.\nBranku družstva Sokol Pardubice vstřelil Tomáš Dlesk, asistoval Marek Ďopan (2:1).\nKašovský se snažil ukořistit míček ze vzduchu, ten se však odrazil směrem k brankáři. Barák však připraven.\nAktivní press Chodova nepovoluje Pardubicím moc útočných výpadů.\nNásledný break kryje zatím bezchybný Barák.\nVolný úder na hranice brankoviště napálil Vávra pouze do tyče.\nPlíhal na dvakrát nevyužil šance na skórovaní. Nejprve byl úplně sám před Musilem a poté střela ze středu. Musil v obou případech připraven.\nStrachota si vyběhnul od mantinelu na střed a neskutečnou střelou vymetl pavučiny v pravé šibenici.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Michal Strachota, asistoval Ondřej Plíhal (2:0).\nTvrdý Řezáč si pokryl balonek na mantinelu a vybojoval faul ve svůj prospěch.\nKašovský zůstal nepokrytý a prostřelil Musila na zadní tyč.\nBranku družstva FAT PIPE FLORBAL CHODOV vstřelil Dan Kašovský, asistoval Jan Fiala (1:0).\nŘezáč ze středu opět nebezpečně, ale Musil opět kryje.\nMikeš z malého brankoviště trefil Musila a skóre se nemění.\nKotlas odpaluje nebezpečný balonek a Pardubice mají rozehrávku z vlastní poloviny.\nPrvní střela na branku v podání Matejčíka ze středu. Musil kryje.\nVávrovi o kousek utekl balonek a šance se nekoná.\nÚvodní buly pro Pardubice, kteří jsou s Míčkem na své polovině a zakládají.\nLine-up hostů Sokol Pardubice: brankář: Petr Musil; hráči v poli: Filip Krigovský, Marek Ďopan, Václav Oubrecht, Tomáš Dlesk, Ivo Teichman\nLine-up domácích FAT PIPE FLORBAL CHODOV: brankář: Jan Barák; hráči v poli: Tomáš Sýkora, Martin Pražan, Marek Vávra, Ondřej Mikeš, Tom Ondrušek\nJan Fiala (FAT PIPE FLORBAL CHODOV)


Práce Klatovy výzkum\nVolná místa Klatovy výzkum, vše přehledně rozdělené podle nejnovějších pracovních nabídek.\nNÁPLŇ PRÁCE: Provádění chemických analýz a měření hodnot podle kontrolních plánů, manuálu metodik a postupů. Obsluha zařízení používaných při rozborech. Senzorické posuzování rozpracovaných a hotových výrobků. Propouštění rozpracované výroby k ...\nMlékárna Klatovy a. s.\tPřidat k oblíbeným\nMísto výkonu práce: Pod Svatoborem č.p. 56, Sušice II, 342 01 Sušice 1 Kontaktní osoba: Jarmila Dolejšová tel.601573173, Pod Svatoborem č.p. 56, Sušice II, 342 01 Sušice 1 Způsob prvního kontaktu: telefonicky po-pá 7-15 hod.\nSociální služby Města Sušice, příspěvková organizace\tPřidat k oblíbeným\nvedoucívedoucí laboratořelaborant\tChemie a potravinářstvíKlatovy\nOBCHODNÍ ZÁSTUPCE - Plzeňsko, Západní Čechy\nPRACOVIŠTĚ: přidělený region - Plzeňsko, Západní Čechy POŽADUJEME: komunikativnost, flexibilita, řidičský průkaz sk. B VÝHODOU: praxe v oboru NABÍZÍME: nabízíme již zaběhnutý region, služební osobní automobil, telefon, tablet ZAMĚSTNANECKÉ VÝHODY: ...\nNÁPLŇ PRÁCE: manipulace materiálů a hot. výrobků se spalovacím VZV, nakládka výrobků a vykládka materiálů, vystavení dodacího listu v šabloně (excelu) pro zákazníky automotive NABÍZÍME: pracovní smlouvu na dobu určitou s možností prodloužení na dobu ...\nNÁPLŇ PRÁCE: zavážení jednotlivých lokací na pracovištích materiálem a obaly (3 pracoviště/vstřikolisy), odvoz hotových výrobků/polotovarů z pracovišť na určené lokace skladu pomocí elektrického VZV NABÍZÍME: pracovní smlouvu na dobu určitou s ...


PALBA.CZ • Zobrazit téma - Mezikontinentální balistická řízená střela Peacekeeper\nMezikontinentální balistická řízená střela Peacekeeper\nod redboy » 17/3/2007, 09:48\nPo úspěšném dokončení vývoje MBŘS Minuteman a Titan II a v průběhu jejich zavádění do výzbroje se postupně začalo USAF poohlížet o potencionální náhradě, případně doplňku. Oficiální zadání na vývoj těžké rakety se od SAC dostalo 23.října 1963, o dva roky později, 13.července 1965 byla zadána změna projektu a novým požadavkem se stala raketa, schopná startu jak z mobilních OZ, tak z podzemních sil. Na základě tohoto plánu bylo v dubnu 1966 vydáno zadání nové MBŘS. Dostalo označení Advanced ICBM. A postupně se z něj vyklubala raketa, která měla označení BGM-75 AICBM. Jenže než se program stačil rozvinout do nějakého hmatatelného stavu, došlo k jeho zrušení. A to brzy, už 4.října 1967 jej zrušil rozkazem ministr obrany administrativy presidenta Lyndona B. Johnsona, Robert S. McNamara. Důvody byly dva, jednak se zdařil projekt rakety Minuteman a jednak se zdálo, že je počet MBŘS USAF dostatečný a probíhal ambiciózní program námořnictva s raketonosnými ponorkami, a jednak se také ukázalo, že počty MBŘS v Sovětském svazu nejsou tak vysoké, jak se předpokládalo.\nPostupně síla mezikontinentálních raket Spojených států jak víme dosáhla 1054 kusů a tvořily tak hlavní údernou část jaderné triády ozbrojených sil.\nTo bylo ovšem předčasné. Už začátkem 70tých let se začalo o nové raketě uvažovat znovu. V tom období se totiž ukázalo, že vývoj v Sovětském svazu je rychlejší, než si odborníci Spojených států předpokládali. V Sovětském svazu se začaly objevovat nové verze MBŘS R-36 a UR-100 o výrazně vyšší přesnosti a zároveň započal vývoj nových. Těmi se později staly R-36M,\nMR UR-100 a\nUR-100N a ve Spojených státech vznikla obava, že bude protivník schopen bodovými zásahy zničit v té době již rozmístněné rakety Spojených států. 2.listopadu 1971 v tomto směru informoval velitel USAF ministerstvo obrany. Ve zprávě bylo požadováno zavedení moderní MBŘS se zvýšenou odolností proti zásahu protivníka (myšleno mobilní OZ), s vysokou přesností, silnou hlavicí a s možností velmi rychlé změny cíle.\nVývoj a koncepce a tápání:\nMinistr obrany, tentokrát už administrativy presidenta Richarda M. Nixona, Melvin R. Laure na požadavek reagoval zprávou Required Operational Capability 16-17 ze dne 4.dubna 1972, ve které se zabýval požadavky a plány strategických sil a ve které byl poprvé použit název programu Missile X (MX), jako nové mobilní mezikontinentální střely, která má v budoucnu nahradit rakety Minuteman. 22.prosince 1972 vydalo velení USAF požadavky na novou raketu se zaměřením na mobilitu a tím s omezením hmotnosti, aby bylo možné raketu na mobilním OZ provozovat. Tady se v podstatě stává to, že omezení hmotnosti raketu dostalo z kategorie těžkých níže, ale vývoj byl teprve v počátku. V roce 1973 se objevují námitky SAC proti mobilnímu systému z důvodů vysokých nákladů, menší přesnosti a dlouhé době reakce, ale přesto se hledají řešení problému dál. Práce na koncepci nové rakety skončily do dubna 1974 a termínovány byly zahájením letových zkoušek v roce 1978 a zavedením do výzbroje do roku 1983. Ministerstvo obrany termín zavedení do výzbroje posunulo na termín pozdější a to 1985.\nV průběhu roku 1974 byl zahájen projekt možného nasazení raket z létajících OZ, respektive z letounu C-5A Galaxy. My už víme, že ke zkušebnímu odpalu rakety Minuteman z paluby letounu došlo 24.října 1974 a projekt nasazení raket tímto způsobem byl zvažován, ale pro použití raket MX u něj bylo brzy opuštěno. Důvodů bylo víc, jak technické, raketa byla na hranici nosnosti letounu a v případě navýšení hmotnosti by se dostala mimo nosnost. Tak strategické, držení letounů s MBŘS na palubě ve vzduchu po dobu úderu protivníka nemá smysl a v případě startu před dopadem protivníkových raket, což je z důvodu toho, že letiště by se jistě staly cílem nutné, je pružnější použít jiný způsob nasazení.\n20.ledna 1976 bylo znovu vydáno upravené rozhodnutí a to, že raketa musí být použitelná k umístnění ve stávajících silech raket Minuteman, což dost zredukovalo rozměry rakety. Sila pro Minutemany byla větší, s rezervou, ale přece jenom ne zase tak moc. Definitivní rozhodnutí o umístnění raket ve stávajících silech padlo 9.března 1976.\nRaketa musela díky použití stávajících sil splňovat jak omezení v průměru tak v délce. Musela být proto koncepce rakety třístupňové, o jednotném průměru stupňů a profilu co nejlépe využívajícím prostor sila. Z důvodu délky bylo rozhodnuto co nejvíce eliminovat mezistupňové přechodové díly a ty jsou závislé na délce trysky motoru. Trysky druhého a třetího stupně, tedy stupňů jejichž chod probíhá ve velkých výškách musí mít pro zvýšení účinnosti větší úhel rozšíření a délku. Jelikož oba tyto požadavky jdou proti sobě, řešením bylo trysky udělat rozkládací, teleskopické, s tím, že se rozloží až za letu po oddělení stupňů. V konstrukci se také vyplatily zkušenosti s konstrukce rakety Atlas. Sice tu nebylo nutno jít k tak extrémnímu odlehčení konstrukce, ale použití hliníkových slitin a konstrukce celků umožnila konstrukci odlehčit a tím snížit její velikost. Pro vnější části spalovacích komor byl použit kevlar a vůbec kompozitní materiály, které krom nízké váhy umožňují dosáhnout vysoké pevnosti, která byla nutná pro případ nasazení v mobilní variantě.\nDalší novinkou bylo použití „studeného startu“ (Cold Lunch), což je ve Spojených státech u MBŘS novinka, ale v podstatě se jedná o totéž, co je „minometný start“ v ruské terminologii a co jsme si popsaly v případě rakety R-36M. Důvod byl prozaický. Průměr sila rakety Minuteman nebyl dostatečně velký, aby při startu mohly plyny prvního stupně rakety proudit mezi raketou a vnitřní stěnou sila jako u předchůdce. Navíc výkon motoru byl výrazně vyšší a i stávající profil by nestačil. Takže bylo zvoleno řešení, které pomocí chemického plynového generátoru vytvoří pod raketou tlak, který ji vymrští na povrch. Pro start byl použit startovací kontejner, který sloužil i k přepravě. Sice nebyl tak jak jsme si psali u Sovětských raket hermetizovaným a raketa v něm nebyla klimatizována, o to se staraly podobně jako u Minutemanů systémy sila a v celém silu je udržována teplota a vlhkost, ale jedná se o podobný princip jako u protivníka. Raketa je pak vymrštěna ze sila do výšky cca 30m a teprve tam následuje start motorů prvního stupně.\nPrvní pokusný test "studeného startu", to vče bez motorů. Nevada, leden 1982\nVe Spojených státech se navíc objevila ještě jedna výhoda. Tou je možnost rychlého přebití sila novou raketou. Může se to dnes zdát divné, ale uvažovalo se o tom. Vycházelo to totiž z jaderné strategie Spojených států, Flexibile Response, ta totiž umožňovala jaderné síly na rozdíl od předchozí strategie použít pouze omezeně, k jednotlivým omezeným úderům. V tom případě by bylo teoreticky možné, po odpálení první salvy silo přebýt, protože nutně nemusel následovat odvetný úder na prázdné silo. Podle mého názoru to byla teorie, ale faktem je, že celý systém nabíjení, startu a vybavení sila byl tomuto cíly uzpůsoben. V případě, že raketa startuje ze sila pomocí motorů, tlak a tepelné zatížení poškodí konstrukci sila. U rakety Minuteman trvala oprava sila, výměna poškozených částí a přebití 17 dní s dvěma skupinami deseti pracovníků ve 12ti hodinových směnách. U nové koncepce by doba přípravy nepřesáhla maximálně dvou dnů při 2-3 členech obsluhy. Můžeme si o této variantě myslet co chceme, ale vzhledem k tomu, že se o tom uvažovalo a vzhledem k tomu, že nasazení bylo jistě v souladu s koncepcí nasazení strategických sil, je prostě faktem takováhle možnost.\nVzápětí opět ovšem došlo ke změně koncepce nasazení. V tomhle programu to bylo už poněkolikáté a jak uvidíme rozhodně ne naposled. V roce 1977 se v důsledku dost bouřlivé debaty v kongresu rozhodlo o tom, že letové zkoušky prvních prototypů, plánované na duben roku 1978 budou minimálně o rok posunuty a mezitím se zvolí konečný způsob nasazení. Vznikla totiž obava, že použití raket ve stávajících OZ, která nejsou schopna odolat blízké explozi protivníkových raket by mohlo dojít v případě Sovětského prvního úderu k zničení prakticky všech raket na pozemních OZ. Technicky je toto označováno jako odzbrojovací úder. V roce 1975 začaly přicházet do výzbroje RVSN Sovětského svazu rakety nové generace vybavené hlavicemi MIRV s výrazně vyšší přesností. Byly to rakety MR UR-100 a R-36M a především UR-100N. Tím se zvedal i počet hlavic na těchto raketách. V roce 1975 jich bylo 1800, což bylo méně než ve Spojených státech, ale v roce 1978 už 3000 a o rok později už 4000. Tento nárůst počtu spolu s nárůstem kvality mohl dosáhnout brzy úrovně, kdy bude smazán náskok Spojených států. Jediným možným způsobem jak zareagovat, bylo zvednout ochranu svých jaderných prostředků. Ovšem díky nárůstu hmotnosti nebylo možná raketu znovu použít na mobilním odpalovacím zařízení. 12.června 1979 prezident James E. Carter rozhodl o pokračování programu Missile X a 9.září velení USAF představilo jeden z nejbizardnějších plánů, MPS (Mobile Protective Shelters). V té době také raketa dostala konečné označení MGM-118A Peacekeeper. Pravdou ale je, že název projektu, MX, je s touto raketou spojen i poté a v podstatě do dneška je minimálně stejně tak často používané jako její oficiální označení. Proč MGM?? Protože mělo jít o mobilní variantu. 200 raket mělo být v lehkých horizontálních krytech pod betonovým víkem rozmístněno v horizontální poloze a po odklopení víka mělo být vztyčeno a startovat vzápětí poté. Princip byl ne nepodobný principu nasazení raket PGM-16E Atlas E. Odpalovací zařízení mělo být lehké, jednoduché. Ochranu měl zajistit princip nasazení. OZ mělo být postaveno 4600! a zbývajících 4400 mělo být vybaveno maketou rakety v kontejneru. Po obrovské kruhové komunikaci měly být neustále přepravovány a tímto způsobem by protivník neměl reálnou šanci zjistit kde rakety jsou. V případě, že by chtěl protivník rakety zničit, musel by postřelovat všechny kryty. Celá tato sranda měla stát 37 miliard dolarů z toho 33 ve fiskálním roce 1980. 6.května 1980 ministr obrany Herold Brown rozhodl o zrušení okruhu a vytvoření sítě komunikací s OZ v několika lineárních řadách, což mělo projekt zlevnit o 2 miliardy. Nepodařilo se mi zjistit v jakých vzdálenostech od sebe měly být OZ, ale i s minimální ochranou měly přežít jakýkoli jaderný výbuch nad sousedním krytem. Celý projekt předpokládal následující spotřebu materiálu: 600000 tun cementu, 32-48 milionu tun písku, 210 milionů galonů tekutého asfaltu, 125 milionu galonu pohonných hmot, 17.9 miliard galonů vody. Plocha bude 5000 čtverečních mil země a bude potřeba postavit 8000 mil vozovek. Inflace v 80tých letech mohla náklady natáhnout na 50 miliard dolarů. Kritici, kteří se našli všude pro projekt nelitovaly slov jako pitomý, šílený, bláznivý.. začaly se objevovat otázky, jestli vůbec program MX Spojené státy potřebují? No, upřímně, proč asi? Téměř jakýkoli způsob nasazení musel být levnější a nebyla to jediná nevýhoda. V případě jakýchkoli odzbrojovacích dohod se Sovětským svazem by systém nebyl udržitelný, jelikož nebylo možné Sověty přesvědčit, že těch raket je 200, nikoli 4000. V té době byla již připravována smlouva LALT II a osobně mě nenapadá, jak by na ni mohli sověti kývnout.\nNa konci roku 1980 celý problém zasáhl i do presidentské kampaně ve Spojených státech. Carterův rival republikán Ronald W.Reagan prohlásil, že pokud bude zvolen, celý nesmyslný program zruší. A tak se taky stalo a nově zvolený president to také v listopadu 1981 udělal. Tak, a plánovači měli po žížalkách a mohlo se začít hledat znovu. Už poněkolikáté. Při pohledu zvenčí se může zdát, že vlastně měli raketu a nevěděli co s ní a hledaly nejsložitější možné řešení. Toho si všimli i karikaturisté v americkém tisku, ale ono to tak nebylo. Hledalo se prostě efektivní řešení a jak víme efektivní není nejjednodušší, teda ne vždy.\nVše se tvářilo, že nakonec se vrátí realizace předchozího plánu a rakety skončí v původních silech. Jenže opět začaly nekonečné a divoké diskuse na půdě Kongresu. Jednoduchý argument, že letectvo chtělo nové rakety především proto, aby zvýšilo odolnost svých jaderných prostředků a nyní od tohoto základního požadavku samo ustupuje, měl logiku. To nelze než potvrdit, jenže jak na to?\n22.listopadu 1982 specialisti USAF představili další smělý plán pod označením Dense Pack, něco jako hustý, nebo kompaktní balík. Rakety měly být umístněny na jedné základně s minimálními rozestupy od sebe ve vzdálenosti 600m v podstatě v jednom komplexu. Rakety měly být v silech s extrémní odolností se schopností přežít tlak větší jak 700 atmosfér. Pro porovnání i nejnovější sila pro rakety Minuteman měly odolnost 140 atmosfér a nejlepší zavedená sila pro UR-100N 450 atmosfér. Tohle zařízení mělo odolat přímému zásahu silné protivníkovi hlavice a na principu „bratrovraždy“ ochránit komplex, jelikož technicky bylo nereálné postřelovat tak blízké cíle součastně. Výbuch jedné hlavice by zničil hlavice přilétávající a nebo by je odklonil. To by v podstatě znemožnilo protivníkovi umožnit použít hlavice MIRV a i kdyby byl systém postřelován jednotnými hlavicemi musely by vzniknout přestávky umožňující výbuch další v podstatě na stejném místě. Dá se předpokládat, že by to bylo velmi obtížně technologicky řešitelné. Mohlo to fungovat. I kdyby došlo ke zničení některé rakety v sile, neohrozilo by to vedlejší a v nutných přestávkách v postřelování by mohl být proveden start raket vlastních. I když se jedná opět o trochu extravaganci, jevila se reálná. 22.listopadu 1982 to dostal návrh na stůl kongres a zároveň raketa dostala označení LGM-118 Peacekeeper, jelikož M bylo mimo hru. V lednu vznikl speciální výbor na posouzení a o tři měsíce později vyšlo jeho rozhodnutí. Rakety LGM-118 budou rozmístněny v silech po raketách Minuteman. Důvodem pro nepřijetí Dense Pack byla obava, že tento, ne zrovna levný princip Sovětský svaz obejde a problém vyřeší. Specialisté se už poučili, že náskok technologie, je protivník schopen za výrazně menších nákladů vyřešit dříve, než se obvykle předpokládá. Mohlo se podařit systémem velení RVSN změnit taktiku nasazení vlastních raket, případně šáhnout k extrémním rážím termonukleárních hlavic, což jak víme v Sovětském svazu uměli. Ať tak či onak, rozhodnutí padlo a mělo být realizováno nové jednodušší. Potvrzeno bylo 26.května 1983. Byl nejvyšší čas, rakety měly zpoždění v podstatě pět let.\nod redboy » 17/3/2007, 09:49\nOd počátku byla raketa Peacekeeper koncipována jako třístupňová raketa s motory na tuhé pohonné hmoty (TPH) a hlavicí MIRV. Požadavkem byla vysoká přesnost, schopnost práce v oblastech postřelovaných protivníkem, řídící systémem s rychlou změnou cíle. Ještě do začátku je třeba si vysvětlit jeden rozpor literatury. Setkáte se s informací, že jde o koncepci čtyřstupňovou, ale to je v podstatě nepochopení. Tím čtvrtým stupněm je motor platformy MIRV, čili anglicky Post Boost Vehicle, což je ovšem součást hlavice a nikoli nosné rakety, i když v anglické literatuře je označován jako samostatný stupeň, stage. My pochopitelně zůstaneme u standardní terminologie, jelikož každá raketa s hlavicí MIRV (a někdy nejen ta) musí tento motor mít.\nVýroba motoru prvního stupně a stupeň druhů i při zkoušče na stendu.\nHotový první stupeň a sériová montáž "čtvrtého" PBV. Žluté koule jsou nádrže KPH pro manévrovací motory.\nVe Spojených státech byly rozsáhlé zkušenosti s motory na TPH, program Minuteman je pro to jasným důkazem a proto vývoj nebyl brzděn vývojem v tomhle směru. Raketa se ovšem požadavkem na umístnění do stávajících sil na základě rozhodnutí z roku 1976 dostala do omezení ve velikosti. Vývoj byl proto zaměřen na odlehčení konstrukce a tím dosáhnutí menší velikosti. Systém vývoje byl ale jiný než u předchozích raket. Za vývoj celé rakety nebyl vybrán jeden dodavatel, ale velkou část vývoje a i zkoušek na sebe vzalo USAF. Smlouva o montáži rakety byla podepsána s firmou Martin Marietta, v jejichž výrobním závodě měla proběhnout konečná montáž komponentů dodaných od různých výrobců. Motor prvního stupně měl pocházet od firmy Thiokol Corporation, vývoj druhého stupně dostal Aerojet General Inc., třetí stupeň pak Herkules a kapalinový motor Post Boost Vehicle pak divize Rockwell Internacional, Rocketdyne Division. Naváděcí soustavu byla svěřena firmě Northrop Electronics Division a gyroskopickou stabilizovanou plošinu Rockwell Autonetics IRS. Pochopitelně i mnohé další, ale tohle bylo jádro vývojového týmu. Kontrakt byl zmíněným firmám podepsán počátkem roku 1978, čili v době, kdy Kongres rozhodl o vývoji, ještě před rozhodnutím o MPS. V konstrukci motorů byly použity díly z kompozitních materiálů včetně částí spalovacích komor, trysky druhého a třetího stupně byly teleskopické, za účelem snížení délky rakety a přechodových dílů a zvýšení specifického impulsu motorů. Ve všech stupních byla raketa řízena pomocí naklápěných trysk motorů, čili ve Spojených státech velmi dobře zvládnutým principem s výhodnými parametry. První stupeń o tahu 2192kN měl hmotnost 48 t, druhý stupeň s motorem o tahu 1225kN měl hmotnost 27,3t a třetí stupeň při hmotnosti 7550kg poháněl tah 285kN. Motory stupně Post Boost Vehicle měl celkem osm restartovatelných manévrovacích motorů na KPH s dlouhou dobou skladování. Tyto motory byly zodpovědné za pohon a přesné navedení platformy před oddělením bojových hlavic. Celá platforma měla hmotnost 1180kg a užitečné zatížení pak bylo 2131kg.\nKoncept hlavice s bloky Mk-12A a MK-21 a montáž.\nHlavice, teda její složení bylo také výsledkem složitějšího vývoje. Původně měla být vybavena až 12 hlavicemi Mk-12A s bojovou částí W78 o ráži až 350kt které známe z modernizované verze rakety Minuteman III. Postupně byla přednost dána hlavicím novým. Byly vyvinuty speciálně pro projekt MX. Hlavice Mk-21 s jadernou částí W87 o ráži až 475kt (ráže je dodnes dohadována a uvádí se od 350 do 500kt), kterých se na PBV vejde až 11 mají také větší přesnost navedení a modernější bojovou část. Hmotnost hlavice je 164kg, průměr 0,55m a délka 1,75m. Hlavice je vyrobena za vývoje moderních technologií, proti předchůdci je přesnější, se zvýšenou bezpečností a zvýšenou odolností proti vlivům jaderného výbuchu. Celkem jich bylo vyrobeno 525 kusů. Z důvodu omezení smlouvou SALT II, kterou sice Spojené státy neratifikovaly, ale dodržovaly byl maximální počet hlavic MIRV MBŘS omezen na 10. přesto ovšem byla hmotnost hlavice větší, než původní verze, proto došlo k omezení doletu rakety podobně jako u raket Minuteman III s hlavicí Mk-12A a dolet nebyl dostatečný k pokrytí nejižnějších cílů v Sovětském svazu. Dolet s deseti hlavicemi byl 9600km, což bylo možno vyřešit sejmutím jedné hlavice. I přes návrhy v tomto směru k tomu nedošlo a celou dobu raketa LGM-118 Peacekkeper sloužila s 10 x Mk-21. Jednotlivé hlavice mohly být na značně odlehlé cíle a odstup cílů mohl přesáhnout 100km.\nSrdce naváděcího systému, gyroskopy.\nNaváděcí a řídící systém byl od počátku v centru pozornosti. Základem je stabilizovaná plošina která přinesla velkou novinku. Obvykle jsou gyroskopy uloženy tak, že se na kloubu mohou natáčet ve všech stupních volnosti, tady vznikl poprvé systém kde klouby chyběly, tedy gyroskopy se mohly volně otáčet bez ohraničení mechanickým uložením. Celý naváděcí systém byl postaven na digitálních počítačových systémech. Data do palubního počítače o poloze cílů mohly být předávány velmi rychle a to jak z velitelského stanoviště, tak z vyšších stupňů velení a například poprvé mohl být měněn cíl a dán pokyn ke startu přímo z paluby velitelského létajícího stanoviště bez zásahu obsluhy velitelského stanoviště na základně.\nTeprve po potvrzení koncepce nasazení 26.května 1983 bylo presidentem povoleno zahájení letových zkoušek. Prototyp byl již dávno hotov a možná rozsáhlé zkoušky rakety na stendech na které byl čas stály za úspěchem v letových zkouškách. V té době již byly hotové testy studeného startu. Po různých zkouškách došlo k prvnímu odpálení makety rakety v reálných hodnotách velikosti a hmotnosti z kontejneru na zkušebním stendu v Nevadě 26.ledna 1982. Brzy po rozhodnutí následoval první ostrý start z kontejneru na pozemním zkušebním OZ . K němu došlo 18.června 1983 a raketa odpálená z Vandenberg AFB přenesla na vzdálenost 6704km šest maket hlavic na Kwajalein Missile Test Range. 23.srpna 1985 proběhl první start z podzemního sila a byl to již devátý úspěšný test. 21.června 1986 proběhl první test kompletní rakety s deseti hlavicemi a 23.srpna téhož roku byly dvě hlavice navedeny na cíle 110km vzdálené od sebe. V březnu 1989 došlo ke startu rakety zadaného z paluby letounu bez zásahu pozemní obsluhy. Zkrátka a dobře, testy běžely jak měly a je obrovským úspěchem, že k první havárii nosiče (a poslední z vojenských verzí) došlo až dlouho po zavedení, 27.července 2001 a to byl 48 start z celkově 51 provedených!!\nFotografie ze zkušebních startů, dobře je vidět opadávání vodících prvků\nPro operační rozmístnění raket byly vybrány dvě operační základny. 10.října 1983 ministr obrany Herold Brown oznámil že 50 řízených střel LGM-118 Peacekeeper bude rozmístněno na F.E. Warren AFB ve Wyomingu u 400. SMS kde nahradí rakety Minuteman III a druhá bude pro opět 50 MBŘS u 319. SMS na téže základně. Pro rakety byly použity stejná sila i infrastruktura po předchůdcích. Musela být pochopitelně upravena, ale jednalo se v podstatě o drobnosti. Raketa byla v sile umístněna ve startovacím kontejneru z něhož startovala a ten byl umístněn na amortizátorech uvnitř sila. Raketa byla v kontejneru vymezena spoustou měkkých plastových prvků které raketu v kontejneru vedly. Ty po startu náporem vzduch odpadly a jejich „opadávání“ bylo charakteristickým znakem startující rakety Peacekeeper.V únoru 1984 byla zahájena sériová výroba která postupně dala 114 sériových raket. V říjnu 1986 byly první čtyři rakety umístněny v silech na operační základně a po testech dosáhly operační způsobilosti 22.prosince 1986 a jejich počet se postupně zvedal. Jenže nastal problém. Přes léta práce a značného zdržení se firmě Northorp, tedy její Electronic Division nepodařilo dosáhnout uspokojivého stavu ve funkčnosti inerciálního naváděcího systému a podobu dvou let nebyla firma schopna dodat dostatečný počet funkčních jednotek. Byly období kdy nebyly k dispozici funkční jednotky i pro třetinu raket. V lednu 1988 bylo v operačním nasazení jen 20 kompletních raket a teprve v prosinci 1988 byly všechny rakety v operačním nasazení i s INS moduly.\nRakety Peacekeeper převzaly logistiku a sila od svého předchůdce a následovníka Minuteman.\nTeda všechny, prvních 50, ale v podstatě všechny, jelikož už 19.prosince 1986, ještě před uvedením prvních raket do bojové pohotovosti president Reagan oznámil, že 400. SMS bude jedinou jednotkou s raketami v silech. U tohoto projektu už to byla asi tradice. Důvod byl jednoduchý. Zbývajících 50 ŘS bude operovat z mobilních OZ na železničním podvozku. Znovu se tedy objevilo označení MGM-118A Peacekeeper. Rakety měly být rozmístněny po dvou v soupravě a celkem tedy mělo být postaveno 25 vlakových souprav. Ty měly být rozmístněny na šesti dalších operačních základnách v Barksdale AFB v Louisianě, Little Rock AFB v Arkansasu, Grand Forks AFB v Severní Dakotě, Dyess AFB v Texasu, Wurtsmith AFB v Michiganu a Fairchild AFB ve státe Washington. Každá ze souprav tažená dvěma diesel elektrickými lokomotivami s vagonem s palivem pro lokomotivy, se dvěma OZ, velitelským stanovištěm a dvěma voz s ochranou, měla tvořit samostatnou palebnou jednotku, Na základně měly být v zodolněných úkrytech a v případě zhoršení bezpečnostní situace Spojených států měly být přemístěny na předem připravené palebné pozice. 22.května 1988 dostala kontrakt na vývoj společnost Westinghouse. V květnu 1989 ale bylo rozhodnuto o tom, že operačních zůstane jen oněch 50 raket, ale budou přemístěny na železniční OZ. A V roce 1991 byl projekt Peacekeeper Rail Garrison definitivně zrušen a vše zůstalo jak bylo. Důvodem byl rozpad komunistických režimů ve východní Evropě. Ale to už se pomalu blížil konec raket jako takových.\nNakonec nerealizovaný Peacekeeper Rail Garrison, železniční systém.\n3.ledna 1993 byla podepsána smlouva START II a ta vylučovala hlavice MIRV u pozemních mezikontinentálních raket. Předpokládané datum vyřazení bylo stanoveno na rok 2004. 28.června 2001 ministr obrany D H. Rumsfeld oznámil, že jsou rakety Peacekeeper, MX, nepotřebné a 1.října 2002 byla první raketa odvezena na Hill AFB. Zbývající rakety zůstávaly v pohotovosti a jejich počet klesal rychlostí jedné za 17 dní a definitivně byly všechny rakety a tím i 400. SMS vyřazeny v říjnu 2005. Hlavice raket byly sejmuty a budou použity pro raketu Minuteman III, jelikož i ta přichází o svou MIRV hlavici. Postupně už nahrazují vyřazované Mk-12A.\nToto je definitivní konec nejmodernější MBŘS ve výzbroji letectva Spojených států.\nHlavice……………………………..10 x 475kt MIRV\nNaposledy upravil redboy dne 17/3/2007, 10:33, celkově upraveno 2\nod redboy » 17/3/2007, 09:50\nMX a kosmos:\nNa základě prvků rakety Peacekeeper byly vyvinuty i kosmické nosiče. Nejednalo se sice o rakety jako takové, ale jejich prvky.\nPrvní stupeň rakety Peacekeeper byl použit u nosičů Taurus. Z rakety je použit první stupeň a ostatní pochází z rakety Pegasus. Vznikl tak nosič Taurus 1110 s nosností cca 1200kg na nízkou dráhu.Taurus 2110 je větší varianta o nosnosti 1250kg s upraveným prvním stupněm označovaným jako Castor 120. A Taurus 3110 o nosnosti 1450kg. Od roku 1994 startovalo 7 těchto raket s jednou havárií.\nTaurus 1110 a Athena-1\nDruhým směrem jsou nosiče Athena. Jsou soukromou akcí Lockhead-Martin a celý projekt nese označení LMLV (Lockheed-Martin Launch Vehicle). Athena 1 má první stupeň Castor 120 a nosnost 820kg. Ze čtyř startů se jeden nezdařil. Athena 2 používá motory Castor 120 v prvním a druhém stupni a to zvýšilo nosnost na 2050kg. Ze tří startů se opět jeden nezdařil. Největší verzí měl být nosič Athena 3 o nosnosti 3650kg, ovšem tento projekt se asi neuskuteční.\nKdyž bylo 26.května 1983 potvrzeno Kongresem rozmístnění raket LGM-118 Peacekeeper v silech po raketách Minuteman III, a tím upuštěno od varianty rakety se zvýšenou odolností bylo také rozhodnuto o vývoji rakety nové. Moderní, malé, mobilní MBŘS, která měla velkou MX doplnit. Mělo jít o raketu o hmotnosti okolo 15 tun, postavené na základě nejmodernějších technologií, s lehkou hlavicí se kterou by dosáhla doletu 11000km.\nCelý projekt dostal označení Small Intercontinental Ballistic Missile (SICBM). Některé technologie měl převzít od většího předchůdce. Třístupňové schéma s teleskopickými tryskami ve druhém a třetím stupni. Naváděcí systém měl pocházet také od projektu MX. Jednotná hlavice měla nést náplň W87. Raketa měla také startovat pomocí studeného startu z mobilního OZ na silničním podvozku. Tím měl být závěsový tahač o minimální výšce z důvodu ochrany před tlakovou vlnou a měl být opancéřovaný. Dostal označení Hard Mobile Launcher (HML) a vývoj dostal na starosti Boeing Defense and Space Group a Goodyear. Před startem měl být návěs pomocí hydrauliky položen na zem a po vztyčení měla raketa startovat pomocí studeného startu.\nMobilní odpalovací zařízení v pochodové poloze a položené na zemi\nV roce 1985 byl hotov úvodní projekt a raketa dostala označení XMGM-134 Mingetman. Jenže už v roce 1988 se blížil konec komunistického impéria a projekt byl zpomalen. Za tím, že nebyl zastaven byl ekonomický výpočet který říkal, že zničení cíle pomocí rakety Mingetman je o 60% levnější, než ho zničit jednou z deseti hlavic rakety Peacekeeper.\nStart rakety a opět položený návěs s OZ.\nPrvní zkušební start rakety byl proveden v květnu 1989, ale byl neúspěšný, raketa explodovala, druhý v dubnu 1991 byl už úspěšný. Plánováno bylo 22 zkušebních startů, první z vozidla HML v roce 1996 a vyrobeno mělo být 200-300 operačních raket jako náhrada Minuteman II.\nK plánům ale nedošlo, v roce 1992 byl projekt bez náhrady zrušen jako výsledek rozpadu Sovětského svazu.\nHlavice……………………………. 475kt ??\nTímto projektem zatím skončil vývoj mezikontinentálních raket ve Spojených státech amerických. V součastné době je ve výzbroji 500 raket Minuteman III a postupně jsou vybavovány jednotnou hlavicí Mk-21. Sejmuté hlavice Mk-12A jsou uskladněny.\nJe ke stažení soubor Minuteman.kmz a ten vám po spuštění natáhne do Google Earth natáhne pozice všech operačních OZ Minuteman a mezi nimi i ty kde byly umístněny rakety Peacekeeper (fialové na Warren AFB).\nVideo startu rakety.\n(Vol.1 U.S. Nuclear Forces and Capabilities) Cambridge, Massachusetts 1984\nod sa58 » 17/3/2007, 11:11\nDíky za článek, mám jen jeden dotaz. Kolik USD asi stála celá tato sranda? Dokázal to někdo za ty roky spočítat?\nJelikož si ještě pamatuju dobu, kdy se uváděla srovnání jako ... "kolik by šlo postavit škol za jednou letadlovou loď "... zajímalo by mě na kolik tento projekt přišel US daňové poplatníku (to je ale otřepaná fráze ).\nod redboy » 17/3/2007, 11:30\nJistě to zjistit jde, ale já nevím kde. Pokud by to mělo být objektivní musely by se asi sečíst peníze vyčleněné na projekt v jednotlivých FY. Nemyslím si, že je to nedostupné, ale chce to anglofila. Program ale nebyl drahý, nasadit rakety ve stávajících objektech bylo rozhodně nejlevnější a ty nejdražší, trochu extravagantní plány realizovány nebyly. Je otázkou jestli to projekt trochu nedeklasovalo, to neumím posoudit. Asi nejdražším projektem ve strategických zbraních USA byl po 55 roce vyhlášený program Polaris, ale také jeden z jejůspěšnějších, v jeho období na startegické zbraně padlo až 27% rozpočtu MO. MPS v navrženém rozsahu měl být podobný a díky nárůstu na MO neměl být procentuelně vyšší. Na druhou stranu v 50tých letech se sešlo víc věcí součastně, nejen Polaris, ale i Titan, Atlas, Minuteman, B-52.......\nod redboy » 21/5/2008, 13:59\nPři svém obvyklém kolečku po netu sem zakop o odkaz:\nVideo ze zkoušek OZ pro MGM-134 Mingetman, zajímavé... pěkné až velmi pěkné.


Moderní byt | Perforovaný dům v nejdražší části Londýna\nPerforovaný dům v nejdražší části Londýna\nOdstěhovat se ze Sardinie do Anglie a věřit, že se dá v mlhavém Londýně najít stejně prosvětlené bydlení, chce buď přehnaný optimismus, nebo skvělého architekta. Majitelé domu, který dostal označení Perf House, měli štěstí a na rekonstrukci si najali architekty ze studia Andy Martin Architecture.\n21.08.2017 Foto: archiv redakce\nDům stojí v jedné z nejžádanějších a podle ceny nemovitostí také nejdražších částí Londýna - Belgravii. Najdete tu georgiánskou architekturu typickou úzkými řadovými čtyřpatrovými domy s podsklepením.\nJejich fasády jsou jednotně bílé a u hlavního vchodu je časté sloupoví. Interiéry s vnitřním schodištěm a očekávatelným půdorysem už dnes neodpovídají požadavkům movitých majitelů, proto dochází k modernizaci.\nDŮM ZBAVENÝ VNITŘNOSTÍ\nAndy Martin Architecture se s vnitřním uspořádáním domu rozloučili definitivně a velmi důkladně. Celý vnitřek byl vlastně vypreparován a architekti začali pracovat s volným prostorem, do kterého vnesli dostatek denního světla. To byl jeden ze základních požadavků majitelů a byl originálně splněn.\nArchitekti využili prvek, který je typický pro londýnské chodníky – skleněné čočky kruhového tvaru, kterými prostupuje denní světlo. Perforovaná ocel se zasazeným sklem nahradila podlahy a z tmavého suterénu, který je problematickým místem tohoto typu domů, udělala světlý obyvatelný prostor. „Tvar otvorů byl od počátku velmi důležitý. Otvory měly mít funkci clon, které budou ovládat světlo, soustředí ho do jednoho proudu a zaměří ho požadovaným směrem. Na podlaze i na stěnách může člověk pozorovat příjemnou hru přirozeného i umělého světla a obrazy, které vytváří,“ říká architekt Martin.\nPáteří domu je na míru vyrobené schodiště, které v suterénu ctí mohutnost a plnost oceli, a když se dostane do prvního patra, promění materiál na masivní dřevo a ocelová stěna, která ho uprostřed místností podpírá, je perforovaná a opět rozvíjí hru světla procházejícího otvory.\nHrubý beton, ocel, opracované sklo a masivní dřevo se dokonale doplňují a splňují přesně to, co od zvoleného materiálu architekti čekali. Interiéru pomáhá k transparentnosti a propojuje ho, vnáší sem zajímavé textury, světlo i stín, klid i vzrušení. Industriální základ je pak doplněný subtilním nábytkem a střídmými doplňky, které nechají vyniknout netradičnímu řešení, ale samy nezůstanou v pozadí zájmu.\nANDY MARTIN ARCHITECTURE AMA\nlondýnské architektonické a designové studio víc než deset let ho vede architekt Andy Martin studio má za sebou řadu výrazných národních i mezinárodních ocenění www.andymartinarchitecture.com


Překvapení.cz | Bio kuře s velikonoční nádivkou\nJste zde: Úvodní stránka › Recepty > Překvapení v kuchyni > Bio kuře s velikonoční nádivkou\n· 1 ks bio kuře\n· 5 krajíců bio chleba\n· 4 ks bio vejce\n· 150 g bio špenátu\n· Hrst bio petrželové natě\n· Hrst bio tymiánu\n· Špetku muškátového květu\n· Stroužek bio česneku\n· 1ks malé bio šalotky\n· 1 ks bio smetany\n· Sůl a pepř na dochucení\nNejprve si rozehřejte troubu asi na 180 stupňů. Dále si připravte kuře, které osolte i opepřete, a to ze všech stran. Na pekáčku si opečte na kostičky nakrájený chléb, stačí dvě minuty. Poté jej vyjměte a navlhčete trochou mléka.\nNásledně z bílků a špetky soli vyšlehejte tuhý sníh a ze žloutku si připravte směs se špenátem. Do velké mísy přidejte špenát (čerstvý nebo rozmražený), žloutky a chléb. Směs osolte, opepřete a podle chuti přidejte i muškátový oříšek.\nAž bude nádivka dochucená, opatrně vmícháme sníh. Takto připravenou nádivkou naplňte kuře a aby z něj směs nevytekla, svažte ho k sobě provázkem. Pokud vám zbude nádivka, můžete z ní vytvarovat kuličky a dát je péct společně s kuřetem.\nKuře ozdobte čerstvě nasekanými bylinkami - doporučujeme tymián a máslem. Asi po čtvrt hodině pečení kuličky vyndejte. Kuře nechte péct dalších 45 minut dozlatova.\nPokud se rozhodnete k nákupu lokálních produktů, ať už přímo na farmě nebo při výběru mezi regály, čekají na vás čerstvé suroviny i hotové bioprodukty přesně podle vaší chuti. Výhodou nákupů přímo od eko farmáře není ale jen příjemný osobní kontakt či možnost konkrétního výběru sezónních produktů, ale také zážitek z farmy jako takové, který rozhodně stojí za to!


Pavel Bělobrádek Pavel Bělobrádek: Na čem stojí vlastenectví | Pavel Bělobrádek\nPavel Bělobrádek: Na čem stojí vlastenectví\n27.10.2018 13:35:54 Státy se udržují těmi ideály, z nichž se zrodily. Otcové zakladatelé nám zanechali inspirativní myšlenkový odkaz, který ani po dlouhé době neztratil nic ze svého lesku a platnosti. Pamatujme na to, z čeho se zrodil náš stát a čím jediným se může udržet. Náš stát se zrodil z touhy po svobodě. Svobodě ve všech podobách. Svobody myšlení, svobody vyznání, svobody jako práva na spravedlnost.\nSlavíme sto let naší demokracie. Demokracie však není pouhý systém. Není to pouze mechanismus hlasování. Demokracie vyžaduje také vysokou morálku, kritické myšlení a občanskou angažovanost. Jak řekl Masaryk: „Bez zájmu občanů o stát se republika stává de facto státem aristokratickým byrokratickým, státem menšiny – forma sama nerozhoduje o podstatě státu.“ A to je skutečně zásadní. Demokratické instituce bez obsahu se stávají prázdnou slupkou.\nMusíme dělat vše pro to, aby občané brali náš stát za svůj. Demokracii a svobodu v naší zemi neohrožuje nějaký fiktivní nepřítel, ale lhostejnost, nezodpovědnost, nepoctivost, malost a překrucování pravdy. Ten výčet by jistě mohl být mnohem delší, ale podstatné je něco jiného – uvědomit si, že chránit demokracii může a má každý z nás, každý den. Není lhostejné, jaké zaujímáme postoje. Není lhostejné, jaké hodnoty jsou pro nás důležité a jestli podle nich žijeme. Dnes, kdy jsme členy NATO a EU a kdy máme mezinárodní záruky bezpečí, svobody a prosperity jako nikdy v minulosti, stačí k odvaze relativně málo: nepodléhat vábení populismu, lživé propagandě a nenávisti.\nMasaryk dobře věděl, že k tomu, aby se naplnily sny o demokratické, svobodné společnosti a prosperujícím státu je potřeba mnoho úsilí a že vlastenectví znamená také přinášet oběti. Legionáři, odbojáři, bojovníci proti komunismu a dnešní vojáci na misích neumírali a neumírají pro nic za nic. Umírali a umírají za svobodu. Tato nejvyšší oběť si zaslouží naši úctu a vděk. A zaslouží si, abychom jí všichni byli hodni. Abychom bránili svobodu a nedali jí zahynout.\nJsme pracovitý národ a v mnoha oborech patříme k nejvyspělejším zemím světa. Ke stému výročí naší země přeji nám všem, abychom na této cestě setrvali a neslevili ze svých hodnot. Přeji všem našim občanům, abychom pracovali na šíření dobrého jména naší vlasti, abychom byli poctiví, zodpovědní, solidární, charakterní, šetrní, velkorysí, skromní, zvídaví a přátelští.\nMasaryk a po něm také Havel dali naší republice na mapě světa větší místo, než odpovídá její velikosti. Uchovávejme tento odkaz, uchovávejme naši demokracii, uchovávejme ideály, z nichž se zrodil náš stát.


Bankovní daň bez přidané hodnoty - Euro.cz\nBankovní daň bez přidané hodnoty\nDnešní bankovní trh již téměř v ničem nepřipomíná ten těsně porevoluční. Nově vznikající banky byly tehdy valnou většinou zakládány téměř bez kapitálu, chyběli jim zkušení manažeři a pravidla pro řízení rizik. Velké banky si žily vlastním životem, jejich šéfové se setkávali na pravidelných večeřích s ministrem financí a s guvernérem centrální banky.\nViděli se jako polobozi, kteří táhnou transformaci ekonomiky.\nA něčím tak přízemním, jako je obezřetné půjčování peněz a hlídáním toho, zda se vrací, se nezabývali.\nOstatně sami politici vyzývali tehdy všechny banky k tomu, aby pomohly rozjet privatizaci a půjčovaly víc. Ty malé si to vzaly k srdci. K jejich dominovým krachům pak necitlivě a výrazně přispěly jak zákroky centrální banky v podobě zavádění nucených správ, tak vydávaná opatření jejího bankovního dohledu. Nucené správy vedly téměř jednoznačně nikoliv k revitalizaci, nýbrž ke krachu. Nová opatření ještě žijícím bankám jen dál utáhla smyčku, protože je donutila tvořit okamžitě obrovské rezervy na možné budoucí ztráty.\nVyhlášený konsolidační program ČNB, který jim měl ulehčit, už nebyl k ničemu. I když zpráva bankovního dohledu ČNB z roku 1996 hovoří trochu jinak. „Díky provedeným krokům v rámci konsolidačního programu došlo k zásadnímu očištění a ozdravení bankovního sektoru České republiky,“ píše se v ní. S tím se zpětně nedá příliš souhlasit. Nicméně už další větu rozhodně za pravdivou označit lze: „Přijatými opatřeními byly vytvořeny základní podmínky k revitalizaci těch malých a středních bank, které mají předpoklady pro další setrvání v bankovním sektoru“. To se stalo. Podmínky byly vytvořeny tak, že devatenáct bank nedobrovolně skončilo, a těch s předpoklady zůstalo opravdu poskrovnu. To celé spolu s finanční předprivatizační pomocí velkým bankám nás stálo na daních kolem čtyř set miliard korun. Krutá daň za rozběhnutí privatizace - nicméně daň nikoliv z přidané hodnoty, takže si ji nelze odečíst.\nDnešní bankovní trh nic podobného nezažije. Má dokonalý systém řízení rizik a schopný management. A také konečně miliardové zisky - pro své nové, spokojené zahraniční majitele.


Klínový řemen - Peugeot 508 - Peugeot Club Amis de Lion\nBy Ladislav 78, December 11, 2016 in Peugeot 508\nKdyž je chladno tak mi po startu studeného motoru intenzivně píská klínový řemen. Po nastartování to pískání přestane asi po 4 minutách. Když startuji zahřátý motor tak to nedělá. V létě když je teplo to taky nedělá. V dubnu na roční prohlídce v autorizovaném servise mi ho zkontrolovali a preventivně vyčistili drážky ale děláte to stále. Chtěl bych se tedy zeptat zda to již někdo taky neřešil popř. zda pomůže výměna pouze řemenu nebo je potřeba vyměnit i nějaké kladky.\nno jak píšeš--může to být řemenem (v mrazu má jiné vlastnosti), nebo kladkama , ta spodní řemenice na klice nepíská, takže buď napínací kladka, nebo vodící, možná alternátor, nebo komresor klimy, dej dolů řemen a zkus v ruce potočit kladky--musí jít volně bez drhnutí a nesmí mít vůle (ani radiální,ani axiální)\nTak jelikož je auto ještě 2 roky v záruce tak raději nic sám sundavat nebudu a v dubnu jak pojedu na roční prohlidku jim o tom v servise řeknu a doufam že na příčinu přijdou. Problem je že to dělá jen pokud je motor studeny a venku neni není moc teplo. Takže po příjezdu do servisu to určitě dělat nebude. No uvidim a v dubnu dám vědět jak to dopadlo.\npíšeš, že to píská INTENZIVNĚ..., radši bych auto postavil do dvora autorizáku a ráno jim to nastartoval (po domluvě s technikem), nechci nijak strašit, ale může se přidírat kladka, která může způsobit přetržení řemenu, nakonec, máš to v záruce...\nNo ono to začalo pískat už loni na podzim. Letos v dubnu jsem na to upozornil autorizovaný servis při roční prohlídce a žádnou zavadu nezjistili. Vycistili preventivně drážky remenice a závada se dle nich neprojevila. Nicméně druhy den ráno to delalo zase.Přes léto to nedělalo a začalo to až zase teploty klesly asi pod 10 st. Ale jak jsem již psal píská to jen asi 3 min. a intenzita se postupně snižuje až to přestane úplně. Takže si myslím ze to bude asi opravdu tým remenem. Kdyby byla pridrena kladka tak by to mělo piskat pořád ne ? No každopádně v dubnu pojedu na prohlídku do jineho servisu a treba se jim to podaří vyresit.\nJak píše ozzy56, dovez auto na autorizovaného servisu a ráno (kdy bude motor studený) za tvé přítomnosti nastartuj. Máš ještě 508SW v záruce, tak ať se s tým poperou, pokud to bude pískat. Nečekej na roční prohlídku, kterou máš až v dubnu 2017.\nEdited December 20, 2016 by OK406\nPodobne sa to prejavuje aj u mňa, po naštartovaní v chladnom počasí počuť nejaký pazvuk, ktorý sa po chvíli stratí, tiež keď je teplo tak to nepočuť nikdy. Robí to takto od kedy auto mám a zatial som to neriešil ešte\nja som musel vymenit pri 90000 km lebo vybroval remen pri volnobehu a v servise ukazaly ze cca 10 cm vo vnutri bol opotrebovany viac po vymene vsetko super\nTak řemen byl vyměněn za nový v rámci prodloužené záruky optiway. Na jedné straně byl odřený - ale nebylo to vidět vždy, záleželo jak se zrovna zastavil. Najeto mám 74 000. Nyní již po startu konečně klid.


Zaměstnanec automobilky Hyundai má za zpronevěru podmínku\nFrýdecko-místecký soud potrestal zpronevěru zaměstnance automobilky Hyundai. Tomáš Štefan podvodně vylákal od svých bývalých kolegů, manažerů Hyundai, téměř 700 tisíc korun. Za to dostal podmínku dva a půl roku se zkušební dobou na pět let.\nKorejci jsou divni uz jen proto protoze oni nam rekli ze prej mame vytrit kancelare tak jsme souhlasili,ja jsem to jen slysela ale jsem si jista ze je to pravda ze prej vytiraly a jeden Korejec jako mistr na hale Za nima prisel a rekl jim at vytiraji bez vody,,,vzdyt prece bez vody to nejde,,,byla tam prej spina ale jim to nevadili jeste se jim to prej libilo.....No jo no Hyundai Nosovice:)))))\nMas pravdu taky jsem o tom slysela ale i o jinych vecech:))))\n..neni -liz pravda.\nVe zprávách v rádiu ho odpoledne popisovali jako "mladého seriózního muže, v dobře padnoucím obleku"... :o))\nNa toho zjeva se podivas a musi ti byt jasne, ze mu NEMUZES duverovat!!\nkorejci jsou evropsky naivní\ndají doprostřed haly postavit přepravku se součástkami, aby si každý mohl vzít když najde vadnou a nemusel pro ně až do skladu, kde se do té doby vydávaly na potvrzení kus za kus. Výsledek ? Přes tisíc kousků dílů z přepravky prostě za 2 dny zmizelo.\nkorejci se diví furt\ntřeba že musí postavit kolem fabriky plot, jinak ochranka odmítá ručit za věci za zdmi haly\nKorejci ach ti korejci. Jsem v Koreji uz pres rok a jeste se mi nestalo, ze by mi nekdo neco ukradl. ( Krome pasu z hotelu, kde uklizi Filipinky ), zrovna vcera jsem nechal v kanclu na stole asi 2 tisice ( v prepoctu ) a i kdyz to neni moc, tak tam dnes zase byly. Nikdo mi to nevzal, ani ukizecka ne. At jsou jakkoliv divni, zvlastni, pojmenujte to jak chcete, maji prirozene moralni zasady, o kterych se nam, "uslechtilym" Evropanum muze jen zdat. Vubec se nedivim, ze mu davali prachy na dobre slovo, proste to je normalni, pro firmu ( fiemni rodinu ) se proste dycha a udelat neco takoveho je jako okrast rodice.\nJa kdyz jsem delal v USA ve firme, tak jsem tam na lavicce zapomel celkem drahy mobil. Druhy den jsem prisel do prace a ten mobil tam porad lezel i kdyz kolem preslo stovky lidi a kazdy si ho musel vsimnout.... proste pro Cecha nepochopitelne!! Skoda ze jsme takovi.\nAlespoň vidíte jaké do managementu společností berou lidi..\nOno umět anglicky neznamená automaticky být solidní. Podobné přijímání je i v zóně Triangl. Takoví manageří to vůbec neumějí s lidmi, razí strategii jít přes mrtvoly a samozřejmě se jim velice brzy vymstí. Neví jak dál.Tedy se to hlavně zaměstnavatelům. Zvláště, když se podívají na aktivity jisté dámy MGR., která zakládá právě podobné společnosti, kdo se za ní stahuje do managementu. To je prostě managerský plebs. Jistě umí anglicky, mají napojení na ,, různé firmy a služby"\nT. štefan nebyl manažer...\nMalá poznámka: Tomáš Štefan nebyl manažer, ale "specialista" t.j. referent...\nto je důsledek jejich nevýchovy. Nutno nastolit převýchovu.\nÚchyl na první pohled!\nvypada jako Dalik\nNa prvni pohled jsem myslel, ze je to dalik. Oni oba vypadaji hned na prvni pohled jako pravi cesti manageri.\nKdo ho přijímal?Tenhle chlápek smrdí průserem,jen se na něj vteřinu podívám.\nznas ten vtip "cigan prijde na pracak a rika - chci praci... " ??\n"Z rozsudkem jsme spokojeni, ale spokojenější bychom byli, kdyby se to vůbec nestalo," prohlásil. "\ntehdy ještě dobře nerozeznali cikána...Za chyby se platí.\nTohle že je manažer?\nTakže tak si dnes rómští zloději říkají? Tak ať své manažerské schopnosti jdou ukazovat jinam, třeba do Anglie, kde jsou na ně zvědaví a kde se jich tak moc zastávají.\nfakt ostuda. vítejte v čr...\nPrý Korejci něco takovýho nedokážou pochopit. Tak to mají blbí, musí se to rychle naučit, nebo si tu nabijou hubu. Vítejte v ČR\nManažeři ještě neznají místní podmínky\n...ale i tak je nutno roma pochválit, že se alespoň neztratila ta auta\nodsoudili take ? Za BLBOST ? Pac ten pan podle fotky je fakt serioznost sama