Prosinec 2009 « Archiv | Vencíkův blog\nDen třetí: Pahtavuoma --> Mustakero\n29. prosince 2009 v 3:10 | Vencík | Léto ve Finsku (2009)\nTrasa: Pahtavuoma --> směr SZ - silnice --> směr S, SV - kopec Kovakero --> návrat zpět k silnici (celkem asi 5 km) --> směr SZ - po silnici k rozcestí u jezera Äkäsjärvi (cca 2 km) --> směr SV - po silnici podél Äkäsjärvi k rozcestí s hlavní silnicí spojující města Muonio a Kittilä (cca 4 km) --> svezení stopem přes Jerisranta až na parkoviště pod Keimiötunturi --> směr SV, S - Keimiöjärvi Päivätupa (3,5 km) --> směr V - rozcestí (1,5 km) --> směr S - Mustakero (cca 2 km)\nMapa - část první: Pahtavuoma až Rauhala\nRáno jsem se ve spacáku probudila zimou. Po zážitcích z uplynulého večera jsem se pořád ještě cítila tak trochu divně... Při pohledu z okna chatky jsem opět spatřila šedé nebe a už mě ani nepřekvapilo pozdější zjištění, že tam zase drobně prší :-/ Jak taky jinak, že? No jo... A tak jsem se po snídani zase i s batohem zabalila do své obří pláštěnky a vyrazila jsem z Pahtavuoma na svou další štreku...\n... V holínkách. Pohorky se mi bohužel ani do rána nepodařilo usušit, pořád zůstávaly naskrz mokré :( Chvilku jsem sice uvažovala nad tím, že jako budu tvrďák... ale nakonec jsem je radši jen přivázala za tkaničky na batoh tak, aby byly schované pod pláštěnkou, a nazula jsem své epesní holínky :-) Chůze v nich nebyla nikterak úžasná, ale moje nohy po předchozím dni sucho a teplo rozhodně uvítaly ;-)\nPokračovala jsem po téže trase, co mě večer přivedla do Pahtavuoma. Zanedlouho jsem se dostala k silnici - přemýšlím ale, jestli výraz "silnice" není příliš luxusní pro tohle (1)... :)) Jak hloupé bylo včera večer myslet si, že bych snad na téhle cestě mohla v nouzi největší někoho stopnout!! :) Naštěstí pro mě to nebylo třeba... Přešla jsem tuhle cestu na druhou stranu a podle značek v podobě malých oranžových trojúhelníčků na stromech jsem kráčela pořád dál. Z mapy jsem měla už od časného rána pečlivě nastudováno, že bych se měla přes vrcholky kopců Kovakero a Risulaki, následně po úbočí Kesälaki a Porttalaki a nakonec přes nějaké rašeliniště dostat do vesnice s názvem Rauhala. Nevypadalo to nijak složitě :-)\nNedaleko za silnicí, snad pár set metrů, jsem ale chtě nechtě musela na chvilku zastavit. Už jsem opravdu nutně potřebovala vodu. Předchozího večera jsem v tom svém spěchu k Pahtavuoma zrovna tohle tak trochu podcenila a v chatce jsem pak už byla skoro na suchu, neboť moje zásoba vody ještě z Kotamaja nemohla vydržet věčně... A tak jsem se už těšila, až přijdu konečně sem k potoku. Vlastně ani neznám jeho jméno. Snad opravdu žádné nemá, což je pro mě jako člověka pocházejícího z české kotliny tak nějak zvláštní, ale ať se dívám do té mapy jak chci, tak jediné, co se tam dá vyčíst, je to, že se vlévá do jezírka Laavijärvi. Voda byla průzračně čistá a chutnala tak výborně, že to bylo až k neuvěření :-) Naplnila jsem si dvě velké PET flašky a vzápětí jsem zase vykročila dál...\nPěšina se pozvolna začala zvedat do kopce. Vedla mě přímo na vrchol Kovakero. Stoupání to nebylo nikterak příkré, šlo se docela hezky a navíc se zrovna překvapivě umoudřilo počasí - déšť pozvolna ustal a dokonce i cáry mlh se na okamžik rozestoupily až tak, že jsem se mohla kochat hezkým výhledem na jezero Äkäsjärvi v údolí a dokonce i úplně malinký kousek modrého nebe se objevil (2)... :-) Převážnou část oblohy však i nadále pokrývala šedá mračna...\n... a nakonec se ukázalo, že moje radost z výhledu do dálky měla život vskutku jepičí :-/ Jen kratičký okamžik trvalo, než modř naděje opět pohltila nekompromisní šeď... a zanedlouho se i celé jezero Äkäsjärvi ztratilo v mlhách...\nZáhy jsem se ocitla na vrcholku Kovakero. V té době se zrovna až příliš hustá mlha rozlila všude kolem a já jsem viděla sotva na pár desítek metrů... To by samo o sobě zas tak moc nevadilo, jenže jsem zároveň nějakým nedopatřením ztratila i značky :-( Pěšina tam nahoře mezi kameny nebyla vůbec rozpoznatelná, značek nebylo moc... Kousek jsem se vrátila a ejhle - tady vidím značku!! Ale kudy to vede dál? Vzala jsem si příklad ze Sherlocka Holmese a pátrala jsem o stošest, jenže stejně jsem na to nepřišla... :-( Vím, že jsem mohla použít kompas a jít prostě jen správným směrem... Nebýt té mlhy, nejspíš bych to tak udělala. Ale v téhle situaci jsem docela váhala, jestli tím nebudu riskovat až moc... když existovala ještě druhá možnost: vykašlat se na to, sejít to zpátky k cestě a jít po ní. A s vědomím, že jsem starý smolař, a také se vzpomínkou na ten nešťastný včerejší večer, jsem se nakonec po dlouhém přemýšlení rozhodla pro tu jistější variantu - otočit se čelem vzad. Jo, přiznávám se, jsem srab ;-)\nCestou z Kovakero dolů jsem si ještě jednou všimla něčeho, co mě zaujalo už cestou nahoru - a tou dobou to taky ještě bylo mnohem líp vidět. Když pozorně prozkoumáte mapu, určitě v ní objevíte, že stezku vedoucí na Kovakero protíná taková jedna čerchovaná čára a dost nepochopitelně vede v rovných dlouhých úsecích skrz celou mapu. Podle vysvětlivek v mapě se jedná o "kunnanraja", v angličtině "communal boundry", takže by to měla být nějaká hranice mezi obcemi, jestli to dobře chápu... Zajímavé je, že když ji překračujete tady na Kovakero, poznáte to. Díváte-li se aspoň trošku na les kolem sebe, nemůžete přehlédnout takový strašně moc dlouhý průsek - při pohledu z Kovakero se zdá, že vede úplně rovně až někam do nekonečna... Zrovna v těchto končinách vypadá něco takového tak nějak zvláštně a nečekala bych to :-) Zajímalo by mě, mezi čím přesně je to hranice, proč probíhá zrovna takhle a jestli to tak opravdu pořád platí...\nOcitla jsem se zpátky na silnici. Zamířila jsem po ní směrem k jezeru Äkäsjärvi, kde mělo být nějaké rozcestí a odtud jsem pak měla pokračovat do prava. Zase se rozpršelo, takže jsem se znovu důkladně zachumlala do pláštěnky, hlavně aby ani kousek batohu nekoukal ven... Upřímně řečeno, byla to nuda :-) Jako fakt! Téměř rovná cesta, kolem z obou stran les, co vypadá pořád stejně... vykračuju si to v holínkách svým širokým vidláckým krokem (jak taky jinak v holínkách ;-) ) a při tom poslouchám kapky deště dopadající v pravidelném rytmu na kapucu pláštěnky. Ale na druhou stranu, jít teď po vrcholcích kopců a stejně nevidět kolem sebe vůbec nic, jen neprostupnou mlhu, a ještě se v ní nedejbože někde ztratit... stejně bych byla akorát tak naštvaná na tohle počasí :-/ A hlavně - možná bych tam cestou nepotkala soby, tak jako se mi to poštěstilo tady (3) :-) Jak se říká, všechno zlé je k něčemu dobré...\nJoo... a málem jsem se zapomněla zmínit o tom, že jsem na téhle cestě potkala auto!! :-)) Zázrak! Ráda bych věděla, jestli jich tam projede za den víc než právě tohle jedno... ;-) A opačným směrem zrovna.\nRozcestí. Po zběžném nahlédnutí do mapy se vydávám doprava - přesně tak, jak jsem měla v plánu už dřív. Cesta vede na dohled od jezera Äkäsjärvi a postupně míjím nějaká ta rašeliniště... Vlastně si co chvíli v duchu říkám, že to tam vypadá moc hezky :-) Jen kdyby pořád nepršelo, sakra!! :-/ Dokonce sem tam přidává tak, že už se nedá mluvit jen o drobném deštíku... ale zase nic tak strašného to není ;-)\nPo téhle cestě jsem ušla asi 4 km. Potkala jsem jedno auto v opačném směru a pošťáka tam a zpět... Napadlo mě, že naše vesnice Velký Rybník se svými plus mínus 170 obyvateli by možná v Laponsku znamenala menší město ;-) A ten provoz tam!! :D\nKonečně jsem se dopachtila k hlavní silnici, co skutečně tak vypadala (4). Zdálo se, že déšť trochu ustává... Ale i tak jsem zamířila k autobusové zastávce, kde jsem aspoň mohla položit batoh do sucha a vyhrabat v něm nějaké jídlo a hlavně vodu. Přemýšlela jsem, co dál... a rozhodla jsem se, že zkusím někoho stopnout, svézt se aspoň do Rauhala a ušetřit tím pár kilometrů chůze. A světe div se, zastavilo mi hned druhé auto! :-) Takoví starší lidé, pán a paní, a prý že mě můžou svézt do Rauhala... ale zeptali se, kam mám vlastně namířeno. Když jsem jim řekla, že chci jít ke Keimiöjärvi, domluvili se mezi sebou, že ten kousek navíc - asi tak 4 km jen tam (!) - je nezabije a že mě teda svezou až tam :-) A tak se stalo, že jsem za chvilku vystupovala přímo na malém parkovišti pod Kemiötunturi, u začátku cesty ke Kemiöjärvi a tamější "päivätupě". A ještě jsem málem na rozloučenou dostala krabičku sirek :-) Nemít s sebou tři krabičky vlastních...\nMapa - část druhá: Rauhala až Mustakero\nNa jedné z informačních cedulí na parkovišti jsem si vyfotila tenhle text, co si asi nikdy v tomto jazyce nepřeložím, ale připadalo mi to zajímavé, tak se chci podělit ;-) Tohle vyprávění (5) je v sámštině (laponštině) a obrázek vlevo nahoře je vlajka Sámů... (Nějaké bližší info o Sámech je samozřejmě k nalezení na Wikipedii.)\nCestou ke Keimiöjärvi konečně přestalo pršet, bylo se na co dívat a taky počet zbývajících kilometrů se už povážlivě zmenšoval... a tak se mi zase po delší době vrátil úsměv na rty :-) Nejen cesta k němu, ale hlavně samotné jezero Keimiöjärvi, to bylo úplně nádherné místo!! S radostí a nadšením jsem fotila tamější podzimní "panorámata" a nemohla jsem se vynadívat na ty žluté břízky tam :-)\nNa chvíli jsem se zastavila ve stejnojmenné "päivätupě" - tedy Keimiöjärvi. K Mustakero mi zbývaly nějaké 3 km, takže nebylo kam spěchat... O tzv. päivätupách jsem měla takové tušení, že tam není místo ke spaní, ale zrovna tady by se spát dalo. Podle tamějšího deníku se zdá, že je tohle místo dost navštěvované výletníky :-) Není divu. Je docela blízko od cesty a také od míst, kde se dá trávit dovolená... Uvnitř chatky byl trochu nepořádek, ale zase nic, co by se nedalo přežít ;-)\nPosledních pár kilometrů k Mustakero po téhle přestávce uběhlo rychle a tak se mi zanedlouho naskytl tenhle milý pohled:\nUvnitř této chatky to sice nevypadalo tak hezky jako v Pahtavuoma, ale bylo to takové příjemné místo a moje vzpomínky jsou taktéž veskrze pozitivní :-) Do rána se mi podařilo usušit svoje mokré pohorky i nechutně zpocené holínky - je teda pravda, že jsem si v tom domku připadala skoro jako v sauně, ale svůj účel to vedro splnilo ;-) A ještě teď si vzpomínám na ten trošku rašeliništní potok a hnědou, velmi "zajímavě" chutnající vodu z něj :))\nDen druhý: Kotamaja --> Pahtavuoma\n26. prosince 2009 v 0:41 | Vencík | Léto ve Finsku (2009)\nTrasa: Kotamaja --> směr SZ - rozcestí poblíž Kutujärven niittypirtti (3,4 km) --> směr Z, JZ - rozcestí nad řekou Äkäsjoki (0,9 km) --> směr SZ a pak (poslední 1/4) SV - Peurakaltio (na mapě bez názvu, za silnicí; 5 km) --> směr S - přes Äkäskero ke křižovatce cest uprostřed ničeho (5,7 km) --> směr SV - Pahtavuoma (cca 5,5 km)\nCELKEM: 20,5 km\nMapa - část první: Kotamaja až Äkäskero (kopec)\nProbudila jsem se do nového dne a už při povalování se ve spacáku jsem se těšila na to, co přijde, na další zajímavá místa, jimiž budu procházet, a lidi, které během své cesty potkám. Moje prvotní nadšení trochu opadlo záhy poté, co jsem otevřela dveře koty a podívala se ven - počasí se od včerejška nezlepšilo a kapky deště i nadále neúnavně smáčely zem...\nRáno jsme si ještě stihli se spolunocležníky popovídat o tom, odkud jsme vlastně přišli a kam se chystáme dál. Po několika větách jsem byla odhalena, že nejsem Finka, a tak jsem ještě musela povyprávět o tom, z jaké země jsem, co dělám ve Finsku a jak je možné, že mluvím trochu finsky :)) Naše putování se bohužel ubíralo různými směry. Postupně jsme se rozloučili a vyrazili jsme svou cestou...\nOpustila jsem hezké místo zvané Kotamaja (ještě teď mě mrzí, že jsem si to tam po ránu zapomněla vyfotit) a vydala jsem se směrem k Äkäsmylly. (Pozn.: Nakonec se moje kroky ubíraly jinudy, ale k tomu se dostanu...) Cesta vedla celou dobu lesem, téměř po rovině, kopečků nebylo mnoho a byly jen malé. Rostlo tam hodně borůvčí a celkově tahle pěšina procházela docela vlhkými místy a tak jsem si najednou po pár kilometrech uvědomila, že mám v botách jaro a při každém kroku mi čvachtají na nohách!! Perkele! Není to veselé zjištění, to mi věřte. A zvláště hned po ránu to teda vůbec nepotěší...\nCesta se rozmanitě klikatila mezi stromy, byl to takový monotónní pohled a vůbec jsem nedokázala odhadovat ušlou vzdálenost... Po nějaké době to už začínala být trochu nuda. Kdesi uprostřed lesa, několik kilometrů od Kotamaja a už nad řekou Äkäsjoki, jsem náhle spatřila čtyři osoby v řadě za sebou, s několikametrovými rozestupy. První dva lidi jsem jen pozdravila a míjela jsem je, ale pak mi to nedalo a rozhodla jsem se, že se pro jistotu zeptám na cestu - jestli jdu opravdu správným směrem k Äkäsmylly.\nTeď bych si nejradši trochu upravila tenhle příběh..;-) A nebo to napíšu takhle: Většina bab samozřejmě umí dobře zacházet s mapou, ale výjimky se najdou a právě takové dvě paní jsem potkala zrovna tady...\nZeptala jsem se jich, jestli jdu správně do Äkäsmylly. Nakoukly do mapy... A dozvěděla jsem se něco jako: "Ne, jdeš opačným směrem! Dívej... my jsme vyšli tady od silnice a teď jsme přibližně tady..." atd. A já jsem si říkala, že je to nějaké divné! Ukazovala jsem jim, kde se nachází Kotamaja, kudy jsem procházela a kam mám namířeno... Znejistěly. Zavolaly dopředu na ty dva chlápky před sebou. Ti došli a naštěstí pro mě jsme se nad mapou shodli v tom, že já jdu správně - a oni taky, protože ty ženské vlastně ani netušily, kam přesně jdou ;-)\nJak jsem se blížila k silnici a Peurakaltio, potkala jsem ještě nějaké dvě paní se psem. Bylo milé zase sem tam vídat lidi :-)\nSilnice! První od Äkäslompolo. Žádná magistrála, jen úzká asfaltka... a za ní Peurakaltio: několik menších dřevěných budov a travnatá plocha, kde se dalo zaparkovat auto. Očividně tohle místo slouží jako výchozí bod pro výletníky. A velkou měrou k tomu jistě přispívá tamější útulná kavárnička :-) To místo má své nezapomenutelné kouzlo. Pro mě to byl skoro zázrak, alespoň na chvilku vysvobození od deště a batohu na zádech... Voňavé kafe a úžasně chutnající borůvkový koláč :-) A přívětivý starší pán, co zná okolní přírodu, turistické stezky, "autiotupy" (chatky k přespání) a další důležité věci a ochotně poradí, když je třeba...\nZatímco cestou ke kavárně jsem si byla stoprocentně jistá, že odtud půjdu směrem Äkäsmylly - Olos - Pallas, tak po rozhovoru s tímto dědou jsem se nakonec rozhodla úplně jinak. Přesvědčil mě totiž, že cesta přes Äkäskero do Pallas je mnohem zajímavější, vede v kopcích a místy odtud bývá moc hezký výhled do krajiny. I když se na to teď dívám zpátky, tak mu musím dát za pravdu v tom, že tahle cesta byla určitě lepší než dalších x kilometrů lesem skrz podmáčené úseky.\nRozloučila jsem se v kavárně a po tom příjemném odpočinku a načerpání nových sil jsem takovým docela lehkým krokem zamířila po prknech přes takové menší rašeliniště k pěšině stoupající na Äkäskero. Možná to teď vyzní trochu divně, ale já jsem se už opravdu těšila, až budu moct jít zase do kopce :-) Ne, tentokrát to nebylo žádné Pirunkuru, ale docela pohodové stoupání. Jen vidět nebylo směrem dolů z kopce vůbec nic, ze všech stran mě obklopovala hustá mlha, drobně pršelo a já jsem mohla jen podle mapy a s patřičnou dávkou fantazie odhadovat, co všechno bych bývala mohla vidět - jezera, rašeliniště, lesy, kopce... Prostě nic :-( Jen špetka smutku a zklamání na duši...\nBěhem stoupání na Äkäskero jsem z opačného směru potkala dva chlápky, taktéž s velkými bágly na zádech. Zastavili jsme se, abychom se navzájem informovali o tom, co nás po cestě čeká. Samozřejmě jsem jim doporučila návštěvu kavárny pod kopcem a zmínila jsem se o Kotamaja jako o hezkém místě ke spaní :-) A potěšilo mě, že to je prý Pahtavuoma taky. Dozvěděla jsem se, že jsem úplně první (!) člověk, kterého potkali cestou z Pallas!!!\nPo vyškrábání se na Äkäskero jsem chvíli kráčela po rovince tam nahoře. Z obou stran podél klikaté pěšiny zářily svou sytou červení lístky rostliny zvané medvědice alpská (Arctostaphylos alpinus; riekonmarja).\nO nádherném výhledu kamsi do vzdálenějších končin jsem si i nadále mohla nechat jen zdát, ale pozvolna se dalo skrz mlhu alespoň o trochu lépe rozeznat, co mě bude čekat během dalších stovek metrů: pěšina se najednou začala svažovat někam dolů a zároveň se přede mnou čím dál tím zřetelněji rýsoval nějaký menší kopec - podle mapy nebylo těžké zjistit, že jeho jméno je Mustakero a opravdu jej zanedlouho pošimrám podrážkami svých pohorek...\nNetrvalo dlouho a ocitla jsem se pod Äkäskero - a tohle místo v údolí mezi dvěma kopci (Äkäskero a Mustakero) vypadalo tak srandovně, až jsem se tomu musela smát :-) Křižovatka cest z prken uprostřed ničeho...\n... a nikde ani živáčka.\nDívám se do mapy a říkám si asi tohle: "jo, v pohodě, z Mustakero to k Pahtavuoma už není moc daleko, to dám... za chvilku jsem pod střechou" :-) Jenže zdání klame a v tenhle okamžik jsem si nejspíš tak úplně neuvědomila, že mě vlastně ještě čeká skoro stejně dlouhý úsek cesty jako byl od kavárny až sem...\nMapa - část druhá: Äkäskero až Pahtavuoma\nA tak valím s velkým nadšením a snovou vidinou baráčku na vrchol Mustakero a vzápětí zas z kopce dolů... Pečlivě si všímám malých oranžových trojúhelníčků na stromech. Cestou od Mustakero, v monotónně vyhlížejícím lese, jsou tyto značky najednou strašně moc důležité, neboť pěšina zde není až tak dobře patrná jako předtím na Äkäskero a představa, že by se člověk ztratil právě tady, je dost hrozivá... Marně se snažím objevit v mapě nějaký orientační bod, podle něhož by se dalo určit, kde se právě teď asi tak nacházím. A tak mi bohužel mi nezbývá nic jiného než spoléhat na svůj vlastní odhad a nutno přiznat, že v neznámém lese rozeznávám vzdálenosti hodně špatně...\nMoje prvotní nadšení postupem času vyprchalo a čím dál tím víc jsem vnímala to všechno: čvachtající vodu v botách, mokré kalhoty od země až nad kolena, zpocené oblečení pod pláštěnkou - začíná mi být zima... těžký batoh na zádech, co tlačí na ramenou, a tak ho neustále nějak popondavám, ale stejně to nepomáhá... začínám mít hlad, ale nemám kde zastavit, žádný přístřešek tady není a neustále poprchává a tak spíš spěchám než abych chtěla kdekoliv ztrácet čas a ještě víc moknout... už cítím únavu v každičkém kroku a zároveň trochu strach, že třeba někde zabloudím a do Pahtavuoma se nedostanu před setměním...\nA pořád jdu lesem. Dál a dál, protože musím a jiná možnost není! Za jakoukoliv zatáčkou už očekávám nějakou chatu a tím, jak moc ji chci spatřit, ji opravdu vídám v dálce - jenže pak zjistím, že se pletu a že tam ve skutečnosti stojí jen nějaké další stromy... Čím rychleji střídám své kroky, tím více se mi zdá, že skoro jen přešlapuju na místě :-( Sakra! Spěchám, ale víc už to nejde. Vím to... Přicházím k nějakému rašeliništi. Rozprostírá se docela daleko vpravo i vlevo, přičemž prkna mě vedou napříč přes něj... Rozhlížím se kolem. Podle mapy by se právě někde za rašeliništěm měla nacházet Pahtavuoma a zdá se, že tohle místo tomu docela odpovídá. Ale já žádnou chatku nevidím. Kdybych teď mohla běžet, udělám to - ale s tím batohem se to nedá. Tak aspoň jdu jak nejrychleji jsem ještě schopná... Znovu začíná les! Kde to jsem? Jak daleko ještě budu muset jít?!?! To se mi snad zdá! Pokračuju v cestě lesem... Pořád se nedočkavě dívám před sebe. A najednou... :-)\nNádherný, jen stěží popsatelný pocit vykouzlil na mé unavené tváři úsměv od ucha k uchu :-) Moc se mi v tom okamžiku ulevilo. Už jen pár metrů a budu tam! Jupííí!!!\nPahtavuoma, to jsou dvě malé chatky, kadibudka a přístřešek na dřevo. Zamířila jsem k té na pohled hezčí "tupě":\nZvenku vypadala nějak malá, ale jakmile jsem otevřela dveře a vstoupila jsem dovnitř, překvapilo mě, jak velký prostor tahle dřevěná stavba skýtá... Přemýšlela jsem, co dřív - převlíct si mokré oblečení, zatopit v domku nebo vybalit jídlo? Byla mi zima, a tak představa plápolajícího ohně v rohu místnosti zvítězila nad vším ostatním... Dříví uvnitř chatky bylo naštípané na docela velké kusy, takže nejdřív jsem šla ven nasekat si pár drobnějších štěpinek na podpal. V botách nažmach a v provlhlém oblečení mi začínala být už celkem slušná kosa a trošku mi cvakaly zuby... Ale v pohodě, stačí přece jen pár dřívek a za chvilku mi bude příjemně teplo :-)\nSekyrka Fiskars měla až moc dlouhé topůrko a byla příšerně tupá!! ;-) Tak tupá, že svým obvyklým způsobem (no jasně, nedržela jsem sekyrku v ruce poprvé, že) jsem neměla šanci, a zároveň to křivé polínko mi zrovna na špalku ne a ne stát a tak jsem se rozhodla, že si jej levou rukou opatrně přidržím... A pokračování není těžké uhádnout. Jo, vyšlo to na první pokus :-/\nRuce chvějící se zimou, polínko, lesklé "ostří" sekyrky... malý nápřah, neustálé soustředění se na ten kus dřeva na špalku... Vedle! Ucítila jsem jen takové štrejchnutí o svou levou ruku - kotník za ukazováčkem. Úplně jako první mě napadlo: to nic nebude, jen škrábnutí. Jenže hned vzápětí mi došlo, že tak úplně v pohodě to teda není :-/ Sakra, to ne!! Tupá bolest, krev... Co teď?!\n"Vencíne, ty vole, dělej, sekej, musíš to udělat, v chatce je zima!! Kašli na krev, to vyřešíš pak... Sekej!!"\nSnažím se, dávám si pozor a najednou to docela jde... S každým prudším pohybem se mi krev rozstříkává po ruce... No fuj :-/ Konečně mám pár štěpinek. Běžím do chaty a svým vystrašeným zrakem upřeně sleduju krvácející ruku... A chrlím ze sebe spršku sprostých slov :-( Sakra, tohle je průšvih, zlej sen... To se nemělo stát!! Co budu dělat?!\nPokládám dříví na kraj "postele" (místo ke spaní vypadá takhle), vrhám se ke svému batohu a rozepínám jeho vrchní kapsu. Mezi spoustou v tuto chvíli nepotřebných věcí zběsile pátrám po náplasti... Pravou rukou šmátrám, hrabu... nemůžu najít, stresuju. Strnulá tvář, svíravý pocit v žaludku, třesoucí se ruce... Příšerný strach! Cítím vlastní tep. Snažím se sama sebe uklidňovat mluvením: "Vencíne, v klidu, to zvládneš, hledej..." Jenže pak zase: "Ty vole, dělej, hledej!! Někde to tam musí být, do řiti!!" Vyhazuju z kapsy batohu věci... Už jich je slušná hromádka. Mám to! Konečně! Vyklepávám z krabičky náplastí jednu a okamžitě ji připlácávám polštářkem na kotník své levé ruky... Vsákne se do ní trocha krve, ale není to moc znát... Tenký pramínek teče dál. Vytahuju kapesník a otírám krev kolem náplasti, vyndavám z krabičky nový kousek - bleskurychle vyměňuju náplasti. A další náplast ještě navrch... Rozřezávám nožem kapesník a snažím se ho zavázat na ruku - moc malý :-/ Rozhlížím se kolem... Tričko! Beru nůž a odpižlávám rukáv. Jo, to by snad mohlo stačit :-) Cárem látky si obvazuju ruku a snažím se to nějak utáhnout... A je to :-)\nTrošičku mě to uklidnilo, ale nikterak moc. Zastaví se to?! S obavami se co chvilku dívám na hadr, jestli neprotéká krev skrz... Na stěně si všímám listu papíru s nápisem "hätänumero" a telefonním číslem - tam můžu volat, když bude nejhůř. Jak jsem vlastně daleko od nějaké cesty? Nahlížím do mapy... Naštěstí docela blízko vede cesta, ne více než kilometr odtud. Snažím se to nějak rozumně promyslet - jak jen se v takové situaci vůbec dá uvažovat nějak rozumně ;-) Co mi zbývá? Buď se to zastaví nebo ne... Když jo, tak budu úplně nejvíc šťastnej člověk, když ne, tak můžu telefonovat o pomoc nebo běžet k silnici a snažit se něco stopnout... Ale jezdí tam vůbec něco?? Těžko říct v těchto pustých končinách :-/ A taky, venku se co nevidět setmí. Přestane to krvácet nebo to potřebuje zašít? Beru do ruky mobil a projíždím seznam uložených čísel. Komu mám napsat...? Jo, už vím :-) Odesílám zprávu třem lidem a doufám... Napjaté očekávání.\nMezitím se snažím rozdělat oheň. Ve věcech, co jsem předtím vyházela z batohu, si všímám nenápadné krabičky s nápisem SYTYTYSPALA (tady je fotka). Beru si z hraničky (!) pár dřev a jen jeden jediný kousek "sytytyspala" stačí k tomu, aby se to rozhořelo. Přikládám postupně ještě pár polínek a s radostí sleduju poskakující plameny. Jdu si sednout na postel a... Já pako! To snad ani není možné!!! Na okraji postele jsem v ten okamžik spatřila malou hromádku štěpinek... Jasně, nakonec jsem je vůbec nepoužila. Nebyly potřeba. Vlastně jsem se nemusela té sekyrky ani dotknout, bylo to úplně zbytečné! Pro nic za nic mi teď teče z ruky krev :-(\nTa rána po sekyrce nebyla nikterak obrovská - na délku ani ne centimetr, do hloubky taky nic hrozného, protože ostří se naštěstí zastavilo o kost a hlavně jsem se do té sekyrky neopřela plnou silou. Ale ten strach a nejistota tam kdesi na okraji rašeliniště, daleko od lidí - nic moc pocit :-/ Od svých přátel na telefonu - a to doslova :-) - jsem se ke své velké radosti dozvěděla, že je to malá ranka a krev by se časem měla zastavit. Za tyhle pozitivní zprávy jsem byla opravdu strašně moc vděčná :-)\nV potemnělé místnosti se zvolna rozlévalo příjemné teplo od ohniště. Na jeho okraji jsem si sušila pohorky, na šňůře nad ním nějaké to oblečení poté, co jsem se převlékla do suchého. Povečeřela jsem svůj již tradiční chleba s něčím... Ale moc idylické to nebylo, neboť levá ruka pořád tak divně pobolívala a můj vnitřní neklid nezmizel.\nA aby té smůly nebylo málo, najednou cítím nějaký smrad... No jasně, moje boty!! Spěchám k nim. Jsou pekelně horké, kovové cvočky pálí do rukou... Jazyk jedné z bot už stihnul zeshora trochu ohořet. Na několika místech vytéká lepidlo. No jo... Odtahuju je kousek dál od ohně, ale zase ne moc, protože schnout musí.\nJdu spát, zalézám do spacáku. Ale stejně zůstávám vzhůru, spánek nepřichází... Ta noc byla dlouhá, moc dlouhá.\nPahtavuoma. Nezaujatým pohledem si pod tímto názvem okamžitě představím jedno takové moc hezké místo. Úžasné, romantické, nezapomenutelné... :-) To, že na něj já nikdy nezapomenu, je ale způsobeno hlavně něčím jiným a můžu si za to sama. A taky jsem asi takový věčný smolař... ;-)\nMůj velký dík patří zdravotnicím Lucce Z., Martině Ť. a Bohúšovi - MOC DĚKUJU, máte to u mě!! :-)\nA ještě jedna poznámka na závěr, pro bližší představu o Laponsku a Pallas- Yllästunturi kansallispuisto... Během prvních dvou dnů svého putování jsem urazila celkem 34 a půl kilometru (14 + 20,5 km). A teď si můžete tipnout: kolik cest (pro auta) jsem během toho přešla? Odpověď zní: jednu - druhý den, poblíž kavárny Peurakaltio.\nDen první: Luontokeskus Kellokas --> Kotamaja\n5. prosince 2009 v 18:58 | Vencík | Léto ve Finsku (2009)\nTrasa: Luontokeskus Kellokas --> směr JV - Varkaankuru (1,8 km) --> směr V - po severním úpatí Keskinen laki k rozcestí (1,9 km) --> směr S, SZ - Keidas, Kesänkijärvi (2,8 km) --> směr S, SZ - přes strmý svah (Pirunkuru) na Kesänki, odtud kolem Tahkokuru k rozcestí (2,3 km) --> směr S - Hangaskuru (1,9 km) --> směr S - Kotamaja (3,3 km)\nCELKEM: 14 km\nMapa: Luontokeskus Kellokas až Kotamaja\nV Äkäslompolo se nachází docela hodně hotelů a chatek pro turisty. Ti odtud podnikají různé výlety do blízkého i vzdálenějšího okolí, a tak zde bývá kupodivu docela rušno. Cestou od Kellokas k Varkaankuru jsem potkala spoustu lidí - míjeli jsme se v opačném směru nebo mě také občas předcházeli, protože můj náklad na zádech znamenal ve srovnání s jejich malými batůžky, obsahujícími kromě svačiny nejspíš jen něco málo věcí, určitou nevýhodu. Pro zvídavé turisty je v této od civilizace nepříliš vzdálené části národního parku rozmístěno mnoho rozmanitých informačních cedulí a cedulek, povětšinou s nějakým názorným obrázkem a krátkým vysvětlujícím textem. Většinou mi to nedalo a aspoň na chvilku jsem se u nich zastavila, někdy jsem se snažila trošku si přeložit i příslušný text, abych se dozvěděla něco o rostlinách, ptácích, lišejníkách, stromech, houbách a dalších přírodních zajímavostech souvisejících s těmito končinami...\nSamotné Varkaankuru je takovým hojně navštěvovaným místem na křižovatce cest - výletníci si sem přichází na chvilku odpočinout, posedět, popovídat si, opéct si buřta... Za nepříznivého počasí je zdejší přístřeší určitě moc příjemné, pokud se tam ale člověk vejde ;-) Opravdu, lidí tam bylo nepočítaně... Ale své malé místečko k sezení jsem si venku na lavičce našla, a tak i na nějaký ten toustový chleba s marmeládou došlo :-)\nOd Varkaankuru jsem dále pokračovala směrem na východ, po severním úpatí kopce (tunturi) s názvem Keskinen laki. Turistů najednou zřetelně ubylo, ale pořád jsem čas od času někoho potkávala a bylo to docela milé. V jeden okamžik jsem za takové setkání byla obzvlášť ráda. Postupně se totiž dosavadní vcelku neškodné mrholení začalo měnit v drobný déšť. Potřebovala jsem na sebe nasoukat pláštěnku a to se mi i nějak podařilo, jenže jsem si nebyla úplně jistá tím, jestli je pod ní dobře schovaný i batoh... Naštěstí dvě paní procházející právě kolem mi pomohly tuhle záležitost vyřešit a tak jsem aspoň mohla spoléhat na to, že moje věci zůstanou suché. Pod pláštěnkou bylo sice vedro, ale pořád lepší než jít bez ní... Deštěm zvlhlá prkna (1, 2) docela klouzala a tak jsem si musela dávat pozor, abych z nich nezahučela mezi šutry...\nO kousek dál, v místech, kde už se zase začaly trochu víc objevovat stromy, jsem najednou spatřila skupinku lidí, jak se jen tak tiše dívají kamsi směrem do kopce, někteří s kamerou nebo s foťákem v ruce... A vzápětí začali právě odtud přicházet sobi, celé stádo. Jen o pár desítek metrů míjeli lidi, překračovali cestičku z prken a pomalu zase mizeli mezi stromy... Spěchala jsem tam, abych je viděla zblízka. Štěstí tentokráte stálo při mně a tak jsem si pár sobích opozdilců stihla ještě dobře prohlédnout. Měla jsem z nich takovou radost, že jsem se jen tak mlčky dívala, s úsměvem od ucha k uchu a očima rozzářenýma jak vánoční stromeček :-) I na foťák jsem v tu chvíli úplně zapomněla a tak se teď bohužel nemůžu o tenhle zážitek podělit, i když bych moc ráda...\nKřižovatka cest s rozcestníkem. Na šipkách jsem hledala nápis Kotamaja, neboť právě tam jsem měla v plánu nocovat. A už to vidím: KOTAMAJA 14. Cože?! A sakra, 14 km!! Jak je tohle možné?! Opravdu jsem nečekala, že by to mohlo být pořád ještě takhle daleko... (Ve skutečnosti pak mnou zvolená cesta byla o něco kratší...) Polohlasně jsem zamumlala pár sprostých slov, ale stejně mi to nebylo nic platné :-/ Docela mě to číslo vyděsilo, a tak jsem následujících pár kilometrů valila kupředu jak ďas. Jen na chvilku jsem zřetelně zpomalila krok - to když jsem si všimla, že mezi stromy kousek přede mnou se pase několik sobů, a chtěla jsem si je vyfotit, což se mi stejně ale nakonec nepodařilo... Moje rychlé kroky směřovaly k jezeru Kesänkijärvi. Na jeho břehu stojí malá kavárnička (nebo něco na ten způsob) s názvem Keidas, ale bohužel jsem dorazila až po zavíračce...\nKdyž takhle zpětně vzpomínám na to své putování, tak teď už vím, že Kesänkijärvi patří bezesporu k nejhezčím místům, co jsem v Laponsku navštívila. Ale tenkrát, když jsem tak stála na jeho břehu a dívala jsem se na Kesänki tyčící se přede mnou (3) jako nějaký obr, s vědomím, že právě tam povedou mé kroky, nebylo mi úplně veselo na duši :)) Ten příšerně strmý svah, jímž vede přímo vzhůru cesta směrem k vrcholu Kesänki, má na mapě jméno Pirunkuru a nevím přesně, co to znamená - snad "Čertův kaňon"? Každopádně, čert (piru) se v názvu vyskytuje a vůbec to není od věci, neboť ten krpál je opravdu pekelný!! :-) Už při samotném pohledu do mapy vzbuzuje Pirunkuru patřičný respekt. Vrstevnice jsou tam totiž tak husté, že místy splývají... Tahle zkratka ale ušetří tři kilometry chůze a já jsem opravdu neměla času nazbyt.\nPirunkuru, to už je výzva :-) To stoupání je dost drsné a když už se zdá, že by to mohlo skončit, objeví se před vámi tohle... Ale ta scenérie otevírající se pozvolna v hloubce pode mnou byla tak úžasná, že i kdybych se snad v budoucnu ještě někdy ocitla na cestě do Kotamaja, neváhala bych znovu přejít Kesänki, abych si mohla vychutnat ten neuvěřitelný pohled shora na jezero Kesänkijärvi :-)\nO to větší zklamání na mě ale čekalo nahoře. Ne, Kesänki za to nemůže! To ta mlha... Kvůli ní jsem neviděla skoro nic :(\nCesta zvolna klesala severozápadním směrem, k místu zvanému Tahkokuru, což je přístřešek pro turisty k odpočinku, rozdělání ohně a opékání buřtů :-) Tohle místo jsem ale jen míjela. Za prvé proto, že jsem před sebou měla ještě více než 5 km, ale také proto, že tam zrovna pobývala nějaká větší skupinka lidí. Cesta vedla lesem mezi borůvčím a šlo by se tudy hezky, ale Pirunkuru v nohách bylo znát... Blížila jsem se k Hangaskuru. Už z daleka bylo jasně rozpoznatelné za rašeliništěm a bylo to takové na pohled docela hezké místo :-)\nPoslední tři kilometry zbývaly do Kotamaja. Déšť neustával, spíše naopak - už to nebyly jen drobné kapky, ale větší a větší... Už od Tahkokuru jsem nepotkala živáčka. A co bych za nějakou lidskou bytost dala právě teď! Přestože nebylo kam odbočit z cesty, začínala jsem čím dál tím víc pochybovat o tom, jestli jdu správným směrem. Šla jsem po nějaké pěšině, co vypadala pořád stejně a připadalo mi, že to trvá už strašně moc dlouho a pořád nevidím nic, čemu by se dalo říkat Kotamaja, jen les všude kolem... Podívala jsem se u Hangaskuru správně na ten rozcestník?!\nKonečně! Les byl pozvolna vystřídán rašeliništěm a za ním na okraji lesa jsem spatřila místo pojmenované Kotamaja. Stála tam větší dřevěná budova s nápisem Metsähallitus (Metsähallitus mimo jiné spravuje národní parky ve Finsku). Slouží pravděpodobně jako kavárna a informační centrum, ale pouze v zimě. Vpravo od ní se tyčila "kota". Stavba tvarem připomínající indiánské týpí, s komínem ve špičce. Byla jsem šťastná jak blecha :-) Už jsem nemusela jít dál. Záhy jsem se seznámila se svými náhodnými spolubydlícími. Bylo jich pět - dvě starší paní a tři chlapi, všichni Finové. Zbylo na mě právě poslední volné místo na lavici podél stěn koty. Nad lavicemi se dalo na hřebíky pověsit mokré oblečení, boty jsem nechala schnout poblíž ohniště uprostřed koty. Venku bylo možné získat u pumpy vodu a taktéž dvě kadibudky byly k dispozici. Tohle místo bylo překvapivě útulné a moc se mi tam líbilo :-)\nÚnava se začala zvolna vytrácet, hlad se mi úspěšně podařilo zahnat chlebem, nohy už mě nezábly v mokrých botách... Najednou mi bylo vlastně fajn :-) Ještě jsem krátce nahlédla do mapy, co že mě to zítra čeká, zachumlala jsem se do spacáku, popřála jsem "hyvää yötä" a spokojeně jsem se odebrala do říše snů...\nVencíkovo putování národním parkem Pallas-Yllästunturi\n5. prosince 2009 v 0:15 | Vencík | Léto ve Finsku (2009)\nPo dvou měsících strávených na jihu Finska v polích jsem se začátkem září vydala na cestu daleko na sever, do národního parku Pallas-Yllästunturi. Nachází se v Laponsku, nějakých 200 km za severním polárním kruhem (viz mapa na stránkách www.luontoon.fi a informace v angličtině tamtéž...).\nDne 4. září krátce po poledni jsem se rozloučila v Jokikausta a odjela jsem do Pieksämäki, kde jsem se setkala se starými známými. Následujícího dne jsem v pozdním odpoledni nasedla do vlaku směr Tampere a na tamějším nádraží jsem pak přestoupila do nočního vlaku Helsinki - Kolari. V neděli (6.9.) ráno jsem se probudila už v Laponsku :-) V Kolari mi hned navazoval autobus do Äkäslompolo, ale musela jsem se zeptat řidiče, neboť v tu dobu tam stály dva a každý jel jinam...\nZ okna autobusu jsem nadšeně sledovala míhající se kopcovitou krajinu, lehce již požloutlé břízky, úzce kuželovité koruny smrků... Možná už tehdy jsem to droboučké mrholení měla brát jako takové špatné znamení pro nadcházející dny...\nTen autobus byl trochu zvláštní. Zastavoval totiž na každém rohu a často tím způsobem, že někam dojel, aby vysadil pár lidí a někoho třeba zase nabral, pak se tam otočil, kousek se vracel po stejné trase a zase odbočil někam jinam... A já jsem sice věděla, že jedu do Äkäslompolo, ale jen opravdu matně jsem tušila, jak to tam má vypadat a kde tam mám jako vystupovat!! A tak jsem nakonec jen tak nějak náhodně vystoupila kdesi u hotelu... Jo, Äkäslompolo to naštěstí bylo ;-)\nJenže co dál? Kam odtud jít? Tou dobou jsem totiž ještě neměla mapu. Mohla jsem si ji koupit v místě zvaném Luontokeskus Kellokas (informační centrum), přesně tak jsem to měla v plánu... Jenže jak najít Kellokas?! Po několika pokusech se mi konečně podařilo doptat se, kudy že vede ta správná cesta...\nAsi dva kilometry po asfaltce do kopce. Trochu mrholilo. Na zádech velký batoh, nacpaný věcmi možná až moc ;-) S funěním si to šlapu po krajnici a kochám se okolím... Přemýšlím o tom, jaké to asi bude... Jak to zvládnu? Mám s sebou všechno potřebné? Neztratím se někde? Nesežere mě vlk?! :-) Podaří se mi vyfotit něco zajímavého? Hlavně obrázek soba bych teda určitě chtěla! :-) ... Proč stojí ti dva lidi i s koly u příkopu? Co to fotí? Jéé, sobi!! Kousek od silnice, poklidně se pasou a přítomnost lidí jim snad ani nevadí... Zastavím se, vytáhnu z batohu foťák... chvilka soustředění ;-) A je to :-)\nKellokas. Konečně vlastním mapu (1) Pallas-Yllästunturi kansallispuisto. Můžu jít :-) Po prknech přes rašeliniště (2) odcházím do neznáma, vstříc novým dobrodružstvím. Za zády Kellokas (3) jako poslední zbytek civilizace, přede mnou téměř liduprázdná pustina...\nPojďte s Vencíkem :-) Den po dni, krok za krokem...


AKTUALIZOVÁNO: Škoda Auto a TPCA zastavují výrobu - Strojirenstvi.cz\nAKTUALIZOVÁNO: Škoda Auto a TPCA zastavují výrobu\nZpráva ČTK vydáno dne 17. března 2020\nVýroba v automobilce Škoda Auto se zastaví tuto středu ve 22:00, obnovena bude v neděli 5. dubna ve 22:00, řekl ČTK odborový předák Jaroslav Povšík. Zastavení výroby souvisí s nynějším šířením nového koronaviru. Automobilka se zatím oficiálně nevyjádřila. Škoda Auto je v Česku stěžejní firmou, má subdodavatele z celé republiky.\nPodle Sdružení automobilového průmyslu představuje Škodovka pro mnoho českých dodavatelů pětinu až 30 procent jejich produkce. Zastavení výroby Škodovky může ovlivnit i zaměstnanost v dodavatelských společnostech. Samotná automobilka zaměstnává v Česku zhruba 34 000 lidí, dalších zhruba 3 000 lidí pracuje ve Škodě prostřednictvím pracovních agentur.\nKolínská automobilka Toyota Peugeot Citroën Automobile (TPCA) zastaví výrobu od 18. března, tedy od středy příštího týdne . Přerušena by mohla být až do pátku 17. dubna, řekl ČTK mluvčí TPCA Tomáš Paroubek. V TPCA pracuje v současnosti zhruba 2 500 lidí a firma představuje jednoho z největších exportérů v České republice a zároveň největšího zaměstnavatele na Kolínsku. Jaký bude mít zastavení výroby na firmu dopad, mluvčí neuvedl. „V současné situaci s ohledem na koronavirus jsme se dohodli, že od 25. března přerušíme výrobu,“ řekl Paroubek. Zastavení výroby se podle něj následně spojí s plánovanou odstávkou, proto zůstane firma zavřená déle.\n(Aktualizace: Původně ohlášený termín zastavení výroby v TPCA byl z 25. března změněn na 18. března.)


Spolupráce probíhá výborně. Doteď jsme měli problém, že oni neměli registraci a nebyli legální právnická osoba. Získat v Keni registraci je neskutečný problém, co se týká úplatků. Oni se teď rok a půl snažili získat tu registraci, chodili po úřadech, já už jsem si skoro myslela, že na to kašlou. Teď jsem ale byla na přelomu září a října v Keni a byla jsem se tam s nimi podívat na tom úřadě. Úředník si tam četl noviny a vysmál se mi do obličeje, tak jsem opravdu viděla, že je těžké tam prorazit, ale právě před týdnem tu registraci dostali. Naše spolupráce spočívá v tom, že jednou do roka tam někdo jede zařídit nějaké konkrétní záležitosti, zařídit co je potřeba, ale jinak spolupracujeme prostřednictvím emailů. Zásobujeme je informacemi, hodně jim radíme, teď trochu i penězi. Zpočátku jsme jim vůbec žádné finance neposílali. Oni v podstatě celou registraci zaplatili. Pokud zakládáte v Keni neziskovou organizaci, musíte platit jedenáct tisíc šilinků. Přičemž nájem ve slumu se pohybuje mezi tři až deseti tisíci šilinky měsíčně a jídlo na den pro jednoho člověka stojí zhruba sto šilinků.


Prozkoumejte s námi zákoutí Torcella a objevte nejkrásnější místa této oblasti. Všechny poznávací zájezdy do Indonésie mají zajištěn bohatý program, aby účastníci poznali co nejvíce z Indonésie a každý si našel to své. V programu je také vyhraněn dostatek volného času pro procházky, návštěvy zdejších restaurací a nákupy suvenýrů.\nBěhem svých cest můžete vidět tamější památky, přírodní krásy a zdejší kulturu. Po Indonésii vás provede zkušený průvodce, který vám bude k dispozici již od začátku zájezdu. Můžete se tedy na něj obrátit po celou dobu vaší cesty. Ubytování je zajištěno v klidném a pohodlném hotelu s blízkým napojením na komunikaci. Nabízíme poznávací zájezdy do Torcella, na které jen tak nezapomenete.\nJakmile budete nasyceni krásou Torcella, můžete se vydat i do dalších kouzelných destinací této půvabné země. Nabízíme až 0 poznávacích zájezdů Torcello s bohatým programem do Indonésie a okolí, například . Vyberte si poznávací zájezdy Torcello a zažijte nová dobrodružství!


Tomb Raider Legend manuál ovládání, Kronika Tomb Raider\nTomb Raider Legend manuál ovládání\nTomb Raider: Legend je prvním TR, kde se Lara pohybuje jinak, než jak jsme byli doposud zvyklí (taky se doba značně změnila a stereotypní otáčení postavou na místě už je pass-aux, i když své kouzlo to pro TR mělo. Podívejme se tedy, jak se s Larou rozpohybovat v novém:\n---- W,A,S,D - pohyb (nahrazuje klasické šipky); také se používají v animacích po zobrazení šipky\n---- Mezerník - výskok, vyplavání na hladinu, vytažení se na plošinu; se šipkami skok do strany, skok z lana nebo římsy\n---- F - skrčení, potopení, plavání dolu; se šipkami úskoky, akční úskoky, kotoul\n---- E - akce (sebrání předmětu, přehození páky, použití předmětu); urychlení plavání, ručkování a lezení po žebříku; nabíjení; změna výšky na laně; zachycení kvádrů pro jejich tlačení a tahání; přitažení předmětu zachyceného hákem; záchrana před pýádem ("save grab")\n---- Q - vystřelení háku\n---- TAB - přístup do PDA (inventáře)\n---- CTRL, SHIFT - pomalá chůze (se šipkami)\n---- CTRL - zachycení (při manual grab)\n---- ENTER - potvrzení oken (používejte místo odklikávání!)\n---- Levé tlačítko myši - střelba ze zbraně\n---- Pravé tlačítko myši - skok\n---- Kolečko myši, PgDn - Dalekohled\n---- Home - Použití malé lékárničky (léčí asi 1/4 životů)\n---- End - změna zbraně\n---- Delete - svítilna (PLS)\n---- K - Granáty (v Peru světlice v retrospektivě)\n---- Z/Y - Přesná střelba (pro řešení některých hádanek)\n---- ESC - Přístup do menu (Informace o levelu, uložení, načtení, nastavení); v české verzi lze použít místo Enter pro potvrzení (zavření) oken\n---- ALT+F4 - Ukončení hry (poslední checkpoint zůstane uložen)\nLara má od TRL jednu pomůcku - grapple, neboli 'magnetická kotva') s lanem. Ten můžete střílet klávesou Q nebo myší. Pokud hák vystřelíte ve skoku, a nad Larou je nějaké místo pro zachycení (nechť je nazýváno kruhem), hák se tam chytne a Lara se na něm může houpat. Pokud vidíte na zdi, sloupu, bedně nebo jiném předmětu symbol pro hák, můžete na něj střelit hák. Klávesou E pak můžete za lano háku trhnout a přitáhnout tak daný předmět (např. přitáhnout bednu, strhnout sloup, vytáhnout plošinu, ...).\nLara dokáže používat lana visící ze stropu nebo se zachytit hákem. Zachycení na lano je automatické, pro vystřelení háku musíte stisknout klávesu Q nebo myš. Pokud se zachytí Lara hákem, bude nadále používán pojem lano - práce s ním je stejná.\nKlávesou F donutíte Laru přikrčit se k zemi (pokud stojí na zemi), čímž získáte možnost projít i místem 'se sníženým stropem' (příp. pod pastí). Pohyb opět ovládání směrovými klávesami.\nPokud stisknete klávesu skrčení (F) za běhu, Lara udělá kotoul. Ten má hned tři použití. Zaprvé tím můžete podskočit nebo rychleji proskočit některé (hlavně střílecí) pasti. Zadruhé můžete uskakovat před nepřáteli, když před nimi utíkáte. A zatřetí je to rychlejší pro prolézání nízkých prostor než pouhé skrčení a následné proplížení. Také viz Akrobatická salta.\nStiskem klávesy F se Lara začne potápět. Může se potápět buď kolmo dolu nebo šikmo při stisku směrové klávesy. Po dosažení požadované hloubky probíhá plavání stejně jako po hladině (vč. urychlení klávesou E; nelze plavat dozadu klávesou S). Pro vynoření na hladinu podržte klávesu Mezerník (Space).\nPo obyčejném skoku do vody Lara sama vyplave na hladinu (podržením SHIFT to můžete zrušit). Pokud potřebujete trochu 'akčnější' potopení, musíte ihned po stisku klávesy skoku ještě stisknout F, aby Lara skočila šipku. Následně můžete F držet a pokračovat tak v potápění.\nTomb Raider Legend představil nový druh animací. Během herní animace se krátce vedle Lary objeví ikona šipky. V tomto okamžiku musíte stisknout příslušnou směrovou klávesu. Pokud se Vám to nepovede, animace končí smrtí a musíte celou animaci shlédnout znovu. Doporučuji ale shlédnout i tyhle 'tragické' alternativy, protože jsou někdy dost zajímavé (a kdyby se Vám vše povedlo na první pokus, byly by zbytečné). Pozor: šipku nesmíte zmáčknout dříve, než se objeví příslušná ikonka!\nKonečně jsme se od akrobatické části dostali k té akční. Ze zvolené zbraně vystřelíte stiskem levé klávesy myši (dále jen LTM). Na rozdíl od předchozích dílů musíte klávesu zmáčknout pro každý jednotlivý výstřel. Vytažení a vrácení zbraně do pouzdra a nabíjení je automatické v okamžiku potřeby (musíte brát ohled na to, že to vyžaduje určitý čas). Zbraně můžete přepínat klávesou End\nNejúčinnější zbraní je brokovnice - na většinu nepřátel totiž stačí dva náboje. Nestřílejte ale z brokovnice do dálky - je účinná maximálně na 3-5 metrů.\nTěch je v Legend několik. Můj asi nejoblíbenější je skok na nepřítele - běžte k zaměřenému protivníkovi a dvakrát stiskněte skok. Hra se v tom okamřiku zpomalí a vy máte možnost zlikvidovat nežádoucího.\nProtivníka dobře zmatete, pokud provedete skluz (běžze k zaměřenému protivníkovi a stiskněte před ním F).\nPokud na sobě Váš nepřítel má něco kovového (počítají se i zbraně), s pomocí háku můžete rovněž provést útok, přitáhnout si nepřítele a....\n...E pro výkop.\nObčas se Vám na obrazovce objeví výstražná ikona, v tom případě máte možnost k útoku využít předměty v okolí (sestřelit sloup, nechat vybuchnout sud s hořlavinou...)\nV Tomb Raider Legend se konečně zase dostanete k dopravním prostředkům, které můžete sami ovládat. Jak na to?\n---- nasednutí - E\n---- akcelerace - W\n---- brzda, zpátečka - S\n---- řídit - A/D\n---- plošina nahoru/dolů (u vozíku) - H/LTM, K/PTM\n--- změnit cíl při střelbě - G\nTomb Raider Legend © Crystal Dynamics & Eidos Interactive\nPC, Mobile, PS 2, PSP, GameCube, GBA, Nintendo DS, Xbox 360, Xbox\nKronika Tomb Raider » Tomb Raider série » Tomb Raider Legend » manuál ovládání


Ruský Iskander-M (ilustračné foto)\nGenerální tajemník Severoatlantické aliance Jens Stoltenberg dříve oznámil, že NATO plánuje reakci na rozmístění Iskanderů na území Ruska. Podle jeho slov již členské země aliance zkoordinovaly odvetná opatření. Ruští odborníci promluvili o možných variantách reakce NATO na rozmístění ruských komplexů Iskander-M s novou raketou 9M729. (Sputnik - článok je prevzatý bez ilustračných videí)\nPodle názoru experta Ruské rady pro mezinárodní záležitosti Dmitrije Stefanoviče mohou USA pod konvenčními zbraněmi ukrývat nové rakety s plochou dráhou letu a balistické rakety středního doletu, které plánují rozmístit v Evropě. Právě toto bude podle něho reakcí, o níž promluvil Stoltenberg.\nPodle slov odborníka může být příkladem takových zbraní operativní a taktická raketa vyvíjená v rámci projektu Precision Strike Missile, která nahradila komplex ATACMS. Stefanovič si myslí, že dolet podobné rakety bude přesahovat 500 kilometrů.\nUpozornil na to, že Washington se aktivně zabývá projektováním zbraní tohoto typu. Domnívá se rovněž, že USA neplánují rozmístění jaderných zbraní na území evropských států.\nKromě toho bude letectvo NATO aktivněji hlídkovat u ruských hranic. Odborník vyslovil předpoklad, že Washington zformuje arzenál leteckých útočných prostředků v Evropě, pak je bude dodávat spojencům v NATO.\nRusko je také schopno alianci odpovědět, soudí Stefanovič.\n„Pozemní hypersonický Cirkon a okřídlený Kalibr budou pro NATO mnohem větším problémem, než ‚virtuální‘ 9M729, stejně jako i objevení potomků Pershingů a Gryphonů v Evropě donutí Rusko k prudké změně priorit vojenské výstavby,“ prohlásil.\nHlavní vědecký pracovník Ústavu světové ekonomiky a mezinárodních vztahů Ruské akademie věd generál Michail Dvorkin je také toho názoru, že těmi odvetnými opatřeními míní Stoltenberg rozmístění nejaderných zbraní.\nPodle jeho slov mohou rozmístit u hranic Ruska komplexy pozemní dislokace vybavené raketami Tomahawk.\nV USA a tedy i v NATO panuje názor, že raketa 9M729 porušuje smlouvu o likvidaci raket středního a krátkého doletu – má prý dolet přes 500 kilometrů, což bylo záminkou k odstoupení USA od této klíčové mezinárodní dohody.\nV Moskvě ze své strany nejednou odmítli podezření USA a podotýkali, že připomínky k 9M729 byly pouhou záminkou k odstoupení od dohody, skutečná příčina spočívá ve snaze rozmístit vlastní rakety středního doletu u hranic Číny.\nMinisterstvo obrany Ruska zdůraznilo, že USA se rozhodly odstoupit do smlouvy INF už několik let předtím, než vyslovily veřejně námitky proti 9M729.


Božické osmičky 1:\nBožice měly svoji poštu od roku 1872 v budově současného kina, původně hostince V roce 1888 byla dostavěna nová budova pošty (současně i četnické stanice) v Českých Křídlovicích, která sloužila oběma obcím – Božicím i Křídlovicím.\nPrvní úřadovna se nacházela v místnostech, kde byla až donedávna obecní knihovna. Za první republiky pracovali na poště pouze čeští zaměstnanci, v letech 1938 – 1945 byla obsazena německým personálem.\nV roce 1945 se pošta přestěhovala do vedlejší budovy (která sloužila v letech 1937 – 1945 jako zdravotní středisko) a zde byla umístěna téměř až do konce loňského roku. Až do roku 1957 byly poštovní zásilky převáženy koňským vozem na nádraží k vlakové poště poštovním doručovatelem panem Crhonkem a kočím panem Buršíkem. Za dlouholeté vedoucí paní Rezkové byla v roce 1959 provedena generální oprava budovy, při níž byla mj. odstraněna dvoje dřevěná vrata. Automatická telefonní ústředna byla instalována před 30ti lety, tj. v roce 1978.\nNová pošta byla otevřena v polovině prosince roku 2007 v přízemí nového objektu u fotbalového hřiště a zařadila se mezi nejhezčí stavby v obci. Současnou vedoucí je paní Lenka Papežíková.\nPrvní božická pošta (1872 – 1888) byla v budově dnešního kina\nV první úřadovně bývalé pošty (1888 – 1945) byla donedávna obecní knihovna\nDruhá úřadovna bývalé pošty (1945 – 2007) sloužila ještě před třemi měsíci\nSoučasná pošta je v provozu od poloviny prosince 2007


Muž na laně 415 metrů nad zemí: Přechod Phillipa Petita mezi Dvojčaty se do historie zapsal jako umělecký zločin století – G.cz\nMuž na laně 415 metrů nad zemí: Přechod Phillipa Petita mezi Dvojčaty se do historie zapsal jako umělecký zločin století\nJe 7. srpna 1974 kolem 7:15 ráno a francouzský akrobat Phillipe Petit se chystá ilegálně přejít mezi newyorskými mrakodrapy World Trade Center, které jsou mezi sebou spojeny ocelovým lanem. Celý akt se odehrává ve výšce 415 metrů nad zemí. Pomáhá mu pouze balanční tyč o váze 25 kilogramů. Po laně se procházel rovných 45 minut a mezi mrakodrapy se prošel celkem osmkrát.\nMartin Miko 7.8.2019, 14:43\nNápad vznikl díky článku v časopise\nDvojice mrakodrapů World Trade Center neboli Dvojčata, mezi kterými se Phillipe Petit procházel, byla postavena mezi lety 1966 až 1972. Do roku 1974 se jednalo o největší budovy světa, než je překonal chicagský mrakodrap Willis Tower s výškou 442 metrů, který si své prvenství zachoval až do roku 1998.\nPetit se v roce 1968 nechal inspirovat novinovým článkem v časopise, který četl během vysedávání v čekárně u zubaře. V článku se psalo o stavbě dvou největších mrakodrapů světa, které se budou lišit svou výškou pouze dvěma metry. Budovy měřily 415 a 417 metrů a dělila je vzdálenost 40 metrů. Rozhodl se tedy, že začne plánovat svůj provazochodecký výstup, který vejde do světových dějin. Během šestiletého čekání na dostavění budovy měl dostatek času na naplánování celé akce.\nPouliční umělec s velkými plány\nPoté, co slezl na zem, Petita zatkla policie. (Foto: Wikipedia)\nFrancouz Philippe Petit se narodil 13. srpna 1949 ve městě Nemours. Od mládí se věnoval žonglování, iluzionismu a pantomimě. Když ve věku 15 let utekl z domova, stal se pouličním umělcem. Ke svým dovednostem postupně přidal akrobacii, jízdu na jednokolce a chůzi po laně, kterou si obzvlášť zamiloval. Postupně ji proto trénoval v čím dál větších výškách, což bylo ve většině případů ilegální. Začátkem 70. let postupně absolvoval chůzi na laně mezi věžemi katedrály Notre Dame v Paříži a mezi pilíři věží mostu Harbour Bridge v australské Sydney.\nNa svůj triumf v podobě chůze po laně mezi v té době největšími budovami světa však potřeboval mnohem více než jen dobrý balanc. Aby celý plán vyšel hladce, musel několikrát přiletět do New Yorku, kde v několika různých přestrojeních (stavař, novinář apod.) prozkoumával obě budovy. Dokonce se mu povedlo získat i plány celého WTC. Na celou akci nebyl sám, jelikož mu se vším pomáhal jeho kolega žonglér Francis Brunn. Největším problémem však bylo vymyslet kdy, jak a kam připevnit ocelové lano, které vážilo neuvěřitelných 200 kilogramů. Vše se nakonec podařilo vyřešit za pomoci pomocných lan a dvou kotvení z obou stran, čímž bylo hlavní lano stabilizováno a zminimalizovalo se tím i jeho kolísání ve větru.\nGALERIE Muž na laně\nNeuvěřitelný plán nakonec vyšel\nSamotná realizace příprav započala v noci ze 6. na 7. srpna 1974, kdy se dvě skupiny Petitových přívrženců dostaly do obou budov za pomoci falešných dokladů. Jako záminka jim posloužilo zboží, které si měl někdo objednat do obou budov. K tomu vytvořili i falešné faktury, takže vše vypadalo pro ochranku důvěryhodně. Místo zboží s sebou obě skupinky samozřejmě vezly vybavení potřebné k uskutečnění provazochodecké exhibice. Po několika hodinách práce se Petitovu týmu postupně podařilo spojit oba mrakodrapy ocelovým lanem. Zbytek času věnovali stabilizaci a ukotvení lana, aby bylo riziko pro samotného Petita co nejnižší.\nNakonec se vše stihne krátce před sedmou hodinou ranní. Philippe Petite vyráží ve čtvrt na osm na svou téměř 45minutovou chůzi po ocelovém laně a celkem se po něm projde osmkrát tam a zpět. Na laně nejen chodí, ale i tančí, leží a klečí, aby pozdravil pozorovatele v newyorských ulicích pod ním, kteří ho s napětím sledují. Po 45 minutách se na místě objeví policie s výhružkou, že pokud z lana nesleze, tak ho povolí nebo za ním přiletí s helikoptérou. Petit proto svou exhibici raději ukončuje a je zatčen.\nPo začtení probíhá policejní vyšetřování a Petit je poslán k psychiatrovi, jelikož podle policistů se o něco podobného může pokusit jen šílenec. Poté, co opustí policejní stanici, se Philippe Petit stává doslova celebritou. Absolvuje spousty rozhovorů a rozdá tisíce podpisů. Celá událost se dostává do světových médií a jeho čin je prohlášen za největší umělecký zločin 20. století. Když 11. září 2001 Dvojčata spadnou následkem teroristického útoku, Petit prohlásí, že jeho věže se staly věžemi nás všech. Dnes sedmašedesátiletý akrobat žije po většinu roku v New Yorku a napsal o svých počinech několik knih.\nA zde je 6 zajímavostí o holywoodské krásce Marylin Monroe.\nPhilippe petit muž na laně akrobat dvojčata New York chvilka poezie


Zkratka přes koleje do sokolovské čtvrti Šenvert má skončit\n25. červenec 2016 | 14:03 | red\nKolejiště. Foto: archiv Město Sokolov\nSOKOLOV - Studie, kterou zaplatilo město Sokolov, počítá s novým chodníkem a oplocením ve směru od dopravního terminálu k mostu přes řeku Svatavu v délce zhruba 170 m. Náklady přesáhnou 4 miliony korun.\nNeukáznění chodci si přes koleje krátí trasu do čtvrti Šenvert v Sokolově. Opakovanými přestupky tak ignorují podchod, který nechala radnice s podporou Karlovarského kraje vybudovat. V kolejišti našlo smrt už několik lidí.\n„Požádali jsme ČD o stanovisko k návrhu možného vedení plánovaného oplocení za drážním domkem z důvodu značného zatížení území inženýrskými sítěmi. S tímto souhlasily za podmínek, že dotčené pozemky si město od ČD odkoupí. O tom budeme nadále jednat. Těžko odhadujeme zahájení stavby, letos to ale bohužel určitě nebude. Předně kvůli majetkovým záležitostem mezi dráhami a správou železnice. Příští rok snad,“ řekl starosta Sokolova Jan Picka.\n„Ze statistiky jasně vyplývá, že lidé jsou nepoučitelní. Musíme proto posílit prevenci. Komunikujeme se SŽDC o zapojení do aktivit našeho preventivního centra, které otevíráme v září. Nevylučujeme kampaň, která by přiblížila, jak tragické následky může pošetilost v podobě vstupu do kolejiště mít,“ komentoval záležitost velitel sokolovských strážníků Petr Kubis.


Byty, Prodej, Kanceláře, Praha ,Praha 1\nVyhledání - Byty, Prodej, Kanceláře, Praha ,Praha 1\nPronájem kanceláře 24 m2 Václavské náměstí\nV současné situaci nabízíme běžné prohlídky s rouškou a rovněž zajišťujeme videoprohlídky v reálném čase přes WhatsApp, FaceTime, Messenger, Skype atd. Nabízíme dlouhodobý pronájem kompletně zařízených kanceláří 24 m2, 18 m2 a 27 m2 uprostřed Václavského náměstí. Klimatizovaná kancelář je vybavená...\nCena: 20 700,- Kč\nPronájem, kancelář, Praha 22, 30 m²\nReality 11 Vám zprostředkují pronájem celého horního patra kancelářských prostor v budově, která sídlí na ulici Semanského v centru ačkoliv klidné lokalitě v Praze Uhříněvsi. Nabízené kanceláře jsou ve velmi dobrém stavu, s částečným vybavením tak, jak je na fotografiích a jsou volné ihned k nastěhování....\nPronájem kanceláře 42 m2, ulice Prusíkova, Praha 5 - Stodůlky.\nPronájem kanceláře 42 m2, ulice Prusíkova, Praha 5 - Stodůlky. Jedná se o kancelář, která se nachází v 1. patře kancelářské budovy. Dobrá dostupnost MHD.\nCena: 11 354,- Kč\nPronájem, kancelář, Praha 10, 14 m²\nZprostředkujeme Vám pronájem kanceláře 14m² v administrativní budově na atraktivním místě v ulici Litevská, na Praze 10 - Vršovicích. Na každém patře je společná kuchyňka a toalety. V budově je zajištěná recepce. Parkování je možné přímo u budovy nebo možnost pronájmu parkovacího stání za 1.500 Kč/měsíc....\nCena: 3 525,- Kč\nPronájem, kancelář, Praha 10, 28 m²\nZprostředkujeme Vám pronájem kanceláře 28 m² v administrativní budově na atraktivním místě v ulici Litevská, na Praze 10 - Vršovicích. Na každém patře je společná kuchyňka a toalety. Parkování je možné přímo u budovy nebo možnost pronájmu parkování za 1.500 Kč/měsíc. V budově je zajištěná recepce. Nabízíme...\nPronájem kancelářských prostor a obchodních prostor (500 m2) + 100m2 terasa Krakovská, Praha 1 - Nov\nV současné situaci nabízíme běžné prohlídky s rouškou a rovněž zajišťujeme videoprohlídky v reálném čase přes WhatsApp, FaceTime, Messenger, Skype atd. Pronájem kancelářských prostor s možností využití i jako obchodní prostory o celkové ploše 500 m v 1. podlaží reprezentativní budovy s recepcí a možností...\nPronájem kanceláře 18 m2 Václavské náměstí\nV současné situaci nabízíme běžné prohlídky s rouškou a rovněž zajišťujeme videoprohlídky v reálném čase přes WhatsApp, FaceTime, Messenger, Skype atd. Nabízíme dlouhodobý pronájem kompletně zařízených kanceláří 18 m2, 24 m2 a 27 m2 uprostřed Václavského náměstí. Klimatizovaná kancelář je vybavená...


Mikrovlnná trouba s horkovzdušnou troubou – Kuchyňské potřeby\nMikrovlnná trouba s horkovzdušnou troubou\nMikrovlnná trouba v kombinaci s grilem a horkovzdušnou troubou. Výkon: mikrovlny – 8W, gril – 12W, konvekce – 12W.\nMikrovlnná trouba vestavná EAN kód: 83438Typ: samostatná Kategorie: elektronická Druh: horkovzdušná s kruhovým topným . Pro přípravu jídla můžete využít mikrovlnný ohřev, gril, Crisp, vaření v páře, horkovzdušné pečení horkým vzduchem nebo jejich kombinace. Ty ovšem disponují kromě samotných mikrovln i grilem, případně horkovzdušnou troubou a množstvím funkcí. Dá se takto plně nahradit normální horkovzdušná trouba, tj. Kombinovaná mikrovlnná a horkovzdušná trouba s grilem – DOMO DO2342G, 42l, nerez. Vybírat můžete mikrovlnky s grilem, horkovzdušné nebo multifunkční.\nMikrovlnnou a horkovzdušnou troubu v jednom, přičemž obě funkce můžete používat odděleně, nebo dohromady. Mikrovlnná trouba v sobě kombinuje gril, horkovzdušnou troubu a pekárnu chleba! Sedm programů na jeho přípravu doplňuje dalších 10 . Mikrovlnná trouba Bartscher v celonerezovém proveden s grilem, výkon mikrovlnky 9W, výkon grilu 10W, výkon horkého vzduchu 19W. Připravíte v ní všechny pokrmy jako v klasické horkovzdušné troubě a pokud využijete i mikrovlnný ohřev, vše .\nZvládne péct, grilovat a zastane i funkci horkovzdušné trouby. První nabízí kombinaci klasického horkovzdušného pečení a mikrovlnného ohřevu, druhý funguje jako pečicí i parní trouba. Seznamte se s LG mikrovlnnou troubou s uhlíkovým a křemíkovým grilem.\nObjem litrů, Horkovzdušná trouba s uhlíkovým a křemíkovým grilem, výkon . Objem litrů, Horkovzdušná trouba s uhlíkovým a křemíkovým grilem, výkon mikrovln 900W, Moderní design. Kč , Plzeň prodám mikrovlnnou troubu je i s grilem a chybí jí jeden knoflík na. Dohodou , Pardubice Prodám horkovzdušnou troubu BECK TURBO 4000.\nMikrovlnka – dobrá mikrovlnná trouba dnes zvládá téměř všechny funkce. Horkovzdušná trouba – tento typ trouby obsahuje ventilátor, který .\nCandy pračka návod\tIdeal standard umyvadlo


Neuron 500 je zpět skladě! | Unipi\nNeuron 500 je zpět skladě!\nDomů Novinky Neuron 500 je zpět skladě! Zpět\n1.11.2017 Před nějakou dobou jsme vydali zprávu, že vysoce úspěšná řada Neuron 500, jejíž zásoby byly vyprodány extrémně rychle, se již brzy vrátí zpět. Stalo se tak a naše Pětistovka je znovu skladem! Řada 500, sestávající se z modelů M503, L503 a L513 byla obřím úspěchem a rychle se stala naším nejlépe prodávaným produktem. Co tedy "pětistovku" činí tak populární pro zákazníky?\nV porovnání se zbytkem produktové řady nabízí řada 500 dodatečné analogové vstupy a výstupy. Zatímco zbytek Neuronů je tak zaměřen primárně na digitální vstupy/výstupy či relé výstupy a má maximálně dvojici analogových modulů, řada 500 jich může mít až devět!\nTo je jednoduché - v porovnání se zbytkem produktové řady nabízí řada 500 dodatečné analogové vstupy a výstupy. Zatímco zbytek Neuronů je tak zaměřen primárně na digitální vstupy/výstupy či relé výstupy a má maximálně dvojici analogových modulů, řada 500 jich může mít až devět!\nA proč jsou analogové moduly tak důležité? Mohou být totiž použity k regulaci zařízení v krocích (tj. na škále 0 - 100 %), zatímco klasické digitální či relé vstupy/výstupy fungují pouze v rozmezí 0/1 (tj. zapnuto/vypnuto). Analogové vstupy proto jsou ideální pro měření proudu či odporu a s odpovídajícími senzory dokážou získávat přesné údaje o teplotě či vlhkosti. Analogové výstupy pak lze využít pro ovládání a regulaci kotlů, vytápění či klimatizačních systémů - to z nich činí ideální volbu pro řešení automatizace systémů HVAC (Heating, Cooling and Air Conditioning, doslova tedy "Vytápění, chlazení a klimatizace").\nA pro skutečně velké projekty jsou všechny tři modely řady 500 doplněny dodatečným konektorem pro sběrnici RS485 (až tři konektory u největšího modelu L513). Obvykle lze na jednu sběrnici napojit až 255 zařízení, ta ale musí sdílet totožný komunikační protokol - to výrazně ztěžuje napojování zařízení, které protokol nesdílí. S více sběrnicemi je ale možné využívat až tři protokoly na jedné jednotce. To ještě více zvyšuje už tak vysokou úroveň flexibility řady 500.\nZní Vám to jako dostatečný důvod pro koupi jedné z "pětistovek"? Nyní přijde to nejlepší - všechny modely 500 jsou opět skladem a první zásilky budou odeslány již v pondělí 6. listopadu! A jak jsme uvedli již v předchozím newsletteru, již proplacené objednávky budou odesílány přednostně. Proto neváhejte, zakupte si jednu z "pětistovek" ještě dnes v našem e-shopu a začněte ovládat cokoliv!


▷ Dubaj: Mapa🗺 – Kde leží Dubaj na mapě světa? (.pdf)\nKZ » Spojené arabské emiráty » Dubaj » Dubaj: Mapa\nHledáte mapu Dubaje ke stažení či prohlédnutí online? Při pohledu na 2D mapu Dubaje Vás zaujme především několik zvláštních útvarů u pobřeží, při 3D pohledu na Dubaj naopak extrémně vysoké budovy s vévodící Burj Khalifou – Dubaj je i na mapě městem extrémů.\nOblasti | Pobřeží | Východ = poušť | Mapy ke stažení | Mapa online\nMěsto Dubaj je ze západní strany omýváno mořem z Perského zálivu a s 2,8 miliony obyvatel zde žije téměř 1/3 celé populace Spojených arabských emirátů. V rámci SAE se jedná o klíčový ze sedmi emirátů a to i přesto, že nejde o hlavní město země (tím je Abú Dhabí). Právě emirát Abú Dhabí obklopuje Dubaj z jižní a z poloviny východní části, ze severo-východu hraničí Dubaj s emirátem Sharjah.\nVýchod = poušť\nHlavní centrum Dubaje je vskutku obrovské, naivně jsem si před příletem myslel, že ho jako mnoho jiných měst projdu pěšky – bez šance. Zajímavá místa jsou rozházena na několika desítkách km a jelikož převážná část místních v úmorných vedrech jezdí auty, není zde příliš prostor pro pěší (málokdo zde mimo obchodní centra chodí!).\nMezinárodní letiště v Dubaji se nachází v severní oblasti Deira, kde kromě letiště, nemocnice a parku Mushrif nic zajímavého není. Hned z letiště jezdí nadzemní dráha či taxíky přímo do centra, které se nachází přibližně 10 km od letiště. Burj Khalifa aka hlavní turistické lákadlo se nachází v Downtownu a navazuje na oblast nejvyšších budov ve městě u finančního centra.\nHned vedle nejvyšší budovy na světě je relativně velké jezírko, kde se večer pořádají pěkné světelné a hudební show. Hned vedle je také Dubai Mall, vyhlášený mezi všemi milovníky nakupování.\nOd Burj Khalify jsem se snažil dojít pěšky k pobřeží, ale to v listopadu nebylo možné, musel jsem si nakonec vzít taxíka (neuvěřitelné vedro). Nejbližší zajímavé místo od Burj Khalify je hotel Jumeirah a kousek od něj na moři postavený luxusní hotel Burj Al Arab.\nJak už jsem zmínil na začátku, u pobřeží Dubaje se nachází také 4 obří útvary viditelné na všech mapách. Jedná se o uměle vytvořené ostrovy:\nPalmový ostrov Deira – nejvíce na severu (rozestavěný)\nPalmový ostrov Jumeirah – nedaleko Burj Al Arab hotelu (kompletně hotový)\nPalmový ostrov Jebel Ali – nejvíce na jihu (kompletně hotový)\nSvět – mezi Jumeirah a Deirou (rozestavěný)\nTyto ostrovy nejsou ani tak lákadlem pro turisty jako možností navýšení kapacity pro trvalé bydlení. Většina plochy ostrovů je rozprodávána a nachází se zde luxusní vily se soukromými plážemi.\nSměrem do vnitrozemí na východě se nachází obří poušť. Ze zajímavých míst směrem na východ na mapě naleznete především výlety na velbloudech, obří zábavní park Dubailand, okruh formule 1 a stadiony pro různé druhy sportů.\nDubaj je s rozlohou přes 4.000 km² největším městem v zemi a jeho mapa je velmi členitá a pro našince komplikovaná pro orientaci neboť zde nenajdete příliš záchytných bodů k orientaci.\nnejlepší 3D mapa Dubaje (dle mého názoru)\nalternativa také ve 3D\nmapa panorama Dubaje\noblasti a zóny Dubaje\nmapa zajímavých míst (formát .pdf)\nPřesná poloha města Dubaje na mapě


Laťkový rošt ikea – Krbové vložky oboustranné\nLamelové rošty prodlouží životnost matrace a pohltí většinu otřesů a váhu těla. Vybírejte klasické i polohovatelné rošty a dopřejte si kvalitní spánek. Udělejte si přehled o cenách, přečtěte si recenze a hodnocení, zjistěte . Základní laťkový rošt o rozměru 90x2cm. Z masivního borovicového dřeva.\nTato nabídka od prodejce Cupkabyla archivována dne 01.\nPevné, laťkové rošty se většinou vyrábějí ze smrkového dřeva. Nejlépe se hodí pod pěnové matrace s vyšším jádrem. Laťkový rošt IKEA – ks, Cena: 1Kč, Lokalita: Praha – východ.\nNebo pod matrace s pružinovou kostrou či. Vyberte si co potřebujete z aktuálních inzerátů v kategorii Matrace a rošty bazar: Ikea. Nebo zadejte inzerát zdarma a rychle prodejte nepoužívané zboží na. Rošt může být pevný laťový , nebo složený z pružných lamel.\nPodívejte se na aktuální letáky Ikea případně na aktuální produkty z . Rošty – dva lamelov ro ty ikea 80x200cm, inzerce.\nMotorové polohovací rošty IKEA – LEIRSUN Lamelový rošt , Rošty do. Kvalitní polohovatelné rošty laťkové nebo lamelové dnes již neodmyslitelně patří do . Rošt je třeba umístit tak, aby nad bočnice vyčnívalo 7cm matrace. Upozorňujeme zákazníky na rošty značky IKEA , tento výrobce vyrábí rošty v . Sice je to vytahovací „ šuplík“, ale je tam normálně laťkový rošt. Klasické alebo polohovacie rošty z bukového alebo borovicového dreva. Vyberajte online alebo v jednej zo predajní.\nIkea laťkový rošt Sultan lade 80x2cm. IKEA Bytelný rošt, který narozdíl od nyní prodávaného lamelového nevrže 🙂 Mám ks. Před rokem jsem koupila postel Malm, laťkový rošt a latexové matrace Enebakk. Nic nevrže, nepropadává, jsem maximálně spokojená. Ukázat produkty e-shopu IKEA.\nIkea – Fjellse rám postele už rozebírají maminky na webu eMimino. Kč Schůdky a dřevěný laťový rošt. Podstatné je i to, co se nachází pod matrací, tedy rošt.\nPevný, celoplošný rošt , ale ani laťkový , pokud jsou jeho lamely pevné, se pod vámi . Masivní dřevo, odolný přírodní materiál. IKEA výrobek prohlédne a rozhodne dle Na všechny krycí podložky na matrace a laťkový rošt SULTAN IKEA kvalita Nejčastější dotazy Hodnocení a recenze.\nProdám 2x postel Sniglar ( IKEA ). IKEA konceptDemokratický designInformace o společnosti IKEA. Dětská postel KRITTER ( IKEA ). Postele dvoulůžkové – ikea mandal rám matrace, inzerce. MALM barva dub rozměrů 180x200cm, laťkové rošty , matrace a postelová . Klasický laťový – pevný, rolovatelný rošt MASIV ROLO 14L má lamel. Jednoduchý a obľúbený – taký je latový rošt BRW vyrobený z masívneho, .


Recenze na alergii a homeopatii - Alergeny\nDívky, už žádná síla Pomozte se podělit o své zkušenosti, kdo měl alergie na dítě a kdo se z toho zotavil pomocí homeopatie. Podíval jsem se na nejčastější dotazy, tam odkaz nefunguje pro předmět zájmu, takže kontaktuji Dítě je brzy 8 měsíců staré. Na GW. Moje jídlo: rýže, vařený králík, vařené zelí, rafinovaný rostlinný olej, trochu slabého čaje a kapka cukru. A nemůžu. Přidal jsem jablka, zpočátku se zdálo, že je všechno v pořádku, pak se dítě najednou pokropilo. Vyzkoušeli jsme sušené švestky (dítě také začalo mít zácpu, takže omlouvám se za tu chudou věc). Chvíli jedli a pak znovu pokropili. a tak dále s několika dalšími produkty. Už ztrácím rozum a moje síla tam prostě není a další jídlo opravdu zavést nemůžete. z rýže, pohanky a kukuřice neexistuje alergie pouze na rýži a z ní zácpa. A spolu s výskytem alergické vyrážky se problémy s břichem zesilují, dítě začne trápit gaziky, které vycházejí velmi bolestivě, dítě se obvykle budí každou hodinu v noci, a s těmito gaziky a svědivou vyrážkou přestane úplně spát\nPokud má někdo osobní zkušenost, která se z toho dokázala vzpamatovat (nebo nemohla), sdělte nám prosím, kde kde, co bylo léčeno, kdo je lékař atd..\nVše následující je pouze IMHO, subjektivní zkušenost, kterou jsem získal v mém konkrétním případě. Nechci nikoho urazit, každý má svou vlastní cestu k uzdravení.\nMáme takový příběh. Až rok byla strašná alergie, v noci nespala, svěděla, zvlhla. Odmítl jsem HS, byla tam sója, pak hydrolyzát. Byli jsme léčeni homeopatickým alergikem, který dříve pracoval v Prazhskaya. Šli jsme ke klasickým alergikům. Homeopat byl jediný, kdo s námi zacházel klidně. Klidně - to znamená, aniž byste se ptali: „Často se dusíte?“ Zeptali se nás na to, protože náš imunoglobulin E byl zvýšen 16krát. Klasičtí alergici mi obecně nedali nic jiného než depresi. Byli zastrašováni astmatem a útoky. Všechno bylo zakázáno: jídlo, oblečení, kočky, květiny - no, víš to. Homeopat řekl: no, imunoglobulin E - a co? Viděl jsem zdravé lidi se strašným indikátorem a děti, které mají úplný klinický obraz (dermatitida, astma, anafylaxe) - s normálním indikátorem. Až dosud je za tato slova vděčná. Uklidnili mě, strašně se vyděsili. Ale strava byla doporučena.\nNyní je nám 5 let. V roce a dále seděli na hydrolyzátu potřeném hormony. Mezi jídlem a reakcí nikdy nebyla jasná souvislost. Ten homeopat nám nepomohl. Jsem jí ale vděčný za absenci hororových příběhů, kterých bylo tolik alergiků. Antihistaminika nám nikdy nepomohla.\nPostupně jsme začali jíst všechno, protože Po celou dobu jsem cítil, že dieta je slepá ulička, sebeklam. Ano, trochu to přidává, tak co? Na podzim začala přetrvávající rýma. Opět bylo všechno zakázáno. Píseň začala znovu o tom, jak jsme nemocní, jakou máme hroznou prognózu. Spat - vzdal se jinému homeopatovi. Přístup není stejný jako v ulici Prazhskaya, kde je všechno zakázáno, a navíc je uveden hrach. Náš současný lékař nemá koncept alergie jako takové. Pokud kvetete, znamená to, že se tělo čistí nebo uvolňuje stres. Nejdříve uzdraví hlavu - moji a dítě.\nNevěřím na alergiky. A na alergie stěží věřím. Ne, samozřejmě, pokud jste si kousli - a po vteřině byla celá vyrážka pokryta - ano. A všechny tyto seznamy povinných alergenů, všechny tyto diety, celý tento průmysl je skvělý - prostě bere peníze pryč. Podívej se na své dítě. Alergologové mi připomínají středověké léčitele - jen oni byli nuceni spolknout nejrůznější odpadky a ty naopak normální lidé nejedí.\nOpakuji ještě jednou: každý má svou vlastní cestu. Zdá se mi, že pražská cesta je pro nás poloviční, proto jsme vybrali lékaře, který spolu se mnou převzal odpovědnost a umožnil dítěti VŠECHNO. Hodně štěstí a zdraví všem.\nPřidejte můj příběh.\nAž rok, dokonce až 1,5, dítě s vlhkostí, ekzém, se sekundární infekcí (trvalé vředy) jako výsledek - 7 cyklů antibiotik, 2 masky anestezie, jeden cyklus hormonů - prednison, píšu a nejhorší (((jak konec, tak okraj Žádná taková sekvence nebyla. V jednom krásném okamžiku (jako v pohádce) jsme šli k homeopatovi. A po PRVNÍM příjmu síry se vředy navždy zastavily. Bylo to štěstí. Zastavily se antibiotické injekce, neustály návštěvy chirurgů.\nNyní napíšu, co se stalo přímo s alergií. Došlo také k exacerbacím, ale po každém dalším kurzu následoval skok jako po schodech. To znamená, že alergie zůstala, ale stala se snazší. Postupně se dieta rozšiřovala, plakala a ekzémy mizely, byla jen ohniska suché červené svědivé kůže s obdobími úplné remise.\nZde je příklad z nedávné minulosti (dítě ve věku 5 let). přestěhoval se do nového bytu a o měsíc později začaly skvrny na záhybech paží, pak skvrny začaly růst, neustále svěděly a nakonec zvlhly ((((kočka byla vzata k rodičům, každý den jsem drhla byt, hladila všechno, dávala dítěti přísnější dietu, čas od času antihistaminika) Po návštěvě homeopata se ruce za měsíc uzdravily. Byla tu jen jedna nuance - „vlnový výbuch“. Buď se výrazně zlepší, rovné, hladké, hladké ruce, pak (bez důvodu) začervenají, už je to děsivé hledat. těžko jsme vydrželi takové 3-4 vlny, bylo to těžké a urážlivé, když se to zhoršilo, ale pak jednou. a to je vše)))) prošel.\nKrátký závěr je tento - byli jsme sledováni homeopatickým lékařem od 1,5 roku do současnosti (téměř 6 let) a stále máme alergie (na ořechy, ryby, deriváty), ale obecně je můj osobní názor, pokud ne pro homeopatii, je děsivé myslet, do jaké formy alergie TA, kterou měla moje Xenia. Nechci o tom ani psát.\nA přesto - slibuji své dceři, že až vyroste, bude jíst ryby i ořechy, věříme tomu)))\na my tomu také věříme.\nNáš současný doktorát nemá koncept alergie jako takový. Pokud kvetete, znamená to, že se tělo čistí nebo uvolňuje stres. Nejdříve uzdraví hlavu - moji a dítě.\nNechcete náhodou jít do "Rovnováhy" na Nevsky Prospect, jinak velmi známých frázích?\nChci slyšet skutečné příběhy: pomohlo nebo ne. A obecně je možné se s touto nenáviděnou potravinovou alergií vypořádat ?: 010:\nZačali jsme s léčením v Prazhskaya, ale zatím nic nechápu. Chci věřit, a proto důsledně dodržuji všechna doporučení\nIlya Frolov nám pomohl vyléčit AD (jídlo také), dvakrát k němu šli.\nna Prazhskaya není klasický přístup, ačkoli tam pravděpodobně někdo pomáhá, lidé jsou však různí\nZačali jsme s léčením v Prazhskaya, ale zatím nic nechápu. Chci věřit, a proto přísně dodržuji všechna doporučení\n2 homeopati - nikdo nepomohl. Strávil 1,5 roku a peníze.\nna Prazhskaya není klasický přístup, ačkoli tam pravděpodobně někdo pomáhá, přesto jsou lidé odlišní\nPáni, ale náš homeopat přesně specifikoval, že je klasický: 008:\nStránka „1796“ Obsah fóra Homeopatie Obecné otázky\n# 1 Příspěvek od Homo Amanse »28. srpna 2016 22:11\nPrávě jsem četl článek. - díky Homayku)) je to odtud: http://forum.homeoint.ru/viewtopic.php?... 9 a start = 60\nMyslím, že je lepší dát to do samostatného tématu, tk. otázky týkající se alergií se objevují pravidelně a jsou ztraceny spolu s odpověďmi na různá témata.\nČlánek dobře popisuje pojmy skutečné a pseudoalergie. Toto porozumění často automaticky odstraňuje potřebu hledat kauzálně významný alergen při konkrétním vyšetření, při dodržování přísné diety s vyloučením alergenového produktu - to vše je obvykle velmi silně zatíženo pacienty, rodiči dětí s alergiemi, s následným házením alergiků, podle laboratoře při hledání příčiny, alergenu.\nNestojí za to hlouběji se zabývat různými typy pseudoalergií, ve skutečnosti není reálné určit, podle jakého typu se pseudoalergická reakce tvoří. Je zpravidla důležité rozumět - pravda nebo pseudo. Řekněme - pochopit proces a možné změny v životním stylu, výživě. Pro léčbu - protože jsme na homeopatickém fóru - to vůbec nevadí a alergici obvykle určují taktiku léčby empiricky - co lépe pomáhá konkrétnímu pacientovi, takže léčíme)) (kromě snad, kromě dědičného angioedému)\nNesouhlasím s tím, že skutečné alergie tvoří několik procent všech alergií - v posledních letech se vyskytlo mnoho skutečných alergií, stejná senná rýma, domácí (na domácí prach), epidermální (zvířecí) alergie a často - ne na jeden alergen, ale okamžitě na nějaký.\nMožná budu vyčlenit samostatně (podle názoru lékařů alopatů, alergiků jsem se s takovým porozuměním nesetkal) - že antihistaminika, ve skutečnosti zmírňující příznaky, vedou k dalším poruchám, tk. blokovat obranné mechanismy (i když v článku to zní v kontextu parazitózy..), a nyní: nikdo z alergiků o tom nepřemýšlí, proto, napsaný alopatickým lékařem - alergikem, to zní jako průlom)):\nPřed třemi lety, když jsme měli podezření na astma mé dcery, jsme byli léčeni Sinagovou. Bylo s nimi zacházeno přátelsky a aktivně, ale bohužel bezvýsledně. Nyní se nám opět doporučuje homeopatie, zdůrazňující skutečnost, že naposledy to byla jen smůla.\nKdo zná pozitivní příklady - sdílejte! Možná je to tak - má smysl to zkusit znovu?\nTo znamená, že léčili - a neléčili.\nOtázka druhá: vysvětlete, proč si to myslíte? Jaké příznaky máte nyní??\nSinagova je dobrý lékař. Doporučil bych, abyste se nevzdávali, ale radili se s ní dále. Pokud odpovídáte na svou první otázku:\nléčili jsme alergie homeopatií s dobrým homeopatem\nByl jsem alergický: na slunce, citrusové plody. PTS silný, řeknu vám. Lékaři také řekli, že se to neléčí, ale ona prošla. Víte, co pomohlo - přijít na to - obrazně řečeno. Alergie se nikdy nestanou od nuly. Toto je vždy projev vnitřních problémů člověka (je-li dospělý) a vnitřních problémů mámy a táty, pokud si dáte.\nAno jsem si jistý. Nebudu jmenovat léky, stejně jako plán léčby. o způsobilosti homeopata není pochyb.\nbyla to reakce, kterou jsem několikrát zkontroloval. pokud dítě při zrušení všechno vymaže a znovu se vše pokryje vyrážkou po užití 5 hrášku atd. více než jednou, pravděpodobně můžeme s jistotou říci, že se jedná o reakci na hrášek. po dobu 1,5 roku neustálých problémů s alergiemi, věřte mi, můžete se naučit vypočítat, co přesně došlo k alergické reakci u dítěte.\nléky jsou různé, i v případě zlepšení (máme těžkou koliku) se žaludkem, ano, lék pomohl, dermatitida se okamžitě zhoršila.\nmimochodem, droga, která způsobila bobtnání celé naší tváře, nebyla v hrášku, ale v ampuli.\nale to nezruší zhoršení hrachu.\nbyla to reakce, kterou jsem několikrát zkontroloval. pokud dítě při zrušení vše vymaže a znovu se vše pokryje vyrážkou po užití 5 hrášku atd. více než jednou, pak pravděpodobně můžeme s jistotou říci, že se jedná o reakci na hrášek. po dobu 1,5 roku neustálých problémů s alergiemi, věřte mi, můžete se naučit vypočítat, co přesně došlo k alergické reakci u dítěte.\nPřísahám, že útok odrazím. Nebudu nic dokazovat. Toto nepotřebuji :)\nhomeopat je opravdu profesionál. Jen nechápu, proč bych měl zveřejňovat křestní a příjmení Khimichce, aby mohla potvrdit, že ano, dobrý homeopat :)\nKomu homeopatie vyléčila alergie?\nByli jsme dnes v tradici na Glushku, potvrdili jsme alergii na Miroshi, i když stále existovalo podezření na adenoidy a já jsem k tomu více inklinoval.\nNyní znovu k pediatrovi, pak by nás měla poslat alergologovi-imunologovi a ten by nás měl poslat na alergické testy.\nPřinejmenším nyní víme jistě, že toto nafouknutí a dušnost v noci jsou důsledkem alergií.\nChtěl bych vědět, jaké alternativy máme a jestli vůbec existují. Některé mé známé vidí homeopatický lékař Dobroselskaya, pro sebe jsem ještě nepochopil, jak kompetentní je.\nChtěl bych od vás vědět, byl někdo léčen homeopaty, jaké byly výsledky? Zvláště zajímavé jsou případy alergií a Taganrog.\nOljuško, jak jsi na tom s alergiemi? Léčíme v Dobroselskaya rok, ale nedochází k žádným posunům, zajímalo by mě, jaké jsou vaše úspěchy.?\nElena, řekni nám, prosím, jak jsi na tom s alergiemi a jejich léčbou v Dobroselské? Myslím, zda jí napsat svou dceru nebo ne))\nhomeopatie je šarlatánství\ntoto je fráze od stážistů))\nbylo nám řečeno v ústavu), že můžete léčit výtok z nosu po dobu 7 dnů a to projde a nebude se uzdravovat po dobu 7 dnů a to projde. Doufám, že pochopíte, co tím myslím)\nzvířata jsou na rozdíl od lidí schopnější samoléčení.\na člověk má stále sílu přesvědčování. Věřím, že mi to pomáhá a je to tak, protože tomu věřím).\no homeopatovi, o kterém mluvíš... Alekseevna říká, že k ní přicházejí z jiných zemí, aby se s ní zacházeli... osobně jsem svého malého k ní nevzal. a abych byl upřímný - velmi drahý a neprokázaný.\nJsem léčen homeopatií a celou mojí rodinou. Zbavil jsem se silných bolestí hlavy a tak dále. Můj manžel býval nemocný 4–5krát ročně, nyní, díky Bohu, může mít rýmu a hrdlo, ale ne teplotu. No, nebudu pokračovat, doufám, že se nebudu muset vracet na naše kliniky.\nHomeopatie léčí celého člověka, nikoli jednotlivé orgány. Léky vyvinuté před 200 lety se dodnes používají. I když našli více než 100 let staré drogy, ukázalo se, že fungují. Srovnejte s moderními léky - které jsou vyřazovány každých pět let.\nPro všeobecné vzdělávání je dobré přečíst si tuto skvělou knihu http://www.flibusta.net/b/199305. A pak tyto rozhovory - nevím, ale už nevěřím, jsou depresivní.\nVelkým problémem však je najít dobrého lékaře. Možná takový, který jednoduše potlačuje příznaky, které léčíte, a vyjde někam jinam. A za druhé, je to velmi pečlivá práce jak ze strany lékaře, tak ze strany matky. Musíte neustále sledovat dítě a posílat příznaky přibližně jednou týdně - kde to svědění, které pupínky vyskočily, jakou barvu měla stolice atd. Ale pokud se všechno shoduje (v Moskvě bych vám to řekl, ale v Taganrogu, bohužel ne), pak je to prostě skvělé.\nTakže možná nejlepší způsob je vyzkoušet různá jídla... Zdraví pro celou vaši rodinu!\nHomeopatie pro alergie hledající recenze\nZrušili jste sami hrášek na pozadí exacerbace nebo lékaře? Homeopatie často funguje prostřednictvím exacerbace - to je první a druhá - můj homeopat vždy říkal, že to, co vyšlo, je již dobré, ale pokud to nevyjde, není známo, zda je uvnitř (na sliznicích), a to je mnohem horší.\nS ohledem na chemikálie pro domácnost. povrch je velmi obtížné umýt nádobí. Prací prášky jsou dobře známé a také nejoblíbenější. Taková chemie musí být úplně odstraněna. Nyní existuje spousta dobré chemie bez fosfátů, včetně parfémů. Najednou jsem nahradil všechny domácí chemikálie méně alergickými reakcemi u dítěte, což je dodnes velmi šťastné. Když navštěvuji dětské vzdělávací instituce, neustále cítím nádhernou vůni prášků a s hrůzou si myslím, co děti během hodin dýchají v uzavřených školních místnostech ((\nKdo pomohl homeopatii v boji proti alergiím??\nDívky opravdu potřebují zpětnou vazbu, kdo to skutečně zvládl s homeopatií?\nNebo naopak, kdo vůbec nepomáhal?\nMáme krevní tlak + silná reakce na mléko před otoky.\nProstě už nevím, co mám dělat.\nNakonec jsem našel rozumného lékaře, dobrého a ne pilného za peníze a zbytečné testy jako všichni ostatní.\nPodstatou léčby je banální - dieta. Přečtěte si úplně\n+11 Zaregistrujte se a získejte příležitost hodnotit materiály, komunikovat v komentářích a mnohem více! ') "> Zaregistrujte se a získejte příležitost hodnotit materiály, komunikovat v komentářích a mnohem více!')"> Olya501 02/23/2013 210 37 komentářů\nCuketový salát „Ankl.\nKdyž jsme tento salát připravili na zimu poprvé,\nNejlepší těsto na těstoviny. Pokud vím, tradiční.\nTento salát jsem jedl několikrát u kamaráda v domě Oli,\n„Creme De Parisienne“. Jedna z možností pro buchty s.\nnyní dokončujeme druhý kurz. dokončit vítězství, jak daleko!\nale poté, co jsem se hodně pokusil, jsem přišel k homeopatii.\nve smyslu diety je jednodušší, ale dieta.\na manžel. lze přesvědčit\nVýměna mnoha léků trvá dlouho.\nA lékař není k dispozici. A co potom dělat?\nNyní získávám druhé vysokoškolské vzdělání v oboru pediatrie\nřekněme, že můžete jako sekunda říct lékařství nebo studovat interně?\nJe zaregistrován: 30.01.2009\nPřidáno: St 2. května 2012 13:02 Nadpis zprávy:\nMohu o sobě říci: nejde o reklamu. Ale přesto.\nod 10 do 16 jsem měl jen hrůzu na rukou, krku a tváři. a ze sladkého az kečupu a z čeho jiného, nevím z čeho.\nMoje máma, to se prostě nesnažilo, ale nic nepomohlo. Homeopatie včetně. Byla to úleva, ale nic se radikálně nezměnilo. někdo radil Tien Shi.. nikdy by tomu nevěřil. kdybych to sám nezažil. Před 10 lety existovalo pouze jedno z jejich center (zdá se, že někde v oblasti Sokola)\nRok jsem pil nějaké čaje. každý den do školy s lahví. nějaké prášky. pak dalších šest měsíců někde.\nPamatuji si, že to bylo všechno tak drahé. Ale opravdu mi to pomohlo.\nNejprve, pokud si pamatuji, dali nějaké bylinky na očištění krve, a pak něco jiného.\nnež mi to všechno bylo předepsáno - doktor se podíval na mé testy, mé krusty - strašná dermatitida byla na mých rukou, tváři.\nNevím, jak nyní fungují.\nMožná je vše v proudu. Nebo možná ne.\nTaké jsem slyšel, že v Číně se s alergiemi vyrovnávají velmi dobře..\nJe zaregistrován: 06.06.\nPřidáno: St 2. května 2012 14:53 Záhlaví zprávy:\nDosud jsme nebyli léčeni homeopatií, ale tradiční léčba (tablety, sirupy, kapky atd.) Moc nepomáhá, v této době se do nosu začaly vnášet hormonální kapky, ale to nepřináší žádnou úlevu.\nMoje ruce to už vzdávají (modlím se, aby pršelo a spláchlo veškerý pyl.)\nJe zaregistrován: 25.10.\nPřidáno: St 2. května 2012 15:02 Záhlaví zprávy:\nTeď už nic nepomůže. Máme stejný problém. Alergolog řekl, že vám teď nemohu pomoci, upustit všechno a odejít. Naléhavě běžím koupit lístky.\nPřidáno: St 2. května 2012 15:38 Záhlaví zprávy:\nDosud jsme nebyli léčeni homeopatií, ale tradiční léčba (tablety, sirupy, kapky atd.) Moc nepomáhá, v této době se hormonální kapky začaly zakopávat do nosu, ale to neposkytuje žádnou úlevu.\nSouhlasím s Julií. třeba odejít.\na poté homeopatie potřebuje alespoň 3 měsíce. takže účinek je.\nV pravý čas jsem nevyzkoušel všechno.\nStále bych zkusil Tien Shi. pokud to peníze dovolí. skutečný. Nevím, jak je to s věkem.\nJe zaregistrován: 30.12.\nPřidáno: St 2. května 2012 15:40 Záhlaví zprávy:\nalergik mi také řekl, že jsem naléhavě potřeboval odejít, ale nyní taková možnost neexistuje ((((\nPo celou dobu mě svědí oči, slzím + kýchám, chodím ve velkých brýlích a s balíčkem jednorázových kapesníků ((((\nBylo nutné tělo připravit měsíc před pylem.\nK dnešnímu dni mi byly předepsány oční kapky Opatanol a tablety Cetrin na noc. Uplynuly tři dny, zlepšilo se to.\nNevěřím v homeopatii.\nJe zaregistrován: 02.09.2007\nPřidáno: St 2. května 2012 15:52 Záhlaví zprávy:\nDítě mělo atopickou dermatitidu ročně, jeho ruce a nohy byly krusty. Leželi v Morozovské. Přednosta kliniky řekl „Pijte slavnostní“. Konzultovali jsme homeopata, 4 měsíce léčby a až v dospívání (12-13 let) se u dítěte objevila bolest na noze. Nyní plánujeme hledat homeopata znovu.\nJe zaregistrován: 12.01.2012\nPřidáno: St 2. května 2012 15:57 Záhlaví zprávy:\nNe úplně na téma homeopatie.\nNa Kashirce existuje Alergologický ústav, schůzka byla před 5 lety zdarma, s doporučením od kliniky. Lékař provede testy, aby přesně zjistil, který alergen je pro vaše tělo. Při absenci dalších kontraindikací (něco vážného se srdcem atd.) Můžete být senzibilizovaní - zdá se, že vás umístí na kliniku a pod dohledem podávají malé dávky alergenů. Jak mi tehdy řekl doktor, nejtrvalejší - tři kurzy, ale pomůže to poprvé. Obvykle se provádí na podzim, po všem kvetení. Toto je placená služba. Teď je samozřejmě pozdě, ale podívejte se na budoucnost, každopádně to není otázka jednoho dne.\nNějak pomoci. existuje druh kapiček jako chřipka, zdá se, že alergen.\nJe zaregistrován: 06.09.\nPřidáno: St 2. května 2012 16:04 Záhlaví zprávy:\nKapám svou dceru do očí Lekrolinu. Chvíli to pomáhá, pak to opakuji\nPokud jde o víru nebo nedůvěru v homeopatii, je třeba se o to pokusit. S dobrým homeopatem a rozhodně ne s něčím skutečným komplexním Bittnerem, například individuálně, podle vašeho typu, který může určit pouze homeopat.\nOsobně jsem měl zkušenost, že když byl lék předepsán, pomohl, jako by to bylo, a tady bylo možné udělat chybu, že odešla, ale objevil se podivný kašel. Jak se ukázalo, nevybrali si úplně tu správnou, protože u jedné ze složek se pleurisy začaly rozvíjet téměř v miliontém ředění. Jak!\nPřidáno: St 2. května 2012 16:08 Záhlaví zprávy:\n+1. Jsme odhodláni zahájit tento postup na podzim. Myslím, že toto je jediná cesta ven. Mimochodem, můžete se tam přihlásit za poplatek, nyní stojí vstup 1300.\nJe zaregistrován: 10.01.\nPřidáno: St 2. května 2012 17:15 Záhlaví zprávy:\nPodstupuji léčbu ASIT, není nutné mě přijímat do nemocnice, je možné si doma vzít alergeny, ale léčba je dlouhá.\nPřidáno: St 2. května 2012 22:27 Záhlaví zprávy:\nVykkyNatt, jsem polynocyklista "se zkušenostmi" na Imunologickém ústavu byl sledován a léčen déle než jeden rok. Recepce a některé testy jsou podle politiky zdarma, ale jisté. testy jsou placené. Dohlíží na mě. větev, nejlaskavější žena.\nAle každý rok kýchám a kýchám, existuje alergie na rostliny, na které nebyla žádná alergie (křížové opylování atd.) Bez ohledu na to, jsem si už zvykl na svůj stav a považuji to za samozřejmost, ale dítě to má rok byla alergie (viz dědičná). Dělat dítě ASIT není moc dobré. Chci (bolí to, na dlouhou dobu.) Myslel jsem, že možná možná homeopatikum. léčba bude pro dítě dobrou alternativou.\nAle jak to chápu, dobrého a osvědčeného homeopata je stále třeba najít, jinak jak neublížit dítěti.\nPřidáno: St 2. května 2012 22:29 Záhlaví zprávy:\nVykkyNatt, jsem polynocyklista "se zkušenostmi" na Imunologickém ústavu byl sledován a léčen déle než jeden rok. Příjem a některé testy jsou podle politiky zdarma, ale jisté. testy jsou placené. Dohlíží na mě. větev, nejlaskavější žena.\nAle každý rok kýchám a kýchám, existuje alergie na rostliny, na které nebyla alergie (křížové opylování atd.) Bez ohledu na to, už jsem si na svůj stav zvykla a považuji to za samozřejmost, ale dítě to má rok byla alergie (viz dědičná). Dělat dítě ASIT není moc dobré. Chci (bolí to, na dlouhou dobu.) Myslel jsem, že možná možná homeopatikum. léčba bude pro dítě dobrou alternativou.\npokud chcete homeopatii - zeptejte se mých kanálů. můj dědeček pracoval více než 20 let v Homeopatickém centru na 2-Vladimirské.\nTrubitsyn, velmi dobrý dermatolog, tam byl, ale před 2 měsíci byl pryč.\nPřidáno: St 2. května 2012 22:51 Záhlaví zprávy:\nSoukromá zpráva pro vás :)\nSeznam fór Volgogradskiy microdistrict (Volzhskiy). Moskva -> Komunikace Časové pásmo: GMT + 3\nPřejít na stranu 1, 2 Další.\nNa tomto fóru nemůžete přidávat aplikace\nSoubory si můžete stáhnout na tomto fóru\nPoužívá phpBB © 2001, 2005 phpBB Group\nAlergie u dítěte: ASIT nebo homeopatie?\nJsem v Kyjevě. léčit homeopatem znamená opustit alopatii (tradiční medicína, kde pediatr s hlenem předepisuje seznam léků na tisíc a více).\nléčit nachlazení homeopatií znamená větrat místnost, dávat hodně vody a kloktat sodou atd..\nklasický homeopat zahajuje léčbu odstraněním nahromaděných toxinů a výběrem zrn podle příznaků. schůzka s homeopatem je velmi drahá, nejprve musíte jít na schůzku jednou za měsíc a půl.\nLéčit černý kašel znamená dýchat vlhký chladný vzduch, dávat zvýšenou dávku vitaminu C a to je vše. pokud existuje silný kašel, předepisuje zrna individuálně. bez antibiotik. žádné očkování\nNikoho nedráždím, sám často nedůvěřuji našemu homeopatovi, když mluví po telefonu k mým stížnostem - nic nedávejte, počkejte. Jsem blázen, vydržím, počkám. a všechno zmizí samo, bez léků\nDívám se na děti. letos jsou opravdu lepší. ale musíte být na takovou léčbu duševně připraveni\n„Zacházení jako“ - kdo implementuje? Jaké jsou dojmy?\nJá osobně nemohu o BA nic říct. Ale alergosan „vyrovnat se“ s kočkami (zvířata jsou bolavým subjektem) mi velmi dobře pomáhá. A toto je jediný lék, od kterého „nespím“ (suprastin, zitek atd., Piji - to je vše, „kóma“).\n(Trochu ne v předmětu, ale. Nejstarší syn dostal kuličky se syndromem hyperaktivity. Sedí, kreslí - docela vytrvalé dítě))\nOpravdu nikdo nechodí k homeopatům?\nNyní jsou léky jako anaferon stále důležitější - jsou také považovány za homeopatické. Ale upřímně, nevěřím v jejich účinnost (to je jen můj názor). Ale žádám svou přítelkyni, která pracuje nedaleko od ní, aby pravidelně navštěvovala homeopatickou lékárnu - ale ne příliš často, protože nádoby s „kuličkami“ jsou dostatečně dlouhé.\nNějak nevěřím na homeopatii. ale stále mi o ní říkají. A každý, kdo říká, že vypadá tak dobře =), už jsem začal pochybovat.\nJako dítě jsem byl léčen na astma homeopatií, všechno skončilo tím, že jsem snědl tři balíčky koulí najednou a to je vše. =)\nEvgenia, nemusíš jí věřit ani jí nevěřit - když chce být léčena, nějak jí uvěří. A pokud nechce být léčena, pak to ani nemusí.\nStále přemýšlím, proč jsem druhým rokem léčen homeopatií, takže tvrdohlavě se trápím omezeními (při léčbě klasickou homeopatií nemůžete pít alopatické léky (žádné!) - pouze pokud úplně zemřete), i když ve skutečnosti nevidím výsledky.\nA teď chápu proč. Před dvěma lety, když jsem se doma doslova dusil (toho roku tam bylo neuvěřitelné množství pylu, bylo pro mě neuvěřitelně těžké dýchat a už jsem se z toho začínal zbláznit) - začal jsem hledat homeopata, nechápal jsem to zatraceně. Každý má obvykle frontu na měsíc předem, ale teď ji potřebuji. Jeden z nich řekl, aby si urgentně koupil Apis 200 a něco tam vypil, ale na recepci až po 2 týdnech je to možné. Naléhavě jsem koupil apis a pomohlo to téměř okamžitě. Po přečtení o této doktorce jsem si uvědomil, že nedělá přesně to, co jsem potřeboval (bylo něco jako Voll) - chtěl jsem skutečnou klasickou homeopatii, bez keců. A našel jsem to a zdá se, že s ním zacházím. A možná mě všechny ty dva roky zahřál stejný „náhodný“ apis, který mě tehdy zachránil. Homeopatie každopádně funguje. Prostě není jasné, jak to dělá a kde najít lékaře, který jí dá práci, jak má..\nJaký je rozdíl mezi ozonovou a neozonovou germicidní lampou\nCo jeMongoloidní skvrna se netvoří u dospělého nebo školáka, ale objevuje se u kojence při narození na hýždě, na zádech, na nohou. Někdy se pigmentace přesune na jiné místo.