Pediatrická primární péče v ČR před vstupem do EU - co můžeme nabídnout a co se naopak můžeme naučit?\npořádaný u příležitosti kongresu Europaediatrics 2003 pod záštitou předsedkyně Výboru pro sociální politiku a zdravotnictví PSP ČR Doc. MUDr. Milady Emmerove, CSc., a místopředsedy Výboru pro sociální politiku a zdravotnictví PSP ČR MUDr. Milana Cabrnocha ve spolupráci se Sdružením praktických lékařů pro děti a dorost ČR a Odbornou společností praktických dětských lékařů ČLS JEP.\nKonaný dne 21. října 2003 ve 13.00 hodin v jednacím sále Valdštejnského paláce, Praha 1, Valdštejnské náměstí 4.\nOrganizační zajištění: Pears Health Cyber s.r.o.\nMUDr. Pavel Neugebauer - Organizace primární péče o děti a dorost v ČR\nDoc. MUDr. Svatopluk Býma, CSc. - Pohled praktického lékaře pro dospělé\nStefano del Torso - Pediatrická primární péče v Itálii a Evropě\nMaría J. Torregrosa - Model pediatrické primární péče ve Španělsku\nMUDr. Hana Cabrnochová - Budoucnost primární péče o děti a dorost v ČR\nOrganizace primární péče o děti a dorost v ČR\nCelosvětově i v Evropě existují významné rozdíly v pojetí primární péče, její organizaci, financování i postavení profesionálů a jejich vzdělávání. Přes tyto rozdíly existují společné principy a je možno formulovat společné cíle. Dovoluji si tedy použít definici, která je v souladu s naplňováním strategie WHO „Zdraví pro všechny v 21. století“.\nTato definice by tedy zněla asi takto:\n„Primární péče je koordinovaná komplexní zdravotně-sociální péče poskytovaná zejména zdravotníky jak na úrovni prvního kontaktu občana se zdravotnickým systémem, tak na základě dlouhodobě kontinuálního přístupu k jednotlivci. Je souborem činností souvisejících s podporou zdraví, prevencí, vyšetřováním, léčením, rehabilitací a ošetřováním. Tyto činnosti jsou poskytovány co nejblíže sociálnímu prostředí pacienta a respektují jeho bio-psycho-sociální potřeby. „\nPrimární péče by proto měla být nepřetržitě dostupná a měla by úzce navazovat na ostatní složky zdravotnického systému a dalších potřebných služeb mimo zdravotní systém.\nKvalita primární péče by měla být v prvé řadě garantována odpovídajícími odborníky. Proto je nezbytné, aby bylo zajištěno jejich komplexní vzdělání. To se týká všech zdravotníků, kteří tuto péči poskytují, tedy počínaje ošetřovateli přes střední zdravotnický personál a konče u lékařských profesí. Nezanedbatelnou podmínkou je pak i odpovídající vybavení a samozřejmě i splnění hygienických kritérií pro provoz zdravotnických zařízení poskytujících tento druh zdravotní péče.\nV našich podmínkách jsou poskytovateli primární zdravotní péče následující zdravotnická zařízení lékařů, kde je primární zdravotní péče poskytována na základě dobrovolné registrace občana.\nOrdinace praktických lékařů (pro dospělé) – registrace občanů od 14ti let\nOrdinace praktických lékařů pro děti a dorost – péče o věkové skupiny od narození do dosažení 19. narozenin\nOrdinace ambulantních gynekologů – péče o populaci bez rozlišení věku\nOrdinace ambulantních stomatologů – bez rozlišení věku\nJak již bylo uvedeno výše, podmínkou pro poskytování komplexní primární zdravotní péče hrazené z tzv. veřejného zdravotního pojištění je registrace občana. Způsoby registrace a z ní vyplývající nároky na čerpání zdravotní péče specifikuje zákon č.48/1996 Sb. o veřejném zdravotním pojištění. Úhrada poskytnuté zdravotní péče je pak realizována poskytovatelům zdravotní péče zdravotními pojišťovnami, kterých je u nás devět. Ta největší, Všeobecná zdravotní pojišťovna registruje v současnosti kolem 70% naší populace.\nNezanedbatelnou úlohu v systému poskytování primární zdravotní péče mají i další zdravotnická zařízení, která lze shrnout pod název – agentury domácí péče, poskytující komplexní zdravotní péči občanovi v jeho domácím prostředí. Tato péče je zaměřena především na ošetřovatelství a je poskytována především kvalifikovanými středními zdravotnickými pracovníky. Tento druh zdravotní péče má na rozdíl od předcházejících vyjmenovaných ordinací lékařů poměrně krátkou tradici a v některých lokalitách teprve hledá své místo v systému. Donedávna, a někde je tomu tak dosud, byla tato činnost poskytována přímo z ordinací praktických lékařů zdravotními sestrami a dále byla doplňována sociálními službami organizovanými jednotlivými městy. I tak zůstává poskytnutí tohoto druhu zdravotní péče zcela závislé na jejím předepsání registrujícím praktickým lékařem. Nutno podotknout, že tradice poskytování tohoto druhu zdravotní péče v případě péče poskytované dětem má v našich podmínkách prakticky nulovou tradici, neboť dosud je tento druh zdravotní péče poskytován prakticky výhradně ordinacemi praktických lékařů pro děti a dorost.\nDo výčtu poskytovatelů primární zdravotní péče v našich podmínkách je třeba zahrnout i ordinace – lékařské služby první pomoci a lékárenské pohotovostní služby. Jde o pohotovostní ordinace jejichž organizace doznala v posledních letech mnohé změny.\nInstitut tzv. rodinného lékaře, tzn. lékaře poskytujícího lékařskou péči všem věkovým kategoriím, nebyl dosud u nás zaveden, i když se na toto téma již několik let vedou diskuse. Jeho uplatnění v našich podmínkách závisí na mnoha faktorech. Především je to nulová tradice, díky níž lze spíše předpokládat preferenci obou typů současných praktických lékařů. Často zmiňovaný nepříznivý demografický vývoj, kdy přibývá občanů ve vyšších věkových kategoriích, prodlužuje se střední délka života a porodnost se drží na nízkých hodnotách, nemusí být nutně limitujícím faktorem. Neustále se zlepšující mobilita nejen na straně občana, ale i na straně poskytovatelů zdravotní péče postupně eliminuje požadavek na úplnou saturaci všech oblastí poskytovateli primární zdravotní péče. Nezanedbatelnými faktory jistě budou i faktory ekonomické, ale i kvalitativní, odrážející rozsah a kompetence práce obou typů praktických lékařů..\nPrimární zdravotní péče tedy není v našich podmínkách poskytována jen praktickými lékaři, ale tito jsou rozhodně jejím základním článkem a výrazně rozhodují o kvalitě a charakteru primární péče. Výsledná kvalita je pak odrazem jejich vzájemných vazeb, vztahů a koordinace jak uvnitř systému primární péče, tak i směrem k dalším službám mimo ni a není tak závislá pouze na jejich množství a kvalitě jejich vlastní činnosti.\nUkazuje se, že ani rozvinuté společnosti zatím nedokázaly vyvinout takovou soustavu zdravotnictví, která by se pružně adaptovala potřebám společnosti a přitom by se vyvíjela v rámci hospodárných proporcí. Značný růst specializace, farmaceutický a přístrojový pokrok znamenal a znamená velký vzrůst výdajů společnosti na zdravotnictví. Vzniká otázka, nakolik je tento růst objektivně potřebný pro zdraví obyvatelstva, nakolik je vynucen předimenzovaností zdravotnické soustavy.\nVe všech zdravotních systémech je však možno pozorovat jisté trendy. Od kurativy je přenášen důraz na prevenci a podporu zdraví, namísto drahé nemocniční péče je tendence posilovat levnější péči ambulantní, vedle vysoce specializované péče je podporována péče všeobecná, integrující péči zdravotní a sociální, pro náročné a drahé postupy je hledána stejně efektivní a přitom levnější alternativa.. Všechny uvedené faktory vedou k posilování role praktického lékaře a primární péče jako klíčového článku zdravotnické soustavy.\nPrimární péče v našich podmínkách se v době socialistického zdravotnictví profilovala do budování společných pracovišť, zdravotních středisek a poliklinik, což sice přinášelo soustředění zdravotní péče na jedno místo, ale poskytování zdravotní péče se začalo vzdalovat od občana a to i v souvislostí s nakupením množství specialistů na těchto pracovištích. Péče se pak postupně začala přesouvat právě do ambulancí specialistů a postupně klesal statut praktických lékařů, jako lékařů s širokým spektrem znalostí a praxe.\nTyto skutečnosti se staly rozhodujícím momentem transformace našeho zdravotnictví v devadesátých letech minulého století. V soustavě primární péče, stejně jako v dalších sférách zdravotnictví, byla spuštěna privatizace, která vedla postupně k dnešnímu stavu, kdy převážná většina péče praktických lékařů, tedy i praktických lékařů pro děti a dorost, je poskytována samostatnými ordinacemi pracujícími v režimu tzv. soukromých, resp. nestátních zdravotnických zařízení. Desetiletí prohlubované specializace však dodnes fixují v ambulantní sféře nastavené rozhraní mezi specialisty a praktickými lékaři.\nPo létech socialistického zdravotnictví tak byli, a dodnes i jsou, praktičtí lékaři přístrojově nevybavení a při nízké hodnotě lidské práce v celkových nákladech zůstal jejich průměrný měsíční příjem nebezpečně hluboko pod hladinou příjmů ambulantních specialistů. Tato skutečnost se, bohužel, nepříjemně odráží i v některých trendech, kdy roste počet specialistů, což má sice umožnit postupné nahrazování vysoce nákladné lůžkové péče péčí ambulantní, není však sledován odpovídajícím růstem úlohy praktických lékařů.\nSrovnání obsahu primární péče u nás a v zahraničí tak v současné době ukazuje, že specialisté stále poskytují řadu služeb, které by mohli poskytovat právě praktičtí lékaři. Projevuje se to nejen v přístrojovém vybavení, ale i v rozsahu poskytovaných diagnostických a terapeutických výkonů, ale i ve formálních požadavcích na vzdělání a praxi lékařů před udělením povolení k otevření praxe. Rozdílnost v šíři přístrojového vybavení a kompetencí provádět různé léčebné a diagnostické výkony je přitom limitním faktorem adekvátnosti odesílání pacientů ke specialistům.\nZ hlediska současného platného právního řádu České republiky není pojem primární péče zakotven v žádném právním předpise, který by se týkal oblasti zdravotnictví. Není-li definice, je pochopitelné, že není upraven ani obsah a formy primární péče, postavení poskytovatelů primární péče a ani jejich rozdělení a kompetence. V základním právním předpise, který koncepčně charakterizuje poskytování zdravotní péče, tj. v zákoně č.20/1966 Sb., o péči o zdraví lidu, jsou zmiňovány jednotlivé druhy zdravotní péče a podmínky jejich realizace pouze v členění na péči ambulantní, nemocniční, lázeňskou, závodní, atd. Pouze v již zmíněném zákoně č.48/1996 Sb., o všeobecném zdravotním pojištění, se objevují pojmy praktický lékař a praktický lékař pro děti a dorost, ovšem bez bližšího vymezení.\nPolikliniky a zdravotnická střediska se tedy privatizací převážně rozvolnily do soustavy samostatných zdravotnických zařízení, kdy z úhrnného počtu praktických lékařů pro dospělé z 4.420 bylo k 31.12.2002 privátních přibližně 96%, praktických lékařů pro děti a dorost z 2.111 97%, ambulantních stomatologů z 5.410 99% a ambulantních gynekologů z 1.131 97%..\nTyto zdravotnické subjekty představují určitou síť, která zabezpečuje primární péči pro 10.203.269 obyvatel ČR (údaj k 31.12.2002) a zahraniční pracovníky a návštěvníky, přičemž na jednu ordinaci praktického lékaře pro dospělé připadá průměrně 1.900 obyvatel a na jednu ordinaci praktického lékaře pro děti a dorost průměrně 900 obyvatel. Z demografického přehledu pak vyplývá, že od roku 1990 ubývá postupně celkový počet obyvatel ČR (k 31.12.1990 to bylo 10.364.124 obyvatel), neboť ročně umírá cca 109 000 obyvatel přičemž se postupně prodlužuje střední délka života ( v r. 1990 zemřelo 129.166 obyvatel, zatímco v r. 2002 - 108.243 obyvatel) Zajímavý je vývoj porodnosti, kdy v roce 1990 se živě narodilo 130.564 dětí, zatímco v roce 1996 to bylo již jen 90.446 dětí. Toto číslo zůstává od tohoto roku prakticky nezměněno do roku 2001, v roce 2002 došlo k mírnému nárůstu na 92.786 živě narozených dětí. Poslední číslo, které bych rád uvedl je počet obyvatel věkové kategorie 0-19, kdy k 31.12.2002 to bylo 2.255.048 obyvatel. Pokud by tedy byla péče této věkové skupině poskytována výhradně praktickými lékaři pro děti a dorost, činil by podíl na 1 ordinaci přibližně 1.068 obyvatel. V ČR však mohou registrovat praktičtí lékaři pro dospělé občany od 14 let věku.\nDalším důležitým faktorem je skutečnost, že dvě třetiny z celkového počtu praktických lékařů tvoří ženy a převážná část praktických lékařů spadá do věkové kategorie 40-70 letých..\nOd počátku transformace zdravotnictví je uznávána potřeba posílit roli praktického lékaře v systému zdravotní péče, avšak bez vytvoření k tomu nezbytných podmínek a opatření, a zároveň bez možnosti regulovat a kontrolovat rostoucí náklady. Podíl primární péče na výdajích na jednoho pojištěnce zdravotních pojišťoven vykazuje dokonce sestupnou tendenci (za 10 let, tj. od roku 1993, kdy to bylo cca 7,05 % na současných 4,95 %.).\nNejen z důvodů administrativní náročnosti se v praxi neosvědčila čistá forma úhrad za výkon s bodovým ohodnocením každého výkonu. Tato metoda vedla především k motivaci poskytování kvantity zdravotní péče se zákonitě se zvyšujícími výdaji, a to při neuspokojivém finančním ohodnocení praktických lékařů. Proto došlo v roce 1996 ke změně a od tohoto roku jsou praktičtí lékaři odměňovány formou kombinované kapitační platby, jejíž podstatou je kombinace paušální platby za registrovaného pojištěnce a platbou za vybrané výkony s hodnotou bodu, stanovovanou při tzv. dohodovacím řízení mezi zástupci poskytovatelů a zástupci zdravotních pojišťoven. Mezi hrazené výkony pak spadají především výkony prevence a některé další výkony vázané na určité přístrojové, či prostorové vybavení ordinace praktického lékaře.\nVzhledem k již zmíněné neexistenci legislativní ani faktické definici primární péče v podmínkách České republiky se však dohodovací řízení omezují na dohodování rozdělení příjmů zdravotních pojišťoven ze zdravotního pojištění bez zohlednění jakékoliv zdravotní politiky, tj. bez zohlednění potřeb či možností společnosti. V České republice tak nebyly a dosud nejsou vytvářeny podmínky na posílení role praktického lékaře a ani pro vytvoření plně integrovaného systému zdravotně-sociální péče. Primární péče tak představuje slabý, opomíjený a legislativně nevymezený článek zdravotnického systému.\nZávěrem si dovolím vyslovit své přání, aby došlo konečně k naplnění skutečné úlohy praktického lékaře nejen legislativně, ale především fakticky, aby bylo možno maximálně naplnit pojmy charakterizující základní prvky primární péče – prevence, dostupnost, účelnost, kvalita, přehlednost, citlivost, humánnost, ale i ekonomičnost, k čemuž jsou nutné kroky především ze strany státu, ale i každého z nás, každého praktického lékaře. Jsem hluboce přesvědčen, že vzhledem k rozsahu komplexnosti poskytování primární zdravotní péče je i nadále žádoucí současné členění na praktického lékaře pro dospělé a praktického lékaře pro děti a dorost. Jen jasná koncepce zdravotní politiky a tomu odpovídající kroky přivedou do našich řad nové tváře, které nám pomohou překonat současný generační problém a zajistí i atraktivnost obou odborností praktických lékařů pro absolventy lékařských fakult.\nPohled praktického lékaře pro dospělé\nO tom, že primární péče zůstává i po roce 2000 jednou z priorit WHO, svědčí program „Health 21“. V tomto dokumentu se o primární péči hovoří nejen v souvislosti s léčením nemocí, ale také v souvislosti s prevencí nemocí a se zdravým životním stylem v lokální komunitě. Navazující sekundární a terciální péče by podle tohoto programu měla primární zdravotní péči jasně podporovat. Do nemocnic by měli být umísťováni pouze pacienti, jejichž obtíže vyžadují ambulantně neproveditelné diagnostické a terapeutické postupy. Primární péče je koordinovaná komplexní zdravotně sociální péče poskytovaná zejména zdravotníky na úrovni prvního kontaktu občana se zdravotnickým systémem a na základě dlouhodobě kontinuálního přístupu k jednotlivci. Je souborem činností souvisejících s podporou zdraví, prevencí, vyšetřováním, léčením, rehabilitací a ošetřováním. Tyto činnosti jsou poskytovány co nejblíže sociálnímu prostředí pacienta a respektují jeho bio-psycho-sociální potřeby. V současné době v ČR tyto služby zabezpečují 3 odbornosti, a to praktický lékař pro dospělé (PL), praktický lékař pro děti a dorost (PL DD) a gynekolog. Na první pohled by nahrazení těchto odborností rodinným lékařem (RL) mělo vést k zjednodušení systému a možným úsporám. Důvody k tak závažné systémové změně by měly být následující:\nA) zkvalitnění péče\nB) snížení nákladů\nC) zlepšení dostupnosti\nD) prohloubení znalosti prostředí\nE) měřítko kvality přípravy\nZkvalitnění péče: pochybné, protože RL by měl být lepší než PL DD v oblasti dětského lékařství a PL v oblasti praktického lékařství, k tomu ale má kratší specializační přípravu a mnohem širší obor než PL a PL DD, v praxi se může věnovat oběma problematikám vzhledem k menšímu počtu pacientů méně a obdobně je tomu i v rámci kontinuálního vzdělávání.\nSnížení nákladů: pochybné, vzhledem k tomu, že nedojde ke snížení počtu lékařů a ordinací v primární péči, protože součty počtů obyvatel a lékařů jsou konstantní a po vydělení se dostaneme na průměrné hodnoty na jednoho lékaře. Jednalo by se tedy jen o technické přerozdělení spektra pacientů. Dále s největší pravděpodobností u PL by se jednalo o nárůst nákladů na úpravu ordinací.\nLepší dostupnost: ano, pouze v některých lokalitách.\nLepší znalost prostředí: ano, ale při současných možnostech komunikace lehce odstranitelné, dále se nesmí zapomínat na svobodnou volbu lékaře, kdy každý člen rodiny důvěřuje jinému lékaři a toho si i volí.\nMěřítko pro posouzení kvalifikace zahraničních lékařů mimo EU: ano, a možnost práce českých lékařů v EU ano.\nŘešením by mohlo být zřízení nového specializačního oboru „rodinné lékařství“, v ČR spíše nadstavbového charakteru nad PL nebo PL DD. Ať pacienti, pojišťovny a trh rozhodnou, zdali je v podmínkách ČR o tento typ specializace zájem a v jakém rozsahu by mohl doplňovat současný systém.\nV žádném případě nelze tuto problematiku řešit „revolučně“ administrativními iniciativami úředníků typu posouvání věku, kompetencí, přejmenováváním apod. Tyto postupy by nutně vedly ke zhoršení poskytované LPP jak pro děti, tak i dospělou populaci, protože obě skupiny lékařů by poskytovaly LPP bez potřebné erudice a praxe.\nPediatrická primární péče v Itálii a Evropě\nStefano del Torso, Md.\nV Evropě existuje mnoho systémů poskytování primární zdravotní péče dětem a adolescentům, ve většině evropských zemí primární péči dětem a adolescentům poskytují pediatři v soutěži s praktickými lékaři, kteří buď mají nebo nemají specifikou přípravu.\nV mnoha zemích se pokles porodnosti projevil zvýšenou soutěží o menší počet dětí mezi pediatry a dětskými lékaři, ačkoliv účinnost pediatrické péče se projevila snížením dětské úmrtnosti v těch zemích, kde primární péči poskytují pediatři.\nV blízké budoucnosti se v některých zemích předpokládá nedostatek pediatrů – je pravděpodobné, že primární a sekundární péče může být na odpovědnosti toho samého pediatra jak v nemocnici, tak v ambulanci.\nV mnohých zdravotnických systémech budou nezbytné organizační změny s cílem posílit optimální využití pediatrů, aby vedle optimální péče v případě akutních a chronických chorob bylo možno pokračovat v prosazování zdravotní výchovy.\nPracovní skupina Evropské rady pediatrické primární péče doporučuje, aby všechny děti a adolescenti měli poskytovatele primární péče, který bude plně proškolen jako pediatr, a který podstoupil specifické školení v oblasti primární pediatrické péče podle pokynů EBP a národních edukačních požadavků pro pediatrii.\nPokud je to možné, měly by děti spolu s adolescenty mít školeného poskytovatele primární pediatrické péče alespoň do věku 6 let, ale pokud možno do věku 18 let.\nPediatr poskytující primární péči je pediatr, který nabízí léčebné a preventivní služby u akutních a chronických problémů ambulantním pacientům v ambulantních zařízeních jako jsou polikliniky, zdravotní střediska a individuální nebo skupinové privátní praxe.\nZemím, kde dětem a adolescentům neposkytuje primární péči pediatr, doporučuje, aby všichni lékaři, kteří pečují o děti, podstoupili intenzivní školení v primární péči o děti, za které by odpovídala národní pediatrická společnost pod dohledem pediatrů, kteří jsou způsobilí ke školení v primární pediatrické péči. Školení v primární pediatrické péči pro praktické lékaře by mělo trvat alespoň 2 roky, přičemž by se používal syllabus doporučený evropskými pediatrickými organizacemi (CESP – EBP, ESAP).\nVšichni účastníci školení by měli nabýt zkušenost v ambulanci primární pediatrické péče, která by byla spojena s a integrována do sekundární pediatrické péče bez ohledu na jejich plány.\nMimonemocniční praxe by se měla provádět zejména u akreditovaných skupin s moderní organizací a vybavením, rovněž ve spolupráci se sestrami, které prošly rozsáhlým školením v primární pediatrické péči.\nOd roku 1978 poskytuje Italská národní zdravotní služba dětem primární pediatrickou péči prostřednictvím praktických pediatrů (rodinní pediatři). Tato prezentace v přehledu uvádí úsilí pediatrů pracujících pro Italskou národní zdravotní službu splnit požadavky kladené na moderní poskytovatele primární pediatrické péče v prostředí s řízenou péčí (managed care environment).\nItalská národní zdravotní služba požaduje, aby každé dítě mělo, v závislosti na věku, určeného pediatra nebo rodinného lékaře. Pediatři pracující pro Italskou národní zdravotní službu pracují ve svých privátních ordinacích a poskytují primární péči pacientům od narození do 14 let věku a jsou placeni na základě kapitace. Pediatři pracující pro Italskou národní zdravotní službu jsou obvykle jediným místem, kudy se pacient ve věku 0 až 6 let dostane k sekundární a terciární péči, zatímco u dětí ve věku 6 až 14 let mohou rodiče volit mezi pediatrem a praktickým lékařem. Lékaři pracující pro Italskou národní zdravotní službu, včetně 7 000 pediatrů, mají smlouvy o péči o pacienty přímo s vládou na základě kapitace.\nAkutní, chronickou a preventivní péči, jak v ordinacích, tak při návštěvách u pacientů, poskytují pediatři, kteří jsou placeni na základě kapitace, kdy se platí 8,50 USD za měsíc a pacienta. Pediatr pracující pro Italskou národní zdravotní službu se stará v průměru o 700 a maximálně o 1 000 pacientů, pracuje od pondělí do pátku od 8 do 20 hodin, v sobotu od 8 do 14 hodin a ročně vykoná 4 000 až 6 000 návštěv. Vedle akutní ambulantní a domácí péče zahrnují jeho úkoly koordinaci péče o chronicky nemocné, konzultace se specialisty, pravidelné kontroly a veškeré certifikace školních aktivit, potvrzování pracovních neschopenek pro rodiče z důvodu péče o nemocné dítě, posuzování škod na zdraví a sociální zabezpečení. Pediatři, stejně jako praktičtí lékaři, pracující pro Italskou národní zdravotní službu mají ze zákona zakázáno pečovat o své pacienty během jejich hospitalizace. Individuální praxe tvoří hlavní část primárních pediatrických praxí, ačkoliv se zvyšuje počet skupinových praxí sdílejících sestry nebo administrativní pracovníky, přičemž využívají ekonomické pobídky poskytované většinou současných smluv s národními a regionálními institucemi. Očkování obvykle provádí jiná služba národní zdravotní služby. Italskou národní zdravotní služba zajišťuje noční a víkendové služby po telefonu, stejně jako naléhavou domácí péči všem pacientům, přičemž využívá nočních služeb lékařů bez pediatrické specializace. Obě tyto služby se poskytují všem pacientům bezplatně. Pediatři pracující pro Italskou národní zdravotní službu se pokusili identifikovat potřeby pacientů a vyhovět jim, stejně jako identifikovat potřeby poskytovatelů primární péče v systému s řízenou péčí (managed care system).\nVznikly nezávislé asociace praktických pediatrů s prvotním cílem podpořit výzkum a vzdělávání v primární pediatrické péči vedle péče tradiční. Bylo zorganizováno několik multicentrických kolaborativních výzkumných studií na národní úrovni a některé univerzitní programy školí své posluchače rovněž v ordinacích pediatrů, přičemž upřednostňují aktivity specifické pro ambulantní praxi a drží se doporučení italské pracovní skupiny pro ambulantní školení pediatrů.\nItalská národní zdravotní služba umožnila italským pediatrům zaměřit se na péči o pacienty a na jejich vzdělávání spíše než na obchod. Do medicínské praxe byla prostřednictvím rozvoje záznamů na elektronická média zavedena komputerizace – tato technologie umožňuje kombinování efektivní klinické péče s výzkumy a usnadňuje další vzdělávání lékařů a školení posluchačů. Požadavkem dalšího vzdělávání lékařů je získání 50 kreditů za rok. Ideálním modelem primární pediatrické péče je strukturovaná skupinová praxe s asistenty lékařů, kteří prošli specifickým školením, diagnostickými zařízeními, networking a interakce se sekundárními a terciárními pediatry. Ve smíšených systémech, kde ne všechny děti a adolescenti mají poskytovatele primární pediatrické péče, musí všichni lékaři poskytovat služby pod dohledem pediatra poskytujícího primární péči, a pokud možno ve strukturovaných skupinových praxích.\nCílem pediatrů poskytujících primární péči všude ve světě je poskytovat preventivní péči, léčení každodenních a chronických chorob a sloužit jako advokáti svých pacientů bez ohledu na jejich kulturní či sociální status. Tohoto společného cíle se v různých národních zdravotních systémech dosáhlo různými způsoby. Analýzy neúspěchů a úspěchů těchto různých systémů provedené kolaborativním, informovaným a mezinárodním způsobem by pomohly vyhovět potřebám našeho budoucího světa, dětem.\nPřetištěno zčásti z http://www.pediatrics.org/cgi/conten/full/99/1/e8\nModel pediatrické primární péče ve Španělsku\nMaría J. Torregrosa, Md.\nPřevažujícím modelem primární péče o dítě v Evropě je systém pediatrický a nebo kombinovaný, pouze v šesti evropských státech pečuje o dítě rodinný lékař. Uvedené informace však ještě neupřesňují, nakolik je v jednotlivých státech skutečně propracovaný model primární pediatrické péče, tedy péče lékaře, který není pouhým specialistou pro oblast péče o dítě, ale skutečným praktickým lékařem pečujícím o určitou věkovou skupinu, tedy o dítě a o dorost. Nakolik je užší toto věkové období, o které naši kolegové pečují, o to více je kladen důraz na systém propracované prevence s dopady na zdraví pro celý zbytek života.\nProdlužování délky života vede zákonitě k nárůstu požadavků na péči geriatrickou, dochází k vzestupu počtu onemocnění, jejichž frekvence výskytu je přímo závislá na stáří pacienta. Za této situace je nemožné se domnívat, že budoucností primární péče může být jeden universálně vzdělaný rodinný lékař. Tento model se jistě osvědčil v zemích, kde v linii prvního kontaktu chyběl lékař jakýkoliv, kdy zajištění dostupnosti péče bez ohledu na kvalitu bylo prioritou. Budování skupinových praxí s profilací se některých rodinných lékařů pro oblast péče o dítě, konsultace specialistů pediatrů bez další návaznosti poskytované péče, očkování dětí ve školách, preventivní péče vykonávaná středním zdravotnickým personálem, to vše pak nahrazuje chybění modelu, který známe i z České republiky a na který jsme právem pyšní. Jak sledujeme vývoj ve Velké Británii, která v oblasti zdravotnictví nemůže být modelem, ke kterému bychom chtěli směřovat, je zřejmé, že požadavek na dostupnost primární péče pro všechny je prosazován především s důrazem na kvantitu, se snahou o zdvojnásobení sítě rodinných lékařů.\nDirektivní vybudování modelu pediatrického zařadilo historicky naši republiku mezi státy, které mají propracovaný model primární péče o dítě, a to až do ukončeného devatenáctého roku života. Tento zavedený systém, který zaznamenal převratný rozvoj po roce 1989, je také důvodem, samozřejmě ne jediným, proč ve statistických ukazatelích (kojenecká úmrtnost, úmrtnost dětí do 5 let, proočkovanost dětské populace) předčí Česká republika mnohé již členské státy EU.\nVelmi pozitivním krokem porevolučního vývoje v ČR bylo zachování stávající sítě ordinací praktických lékařů (PL) a praktických lékařů pro děti a dorost (PLDD) a vytvoření podmínek pro další rozvoj praxí. Jakkoliv můžeme být dnes kritičtí k výši ohodnocení práce praktických lékařů, je nutné konstatovat, že zvolený model privatizace těchto praxí a následné nastavení způsobu financování, včetně zlomové změny v roce 1997 (zavedení kombinované kapitačně výkonové platby), vedl k zachování systému a možnosti jeho dalšího rozvoje.\nNakolik stagnoval v posledních letech rozvoj materiální daný výší finančního ohodnocení, docházelo k velmi výraznému odbornému rozvoji lékařů. Důvodem a hnacím motorem se stal konkurenční boj o pacienta, snaha po co odborně i nákladově nejefektivněji poskytované péči. Nastavované modely financování tak stimulovaly PLDD k výraznému rozšiřování znalostí a praktických dovedností tak, aby nahradili práci kolegů specialistů, poskytujících péči jinak indukovanou PLDD. Velmi výrazný rozvoj začala zaznamenávat i oblast rychlé laboratorní diagnostiky, testovacích metod přímo v ordinaci PLDD. Porovnáváme–li systém očkování dětí před deseti lety, zaznamenáváme výrazné posilování individualizace celého procesu kladoucí zvýšené nároky na znalosti PLDD a administrativu ordinace. Bohužel ještě není v možnostech PLDD, aby větší část administrativy praxe přenechal odborníkům. Zde vidíme oblasti dalšího možného rozvoje praxí.\nI přes značné úspěchy a doložitelný efekt tohoto rozvoje (pokles obložnosti pediatrických oddělení lůžkových zařízení), to, co velmi výrazně chybí, je odraz zvyšujících se požadavků na vzdělávání PLDD v legislativní úpravě tohoto systému. Většina kolegů PLDD je absolventy Fakulty dětského lékařství, kdy pregraduální příprava již preferovala budoucí uplatnění a po absolvování atestace následný požadavek na 3 roky praxe doplňoval chybějící praktické vzdělání. Bohužel však již několik let probíhá vzdělávání na lékařských fakultách podle jednotného modelu fakulty všeobecného lékařství a adekvátně nebyl upraven systém postgraduálního vzdělávání dětských lékařů. Stále narážíme na nepochopení více odborností v rámci jednoho oboru pediatrie. Lékaři pracující v terénu jako pediatři v primární péči tak mají stejné vzdělání zakončené stejnou atestací jako kolegové pracující samostatně v lůžkových zařízeních. Reflexe rozvoje primární pediatrické péče uvedená i v doporučení UEMS (European Union of Medical Specialists) pro obor pediatrie se tak zákonitě musela promítnout do požadavku na odlišnost postgraduálního vzdělávání prosazovaného samostatnou odbornou společností praktických dětských lékařů.\nPoslední připravená verze zákona o vzdělávání lékařů (Zákona o způsobilosti k výkonu lékařského povolání) definuje mnoho oborů zabývajících se péčí o dítě, jejichž role v systému poskytování péče není rovnocenná. Mezi obory se tak zařadily i okrajové specializace, na druhou stranu se však objevuje i nový obor rodinný lékař. Aktivity směřující k ustavení samostatného oboru rodinný lékař by pak v praktické realizaci mohly znamenat existenci pouze dvou oborů v primární péči, tedy praktického lékaře pro dospělé a lékaře rodinného. To bylo také důvodem, proč naše odborná společnost na základě dohody odborných pediatrických společností o odlišnosti vzdělávacího curicula pro PLDD následně prosazovala a prosazuje i nadále ustavení samostatného oboru, který má pro primární pediatrickou péči v ČR své historické i odborné opodstatnění. Ve svém důsledku v něm spatřujeme i legislativní zakotvení stávajících 2200 praxí PLDD v systému primární péče.\nCo vede Ministerstvo zdravotnictví ČR k ustavení oboru rodinný lékař do legislativy ČR? Požadavek na kompatibilitu vzdělávání členských států EU nás nenutí k ustavení nového oboru. Kompatibilita je dána především náplní vzdělávání, délkou pobytu na akreditovaném pracovišti a nikoliv názvem složené atestace. V některých členských státech se dokonce atestace v podobě, jak je známe z ČR, ani neskládá, pouze za účelem způsobilosti je nutné doložení délky realizovaného vzdělávání, které musí splňovat požadavky dané evropskými doporučeními pouze ve své minimální délce, jinak respektující specifika členského státu EU. Umožnit realizovat takovéto vzdělání v ČR budoucím zájemcům o výkon této profese v zemi, kde historicky obor rodinný lékař v primární péči zůstává, je možné ihned po definici akreditovaného pracoviště. Je ale otázkou, zda o takovéto odborníky má mít zájem i Česká republika.


13.3.2018 – Korunovace proběhla podle očekávání.\nOsobnosti: František Laudát (226 článků), Miloš Zeman (21142 článků)\nOsobnosti: Jiří Paroubek (3467 článků), Miloš Zeman (21142 článků)\nOsobnosti: Pavel Svoboda (364 článků), Pavel Svoboda (363 článků), Pavel Svoboda (364 článků), Pavel Svoboda (364 článků), Martin Svoboda (51 článků)\nOsobnosti: František Laudát (226 článků), Václav Moravec (458 článků)\nOsobnosti: Bill Clinton (225 článků), Andrej Babiš (13531 článků)\nOsobnosti: Andrej Babiš (13531 článků), Miloš Zeman (21142 článků), Martin Sobotka (235 článků)\n28.12.2015 – ROZHOVOR „Druhá světová válka byl boj dobra a zla. V Sýrii je to boj dvou velkých zel s několika menšími zly. Přidat se na kteroukoliv z těchto stran je velice těžké,“ reaguje na vánoční poselství prezidenta Zemana pro ParlamentníListy.cz poslanec hnutí ANO, bývalý novinář, komentátor a spisovatel Martin Komárek. Nemyslí si, že uprchlická vlna je organizovaná invaze. Evropa podle něj bohužel nezná přesná čísla migrantů, což je její selhání.


Jak vás požádal o ruku? - - Zásnuby a snubní prst... - str. 24\nined12 @ined12 budoucí nevěsty, nevěšte hlavu, pokud se vám stalo něco podobného. ono to přijde. Ikdyž jsme se nezasnoubili v Anglii, tak po čtvrt roce to přišlo a bylo to nááádherné!\n9. pro 2012 ve 12:10 • Odpověz • To se mi líbí •\nmorrin Jé já to měla krásný!\nJeli jsme na dovolenou na zámek Sychrov. Krásný hotel, krásné prostředí, svatby kolem nás proudily, počasí úžasné...A já si říkala, že má dokonalou příležitost...a on nic..první den, druhý den...Říkala jsem si, kdy měl příležitost, že to promeškal..a pak jsme se šli projít zámeckou zahradou k takové krásné vyhlídce...Začal šmátrat v tašce na foťák a já si myslela, že chce zase jen fotit, tak jsem chvilku čekala a pak jsem šla pryč. Zavolal mě, tak jsme si pomyslela, že chce jen hudlana. Ztratila jsem iluze o zásnubách. A on mi sundal sluneční brýle, chytil mě za ruku a řekl mi "Jiřinko..Vezmeš si mě...Někdy..?" A navlékl mi prsten na prst. No koukala jsem na něj jako puk!\nCelou dobu měl v záloze několik plánů. Jednou prý že mi dá prstýnek na polštář, ale bál se, abych ho nepřehlédla. Pak si myslel, že mi to dá při večeři, ale bál se takových těch čumilů, co začnou tleskat...Pak tedy přišel na tu variantu, kterou uskutečnil a v záloze měl ještě piknik v zámecké zahradě. na ten jsme mmch šli druhý den.\nA málem jsem zapomněla zmínit, že jsem prstýnek málem viděla. Já o tom teda vím až z vyprávění..Celou dobu prý vozil prsten u sebe a když jsme balili na dovču, dal krabičku do tašky, kam jsem si k němu potom dávala zbytek oblečení..no krve by se v něm prý v tu chvíli nedořezal! Ale já jsem slepoň ))\n9. pro 2012 v 16:29 • Odpověz • To se mi líbí •\nyumy V sobotu ráno, pod peřinou, s prstýnkem... ví že nemám ráda kýče a klekání u večeře bych asi fakt neocenila...tohle bylo spontánní a intimní...a naše...\n9. pro 2012 v 17:08 • Odpověz • To se mi líbí •\nworn Tak u nás prý byla Eiffelovka původní plán. Chtěli jsme si vyjet na prodloužený víkend na podzim, jenže se nakupily povinnosti a na Paříž nebyl čas, chuť a ani peníze. V půlce října jsem dostala nabídku odjet na celý listopad na studijní stáž do Ameriky, váhala jsem, ale nakonec jsem se rozhodla toho využít. Měli jsme poslední víkend před odjezdem a má drahá polovička mermomoci chtěla do kina. Mně se moc nechtělo, jednalo se o českou detektivku, navíc v kině byla volná místa jen v první řadě, ale nechala jsem se ukecat. Po cestě domů (mimochodem poslední víkend v říjnu, lehce sněžilo a já byla jen v balerínách) jsme to vzali kolem parku, na místo, kam ráda chodím, slavili jsme tam i bráchovu rozlučku se svobodou, mě zastavil, že pro mě něco má. Napadl mě plyšák s sebou a on vytáhl krabičku. Neklečel, kdyby jo, tak mu snad nadám, bylo tak mokro a špinavo, že bych ty kalhoty musela hned prát :D No a zeptal se mě, jestli si ho vezmu. A já byla tak v šoku, že jsem mu odpověděla asi až za 10 minut :D\n9. pro 2012 v 18:30 • Odpověz • To se mi líbí •\nderinka7 @ined12 A jak a kde?\nframboise U nás to bylo nějak tak jak píše @yumy . Akorát čtvrtek, já byla ten den doma, protože mi nebylo dobře a on také...\n14. pro 2012 ve 13:37 • Odpověz • To se mi líbí •\nzerog překvápko to nebylo, už nějaký čas jsme o tom mluvili a pak jsem náhodou našla i zásnubní prstýnek doma, tak jsem věděla, do čeho jdu romantika to nebyla tolik, ale chtěla jsem prostě, aby mne požádal, aby to nebylo že se dohodneme, že se prostě vezmeme.\n26. pro 2012 v 11:00 • Odpověz • To se mi líbí •\nrudolflenka my sme o tom dlouho mluvili, ale myslela jsem, že se jen tak neodhodlá...požádal mě na našem 3 výročí, v klidu, potichu v restauračce, když jsem se cpala pizzou :D nic extra romantického, žádné klekačky, ani oklepané fráze...když vytáhl krabičku a úplně normálně jako nic se zeptal, jestli si ho vezmu, tak jsem mu řekla, že se nejdříve kouknu na prstýnek a pak uvidím :D ...ale řekla jsem mu teda jo...páč, prstýnek s briliantem i dřevěnou krabičku vyráběl sám\n26. pro 2012 v 19:31 • Svatba byla v srpnu 2013 • Odpověz • To se mi líbí •\nlauracont tak my sme se o tom bavili už dopředu, jelikož v červenci jsme byli na svatbě u sestry a v srpnu u kamárdy.. )) tak tak nějka jsme se bavyli jak by vypadala naše svatba a kdy bude atd..ale tak nějak jsem říkala že nic plánovat nebudu, pokud nebudu oficiálně požádána o ruku. a pak v září jsme slavili půl roční výročí, a při té příležotosti mě muž požádal o ruku, i když jsem to čekala tak jsem uronila slzičky dojetí, a samozřejmě řekla ano.. a teď už máme svatbu za pár. a jsem ráda že ho mám, a nevyměnila bych ho.. )\n26. pro 2012 ve 20:13 • Odpověz • To se mi líbí •\nleeniik Také bych se podělila o svůj příběh. O ruku mě můj budoucí manžel požádal na letišti Ruzyně(tehdy to ještě bylo) kam sem si ho jela vyzvednout, když se vrátil z mise z Kosova po půl roce - ještě v maskáčích. Řekl mi jestli bysme nemohli jít kousek stranou, že by mi potřeboval něco důležitého říct. No a před letištěm jsou na trávníku lavičky kam jsme se posadili a on se začal podezřele ošívat(v tu chvíli mi to samozřejmě došlo - už jsme se na tohle téma párkrát bavili). Jenže si k nám přisedla postarší paní, která u sebe měla asi 5 igelitek a začala se v nich přehrabovat a něco si pořád pro sebe mumlala a pak začala sprostě nadávat(nejspíš trvalá obyvatelka letiště). Tak mi můj drahý řekl - pojď sem na trávník na sluníčko ať na tebe lépe vidím klekl si a začal s žádostí - jenže v tu chvíli kolem zrovna projíždělo auto policie, který když vidělo klečícího chlapa v maskáčích u polotu letiště začalo zpomalovat . No nakonec jim došlo co se tam dějě a odjeli )). Já jsem řekla ano a v červnu se budeme brát - zasnoubení budeme do svatby skoro 2 roky. Do teď vzpomínám jak byl nervózní - ještě jsem ho tak nikdy neviděla.\n26. pro 2012 ve 20:58 • Odpověz • To se mi líbí •\nronienka Krásné příběhy U nás to bylo na naše páté výročí.Vyjeli jsme si na romantický pobyt do Paříže,hned po příletu a ubytování jsme se vydali na Eiffelovku ,když jsme byli pod ní tak můj budoucí manžel říká,že si to vyšlápnem pěšky, a že jde pro lístky.Jelikož se bojím výšek ,tak říkám,že já na něj počkám dole,že mě to stačí ji vidět zespodu a až bude nahoře ať mi zamává,tak to se mu samozřejmě nelíbilo,protože jak mi řekl později vše měl samozřejmě naplánované Tak to bylo ještě přemlouvání a nakonec teda jsem šla,nasliboval mi hory doly když půjdu nahoru :D Ufuňená nahoře po vyšlápnutí jsem si všimla jak je nervózní a jak se furt přehrabuje ve své taštičce přes rameno ,tak jsem si tam sedla na lavičku a on furt tak přešlapoval až nakonec říká pojď ke mě ,no a když jsem přišla tak poklekl a říká při této příležitosti na Eiffelově věži a že si to vyšlápla a miluji tě ,tak vezmeš si mě ? No a samozřejmě jsem řekla ano :D Bylo to fakt krásný.Takže v červnu přesně rok od zásnub bude svatba\n26. pro 2012 ve 22:00 • Odpověz • To se mi líbí •\nined12 @derinka7 Jednu obyčejnou prosincovou sobotu večer si sedím v pokoji u PC, když v tom si všimnu, že můj přítel se zamknul v kuchyni a slyším nějaké šoupání židlí a mytí nádobí. Vzhledem k tomu, že už jsem několik týdnů věděla, že má u sebe prsten, bylo mi jasné, že něco pro mě chystá. Trochu jsem se zabejčila a řekla jsem si, že tento večer není zrovna výjimečný a že asi nechci, aby se to teď stalo, navíc před Vánoci, když je všechno takové hektické...proč si ještě plést hlavu se svatbou, že. Zkrátka jsem se nenamáhala trochu se na to vyfiknout a hověla si dál v taplákách u počítače...Pak zhaslo světlo. Říkám si, že asi vylítly pojistky, tak to jdu zkontrolovat. V tom mě přítel zavolá do kuchyně. Otevřela jsem dveře a koukala jak výr. V životě jsem tu kuchyň neviděla tak krásnou. Všude byly svíčky a dali tomu nádhernou atmosféru. Na stole byla obrovská kytice a stůl prostřený pro dva. K večeři byl můj nejoblíbenější pokrm.K němu výběrové víno.Pak si dal přítel ještě panáka a řekl, že by mi chtěl něco dát....Nejlepší na tom večeru bylo, když jsme se pak smáli, jaký měl můj budoucí manžel patálie s koupí prstenu a kolik měl variant, jak mi ho dát a vždycky to nějakým kuriózním způsobem nevyšlo.\nenglishbride Me pozadal pritel ( soubenec ) 12/12/2012 Jeli jsme do mesta a odtamtud jsme se sli projit k mori,bylo asi okolo 8 hodiny vecer. Prosli jsme se okolo pobrezi a pak zpet k majaku. Me uz byla docela zima, ale poslusne jsem jej nasledovala . Pak jsme zpet k majaku, kransy vyhled na more, on si kleknul a dal mi plysaka ( ten s kterym jsem na fotce ) to jsem jeste nic netusila. Tady prodavaji plysaky a kdyz je zmacknete ta jim bije srdce nebo muzete namluvit zpravu. Tak jsem mu zmackla tlapku a on se mne zeptal :''Will you marry me''? ( vezmes si mne) a v ten okamzik mel uz pritel prichystany nadherny prstynek a cekal na odpoved samozrejme,ze jsem rekla ANO bylo to krasne, romanticke a vubec jsem to necekala.\n3. led 2013 ve 13:28 • Odpověz • To se mi líbí •\nivanczska Mě požádal přítel 9.8.2012 v městě Eger (Maďarsko). Šli jsem se večer projít do parku a já jsem tak něco tochu tušila... Sedli jsme si u fontány a tak jsem čekala, že by tedy něco mohlo být a ono nic.. Tak jsem to nechala být a říkala jsem si, že třeba čeká na nějakou vhodnější situaci.. Kousek od té fontány byl altánek, který byť byl osvětlený obyčejnou lampou něco romantického na tom bylo.. Můj drahý se na mě otočil a říká " Běž se tam podívat na jakým proncipu to tam svítí". No tak jsem tedy šla, koukám na tu žárovku a on " Tak co už jsi na to přišla".. já zkroutila hlavou že ne, tak mi řekl ať se podívám ještě jednou.. Tak jsem na to čučela jak blb a když jsem se sklonila, tak měl v ruce krabičku... Začala jsem brčet a on " Proč brečíš, ještě jsem ti nic neudělal".. Pak mi řekl, že si mylsel, že už jsem spolu dlouho a tak by jsme to naše soužití mohli spečetit.. Já na to že určitě, ale že by se mě na něco měl tedy zeptat a on " Co bude dnes k večeři, nebo je ti snad špatně" to mě dostalo... Samozřejmě věděl, na co se zeptat, ale on je takový vtipálek. byl to ten nejlepší večer za celý pobyt\n5. led 2013 v 17:42 • Odpověz • To se mi líbí •\nmartinano1 Můj přítel není romantik, takže se žádné klečení nekonalo.tajně jsem čekala prstýnek pod vánočním stromečkem, ale všechny dárky už byly rozbalené a prstýnek nikde, tak jsem si říkala, že nebudu zklamaná. večer jsme seděli u televize a přítel mě poprosil, jestli bych mu nedonesla čokoládu z vánočního stromečku, já že ano, šla jsem a jednu mu podala, on na to, že by si dal radši támhle tu na levo nepřišlo mi na tom nic divného, tak jsem mu ji dala on se začal šklebit. na stromeček nachystal krabičku a já ji prostě nenašla. když jsem se šli večer projít, tak jsem ji při obouvání našla v botě, byla jsem dojatá protože už jsem to opravdu nečekala\n5. led 2013 v 19:13 • Odpověz • To se mi líbí •\nartemis3 Když jsme začli mluvit o tom, že bychom se mohli vzít, tak jsem chtěla přítele překvapit výletem na Hlubokou. Vím, jak má rád zámky. A při té příležitosti mu navrhnout, že by to mohlo být to místo pro náš Den D. Skoro půl roku nebyla příležitost, tak jsem to nevydržela a ukázala mu zámek na internetu, stejně byla zima a prohlídky jsou omezené. Moc se mu líbil. Na jaře 2012 se začal chystat na 3 měsíce pracovně do ciziny, takže jsem čekala, že by tam mohl vydělat nějaký penízky navíc a vybrat mi prstýnek. V půlce dubna mi povídá, že koncem týdne až pojedu ze školy, vyzvedne mě a zajdeme se podívat na ten zámek.\nByl pátek odpoledne 20. 4. a zrovna pršelo, tak mu říkám, že se tam pojedeme podívat až další den, protože už nestihneme ani prohlídku a navíc v sobotu byla nějaká akce, že dostaneme další vstupenku na jiný hrad nebo trasu zdarma. V tom trochu znervózněl a rozčileně mi vysvětloval, že nebude další den pálit naftu, když to máme při cestě a chce se kouknout do té zahrady. Déšť na chvíli ustal, tak jsme zaparkovali ve městě, odešli kousek od auta a najednou, že tam nechal bundu, tak se pro ní vrátil a šlo se na zámek.\nNahoře u zámku se zrovna fotili zahraniční čerství novomanželé. Jaká náhoda! Obhlídli jsme zámek ze všech stran a šli do zahrady. Chvíli jsme se procházeli a cestou zpátky se mi zalíbila jedna lavička, ze které byl výhled na město i na zámek. Jak si tam tak sedím, kochám se výhledem a přemýšlím si o svých věcech, najednou mi Tom povídá, že by se mě na něco chtěl zeptat. Já do té doby vůbec netušila, co má v úmyslu. Opravdu jsem si vsugerovala, že dřív jak po jeho návratu se nezasnoubíme. Tak jsem mu řekla, že jo, co chce vědět. A on: "Jestli mě miluješ?" Já: "No samozřejmě" a v tom mi to začlo docházet. Něco hledal v kapse té jakoby zapomenuté bundy a při slovech: "Opravdu si to dobře rozmysli. Chceš si vzít takovýho darebáka jako jsem já?" jsem už skrz slzy neviděla a tu krabičku s pokladem jsem měla úplně rozmazanou. Nepoklekl úplně, přeci jen ta tráva byla ještě mokrá a kytku taky neměl, ale kdyby jí měl, tak by pokazil to překvapení, tu by přede mnou neschoval. Samozřejmě jsem mu odpověděla ANO. Při nasazování prstýnku se opět rozpršelo a až když jsem našla kapesník, jsem si prstýnek mohla pořádně prohlédnout. Prý ho v autě vozil už delší dobu a dlouho se odhodlával, dokud tu krabičku nenašla jeho sestřenice a i přes varování jí otevřela. Takže to musel udělat i přes strach, že ho odmítnu, než se to přes ní ke mě donese.\nTakže z původně plánovaného překvapení pro něj, on udělal naprosto neočekávané překvapení pro mě. Bude to pro mě navždy nezapomenutelný den.\n5. led 2013 v 19:47 • Odpověz • To se mi líbí •\nlanyza u nás žádná romantika při svíčkách a večeře nebyla. Měli jsem zaplacený welness pobyt na horách, drápali se po skalách, lezly roštím, splavení z fyzických výkonů do výšek, na samém vrcholku jedné vyhlídky se zeptal jestli si ho vemu i přes to jak to s ním mám těžké , v tu ránu jsem zůstala čučet, rozčepýřená jak foukal vítr a skoro naštvaná že se musím plahočit roštím, ale i tak ukáplo několik slziček, ale i za to to stálo, na vyhlídce sami a pod námi celý Špindl , paráda\njak jsou ti chlapi ale vynalézaví\n5. led 2013 ve 20:01 • Svatba byla v červnu 2013 • Odpověz • To se mi líbí •\nprcekverunka Jednoho deštivého večera doma, když jsem přišla z koupelny zabalená v ručníku, zapálila jsem svíčky, řekla, že si dáme vínečko a pustíme film. A v tu chvíli už stál můj drahý muž za mnou s rukama za zády, dal mi prstýnek se slzami v očích. Byl to nejkrásnější okamžik v mém životě.\n5. led 2013 ve 20:39 • Odpověz • To se mi líbí •\npajule88 S přítelem jsme nedávno jen tak blbli a z legrace jsem mu řekla, že bych se chtěla v roce 2015 vdávat. Kývnul na to, ale všechno bylo bráno s humorem, nebrala jsem to moc vážně. Včera jsem se ho zeptala, jak to bude s tou svatbou, jestli teda platí ta dohoda. Myslela jsem, že mi to vyvrátí, ale dost mě překvapil. Podíval se mi do očí a zcela vážně pronesl - "A proč ne?" Tohle jsem teda nečekala Prý to je oficiálně neoficiální, oficiálně oficiální to bude až s prstýnkem. Až mi z toho všeho ukápla slza\n14. led 2013 v 08:49 • Odpověz • To se mi líbí •\nmtc Můj drahý za mnou přišel do obyváku, sedl si vedle mě a zeptal se mě, jestli jsem si někdy psala s někým dopisy. Tak jsem mu řekla, že jasný, že dřív přece nebyly maily. A on na to, že myslel spíš milostný. Tak jsem jen vyvalila oči, kam s tím míří a řekla že ne. On, že mi jeden napsal. Tak jsem se podivila a ptala se jestli mi přijde poštou. A on, že ne, že ho má u sebe a rád by mi ho přečetl. Začal číst ten nejkrásnější dopis, který jsem kdy viděla. Plný vyznání lásky a ještě k tomu byl veršovaný a zakončen tím jestli se stanu jeho ženou....pak vytáhl z kapsy krabičku s prstýnkem a já v tu chvíli nebyla schopná ani nic říct. Oči zalité slzami....po chvíli jsem byla schopná se alespoň pohnout, tak jsem ho obejmula a pošeptala do ucha, že mi bude ctí....to vše se odehrálo měsíc po tom co jsme spolu začali chodit. Za 3 dny to bude rok od doby co jsme spolu začali chodit a 5 měsíců od naší svatby. Lepšího manžela bych si nemohla ani přát a už se těšíme, že v květnu mezi nás přijde i naše dcera\n14. led 2013 v 15:32 • Odpověz • To se mi líbí •\n26. únor 2013 ve 21:27 • beta08\nbondyzab Po čtrnácti dnech, kdy byl pryč a já sama doma, řekl, že si další víkend užijeme spolu, že všechno naplánuje. V pátek vyrazíme na Oslávku pod širák, v sobotu na chvilku na tábor za dětma a pak na chalupu k rodičům - klidný pohodový, víkend. To byla verze pro mě :D\nV pátek mě rovnou vyzvedl z práce a jeli jsme. Venku teplo, přehodila sem si slušné věci z práce za lesní, vzali jsme batohy a šli. Bylo takový teplo, že jsme na tábořišti jen sundali batohy a už sem nás hnala do řeky se koupat. Tak se tak cachtáme ve vodě pokolena, užíváme si to, obejme mě, líbáme se, a povídáme si, jako vždycky, jak se miluje a jak jsme spolu šťastní a pak se zeplal, tak nádherně mu u toho zářili oči. Vytáhl otlučený prstýnek, který jsem od něj dostala asi před 9 lety, s tím, že na břehu dostanu ten správný. Řekl, že řeku vybral schválně, že ví kde stojí, kam partří, to co odplulo, už je dávno pryč a těší se na to, co nám naše řeka života přinese. Stáli jsme tam, dívali se na sebe, objímali se, líbali, rybky nás lechtaly na nohách a bylo nám krásně. Na břehu mi dal, ten nejkrásnější prstýnek, který mi nechal udělat, abych měla originál.\nVečer jsme pak strávili u ohně, opíkáním masa, popíjením vína (dokonce koupil i skleničky na víno do lesa - umělý a skládací) a užíváním si toho nádhernýho pocitu s hvězdnou oblohou nad náma.\nV sobotu jsme pak vyrazili do Prahy (prej chalupa ), ubytovali se v hotelu, dali trochu dopořádku po tom lese a šli na ledovou kávu do Žižkovské věže Tower Park a pak procházkou na večeři do brazilské restaurace Ambiente (naprosto luxusní žážitek, mohu jen doporučit ) V neděli jsme si trošku pospali a pak vyrazili konečně na tu chalupu, kde jsme oznámili rodičům, že jsem odteď jeho Zasnoubenka...\nvetyver @bondyzab moc krásný připomíná mi to trošku nás - zasnoubili jsme se na pláži ledovcovýho jezera, v objetí, s nádherným výhledem a M. mi říkal že je se mnou moc šťastnej a miluje mě a že chce se mnou strávit zbytek života a se slovy jestli je chceš strávit i Ty se mnou? vytáhl prstýnek byli jsme tam sami, takže takový naše intimčo\n7. srp 2013 ve 13:17 • Svatba byla v dubnu 2013 • Odpověz • To se mi líbí •\nmartaveg Tak u nas je nekolik variant jak se k zasnubam doslo\nromanticka verze je, ze byla vecere v luxusni restauraci pri svickach a doma jsme dostala krabicku se slovy, ze k tomu aby mohl rikat, ze jsem jeho, mi jedna vec chybi\nneprilis romanticka ale nejbliz realite je verze, ze ja nam zamluvila v ramci projektu Den Zeme veceri v restauraci, kde se na hodinu vypne proud, tj. bude se jist u svicek, pritel uz dva tydny vymyslel jak mi prsten predat, ale nakonec ho zapomnel doma, takze zadost probehla az doma, kdyz jsem v lednici hledala konzervu pro kocky\na pak takova lehce cynicka verze je, ze pritel si dva dny nevsiml, ze jsem si ostrihala vlasy (ano nosim je porad v culiku, ale bylo to o 30cm!), proc se chovam divne mu doslo az kdyz si tech vlasu vsimla kamaradka (trvalo ji to asi tak 5 vterin), pak jsem mela ubrecenou scenu, behem ktere jsem mimojine zminila, ze snad jednou budu muset byt ja, ten kdo jako prvni zmini svatbu, coz zranilo jeho ego, protoze si zaklada na tradicnich vecech a o ruku musi zadat jedine muz, takze druhy den sel vybirat prstynek a pak nevedel kdy ho predat a to uz jsme u te vecere pri svickach...\nale u nas je to tak se vsim, my se neshodneme ani kdy jsme spolu zacali chodit, ja tvrdim ze on se mnou chodi asi tak o tri mesice dele nez ja s nim, protoze mne to chvili trvalo nez mi doslo, ze uz spolu jako ze vazne chodime\n7. srp 2013 ve 13:23 • Odpověz • To se mi líbí •\nfallingstars @martaveg Pobavila jsem se...ale na svatbě jste byli oba "stejně", viď?\n7. srp 2013 ve 13:34 • Odpověz • To se mi líbí •\nmartaveg @fallingstars Jo na svatbe jsme se shodli a prisli oba na stejnou i kdyz kdo vi, co budeme vykladat za 10 let, treba budeme mit 4 ruzne veselky...\n7. srp 2013 ve 13:38 • Odpověz • To se mi líbí •\nfallingstars @martaveg Tak hlavně, abyste se na každý vzali\n7. srp 2013 ve 13:40 • Odpověz • To se mi líbí •\nlabelaisabela o svatbě jsme už předtím mluvili (v té době jsme měli půlroční holčičku), takže jsem si v duchu říkala, škoda že už to nebude to "nečekané překvápko",ale překvapil\n...ležím v postely usínám a najednou registruju, že si vedle mě lehl, zvedá mi ruku a nasazuje prstýnek, to mě totálně probralo Původní plán byl, že mi ho nasadí ve spánku, což by bylo asi krásné ale, hodně veselé, protože mi byl prstýnek veliký a vsadím se, že bych ho přes noc někam zahodila a to by bylo ráno tóčo, že ho nemůžeme najít\n7. srp 2013 ve 13:57 • Odpověz • To se mi líbí •\ntarianna byli jsme na víkend na jedné úžasné farmě u Liberce, v sobotu ráno po ranní hygieně jsem si zacvičila Jillian a když jsem se vrátila ze sprchy omotaná osuškou, klečel v pokoji s prstýnkem v ruce bylo strašně dojemný jak byl nervózní a zároveň dojatej, měla jsem slzy v očích nejvtipnější bylo, že si prý "proslov" pořád připravoval a upravoval a nakonec stejně řekl úplně něco jiného mimochodem se to stalo teď o uplynulém víkendu\n12. srp 2013 v 16:46 • Odpověz • To se mi líbí •


Číst dál: Co je to CRM a jak jej využít v autosalónech?\nČíst dál: Jak má vypadat spolehlivá prodejna motorek?\nInspirace na efektivní reklamu potiskem aut\nV dnešní době, kdy je konkurence obrovská takřka v každém odvětví, je propagace nezbytná. Pokud hledáte efektivní způsob, jak dát široké veřejnosti vědět, že vaše společnost vůbec existuje, nabízí se vám reklama na vozidlech, ať už osobních, nebo užitkových. Záleží pouze na vás, jaký druh automobilů využíváte. V tiskařské oblasti existuje spousta možností, jak si nechat vyzdobit vozidlo reklamou. V následujících řádcích vám nejen představíme metody propagace, ale také vám vysvětlíme, co je signmaking.\nČíst dál: Inspirace na efektivní reklamu potiskem aut\nČíst dál: Využití vymezovacích sloupků v autosalonech


Existují lesní víly? | Flirtkontakt\nExistují lesní víly?\nNejvětší zalíbení nachází Ondřej v pěší turistice a v uspokojování ženských klínů. Oběma zálibám se věnuje už spoustu let, a jednu pro druhou nezanedbává. Jestli si myslíte, že tyto dvě Ondrovy záliby spolu nesouvisí, mýlíte se.\nNachodil už spousty a spousty kilometrů po celé matičce vlasti. A nejen to. Nejednou se mu přihodilo, že na svých toulkách přírodou, obdělal i nejedno ženské stvoření... Zrovna jako minulý týden. Aby turisté na svých toulkách nezabloudili, musí takoví nadšenci jako Ondřej občas kromě batůžku na záda, vzít do ruky i košík s barvami a štětci, aby opravili a obnovili zašlé orientační značky.\nVybaven na celodenní výlet i s potřebným nářadíčkem si vybral jednu delší trasu, a už od rána pilně čistil, škrábal a natíral již zmíněné značení kolem cest, na stromech či sloupech, plotech i osamělých kamenech. Slunko už začlo pořádně hřát, a tak uvítal, že další část jeho cesty už skoro pořád vede lesními cestami a pěšinkami. Znal to tu a tak věděl, že po pár kilometrech narazí v lese na zastřešenou otevřenou chatku z opracované kulatiny. K odpočinku a osvěžení kolemjdoucích ji tu u malého potůčku zřídili lesáci. "Tam se chvíli natáhnu a něco sním..." těšil se Ondra a jeho kroky zamířily do lesního stínu a šera. Ještě několik značek a už viděl, jak ještě neomšelé dřevo zánovního altánku prosvítá mezi stromy. Opláchl se v zurčícím potůčku, odložil košík s náčiním, shodil batůžek ze zad, když... když si všiml, že za domečkem stojí opřené kolo. Předpokládal tedy, i když nikoho neviděl, že nebude v těchto místech sám...\nJeho domněnka se potvrdila když nahlédl dovnitř. Na lavici přilba, batůžek, na stole rozepnutý spacák a na něm ležící spoře oděná mladá světlovlasá žena. Bílou košilku měla vyhrnutou, a tak si Ondra ihned všiml, jak má kalhotky hluboko "zařezané" do lůna... Jako odvetnou reakci ucítil, jak se mu ocas několikrát zhoupnul v kraťasech a začíná se plnit krví. Vtom se ale spící cyklistka probudila, zdvihla hlavu a ani ji moc nepřekvapilo, že má diváka. "Mladá paní, to nemáte strach... takhle v lese... sama... Co kdyby vás někdo...?" Napila se z láhve minerálky. "Myslíte znásilnil?" Odpověděla klidně a dodala: "Ale vždyť tu nikdo není! Jen vy...!" "No právě... a co kdybych já?" Zeptal se Ondra. "Vy na to nevypadáte... A jste hezkej, vypracovanej a sympaťák... Třeba... Třeba bych se nechala... a třeba by se mi to i líbilo! Chtěl byste...?"\nVysmekla si zařízlé puntíkované kaťky z rýhy hladkého lůna a ukázala mu, co má za pokládek mezi nohama. Odpověděl tím, že i on vyndal z kalhot už erekcí téměř vzpřímeného čuráka. "Úúúúh!" Zaúpěla údivem mladá dáma. "Ten se mi líbí! Tak pojďte... a vemte si mě! Třeba i... i násilím! Já to chci! Chci si zapíchat!" A sundala kalhotky. Popravdě řečeno, asi by se na ni vrhl i kdyby nechtěla, jak ho její nahatý klín rozohnil. Rozhodně nečekal, že si o to sama řekne. Nad lůnem se jí černal úzký proužek rašících chloupků, jinak byla jak holátko. Když před ním rozevřela a zdvihla nohy - krásná růžovoučká a jak zploštělý trychtýřek vytvarovaná píča přímo prosila, aby do ní Ondra vnikl. Ocas už měl jak kládu. Odkopl kraťasy a za košili si svlékající blondýnkou se vyšvihl na stůl.\n"Tak ty si chceš zaprcat? A ne znásilnit?" Začal jí tykat. "Jo... Ano... Zašukat... I znásilnit... Udělej mi to jak chceš, jen mě udělej, prosím!" Ještě více mu rozevřela štíhlé nožky, vyšpulila proti Ondřejovi vystouplý podbřišek, takže viděl, jak se její varhánkovité poševní masíčka už chtivě otvírají... A zavírají tu malou nepravidelnou dírku, kudy do ní náš cestovatel vrazí čuráka. Klekl jí mezi nohy, přitiskl zakulacený žalud mezi rozestouplé pysky, a ucítiv jemný dotek kundy vrazil ptáka do ležící ženy až vykřikla. Její prsty, držící ho za ramena, se mu nehty zaryly do kůže...\nByla mladá a úzká, přesto do ní jeho ohnutý pružný pták krásně vnikal. Pohodlně a lehce jí souložil do teplého měkoučkého bříška. Cítil, jak mu ty varhánky v pochvě drhnou úd od žaludu až po samotná vejce, a nemohouc se toho libého pocitu nasytit, mrdal do ní sice pomalu, ale do hloubky, až ona hekala a svíjela se pod ním na zmačkaném spacáku. "Ne! Ne! Ne pane! Já nechci! To nesmíte..." Ozývalo se z chatky mezi lesními velikány, kde se po sobě válela a třela dvě souložící těla. Mužské a ženské, z jehož hrdla vycházela tato odmítavá slova. Jako by se ta mladá žena bránila na ní ležícímu postaršímu muži, který ji mrdal. Přitom ale proti jeho šukajícímu ocasu sama vycházela svým přirozením vstříc, a místo aby domnělého útočníka tloukla, škrábala a kousala, ručkama jej hladila po celém těle, a pusinkou koketovala s jeho ústy... Ondra poznal, že přesně toto ji nejvíce vzrušuje, nejvíce rajcuje a dráždí, být šoustána proti své vůli, hrát si na znásilňovanou.\nJejich spontánní soulož už trvala několik minut a náš toužící muž se projevil jako zkušený milenec. Pracoval na své partnerce nejen čurákem, ale jednou rukou obsluhoval obradavkované kopečky jejích prsů, druhou mezi pohybujícími se těly dráždil blondýnce napuchlý rudý poštěváček. Mezi jejími hlasitými výlevy rozkoše ji líbal na ústa i do nich, až ona sotva popadala dech. Její vzrušení tak vylítlo až k vrcholu a ona pod mrdajícím milencem vyvrcholila. Ten ale orgasmem zmítanou cyklistku nepřestal ani mrdat, ani dráždit a líbat, a tak u ní vyvolával další a další vlny orgasmů. Sám ale také rychle spěl k vrcholku a vychutnával si každý jednotlivý vpich ptáka do božské kundy mladé ženy, každý pohyb píčou tam i zpět. Jeho objemná vejce se mu mrskala pod zadkem a plácala o ženinu mokrou hráz. Měl výron na krajíčku. Snažil se ještě vydržet, ale skvělé práci ženiných rodidel nedokázal dlouho odolávat. "Ha... háh... ha... a... a... ááááh!" Zařval do lesního ticha, lehl na dívku pod sebou, a mačkaje ji tělem do stolu, rychle a prudce do ní vychrlil svoje semeno...\nOdjela na kole směrem odkud Ondra přišel. On sebral košík s barvami a vydal se na druhou stranu dodělat svoji práci.\nVyrazte do lesa a třeba se vám poštěstí zažít podobně skvělý nečekaný sex!


„Sales ve fotbale je především o kontaktech,“ říká Jan Lokaj pořádající přípravné zápasy klubů po celém světě | Business Animals\n„Sales ve fotbale je především o kontaktech,“ říká Jan Lokaj pořádající přípravné zápasy klubů po celém světě\nPracuje až 18 hodin denně, ale dělá to, co ho baví. Jan Lokaj využívá obor salesu ve fotbale k pořádání přípravných kempů a zápasů pro profesionální fotbalové týmy z celého světa. Kdejakého fotbalového nadšence by taková práce na první pohled nadchla, není to ale nic jednoduchého. Chovají se fotbalisté v hotelích ukázněně? Jak svou práci Honza vnímá a s jakými historkami se svěřil, se dočtete v následujícím rozhovoru!\nJan Lokaj ve společnosti IFC Styria zajišťuje B2B business development. Jeho úkolem je zařídit přípravné kempy a zápasy fotbalovým týmům z celého světa.\nZačínal jako trenér mládeže v FC Baníku Ostrava. Trenérské prostředí jej ale do budoucna nelákalo.\nRočně připraví zhruba padesát přípravných kempů.\nSpecializuje se především na kempy v Rakousku, Anglii, Španělsku a Portugalsku.\nHonzo, v čem konkrétně spočívá tvoje práce?\nMoje práce se dá jednoduše rozdělit do tří oblastí a těmi jsou Sales, Business development a Facilitace. Máme exkluzivně nasmlouvaných asi pětadvacet hotelů ve Štýrsku, se kterými je spojené kompletní zázemí pro pořádání fotbalového soustředění. Sem kromě hotelu patří tréninkové hřiště, transport na letiště i mezi hřištěm a hotelem a další záležitosti. A to je můj produkt, který prodávám.\nČasto se stává, že mě ale skrze mé kontakty osloví tým, který si přeje uspořádat kemp nebo přípravný zápas v jiné zemi. Mým úkolem je tedy sehnat hotel, hřiště, všechno ostatní zázemí včetně prodeje komerčních práv, atd. Je tedy na mně propojit klub s hotelem v dané lokalitě a zajistit uspořádání kempu nebo zápasu. V případě zápasu se jedná jeho domluvení, zajištění stadionu a veškerou organizaci s tím spojenou včetně TV produkce, atd. Tato druhá část se občas nepodaří dokončit, protože se klient jednoduše rozhodne pro něco jiného.\nV rámci facilitace se o týmy pochopitelně po čas celého kempu staráme. Během letní sezony, kdy máme na starost zhruba dvacet týmů najednou všude po Evropě, dostane každý z nich jednoho našeho zaměstnance. Mimosezónní kempy většinou zvládám kontrolovat sám.\nJedná se tedy o B2B sales prostředí. V čem je specifické oproti jiným oblastem B2B?\nJe to méně otevřené nabídkám. Kdybych já neexistoval, tak to bude fungovat i beze mně i mé firmy. Nikomu nic nebude chybět. Snažím se to založit na přátelských vazbách. Zvlášť ve sportu je to důležité, protože ať už se jedná o trenéry, hráče, nebo vedení kteréhokoliv klubu, většina z nich fotbal hrála, a protože je to jejich záliba, ale i práce, tak mají veškeré přátele právě z téhle oblasti a do toho se já snažím dostat. Aby mě brali také za přítele a známého než jako obchodníka.\nProto je komplikované, když člověk s někým nevyjde a nepadne si do oka. Pokud je člověk přátelský a oblíbený, má dobré předpoklady se v tomhle oboru prosadit. Málokdy se ale do tohoto prostředí dostane kluk jako já, který nikdy profesionální fotbal nehrál, zvlášť v Česku.\nJak se ke své současné práci dostal? „Na jaře 2013 jsem se přestěhoval na pár měsíců do Skotska v rámci programu Erasmus. Dostal jsem se k místní fotbalové agentuře Revolution Sports Management, kde jsem absolvoval něco jako stáž, na jejímž konci mi řekli, ať si vyřeším všechny záležitosti v Česku, a že k nim můžu v září nastoupit, což jsem taky udělal. Kromě přípravy kempů jsem se naučil formulovat smlouvy a tak nějak celkově proniknul do fotbalového prostředí zevnitř. Získal jsem přehled o průměrných platech hráčů ve všech světových soutěžích, takže nyní dokážu přibližně určit, kolik který hráč či zaměstnanec týmu bere, což se v mé práci vždycky hodí.“\nJak kluby nejčastěji kontaktuješ?\nVyužívám jak cold calls, tak samozřejmě reference a své dlouhodobé kontakty. Snažím se také o LinkedIn, skrze který se mi podařilo domluvit celý kemp s týmem Coventry City.\nDo jakých lokalit kromě Rakouska jezdíš pořádat kempy a přípravné zápasy?\nHodně spolupracuji se Španělskem, Portugalskem, Anglií, Holandskem, či Chorvatskem. Tam chce jezdit na kempy většina evropských týmů.\nJe to jistě náročné na cestování. Kde vlastně bydlíš?\nDoma mám v Ostravě u rodičů, kde budu i na Vánoce. Během roku cestuji mezi Grazem, kde mám firemní byt, v Anglii bývám zase na jaře, jinak bydlím různě po hotelech. Dokud nezaložím vlastní rodinu, budu mít domov u rodičů v Ostravě.\nDělá tuhle práci ještě nějaký další Čech?\nDo určité míry to u nás dělají dva další lidé a jeden pán na Slovensku. Pro takovou práci ale u nás neexistuje trh. Naše týmy na to nemají peníze, až třeba na Spartu, Plzeň nebo Slavii, ty si ale pochopitelně rozeberou zahraniční firmy a agenti. V Česku se tedy jedná o poměrně neznámou pracovní pozici.\nNelákala tě práce hráčského agenta?\nHráčských agentů neboli zprostředkovatelů je v ČR asi padesát. Těch pár nejlepších z nich má silné vazby na majitele českých klubů, kteří jim přednostně domlouvají největší české talenty. U nás tedy bez kontaktů a předchozího přátelství nemá moc smysl se do kariéry hráčského agenta pouštět. Občas se mi ale ozve nějaký český hráč s prosbou o angažmá. Neberu to ale jako byznys, spíše jako koníček, rád jim k nějakému angažmá pomůžu.\n„Hráči se chtějí hlavně bavit.“\n„V roce 2015 jsem se dostal k firmě Styria, kterou v tu dobu vedli dva bratři. Jeden z nich ale v šestatřiceti letech náhle zemřel. Tato tragédie se přenesla do celé firmy, a tak moje začátky nebyly vůbec jednoduché. Byl jsem hozen do vody po hlavě a na většinu věcí jsem musel přijít sám.“\nJak moc je tato práce lukrativní, kolik se dá řádově vydělat?\nKdybych se pohyboval jen v České republice, tak bych asi moc nevydělal. Snem každého mého kolegy je dostat se stabilně k anglickým klubům, protože tam se opravdu žije fotbalem a jsou tam úplně jiné peníze, než ve zbytku Evropy. To samé platí o klubech z Ruska či Arábie. Kempy a přípravné zápasy prodáváme ale do všech klubů, od druhé české ligy až po anglickou Premiere League, kde jsme spolupracovali například s Aston Villou nebo Leicesterem. Nic pro nás není nezajímavé.\nOrientujeme se na přípravu týmu na nadcházející sezónu, pak jsou tu samozřejmě firmy, které pořádají exhibiční utkání, například Manchesteru United v USA, a tam už se zase bavíme o jiných penězích.\nKdybych to nějak zprůměroval, tak náklad na desetidenní soustředění pro zhruba padesátičlenný tým, jsou okolo 100 tisíc eur. A my z této částky máme většinou okolo deseti procent. Někdy se podaří i pětadvacet, někdy zas jen pět, takže je to dost variabilní. Při padesáti týmech ročně je to ale sympatický výdělek. Já mám k tomu od firmy i nějaký roční fix.\nChtěl jsi s touhle prací někdy seknout?\nV tomhle prostředí pracuju čtyři roky a zatím ne. Co mě ale už nebaví je sáhodlouze mluvit o fotbale. Chápu, že všechny moje kamarády to zajímá a chtějí ze mě dostat různé historky a řešit, kdo dal kdy gól a kdo kam zrovna přestoupil. Moje práce je naštěstí tak rozmanitá, že jsem zatím nenašel žádný stereotyp, který by mě mohl přestat bavit. Přes léto je to hodně náročné, to pracuju i osmnáct hodin denně, po létě je to zas úplně jiný typ práce, a tak se rozhodně nenudím.\nA koukáš se na fotbal?\nAno, ale asi jinak než jiní fanoušci. Koukám se ve volném čase, ale nebaví mě chodit na Ligu mistrů do hospody. V rámci volného večera se podívám na zápas týmu, který mě zajímá a na lidi, se kterými se třeba znám. Ale nevyhledávám to v televizi pravidelně.\nO řadě fotbalistů se říká, že mají dost specifické návyky. Setkal ses během své práce s nějakým opravdu bizarním požadavkem některého z klientů?\nPředstavte si čtyřicet chlapů, které zavřete do jednoho hotelu na deset dnů. Kromě fyzické, technické a taktické přípravy, si musí začít i rozumět. Dost často právě přes léto přivedou nové hráče nebo dokonce trenéra, a tak je zapotřebí absolvovat určitý proces seznamování a stmelování kádru. Někdy nový trenér přiletí až v půlce kempu, nebo vůbec, což už se nám taky stalo. Hráči se obecně chtějí po tréninku pobavit, občas si zajdou na nějaký ten drink, ale nepamatuju si, že bychom řešili výrazný opilecký přestupek proti týmovým pravidlům. Sem tam si hráči vyjdou do města nakoupit nebo na diskotéku, ale ve všech případech dodržují večerku a chovají se v rámci slušnosti. Pravdou ale je, že specifických požadavků je opravdu hodně. Zajistit musíme vše od různých her, objednání taxíku či zařízení zahraniční simkarty.\n„Bez přátel a kontaktů nemáte šanci.“\nSe kterým nejzajímavějším fotbalistou ses během své kariéry setkal? A který z nich ti padl do oka, případně naopak?\nHodně mě překvapil Felix Magath, známý a navenek velmi oblíbený trenér. Tehdy začal trénovat anglický Fulham, který čerstvě spadl do druhé ligy a Magathovým úkolem bylo jej hned následující sezonu dostat zpět do Premiere League. K tomu si Felix za rekordní sumu druhé anglické nejvyšší soutěže 12 milionů liber pořídil kanonýra Rosse McCormacka. Magath ale ve skutečnosti není až tak usměvavý jako v médiích a všechny své požadavky ohlašoval tak třicet minut dopředu. První den kempu zařídil pro Rosse a jeho spoluhráče ranní výběh v parku, v poledne půlka týmu sehrála přípravný zápas, druhá půlka šla na trénink, po obědě následovalo osmnáct minut na ovále, kde hráči museli zaběhnout pět kilometrů a kdo to nestihl, musel ještě večer na kondiční trénink do posilovny. Chudák McCormack tedy dostal první den v týmu třífázový trénink.\nA co další historky? Prozraď ještě nějakou!\nNa přípravný zápas juniorského týmu Manchesteru City s trenérem Patrikem Vieirou tehdy přijelo 25 hráčů a 20 trenérů. Domluvil jsem jim zápas se Slovanem Liberec pod taktovkou Davida Vavrušky. Slovan přijel s asistentem trenéra a řidičem autobusu, který byl zároveň vedoucím mužstva. Před zápasem se pouze protáhli u stadionu, a pak vyhráli 2:1. Bylo legrační sledovat ten kontrast.\nJakou dovedností by měl člověk na tvém místě rozhodně disponovat? Bez čeho by tato práce nešla dělat?\nČlověk musí být připraven na odmítnutí. Měl by být v ideálním případě odolný vůči stresu, trpělivý, tolerantní a taktní. V tomhle prostředí není možné mít nepřátele, jinak jste bez šance.\nJaké jsou tvé největší úspěchy v podobě známých týmů?\nBěhem mého působení ve Styrii se nám povedlo spolupracovat s Leicesterem City, Aston Villou, Manchesterem City a jejich výběrem do 21 let s trenérem Patrikem Vieirou. Dále pak Ferencvaros, Qatar, Machačkala, Lyon, kemp rozhodčích FAČR nebo Sunderland.\nJaké budou tvoje další kroky?\nNabíráme několik nových členů do kanceláře, kromě toho chceme ale rozšířit firmu v podobě exkluzivity dalších hotelů a prostorů pro kempy.


Vyjádřete svůj názor na to, co by Evropský parlament měl dělat pro mládež! / 21.01.2019\nJak může Evropský parlament lépe spolupracovat s mládežnickými organizacemi? Jak můžeme lépe komunikovat s mladými lidmi? Co vy a veřejnost, kterou zastupujete, potřebujete a chcete od EP?\nEvropa opět připomíná, že mladí mají právo na kvalitní informace / 22.10.2018\nVíce informací >>Vložil/a: J.Průša, říjen 2018\n#EUandME: kampaň o tom, jak EU pomáhá plnit vaše sny / 21.06.2018\nKaždý z nás má pro něco vášeň: od vzdělávání či cestování až po surfování po internetu nebo zachraňování světa. Život v Evropské unii nabízí nekonečné možnosti. Můžete se věnovat všemu, co máte rádi, bez ohledu na to, kam vás vaše rozhodnutí povede.\nEvropský rok kulturního dědictví 2018 / 20.06.2018


V Evropě je růst nákladů na suroviny vyvolává růst cen oceli / Auremo\nBritská agentura MEPS International uvádí, že růst cen uhlí sloužil jako zjevně evropských metalurgů. Vzhledem k tomu, pro мелаллопроизводителей regionu již dávno zoufale stál otázku o zvedání cen. Výrobci oceli jsou přesvědčeni, že zákazníci jsou nyní méně znepokojeni dostupností produktů.\nA i když zákazníci i nadále kupovat výrobky, i přes růst ceny. Servisní střediska vyjadřují obavy o rostoucí nespokojenosti mezi zákazníky. Objem evropského dovozu jsou i nadále omezené. Důvodem slouží obchodní sankce na gare — a, válcované za studena svitky, a růst cen na nich.\nNěmecko, jeden z lídrů v produkci oceli v Evropě, výrazně zvýšila kvalitu vyráběných produktů. Nicméně, kupující se domnívají, že to nestačí k tomu, aby ospravedlnily náhlý prudký nárůst cen. Při tomto němečtí distributoři, v tomto okamžiku, není окупают růst cen. Ale základní ceny na výrobky, které nejsou s to zastavit růst, vzhledem k omezené poptávce a dlouhou dobu dodávky.\nKupující není pochyb o nevyhnutelnosti nárůst cen oceli. To vysvětluje zvýšené náklady na suroviny, nicméně, pochybnosti o tom, že hodnota dosáhne předpokládaných výsledků.\nNa francouzském trhu, i přes drobné změny aktivity, ceny budou nadále posilovat. Spotřebitelé vyjádřili naději na паление ceny. V té době, jako výrobci v úmyslu ji zvyšovat.\nV Itálii stabilní růst ukazuje pouze sektor автопроизводства. Růst ostatních segmentů trhu probíhá poměrně pomalu. Nicméně, základní ceny rostou, v důsledku zpoždění dodávky z evropských zemí a vnitřní omezené nabídky.\nA tady ve Spojeném Království je označen výrazný cenový vzestup. Дистрибуторы slaví významné aktivity v říjnu. Příčiny: slabost anglické libry a nedostatek konkurence ze strany třetích zemí.\nV Belgii došlo k poměrně silná poptávka. Závody-производтители naplněné objednávek a pracují na plný výkon. Při této konkurence ze strany třetích zemí je velmi malý. Proto se zde ceny i nadále plížit.\nNa domácím španělském trhu, v říjnu, se výrazně zvýšil vydání zpracovatelského průmyslu. Ocelový trh ve Španělsku čeká veřejných investic. Poptávka zůstává na stabilní úrovni. Ограничите aktuální dodavatelského řetězce, umožnil zvýšení základní sazby v tomto měsíci.\ntitanové trubkové, měděný drát, hexagon z nerezové oceli, nikl pásek, kapilární