- Naši v novém domově - Sněhurka\nÚvod » Naši v novém domově » Sněhurka\nSněhurku jsme spolu s dalšími 3 koťaty odchytly v areálu MŠ ve Skalici. Podle učitelek se tam kočky množily už přes 10 let a koťata vždy přes zimu umřela. Na dotaz, proč už je dávno nedaly vykastrovat, nám bylo řečeno, že to přece není v jejich popisu práce. Místo toho učí děti, že kočky jsou fuj, jsou nemocné a ať na ně nešahají. Koťata byli opravdu ve velmi špatném a zanedbaném stavu. Všichni trpěli na herpes virus a přes neskutečně zahnisané oči už skoro ani neviděli. Sněhurka je z koťátek nejmenší a byla z nich také nejvíce plachá, Postupem času začala lidem opět věřit a je z ní úžasně mazlivá kočička, která se ráda se chová, vrní jako malý traktor a v noci leží u hlavy a pořád se otírá a mazlí. 2.3.2014 byla Sněhurka umístěna do bytu do Ostravy ke dvěma kočkám.\nFotky Sněhurky najdete zde.\nDěkujeme Markétě Tranové, že Sněhurku po dobu jejího pobytu u nás podporovala formou adopce na dálku.\nDobrý den přeji Vám paní Janičko i celé Vaší báječné rodině.Původně jsem Vám ještě psát nechtěla, ale tak si myslím, že jistě na nějakou zprávičku čekáte, tak jsem si řekla, že Vám dám vědět co a jak. No není to snadné, Sněhurka je již třetí den v pohovce a odmítá svůj úkryt opustit, nejde se ani najíst, takže ji tam dáváme po kousíčkách jídla, ale jen maličko, aby se odhodlala a vykoukla ze svého úkrytu. Kdyby jste ji viděla jak se krčí, chudinka sladká a jak se třese, to hlavně, když jsem si ji přeci jen z jejího úkrytu vyjmula a podle Vaši rady zabalila do deky, která ji má připomínat domov, ale ani to nepomohla a po necelé minutě jsem ji raději uvolnila, aby se zbytečně nestresovala. Nechceme ji dělat zbytečné trápení, takže dnes, poté co jsem ji tedy uvolnila a ano se opět ukryla jsem přeci jen neodolala a nasoukala jsem se co mi to jen šlo za ní do skrýše a tam jsem ji hladila, tak dlouho až začala vrnět, tento postup se nám zalíbil a tak jsme se domluvili s manželem, že to budeme opakovat aby si na nás pomalu zvykla, je to těžké, protože se za ní nemůžeme pořádně dostat, ale ona za to stojí a tak doufáme, že si k nám najde důvěru, nejvíce mne ovšem straší, že nečůra, je u nás od neděle a za tu dobu byla pouze jednou na záchodku. Prozkoumala jsem prostor ve kterém se skrývá a nenašla jsem žádné známky toho, že by si snad ulevila tam. Včera jsem načetla vše co se na googlu dalo u přístupu k plašankám, tak se tím budeme řídit a doufat, že si k nám najde cestičku. Je zvláštní, že snad svůj úkryt neopouští, any když je úplně sama, ale to může být tím, že každý zvuk je pro ni nový, to víte panelák tam je pořád nějaký vzruch, ale jiný než měla u vás a to ji možná zatím děsí také. Víte nepotřebujeme aby nám padla okolo krku, ale moc ji přála, aby se začala pohybovat svobodně po bytě a nebyla stále tak sama zavřená ve tmě a bázlivá. Kočičky na ni nijak neútočí a dokonce ani syčení nebylo nijak závratné, takže z jejich strany se nám zdá, že by nebylo nic škodného, ale tak jsou to dva dny, tak není potřeba se zbytečně obávat a dělat jakékoliv závěry. Jen jsem Vám to chtěla apsat, aby jste věděla jak to u nás zatím probíhá.\nDle naší včerejší domluvy Vám píší jak jsme pokročili. Snad to nezakřiknu, ale řekla bych, že báječně, poté co jsem s Vámi domluvila jsme se vrhli k zemi a k našemu údivu po pěti minutách dala Sněhurka najevo svůj zájem o hlazení a začala se všelijak kroutit a vrnět jako motorek. Asi po půlhodině tohoto se přemístila za pohovku, tedy opustila svůj úkryt a po dalších pár minutách už šla na průzkum bytu. Byli jsme až šokováni jak rychle se oklepala a i přes hlasitý odpor obou kočiček si prošla vše co ji zajímalo, po cestě do kuchyně se vyčůrala a použila škrabadlo a jakoby nic přšla do kuchyně. Dokonce se od nás obou nechla úpně slastně pomazlit v náručí a pak s námi prožila asi hdinku v obývacím pokoji tím, že ho prozkoumávala, ale hlavně vytrvale trvala na hlazení, dokonce si několikrát skočila ke mně na klín a tam se mazlila. Moc fotek se nám nepodařilo, protože když si protáhla pacičky, tak byla úžasně čiperná a také na fotkách rozmazaná, ale pár se nám podařilo, tak Vám je posílám aby jste viděla jaká je to šikulka. Poté co se unavila si opět zalezla do svého úkrytu a tam usnula. V noci už bbez obtíži navštívla svůj záchudek a dokonce se konečně také vykakala, takže to můžu snad již považovat zo veliký pokrok. Mimochodem, úplně mne odzbrojila, když za mnou začala chodit jako pejsek a vesele u toho poskokakovat. Bude to mazel to je jisté. Na klíně byla jako doma a vůbec ji neodradil nasupený výraz Čírinky.\nJistě Vás zajímalo jak si Sněhurka vede, nevím co se s ní stalo, ale po tom co nás už děsila, že nejí a nečůrá, nevychází ze svého úkrytu je nyní v celém bytě jako by tam byla odjakživa a neví co prozkoumat jako první, jak jsme se obávali koupelny, tak ta se jí moc líbí, hned po té co prověřila, že pod vanou je jenom tma se přesunula na ní a tam se ji ten výhled líbí moc, tak pračka se ji zamlouvá a používá ji jako pozorovatelnu.\nS jídlem zatím bojujeme, ale dnes opět nastal pro mně velice příjemný zlom a to,když jsem už bezradná sáhla po Smille, no úplně mně překvapila, vrhla se na ni a slupla ji jako malinu, ne celou, asi tak dvě lžíce, po tom jejím půstu nechci, aby měla v bříšku šok, smetanu včera také okusila s chutí. To kuřátko nechtěla, ale než se od něho odvrátila, našel se jiný strávník, který ho s radostí dojedl, dnes budeme večer testovat hovězí, tak jsem moc zvědavá jestli si dá říct.\nOhledně vztahů mezi sebou to je nyní takto, že Čírinka a Sněhurka se vyhýbají a střídavě a sebe vrčí a syčí, ale je to v naprosto pohodové úrovni, my jsme s nějakým přátelstvím z její strany nikdy nepočítali a stačí, když se s nesou, což nebude do týdne žádný problém.\nU nás vládne mír a pohoda, nejsou zatím nijak kamarádští, ale neperou se, spíše si jdou z cesty, ale to je v pořádku, věříme, že do dvou a až tří týdnů budou spát spolu na pohovce v jednom velikém , spokojeném klubíčku. Jako nový úspěch snad můžu uvést, že se Sněhurka velice pěkně rozpapala a je radost na ní pohledět jak labužnicky likviduje obsah mističky, také smetana jí velice chutná, bez nějakých následků.To je od nás zatím tak vše a já se zase v půli týdne ozvu, jak jsme pokročili.\nKrásné pondělí přeji a opět píši nějaké novinky jak se Sněhurce daří.\nA co je u nás nového? Vlastně nic moc, malá je snad spokojená, do pohovky již téměř nechodí a většinu času je s námi, o víkendu byl u nás na návštěvě bratr a byla jsem překvapena jak se ukázala statečně, sice jsme ji museli vylovit z poza kuchyňské Linky, ale pak zvítězila její zvědavost a dokonce si ho přišla i očichat.:-) ....\n... jinak miluje šplhadlo v obýváku, na tom je opravdu jako doma a o víkendu si našla novou zálibu a to pozorování dění venku z okna, tam byla půlku času a byla kouzelné ji pozorovat jak naklání hlavičku, když ji něco zaujalo, no prostě kouzelná princezna, která nejen moc mazlivá, ale i úžasná čertice.\n... Domnívám se, že se Sněhurce daří velice dobře, většinu dne řádí s hračkami a koulodráhou, potom se ráda přemístí na okno a odtud pozoruje celé hodiny dění venku, dnes ráno jsem ji poprvé slyšela jak vyhrožuje přes okno něčemu co ji zaujalo. Byla tak roztomilá, když mrskala ocáskem a přitom vydávala ten svůj výhružný zvuk...\nSněhurka a její kamarádi ve vlastním fotoalbu zde.\nJak jsem zjistila, tak je to měsíc co jsem psala naposledy a tak opět přicházím s nějakými informacemi o Sněhurce a také několika fotkami. Tentokrát jsem se opravdu ovládala, abych zase neposíláme skoro sto padesát fotek, ale je to moc těžké, je tak úžasná, že není chvilička, kdy bychom na ní já nebo manžel nemířili.\nTaké má jako hlavního koníčka a ten si nenechá nikdy uniknout kradení párku, příště zašlu fotečku jak hrdě si s ním poté pohrává. A nedávno a to jsme se nemohli zastavit ve smíchu se vrhla manželovi statečně do talíře, aby mu ukradla kus vaječiny se salámem. Je pravda, že to co si "ukradne", protože většinu toho ji naaranžuji, aby mohla, tak to také s chutí a hrdě spapá, jinak není největší jedlík, ale to nevadí, když chce tak papá, má mnoho možností, mají neustále k dispozici tři misky s granulkami, aby nedošlo k nedošlo k tomu, že by bylo prázdno, ve dvou mají ty Sanabelky a v jedné kotěcí, ale zobou postupně ze všech a všichni.\nNa závěr dnešního dopisku vám všem chci moc poděkovat za vše co pro ty malé tvorečky děláte, nebýt vás tak bychom tu svou malou berušku neměli. Děkujeme za ní i za ty ostatní, kteří jistě také najdou postupně milující domovy.\nOpět přicházím napsat co nového zažila Sněhurka i my s ní. Posledně jsem se zapomněla podělit a její lovecký um. Už jsem spala, kdy v tom cítím na rtech něco vlhkého, jak jsem se tak pomalu probouzela, tak jsem nad sebou zahlédla Sněhurku jak si mně zkoumavě prohlíží a myslela jsem si, že to vlhké byl její čumáček jak si mně očichávala, ale čumáček to opravdu nebyl, když jsem se úplně probrala, tak jsem pořád na rtech cítila vlhko a otřela si to místo a v ten moment jsem ucítila i ostrou bolest v rtu. Když jsem se ohnala, tak jsem uslyšela i zabzučení a tak jsem v mžiku pochopila co to znamená a rychle jsem utíkala likvidovat škodnou. Sněhurka seděla na posteli s těmi svými vykulenými kukadly a koukala jak papučí mlátím její ulovenou vosu. Ne řeknu Vám pusu jsem měla do dvou minut obrovskou a děkovala za to, že nejsem alergik, ale jak se té malé podařilo ji ulovit, hrát si s ní a nebýt napadena to nechápu, já se jenom ohnala a už jsem byla jako z hororu. Ona je celkově nějak zatížená právě na vosy, moucha, nebo jiný, neškodný hmyz ji vůbec neláká, ale jakmile zahlédne vosu je jako divá. Ale hlavně, že se ji nic nestalo, hned prošla důkladnou prohlídkou, ale byla v pořádku i ti ostatní, kteří se skoro bych řekla i dobře bavili.\nJinak jak jsem psala posledně, že se chystáme na kastraci, tak už ji máme za sebou včetně tahání stehů. Nemám tyhle úkony ráda a pokaždé se moc bojím, aby vše dopadlo dobře. Dopadlo a malá byla už odpoledne skoro jako rybička, ale tak krásně lítostivá, jak jsem přišla domů z práce, tak za mnou přišla a chtěla se chovat, což předtím nikdy neudělala. Byla velice bázlivá a na mazlení jsem si ji musela uloupit a pak držela, ale po operaci sama přišla, vlastně za mnou pořád chodila a to ji když to tak shrnu i zůstalo. Ani v koupelně nejsem sama, vyžaduje přehled o veškerém mém dění. Ale je to moc milé. Ráda chodí spát pod můj svetr, jakmile si lehnu k televizi, což dělám kvůli nim všem, tři se mi na klín nevejdou, tak se chodíme společně mazlit na pohovku.\nTaké dostala antibiotika na zánět horních cest dýchacích a jsem moc ráda, protože jí to opravdu moc pomohlo a konečně volně dýchá a nekýchá ani dusivě nechrčí. Ale stálo to tři veterináře, aby se ji konečně ulevilo.\nCo nás pořád moc těší, je její neutuchající hravost. Opravdu je to nekonečná studnice her, lumpáren a veškerého dovádění. Nevím, kde se to v ní bere, ale doufám, že ji to co nejdéle vydrží, protože se na ni můžeme v tom jejím dovádění dívat i hodinu a nezevšední to.\nNo to by snad stačilo, nějak jsem se opět rozepsala, ale když ona je tak úžasná, že to nejde shrnout do pár vět. A opět vám přikládám pár foteček ve vlastním fotoalbu, abychom se pochlubili jak je krásná. Přeji hodně umístěných kočiček a co nejméně nemocných a strádajících.\nKrásný den od Sněhurky i nás všech ostatních.:-D\nAni se tomu nechce věřit, ale už to budou příští týden čtyři měsíce co jsme si Sněhurku přivezli a stále nás něčím překvapuje. :-D\nŽijeme si krásně a ve shodě, jistě, že občas si něco spolu vyříkají, ale Sněhurka má většinou nad oběma cvalíky pořádný navrch a nedá si nic líbit. Právě tento týden dokonce při jedné výměně názorů s Čírinkou tekla krev, Čírinčina a ta toho tedy pořádně využila, když věděla, že má bolístku.:-D\nJinak se musím zeptat čím tam u vás ty svěřence Janičko krmíte???? Nic z toho co jste nám uvedla nejí, kromě masa a po veškerém lidském je jako divá.;-) Přesněji řečeno z kočičího miluje paštičky Gourmet a kapsičky Felix, ale jinak je velice vybíravá, na bonbonky jsme ji nachytali až tento týden a to opět na Felixe. Jinak miluje a to opravdu ve velkém vařené a syrové maso. Při krájení jídla pro nás si musím dávat opravdu veliký pozor, odkud se vynoří packa zlodějka, protože její vynalézavost nezná hranic, pro kus masa je ochotná dělat téměř cirkusové kousky, naposledy mi seděla na předloktí a při každém uříznutí masa vystřelila pacičkou a ten kousek rychle slupla. A s naprostou jistotou pozná, že z lednice nevytahuji okurku, ale něco pro ni dobrého a vaření bez její asistence už vůbec nepřichází v úvahu. :-D To si dokonce vyšplhá do pasu, aby byla v přehledu co bude dobrého. Jenom Sisilek je z ní na mrtvici, Sněhurka totiž vrčí a on se toho bojí tak, že když jim dávám něco dobrého, tak od strachu celý zkoprní a nejí, takže je rozděluji a jeho krmím dobrotami v jiné místnosti. Také nevím, kde se v ní bere ta žravost do buchet. Nezažili jsme nic podobného a ani naši známi o ničem podobném nikdy neslyšeli. Žádný plech před ní není v bezpečí a vždy si najde nějakou skulinku, aby se zakousla, posledně jsem tak návštěvě předložila šest okousaných muffinů.:-D A domácí játrovka??Do té se pustila ještě jako do velice teplé a po malých kouskách si ji shazovala z chladícího místa na zem, aby to měla rychleji ke snědku. No jak píši, je to něco úžasného a můžeme ji pozorovat celé hodiny a ona to potvůrka dobře ví, pořád čekám až přibere, že přestane být taková flexibilní, ale zatím marně, při jejím elánu a tomu co za den naběhá se ani nedivím. Minule prohnala Sisilka tak, že z toho ten chudák měl málem infarkt, vystřídala ho pak Čírinka, ale i ta brzy odpadla vedle něho a s oběma do večera nic nehnulo.\nČetla jsem o návratu Fíka a Belly a musím napsat jak moc nás to doma nahněvalo. Je smutné co všechno jsou lidi schopni vypustit z úst, my kdybychom neměli na krajíc chleba, tak bychom se nikdy nikoho z nich nemohli vzdát a tady hraje roli nově upravený byteček, ve kterém by chlupy neladily, no doufám, že jednou dojde tomuto jedinci i všem s takovým studeným smýšlením, jak moc jsou ubozí a nešťastní. Doufám, že ti dva miláčci tím co jim ten jedinec způsobil moc nestrádají, musí to pro ně být veliký šok. Přeji všem vašim svěřencům krásné a milující domovy a vám lidem se srdcem ze zlata jenom to dobré a zlého jenom maličkou trošičku, aby se to dobré dalo rozeznat.\nTo jsem se zase nezdravě rozepsala, budu s tím muset něco do příště udělat. Jsem hrozná, když sednu k tématu kočičky.\nNo nic, tak vám všem popřeji krásné prázdniny, báječné dovolené, fůru nových zájemců a trvalé umístění kočiček a hlavně hodně zdraví a my se zase se Sněhurkou někdy ozveme.\nA tady opět něco málo fotek.\nSrdečně vás všechny zdravíme a přejeme krásný předvánoční čas.\nDelší dobu jsem nic nenapsala a žádnou fotečku neposlala, tak se to pokusím nyní trošku napravit. Sněhurka, se má báječně s nejmadším, nečekaným přírůstkem jsou jedna packa a lotrovinu mají vždy v záloze, co neumí jedna, to umí druhá a jsou spolu skvěle sehraný tým. Jinak jak se jistě sami přesvědčíte, tak Sněhurka krásně narostla a k naší radosti už i přibrala. Ale skáče jako opička, žádná překážka ji nezastaví a vše se snaží zdolat. nyní je úplně posedlá předěláváním vánoční dekorace, vůbec není spokojená s tím jak jsme ji udělali a má neustálou potřebu si ji předělávat k obrazu svému co je navíc, to je určeno ke kočičím hrám. Ale je to naše malá princezna a úžasná společnice. Trošičku nás trápí ty její horní cesty dýchací, již po třetí měl antibiotika, ale v lednu se na to zaměříme a necháme ji udělat velmi hloubkovou prohlídku, nechci, aby do ní co tři měsíce ládovali chemii, takže uvidíme co na to pan doktor, který je z ní úplně nadšený, když ji viděl poprvé, tak jako vášnivý chovatel siamských, byl její postavou a tvarem těla úplně unesený, to my jsme unesení každý den co ji máme a nejen postavou. Co se ochladilo, tak je mou věrnou spolunocležnicí, krásně se zavrtá pod peřinu, udělá klubíčko a vrní dokud úplně neusne. Takže to by bylo tak v kostce vše co se Sněhurkou nového a ještě pár foteček k nahlédnutí.\nFotky zde: http://zuzali.rajce.idnes.cz/listopad/\nS přáním krásného předvánočního času se s vámi prozatím loučím a zase opět ráda napíši jak se Sněhurce vede a přiložím i pár foteček. S přátelským pozdravem Zuzana a Sněhurka.\nv příštím roce ať se vám vše vydaří.\nTaké bychom vám všem chtěli moc poděkovat za vše co děláte pro ty krásné a bezbranné tvorečky, za vaši lásku, čas, námahu a nemalé prostředky a sebeobětování k jejich návratu do života opětovné důvěry v člověka.\nSe srdečnými pozdravy a díky za vše.\nZuzana a Petr D. s chlupáčky a naši společnou slečnou Sněhurkou.\nVánoční fotka Sněhurky.\nPosíláme srdečné pozdravy pozdravy do Hodonína od nás a Sněhurky.\nJe to již rok co jsme si Sněhurku přivezli a není dne, aby nás nepřekvapila, nepotěšila a nebyla pro nás úžasnou společnicí a báječným mazlíčkem. Je čím dál víc mazlivá a také výřečná, umí si se vší rozhodností říci o něco dobrého a také mi umí pořádně vynadat, když se zpozdím a nepřijdu domů v tolik, kolik je obvyklé. To se naučila od těch starších, oni zase od ní, že tlaky nemají jenom na chůzi, ale i k běhu a akrobatických kouskům, které sama ovládá na jedničku. Když nám v létě nečekaně přibyl čtvrtý přírůstek do rodiny, tak se malé ujala a dnes tvoří nerozlučnou dvojku a malou, velkou demoliční četu, kam se nedostane jedna, tam nastrčí druhou, ale jinak se milují láskou bezmeznou a neskonale hravou. Jsme již rok v Sněhurčině společnosti neskonale spokojení a děkujeme za tu báječnou náhodu, že jsme ji objevili a přivezli si ji domů, doufáme, že i ona to cítí stejně a nic ji u nás neschází. Přejeme si, aby nám to štěstí vydrželo mnoho a mnoho společných let a ta léta, aby byla tak báječná jako ten náš první společný. Opět přikládám pár foteček k nahlédnutí a posílám srdečné pozdravy a přání spousty milujících zájemců o vaše chovance, aby každá našla ten svůj milující domov s velkým D.\nZuzana se Sněhurkou a zbytkem početné domácnosti.\nFotky zde: http://zuzali.rajce.idnes.cz/Snehurka-_leden_a_unor_2015/\nKrásný, dobrý večer do Hodonína přejeme.\nOpět se ozýváme po delší době, abychom vám napsali jak se Sněhurce daří. Je to báječná kočičí společnice a lumpíček hravý, sladký a kouzelný. Konečně se nám podařilo jim dodělat jejich čistě kočičí koutek v předsíni, kde mají své hřiště, spací koutek a mističky. Ze začátku jsme si nebyli jisti, jestli se u nich setká se zájmem, ale jsou nadšeni a my z jejich radosti dvojnásob, vždyť to bylo děláno hlavně pro ně. Jinak jsme zaznamenali, že se již natolik Sněhurka otrkala, že dokonce chodí kontrolovat návštěvy, což ještě před měsícem nedělala, ale ví, že je také hostitelka, a tak musí dohlížet nad průběhem návštěv a také nad tím, aby se moc nepřejedli, což řeší jednoduše tak, že si prostě dá s nimi něco malého ze stolu. Věříme, že ji snad nic neschází, je spokojená a může jenom vrnět blahem. My jsme rádi, za každičký společný den, který je pokaždé plný překvapení,radosti a smíchu, protože jsou plni nových, neotřelých nápadů, které nám rádi předvádějí.\nNa závěr doufám, že akce, které jste účastnili tohoto víkendu v Brně byla pro váš spolek tuze úspěšná a mnoho kočiček najde díky poznání návštěvníku jak jste báječní, láskyplní, obětaví a srdeční lidé nové domovy, které si každičký tvoreček plně zaslouží. Já bych vám chtěla za všechny ty báječné tvory moc poděkovat za vše co pro ně děláte.\nSrdečně vás všechny zdravíme z Ostravy a posíláme pár foteček k nahlédnutí.\nFotky zde: http://zuzali.rajce.idnes.cz/Cerven_2015#\nS přátelským pozdravem. Zuzana a Petr D. s kočičkami Sněhurkou, Blackie, Čírinkou a Sisilkem\nDobrý večer, Zuzko a Petře,\nmoc Vám děkujeme za zprávu o Sněhurce a jejich kamarádech. Všichni jsme tady obdivovali jejich hrací koutek! Je naprosto dokonalý! :-) Kdo jim to takhle hezky vymyslel? I ty záchodky jsou parádní! Vynáší se míň steliva? Funguje to?\nNo prostě kočky máte nádherné a spokojené. Taky dostávají samé vybrané dobroty. Nedovedeme si představit lepší domov pro Sněhurku! :-) Mějte se moc hezky a děkujeme!\nKrásný páteční den všem do SOS Hodonín přeji.\nVaše zpráva mně neskonale potěšila, jsem ráda, pokud se aspoň trošičku kočko-koutek líbil. :-D Je to velice praktické a snad i estetické pro oko. Ten nápad byl z větší části můj, když k nám z nenadání přibyla loni v létě čtvrtá kočičí obyvatelka, tak jsem si řekla, že jim musíme vymyslet nějaké hnízdečka, kde si získají každý, podle toho jak bude potřebovat svůj koutek a to se snad povedlo, aspoň podle toho jak se tam krásně střídají. :-D Co je z praktického pohledu báječné, je umístění mističek do spodní části domečku, protože když Sněhurka a Blackie popadne běhavá potřeba, tak berou vše co jim stojí v cestě a misky byly vždy první na ráně.:-D Záchodky, tak to je úplně geniální záležitost, mají ten přední šuplík výsuvný a tak je to na čištění úplná nádhera, tím že stačí pouze vysunout vyčistit, popřípadě dosypat a je klid....\n... Moc Vám děkuji za krásná slovíčka, moc nás to potěšilo, snažíme se pro ně dělat vše co si myslíme, že je dělá šťastné a pokud to tak můžu napsat, tak ze Sněhurky, která se nechtěla nechat vůbec hladit se mi (zatím jenom mi) podařilo získat neskutečného mazlíčka, který, když ho to popadne, tak lehne v kuchyni na linku a volá na mně, abych přišla, že se chce mazlit.:-D\nJsem se nějak zapomněla snad mi to odpustíte, že jsem se tak moc rozepsala, ale to je tou vášní pro ty krásné tvory.:-)\nVšem Vám z celého srdce děkuji za vše co děláte a přeji Vám hodně úspěchu a síly ve vašem nelehkém údělu.\nS přátelským pozdravem, Zuzka a Petr s celou kočko-partou.\nPřeji krásný den a srdečně zdravím všechny báječné lidi SOS kočky Hodonín.\nVčera přišel balíček s objednanými věcičkami od vás a byla to smršť.:-D Poté co se postupně naši chlupáči vrhli na krabici, kterou pořádně prověřili, očichali a pokusili se ji převonět svým pachem, se pustili do rozbalování. Aby nedošlo k poškození věciček uvnitř, jsem jim chtěla asistovat, ale bylo to těžké, ty pachy je nenechávaly v klidu a vaše bývala schovanka, nyní již rok a půl naše sluníčko Sněhurka, mně od pomoci odrazovala odstrkováním svou packou, že si poradí sami.:-) Tak jsem jim po krátkém boji vystavila vše k očichání a prozkoumání, aby byla konečně jejich zvědavost ukojena. Diář pořádně očichali, do hrníčku nakoukli a někteří dokonce své čumáčky vnořili až ke dnu, ale prý si počkají až bude něco dobrého uvnitř. Největší zájem byl o pelíšek, když ho pořádně očichali, tak nastalo poměřování sil, kdo bude mít první právo si v něm ustlat a poprvé usnout. Zvítězil ten největší spáč ze všech, holka, která neuběhne ani půl metru, ale když jde o pelíšky, tak se v ní probudí litá saň a ta si také jako taková svou pozici prvního spáče vybojovala. Byl to úžasný pohled, jak se naše milá, nepohyblivá Čírinka oháněla packou na všechny strany, aby uhájila své nové místečko. Toho vítězství si tolik považovala, že se z pelíšku nehnula až do večera, kdy se ho pro daný den nabažila a přemístila se do svého obvyklého stanoviště, tedy do postele do mých nohou. Ale ráno už zase pelíšek okupovala a tvářila se nadmíru spokojeně a nám nezbude nic jiného, než jim na vánoce koupit ještě jeden, aby si mohli užít i jiní, protože co naše pelíšková královna jednou schvátí, to už nenavrátí.\nPřikládám také něco málo fotek k nahlédnutí, jak akce "balík" probíhala:\nA za sebe můžu napsat, že všechny věcičky jsou překrásné, hrníčky jsme hned po kočičí prověrce otestovali čajíčkem, diář je překrásný a již je vystavený k pelíšku není co dodat, fotky hovoří za vše, snad jen zlaté ruce šikovné paní švadlenky.\nKrásné, veselé a spokojené vánoční svátky přeje vaše bývala schovanka Sněhurka se svou Ostravskou rodinou a třemi kočičími kamarády, přejeme všem kočičkám krásné a láskyplné domovy a vám, dobrým duším, které jim pomáháte z bídy ulice, strastí nemocí a bezdomoveckých nejistot, jenom to nejlepší, hodně sil a to hlavní, moře díků za to, že jste a jste neskutečně zlatí, ba přímo andělé strážní těchto nadmíru úžasných tvorů, kteří, aniž by to sami tušili dávají nám, lidem, daleko více než my jim.\nS přáním spokojených svátků.\nSněhurka, Zuzka, Petr a kočičky Sisilek, Čírinka a Blackie z Ostravy\nSrdečně zdravíme všechny drahé kočkomily z SOS Hodonína od Sněhurky a její rodiny.\nOpět Vám zasílám pár, opravdu, přebraných fotek, pokaždé si říkám, že to jednou musím ostrouhat na slušný počet pouhých pěti snímků, ale to jsme si měli od vás vzít jinou kočičku než právě Sněhurku, která je naprosto nevyčerpatelná studnice kouzelných výrazů, vtipných póz, umí na každou fotku hodit jinak tlapičky, uložit hlavičku a když už ji nic jiného nenapadne, tak aspoň ocásek uloží tak, aby nebal na dvou snímcích stejně. A to nemluvím o její fotogeničnosti, máme doma čtyři kousky, ale žádný z nich neumí to co ona, šibalka jedna.\nSnad se budou snímečky aspoň trošičku líbit.\nA já bych Vám všem chtěla popřát, aby ten letošní rok byl lepší v uvědomění si lidí, že kastrace je zákrok, který se provede jednou za život zvířátka a přinese mnoho dobrého, hlavně zabrání zbytečnému přemnožování a také trápení těch krásných tvorů. Vždyť to přeci není tak mnoho a jak by to pomohlo Vám, kteří s takovým úsilím pečujete o vyhozené, ztracené, nemocné a bohužel i ty zbytečně přemnožené tvorečky.\nPřejeme Vám všem jenom to nejlepší, kočičkám milující, trvalé domovy, plné lásky a všem hlavně zdravíčko.\nZuzana, Petr a kočička Sněhurka se svými kamarády.\nPosíláme srdečné pozdravy do SOS Hodonína.\nDnes je takové pro nás slavnostní, protože jsou to již dva roky co jsme si z Mikulčic přivezli naši malou svéhlavičku Sněhurku a musíme upřímně říci, že jsme si vybrali dobře, není den, kdy by nás něčím nepobavila a nerozesmála. Je to nikdy nekončící studnice různých vylomenin a veselých nápadů. Zdravíčko ji slouží a jídlo jí šmakuje, ale je velice vybíravá. Vlastně musím říci, že by se bez kočičího úplně obešla, taková šunka by j plnohodnotně uspokojila, miluje vařené hovězí, syrové vepřové a kuřecí ve všech jeho podobách. Mléčné výrobky ji nezajímají, ale když na to přijde, tak nepohrdne čajem, ve kterém si ráda umyje i packy. Je to náš domácí skokan, žádná z našich čtyř kousků nedokáže takové skoky jako ona, je to malá gymnastka a vrnivé klubíčko. K mé nemalé "radosti" se nejraději mazlí v kuchyni na lince a to si umí velice přesně vymňoukat, přiběhne ke mně, štěko-mňoukne a pádí směr kuchyň, když na to hned nezareaguji, tak se vrátí a opakuje to tak dlouho dokud tam za ní nepřijdu a nepomazlím ji.\nJak jsem se již zmínila, tak jsme oslavili její druhé výročí s námi a to si zasloužilo pořádný dárek, tak jsme s manželem vymysleli a vyrobili okenní stolík, tak zvaný zoknačum, protože nade vše miluje koukání z okna a pozorování ptáčků, kterých se u nás vyskytuje mnoho a ona u nich dokáže prosedět půl dopoledne. Dle dosavadních pozorování jsme se jí i ostatním trefili do vkusu, protože na střídačku polehávají a pozorují dění venku. Jsme rádi, že jim tato maličkost udělala radost, protože naše tenoučké parapety jim moc pohybu nedopřejí.\nA ještě jedna osobní poznámka k paní Lucce a ta se týká minulého pozastavení nad našimi záclonami hned vedle škrabadla. Nahrála jsem Vám Lucinko pár fotek jako důkaz, jak to u nás vypadá v praxi. Záclony jsou velice oblíbenou zábavou, Ty dvě světlé se za ni rády schovávají, protože už zjistily, že za dne jsou za nimi naprosto neviditelné.\nSrdečné vás všechny zdravíme, přejeme mnoho úspěchu v umísťování kočiček a veliký úspěch na vašem velikonočním bazaru. Nové fotky zde.\nS přáním všeho nejlepšího Zuzana a Petr i s našimi kočkoláskami z Ostravy\nPosílám srdečné pozdravení do SOS koček Hodonín.\nZase po nějakém čase se ozývám za Sněhurku a její kolektiv. Minulý měsíc dostali chlupáči kočičí strom a je to poprask. Holky jej nemilosrdně obsadily a jsou velice nešťastné, když musejí pokoj opustit. Sami jsme nedoufali, že by mohl mít takový úspěch. O to větší je naše radost. Je tak krásné pozorovat jak se prohánějí, která tam bude dřív a zabere to nejlepší místo k odpočinku. Dokonce z nich tato zábava dělá netopýrky, protože když se něco šustne na zemi, tak okamžitě visí hlavičkami dolů, aby jim nic neušlo, ale svůj posez neopustí ani za nic. Čírinka, dokonce i několikrát odmítla opustit poleženíčko a nešla se ani najíst. Ještě, že je granulková, protože naše domácnost se drží hesla, kdo zaváhá, nežere.\nOpět posílám pár snímků jak se má Sněhurka s kamarády - fotky zde. Přeji milující a bezpečný domov všem kožíškům a vám všem posílám veliké poděkování za to co děláte s takovou láskou.\nS přátelským pozdravem Zuzana\nPosíláme všichni srdečně pozdravení od Sněhurky, jejich kočičích přátel a týraných lidských poddaných :-)\nDrahá Lucinko, mám otázku, není Sněhurka náhodou ještě v záruce, že bych ji reklamovala ;-) Když jsem si ji vyhlédla a následně přivezla, tak to byla taková milá, plachá, bojácná a skromná kočička. Jak ta se, ale proměnila, to se nechce pomalu ani věřit. V jídle je úžasný gurmán a v poležení přímo péřový typ. Nikdy by se nesnížila k odpočinku na holé podlaze a ulehá na ní, jedině když číhá na vybranou kořist.;-) Ale postupně.\nNáš nejstarší kocourek má nyní již druhý měsíc opakované potíže s trávicím traktem a je na dietě a tabletkách. Když ho to postihlo poprvé, tak jsme nasadili vařenou dietu - drůbeží. Ještě teď se směji od ucha k uchu, když si vybavím tu nehranou radost Sněhurky, když mně viděla, jak cpu kus drůbeže do vody a celou dobu věrně seděla na lince, aby si připravovanou baštu ohlídala. Aby jste věděla, když dieta tak všem, takže kapsičky na zámek a jedly se pouze granulky a právě vařené masíčko. Když jsem kousky obírala, tak jsem již po třetím dni měla nohy jako jehelníčky od Sněhurčiných drápků a vymazlená jsem byla na půl roku dopředu, když totiž Sněhurka škemrá, tak zapichuje drápky a otírá se tak, že se divím, že si srstečku z tělíčka nesedře. Po první dietě, která trvala deset dní jsem myslela, že kuřecí už nikdy nebudu moci ani vidět a většina kočiček se mnou pohledem souhlasila, jediná Sněhurka dále sedávala na lince a toužebně hypnotizovala prázdný hrnec, takže jsem menší porce musela i nadále vařit, aby byla spokojená.\nBohužel za necelé dva týdny se nám nemoc vrátila zpátky, desetidenní půst kapsiček nepomohl a bacil, potvora, se oživil a opět sužoval našeho kocourka, takže opět dieta, naštěstí tentokrát bez vařeného masa, zato s veterinárními kapsičkami. Takže holky dostávají svou běžnou baštu v kuchyni a pacient má své separé v koupelně, kde si vychutnává svou dietu. To co pacient nesní, pak dám ještě na pár minut do kuchyně, kde se mu na to holky sesypou, protože co není pro ně, tomu přeci nemohou odolat a co je opravdu zajímavé, tak největší zájem má právě Sněhurka, která, kdyby mohla, tak spolkne i samotnou mističku.\nK té reklamaci, bylo to v pondělí, manžel měl noční a tak jsem si říkala, jak se krásně rozložím, protože mezi námi, my dva nejsme žádní drobci a ještě, když se nám do postele nastěhují tři nocležníci, ten čtvrtý naštěstí pořád miluje soukromí pelíšku na skříni, tak jsme jako sardinky. Ale to jsem se tedy mýlila. Nejmladší, černá, Blackie, ač se i jako dvouletá stále pyšní velikosti kotěte, zaujala manželův post a to tak, že zabrala polovinu jeho postele s celou přikrývkou, hned na ní navazovala Čírinka, která zalehla obě postele a to jejich spodní poloviny ( této noci snad neslyšela o spaní do klubíčka) a Sněhurka ze zavrtala do mé peřiny, ale přes celý střed postele, takže na mně zbylo místo na polštářích. Kde jsem se také uložila po uznání, že jak jsou sladcí, tak je nemohu probudit tím, že bych se je pokusila přemístit jinam.\nA proto se ptám, jestli tedy nemůžu uplatnit reklamaci. Manžel již dostal nařízeno, že musí najít souseda z pod jehož auta si jej před dvěma lety ulovila Blackie, abychom ji tam vrátili a Číra?? No nevím, tu už asi po pěti letech nevyreklamuji, ostatně by se již ani nevešla do té klece, ze které mi ji tehdy vyndali. Kdyby to nešlo, tak si asi budeme pořídit nějakou prostornější postel, no.;-);-)\nA na závěr opět přikládám pár foteček jak Sněhurka má a jak je krásná a majestátní. http://zuzali.rajce.idnes.cz/Snehurka_a_spol./\nS přátelským pozdravem a přáním co nejvíce umístěných kočiček do těch nejlepších domovů, kde si jich budou umět vážit. Zuzana s rodinou.\nNemohla jsem odolat, abych vám nenapsala, že pelíšek od Vás má obrovský úspěch. No, po pravdě řečeno, ještě nebyl volný a stojí se na něj přímo fronta. Naprosto nás odzbrojilo, že i ta jediná, která pelíšky nevyhledává je v něm jako doma a jen nerada jej opouští. Co mně pobavilo, že Sněhurka, kterou máme od Janičky jej celé tři dny co ho mají zarytě ignorovala, až dnes se do něj nastěhovala, nebo spíše zapadla a nebyla tam skoro vidět.\nAby jste viděla jaký úspěch má tak vám posílám pár snímků a veliké poděkování, tenhle je nejlepší ze všech co naše kočičky kdy měli a že jich už bylo požehnaně. A abych nezapomněla, tak střapáček po rozbolení ještě nestačil uschnout, jak jej neustále někdo ožužlává. http://zuzali.rajce.idnes.cz/Pelisek/\nZuzka s absolutně spokojenou smečkou.\nSněhurka z Ostravy zdraví. Pomáhá mamce s home office, i když je třeba si udělat i pauzu.\nDalší fotky Sněhurky najdete zde.\nten strom je úžasný!\n(jolana, 7. 9. 2016 13:49)\na kočičky na něm ještě více! děkuji za inspiraci, zkusím to ukázat manželovi a pokusíme se kopírovat nápad:-)a dát ho těm našim 6 nezbedům. hladím a zdravím krásnou kočičí rodinku!\n(Daniela se svými osmi kočkoláskami+dalšími třemi nalezenci, 9. 6. 2016 20:10)\nTo jsou zprávičky od Vás a fotečky Vašich miláčků,paní Zuzano!\nGratuluji k takové kočkopartě a přeji dál jen to nejlepší!\nRe: Pohlazení po duši!\n(Zuzka, 10. 6. 2016 9:39)\nMilá Danielo, děkuji Vám. Takovéto komentáře každého kočkomila potěší. Jsou to mé lásečky, ale Vám, která jich sama máte tak krásně početnou skupinku to jistě nemusím vůbec psát. Přeji Vám jenom to nejlepší a Vašim chlupáčkům hlavně zdravíčko, to ostatní už mají- lásku a bezmeznou péči.\nRe: Re: Pohlazení po duši!\n(Daniela se svými osmi kočkoláskami+dalšími třemi nalezenci, 11. 6. 2016 15:14)\nMoc děkuji,paní Zuzko,potěšilo mne to,stejně jako Vás.Vše krásné Vám, i miláčkům.S pozdravem Daniela\n(Daniela se svými osmi kočkoláskami, 26. 12. 2015 21:46)\nTo je paráda,teda číče,vy se máte!Moc vám to všem přeju,dvou i čtyřnohým!Stálé zdraví nejen v roce 2016............mňauky\n(Mirka L, 26. 9. 2015 19:05)\nTo je krásné počteníčko a to, čemu se říká krásný šťastný domov! Ať co nejvíce kočiček najde tak nádherný domov naplněný láskou!!\n(H. & spol., 6. 3. 2015 23:04)\nMoc gratuluji k takové krásné kočičí čtyřce!\n(Zuzka, 7. 3. 2015 20:38)\nDěkuji, jsou to naši miláčci zlatí.\n(Daniela se svými sedmi kočkoláskami, 27. 6. 2014 8:21)\nKrásné počteníčko a hlavně je vidět,že Sněhurka a její kočičí kamarádi žijí obklopeni láskou a starostlivostí a to u srdíčka moc těší.Je z ní opravdu kráska a také je vidno,že jako tříbarevka vám přinesla do domu to, co se o nich říká-ŠTĚSTÍ!\nPřála bych takový krásný domov všem kočičkám co čekají u báječných žen v sos v Hodoníně na nové domovy a vlastně úplně všem opuštěným micinám.\nPřeji krásný den i krásné léto vám v Ostravě, i všem kočkomilům a jejich chlupatým lásečkám\n(Daniela, 26. 4. 2014 10:24)\nJedním slovem, obsáhnu celé Sněhurčino štěstí u hodných lidí-NÁDHERA!!!!!!!Děkuji za ni.


MUDr. Stanislav Kačírek názory - imunolog, alergolog, pediatr Praha - ZnamyLekar.cz\nImunolog, Alergolog, Pediatr\tVíce\nSkvělý lékař, skvělý člověk. Jen setkání s ním mne léčí. Všem určitě pana doktora Kačírka doporučuji a jemu moc děkuji a přeji pevné zdraví.\nPan doktor je opravdu uzasny. Ma skvely lidsky a pratelsky pristup a predevsim se snazi problemy resit (i kdyz jini se tim nezabivaji). Mohu jen doporucit!\nPan doktor je nejlepší na světě. Naší alergické dceři velice pomohl. Hlavně diagnostikoval, co jí doopravdy je. Jezdíme k němu z Jižních Čech a vyplatí se nám to. Dceři odpadlo plno léků, a ani si nedýchá na astma díky panu doktorovi. Z celého srdce mu moooc děkujeme a jsme rádi, že ho máme.\nPan doktor Kačirek je jediny, kdo dokazal me i detem pomoci, poradit a kdo nas taky konečne zdiagnostikoval, diky nemu vime co nam je, timto mu ješte jednou dekuji. Je nesmirne mily, hodny a laskavy človek, kteremu to neuveritelne mysli!\nKdybyste vzali televizního doktora House, odebrali mu jeho špatné vlastnosti a přidali lidskost, laskavý humor a upřímný zájem o pacienta, vyjde vám pan doktor Kačírek. Pokud máte takovou ňamku, jako je CPN, pak tohle je jedno z mála míst v ČR, kde vám pomohou. Díky, pane Doktore s velkým D.\nOpravdu nejlepší lékař ze všech!! Léčí již celou naši rodinu. Vynikající odborník s neuvěřitelně lidským přístupem :-)) Hledá a léčí příčinu a nikoliv pouze následek. Po prodělaném potratu mi diagnostikoval a vyléčil několik "chorob". Nyní se těším ze dvou krásných a zdravých dětí. Z celého srdce mu děkuji a přeji pevné zdraví.\nTen nejlepší lékař , jakého jsem kdy poznala\nZnám pana doktora více jak 35 let a chodí k němu celá moje rodina. Mohu jen potvrdit zkušenosti všech, kteří se na těchto stránkách vyjádřili. Nejlepší diagnostik, vynikající lékař a skvělý člověk. Plná čekárna je důkazem a já bych jen ráda popřála všem, abychom měli ještě dlouho možnost těšit se na jeho péči a laskavost. Panu doktorovi z celého srdce pevné zdraví, štěstí a ještě dlouho, dlouho prosím neopouštějte své pacienty.\nNejlepší lékař, kterého jsem poznala, velice mi pomohl a obdivuji jeho vitalitu.


Juška: „Létal jsem daleko, ale bohužel s přešlapem“ - Náchodský deník\nJuška: „Létal jsem daleko, ale bohužel s přešlapem“\nNové Město nad Metují /ROZHOVOR/ - Přišel, viděl, zvítězil. Tak snadné to sice dálkař Radek Juška neměl, nicméně když už mu vyšel krok, nebylo o vítězi dálkařské soutěže na Velké ceně Nového Města nad Metují pochyb.\nRadek Juška překonal posledním pokusem hranici osmi metrů a jako první v Novém Městě nad Metují pokořil tuto metu.Foto: Zdeněk Mudroch\nRadku oddechl jste si, když jste se úplně posledním pokusem konečně pořádně trefil na odrazovou desku?\nOddechl. Strašně. Nejdříve to ale ze mě spadlo při třetím pokusu, kdy jsem dal konečně zajišťovák.\nCo bylo při těch prvních dvou pokusech špatné?\nPři těch prvních dvou to byla neskutečná energie. Jelo to, létal jsem daleko, ale bohužel s přešlapem.\nTřetím pokusem jste dal takový zajišťovák, abyste mohl pokračovat v soutěži, ale čtvrtý a pátý pokus opět nebyly ideální. Proč?\nProtože jsem dal do toho třetího strašně moc energie, a to se podepsalo na dalších dvou pokusech, kdy jsem naopak neměl už vůbec žádnou energii. Nejely mi nohy, měl jsem ztuhlá stehna a celkově to bylo takové zvláštní.\nA poslední pokus, kterým jste dolétl do vzdálenosti 802 centimetrů, už byl ideální?\nPoslední pokus sice nebyl úplně po technické stránce dobrý, ale už mi aspoň zase jely nohy a byla tam rychlost.\nJeště mi prozraďte svůj nejbližší program?\nUž jen lehce tréninkově přiťukávat, udržet si formu, protože ve středu (2. srpna - pozn. autora) letíme do Londýna a 4. a 5. srpna už je na programu právě dálka.


Česká online casina, která nabízí bonusy zdarma - Livekurzy.cz\nOnline casina se od těch kamenných v mnohém liší. Celkem jasný rozdíl je v tom, že si můžete zahrát z pohodlí vašeho domova. Druhým odlišným prvkem jsou pak bonusy, které vám online casina dají úplně zdarma, často jen za registraci a její dokončení.\nBonusy v online casinu\nStejně jako u kurzových sázek byste se hraním v online casinu byste se měli bavit. A není nic lepšího, než když vám na tuto zábavu někdo přispěje. V tomto případě jsou to sama online casina, která odměňují jak nové hráče, tak i ty stávající. Pokud chcete zjistit, které společnosti nabízejí casino bonus bez vkladu peněz, tak jste tu rozhodně správně.\nPro nové hráče jsou v online casinech většinou připraveny bonusy při založení účtu a po řádném dokončení registrace. Na své si ale přijdou i stávající hráči, na ty zase čekají volné otočky neboli freespiny, které casina rozdávají při různých akcích, jako jsou třeba určité významné dny nebo při výročí založení casina.\nOnline casina s bonusy zdarma\nBonusy za registraci jsou už standardní záležitostí, kdy se jednotlivá casina snaží nalákat nové hráče. I bez jakéhokoli vkladu peněz si tak můžete užít spoustu zábavy. Online casino Fortuna vám za vytvoření nového účtu pošle do hry 300 Kč. Stačí registraci dokončit a můžete si vyzkoušet jakoukoli z 360 her, které Fortuna nabízí. K tomu se přidávají stovky výherních automatů a desítky typů rulet. Na Fortuně navíc stále přibývají nové a nové hry.\nDalším z casin, které odměňuje nové hráče, je SYNOT TIP. Zde můžete získat bez vkladu až 500,- do hry, tyto prostředky je poté potřeba alespoň jednou protočit než si je vyberete na bankovní účet. Získání tohoto bonusu je opět velice jednoduché. Zaregistrujete se, registraci dokončíte a přidáte platební metodu. A poté se můžete jít bavit. Zadarmo.\nHrát bez rizika ztráty vlastních peněz je možné i u Sazka Her. Společnost Sazka vám nabízí 300 Kč, které u ní můžete využít. A podobně jako v předešlých případech se stačí zaregistrovat a tuto registraci následně dokončit. Pak už si můžete vybírat ze stovky hracích automatů od těch nejznámějších výrobců.\nPoslední příklad bonusu bez vkladu najdeme u online casina Betor. Podmínky získání bonusu znáte už z předešlých casin – opět stačí se zaregistrovat. Následuje příjemný bonus v hodnotě 200 Kč, díky němuž můžete bez jakéhokoli rizika zkusit své štěstí.\nToto jsou tedy aktuální bonusy, které nabízejí česká online casina. Jak už jsme si řekli, tak další bonusy na vás mohou čekat při nejrůznějších akcích, kdy vám casina dají možnost hry zdarma díky takzvaným freespinům. Jde tedy o skvělý způsob, jak si bez jakékoli finanční investice zahrát o tučný jackpot, který v Česku dosahuje až 500 000 Kč.


Nezapomenutelný den. v Římě\nVzpomínka na audienci u Svatého otce Františka 27. listopadu 2014 očima první české novicky anunciatinky. Vydáno při příležitosti Slavnosti Zvěstování Páně, která je zároveň titulárním svátkem Institutu Zvěstování Panně Marii. Jde o sekulární institut přidružený k Paulínské rodině zasvěcených žen žijících ve světě podle evangelijních rad čistoty, chudoby a poslušnosti.\nNikdy nepřestanu děkovat Bohu a našemu představenému (delegátovi generálního představeného Paulínské rodiny) donu Vitovi Spagnolovi SSP, jenž mi dovolil, společně s ostatními sestrami, se zúčastnit audience u papeže Františka v Římě, která se uskutečnila 27. listopadu minulého roku v Aule Pavla VI. při příležitosti zakončení stoletého jubilea Paulínské rodiny. Bylo to pro mě úchvatné, být tak blízko papeži Františkovi! Mé formátorce Caterině se dokonce podařilo papeži podat ruku. Já jsem byla zaneprázdněna nahráváním videa, abych se pak mohla v ČR o tento zážitek podělit. Atmosféra byla úžasná.\nJeště před příchodem papeže probíhal program, ve kterém zástupci každé větve Paulínské rodiny vystoupili se svým příspěvkem. Učednice Božského Mistra (kontemplativněji zaměřená větev Paulínské rodiny) nám zatančily, jiní recitovali, zpívali, každý krátce pověděl o svém společenství. Bylo to moc krásné. Rovněž sestry, které vystoupily za nás všechny anunciatinky, o sobě něco pověděly a nakonec zazpívaly písničku, kterou složila jedna z nás. Moderátor nás představil jako ženy, jejichž duše hoří pro Boha. Bylo to velmi úsměvné a roztomilé, protože když sestry vystupovaly na pódium, prohlásil: „Podívejte se, to jsou ty, které hoří pro Boha!“\nV proslovu papeže Františka se mi moc líbilo, když mluvil o médiích. Sama pracuji v TV NOE, takže jsem si uvědomila závažnost a odpovědnost v šíření Pravdy a Evangelia. Svatý otec podotkl, že mnohdy samotná média zkreslují pravdu ve svůj prospěch a tím zkreslují pravdu, což mnohdy s sebou nese otřesné a mnohdy také nenapravitelné následky.\nNikdy na tento den nezapomenu, bylo mi velkou ctí se této audience zúčastnit. Setkala jsem se poprvé s různými zástupci Paulínské rodiny, to bylo ohromné. Jsem také ráda, že jsem měla možnost na audienci potkat sestru Isidoru, představenou sester paulínek z Prahy, a představit jí také našeho představeného dona Vita Spagnola SSP.\nStala se mi také jedna zvláštní věc, o kterou se ráda podělím. Na audienci jsem měla možnost jet autobusem společně s naším představeným a dalšími třemi spolusestrami (dvě byly z Rumunska a jedna Italka) a všemi dalšími kněžími Paulínské rodiny. Při zpáteční cestě tomu tak mělo být rovněž. Jenže pro veliký počet účastníků audience bylo přistavených autobusů více, nemohly tudíž zůstat stát na místě nástupu déle než pět minut: rychlý nástup a okamžitě uvolnit prostor. Bylo to jeden autobus za druhým, kolona autobusů, šílené... V tom zmatku nebylo slyšet vlastního slova. Zůstala jsem sama s jednou spolusestrou a dalšími třemi kněžími (jeden z nich se jmenuje don Bogusław Zeman, další byl rovněž Polák a pak ještě jeden Ital). Marně jsme hledali náš autobus mezi mnohými dalšími, ten náš však už odjel. Kněží se ale postarali o to, že jsme nakonec odjeli autobusem s jednou italskou farností.\nBěhem cesty jsem měla příležitost blíže se s kněžími seznámit, vykládali jsme si, a tak přišla také řeč o anunciatinkách. S velikým překvapením jsem zjistila, že rodná sestra jednoho z polských kněží je také anunciatinkou a že jezdí do ČR a snaží se zde působit tak, aby nás lidé poznali. Mnoho let se modlila za nějakou první českou anunciatinku. Vůbec o mně nevěděla! Tak jsme si s kněžími vyměnili kontakty a ta jeho sestra – polská anunciatinka – mě brzy kontaktovala a snad se brzy v Polsku spolu i s dalšími sestrami setkáme. Boží cesty jsou nevyzpytatelné! Chválím Boha za onen autobus, který nám ujel, protože díky tomu se nakonec osobně seznámím s polskými anunciatinkami. Už o mně ví a modlí se za mě! Chvála tobě, Pane! Neboť v ČR jsem zatím jediná anunciatinka, takže vše, co se událo a ještě stane, je pro mě takový malý zázrak. Chvála tobě Pane!\nEva Maria Habáňová, novicka anunciatinek\nIMSA = Institut Zvěstování Panně Marii;\nInstitut zasvěcených žen žijících ve světě podle evangelijních rad čistoty, chudoby a poslušnosti. Jedná se o sekulární institut přidružený k Paulínské rodině.\nPro ty, kdo nás ještě neznají, mohou navštívit naše webové stránky v českém jazyce, odkaz najdete zde: http://www.anunciat.mypage.cz/rubriky/nas-zakladatel


Spojenec nebo bílý spasitel? | 2019\nSpojenec nebo bílý spasitel?\nV listopadu jsem psal o mém privilegiu jako bílá žena střední třídy. Dnes chci mluvit o nejistotě kolem, používám své privilegium mluvit za ostatní. Kdy je v pořádku někoho zasáhnout a kdy se považuje za pokus o „bílého spasitele“?\nAbych byl upřímný, nejsem si zcela jistý. Bílý spasitelský komplex přichází do hry, když se člověk postaví, aby sám vypadal nebo se cítil lépe. Ale v tomto klimatu, jak mluvíte, aniž byste vypadali, jako byste se jen snažili vypadat dobře?\nPracuji v „bezpečnostní síťové nemocnici“ na jihu USA. Dostáváme peníze od vlády, abychom přijímali pacienty, které ostatní nemocnice nezískají. To znamená, že skrz naše dveře přicházíme celou řadu lidí - od rasy k třídě až po duševní stabilitu, vidíme všechny.\nTaké pracuji s mnoha menšinami a dalšími marginalizovanými skupinami. Práce zde znamená být kolem, pomáhat a starat se o všechny rasy, třídy a typy lidí.\nAsi před týdnem jsem byl v jedné z našich přestávek se třemi novými zaměstnanci, z nichž všichni byli ve svých 20 letech: bílá žena, kterou budeme nazývat Katie, černá žena, kterou budeme volat Andrea a asijský muž, kterému budeme říkat David.\nDavid je docela mírně vychovaný chlap. Byl na jednotce půl dne, než jsem si dokonce uvědomil, že je tady kvůli jeho tichosti. Andrea je také docela tichá a drží se pro sebe - ve skutečnosti řekla během setkání jen velmi málo. Katie však nic z toho není.\nKatie mě už zlobila dalšími vtipy, ale tato zkušenost s ní byla dosud nejhorší. Je to typ, který si myslí, že je nervózní, když se opravdu pokouší zapůsobit na lidi.\nSouhrnně: V této malé místnosti jsme čtyři a Katie a já jsme bílí. Když jsme mluvili, zjistil jsem, že ona a David žijí ve stejné oblasti. Tato oblast je známá tím, že je, říkám, backwoods. Když uslyšíte jméno města, vaše první nebo druhá myšlenka je obecně rasistických bílých lidí v zemi. Poté zjistím, že David žil na chvíli v Texasu jako dítě, než se přestěhoval do této oblasti.\nJak mluvíme, dostáváme se k tématu brýlí (neptejte se mě jak). David říká, že má nosit brýle, ale ne. Katie se zeptá: „Nevěděla jsem, že Asiaté nosí brýle!“\n"To je docela široká zobecnění masivní skupiny lidí." Řekl jsem už podrážděný. Všimla si mého tónu a dostala defenzivní.\n"Ach, David je můj asijský kamarád!" Není to tak, Davide? “Řekla sladce a podívala se na něj. Mimochodem, setkali se asi před dvěma týdny. Také jsem se na něj podíval a pokusil se rozeznat jeho myšlenky. Krátce se odmlčel, než s ní souhlasil.\n"Mám velmi suchý smysl pro humor ..." řekla.\n"Rozdíl mezi suchým smyslem pro humor a -" začal jsem, ale David mě přerušil, možná vycítil, jak moje věta skončí.\n"Mnoho Asiatů nosí brýle." Asie zahrnuje mnoho různých zemí; Čína, Japonsko atd. Většinou vypadají jako já. “Řekl trpělivě.\n„No, podle mě jsi buď Číňan, Mexičan, černý nebo bílý.“ Odpovídá. Cítím, jak se moje tváře zahřívají.\n"Páni, opravdu jsi z" rasistického města "!" Předstírá, že se tento komentář neobtěžuje, ale ona a David a Andrea všichni vědí, že myslím, že je rasistická. Potom odpoví promyšleně: „To mi nezáleží…“\nKdyž jsem šel domů, začal jsem se hádat sám. Mluvil jsem pro něj jen blahosklonně? Možná byl s asijskými vtipy naprosto v pořádku a tady se mu snažím říct, jak se má cítit. Možná jsem si měl nechat ústa zavřená a nechat ji na pokoji.\nNa druhou stranu, co jiného udělá? Celý život byl obklopen bílými lidmi - z nichž mnozí pravděpodobně byli rasističtí. Představuji si, že si zvykl na lidi, kteří před sebou říkali rasistické věci jako „vtipy“. Představuji si, že by bylo vyčerpání je všechny zavolat, takže je pravděpodobně snazší jen přikývnout a usmívat se a dál.\nVelkou otázkou je: Kdy používá vaše privilegium na pomoc lidem na okraji společnosti a kdy jde o komplex bílých spasitelů? Jak zjistím, kdy mluvit a kdy mlčet?\nVím, že si myslela, že já, jako bílá běloch, si myslím, že její vtipy byly vtipné. Vím, že předpokládala, že se cítím stejně jako ona. Ale já ne a já ne.\nStále nevím, jestli jsem pomohl nebo ublížil této situaci a bude to na mě chvíli působit. Ale přinejmenším jsem ukázala třem ze svých spolupracovníků, že nejsem do rasistických vtipů a že to asi není skvělý nápad jim to říct kolem mě.\ngoogle fit vs samsung healthsnapdragon 800 vs 820Big L 'American Dream vs Tupac's I Ain't Mad at Cha?usd vs ukpFord F-150 vs Dodge Ram 1500?národní dluh vs celkový dluhpředvoj celkový akciový index index fondu vs 500iphone 7 vs iphone 7 plus náklady\nZobrazení zásobníku Flex Box (RN) Vs (iOS)AI Chip Duel: Apple A12 Bionic vs Huawei Kirin 980Maximalizace vs. optimalizaceGDPR vs. Blockchain: Thelessless War!Módní Vs. Obrázek tělaJak sledovat vaše srdce vs dataTeddy Roosevelt vs. Bigfoot„Naučte se jednou, psát kdekoli“ vs. „psát jednou, běžte kdekoli“ a proč jsem si vybral Nativescript přes ...


💃 Blackroll Ball 12cm zelená (4260346270697) | Ceny.Odpadneš.sk\nPorovnanie cien Kozmetika a zdravieZdravieMasážne prístroje...\tBlackroll Blackroll Ball 12cm zelená (4260346270697)\nBlackroll Ball 12cm zelená (4260346270697)\nMasážní míč o průměru 12 cm, barva zelená . Masážní míč pro uvolnění svalů. Bez zápachu, snadné čištění. Míček byl vyroben šetrně k životnímu prostředí a neobsahuje žádné chemické látky. Ideální míček pro přesnou a hlubokou masáž. Lze použít na stole, lehátku, zdi i kdekoliv jinde. Slouží pro uvolnění krků, ramen, šíje, ale i jiných částí lidského těla. Míček byl vyroben šetrně k životnímu prostředí a neobsahuje žádné chemické látky. Klíčové vlastn...\nBlackroll Ball 12cm zelená (4260346270697) - ponuka obchodu\nParametre produktu Blackroll Ball 12cm zelená (4260346270697)\nMasážní míč o průměru 12 cm, barva zelená . Masážní míč pro uvolnění svalů. Bez zápachu, snadné čištění. Míček byl vyroben šetrně k životnímu prostředí a neobsahuje žádné chemické látky. Ideální míček pro přesnou a hlubokou masáž. Lze použít na stole, lehátku, zdi i kdekoliv jinde. Slouží pro uvolnění krků, ramen, šíje, ale i jiných částí lidského těla. Míček byl vyroben šetrně k životnímu prostředí a neobsahuje žádné chemické látky. Klíčové vlastnostiBez zápachuSnadno se čistíEkologická výrobaVoděodolnýParametry a specifikace:Velikost:12 cmBarva:zelená


půst | Víra.cz, křesťanství\nNávrat k postu (kapitola z knihy) - Oslovující výběr z knihy Půst\nPostní aleluja (kniha) - Pravý půst volá k životu\nProč se postit? (kapitola z knihy) - Půst pomáhá splnit životní úkol\nPůst jako pomocník (článek) - Jako bych to slyšel: "No jo, pobožní se zase bičují, je tu půst. Církev nemůže snést ani špetku té lidské radosti. Já si ale chci užít." Myslíte, že to, co nám opravdu chybí, je "užít si", a radosti že máme nadbytek? Víme, že i Ježíš se postil. Ale proč? Chtěl snad upravit svou tělesnou váhu, vyzkoušet novou dietu, toužil mít pokoj od lidí, sebetrýznit se? Inu, patrně ne.\nSlůvka askeze se není třeba bát (kapitola z knihy) - Sebezapírání není cílem samo o sobě\nV postní době nejde jen o půst (článek) - Moje vzpomínky z dětství na postní dobu jsou pochmurné.\nDěláme vše špatně ?! Postní doba (článek) - Postní doba se nese slovy Ježíše Krista: "Obraťte se a věřte evangeliu!" (Mk 1,15) Co ale obrácení znamená? Jsou snad opakované výzvy k obrácení Boží hrozbou, že "vše děláme špatně" ?!\nJaký má půst smysl? (aktualita) - Rozhovor s P. Vojtěchem Kodetem O.Carm. pro Katolický týdeník (odkaz na vojtechkodet.cz)\nPůst (kniha) - Dává nám tělesně pocítit že jsme na cestě\nPůst? (kapitola z knihy) - Ztráta proměněná v zisk!\nVelký pátek (otázky a odpovědi) - Jaké jsou zvyky na Velký pátek? Ráda bych věděla, jak se tento den chovat. Staří lidé říkali, že se nesmí dělat se zemí, nesmí se tlouct kladivem, štípat dříví apod. Chtěla bych vědět, co může dělat člověk,\nJe ryba postní jídlo? (otázky a odpovědi) - Dobrý den, chtěla bych se jen zeptat proč nepovažujeme rybu za maso? Mám na mysli především v době postu. Například v pátek, nejíme maso, ale ryba je "povolená". Je to jedna z věcí, kterou jsem prostě převzala, ale až teď jsem se nad tím zamyslela a nemám odpověď. Díky předem (…)\nNevíte co si počít s postní dobou ? (článek) - "V čem pro nás může být smysl postní doby? Čím můžeme naplnit následujících čtyřicet dní? Život křesťana obsahuje tři základní vztahy: - vůči Bohu - vůči bližnímu - k sobě samému. A tyto vztahy potřebují ozdravění. To ale nezačne zřejmě tím, že si zarputile něco odřeknu a budu stále myslet na to, jak mi to chybí." (Z knihy Aleše Opatrného: Stůl slova). Záznam on-line rozhovoru. Jdi na rozhovor\nTaké nevíte co si počít s postní dobou ? (rozhovor) - "V čem pro nás může být smysl postní doby? Čím můžeme naplnit následujících čtyřicet dní? Život křesťana obsahuje tři základní vztahy: - vůči Bohu - vůči bližnímu - k sobě samému. A tyto vztahy potřebují ozdravění. To ale nezačne zřejmě tím, že si zarputile něco odřeknu a budu stále myslet na to, jak mi to chybí" (Z knihy Aleše Opatrného: Stůl slova). Online rozhovor proběhl 26. 2. 2004