Lukáš Jelínek: Na startu podzimního klání - Komentáře týdne - Naši Politici\n> KOMENTÁŘE TÝDNE Článek týdne\nLukáš Jelínek: Na startu podzimního klání\n09.08.2012 - Kandidátní listiny pro podzimní volby do krajských zastupitelstev a třetiny Senátu jsou uzavřeny a řádně podány. Voliči tak mohou přemýšlet, které partaji a které osobnosti svěřit důvěru. Ačkoli je nabídka tradičně pestrá, rozhodování je vzhledem k politické mizérii stále složitější.\nPředpokládám, že v krajských volbách obě největší strany, ČSSD a ODS, oslabí a posílí naopak komunisté, malé a nové strany a kandidátky nezávislých. V drtivé většině krajů (možná dokonce ve všech) sice vyhraje ČSSD, ale méně přesvědčivě než před čtyřmi lety, a bude muset pružně vyjednávat o koalicích. Dá se čekat, že se pokusí mnohem intenzivněji vtáhnout do správy krajů KSČM. Zajímavý bude osud Strany práv občanů - zemanovců: nebýt prezidentské volby uspěla by tato formace jen stěží, tentokrát ji ale všudypřítomný Miloš Zeman nahoru skutečně táhne. Je sice docela možné, že se SPOZ opět zastaví před branami krajských zastupitelstev, nicméně situace je dynamická a může se každou chvíli změnit.¨\nZávažným trendem je dlouhodobé oslabování ČSSD. Nejde jen o stíhaného poslance Davida Ratha, ale i o pověst mnoha dalších hejtmanů. Někde sociální demokracie ztrácí právem, jinde ji nahlodávají mediální kampaně. Je zajímavé, jak často se dnes hlavní proud sdělovacích prostředků při kritice ČSSD odvolává na oranžové rebely či rovnou dezertéry Jaroslava Palase a Vladimíra Drymla, tedy na osoby, které ještě nedávno byly u pražských novinářů bezmála za nepřátele lidstva. A ani sama sociální demokracie svoji pozici nezpevňuje: část jejích politiků bezmála vychvaluje SPOZ jako úctyhodné béčko ČSSD, další vedou regionální žabomyší bitvy, pryč se trousí schopní lidé jako senátorka Jiřina Rippelová… Sociální demokraté přitom budou obhajovat 280 ze 675 krajských mandátů a všech třináct hejtmanských postů.\nNa druhou stranu, pro ČSSD budou klíčové až volby sněmovní - a do těch je ještě času dost. Volby do krajských zastupitelstev a třetiny Senátu lze tudíž považovat za jakousi generálku. Neúspěch ČSSD by ruku v ruce oslabil všechny oranžové lídry, včetně Bohuslava Sobotky, Michala Haška či Jiřího Dienstbiera. A protože nikoho jiného sociální demokracie v záloze nemá, nečekal bych žádné větší zemětřesení. U ODS to je jiné, tam nespokojenost s Petrem Nečasem houstne a může zajímavě vyústit už na podzimním kongresu. Jakkoli ji on neutralizuje příměřím s regionálními kmotry, členská základna je z celostátní politiky a stylu koaličního vládnutí velmi roztrpčená.\nPodzimní volby rozhodnou o vztahu TOP 09 a STAN. Dá se vycítit, že starostové začínají být na některé politiky a stanoviska TOP 09 alergičtí. Rozložení tohoto tandemu by oslabilo obě části, zejména ale skupinu kolem Miroslava Kalouska, připravenou vládnout kdykoli s kýmkoli. Zatímco se donedávna zdálo, že TOP 09 je bez ničivých afér a na pravici může ODS předstihnout, dnes není její stav o nic lepší než modrého týmu.\nVěci veřejné čeká první část politického pohřbu, druhá přijde ve sněmovních volbách. Dá se ale tušit comeback lidovců, především v pro ně typických krajích na Moravě a východu Čech. Zelení naopak svoji pozici zatím neupevnili a případný návrat Martina Bursíka je sotva posune vpřed. Jejich nadějí jsou jen někteří zajímaví senátorští kandidáti, leckdy nominovaní ve spolupráci s jinými subjekty (KDU-ČSL a ČSSD).\nObecně bude zajímavé sledovat povolební mezipartajní rozhovory v krajích a také vyjednávání před druhým kolem senátních voleb. To mnohem lépe poskytne vhled, „kdo“ v české politice „s kým“ a „za kolik“. Zatím to ale vypadá na pokračující dezintegraci napravo i nalevo: velké strany jsou oslabeny a důvěra v malé je – zejména po zkušenosti s Věcmi veřejnými – omezená a podmíněná. Podzimní volby tak sice o vývoji české politiky mnohé prozradí, sotva ji však zachrání.


MČ Praha 1 Internetovým průkopníkem v České republice ! - Měšec.cz\nMěšec.cz » Tiskové zprávy » MČ Praha 1 Internetovým průkopníkem v České republice !\nMČ Praha 1 Internetovým průkopníkem v České republice !\nMČ připravuje ke spuštění inteligentní Internetový portál realizovaný v rámci projektu EU WebGrid Praha 1\nPraha, 16. 10. 2006: MČ Praha 1 představila svoji koncepci budování vlastní internetové komunity a obslužného úřadu v rámci strategie internetizace MČ: „Praha 1 – Internetová jednička!“. Konkrétně bylo oznámeno dokončení implementace inteligentního portálu „WebGrid Praha 1“ realizovaného z evropských zdrojů a umožňujícího provozování pilotních digitálních veřejných služeb.


Nejzajímavější způsoby konferenčních hovorů 2/2 » RADYweb\nÚvod / Peníze a podnikání / Ostatní / Nejzajímavější způsoby konferenčních hovorů 2/2\nNový hardware společnosti Google\nGoogle přišla v závěru roku 2017 s novinkou, díky níž lze jednoduše uskutečňovat videohovory. Hangouts Meet, jak se hardware nazývá, je cílený na firmy. Skládá se z několika zařízení, mezi které patří například 4K kamera, centrální dotykový ovladač, reproduktor s mikrofony a Chromebox. Díky tomuto lze uspořádat videokonferenci mezi až padesáti členy, přičemž kamera zvládne zaznamenat obraz pod úhlem až 120 stupňů, současně využívá strojové učení k rozpoznání účastníků a přiblížení obrazu na jejich obličej. Ke konferenci se lez připojit i běžným hovorem. Jedinou nevýhodnou, zejména pro české podnikatele je, že na našem území není tato funkce dostupná.\nVideohovory lze dnes běžně provádět i z řady mobilních aplikací v našich chytrých telefonech. Konferenční videohovory jsou však u většiny nedostupné. Aktualizace oblíbeného komunikátoru WhatsApp, která by měla proběhnout v nejbližší době, má umožnit videohovory až pro čtyři uživatele najednou. Po aktualizaci aplikace stačí zahájit hlasový hovor či videohovor s vybranou osobu z kontaktů a poté přidat dalšího účastníka a vybrat až další dvě osoby, s nimiž chcete najednou komunikovat.


Burzovní trhyAkcieNextEra Energy Akcie\nVše, co byste měli vědět o akciích NextEra Energy: Od aktuální ceny akcií až po zprávy a analýzy.\nV současné době není k dispozici žádná analýza akcie NextEra Energy\nKupte akcie NextEra Energy\nZajímáte se o nákup akcií NextEra Energy? Zjistěte důležité aktuální informace, novinky a analýzy.\nPro úspěšné investování do akcií je také vhodné vybrat si kvalitního brokera. Obchodujte akcie NextEra Energy za nízké poplatky a za použití stabilní obchodní platformy. Online broker LYNX vám nabízí kvalitní podmínky pro trading akcií NextEra Energy. Zjistěte více o výhodách obchodování akcií prostřednictvím LYNX.\nObchodujte úspěšně s akciemi NextEra Energy\nChcete úspěšně obchodovat s akciemi NextEra Energy? S LYNX se dozvíte, jak analyzovat cenu akcie NextEra Energy za pomocí technické a fundamentální analýzy. Naučte se rozpoznávat počáteční fáze akciového trendu. To vše zjistíte v sekci:\nNextEra Energy akcie: Data pro akcionáře\nAktuální cena akcie NextEra Energy\nNextEra Energy akcie: Údaje o společnosti v USD\nNextEra Energy akcie: Základní údaje\nNázev společnosti NextEra Energy Inc.\nVýkonnost akcie NextEra Energy\nDividendy akcie NextEra Energy


Ošetřovatelská péče 2. díl - Pro obor ošetřovatel - Pro obor ošetřovatel - Patrik Burda;Lenka Šolcová » Booktook.cz\nNacházíte se: Booktook.cz → Odborná literatura → Medicína → Zdravotní sestry a asistenti → Ošetřovatelská péče 2. díl - Pro obor ošetřovatel - Pro obor ošetřovatel\nOšetřovatelská péče 2. díl - Pro obor ošetřovatel - Pro obor ošetřovatel\nAutor: Lenka Šolcová Patrik Burda\nOšetřovatelská péče (2. díl)\n207 x 145 x 14 mm; Knihy - paperback; 232 stran\nPředkládaná učebnice je určena především studentům oboru Ošetřovatel, ale jistě ji využijí i studenti příbuzných oborů, pečovatelé, sanitáři, zdravotničtí asistenti, všeobecné sestry a další osoby, které se zabývají poskytováním péče nemocným. Přestože se jedná o odbornou učebnici, autoři se snaží návodným způsobem aplikovat teoretické poznatky z oboru ošetřovatelství do praxe. To je možné na základě jejich dlouholeté pedagogické zkušenosti s výukou budoucích zdravotníků a s přímým poskytováním ošetřovatelské péče. Autoři čerpají ze současných poznatků ošetřovatelství, psychologie, medicíny a příbuzných oborů. Učebnice je členěna do jednotlivých kapitol, které vycházejí ze školních vzdělávacích programů pro obor Ošetřovatel.


Aktuální nabídka výrobní prostory Pomezí nad Ohří denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si výrobní prostory Pomezí nad Ohří než Vás někdo předběhne.\nKategorie výrobní prostory Pomezí nad Ohří se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele výrobní prostory Pomezí nad Ohří neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je výrobní prostory Pomezí nad Ohří právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné výrobní prostory Pomezí nad Ohří\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii výrobní prostory Pomezí nad Ohří, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující výrobní prostory Pomezí nad Ohří, a to výrobní prostory na prodej Pomezí nad Ohří, pronájem výrobního prostoru Pomezí nad Ohří, dražby výrobních prostor Pomezí nad Ohří.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii výrobní prostory Pomezí nad Ohří nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích výrobní prostory Pomezí nad Ohří, výrobní prostory na prodej Pomezí nad Ohří, pronájem výrobního prostoru Pomezí nad Ohří, dražby výrobních prostor Pomezí nad Ohří.\nNehledáte výrobní prostory Pomezí nad Ohří ?\nPokud jste v této kategorii výrobní prostory Pomezí nad Ohří omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :


31Z Mandala žába\nŽába je symbolem proměny a tvořivých sil a také komunikace. Když se ve vašem životě ozve bizardní žabí píseň, je na čase zamyslet se, jestli nejste příliš hluboko v bahně svých problémů a starostí. Žába nám pomůže prožít každý den jako zázrak a vnímat život, jako transformační proces. Také nám pomůže a dodá sílu, když proděláváme dlouhodobé emocionální a duchovní změny. Podpoří i naši větší přizpůsobivost změnám. A v neposlední řadě nás podpoří v lepší komunikaci, která je úžasným darem, který jsme dostali pro tento život na Zemi. Tak komunikuj! Nemlč a řekni, co chceš!


KI Svícen Uma kov Velikost: větší | Bevedo.cz\nKI Svícen Uma kov Velikost: větší\nOzdobte si svůj domov krásným tmavým kovovým svícnem. Svícen je zdoben nápaditým vzorem. Bude dokonalou dekorací na jakékoli poličce, nebo nádherně ozdobí jídelní stůl, třeba právě ve vánočním čase, j… Celý popis »\nOzdobte si svůj domov krásným tmavým kovovým svícnem. Svícen je zdoben nápaditým vzorem. Bude dokonalou dekorací na jakékoli poličce, nebo nádherně ozdobí jídelní stůl, třeba právě ve vánočním čase, jeho použití je ale zcela na vás a vaší fantazii. Můžete jej také využít jako tlumené světlo, které zpříjemní romantickou večeři ve dvou.\nRozměr: menší 17x50cm, větší 22x65cm.\nV e-shopu VESELÁŽENA.cz můžete koupit KI KI Svícen Uma kov Velikost: větší, produkt je nabízen za skvělou cenu 2 799 Kč. Pro další inspiraci se podívejte do kategorie Svícny, kde naleznete související produkty a další produkty od tohoto výrobce KI.\n- EAN , ID produktu KI22219817\nVESELÁŽENA.cz KI Svícen Uma kov Velikost: větší\nChic Antique Velká lucerna Stylish Lattice Glass 57 cm, černá barva, sklo, kov\nStelton Svícen Naked black nordic\nferm LIVING Designový mosazný svícen na dvě svíčky Arch Gold, zlatá barva, kov\nSvícen Drisella lakované železo 5 svíček\nBy lassen Svícen Line Black, černá barva, kov\nLucerna 65 cm Broste LIFA - zlatá\nSvícen Text Typ A, bílá barva, porcelán\nNástěnný kruhový svícen Blomus NERO, malý


Více než vánoční večírek ocení zaměstnanci peníze, tvrdí průzkum - Novinky.cz\nNovinky.czKariéraVíce než vánoční večírek ocení zaměstnanci peníze, tvrdí průzkum\nFinance jsou pro pracovníky lákavějším benefitem než vánoční firemní večírky. Foto: Profimedia.cz\n20. 12. 2017, 10:48 – Praha\nAčkoli většina zaměstnavatelů z výrobního sektoru organizuje pro zaměstnance vánoční večírek, lidé o ně příliš nestojí. Podle průzkumu personální agentury Grafton Recruitment mezi 400 firmami patří ve výrobě k nejžádanějším benefitům 13. a 14. plat, příspěvek na bydlení a dny placeného zdravotního volna – tedy peníze navíc. Zároveň i mezi dělnickými profesemi roste zájem o jazykové vzdělávání.\n„Finance představovaly a nadále představují jedno z nejdůležitějších kritérií, na jejichž základě se lidé rozhodují o přijetí pracovní nabídky. Není tedy divu, že vánoční prémie či 13. a 14. plat patří k nejžádanějším benefitům,” uvedla marketingová manažerka Grafton Recruitment Jitka Součková.\nTento benefit by si podle ní přálo téměř 90 procent respondentů průzkumu, jen necelých 60 procent jej však má.\nZ běžných benefitů se stává standard\nSprávně nastavené odměňování formou nefinančních benefitů patří k důležitým nástrojům udržení loajality zaměstnanců i přilákání nových.\n„Dříve běžné benefity již zaměstnance nezajímají. Třeba občerstvení na pracovišti již považují za samozřejmost a jejich zájem silně opadá i v případě vánočních večírků a dárků od zaměstnavatele či příspěvků na kulturní a sportovní vyžití. Jde přitom o benefity, které nabízí většina firem,” pokračovala Součková.\nJazykové kurzy i firemní školky\nU dělnických profesí se rovněž začínají prosazovat benefity dříve běžně nabízené v kancelářském prostředí. Mezi dělníky roste zájem o jazykové kurzy, nejrůznější formy firemního vzdělávání, vyhrazený čas na inovace anebo takzvané sick days, tedy krátkodobé placené zdravotní volno.\nPřes 80 procent zaměstnanců z výrobního segmentu by od zaměstnavatele rádo dostávalo i příspěvky na dopravu a na bydlení. Podle Součkové je to proto, že firmy kvůli nedostatku pracovních sil hledají lidi napříč republikou, dokonce i v zahraničí. Pro pracovníky, kteří se kvůli práci mají přestěhovat nebo do zaměstnání dojíždět z větší dálky, právě tento typ benefitů může být rozhodující pro přijetí pracovní nabídky.\n„Průměrně dnes zaměstnancům v dělnických pozicích jejich zaměstnavatelé poskytují benefity v hodnotě 1000 Kč za rok. Jako ideální hodnotu však respondenti vnímají 3000 Kč,” uvedla.\nBenefity na zdraví\n„Velké nadnárodní výrobní firmy poskytují svým zaměstnancům benefity v průměru za více než 6000 korun a tuto částku ještě navyšují,” doplnil Václav Kurel, majitel společností Benefit Plus. Zájem o benefity mezi výrobními firmami podle něj enormně roste. V roce 2018 by se nárůst mohl pohybovat mezi deseti a dvaceti procenty, podotkl.\nPodle průzkumu Benefit Plus z letošního listopadu zaměstnanci benefity nejčastěji využívají na zdraví (přes 60 procent), zejména na nákup v lékárnách a ve stomatologii. Dalších 16 procent zaměstnanců firemní benefity využívá na cestování.\n„Po deseti procentech jsou benefity využívány na sport a kulturu,” uzavřel Kurel.\nPodle online průzkumu serveru Předvýběr mezi třemi tisícovkami zaměstnavatelů hodlá víc než třetina oslovených firem zvýšit hodnotu stravenek poskytovaných...


Vodafone od 1. prosince 2009 exkluzivnì nabídne první ekologický mobil Samsung S7550 Blue Earth. Telefon je vyroben z recyklovaných materiálù a díky solárním panelùm na zadní stranì si dokáže sám obstarat energii na provoz.\n"Samsung Blue Earth je prvním ekomobilem na trhu. Kryt je vyroben z recyklovaných plastových lahví a neobsahuje žádné nebezpeèné chemikálie jako jsou ftaláty, bromované zpomalovaèe hoøení nebo berylium," øíká Pøemysl Filip, Senior manažer spoleèenské odpovìdnosti ve Vodafonu a dodává: "Ekologický je také obal a superúsporná nabíjeèka, kterou ovšem díky solárním panelùm není za slunného poèasí nutné tak èasto používat."\nPøístroj se mùže pochlubit také speciálním ekologickým menu. Uživatel v nìm najde napøíklad funkci, která pøi chùzi vypoèítává úsporu CO2 oproti použití dopravních prostøedkù. K dispozici jsou i úsporné režimy nastavení displeje a dalších funkcí telefonu, které šetøí energii.\nPrvní ekologický mobil Samsung Blue Earth S7550 :\nna zadní stranì má solární panely, díky nimž získává energii na provoz\nkryt je vyroben z recyklovaných plastových lahví\ndodáván s vysoce úspornou nabíjeèkou\nNový ekologický Samsung pøitom nabízí nejmodernìjší funkce v kombinaci s rozmìrným dotykovým displejem.\nVodafone se snaží zákazníkùm nabízet co nejúspornìjší a k životnímu prostøedí nejvstøícnìjší pøístroje. Vedle ekologického Samsungu Blue Earth nabízí Vodafone od poloviny letošního roku i nejúspornìjší mobil na èeském trhu znaèky Nokia, model 6730 classic.\nSamsung S7550 Blue Earth bude v prodeji od 1. prosince 2009 exkluzivnì u Vodafonu za standardní cenu 7777 Kè. Napøíklad s tarifem Nabito 350 pak bude cena pøístroje 5977 Kè.\nDalší èlánky k tématùm - Blue - Earth - ekologický - mobil - S7550 - Samsung - Vodafone - Pøemysl Filip\nÈlánek ze dne 30. listopadu 2009 - pondìlí\nRSS: èlánky Samsung - ITPOINT.CZ na: Twitter + LinkedIn + Google - Copyright © 2022


Noc venku Ostrava - Moravskoslezský deník\nVe čtvrtek 21. listopadu 2019 proběhne kampaň Noc venku, kterou pořádají organizace věnující se lidem bez domova. Tato akce v Česku již osmým rokem úspěšně boří předsudky vůči lidem bez domova a zároveň nabízí návštěvníkům kromě tematického kulturního programu také možnost vyzkoušet si přenocování venku na ulici na vlastní kůži.\nTým Noc venku Ostrava. | Foto: Helena Bělasová\nZ výsledků posledního celorepublikového Sčítání osob bez domova v ČR, které zveřejnil v říjnu 2019 Výzkumný ústav práce a sociálních věcí, vyplývá, že se v České republice nachází přibližně 23 800 osob, které přespávají venku, v noclehárnách, v azylových domech, domech na půl cesty nebo v zařízeních určených pro ubytování osob bez domova. Přibližně polovina těchto osob, konkrétně 11 600, žije „venku“, případně využívá přechodně nízkoprahové noclehárny pro osoby bez přístřeší.\nPROGRAM NOC VENKU OSTRAVA 2019:\nNoc venku se letos uskuteční v 15 městech. Kromě Ostravy, Prahy nebo Hradce Králové se zúčastní také Dvůr Králové nad Labem, Litoměřice, Jičín, Mělník, Valašské Meziříčí, Beroun, Znojmo, Pardubice, Opava, Most a Trutnov. Letos se nově připojili také Kralupy nad Vltavou. „Jsme rádi, že se nám myšlenka solidarity s lidmi bez domova postupně daří šířit do dalších měst“, říká předsedkyně spolku Noc venku, z.s., Dominika Najvert.\nCelorepubliková koordinace projektu Noc venku:\nMgr. Dominika Najvert, Ostrava\nMobil: 604 540 247\nFB: Noc venku Ostrava\nWeb: Noc venku\nV těchto zapojených městech se, dle Sčítání osob bez domova v ČR, jedná o celkem 3561 osob bez domova (zjevné bezdomovectví, osoby žijící venku, případně využívající přechodně pobyt v noclehárnách). V 15 zapojených městech do akce Noc venku 2019, žije téměř třetina lidí, z celkového počtu sečtených, na ulici či v noclehárnách. Nejvyšší podíl takto žijících lidí bez domova je v Praze (2075 osob) a v Ostravě (711 osob).\nKaždé z měst zapojených do akce Noc venku má svůj vlastní tematický program, na kterém se kromě neziskových organizací podílejí také jejich klienti – tedy lidé bez domova. Kromě koncertů, divadelních představení, výstav, filmů či přednášek, se města snaží poukazovat i na specifické problémy člověka na ulici. V Praze se letos za přispění Charity ČR a uskupení Bezdomovci, lidé jako my, natáčeli videoklipy, které měli sloužit jako upoutávky na Noc venku 2019, ale zároveň upozornit na problémy lidí bez domova s citlivostí, tomuto projektu vlastní. Hlavním protagonistou těchto klipů se stal herec Pavel Liška, který nás prostřednictvím videí „zve tam, kde lišky dávají dobrou noc“.\nNoc venku spolupracuje od loňského ročníku také s neziskovou organizací Iglou CZ, která na mnoha místech v rámci samotné akce bude opět prezentovat svou unikátní misi - zachránit životy lidí bez příbytku v období největších mrazů zapůjčením tohoto speciálního nouzového přístřešku.\nProgramy všech participujících měst jsou přístupné na ústředním webu Noci venku a také na fb stránkách zapojených měst. O hlavní bod programu – tedy noc na ulici – však návštěvník nebude nikde ochuzen. Vstup na akci je dobrovolný, jako vstupné se nevybírají peníze, ale trvanlivé potraviny či ošacení, v závislosti na potřebách organizací pracujících s lidmi bez domova v daném místě realizace Noci venku. Tyto dary jsou ihned po skončení akce distribuovány lidem bez domova.\nVstup na akci je dobrovolný, jako vstupné se nevybírají peníze, ale trvanlivé potraviny či ošacení, v závislosti na potřebách organizací pracujících s lidmi bez domova v daném místě realizace Noci venku. Tyto dary jsou ihned po skončení akce distribuovány lidem bez domova.


Výhody binárních opcí ve srovnání s ostatními nástroji | CZInvestor.cz\nÚvod Binární opce Jak na binární obchodování Výhody binárních opcí ve srovnání s ostatními nástroji\nDatum: 31. 7. 2015 Rubrika: Jak na binární obchodováníŽádné komentáře\nBinární opce nesou řadu komparativních výhod vůči jiným finančním nástrojům, zejména z pohledu nováčků.\nU binárního obchodování máte maximálně zjednodušené rozhodování. Protože dopředu víte, že váš obchod buď skončí zhodnocením investice o předem daná procenta nebo ztrátou investice, můžete se soustředit pouze na hledání optimálních vstupů, matematika je velice jednoduchá.\nNavíc ani nemusíte uvažovat velikost cenových pohybů, podstatné je pouze to, zda cena aktiva bude v době splatnosti opce výš nebo níž, než když jste do obchodu vstupovali.\nK tomu je jedno, jaké pohyby bude dělat cena mezi vstupem do obchodu a koncem obchodu. Takže se ani nemůže stát, že vás trh předčasně vyhodí z obchodní pozice na ochranném příkazu, ten ani nepotřebujete.\nObchodní účet si můžete otevřít u brokera už s minimálním vkladem $100 dolarů. Pak můžete začít testovat na demu, a až budete připraveni, přejdete na obchodování s vlastními penězi.\nPočítání s penězi na obchodním účtu je velmi prosté, kolik máte na účtu, tolik můžete investovat. Žádné komplikované počty s marginy a pákovým efektem jako třeba na Forexu.\nPři obchodování na burzách můžete většinou prodělat víc, než máte na obchodním účtu. A to proto, že i když si kapitál chráníte tak zvanými stop lossem (příkaz pro ukončení obchodu při určité ztrátě), můžete se stát, že překvapivá zpráva rozhýbe cenu tolik, že vás příkaz přeskočí a plnění dostanete za mnohem horší cenu.\nU binárních opcí nic takového nehrozí, nikdy nemůžete prodělat víc, než jste investovali do obchodu, tudíž ani nemůžete prodělat víc, než máte na obchodním účtu.\nNáklady brokerů jsou započítané v cenách, takže veškerá čísla jsou konečná. To, co vidíte v obchodní platformě, jsou vaše peníze, žádné další poplatky za exekuci obchodů nebo vedení účtu nejsou. A to ani formou spreadů, tedy rozdílů mezi nákupní a prodejní cenou. Všechno je přehledné a jasné.\nNěkdo se zajímá o obchodování s akciemi, jiný o komodity, někdo zase radši měny. To může znamenat nutnost si otevřít víc účtů u několika makléřských společností. Ovšem binární opce můžete použít na všechno a obchodovat vše z jednoho účtu u jednoho brokera a z jedné platformy.


5.4.2018 Komentáře Témata: USA, Ekonomika, Čína 1487 slov\nMinisterstvo obchodu Číny slíbilo, že USA „spadnou do jámy, kterou vykopají pro jiné“, pokud budou pokračovat v obchodní válce s Čínou. Peking varuje, že „americká strana bude nucena zaplatit za své činy“ – má již připraven seznam odvetných opatření pro případ, že Washington bude své hroby realizovat. Nejvíce pesimistická prognóza: obchodní válka může přerůst ve skutečnou.\nSoupis 1300 druhů čínského zboží, jejichž dovoz mohou americké orgány omezit, nezůstane bez odpovědi. Ministerstvo obchodu ČLR předložilo již dva seznamy se 128 druhy amerického zboží, pro něž se předpokládá, že budou zatíženy vyšším clem. První obsahuje ovoce, ořechy, víno, modifikovaný etanol, ženšen a bezešvé ocelové trubky, druhý zahrnuje výrobky z vepřového masa (Čína je největší spotřebitel vepřového masa na světě). V prvním případě se předpokládá navýšení cla o 15%, v druhém o 25%.\n„Rozvineme kampaň a budeme bojovat až do samého konce,“ řekla mluvčí ministerstva zahraničí ČLR Hua Chunying. Podle ní prohlášení americké strany, že pro Čínu bude těžké přijmout odvetná opatření, svědčí o podceňování možností a odhodlání ČLR při obraně svých zákonných práv a zájmů. A rovněž ceny, kterou bude muset americká strana zaplatit za své činy.\nV případě amerických omezení se jedná o zboží v celkové hodnotě 60 miliard dolarů, v případě Číňanů jsou to jen tři miliardy, čili 20 krát méně. Ale prostor pro manévry v obchodní válce má Peking opravdu značný. Formálně vyhlášená opatření Čínské lidové republiky jsou reakcí na předchozí sérii amerických omezení na ocel a hliník.\n„Čína může zaměřit odvetu na takové položky amerického vývozu, jako je maso, obilí, sójové boby, ryby,“ soudí Alexej Bezborodov, ředitel výzkumné agentury InfraNews. „Jedná se o velké odbytové trhy, a pokud budou dodávky do Číny pro Američany zablokovány, nastanou jim těžké časy. Například možné odmítnutí Číny uzavřít smlouvu na novou úrodu sójových bobů ohrožuje zhruba 20 milionů tun produktů a to je obrovský objem. Kromě toho Čína nakupuje v USA drahé lososové ryby celkem za miliardu dolarů a to je také velmi zajímavý příběh. Rovněž mohou být přijata odvetná opatření na ocel a druhotné suroviny, jako je odpadní papír.“\nO omezení dovozu sójových bobů ze Spojených států se v čínských médiích v poslední době aktivně diskutovalo. Sinolog Georgij Košečkov upozorňuje na politický aspekt takového opatření:\n„Sójové boby se pěstují především v těch amerických státech, které hlasovaly pro Trumpa.“\n„V první fázi bude s největší pravděpodobností přímá reakce Číny zaměřena na zemědělský sektor,“ uvedl Košečkov pro noviny „VZGLJAD“. „Ale na kompenzaci cel, které Trump oznámil, zemědělství nestačí. Další možné kroky budou celní omezení dovozu průmyslových výrobků a služeb, například letadel (na Čínu připadá zhruba čtvrtina všech zakázek společnosti Boeing), opatření na omezení proudu turistů z Číny do USA atd. A jelikož USA omezují příležitosti pro přímé investice do Číny, blokují fúze a akvizice, může vše skončit reciproční restrikcí čínských investic do USA.“\nV této fázi konfrontace, domnívá se expert, je Čína schopna použít opatření analogická těm, která přijala v nedávném konfliktu s Jižní Koreou v souvislosti s americkým systémem protiraketové obrany THAAD: „I bez formálního zavedení obchodních omezení může dojít k aktivizaci čínského analogu Rospotrebnadzoru (Federální služba pro dohled nad ochranou spotřebitelských práv a lidským blahobytem) s cílem nalézt všechna slabá místa. Kromě toho na teritorii ČLR mohou začít bezpečnostní prověrky a podobná opatření v ekonomických objektech, které vlastní americké společnosti, s postupným zvyšováním míry „ochromení“ amerického byznysu.“\nV případě další eskalace obchodní války by Čína mohla ostře podrazit americké státní obligace a uvalit embargo na vývoz vzácných kovů potřebných pro výrobu moderní elektroniky – Čína drží více než 90% jejich světové produkce.\n„Vedení ČLR sotva věří v možnost dohody s Amerikou. Spíše doufá, že se podaří přečkat Trumpovu administrativu, a pokud to bude možné, pomoci k jejímu rychlému odchodu,“ shrnuje Košečkov.\nSi Ťin-pching je bdělý\nPřitvrzení obchodní politiky USA musí být posuzováno na pozadí nedávných změn v nejvyšším vedení ČLR. Na začátku března schválilo Všečínské shromáždění lidových zástupců řadu pozměňovacích návrhů k ústavě země, z nichž jeden zrušil omezení výkonu prezidenta a viceprezidenta ČLR na dvě pětiletá období. Mezitím se úřadující prezident Si Ťin-pching stal po Mao Ce-tungovi a Teng Siao-pchingovi třetím vůdcem země, jehož jméno bylo vneseno do textu čínské ústavy (před tím se objevilo ve stanovách Komunistické strany Číny – KSČ).\nRadikální posílení pozice Si Ťin-pchinga po loňském sjezdu KSČ mu umožnilo pokračovat v prosazování svých lidí na klíčové pozice v čínském vedení. Zejména v polovině března byl do Státní rady Číny na post místopředsedy, který je odpovědný za hospodářskou politiku, dosazen Liu He, hlavní ekonomický poradce Si Ťin-pchinga. Liu He byl na začátku roku pověřen vedením čínské delegace na Světovém ekonomickém fóru v Davosu.\nZpočátku Liu He kandidoval na nového předsedu Čínské lidové banky s ohledem na dlouho plánovanou rezignaci 70letého Zhou Xiaochuana, který řídil čínskou centrální banku půldruhého desetiletí a měl pověst globalisty a stoupence neoliberálních doktrín. Tato varianta však nebyla realizována: nástupcem Zhoua byl jmenován jeho první náměstek Ji Han. Nicméně Liu He, jak bylo výše uvedeno, nezůstal bez vysokého postu a novým ministrem financí se stal jeho spolužák Liu Kun, který dříve zastával místo náměstka ministra.\nVšechna tato přeskupení ve finanční elitě ČLR v souvislosti s prohloubenou obchodní válkou jsou nesmírně důležitá. „Střet mezi Čínou a USA je objektivně nevyhnutelný a problém není jen v Trumpově povaze ani v ambicích prezidenta Si. Hlavní konflikt se nevyvíjí ani tak v oblasti výroby, jako v oblasti financí, kde Čína, i když nevysílá přímý signál, jasně dává na srozuměnou, že disponuje možností vlastních ofenzívních akcí, byť odvetných. Právě v oblasti financí Čína provádí fakticky stejnou politiku (například úvěrovou ve vztahu k celé řadě regionů) jako kolektivní Západ. Hrozbu pro Spojené státy v současném systému globalizace nepředstavují čínští výrobci a obchodní značky, ale výzva americkému finančnímu monopolu,“ řekl novinám VZGLJAD Pavel Rodkin, docent na Vysoké škole ekonomické.\nVzhledem k tomu, že Si a jeho doprovod se přiblížili k absolutní nadvládě v čínské politice, postup Číny v obchodní válce s USA může jít daleko za hranice čistě ekonomických opatření. A formální důvody pro to se již objevily.\nNení to tak dávno, připomíná Georgij Košečkov, co byl v Americe schválen takzvaný Taiwan Travel Act, který umožňuje bilaterální rozhovory oficiálních představitelů USA a Tchaj-wanu, který ČLR považuje za své území. Tato událost se dosud v čínských médiích příliš nerozviřovala, ale v budoucnu má „tchajwanský akt“ jednoduše potenciál vyvolat protiamerické nálady v zemi.\n„Otázka Tchaj-wanu je pro Čínu velmi citlivá, podobně jako pro Rusko otázka Krymu,“ zdůrazňuje Košečkov. „Tímto zákonem Spojené státy ve skutečnosti porušily zásadu „jedné Číny“, která je základem pro uspořádání diplomatických vztahů ČLR se všemi zeměmi. Z celého komplexu důvodů mohou být následky v budoucnosti takové, že obchodní válka nezůstane čistě obchodní. Čínská společnost se méně zajímá o zahraniční politiku, než například Rusové, ale její aktivní část je již dosti rozjitřená. Oficiální „jestřábi“ z čínského vydavatelství Global Times („dcery“ hlavních stranických novin „Lidový deník“) píší o své připravenosti uštědřit lekci USA a přijmout všechna možná opatření, včetně ozbrojeného připojení Tchaj-wanu. A také o tom, že v reakci na obchodní válku se Američané střetnou s „národním odporem“, to znamená s bojkotem.“\nPravděpodobnost vojenské invaze čínské armády na Tchaj-wan je nyní mnohem větší, než před nástupem Si Ťin-pchinga k moci, tvrdí sinolog. Také v silových strukturách nedávno Si Ťin-pching upevnil své pozice. Zejména na začátku roku došlo k podřízení vojsk Ozbrojených lidových milicí znovu pod Ústřední vojenskou radu Čínské lidové republiky, nad níž má Si přímou kontrolu. Poté čínský ministr obrany jmenoval svého zástupce – generálmajora Wei Fengheho, který předtím velel raketovým vojskům.\nŠance pro Dálný východ\nAle neexistuje zase moc alarmujících scénářů. „Ekonomiky Číny a USA jsou příliš vzájemně závislé na to, aby začaly něco okázalého. Nyní Trump testuje reakci Číny, ale boj bude pravděpodobně poziční. Bez podobného zápalu, jaký vidíme v případě Západu proti Rusku,“ věří Alexej Bezborodov. Podle jeho názoru se Trump pravděpodobně nedotkne nejvíce principiálních pozic v čínsko-americkém obchodu, jako je loňský mega-kontrakt na dodávku několika set Boeingů do Číny, protože tím utrpí všichni. Silná devalvace jüanu je rovněž nepravděpodobná, protože je pro celosvětovou ekonomiku velmi nebezpečná.\nZhoršení obchodních vztahů mezi Čínou a USA zároveň otevírá příležitosti pro ruské hospodářství. „Obvykle z obchodní války nejvíce vytěží ten, kdo na ní nemá podíl. Taková země má příležitost získat výhody z omezení uložených na obou stranách konfliktu. Pro Rusko se nejviditelněji naskýtá možnost růstu vývozu sóji do Číny z Dálného východu, zejména z Amurské oblasti, která je největším ruským producentem této kultury,“ sdělil novinám VZGLJAD Moses Furshchik ze společnosti FOK (Finanční a organizační poradenství).\nPorostou rovněž šance, že Čína nakonec otevře svůj trh ruskému vepřovému masu, aby kompenzovala pokles dodávek z USA.\nA konečně Američany slibovaná omezení dovozu čínských investičních zařízení mohou vést ke snížení jejich ceny. To bude pro Rusko velmi přínosné ve světle realizace investičních projektů, které se nyní zahajují na ruském Dálném východě.\nКитай готовит для США ответный удар vyšel 28. března 2018 na vz.ru.Překlad v ceně 629 Kč Zvědavec.\n« Válka s Ruskem?Sarkozy přistižen při činu?... »\nTuto stránku navštívilo 9 313


Retrospektiva 1970-2010 | Galerie 4\nDomů :: Retrospektiva 1970-2010\nJanines Jansen - MŒTÏVÏ a Dan Bárta - Vážky\n07.06.2018 - 04.07.2018\nVýstavy probíhají od 7. 6. do 4. 7. 2018\nFotografie za c.k. monarchie - stálá expozice\nVýstava v mozaice představuje všechny podstatné směry a styly práce a současně ve výběru nejvýznamnější osobnosti fotografie v českých zemích...\nKontAKTfoto 2017 / 7. 6. - 4. 7. 2018\nVýstava výsledků fotografického workshopu portrétu a aktu s mezinárodní účastí.\n21. 1. 2011 - 19. 2. 2011\nPrůřez fotografickou tvorbou pražského fotografa a publicisty.\nNEJVĚTŠÍ UMĚNÍ JE HUDBA\nNejvětší ze všech umění je hudba. Takhle to prý řekl Friedrich Nietzsche. Já jsem se hudbě jako houslista věnoval od první třídy ZDŠ až do devítky, kdy jsem jen o chlup unikl konzervatoři. Sveden a do smrti okouzlen něčím tak nepostižitelným, povrchním a prchavým, jako je fotografie.\nKdyž jsem začal na přelomu 60. a 70. let fotografovat, jen málo lidí u nás umělo udělat obstojnou zvětšeninu a ostrý snímek. Mě to naučil v hodinách češtiny, stejně jako legendu sportovní fotografie Jiřího Pekárka, skvělý kantor a můj první fotografický guru František Švehla.\nProfesor Ján Šmok před víc než půl stoletím vtipně nadefinoval fotografii jako sdělení. Tím ji osvobodil od poněkud zavazujícího přídomku „umění“. A dovolil i nám, kteří nejsme primárně umělci, abychom vytvářeli „významové“ fotografie. Abychom klamali diváka, sebe a skutečnost, již zaznamenáváme, čímsi zdánlivě novým, úžasným, ale přitom pořád jen a jen – „skutečným“.\nVyfotografoval jsem asi čtvrt milionu okamžiků. Stopětadvacetinou vteřiny to představuje ani ne hodinu dění či nedění světa kolem nás. Pro mě to bylo čtyřicet let chození sem a tam, nacházení motivů a zacházení s fotografickou technikou. Občas se ovšem pouhá expozice změní v cosi víc než jen osvit. Obrazně bych to přirovnal k rozbřesku. Také kvůli tomu stále fotografuji.\nFotografie „án blok“ jistě není uměním. Ale přece jen – když vám ve fotografii o něco jde, tak tvoříte. Já tedy aspoň ano. Dokonce již dlouhá léta uplatňuji vlastní tvůrčí metodu, kterou jsem v září 2010 zveřejnil u příležitosti vernisáže své pražské výstavy v hudebním klubu s příznačným názvem CARPE DIEM (užívej dne). Pojmenoval jsem ji REKREAČNÍ REALISMUS.\nManifest REKREAČNÍHO REALISMU\n1. Tvůrčí metoda tohoto originálního směru, jehož praporečníkem v teorii a praxi je jeho objevitel Ladislav Šolc z Chebu a Nových Butovic, se opírá o nejlepší tradice aktivního odpočinku, vytýčené takovými velikány, jako byl Anděl na horách, nebo Čech na Jadranu. Smyslem tvorby není jen planě a bezbřeze tvořit, ale zároveň aktivně odpočívat při každém stisknutí spouště fotoaparátu. Zkuste to a uvidíte, jak je to fajn.\n2. Rekreační realismus je nejvyšší formou, syntézou a trestí všech dosud existujících realismů – od kritického a venkovského, přes socialistický a magický až k surrealismu či fotorealismu. Je přísně realistický, reálný a možná i virtuální. Čas ukáže.\n3. Když se fotografické dílo povede, ustupuje tato tvůrčí metoda do pozadí, a dílo existuje samo o sobě, bez ohledu na svou skvělou, rekreačněrealistickou genezi.


Odhalení pro malý byt - vysavač Kärcher VC 5\nMít malý, útulný byt má mnoho výhod. Malý prostor pro uložení různých typů zařízení však není jedním z nich. Existují však způsoby, jak tuto výzvu chytře zvládnout. Nový kompaktní vysavač VC 5 od společnosti Kärcher je navržen s ohledem na malé byty. Je stejně silný jako tradiční vysavače a ve složeném stavu je tak malý, že se snadno vejde do jakéhokoli úložného prostoru. Jeho výhodou je také zajímavý design, odkazující na klasické vertikální vysavače nalezené v 60. letech. Jedná se tedy o zařízení, které je funkční i stylové.\nV nejmenším prostoru\nJe ideální pro malé byty: když je v parkovací poloze se složenou sací trubicí, je tak malá, že se snadno vejde na jakoukoli polici nebo do rohu. Díky tomu můžeme libovolně uspořádat prostor, který ušetříme. Při práci s tímto chytrým zařízením můžete stisknutím jednoho tlačítka upravit délku teleskopické kopí (výška tmelu lze nastavit na třech úrovních), což výrazně usnadňuje vysávání. Díky konektoru na hubici je vysavač flexibilnější a snadno se s ním zachází s prachem, který se rád hromadí, například na posteli nebo na jiných těžko přístupných místech. Pokud použijeme další štěrbinovou hubici, pomůže nám VC 5 odstranit například drobky ležící v rozích pohovky.\nUž žádné vakuové vaky!\nVC 5 ukončuje filtrační sáčky vysavače. Filtr vysavače VC 5 lze jednoduše vyprázdnit do popelnice a pokračovat v práci. Třístupňovou filtraci zajišťuje hlavní filtr, omyvatelný filtr s dlouhou životností (kartuše) a filtr odpadního vzduchu. Tento systém poskytuje 99,98% účinnost filtrace. Vyjímatelná kazeta filtru umožňuje rychlé a snadné vyjmutí filtru jednou rukou bez kontaktu s nečistotami. Velká nádrž na nečistoty umožňuje čištění přibližně 150 m².\nVC 5 umožňuje také setřít prach z nábytku pomocí speciálního měkkého kartáče. Je to velmi zajímavá alternativa k obvyklému ručnímu odstraňování prachu. Zařízení je k dispozici od ledna 2017 v bílé a žluté barvě. VC 5 má kabel dlouhý 7,5 metru a další trysky pro čalounění. VC 5 Premium je vybaven 9metrovým kabelem. Příslušenství zahrnuje kromě hubice na čalounění speciální kartáč na nábytek a štěrbinovou hubici.


Jablečných trhů v Jirkově a Chomutově se prvně dotkne Francie - Chomutovský deník\nJablečných trhů v Jirkově a Chomutově se prvně dotkne Francie\nJirkov, Chomutov – Soutěživí lidé se pokusí o nejdelší jablečnou slupku a nejlepší pochoutku.\nJablíčka. | Foto: Deník / Rada Miroslav\nMošt, křehké jablečné řezy a štrúdl se skořicí. Jablečné trhy přinesou do Jirkova a Chomutova nespočet pochoutek, metráky jablek ze severočeských sadů a soutěže pro děti i dospělé. Pořadatel farmářských trhů navíc protentokrát poruší tradici a kromě výrobků z regionu nabídne i jablečný cider, který patří k těm nejlepším ve Francii.\nUž teď mohou lidé trénovat recepty na klání o nejchutnější jablečnou delikatesu. „Loni byli opravdu kreativní. Byl tam jen jeden štrúdl, jinak lidé přinesli jablečné řezy, sušenky, slaný jablečný quiche, mošty a třeba také calvados,“ vyjmenoval pro představu Adam Weber z pořádajícího Českého umu.\nTak voněly Jablečné trhy v Jirkově loni:\nDo další soutěže mohou jít ženy, muži i děti, pokusit se mohou o nejdelší nepřerušovanou slupku z jablka. „Každý dostane jablko a škrabku. Uvidíme, jestli se někomu podaří překonat loňského vítěze, který měl slupku dlouhou metr šedesát,“ uvedl pořadatel. V Jirkově měla slupka zhruba metr.\nTentokrát se ale budou jirkovských farmářských trhů týkat dvě změny. Protože se pořádají v sobotu, kdy se koná také populární Hornická pouť, trhovci výjimečně nerozbijí své stánky na náměstí, ale v nedaleké Kostelní ulici.\nPrvotřídní výrobky z Francie\nDalší změnou je, že ačkoli je pro Severočeské farmářské trhy typická snaha nabízet výpěstky a výrobky regionálních farem, poprvé sem přenesou region zcela jiný. „Hledali jsme, čím trhy ozvláštnit, aby to nebylo stále stejné a lidé přišli nejen za osvědčeným, ale také za tím, co jinde neochutnají,“ vysvětlil Adam Weber. „Budou to prvotřídní regionální výrobky od farmářů a malých výrobců, jen je to vzdálenější region Francie,“ dodal.\nDíky tomu bude možné ochutnat vynikající francouzský cider, který se řadí k těm nejlepším v zemi. „Je to originál z bretaňských jablíček, který se vyznačuje vysokou kvalitou,“ vykreslil výkonný ředitel společnosti Fruits de France Petr Jonáš. „Vše, co nabídneme, jsou speciality, lahůdky a to nejlepší, co nabízí Francie. Klobásky, sušená rajčata a meruňky, které zůstávají šťavnaté. Lidé ochutnají také francouzský Eidam, jenž chutná úplně jinak, než jak ho známe my, Roquefort ze stejnojmenné vesnice a sýr Comté. Je s přívlastkem, tedy s „ocáskem“, a není z továrny, ale z farmy,“ představil výseč toho nejlepšího Jonáš.\nKaždý si bude moci z trhů odnést i víno. K dispozici bude totiž nejen červené, bílé a růžové, ale také nealkoholické. „Je to La Cote de Vincent, které je zdravé a vhodné pro těhotné ženy, řidiče i nemocné lidi,“ dodal Petr Jonáš.\nJablečné trhy se v Jirkově uskuteční v sobotu 15. září od 8 do 12 hodin.\nSoutěže i francouzský nádech trhů se budou stěhovat i do Chomutova, ale s ohledem na to, že jsou tyto trhy největší v celém Ústeckém kraji, bude i nabídka mnohem pestřejší. „Jestliže v Jirkově budou metráky poloraných odrůd jablek, v Chomutově to budou tuny,“ přislíbil Adam Weber.\nV Chomutově se můžete na trhy těšit 22. září taktéž od 8 do 12 hodin.


Rudolf Altschul – život a dílo - dybbuk\n„Ten darebák mě zabil.“\nDruhá světová válka dramaticky rozhýbala světadíly, lidi, věci, místa, kulisy a myšlenky, prostě všemožné položky v itinerářích osobních i obecných dějin dvacátého století. Drtivou většinu uvedla ovšem do pohybu negativního, končícího v záhubě nebo rovnou sebezáhubě. Výjimky z pravidla ale existují. Při menší než malé troše nadsázky mohou jednou z nich být vývojové proměny českého, i když hlavně pražského (a později též brněnského) surrealismu té doby, let 1938 až 1948. Proměny živelné, překotné, a především životné — pokud jde o roky, a v ozvěnách možná rovnou dekády po konci války.\nKdyž v březnu 1938, půl roku před mnichovskou zradou, zradil Skupinu surrealistů v ČSR Vítězslav Nezval, byl důvod jasný. Zradil ji ve prospěch jiné, silnější a výhledově perspektivnější ideologie: ruského stalinismu. V září devětatřicátého začala válka, a surrealismus, potažmo drtivá většina prvorepublikového umění, která stála nalevo, zmizela v nejistých hlubinách podzemí, v černotě zdánlivě bez konce. Zmizela ale jen proto, aby její vybraní reprezentanti — od klasiků typu Karla Teiga a Toyen po plejádu mladých a ještě mladších — vypluli záhy na hladinu na opačné straně, na básnivém rubu té prozaické skutečnosti, kde mohli dál směle pokračovat ve svém díle.\nZatímco dvacátá i třicátá léta přála velkým skupinám, fungujícím napříč samostatnou republikou, okleštěný protektorát — svázaný ostrými zákony, které měly ve společném jmenovateli potírání jakékoli kreativity jako zárodku potenciální společenské nepravidelnosti, prostě revolty proti nastolenému panství — dýchal spíš komorně, skoro individuálně; ve hře už nebyla tkáň, konkrétní role braly samostatné buňky. Jako Jindřich Heisler, pro nějž roky samoty za falešnou koupelnovou zdí v bytě v žižkovské Krásově ulici znamenaly nejen fatální psychické vypětí (za něž později zaplatil předčasnou smrtí), ale i podnět k jedinečným tvůrčím výkonům na hraně básně a výtvarného projevu (kterými se stihl profilovat jako jedna z nejvýraznějších osobností československého surrealismu vůbec).\nNa přelomu let 1940 a 1941 začali financovat svou hru surrealisté ze Žižkova, buňka kolem Jana Řezáče. Říkali si Chodci zeleně a kráčeli přiškrceným městem s nebetyčným elánem, který jim dávala věčná triáda poezie–svoboda–láska. V úběžníku měli Andrého Bretona, Teiga — i zatracovaného Nezvala. Vlastně už ten název skupiny říkal všechno: „chodec“ ukazuje směrem k tomu, co bude, k permanentnímu pohybu, vývoji — a „zeleň“, to je přece jaro, obroda, víra v lepší budoucnost, naděje, že po dlouhé černé noci přijde jiskřivé ráno.\nVe dvaačtyřicátém — kdy zemřel v lednu v New Yorku Jaroslav Ježek a v březnu pak v Praze Jindřich Štyrský — vešla do života další skupina, tentokrát takzvaných michelských surrealistů: Josef Schnabel, Karel Kilberger, Zdeněk Potůček. Brzy se propojili se Žižkovem; obě čtvrti byly chudé, málem sociálně vyloučené, takže ve společném jmenovateli drželi čestnou proletářskou stráž Karel Marx s Jiřím Wolkrem. A znovu dvaačtyřicátý — a záběhličtí surrealisté, později známí jako libeňští psychici: Zdeněk Buřil, Jiří Šmoranc a bratři Stanislav a Vladimír Vávrové.\nKonečně pak ve dvaačtyřicátém se dali dohromady taky surrealisté ze Spořilova: Robert Kalivoda, František Jůzek, Zbyněk Havlíček, Libor Fára — a Rudolf Altschul. Kvintet mladých, kteří sice rostli jasně z prvorepublikového surrealistického kořene, ale v široké koruně nacházeli přirozeně místo pro další tvůrčí impulsy, počínaje třeba melancholií romantismu (Havlíček) a konče brutální komikou absurdního dramatu, od Alfreda Jarryho přes Tristana Tzaru po Franze Kafku a Samuela Becketta (Fára). Definovali se třetího dubna 1943 na ilegální akci u Kamilly Neumannové v Praze na Žižkově; mluvili o surrealismu, psychoanalýze, a hlavně — jak později vzpomínal Kalivoda — byli „strašně důležití. Dělali jsme prostě dějiny.“\nV roce 1944 vyhlásili (už personálně trochu obměnění) Chodci zeleně program monstrualismu, s nímž si v základních tazích pohrával český surrealismus ještě hluboko po druhé válce. Řeč otevřené ulice budila najednou stejnou hrůzu jako neodbytné šepoty z uzamčeného sklepa nebo půdy. Přízraky se začaly houfovat a krmit ze stejného talíře jako obyčejní smrtelníci. Už nebylo třeba zavírat oči, stačilo je nechat doširoka otevřené. V posledních měsících války navíc Praha navázala silnější vztahy s lyričtějším Brnem; formovala se Skupina Ra a ke slovu přicházeli Ludvík Kundera, Otta Mizera, Zdeněk Lorenc, Miroslava Miškovská a další.\nOsmačtyřicátý rok pak znovu utáhl kohouty. Možná víc než předchozí totalita. Jeden zvolil exil (jako necelý rok předtím Toyen s Heislerem), jiný šel do nového podzemí (jako Egon Bondy, Ivo Vodseďálek, Jana Krejcarová & spol.), další zadržel na pár let dech a pracoval pozvolna na nové alternativě (Jan Řezáč od roku 1953 jako šéfredaktor SNKLHU, později Odeonu) — a někdo byl nesmlouvavě zavražděn nebo prostě v tom pekle umřel, jako Záviš Kalandra nebo Teige a Konstantin Biebl. Válečný elán se najednou mlčky houpal na oprátce. Měsíc se rozsvítil černě.\nDruhá světová válka měla na zdejší surrealisty prostě mimořádně silný vliv. Nutila je vnějšími podmínkami vydat ze sebe maximum. Nechat se zdrtit jako olivy, vycedit pod brutálním tlakem ten nejlepší olej z možných. V krátkém, zrychleném, maximálně koncentrovaném čase. A vlastně i prostoru. Pod nízkým nebem. S permanentním rizikem, že všechno může obratem skončit. Jako v případě Rudolfa Altschula (1927–1945), který své osmnáctiny oslavil nejspíš jako „pochodující smrt“ někde na trase mezi koncentračními tábory Bergen-Belsen a Terezín. Tedy pokud se své plnoletosti vůbec dožil.\nZároveň byl surrealismus za války „hlubinou bezpečnosti“, záchranným kruhem, vodítkem k lepšímu dnešku i zítřku. Altschul byl aktivní něco málo přes dva roky. Ale každý rok, každý den stvrzoval své fantazijně rozvité básně konkrétním krokem, činem. Surrealismus byl pro něj láska i revolta, žena i odboj. Prostě smysl („v každém smyslu jara“), pravda (která „hledá svět v náměsíčných“), naděje („jež není rapírem“). Možná měl tu revoltu v krvi po otci, který byl hvězdou prvorepublikového fotožurnalismu — a který bral fotku jako předmět doličný: proti hnusné totalitě všeho druhu (ať té stalinské, nebo hitlerovské), a taky za avantgardu (hlavně architektonickou a výtvarnou). Pavel Altschul byl zavražděn zhruba půl roku před svým synem. Ale nejen pro odbojnost, také pro svou „zvrácenou“, židovskou rasu.\nA ta žena? Na světlo vystupují dvě: Anna Fárová (rozená Šafránková) a Eva Havlíčková. S první (mladší) hrál Altschul za spořilovských večerů hru podle vzoru Bretonových setkávání s Léonou Delcourtovou, řečenou Nadja, kterou poznal v říjnu 1926; druhou (starší) tiše miloval a psal na ni své básně, živené často erotickými motivy (přičemž motivem číslo jedna jsou stejně jako v Teigových kolážích ňadra). První pro něj byla atraktivní svým polovičním exotismem: jako by svým česko-francouzským původem nabízela přímou linku k Bretonovi & spol. Druhá rozšiřovala a živila pole Altschulova životního přátelství se Zbyňkem Havlíčkem.\nS erotikou pak ladí u Altschula hudba. A znovu dvojí: zaprvé předválečný americký jazz, který je ovšem provázený krutě ironickou vizí „šťastných dní“, zadruhé vážná hudba, hlavně preromantický „kníže Mozart“ a jeho Eine kleine Nachtmusik (1787). Je to s podivem, i není. Je — protože Mozartova Malá noční hudba musí být pro surrealistu víc než podezřelá; ten kus je už dlouhý čas globálním hitem, součástí světové pop-kultury minimálně dvacátého století. A není — protože za protektorátní noci byla kultura redukovaná, smysly ochuzené a šizené. Hudba je ovšem ze všech uměleckých druhů nejsvobodnější, nejabstraktnější, je to nejširší — a vlastně i nejbezpečnější — plátno pro možné konzumentovy projekce.\nHudba u Altschula tvoří rámec vnější, veřejný, a erotika rámec vnitřní, intimní. Mezi jedním a druhým je pak zřejmé napětí. Možná rovnou to klíčové. Ideálně rozepsané v textu „Anděl — zvoneček, bonbon…“, kde „proklatým kapelníkem“ stereotypně, minimalisticky opakovaný motiv rozlomil svět na osamělou ženu a osamělou hudbu. Nad jejich integrální samotou se ale rozlil čas. Uvnitř čistý, zvenčí špinavý. Svorníkem je pak protest proti nastalé situaci; a nejen jeho mírná verze v mezích zákona. Protestní vize je rovnou kosmického formátu, vyvřelá na pilířích automatického textu: vidění zářících sluncí na horizontu. A protože „vidíme až na samý konec logiky“, tak i „v dlouhých a dlouhých korábech noci“.\nRudolf Altschul ve čtyřiačtyřicátém sice navazoval (teoreticky na Teiga, prakticky na Nezvala kraje třicátých let), ale daleko víc souzněl, a možná i předjímal. Souzněl s Bretonovým Arkánem 17, s tou spanilou vizí nových dějin, kterým vládne žena-hybatelka, kráčející ve šlépějích Jensenovy Gradivy (a v ozvěnách pak třeba poezií Zbyňka Havlíčka nebo Jana Řezáče). Předjímal inspirativnost swingu, dixielandu, obecně jazzu pro český surrealismus v desetiletích po druhé válce. Ten prudký spodní tah, neklidné podupávání. Mnozí z těch, kdo ho poznali, v něm viděli převtělení Arthura Rimbauda. Prý nejvíc toho z Verlainovy kresby, pořízené v červnu 1872, která zachycuje vytáhlého muže s dlouhou dýmkou, jemná chlapecká tvář z profilu, ruce v kapsách.\nPokud Rimbauda vždycky předbíhal jeho mýtus, pak u Altschula to platí dvojnásob: byl spiritus movens a možná i agens spořilovské buňky. Žil rychle, zemřel mladý. Celý čas v brutálně úzké kleci protektorátního teroru. Mládí mu ale dávalo chuť do her a nekonečných dobrodružství. Dokázal mezi mřížemi té klece protáhnout hlavu rovnou do oblak. A dýchat volný vzduch. Texty, které po sobě zanechal, nejsou bezvýchodně temné, depresivně zhroucené — jsou živé, prudce pulzují. Je v nich energie, která trvá mimo čas. Jako v pohádce, jako v mýtu.\nJako v psychologickém hororu se „zámeckým poslem“ v hlavní roli.\nZbyly po něm texty jako roztrhané panenky. Rozváté do všech koutů. Některé tištěné po časopisech, některé v knihách, něco v rukopisech. Rudolf Altschul sotva mysel v té válečné temnotě, že jednou ze své poezie vydá počet. Psal, protože musel. Psal, aby žil. Dějiny moderní české poezie znají dobře své mladé mrtvé, od Karla Hynka Máchy přes Karla Hlaváčka po Jiřího Wolkra, Jiřího Ortena nebo Václava Hraběte. Jejich dílo je dnes bezpečně kanonizované, má své pevné místo v dějinách. Literatury, kultury, a možná i společnosti. Podobně jako Rimbaud. Altschul je ten, kdo je doopravdy prokletý. On je mimo. A přesto živý — jako nikdo z nás.\n„Život je napsán za očima“\nBásník Rudolf Altschul se narodil 22. dubna 1927 v Praze. Jeho otcem byl Pavel Altschul (17. května 1900, Česká Skalice – 18. srpna 1944, Terezín), novinář, fotograf a v letech 1933–1939 vydavatel populárního týdeníku Světozor. Časopis se pod jeho vedením proměnil ze zábavného listu pro celou rodinu v reportážní týdeník, který referoval o nejaktuálnějších tématech, jako světová hospodářská krize, nástup Hitlera k moci nebo stalinské čistky a procesy v Rusku; propagoval rovněž domácí i světovou uměleckou avantgardu. Pavel Altschul absolvoval gymnázium v Náchodě, později Filozofickou fakultu Univerzity Karlovy v Praze; po škole spolupracoval jako publicista s brněnskou Rovností, Internationale Presse-Korrespondenz ve Vídni a Centropressem v Praze. V roce 1931 založil s fotografy Františkem Illekem a Alexandrem Paulem fotoateliér Press Photo Service, zaměřený na reklamu, ilustrované žurnály a výstavnictví. Patřil k progresivním živlům své doby, k průkopníkům sociálního a humanistického fotožurnalismu. Zvládal práci publicisty, obrazového redaktora, vydavatele a fotografa, jehož rozpětí zahrnovalo nejen reportáž, ale i architekturu, kulturu, cestopis. Vedle Světozoru publikoval své fotografie pravidelně například v Pestrém týdnu.\nPavlovými rodiči byli Hugo Altschul (ca 1869 – 19. února 1929, Praha) a Julie, rozená Steinová (17. května 1879, Česká Lípa – 15. března 1942, Lodž). Pavel Altschul měl ještě bratra Otta (12. května 1902, Náchod – ca 1944, Osvětim).\nRudolfova matka Anna, rozená Špačková (21. listopadu 1897, Praha–?), pocházela z rodiny Christova (1867–?) a Marie (1875–?) Špačkových.\nRudolf byl tedy po otci poloviční žid, a jak patrno z míst a let úmrtí uvedených výše, někteří členové jeho širší rodiny byli zavražděni v německých koncentračních táborech a ghettech.\nRudolf Altschul bydlel v rodinné vile na adrese Jižní 1123/3 (tehdy Praha XIII, dnes Praha 4).\nPodle svědectví, které podává Zbyněk Havlíček v dopise Evě Prusíkové, studoval Altschul na státním reálném gymnáziu ve Slovenské ulici 1726/27 (tehdy Praha XII, dnes Praha 2):\n„A teď se mnou vystup z jedničky anebo dvaadvacítky na nejvyšším bodu Ruské třídy, tam, kde — po šťastném přejezdu náměstí Míru, se začíná třída sklánět dolů do Vršovic, tam, kde se odbočuje Slovenská ulice, kde býval reálný gympl, kam ještě chodil Rudolf Altschul, než z něho udělali zámeckého posla. Tam vpravo odbočuje ulice Máchova, a z ní hned vlevo dolů, po pár metrech, ulice Rybalkova, která stále mírně klesá až ke Grébovce…“\nRovněž díky Havlíčkovi je známo, že Altschul jezdil za války z Prahy do vsi Vápenný Podol za básníkem a kritikem, anarchistou a později národním umělcem Stanislavem Kostkou Neumannem (1875–1947), který se tu ukrýval před německou mocí v letech 1939–1945. V jeho rodinném domě v Praze na Žižkově (Chelčického 45/41) žila Neumannova první manželka Kamilla Neumannová (1874–1956), v letech 1905–1931 vydavatelka edice Knihy dobrých autorů. Právě zde proběhlo 3. dubna 1943 první představení skupiny „spořilovských surrealistů“, jejichž ilegálních aktivit se Altschul účastnil zhruba od poloviny roku 1942 do listopadu 1944.\nDne 12. dubna 1944 byl Altschul podle Havlíčkových slov poprvé zatčen a krátce vězněn gestapem:\n„Dnes je to přesně 18 let, co byl zatčen; předtím, na růžových papírech, mi věnoval svůj ‚Poslední čas‘.“\nDne 13. listopadu téhož roku (někdy uváděné datum 13. září je dáno chybou v opisu měsíce římskou číslicí: IX a XI) byl Altschul zatčen podruhé.\nDatabáze osob vězněných v koncentračním táboře Flossenbürg, eviduje Rudolfa Altschula od 24. listopadu 1944. Dostal vězeňské číslo 37318. Transport ho tedy přivezl buď rovnou z Prahy, nebo (což je méně pravděpodobné) s krátkou zastávkou v Terezíně. Databáze dále uvádí, že 8. března 1945 byl Altschul převezen z Flossenbürgu do koncentračního tábora Bergen-Belsen, vzdáleného více než pět set kilometrů. Jmenný registr zajatců koncentračního tábora Bergen-Belsen, dostupný ze stránky United States Holocaust Memorial Museum, informaci potvrzuje (Altschul je vedený pod číslem 744). Tábor byl osvobozený britskou armádou 15. dubna 1945. V databázi těch, kdo Bergen-Belsen přežili, už Altschulovo jméno nefiguruje. Zemřel tedy buď přímo v táboře (mezi 8. březnem a nejpozději koncem dubna), nebo na některém z pochodů smrti, vypravovaných z tábora mezi 6. a 11. dubnem, jejichž cílem byl Terezín (během jednoho z těchto pochodů zemřel i Josef Čapek).\nDůvodem zatčení, věznění a likvidace Rudolfa Altschula byl zaprvé jeho poloviční židovský původ, zadruhé jeho podíl na ilegálních, hlavně literárních a výtvarných aktivitách skupiny „spořilovských surrealistů“, a zatřetí jeho možná spolupráce s československým odbojem. Širší souvislosti nabízí Stanislav Dvorský:\n„… prostřednictvím [Františka Jůzka] byli ostatní napojeni na některé odbojové činnosti kolem tzv. spořilovského centra (zabývajícího se, pokud je mi známo, mimo jiné tajnými dodávkami léků a jiných nedostupných potřeb pro terezínské ghetto). […] Toto relativně početné, byť částečně atomizované společenství mladých, fascinovaných či rezervovaných stoupenců surrealismu bylo ve svých aktivitách samozřejmě těžce frustrováno danými podmínkami: vše, k čemu mohl surrealismus inspirovat, bylo v křiklavém nesouladu s okupanty podporovanou ideologií ‚návratu k národním tradicím‘, která především znamenala glorifikaci konzervativismu, usedlosti, maloměšťácké morálky, pracovitosti, snaživosti a loajality k státu. Bylo tedy v přímém protikladu k oficiální protektorátní kultuře […]. V tomto smyslu se všichni surrealisticky zaměření autoři automaticky ocitali jaksi ‚na druhém břehu‘, a tedy na nebezpečné půdě, ba dokonce v přímém ohrožení, pokud by jejich aktivitám — v případě, že by na ně byla vržena pozornost gestapa — bylo možné prokázat organizovaný charakter, nebo dokonce vazbu na organizovanou odbojovou činnost. To se také stalo osudné například Rudolfu Altschulovi.“\nČleny skupiny „spořilovských surrealistů“ byli vedle Altschula Libor Fára, Zbyněk Havlíček, František Jůzek a Robert Kalivoda.\nLibor Fára (1925–1988) byl klíčovým výtvarníkem českého surrealismu po druhé světové válce. Realizoval se v nejširším spektru technik a jeho imaginativně bohaté dílo ovlivnila jednak tradice a přítomnost absurdní komiky, jednak rytmus amerického jazzu dvacátých a třicátých let. Jeho manželkou byla od roku 1952 Anna Fárová, rozená Šafránková (1928–2010). Hlavní bod, kolem nějž se točil Fárův raný, válečný surrealismus, popisuje Adolf Branald: „… Libor Fára bydlel u dědečka [Viléma] Hrušky, malíře, loutkaře a vypravěče. V jeho skříních byla uložena inspirace na půl století. Stačilo se zahledět a vysnít přátelům z magnetického pole jakýkoliv obraz, který by oni vysnili a ztvárnili slovem. Taky měl gramofon a spoustu desek a zkoušel to s bicími nástroji. Co nevidět překvapí ten začínající grafik i kolážemi.“\nZbyněk Havlíček (1922–1969), syn prozaika Jaroslava Havlíčka, básník a psychoanalytik, autor bohaté korespondence a deníkových zápisů, byl romantickým vyděděncem, velkým individualistou českého surrealismu čtyřicátých až šedesátých let. Přesto „Zbyněk byl námi všemi, tj. Rudolfem, Fanďourem, Liborem a mnou považován za přirozeného vůdce. Byl to tehdy jakýsi spořilovský André Breton,“ vzpomíná ve sborníku k desátému výročí Havlíčkova předčasného úmrtí Robert Kalivoda. Altschul byl Havlíčkovi ze skupiny nejblíž; svědčí o tom jak četné zmínky, které Havlíček o mrtvém příteli ukládal různě ve svém díle, tak skutečnost, že Altschulovy rukopisné texty se dostaly v šedesátých letech do oficiálního i neoficiálního oběhu. Obojí potvrzuje Havlíčkův bratranec Karel Šebek: „A Zbyněk měl rád Altschula — možná jako pak už nikoho z ‚básníků‘. Ukazoval mi vilku na Spořilově, kde dosud bydlí Altschulova matka, která se prý z jeho konce nikdy nevzpamatovala. Zanedbaná houština zahrady a dům téměř zcela porostlý břečťanem. Připomínalo mi to prales židovského hřbitova na Olšanech. Zbyněk dal do oběhu k zveřejnění vše, co byl Altschul.“\n„Politickou teorií zaujatý František Jůzek (1922–1989), zvaný ‚Fanďour‘,“ byl podle Stanislava Dvorského „významným spoluorganizátorem jejích [tj. skupinových] akcí a tzv. tajemníkem skupiny“. Publikoval minimálně, byl více nadšencem pro věc než tvůrcem, známé jsou vlastně jen jeho vzpomínky na skupinovou aktivitu, potažmo na Zbyňka Havlíčka.\nRobert Kalivoda (1923–1989) byl celoživotně marxistou Teigova typu; ostatně v šedesátých letech pomáhal dílo Karla Teiga rehabilitovat. Své mladické nadšení pro surrealismus postupně vystřídal odbornými zájmy filozofickými a historickými; je autorem řady studií hlavně na téma husitské reformace.\nAltschula portrétuje ve zkratce nejprve František Jůzek; podle něj byl pro členy skupiny „Rimbaudem 20. století, tolik podobný Verlainově kresbě z roku 1872“.\nCitlivější profil připojuje Anna Fárová, která bydlela za války ve stejné čtvrti jako Altschul, a která vábila mladé surrealisty svým česko-francouzským původem (narodila se v Paříži, otcem byl diplomat Miloš Šafránek, matkou pak jistá Anne Moussuová):\n„Nyní jsem bydlela v končinách, kudy procházel Rudolf Altschul, malý Rimbaud lokality, okouzlující zjev, výtržník, provokující osobnost předčasně vyzrálá a předčasně zabitá. […] Rudolfa Altschula jsem ve svých patnácti letech potkávala v tramvaj číslo 19, která nás vozila hodinu z centra, a pak jsme chodívali ještě kilometr pěšky ve válečném zatemnění uličkami mezi spořilovské domky. Rudolf si se mnou hrál na to, že se setkáváme ‚nahodile‘, podle Bretonovy Nadji, která určovala tón všemu.“\nNa druhou ženu Altschulova krátkého života upozorňuje Karel Šebek:\n„Altschul měl rád Zbyňkovu [míněn Zbyněk Havlíček] sestru Evu a některé z jeho mála básní — mnoha na jeho věk — byly bez výslovné dedikace věnovány jí. Eva to možná ani nevěděla.“\nA dva medailony ryze básnické. První z minulosti:\n„Altschul byl neznámý hudební nástroj, růžek cizokrajné známky, vlastnoručně vyrobené a vlepené na obálku s adresou jinam, protože byla válka a byli Židé a Němci, a někteří básníci bývají jasnovidnější než všichni jasnovidci dohromady.“\nDruhý medailon je z budoucnosti:\n„Doposud věřím, že Rudolf Altschul žije: jednoho večera vystoupí z rimbaudovského vláčku, z růžového kupé, v širokém klobouku a vetchém zimníčku, krásný, sedmnáctiletý. Vrátí se jako posel Barnabáš, pískaje si Malou noční hudbu ‚provoněn nikotinem‘, odněkud z končin Písečného ostrova. Položí mi jednu z těch ‚otázek, rychle kladených v běhu‘, na kterou jsem mu už nestačil odpovědět, když kterýsi čeledín na nás zavolal už!, a my se rozešli ‚pod jedním malým pražským mostem‘, abychom si ‚hráli na schovávanou po celé Praze‘ po víc než dvacet let…“\nKalivoda, Jůzek, Havlíček, Fára a Altschul se aktivně setkávali v letech 1942 až 1944; bez Altschula pak ve volnějším rytmu i nadále, ještě i pár měsíců, možná let poté, co válka skončila. Válečných setkání se podle monografistů Libora Fáry účastnili ještě kunsthistorik Luděk Novák a malíři Miloš Noll a Rudolf Satran. „Skupina byla za války propojena také s Josefem Istlerem, Václavem Tikalem, Zbyňkem Sekalem, Karlem Hynkem, Karlem Teigem. Otta Mizera organizoval další setkání kupř. s Ludvíkem Kunderou, Zdeňkem Lorencem a Miroslavou Miškovskou.“\nVýchozí myšlenkový a názorový background skupiny zachytila Anna Fárová:\n„Jádrem spořilovských surrealistů bylo společné nadšení pro poetismus a pro Karla Teiga, a z jeho díla především pro Svět, který voní. Samozřejmě Bretonovy Spojité nádoby, Trockij, Lautréamont, Freud a k tomu nekonečné diskuse, pozorování objektivních náhod, Fárovy surrealistické obrazy a Altschulovy poetické texty.“\nDalší fasety doplňuje Robert Kalivoda:\n„Co mělo pro nás za války základní důležitost, bylo setkání s Karlem Teigem ve smíchovské kavárně Urbance, ze které se vyvinula spolupráce Havlíček – Teige; ta ovšem nebyla nijak idylická a skončila roztržkou. Obrovským pozitivem, alespoň jak já to cítím, bylo naše seznámení s Václavem Tikalem.“\nV takovém duchu se nesla i první skupinová manifestace 3. dubna 1943 u Kamilly Neumannové. Podle Františka Jůzka ji zorganizoval Altschul:\n„Nejmladší z nás, Rudolf Altschul, kterému tehdy nebylo ještě šestnáct let, […] připravil jako ‚factotum agence‘ na počátek dubna naše prvé vystoupení ve vile Kamilly Neumannové za účasti asi dvaceti mladých lidí — Standy Neumanna, Pavla Šoltésze, [Čestmíra] Vašáka a jiných, kde jsme přednesli vlastní manifest a mluvili o teoretických aspektech a intencích surrealismu v podmínkách nacistické okupace.“\nAdolf Branald upřesňuje témata jednotlivých referátů:\n„K dvacíti pozvaným účastníkům promluví Robert Kalivoda o teorii surrealismu, Fára o surrealistickém malířství, šestnáctiletý Rudolf Altschul o psychoanalýze a Zbyněk Havlíček o surrealistické poezii.“\nA Robert Kalivoda doplňuje kolektivně sdílený pocit:\n„Už se na to moc nepamatuji, jen mi utkvělo v hlavě, že jsme se cítili — jak socialističtí realisté, tak my ze Spořilova — strašně důležití. Dělali jsme prostě dějiny.“\n„Diskusní večer byl za nějaký čas opakován,“ pokračuje Jůzek, „ale skončil v ostrých polemikách, které zabránily dalšímu setkání se skupinou ovlivňovanou St. Neumannem.\nV té době byla námi pro podobné diskuse s nadšením přijata metoda nazvaná podle Rudolfa ‚metodou otázek rychle kladených v běhu‘ a která s pregnancí dadaistických šoků odzbrojovala protivníky. Prosedávali jsme dlouhá odpoledne v knihovnách Umprum, Univerzitce a Technické knihovně nad stránkami Minotauru, Cahiers d’Art, Petit Antologie du Surréalisme a se vzrušením debatovali často do ranního šerosvitu v malých mansardních komorách spořilovských vilek, které byly dočasnými ateliéry, pracovnami i ložnicemi.“\nPokud jde o literární dílo Rudolfa Altschula, psal prokazatelně poezii. Zbyněk Havlíček zmiňuje ještě „jeho texty, deníky a sny“. První básně vznikly v roce 1942, kdy bylo Altschulovi patnáct let. Většina jeho rukopisů, respektive strojopisů byla zabavena při zatčení a zřejmě později zničena pražským gestapem. Dochovaly se dva útlé svazky básní, nejspíš oba sestavené autorem v roce 1944: Poslední čas a Válka. Ukázky z nich vyšly časopisecky i knižně, samostatné publikace se sbírky doposavad nedočkaly. V roce 1966 otiskl dvě Altschulovy básně („Zastaveníčko“ a „Malá myslící“) časopis Orientace. O rok později byl jeho text „Happy days are here again“ zařazen do antologie domácího i světového surrealismu Magnetická pole, kterou uspořádal Jan M. Tomeš. V devětašedesátém se pak objevily další dvě básně — respektive jedna báseň plus rozsáhlý text „Poslední čas“ (s podtitulem „fragmenty“), nazvaný stejně jako výše zmíněná Altschulova sbírka — na stránkách Surrealistického východiska (1938–1968), sestaveného Stanislavem Dvorským, Vratislavem Effenbergerem a Petrem Králem.\nNa stránkách Orientace vyšla dále zpráva, že „nakladatelství Československý spisovatel připravuje na příští rok  vydání antologie z této tvorby, která v letech 1938–65 představuje určitou vývojovou logiku; projevila dost životaschopnosti, aby v dějinném i ideologickém smyslu vytvořila kontinuitu tří generací“. Třemi generacemi jsou míněny okruhy kolem Karla Teiga, Vratislava Effenbergera a „S. Dvorského, P. Krále, A. Nožičky, P. Voskovce a dalších“. Z vydání antologie sešlo; je možné, že ji v edičním plánu nakladatelství vystřídal právě povahově blízký titul Surrealistické východisko (1938–1968).\nV roce 1984 zařadil Ondřej Fibich Altschulův text „Válka 1944“ do své rozsáhlé strojopisné „antologie tvorby zamlčovaných nebo oficiálně nepublikujících básníků“ Básníci a samotáři; sborník obsahující verše sto devíti autorů vyšel samizdatem ve Strakonicích (a je dostupný v knihovně Libri prohibiti).\nNa 3. březen 1990 byl podle databáze Institutu umění — Divadelního ústavu v Junior klubu Na Chmelnici plánovaný (a nakonec nerealizovaný) pořad Proč se ke mně pořád vracíš. „Vzpomínkový večer na Libora Fáru“, kde měly zaznít texty Karla Hynka, Zbyňka Havlíčka a Rudolfa Altschula, připravily Anna Fárová a Jana Marková pro pražské Studio Ubu.\nNěkteré básnické texty Rudolfa Altschula se dochovaly v opisech v archivu Vratislava Effenbergera (zřejmě jen útlá sbírka Válka, z jejíž titulní stránky je patrné, že rok 1944, uváděný běžně jako součást názvu, je nejspíš samostatná datace).\nNěkteré básnické texty Rudolfa Altschula se dochovaly jen ve zmínce, jako například „Princ Mozart“ (báseň prý posloužila jako inspirace pro Fárovu koláž „Malá noční hudba“, 1944) a „Poslední čas“ (s podtitulem „Analysa a poesie /miniatura/“); verše citované v monografii Libora Fáry ukazují na jiný text než „pásmo“ publikované v Surrealistickém východisku). Podobně nejasný je odkaz, který poskytl v dopisu Evě Prusíkové z 3. prosince 1962 Zbyněk Havlíček: „Pak jsem šel se Zdeňkem Buřilem, který mi dal dva neznámé texty Rudolfa Altschula…“\nBásnický text „Happy days are here again“ je zřejmou parafrází stejnojmenného textu Jaceka Jeleńa (1892–1991), který zhudebnil Milton Alger a nahrál orchestr Lea Reismana s Lou Levineovou v roce 1929 pro film Chasing Rainbows (1930); text poukazuje jednak na silný vliv jazzu na český surrealismus za války (a samozřejmě i později), jednak na jistý pracovní nástroj surrealistické poezie té doby: lehkou melancholií prokvetlý sarkasmus (původní text naivně oslavuje brzké „lepší dny“ po krachu newyorské burzy v říjnu 1929).\nV přízemí základní školy v Jižní IV 1750/10 je od 7. května 1947 umístěna deska na paměť spořilovských mrtvých z druhé světové války. Pod nápisy „Dál živí mrtví bděte s námi jak světlo v jitřních mlhách…“ a „Za osvobození vlasti a lidství v těžkém boji proti fašismu položili životy v letech 1939–1945 spořilovští bratři a sestry“ jsou uvedena jména více než šesti desítek obětí; jako první dva jsou jmenováni Pavel a Rudolf Altschulovi.\nRudolfa Altschula dále připomíná dvěma krátkými beletristickými texty Jiří Padevět v knížce Střepy času, krajin, konspirací (2015). V prvním naráží na skutečnost, že v koncentračním táboře Flossenbürg byla vězněna řada prominentů ze Slovenska, Polska, Ruska, ale i Německa (jako evangelický teolog Dietrich Bonhoeffer nebo šéf německého Abwehru a zároveň protinacistický odbojář Wilhelm Canaris); v druhém pak inscenuje možné (i když dost nepravděpodobné) setkání francouzského surrealisty Roberta Desnose (který zemřel v Terezíně 8. června 1945 na tyfus) a právě Altschula během pochodu smrti.\n„Než se dostal Záviš Kalandra sem, napsal, že obžalovaný Smirnov byl v době vraždy soudruha Kirova už dva roky v kriminále a těžko se na ní mohl podílet. Teď je sám bezejmenným kamínkem v dole na žulu a každé ráno vychází z baráku lámat strach z další vteřiny. Odejde odsud, přežije pochod a pak ho pověsí. Stejný strach láme i Robert Desnos, který, než se dostal sem, napsal, že rozhovor mořské hvězdy s ústřicí je zvláštní. Večer sní polovinu shnilého jablka, aby se posilnil před cestou. Nepomůže to. Dojde až do Terezína, a tam umře na tyfus. Další básník, který tady láme v lomu strach, je Robert Altschul. Napsal sbírku Válka 1944 a pak ho sebralo gestapo. I tu sbírku zatkli a mučili, až z ní odpadávala slova. Odejde odsud, ale nedojde nikam. Hrob má někde. Možná. Až odejdou i ostatní, popravčí četa postaví vedle sebe admirála Wilhelma Canarise, který věděl, jak vypadá ve světle lom strachu, a Dietricha Bonhoeffera, který věděl, jak vypadá strach v lomu světla. Dozorci vystřelí, pak se převléknou do civilu a jdou domů. K ženám a dětem. Jan Kefer je mrtvý už čtyři roky. Lomy magie v lomu na strach. Flossenbürg.“\n„Z nádraží zbyly jen krátery, z vagonů jen nápravy, které už nikdy nikam nepojedou. Z vězňů jen cáry lidství, střepy duší a očí. Mezi krátery a hromadami těl procházejí další vězni, tak vyčerpaní, že ani nevrhají stín. V jednom zástupu se zvednou oči a setkají se s jinými v karavaně, co táhne přes poušť rozumu jiným směrem. Vězeň číslo 9632 se na vězně číslo 37318 snad i usměje. Možná to není úsměv, možná je to jen stín slova. Na nádraží v Karlových Varech se mohli v dubnu 1945 potkat básníci Robert Desnos a Rudolf Altschul. Za pár dní budou oba mrtvi, stejně jako je dávno mrtev Johann Wolfgang Goethe. Surrealismus běsu.“\nKompletní kniha Otázky rychle kladené v běhu ►\nŠtítky příspěvků: #poezie\nUkoptěné představy o tom, že Pavel Řezníček svou poezií provokuje (filistři říkají, že irituje), je nutno opustit už na prahu jeskyně, od kterého na nás vrčí jeho básně. Slovo provokace (iritace) je dnes bez chuti a bez zápachu: je to verbum, které vyvolá při svém vyslovení jen široce roztažená ústa, nikoliv jako při artikulování dicta sýr (cheese), ale spíš při vyřknutí slova nuda. Dnes…\nČíst dále Pavel Řezníček – iritace… co to je?Pokračovat


Spojení přístrojové tlakové masáže, infračerveného záření a elektroterapie vede k harmonickému a velmi příjemnému zážitku. Lymfit program je v první řadě celková péče o člověka. Chceme poskytnout nejen příjemné relaxační momenty, ale také cestu k lepšímu zdraví, vyšší zdatnosti a odolnosti. Přístroj Lymfit je určen pro ty, kdo rádi hýčkají své tělo. Tato procedura je velmi příjemná. Lymfit můžete využít pro relaxaci, rekondici, odstranění svalové únavy, uvolnění svalstva a samozřejmě pro zlepšení funkce lymfatického systému. Během jedné procedury se Vám věnujeme od hlavy až k patě, Lymfit provádí masáž celého těla, kvalifikovaný personál Vám uvolní základní lymfatické cesty, zároveň celý oblek vyzařuje infračervené záření a elektrody s Vámi budou cvičit na problematických partiích. Navíc celou péči můžeme zefektivnit zábalem z levandule, kolagenu, proti celulitidě,...


Masérka | Příběhy | Femina.cz\nTenké zdi Kdo si hraje, nezlobí Učitel Masérka\nŠeptem: Příběhy | autor: Vanesa Meyer | vydáno 06. 06. 2013\tKomentáře\nK sousedce Kláře jsem na kafe chodila skoro denně po práci, odechnout a načerpat síly na druhou směnu v domácnosti. Protože Klára je tvor od přírody společenský, při každé návštěvě u ní jsem se seznámila s někým novým. Její manžel byl řidič kamionů, stejně jako jeho kolega Lukáš. Lukáš a jeho přítelkyně Eva, byli krásný nerozlučný pár. Hodili se k sobě. Eva měla postavu tak akorát, žádná hubeňourka ani baculka. Prostě měla všeho v té správné míře, pevná prsa, zadek ani velký ani malý, krásné černé dlouhé vlasy do pasu, modré laskavé oči. Lukáš tmavé, husté, vlnité vlasy, čokoládové oči, sexy úsměv, postavu, ze které vyzařoval sex-appeal. Žádný namakaný kulturista ani chcíplotina, bylo by za co chytnout. Moc se mi líbil jeho smysl pro humor, nikdy se s ním člověk nenudil. Zážitků za těch pár let za volantem měl nepřebernou zásobu. Dokázal zaujatě a s vtipem vypravovat celé hodiny o svých zážitcích z cest. Ano, přímo jsem ho žrala, ale byla to tajná platonická láska. Jsem na něho příliš stará neatraktivní šedá myš domácí, jak bych ho mohla zaujmout? Na Evu nemám, navíc je to milá holka, určitě skvělá po všech stránkách. Lukáš ji má rád, tak proč by se o mě zajímal? Budu o něm jen tajně snít, nic jiného mi nezbývá. Pokaždé, když byl na návštěvě u Kláry, vždy jsem se u ní i já zdržela déle než obvykle.\nNeuplynul ani měsíc a Klára mi pozdě v noci volá. „Přijeď hned ke mně, někdo tu na tebe čeká a chce tě moc vidět“. Takhle pozdě v noci se mi z vyhřáté postele nechtělo. Věděla jsem, že Klářin manžel slaví narozeniny se svýma známýma, svou rodinou a já nebyla pozvaná. Tak co bych tam teď v polovině jejich rozpitého večera trapně střízlivá dělala? Měla jsem i na Kláru a jejího manžela vztek, že mě nepozvali. Jenže moje zvědavost a Klářiny prosby se nedaly odmítnout. Rozespalá, lehce naštvaná jsem dorazila do docela silně zakouřeného bytu, plného připitých kamarádů. Mezi těmi všemi seděl ON! "Lukáši kde se tu proboha bereš? Ty nejsi v Irsku? Já asi spím a ty se mi zdáš." "Nespíš, jsem tu, co ti můžu nalít?" Po pár frťanech moje zábrany a předsevzetí šly do háje. Je tu! Blízko mě, wau jeho voda po holení, jeho ruce, jeho úsměv a nadšení, že mě vidí.


Jindřichův Hradec - Díky vstřícnosti jindřichohradecké porodnice vám každý týden na našich stránkách přinášíme fotky nejmladších dětí, které se narodily v Jindřichově Hradci.\nJana Jirková, Předboř.Narodila se 15. března Janě Spadernové a Tomáši Jirekovi, vážila 3 200 gramů a měřila 49 centimetrů. | Foto: Deník/ Jana Formánková\nTaké se vám narodilo miminko a chtěli byste ho vidět v novinách? Můžete nám poslat jeho fotku na adresu Deník, nám. Míru 175/I, 37756 Jindřichův Hradec či na naši redakční emailovou adresu redakce.jindrichohradecky@denik.cz.


Google Drive - CAD F�rum\npr�v� �te: 1474 Hlavn� str�nka\nKMach�lek Profil �lena\nT�ma: Google Drive Zasl�no: 25.dub.2012 v 15:23\nP�e�etl jsem si v� dne�n� blog o DWG v�kresech v Google Drive a v�h�m jestli je na p�en�en� a ob�as i prohl�en� v�kres� lep�� pou��vat Google Drive nebo Autodesk 360. Co mi doporu�ujete? Co t�eba ud�l� Google Drive kdy� je v�kres z�visl� na podlo�en� map� nebo xrefu?\nZasl�no: 25.dub.2012 v 15:59\nOb� cloud slu�by maj� pro tento ��el podobn� mo�nosti, tak�e rozhodnut� je na v�s. Google m� v�hodu v tom �e m�ete m�t v�echny typy dokument� pohromad�. Hlavn� rozd�l bude v automatick� synchronizaci s desktopem - Autodesk 360 snadn�ji synchronizuje DWG soubory (nemus� b�t v konkr�tn�m adres��i) a l�pe si porad� s v�mi zm�n�n�mi extern�mi referencemi (u Disku Google jsem to nezkou�el, ale z�ejm� to xref automaticky nep�evezme).\nRozd�l je tak� v kapacit� - Autodesk 360 m� 25GB, GDrive jen 5GB.\nTip 5928:Jak� opera�n� syst�my podporuj� 3D my�i 3Dconnexion?Tip 9031:Instalace AutoCAD 2013 a Inventor 2013 pod Windows 8.Tip 8851:Publikov�n� interaktivn�ho 3D CAD modelu na web (Autodesk 360)Tip 7968:�ernob�l� tisk DWG v�kres� ulo�en�ch z Inventoru.Tip 7089:P�ehled model� HP Designjet podporovan�ch ve Windows 7.\nStr�nka byla vygenerov�na za 1,859 sekund.


Omlouvám se netopýrům / Časopis Vesmír / 77, 454, 1998/8 / vesmir.cz\nPublikováno: Vesmír 77, 454, 1998/8\nV letech 1989–1991 proběhl v šesti jeskyních Českého krasu mikroklimatický výzkum, na nějž navázala (1994–95) série experimentálních pobytů v lokalitách. Cílem bylo shromáždit data i praktické zkušenosti k úvahám o využívání jeskyní od neolitu do středověku.\nPravidelná měření teploty, vlhkosti a proudění vzduchu jsme prováděli pouze v těch jeskyních, o nichž jsme si byli jisti, že byly v pravěku a středověku obývány. Ohně jsme zakládali pouze na místech archeologických nálezů ohnišť. Data mají přirozeně relativní povahu. Nejsme schopni určit, jaké zde v konkrétním roce byly absolutní hodnoty teploty, vlhkosti a proudění vzduchu, jsme však schopni odhadnout, že například kolem poledne mohlo být tenkrát v prosinci v jeskyni o 4 °C tepleji a vlhkost vzduchu o 30 % nižší než venku. Vzduch proudil z jeskyně ven! Když jste si tenkrát rozdělali oheň, neriskovali jste, že se udusíte.\nK jakým závěrům jsme studiem dat z těchto malých jeskyní došli:\nObecné úvahy o výhodnosti či nevýhodnosti jeskyní pro pobyt člověka jsou zavádějící, protože každá jeskyně je jiná.\nKlimatické podmínky se v jeskyních mění v denních a ročních cyklech v závislosti na proměnách klimatu vně jeskyně.\nVýrazně odlišné podmínky od venkovního prostředí lze v jeskyních očekávat pouze za krutých mrazů nebo úmorných veder.\nSledované jeskyně poskytují spolehlivou ochranu jen proti větru a sněhu. Za deště začne brzy kapat a prosakovat voda.\nDým z ohniště odchází v jedné a téže jeskyni jinak v noci a jinak přes den, jinak v létě a v zimě. Ve všech sledovaných jeskyních je pomalé proudění vzduchu (100 cm za 5–10 s). Zplodiny hoření (kysličník uhelnatý) zůstávají v jeskyni několik dní poté, co oheň dohořel. Ulehne-li návštěvník jeskyně večer k plápolajícímu ohýnku, nemusí se již ráno probudit.\nNa bydlení v jeskyních v pravěku moc nevěřím. Dovedu si v nich představit příležitostné útulky osamělých lovců nebo pastevců, kteří se za nepříznivého počasí přišli ohřát k ohni (v létě byl ve vchodu jeskyně, v zimě u zadní stěny). Dovedu si představit, že tyto jeskyně byly vybaveny na způsob dnešních horských chat např. keramickými nádobami s potravinami pro příchozí... Ale trvale ve zdejších jeskyních žít? To ne.\nVe velkých jeskyních Moravského krasu mohou být mikroklimatické poměry odlišné, jenže to již nebudu zkoušet. Přírodovědci mi vysvětlili, že dým z ohnišť nesvědčí netopýrům. Prý se zakouřeným jeskyním vyhýbají celá léta. Tak se těm z Českého krasu dodatečně omlouvám.\nČlánek ve formátu PDF: 1998_V452-454.pdf (380 kB)


Strategie rozvoje cestovního ruchu Ústeckého kraje 2021-2025\nDokončili jsme analytickou část strategie rozvoje cestovního ruchu pro Ústecký kraj. Na návrhové části budeme spolupracovat s destinačními organizacemi a dalšími partnery v kraji.\nRozvojová studie Rychnovska\nSpolu se zadavatelem, závodem ŠKODA AUTO v Kvasinách, dokončujeme rozvojovou studii regionu Rychnovska, kde se tento významný průmyslový závod nachází. Smyslem studie není jen identifikovat a popsat potřebné investiční priority, ale především zajistit sociální stabilitu a soudržnost lidí v regionu, který prochází dynamickými proměnami.\nMarketingová kampaň na podporu příjezdového cestovního ruchu v Ústeckém kraji\nZpracováváme projektový záměr marketingové kampaně Ústeckého kraje cílené na německé a polské návštěvníky a žádost o finanční podporu na tento záměr z dotačního programu MMR.\nIntegrované strategie pro ITI\nSPF Group se podílí na tvorbě tří integrovaných strategií pro ITI (integrovaná územní investice) představujících rámec pro podporu projektů z evropských fondů, ale i dalších zdrojů v urbánních oblastech.\nAktualizace Strategického plánu rozvoje Městské části Praha 17\nAktualizace Strategického plánu rozvoje Městské části Praha 17 SPF Group navázala na předchozí spolupráci s Městskou částí Praha 17, pro kterou v minulosti zpracovávala strategický plán a následně aktualizovala jeho dílčí části.\nJihočeská vědecká knihovna v Českých Budějovicích – žádost a administrace\nNaše společnost zpracovala žádost o dotaci a následně zajistila úspěšnou administraci projektu „Přístavba knihovny“.\nStředočeská vědecká knihovna v Kladně, p. o. – žádost a administrace\nNaše společnost zpracovala žádost o dotaci a následně zajistila úspěšnou administraci projektu "Centrální depozitář – zajištění efektivní ochrany, správy a zpřístupnění knihovního fondu Středočeské vědecké knihovny v Kladně, p. o.".\nITI Ústecko-chomutovské aglomerace, Karlovarské aglomerace a Mladoboleslavské aglomerace\nNa zpracované analytické části Integrovaných strategií tří aglomerací navazujeme se zpracováním strategických částí.\nZpracováváme rozvojovou studii pro regiony Rychnovsko / Kvasiny\nSPF Group je zpracovatelem rozvojové studie Rychnovska, jejímž iniciátorem je automobilka Škoda Auto, závod Kvasiny.\nStrategie města Karlovy Vary\nSPF Group se podílí na procesu přípravy strategie Karlovy Vary.


Tma (Ondřej Neff) | Detail knihy | CBDB.cz\nAutor: Ondřej Neff\tOriginální název: Tma\nStředověké násilí, morové rány, hladomor – to vše se může kdykoliv vrátit. Stačí, aby elektřina přestala pracovat tak, jak jsme zvyklí. Udělá to „cvak“ a tma brutální zběsilosti překryje naše životy. Nový román Ondřeje Neffa patří do oblasti katastrofických příběhů. Nespoutanou zběsilost přivádí do důvěrně známého prostředí Prahy a České Lípy. Ve všedních kulisách zbarvených krví defilují románové figury i skutečné osobnosti – Václav Havel, Václav Klaus, Miloš Zeman… Jaký osud jim romanopisec připravil? Můžete se spolehnout – strašlivý, ostatně jako všem lidem, které uvrhl s chladnokrevnou brutalitou do pekelného kotle světa tmy. (Založil/a: morgoth)\n(více) Štítky #postapokalyptické #česká literatura více Ondřej Neff\n30. 1. 2013, 0:53\nNeffova tma uvádí v pochod děsivé skutečnosti v případě toho, že člověk přijde o to, na co je bytostně zvyklý. Představa takové budoucnosti je šílená a nervydrásající, bohužel nikdy nemůžeme vědět, že se něco obdobného nestane.\n4. 9. 2016, 16:49\nZcela jistě dobrý nápad, který stojí za zamyšlení, ale to je asi tak všechno co mě na této knize zaujalo. Autorův pokus o kvalitní utopický román se jaksi nepodařil. Vůbec nechápu, proč do knihy autor cpal postavy typu Klause, Havla, Bilaka atd. Kniha mě velmi zklamala, druhou polovinu jsem jen se sebezapřením nakonec dočetl.\nNějak mě kniha nebavila. Nápad byl sice dobrý a docela zajímavá byla i postava Katky, ale to je asi tak všechno. Nudila mě politická situace. Obrat ke středověku jsem tak úplně "nežrala", nepřišel mi uvěřitelný, obzvlášť když se lidé začali strojit jako kašpaři. Konec mě také nezaujal. Znovu už bych román nečetla.\n13. 9. 2016, 9:43\nNa české poměry je to skvělá vize, místy i humorná, ohledně známých VIP. Myslím, ale, že přepracovaná verze je daleko lepší.\n25. 3. 2012, 17:40\nNeff se pokusil napsat antiutopii o tom, co by se stalo se světem, kde by nefungovala elektřina, ale bohužel stvořil jen jakýsi sadistický román, kde se většina postav chová jako kreténi. Autor asi nemá o lidstvu valné mínění, když ho vidí jako směs debilů, poseroutků a úchylů. Nikdo jiný se v knize nevyskytuje. Přece ani Neff ale nemůže věřit, že u moci se člověk udrží jen bezuzdným násilím. Lidé na špici přeci musí umět i něco jiného, než jen vydávat rozkazy koho pověsit, upálit a nebo narazit na kůl. Neff svým popisem struktury společnosti stvořil nechtěnou parodii. Určitě se mu ale nepodařilo stvořit román srovnatelný s nějakou velkou antiutopií, např. Koncem civilizace, 1984 nebo 451°Fahrenheita. Na konci knihy jsem se pak navíc v děsně překombinovaném závěru zcela ztratil. Hlavní hrdina je neustále zrazován a pořád upadá někomu do spáru a stále je někým vysvobozován, až jsem ztratil přehled, kdo je čí spojenec. A postava Katky? V ní vytvořil autor jednu z nejdebilnějších postav naši literatury a nemyslím tím jen její postižení. S tělíček, šťáviček, kliček se mi nechtělo zvracet, ale ječet.\n8. 10. 2012, 18:28\nMám z knihy takový rozporuplný pocit. Ač nejsem čtenářem tohoto žánru, tak mě autorova vize světa bez elektřiny bavila i když popis toho, jak by to v zemích českých dopadlo byl docela temný. Jediné co mě zklamalo byl konec, přišel mi až moc přehraný.\n22. 11. 2013, 8:56\nMoje první kniha od Ondřeje Neffa a prostě nemám slov. Takovou záplavu sprostých slov jsem snad ještě nečetl ale musím uznat, že mě čtení bavilo a neustále na knihu myslím.\n7. 4. 2014, 22:17\npříběh to je dobrý, myslim tim napad. ale nejak mi proste nesedi styl pana Neffa. nebo mi nesedi zasazeni do cech a zname ceske firmy?? nevim. kazdopadne na to jak dobre tema to je, me to zas az tolik nenadchlo.\n24. 4. 2012, 8:11\nZačátek mě trošku nudil, ale nakonec mě to do děje vtáhlo. Především dějové linie Řetězáka a Kapitána. Politické pasáže mě bohužel nezaujaly až do konce. Neff nadhazuje poměrně zajímavou myšlenku ztráty elektřiny, ale celkově mi to přijde trochu nedomyšlené a pohled na věc příliš zúžený. Vulgarity mi ani nevadily, ale prostě nevěřím tomu, že by lidstvo bylo tak hloupé jak ho Neff popisuje, nehledě na to, že opravdu nemyslím, že každý Čech je úchyl sadista a násilník.\n17. 9. 2011, 22:16\nJedním slovem - mazec. Možná je pro někoho kniha vulgární, ale ruku na srdce - nebyly by tyto vulgarismy na místech v knize použitých v reálu přesně tam, kde je autor užívá? Jsou drsným šťouchancem do společensky normalizovaného člověka, který se s nimi běžně nesetkává, aby mu došlo, že jsou skupiny, jejichž tvoří podstatnou součást. BRRR... Jezdí mi mráz po zádech.\nŘekla bych, že obraz doby a jejich principů, které nastaly jsou bohužel více než reálné. Teď jen v sobě zpracovat, jestli v případě realizace tohoto přerodu (ať už je příčina jakákoli - třeba zhroucení ekonomik) se budu snažit umřít mezi prvními, nebo bude pud sebezáchovy silnější. Rozum v žádném případě nezvítězí (nakonec... on nevítězí ani teď, takže vlastně žádná změna).\nAť žije těžká depka.\n15. 10. 2016, 11:54\nObsahuje spoiler Řeknu to asi takto - první polovinu knížky považuji za výbornou, druhá je pro mě poněkud rozporuplná (Chápu uměleckou licenci, ale opravdu nepovažuju naše čelní představitele za takové lidumily, jak jsou zde popisováni. A Dagmar Veškrnovou-Havlovou si opravdu nedokážu představit, jak pracuje v lazaretu. ) a při četbě posledních asi deseti stránek, kde jsme se dostali k rozuzlení příběhu pomocí deus ex machina, se mi chtělo mlátit hlavou do zdi. Kniha Tma 2.0 je podle mě lepší.\n7. 8. 2013, 20:32\nKdyž jsem sám nenapsal knížku, nebudu psát ani kritiku. Jinak zápletka dobrá, ale ta příčina a rozuzlení to už nebylo to pravé ořechové.\nNápad jistě dobrý... Tím ale za mě pozitivní hodnocení této knihy bohužel končí. Nebavila mne, poslední kapitoly jsem dočítala jen se sebezapřením. Místy mi to přišlo zbytečně užvaněné, opakovaly se informace. Nevyhovuje mi ani styl, kdy autor prozrazuje, kam bude děj směřovat ("kdyby si byl býval povšiml této jeho poznámky, ušetřil by si v budoucnu nejedno překvapení"). Děj je za mě navíc značně překombinovaný, je tam postav jak na orloji, hlavního hrdinu pořád někdo zrazuje a někdo ho zas nečekaně zachraňuje, postavy se vynořují a nebo zas naopak ztrácejí... A konec, ten mi už přišel fakt hodně přemrštěně vykonstruovaný. Vadilo mi i začlěnění postav typu Klaus, Havel, Zeman - ze začátku to bylo místy i vtipné, ale i tak za mě zbytečné. Zkrátka a dobře, nápad pana Neffa mě zaujal velmi, jeho styl vůbec. Byť netvrdím, že je špatný, někomu jistě sedí. Já jsem s ním ale touhle knihou nejspíš začala i skončila.\n22. 9. 2016, 14:33\nTrochu mi v knize vadili reálné postavy politiků, pro mne to byl spíš zápor. Jinak dobře zpracované postapokalyptické téma, i když rozuzlení už méně uvěřitelné :)\n20. 9. 2016, 14:35\nNápad výborný, zpracování také, ale průběh děje již poněkud méně uvěřitelný. Nechce se mi moc věřit, že člověk v jedné větě přijde o někoho blízkého a hned v další větě už plánuje co a jak udělá a je strašně pragmatický. Samotné násilí a převzetí moci gaunery je vysoce pravděpodobné, vždy přece vítězil ten nejsilnější, ale že by se to vše stalo během pár dní po výpadku proudu .......... to je trochu přitažené za vlasy.\nJinak co se týče vulgarit, tak nevím, co koho pohoršilo .......... zkuste si přečíst mistra Kotletu a budete se červenat ještě za týden :-)\n9. 8. 2015, 16:55\nKniha dobrá, a oceňuji zasazení do českého prostředí, ale ten konec, ten konec byl poněkud WTF?! Vysvětlení příčiny blackoutu by se mi na konci líbilo, ale ne takovéto.\n25. 7. 2015, 16:49\nMé první sci-fi, co jsem četla.. a byla jsem uchvácena. Neuvažovala jsem o nesmyslnosti/nemožnosti některých situací a nechala jsem se unést dějem. Nápadem. Myšlenkou. Od přečtení uvažuji a koupi zbraně, nábojů, kola a pozemku s vlastní studnou :)\n11. 2. 2015, 23:10\nKniha se mi líbila . Ta závislost na elektrice je fakt brutální. No zažít bych nechtěl ani daleko kratší dobu bez ní. Na konci sem se trochu ztrácel kdo komu pomáhá a nelíbil se mi ten ůplný závěr. Ale jinak super čte se sama.\n20. 10. 2014, 23:47\nDlouho jsem se na tuto knihu chystala a musím přiznat, že jsem z ní nadšená. Příběh je drsný a nekompromisní. Několik zázraků se sice stane, ale rozhodně nejsou zadarmo a nakonec spíše k neprospěchu toho, koho se týkaly. Vývoj děje byl velice zajímavý a vůbec jsem se nenudila (jen první čtvrtina knihy byla o něco méně poutavá). Některé konkrétní události či zápletky se mohou některým nelíbit, ale já jsem jen vděčná za to, že se je autor nebál rozvinout do detailů na rozdíl od mnohých jiných. Toho si velice vážím a jsem velice ráda, že jsem si tuto knihu přečetla.\n30. 8. 2011, 13:39\nJen podotýkám, že kniha není nijak zvlášť příliš vulgární. Jen když je potřeba použije Neff vulgarismus pro podpoření atmosféry. Velicevýborná knížka blízce podobná Dnu Trifidů, ovšem zasazená do českých lokalit.\n1. 2. 2011, 14:46\nS touhle knihou mám trochu problém. Je to bezesporu jedna z nejlepších sci-fi, jakou jsem četl, reálně popsané všechny detaily, které nastanou, když přestane fungovat elektřina, navíc se to vše děje v místech, po kterých se denně pohybuji, tak mě to ještě o to více vtáhne do děje. Na druhou stranu jsou tam pasáže napsané tak vulgárně a já vulgaritu v knihách, natož v takovém množství moc nemusím. Navíc si myslím, že to šlo vystihnout i bez toho. Proto nedám 5, ale jen 4 hvězdičky. Až na toto je to ale opravdu super kniha.


RECENZE: Ondra Škoch nechává na svém sólovém albu Chinaski za zády - iDNES.cz\n21. března 2019 16:49, aktualizováno 16:49\nDlouholetý baskytarista skupiny Chinaski Ondra Škoch vydává po vyhazovu z kapely své první sólové album Řekni napořád. Představuje se jako zručný skladatel i kytarista. A na rozdíl od své někdejší domovské kapely také jako zpěvák. Tady však leží kámen úrazu jinak vůbec ne špatné nahrávky.\nOndra Škoch | foto: Archiv Ondry Škocha\nŠkoch je v roli hlavního vokalisty prostě nevýrazný, což se přímo projevuje například v duetu s Barborou Polákovou, která jej v písni nazvané Haedka hravě přezpívá.\nVzhledem k předloňskému rozjitřenému rozchodu s oběma bratry Škochovými to srovnání možná způsobí zlou krev, ale je na místě. Michal Malátný totiž také není nejlepší zpěvák na světě, ale je na první dobrou jasně rozpoznatelný. V každé, třeba i slabší písni.\nOndra Škoch (Chinaski) a jeho kytarové sólo\nŠkochova deska přitom trpí opačným problémem. Povedené muziky na ní najdete dostatek. Skladba Dál je perfektně vyprodukovaná pomalá rocková pecka, výborně zní i Panika – stejný žánr, jen rozjetější s dechovou sekcí. Na koncertech to může být neskutečně zábavné. Vyloženě muzikantský bonbonek nese instrumentálka Sólo pro Valmonta.\nPíseň Vím zase svou hravostí lavíruje mezi hudbou pro děti a klasickým lovesongem, potěší všechny generace. Milým partem ji doplňuje dechař David Eben a nedá se ubránit představě, že by ji odzpíval jeho bratr Marek. To by bylo!\nOproti tomu druhá instrumentálka Pro Anežku překračuje pomyslnou hranici mezi zábavou a uměním do teritoria, ze kterého si běžný posluchač mnohé neodnese.\nTexty, které napsala Škochova manželka Alice, nejsou až na výjimky rušivé. Tou výjimkou je otřesné rýmování typu „odhazuju vzpomínky jak cibule slupku / a na to si dám ještě jednu vodku“ v závěrečném songu Tři slova. Což je škoda, protože jako tečka za deskou je to poněkud zbytečné.\nOndra Škoch předvádí, že má potenciál. Umí napsat a nahrát povedené písničky, kterým chybí pouze jasnější tvář. Ten potenciál se sice albu Řekni napořád nepodařilo úplně naplnit, ale do budoucna tu šance je.\nTémata: Chinaski, Ondra Škoch (hudebník), Barbora Poláková, Michal Malátný, David Eben


3 tipy pro výběr koupelny | CZ.DSK-Support.COM\n3 tipy pro výběr koupelny\n„Lázně se staly víc než jen místo k mytí. Kromě toho, jak se vaše rodina čistý, lázně jsou uklidňující odměnu, meditativní odklad a poskytují opravdu osobní zkušenost,“říká Debra Retief marketingový manažer Tile Francii.\nS mnoha stylů, výběr správného vanu tak, aby vyhovovaly potřebám vaší rodiny může být obtížné. Vezměme si tyto faktory předtím, než učiní rozhodnutí.\n1. Kolik pokoji je k dispozici?\nUrčit přesné rozměry prostoru, kde bude vana umístěna.\n2. Jakou barvu a typ materiálu bude vypadat co nejlépe?\nPokud jde o barvu, myslím, že ten, který bude nejlépe vyhovovat vašim stylu. Materiály použité pro výrobu vana také měnit a možnosti mohou pohybovat v rozmezí od akrylové, který je lehký a bude koupel méně těžké krystalitů, která je vysoce čip a odolný proti skvrnám a vydrží drsné manipulaci.\n3. Je lázeň pohodlné?\nNejlepší trik je lehnout do lázně před nákupem, aby se ujistil, že se cítí dobře.\nVolně stojící vany - Volně stojící vany poskytují flexibilitu, pokud jde o umístění a nevyžadují žádnou speciální kohoutek vrtání. Pokud byste chtěli, aby se vaše koupelna vypadat větší, volně stojící vana je ideální volbou, jak to může udělat vypadat prostor prostornější.\n„Volně stojící vany přidat dotek luxusu do každé koupelny a je ideální útočiště, kde si můžete nechat hýčkat, snít a načerpat nové síly,“ říká Retief.\nAčkoli volně stojící vany neposkytují základ, na kterém umístit doplňky, jako jsou koupelové krystaly, perličkové koupele a vlasové přípravky, alternativou je umístit lavičky nebo vnitřní skříň v těsné blízkosti lázní.\nRohové vany - rohové vany jsou cenově dostupné řešení a jsou také ideální volbou pro úsporu místa.\n„Ať už máte malou nebo velkou koupelnu, rohové vany jsou skvělé pro dosažení maximální podlahové plochy a získat co nejvíce z vaší koupelně,“ říká Retief.\nUmístění rohovou vanou otevírá střední část koupelny, což umožňuje provoz se volně pohybovat po celý zbytek prostoru.\nRohová vana může používat i střešní sprchou nad vanou. To poskytuje přidanou další, který je funkční a bude vám pomohl ven z těch rušných ráno, když nemáte čas na koupel.\nChcete-li přidat zvláštní nádech pro zvolené vanou, zvažte přidání schody vedoucí do lázně. Je také možné zavést prvek barvy s řadou mozaiky nebo kohoutek rukojeti s POPs barev.\nŽaluzie versus Záclony; zásadních hledisek\nSvět psů a koček a pet expo vstupenky, hampers a poukázky\n5 Základní tipy pro zahradní zahradu v zimě\nJak skrýt reproduktory prostorového zvuku\nJak řezat růže - rady od stodelských školky