E-kniha: Povaha změny | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: Povaha změny - Doc. PhDr. Martin Kovář Ph. D.; Miroslav Bárta; Otakar Foltýn\nKnihkupectví > Elektronické knihy > Ostatní > Další formy > Povaha změny\nElektronická kniha: Povaha změny\nAutor: Doc. PhDr. Martin Kovář Ph. D.; Miroslav Bárta; Otakar Foltýn\n- Přední vědci, intelektuálové a armádní specialisté se zamýšlejí nad aktuálními problémy dnešního světa:. - - Jiří Baloun, 1. zástupce náčelníka Generálního ... (celý popis)\nJednotlivé texty jsou věnovány klimatické změně, bezpečnostní situaci, nastupující vlně mezikontinentálních migrací, dlouhodobým krizovým faktorům ve vývoji společností a mnohým dalším tématům. Jejich smyslem není šířit neklid, ale naopak upozornit na mnohé souvislosti a důležitost těchto procesů, kterým při řešení každodenních problémů společnosti nevěnujeme dostatečnou pozornost. Protože pouze pokud těmto jevům včas porozumíme, můžeme je začít úspěšně řešit. A to je hlavní cíl této publikace, která volně navazuje na bestsellery týkající se této problematiky reprezentované na českém trhu právě osobami editorů Miroslava Bárty a Martina Kováře. Sborník studií, které se zabývají z perspektivy různých oborů aktuálními společenskými problémy, zejména riziky, jež současné společnosti ohrožují.\nPřední vědci, intelektuálové a armádní specialisté se zamýšlejí nad aktuálními problémy dnešního světa:.\n(bezpečnost, rizika a stav dnešní civilizace)\nCivilizace -- 21. století\nKatalog vybraných autorů > B > Bárta - Miroslav Bárta\nKatalog vybraných autorů > F > Foltýn - Otakar Foltýn\nDoc. PhDr. Martin Kovář Ph. D.; Miroslav Bárta; Otakar Foltýn - další tituly autora:\nOtakar Foltýn /eds./\nrizika a stav\nEditors © Miroslav Bárta, Martin Kovář, Otakar Foltýn\nCopyright © Jiří Baloun, Miroslav Bárta, Václav Cílek,\nDana Drábová, Veronika Dulíková, Roman Fiala,\nOtakar Foltýn, Petr Gazdík, Václav Chvála, Martin Kovář,\nLuboš Kropáček, Radek Mařík, Jiří Padevět, Petr Pernica,\nPetr Pokorný, Petr Robejšek, Karel Řehka, František Šulc,\nLudmila Trapková, Matyáš Zrno\nCover photo © Sandro Vannini, Laboratoriorosso\npana Ludvíka Hegrlíka\nTypografie Tomáš Nedoma\nFotografie na obálce Sandro Vannini, Laboratoriorosso\nv Praze roku 2015 jako svou 1395. publikaci\nDoporučená cena E-knihy 298 Kč\nMiroslav Bárta Martin Kovář Otakar Foltýn /eds./\ncivilizace Vyšehrad Obsah Př edmluva\n12 Miroslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář\nPovaha změny a svět kolem nás\n18 Miroslav Bárta\n38 Martin Kovář\nJak přežít „kolaps“ aneb „Poučení z krizového vývoje“\ndějin Velké Británie v první polovině dvacátého století\n54 Václav Cílek\nPolíbit Zemi a pozdravit Slunce. Hybridní svět rizik a nadějí\n72 Petr Pokorný\n86 Dana Drábová\nEnergetika se mění pomaleji než okolní svět\n98 Radek Mařík, Veronika Dulíková\nMatematické vyjádření komplexity společností\n130 Luboš Kropáček\nKolapsy a kontinuita ve světě islámu\n150 Roman Fiala\nJe právo hradbou naděje, nebo bažinou zklamání?\n154 Otakar Foltýn\nProč lidé vlastně válčí\n180 František Šulc\nDemilitarizace České republiky a cesta k nápravě 194 Jiří Baloun\nBezpečnost budoucnosti. Vývoj aktuálních hrozeb z pohledu armády\n2 06 Karel Řehka\nVálka, jak ji (ne)známe. Nekonvenční vedení války: kde\nzačíná, kdy si ho všimneme a jak se můžeme bránit? 230 Matyáš Zrno\nCo nás může naučit zkušenost z obléhání Sarajeva\n244 Jiří Padevět\nStáty násilné a státy přihlížející\n256 Petr Gazdík\nKrize (a) politické elity\n270 Petr Robejšek\nKrize ekonomické a politické konkurenceschopnosti\nzápadního modelu. Demokracie pod tlakem ekonomiky\n276 Ludmila Trapková, Vladislav Chvála\nOrganismus rodiny v ohrožení\n296 Petr Pernica\nKrize jako katalyzátor nevědění a úpadku vzdělanosti. Kritická reflexe\nproblému v dílech předních světových teoretiků současnosti Předmluva „Chudinka Anglie! Vedla si svůj svobodný, bezstarostný život ze dne na den uprostřed nekonečného dobrosrdečného tlachání v parlamentu, a přitom se, celá udivená, ubírala z kopce po stezce, která vedla ke všemu, čemu se chtěla vyhnout! Úvodníky nejvlivnějších listů ji až na pár čestných výjimek bez ustání ujišťovaly, že se nemá čeho obávat, a ona se chovala, jako by celý svět žil stejně bezstarostně, neznal vypočítavost a myslel to stejně dobře jako ona.“\nTakto charakterizoval náladu a názory britské společnosti v předvečer zásadní změny života – druhé světové války – Winston Churchill. Všichni tušili, že se blíží zlom, něco, co promění osudy všech lidí bez výjimky. Většina to však nechtěla vidět: ještě chvíli se udržme v iluzi, že všechno může zůstat při starém, pak třeba žádná změna nebude muset přijít..., to bylo nevyřčené, leč mocné přání doby.\nPřitom právě proto, že zejména ti, kdo měli bdít nad bezpečností svých zemí, nechtěli pravdivě vidět to, co přichází – onu pravou povahu změny – byla to změna tragická a veskrze násilná. Pokud by společenské elity západního světa dokázaly včas pochopit podstatu nadcházející změny podobně jako Winston Churchill, byla by možná také násilná, ale s nejvyšší pravděpodobností daleko méně. Nějaká změna by přišla, ale neměla by bezmála apokalyptický charakter. Odpovědní státníci by však museli zasáhnout rázně a včas. Bezpečnostní stratégové a generálové se už dávno shodli na tom, že právě váhavost Spojenců a jejich neochota k jakémukoli ráznějšímu kroku zásadně ovlivnila rozsah konfliktu: to, co by bylo v roce 1936 víceméně jen nepříjemnou policejní akcí, v roce 1937 regionální bitvou a ještě v roce 1938 lokální válkou, začalo v roce 1939 a skončilo o šest let později jako druhá světová válka, při které přišlo o život padesát milionů lidí. A za všechny ty mrtvé jsou bezesporu spoluodpovědní jak váhaví politici, tak i slepé intelektuální elity. Ano, právě elity, které se cítily povolány k vedení společnosti, ať přímému, politickému, či nepřímému, intelektuálnímu, nebyly dostatečně předvídavé – čest některým výjimkám. Lidstvo se ještě ani nestačilo vzpamatovat z první světové války a jeho intelektuální a političtí vůdcové už slepli. Lidé tušili, že se opět začíná hrát o jejich budoucí bezpečnost, ale ti, kteří o ni měli dbát, opět zklamali.\nNepřipomíná vám to něco i dnes? Jak upozorňuje jeden z učených autorů této knihy, především politické elity se uchylují ke správným řešením až v momentě, kdy už žádná jiná možnost nezbývá. Je to jen tím, že se nedostává skutečných státníků, jako byl zmiňovaný Winston Churchill? Nevýrazný výkon dnešních politiků zároveň posiluje přesvědčení nemalé části veřejnosti, že pořádek může nastolit jen vláda pevné ruky. Co to může jednou znamenat, zřejmě není zapotřebí rozvádět, historie jako učitelka života by nám měla pomoci zbavit se iluzí.\nO to více by bylo dnes zahanbující až trestuhodné mlčet. Je nutné postupně naleptávat narkotizační závoj infotainmentu, jemuž je majorita nepřetržitě vystavena. Opět se totiž nehraje o nic menšího než o naši budoucí bezpečnost. Opět většina, ponořená do svých každodenních všedních starostí, nechce vnímat realitu takovou, jaká je. Mnohem lépe se přece poslouchají donekonečna opakované lži o nutnosti neustálého růstu. Kdo by chtěl slyšet racionální pravdu o tom, že v ne příliš vzdálené budoucnosti by byl zázrak, kdybychom si uchovali alespoň tu úroveň, na niž jsme zvyklí dnes. Ale zázraky se dějí jen velmi málo, proto racionální analýzy vypovídají o tom, že naše úroveň se výrazně sníží. Ale umíte si představit politika, který předstoupí před své voliče a řekne jim popravdě, že jejich děti se možná nebudou mít tak dobře jako jejich rodiče?\nAle nevymlouvejme se stále jen na elity. Nebylo to tak ani za dob Churchillových ani současných, že by nějaký předvídavý a vidoucí lid byl srážen na kolena zištnými politiky. Ne, politikové manévrují co nejdále od zdravého rozumu právě proto, aby politiky zůstali i nadále... protože se jejich manévrování (až příliš mnoha) lidem líbí. A že nám přitom házejí přes hlavu Májin závoj? Někteří by ho nesundali ani za nic. Je přece tak příjemné žít v Matrixu.\nJak řekl jiný velký Brit, George Orwell: „Vrcholem veškerého kacířství je zdravý rozum.“ A právě zdravého rozumu se každý den vzdáváme stejně ochotně a nadšeně jako svobody. Proč? Svoboda i zdravý rozum jsou komodity, které jsou pracné. Vyžadují ze své podstaty naši aktivitu, vůli a energii poctivě myslet, vyžadují zodpovědnost. A to, co nabízí, v očích mnohých není adekvátní odměna. Vyměnit pohodlnost za práci, sladké mámení pečovatelského státu za schopnost vidět věci reálně, syrově, pravdivě. Možnost svalovat své neúspěchy tu na vládu, stát či Systém je těžké vyměnit za starou křesťanskou větu „člověče přičiň se, a Pán Ti požehná“.\nA tak jsme se stali mistry v odstraňování důsledků... Ve zdravotnictví, v ekonomice, energetice, zemědělství, ekologii. Hasíme další a další požáry, aniž bychom zneškodnili pyromana. Protože hasit je statečné a líbivé, zatímco ukázat prstem na pyromana anebo ho snad, bůh chraň, přemoci, je násilné, ošklivé, xenofobní a lidská práva potlačující. Zrušili jsme vztah „příčina – následek“ a zaměnili ho za jiný: „následek – odstranění následků“. A dosud nám to vycházelo... Dosud.\nBezpečnost budoucnosti je odvozena od spojení „zabezpečit budoucnost“, dnes se ale zdá, že pro nás, příslušníky západní civilizace, bude tato niterná potřeba čím dál obtížněji naplnitelná. Stále více lidí totiž opět cítí, že přichází změna, a rádi by poznali její pravou povahu. A opět jsou často okřikováni, aby „nestrašili“, aby „neviděli všechno tak černě“. Jsou nálepkováni hanlivými výrazy, označováni v lepším případě za ustrašence, v horším za všemožné druhy extremistů. Opět vítězí líbivé ideologické pojmy nad rozumem.\nAle všichni lidé, kteří dnes reálně patří k elitě společnosti, nejsou slepí.\nNaštěstí. Někteří navzdory většině politiků a intelektuálských aktivistů přemýšlejí, analyzují a varují. Buďme jim vděčni. Snad jejich slova najdou uznání tam, kde se z nich mohou zrodit činy, jež přispějí k naší budoucí bezpečnosti. Činy, díky kterým může být povaha nadcházejících zásadních změn méně násilná, méně apokalyptická, než kdyby jich nebylo. Věřme tomu, jakkoli je obtížné věřit za situace, kdy většina odpovědných splňuje doslova a do písmene další charakteristiku již citovaného Winstona Churchilla, ve které popsal smýšlení většiny britských politiků – smýšlení, které mělo tak tragické následky: „Záliba v příjemně znějících banalitách, odmítání pohlédnout do tváře nepříjemným skutečnostem, touha po popularitě a volebním úspěchu bez ohledu na životně důležité zájmy státu, nefalšovaná láska k míru a politováníhodná víra, že láska může být jeho jediným základem, na první pohled patrný nedostatek duševní ráznosti (...), silný až násilný pacifismus, naprosté podléhání pocitům, nemajícím nic společného se skutečností.“\nTakto pojmenoval Winston Churchill atmosféru ve společnosti v předvečer druhé světové války. Čeho je asi dnešní večer předvečerem?\nLadislav Henek, Martina Kociánová a Tomáš Tureček\n12 Mir oslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář\na svět kolem nás\na Martin Kovář\n13 Miroslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář Čím dál více lidí přemýšlí o tom, že je možná „něco špatně“. U části populace jde o v historii nijak neobvyklé strašení „horšími zítřky“. Jiní a někdy i titíž jedinci hledají – nikoli překvapivě – útěchu v konspiračních teoriích, protože se bojí si přiznat, že globální procesy dlouhodobě není schopen řídit nikdo, dokonce ani blíže neurčené tajné služby, nadnárodní koncerny, OSN či USA. V případě lidí, kteří jsou ochotni se aktuálním problémům dneška věnovat hlouběji, však nejde o žádné strašení. Stupeň poznání, jehož člověk dosáhl, umožňuje rozpoznat, vysvětlit a pochopit i velmi dlouhé vývojové trendy, jejichž součástí je i to, co je populárně a částečně zbytečně negativně nazýváno „kolaps“. Ač člověk některé procesy skutečně neřídí, neznamená to, že není schopen omezovat jejich následky. K tomu ale musí být ochoten a schopen takové procesy studovat a případně přijmout výsledky, jež nejsou příjemné. Přijímání pouze toho, co je momentálně nebo krátkodobě výhodné, a odmítání přípravy na rizika by se nám mohlo vymstít.\nKnížka, kterou držíte v rukou, je výsledkem souběhu dvou procesů. Za prvé našeho mnoholetého snažení o změnu ontologie světa; za druhé přímo vychází ze dvou nedávných konferencí. Obě linie si zaslouží bližší vysvětlení.\nNa začátku našeho specifického vnímání dlouhých historických trendů stojí pro někoho možná překvapivě expedice Českého egyptologického ústavu, na nichž se již dlouhé roky potkávají zástupci nejen společenskovědních, ale i přírodovědných a technických oborů. Vzestupy, pády a regenerace byly totiž něčím, čeho jsou egyptské dějiny tak říkajíc plné, a při práci v Egyptě se s nimi setkáváme na každém kroku. V rámci diskusí nad jednotlivými dílčími projekty v terénu se většina účastníků přirozeně ptala po smyslu dějin a kladla si otázky, které přesahovaly hranice jednoho malého oboru.\nDruhým podnětem byla konference, kterou jsme uspořádali v hlavní bu\ndově Akademie věd na Národní třídě v Praze v době, kdy vše ještě vypadalo růžově. Tehdy jsme, Petr Pokorný, Martin Tomášek a Miroslav Bárta, propadli na chvilku optimismu, v jehož důsledku se zrodilo univerzální téma zkoumání kolapsu v různých vědních oborech. Konference trvala jeden den a v jedné místnosti se při té příležitosti sešli geolog, filozof, archeolog, matematik, fyzik, Mir oslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář přírodovědec a další. Všichni jsme mluvili na jedno téma: co je to „kolaps“, jak se projevuje a co znamená. Nutno přiznat, že před samým zahájením konference jsme propadli skepsi – obávali jsme se totiž, že se tato různorodá skupina nebude moci na ničem sjednotit. Oproti všem předpokladům se ale ukázalo, že to možné je. Koncept „kolapsu“, jeho vlastnosti a důsledky byly v pojetí všech přednášejících hodně podobné. Právě tehdy se zrodila myšlenka think-tanku „Komplexní společnosti“, u jehož zrodu stáli kromě Petra Pokorného také Václav Cílek a Miroslav Bárta (http://www.komplexni-spolecnosti.cz).\nPoté následovalo osudové setkání s Martinem Kovářem a řada publikací, které by měly vyvrcholit na přelomu let 2015 a 2016 závěrečným dílem neformální trilogie věnované vzestupům a pádům civilizací, povaze dějin světa a roli jednotlivce v dějinách (Bárta, Kovář a kol. 2011, 2013 a 2016). Na toto téma volně navázal rovněž Václav Cílek (Cílek 2012 a 2014) a další autoři.\nJako prozatím poslední se k naší skupině přidal příslušník Generálního štábu Armády ČR Otakar Foltýn, který po přečtení Kolapsu a regenerace nabyl přesvědčení, že právě výsledky multidisciplinárního přístupu mohou být při zkoumání dlouhodobých trendů skupinou vědců kolem profesorů Bárty a Kováře důležitým předpokladem pro efektivitu plánovacího procesu silových rezortů. Již z prvních schůzek bylo zřejmé, že předpoklad byl správný. Následná kladná reakce velení armády umožnila přinejmenším v českém prostředí unikátní spojení akademických a vojenských intelektuálů, které začalo velmi úspěšnou konferencí pro prakticky celý velitelský sbor české armády.\nV tomto bodě se dostáváme k tomu, proč se domníváme, že se dnešní svět do značné míry nachází ve stadiu ontologického vakua. Obklopuje nás tolik závažných problémů (a kvaziproblémů), že se nám prakticky nedostává času se v nich orientovat, natož těm nejvážnějším z nich správně porozumět. Jejich většina má společenskovědní charakter, značnou roli nicméně při jejich studiu hrají i přírodní vědy; zástupci technických věd se zatím do diskuse příliš nehrnou, není však pochyb o tom, že se to může brzy změnit. Pouze trojúhelník společenských, přírodních a technických věd ve spolupráci s politiky (nutně ale pouze s těmi, kteří nepostrádají nadhled a vizi) může zajistit, že naše budoucnost bude něčím, na co bychom se mohli těšit.\nDruhým významným zdrojem pro tuto knihu byly dvě konference, které proběhly v září 2014 na Generálním štábu armády ČR a v únoru 2015 v Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR. V jejich rámci zazněla řada příspěvků, které jsou zastoupeny i v této knížce a jejichž význam – bohužel – spíše stoupá, než klesá. Zejména v průběhu první konference, která měla charakter uzavřeného jednání, jsme vyslovovali věci, jež jsme si možná ani neuměli skutečně představit, že nastanou. Dnes se dějí běžně.\nNěkdy události běží tak překotným tempem, že jsme schopni sílu a intenzitu změn vnímat v řádu hodin a dní. Tato knížka je pokusem o uchopení a pochopení alespoň několika vybraných procesů, které mají, případně mohou mít, vliv na naše životy a na naši společnost. Tyto trendy mají vesměs dlouhodobou Miroslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář povahu. Autoři jednotlivých příspěvků, které čtenář nalezne v této knížce, se snaží maximálně objektivně zamýšlet nad vybranými tématy (jejichž počet není určitě vyčerpávající). Mezi nimi vynikají otázky spojené s vývojem společností a jejich vnitřními krizemi, způsobenými ztrátou legitimity elit, přebujelou administrativou a dlouhodobě neudržitelným sociálním systémem, rozpadem rodinných hodnot či přílišnou složitostí systému jako takového. Jsou zde zastoupeny i příspěvky z energetiky, přírodních zdrojů nebo změny klimatu. Další část knížky tvoří studie související s vojenstvím a bezpečností a nabývající, možná překvapivě, po desítkách let klidu, na aktuálnosti. Odmítání důležitosti bezpečnostních aspektů, zejména ve vojenské oblasti, má do jisté míry svoji logiku, spočívající (v historii nikoli poprvé) v představě, že „teď už přece bude stále mír“. Jakkoli jsme si vědomi toho, že přibráním vojenských aspektů si v českém akademickém prostředí příliš přátel neuděláme, nemůžeme tento rozměr pominout. Jeho pochopení je totiž jedním ze základních předpokladů pro to, abychom o vojenství mohli diskutovat jen teoreticky a nemuseli si své teorie ověřit v praxi. Jako editoři doufáme, že většina myšlenek zaznamenaných v příspěvcích jednotlivých autorů bude aktuální i v době publikování této práce.\nNěkterá zamyšlení jsou nutně spíše smutná. Blýská se však i na lepší časy. Jistá naděje nyní spočívá přinejmenším v tom, že problematiku krizí a jejich povahu postupně vzali na vědomí a pochopili ji nejen zástupci společenskovědních oborů, ale i uvědomělejší lidé zabývající se jinými sférami lidské činnosti, a to jak ve vědě, tak v politice. Velmi si vážíme rovněž toho, že prostor pro mezioborové analýzy a dialog vytvořil v rámci jím ustaveného Poradního sboru pro aktuální problémy dneška (na počátku roku 2015) rektor Univerzity Karlovy v Praze profesor Tomáš Zima.\nCesta k výše uvedeným dopadům byla poměrně dlouhá. Článek Miroslava Bárty s názvem „Kolaps v nás“ vyšel v týdeníku EURO již v roce 2010.1 Až na několik výjimek trvalo pět let, než se tato problematika začala diskutovat na nejvyšších úrovních. Konečně v červnu 2015 proběhlo setkání zástupců vlády, Akademie věd a univerzit, z něhož vzešlo tiskové prohlášení, které nejen reflektuje naši práci nad těmito tématy za poslední roky, ale oživuje i filozofii článku z roku 2010:\nHumanitní a společenské vědy jsou klíčové pro řešení aktuálních celospolečenských\nproblémů. Kvalifikované analýzy a vědecké výstupy pomohou lépe se připravit napří\nklad na dopady současného demografického vývoje, migrace nebo změn klimatu. Na\ndnešní diskusi [míní se schůzka 11. června 2015] v Historickém ústavu Akademie věd ČR\nse na tom shodli místopředseda vlády pro vědu, výzkum a inovace Pavel Bělobrádek,\npředseda Akademie věd ČR Jiří Drahoš a další zástupci akademické obce. Vytyčením\nhlavních problémů a zacílením kapacit a financí pro řešení těchto problémů se bude\nzabývat Rada vlády pro konkurenceschopnost a hospodářský růst (RVKHR), jíž vicepre\nmiér Bělobrádek předsedá.\n1/ http://euro.e15.cz/kolapsy-v-nas-830377; EURO 36/2010 Mir oslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář\n„V horizontu 20 let pravděpodobně budeme čelit výzvám, na které nejsme zatím připraveni,“ upozornil místopředseda vlády. Jedná se například o stárnutí západní populace, novodobé stěhování národů, nedostatek vody v mnoha oblastech světa, závislost společnosti na energetických zdrojích a připravenost na případný blackout. „Jsou to výzvy, které nemůže vyřešit žádný izolovaný chemik, fyzik nebo inženýr, jsou to výzvy celospolečenské a je naprosto logické, že k řešení těchto výzev by klíčovou měrou mohly a měly přispět právě humanitní a sociální obory,“ myslí si také předseda Akademie věd Jiří Drahoš. „Složité problémy si žádají komplexní řešení, na kterém se musejí podílet vědci napříč obory včetně společenskovědních,“ dodal vicepremiér.2\nKnížka, kterou držíte v rukou, má jediný cíl. Předložit čtenářům a zájemcům o to, co se v současném světě děje, pokud možno nezkreslený obraz procesů a trendů, které přicházejí jako dědictví minulosti, ale které budou zejména určovat to, jaká bude naše budoucnost. Mantinely budoucnosti pak budou vymezeny našimi současnými rozhodnutími. S historicky bezprecedentně největšími prostředky a dosavadní nejvyšší úrovní znalostí v současnosti kontrastuje alarmující nepřipravenost na krize (srovnej např. Kohout 2011, Michl 2014, Wolf 2014). Je otázkou, zda už dávno nenastal čas to změnit.\nmy-131524/. Miroslav Bárta, Otakar Foltýn a Martin Kovář\nBárta, M.; Pokorný, P. (eds.), 2008 Něco překrásného se končí. Kolapsy v přírodě\na společnosti. Praha: Dokořán. Bárta, M.; Kovář, M. (eds.), 2011 Kolaps a regenerace. Cesty civilizací a kultur. Minulost,\nsoučasnost a budoucnost komplexních společností. Praha: Academia. Bárta, M.; Kovář, M. (eds.), 2013 Civilizace a dějiny. Historie světa pohledem dvaceti\nčeských vědců. Praha: Academia. Bárta, M.; Kovář, M. (eds.), [v tisku] Člověk a dějiny. K roli osobnosti v dějinách. Praha:\nAcademia. Cílek, V. (ed.), 2012 Tři svíce za budoucnost. Návody a nápady jak přežít konec světa.\nPraha: Novela Bohemica. Cílek, V. (ed.), 2014 Něco se muselo stát. Nová kniha proměn. Praha: Novela Bohemica. Kohout, P., 2011 Finance po krizi. Evropa na cestě do neznáma Praha: Grada. Michl, A., 2014 MICHLiq. Inteligentní průvodce ekonomikou. Praha: R Media. Wolf, M., 2014 The shifts and the shocks. What we’ve learned – and have still to learn –\nfrom the financial crisis. London: Penguin Books. Miroslav Bárta Makrohistorie a přerušované rovnováhy. O dynamice dějin\n1/ Tato studie byla připravena v rámci Programu rozvoje věd\nních oblastí na Univerzitě Karlově č. 14: Archeologie mimoev\nropských oblastí. Podprojekt: Výzkum civilizace starověkého\nEgypta. Kulturní a politické adaptace severoafrického civilizač\nního okruhu v průběhu starověku (5. tis. př. Kr. – 1. tis. po Kr.). Miroslav Bárta Miroslav Bárta Tento příspěvek vyrůstá z úvah, které jsem měl možnost prezentovat v poslední době na dvou významných setkáních. Dne 24. 9. 2014 na uzavřeném semináři pro Generální štáb armády ČR a 17. 2. 2015 v Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky. Jeho základem jsou myšlenky týkající se toho, jakým způsobem může docházet ke změně či změnám ve vývoji společnosti, a to v dlouhodobé perspektivě, čili z pohledu makrohistorie (viz také Úvod). Obvykle se totiž předpokládá, že společnosti či civilizace se vyvíjejí lineárně v rámci postupných evolučních změn. Tento názor je však dnes již možno považovat v případě společenskovědního bádání za překonaný (viz i např. příspěvek M. Kováře). Stejně tak se budu zabývat úlohou změny klimatu (viz příspěvek P. Pokorného) a dynamikou vnitřních faktorů, které nejprve vedou k vzestupu a nakonec k úpadku systému (tzv. kolapsu; ten ale neznamená nic jiného než dočasnou ztrátu komplexity systému, která ovšem nastává rychle a je značná) a jeho následné rekonfiguraci (ke kolapsům obecně Bárta 2011).\nColin Renfrew a dávná civilizace uprostřed moře\nPíše se rok 1972. V americkém Washingtonu DC bude v noci přepadena centrála demokratické strany v komplexu Watergate lidmi najatými administrativou republikánského prezidenta Richarda Nixona, což nakonec povede k jeho pádu. V Mnichově bude svět sledovat v přímém přenosu zajetí a tragické zabití celkem jedenácti izraelských sportovců během olympijských her členy palestinské teroristické organizace Černé září. Tým československých hokejistů získá na mistrovství světa v hokeji v Praze zlato. Konečně britský prehistorik jménem Colin Renfrew v tomto roce vydá svou doktorskou práci, která se věnuje vzniku a historii kykladské civilizace a jejímu vlivu na pozdější minojskou, mykénskou a řeckou civilizaci.\nKykladská civilizace rozprostřená na několika Kykladských ostrovech v Egejském moři vznikla kol. 3200 př. Kr. a zanikla na přelomu 3. a 2. tis. př. Kr. Trvala tedy déle, než je čas dělící náš moderní svět počátku 21. století od zániku Velké Moravy. Nelze se proto divit, že v průběhu jejího vývoje lze vysledovat několik významných období, která se vzájemně odlišují. A právě mechanismu přechodu jednoho období v druhé se ve svém doktorátu mj. věnoval Colin Renfrew. Miroslav Bárta Celkem bylo identifikováno devět stupňů této civilizace. Pojmenovány byly jako Rané kykladské, Střední kykladské a Pozdně kykladské fáze, z nichž každá měla tři stupně. Jednalo se skutečně o rozvinutou civilizaci, která však neznala písmo.\nPrávě na její genezi a vývoji Renfrew demonstroval efekt, který nazval násobícím se efektem (multiplier effect). Renfrew ukazuje velmi jasně, že každá vyspělá kultura, společnost a tím spíše civilizace není jakýmsi homogenním kontinuem, ale že se skládá z vícero subsystémů, které mají svou specifickou charakteristiku a funkci. Hovoří tak o subsistenčním, technologickém, sociálním, symbolickém a obchodně-komunikačním subsystému. V případě subsistenčního subsystému jde o to, jaké role a funkce sehrávají zdroje obživy, jak jsou získávány, využívávány apod. Technologický subsystém je ve znamení člověka a jeho jednání, které vede k výrobě artefaktů. Jeho základními stavebními kameny jsou aktivity člověka, suroviny a látky potřebné k výrobě artefaktů a artefakty samotné. Sociální systém sestává z variant chování, prostřednictvím kterých dochází k interakci člověka s člověkem. V závislosti na komplexitě/složitosti systému pak přirozeně roste i složitost těchto vztahů. Symbolický systém sestává zejména z aktivit majících vztah k jazyku, náboženství, umění, vědám a některým dalším a vyjadřujících stav poznání světa, názory o něm a postoje k němu. Konečně obchodně-komunikační systém zahrnuje obchodní strategie a vztahy a přemisťování zboží (ať už surovin, artefaktů nebo znalostí) (Renfrew 1972, 22–23).\nSamozřejmě, že jednotlivé kategorie lze těžko jednoznačně oddělit. Obvykle jsou hranice mezi těmito subsystémy přechodné a jedna a táž aktivita může spadat do několika subsystémů zároveň. V případě složitějších civilizací, jako například staroegyptské, čínské a mnoha jiných, které ovládaly i písmo a byly o mnoho složitější, můžeme jako další subsystém identifikovat subsystém administrativní. Ten zhruba označuje způsob, jakým je společnost funkčně spravována. Nepochybně se jedná o další svébytnou a velmi významnou sféru lidské činnosti.\nA nyní se již dostáváme k tomu, jakým způsobem probíhá vývoj společnosti, kultury či civilizace. Je očividné, že v jejich vývoji existují dlouhá období klidu (equilibria), kdy se jakoby vše opakuje – kalendářní rok, postup zemědělských prací, svátků; život jednoduše řečeno plyne. Jakákoliv malá jednotlivá změna je systémem vyvážena protireakcí, která má za úkol případný dopad této změny minimalizovat, zcela v duchu Le Châtelierova principu.2\nPak však nastanou velmi krátká období, ve kterých se systém jakoby velmi rychle promění, a výsledkem jsou významné změny ve většině subsystémů, které byly právě jmenovány. To je možné zejména proto, že jednotlivé subsystémy, které po dobu equilibria akumulovaly vnitřní potenciál ke změně, najednou začnou na sebe vzájemně působit tak, že vzájemně iniciují změny, které vedou k oné rázovité proměně systému jako takového. Přirozeně může být tento pohyb dvousměrný, buď dopředu, k vyšší komplexitě a sofistikovanosti systému, nebo naopak pohybem regresním, kdy dochází ke skokovému úpadku systému.\n2/ https://en.wikipedia.org/wiki/Le_Chatelier‘s_principle Miroslav Bárta\nSvým způsobem tato teorie připomíná dnes již opomíjenou teorii formulovanou rovněž v roce 1972 dvěma harvardskými paleontology, Nielsem Eldridgem a Stevenem Jay Gouldem. Ti na základě fosilních záznamů trilobitů a plžů došli k závěru, že neexistuje gradualistický evoluční vývoj, a tvrdili, že evoluce se odehrává ve skocích. Typicky u bezobratlých druhů měl druhový cyklus trvat 5–10 milionů let, zatímco specializační změny probíhaly vždy zhruba v intervalu 5–50 000 let a to skokově, odtud také název teorie punctuated equilibria, přičemž i tento průběh je do značné míry omezen daným tělním plánem (Eldredge, Gould 1972). Jejich teorie dnes již v evoluční biologii není součástí aktuální debaty, zejména proto, že ignorovala symbiotické události (dědičný přenos části nebo i celého genomu) (Sapp 2015, 393–394).\nPro nás však je zajímavá ze dvou důvodů – byla publikována ve stejném\nroce, kdy vyšla práce Colina Renfrewa, a byla jí podobná v jednom zásadním bodě: postulovala skokový a ne gradualistický vývoj. To je snad její největší přínos k filozofii dynamiky dlouhodobých procesů – totiž, že Eldredge a Gould přišli s tezí proměnlivé rychlosti diachronního vývoje (vývoje v čase), který je „punktuován“ a sestává ze skokových událostí oddělených dlouhými obdobími klidu (Flegr 2015, 271–273). Přesto, že obsahově jsou evoluční biologie a archeologie vzájemně na hony vzdálené, je třeba ocenit, že formálně jak Renfrewova, tak Eldridgeova a Gouldova teorie mají společnou myšlenku proměnlivé dynamiky vývoje živých systémů. Možná pro někoho překvapivě může právě tato myšlenka být klíčem k pochopení procesů, které tisíce let ovládají vývojové trajektorie jednotlivých společností a civilizací.\nKdyž jsme kdysi seděli s Martinem Kovářem ve ztichlé „oxfordské“ pracovně profesora Jaroslava Černého v Celetné ulici a klopotně rozvažovali o tom, jakým způsobem nahlédnout jednotlivé historické události z hlediska dlouhodobých trendů (makrohistorie), dospěli jsme nakonec k tomu, že nejlépe myšlenku makrohistorie vyzkoušíme mimo jiné tak, že přizveme nejlepší představitele jednotlivých oborů u nás v Česku k projektu mapy vývoje kultur a civilizací. Tak se zrodila kniha Kolaps a regenerace, do které přispěla třicítka renomovaných autorů, archeologů, historiků i přírodovědců (Bárta, Kovář 2011). Šlo svým způsobem o největší výstup mezioborové spolupráce v rámci společenských a přírodních věd. Mimo jiné se také ukázalo, že je reálné a legitimní uvažovat o dlouhodobých trendech a jejich charakteristikách. Při srovnání jednotlivých a vzájemně územně ani časově nesouvisejících společností, kultur a civilizací se ukázalo, že mají ve svém vývoji obvykle ne jeden, ale několik společných jmenovatelů.3\n3/ Dnes jsem přesvědčen, že právě tato práce, mimo jiné, stála u zrodu nového on\ntologického pohledu na náš svět, který dnes rezonuje i přímo ve vládě ČR: http://\nmier-belobradek-humanitni-vedy-pomohou-resit-celospolecenske-problemy-131524/. Miroslav Bárta\nPrvním z nich byla „punktuace“ nebo diferencovaná dynamika historických procesů. Bez ohledu na historický časový rámec nebo územní začlenění většina příspěvků implicitně naznačovala jeden a ten samý charakter historické změny, totiž její proměnlivou dynamiku typickou tím, že delší období jakoby beze změn byla střídána kratšími okamžiky bouřlivých proměn většiny aspektů daného společenského útvaru. Přirozeně, čím byl systém složitější, tím byla tato povaha jevů zřetelnější a rychlejší.\nTo, že historie je skutečně „punktuovaná“ neboli přerušovaná, se podařilo v dalším kroku otestovat v detailu v přednášce připravené pro workshop konaný na Harvardské Univerzitě v Cambridge, Mass. (Bárta 2015).4 Přesto, a nebo právě proto, že se jednalo o specializovaný seminář zaměřený na dějiny a archeologii tzv. Staré říše ve starém Egyptě (ca 2700–2200 př. Kr.), rozhodl jsem se podívat na toto období zhruba pětiset let z obecnějšího pohledu (viz také Bárta 2008). Podařilo se potvrdit to, co každý odborník na egyptské dějiny cítí a co vidí v celém průběhu jejich trvání po dobu více než 3000 let. Totiž že tento vývoj není gradualistický, ale že skutečně existují jakési přechody, ve kterých se běh dějin odehrává jakoby zrychleně. V případě Staré říše se tato období podařilo identifikovat a definovat ve formě celkem pěti etap: doby vlády panovníka Džosera (stavitele prvního kamenného funerálního komplexu v dějinách), Snofrua, období přechodu 4. a 5. dynastie, panovníka Niuserra a počátku 6. dynastie. Staroegyptské dějiny se tak staly více plastické a diferencované.\nZa druhé se díky naší společné knize a zmíněné harvardské studii podařilo dokázat, že nikdy není možné izolovat jediný faktor, který by mohl za to, že nějaký společenský systém se vyvíjí tak nebo onak, resp. kolabuje, jak například svého času navrhoval Jarred Diamond (2005). Obvykle je to celý soubor vnitřních faktorů, které působí na pozadí vnějšího environmentálního rámce. A nejčastěji jsou tyto faktory velmi zřetelné v průběhu tzv. punktuovaných okamžiků vývoje. V rámci množiny vnitřních faktorů se jedná zejména o růst administrativního aparátu, genezi vertikálních struktur ovládajících společnost a stát, rozvoj vzdělanosti, vědy a technologií, mechanismus přerozdělování ekonomických zdrojů, složení a úlohu elit, společný světonázor (vysvětlení toho, jak je svět utvářen) a soubor etických norem. V jistém okamžiku ale začne docházet k tomu, že všechny tyto faktory, původně jednoznačně pozitivní a prorůstové, začnou působit tak, že systém začnou vyčerpávat a navádět na trajektorii vedoucí ke kolapsu (tedy fázi, kdy stávající struktury přestávají být z valné většiny funkční). Jako typické příklady tohoto mechanismu, kdy se původní růstové a pozitivní faktory promění v ty, které systém strhávají do krize, lze uvést byrokratický aparát, který původně přispívá k výkonnosti\n4/ Harvard University, Towards a new history for the Egyptian Old Kingdom.\nPerspectives on the Pyramid Age, April 25–26. 2012: http://www.fas.harvard.\nedu/~anthro/giza_web/. Miroslav Bárta a organizovanosti státu, postupně však začne vést k tomu, že vznikají a nabývají na vlivu tzv. zájmové skupiny, lobbisté a narůstá nepotismus, což jsou všechno prvky, které oslabují výkonnost administrativního aparátu a vedou k rozkladu společnosti a ke krizi identity a legitimity elit (Olson 1965; Gazdík a Mařík a Dulíková v tomto sborníku).\nStejně dobře je možné uvést náš sociální systém, který od poloviny 19. století vedl ke vzniku moderního evropského státu, ale v další fázi také k rozpadu tradičního modelu a role rodiny a je ve své stávající podobě neudržitelný (Chvála a Trapková v tomto sborníku). Přílišná komplexita systému je výsledkem jeho dynamického vývoje a rostoucí výkonnosti, nakonec však vede k tomu, že systém jen na údržbu své stávající funkčnosti spotřebovává stále více energie (law of dimishing returns/zákon zmenšujících se výnosů). Takovýto systém pak přirozeně ztrácí i svou identitu, tedy soubor společně sdílených hodnot zahrnující víru, světonázor, etiku, jazyk, kulturu, zájmy i povědomí o společné minulosti, tedy zjednodušeně řečeno svou zásadní charakteristiku a specifickou povahu. Pohled na staroegyptské pyramidy v Gíze. Stará říše byla první komplexní civilizací na světě a vytvořila stavby, nad kterými se i dnes tají dech. Přesto zkrachovala. (Foto M. Bárta) Miroslav Bárta\nK tématu neudržitelné komplexity se nedávno pozoruhodným způsobem vyjádřil i tým vědců, který zkoumal, jakým způsobem odráží nárůst komplexity americký právní systém. To, že je v současné době již na hranici udržitelnosti, demonstrovali mimo jiné diachronní analýzou nárůstu počtu slov a jednotlivých podmínek v amerických zákonech. V závěru říkají: „Vytváření méně složitých zákonů a zjednodušování stávajících zákonů také snižuje počet nechtěných důsledků a zajišťuje více spravedlivou a rovnou úroveň výsledků pro všechny účastníky. Tím, že budeme vytvářet více koherentní a systémový pohled na celek zákonů a soudního řádu, dosáhneme toho, že jednotliví účastníci systému soudnictví budou lépe informováni...“ (překlad autor; Li, Azar, Larochelle, Hill, Lo 2014, 47). Není to ale přesně to, co alespoň v České republice, ale i leckde jinde zájmové skupiny nechtějí připustit? Stačí letmý pohled na vzorce chování jednotlivých subjektů v parlamentu.\nChlebové jaro, mýty o revoluci\na co je vlastně tzv. spouštěč\nKonec roku 2010 byl pozoruhodný z mnoha důvodů. Jedním z nich byl i nenápadný počátek tzv. arabského jara. Dne 17. prosince se v tuniském městě Sidi Bú Saíd upálil mladík Muhammad Buazízí, protože policejní hlídka mu opakovaně zkonfiskovala ovoce a zeleninu, které prodával bez povolení na místním tržišti. Přitom se jednalo o skromný zdroj obživy pro celou jeho rodinu. Následovaly pouliční nepokoje, které se bleskově rozšířily do dalších měst po celé zemi. Režim se zhroutil jako domek z karet a autokratický prezident uprchl 14. ledna do Džiddy v Saúdské Arábii.\nK tomuto zoufalému činu Buazízího vedla bezvýchodná sociální situace. Jen v Tunisku samotném totiž bylo 70 procent mladé populace mezi 15. a 29. ro- kem věku bez možnosti najít si zaměstnání. Nepokoje se tak staly jakýmsi odrazem toho, co se odehrávalo v mnoha rodinách napříč arabským světem severní Afriky, Předního a Středního Východu. Ten rok byl totiž neobyčejně nepříznivý pro zemědělce a nestabilita cen a nedostatek obilí (resp. jeho vysoká cena) spustily řetěz událostí, které skokově, prakticky přes noc (reálně v rámci několika týdnů), proměnily podstatnou část světa a vedly ke svržení autokratických režimů v Tunisku, Libyi, Egyptě nebo Sýrii. Jen pro názornost toho, že rychlost těchto procesů byla prakticky neuvěřitelná, může posloužit Egypt. Zde protesty začaly 25. ledna 2011 na proslulém Tahrírském náměstí. Jedna z největších demonstrací se odehrála tři dny nato a v jejím důsledku vládnoucí režim vypojil internet, k výjimečnému stavu panujícímu od roku 1981 vyhlásil zákaz vycházení a omezil mobilní spojení. Přesto všechno již 11. února prezident Husní Mubarak rezignoval, armáda převzala kontrolu nad státem a dovedla ho k prvním svobodným volbám (toto je mj. také klasická ukázka toho, že silná armáda může v nouzi plnit výrazně stabilizační roli).\nJak k tomu všemu ale vlastně došlo? V případě tzv. arabského jara se opět velmi jasně ukazuje, že je třeba dobře rozlišovat mezi tím, co je soubor Miroslav Bárta dlouhodobých příčin a co tzv. spouštěč (angl. trigger), což je obvykle skutečně náhodná událost, která vede k dalekosáhlým změnám celého systému. Podívejme se nyní na celý tento mechanismus blíže (k arabskému jaru srovnej i Mendel 2015).\nNásledky na sebe nenechaly dlouho čekat. Již na počátku srpna uvalila Ruská federace embargo na vývoz obilí. Toho roku se produkce obilí dostala na úroveň 61 mil. tun, což představovalo propad o 37 procent oproti předchozímu roku. Jen pro představu, v roce 2014 činila produkce obilí v Ruské federaci kolem 90 mil. tun.5 V přibližně stejném období, za roky 2009 a 2011, došlo v africké Keni k poklesu produkce pšenice o 46 procent. V Austrálii trvá doba sucha prakticky od roku 2002, takže například v roce 2006 představovala úroda pšenice pouze 46 procent dlouhodobého průměru let 1960–2010. V USA trvá dlouhodobé období extrémního sucha od roku 2012 a zahrnuje státy Texas, Oklahoma, Nové Mexiko, Arizona, Arkansas, Kansas, Georgia, Florida, Mississippi, Alabama a Severní a Jižní Karolína. Rovněž jihozápadní provincie Číny jsou v posledních letech vystaveny extrémnímu suchu a desertifikaci půdy.6 Tyto dlouhodobější trendy jen umocňují specifičnost roku 2010.\nPrakticky bezprostředním dopadem vlny sucha v létě 2010 a následného\nruského embarga na vývoz obilovin se zabývá zpráva amerického think-tanku Center for American Progress (Werrell, Femia a kol. 2013). Zatímco v Rusku vládlo sucho vedoucí k propadu v produkci obilovin v dlouhodobém průměru o 33 procent, v Austrálii v důsledku intenzivních dešťů klesla produkce o skoro 9 procent a v Kanadě o téměř 14 procent. Velký pokles v produkci obilovin nastal také v Číně, zejména v provinciích Šandong, Henan a Anhui. Podle všeho měl celosvětový výpadek v produkci obilovin v polovině roku 2010 velký a de facto okamžitý vliv na vývoj v arabských zemích, které musí subvencovat dovoz základních potravin ze zahraničí. Například Spojené arabské emiráty musí každoročně dovážet 370 milionů tun pšenice, Libye 242, Tunisko 89 nebo Egypt 82 (údaje z roku 2010; viz Sternberg 2013, 13, tab. 2). Egypt vydává každoročně tři procenta svého státního rozpočtu na dovoz pšenice. Výkyvy v cenách a produkci/ dovozu obilí měly před rokem 2010 v Egyptě za sebou již dvě vlny „chlebových“ krizí. V roce 1977 zemřelo při rabování 77 lidí a v roce 2008 došlo k dalším velkým demonstracím (Sternberg 2013).\nArabské jaro, protivládní demonstrace na káhirském náměstí Tahrír, začátek února 2011.\n(Foto Sandro Vannini, Laboratoriorosso) Miroslav Bárta\nV důsledku klimatických výkyvů tak došlo k tomu, že v únoru 2011 stoupla cena jednoho bushelu pšenice (36,369 l) z původních 4 na 8,5–9 USD. Ceny obilí však byly pouze částí, byť podstatnou, environmentální mozaiky prvních týdnů roku 2011. Vedle obilí totiž v důsledku efektu silné La Niña na jižní polokouli výrazně narostly i ceny sójových bobů a cena cukru dosáhla třicetiletého maxima (nárůst ze 17 na 33 centů za libru). Velké výkyvy v dostupnosti potravin se tak staly ne jedinou příčinou, ale významnou součástí kritických faktorů, které přispěly k proměně arabských totalitních režimů (Johnstone, Mazo 2013) a k tzv. arabskému jaru v mnoha státech, kde dlouhodobě narůstala vnitřní tenze ve společnosti podobně jako v zemích východní Evropy před rokem 1989. Zatímco tedy dlouhodobými faktory vedoucími k nestabilitě v arabských zemích byl sociální stres, represe, vyprázdněnost vládnoucí ideologie, ztráta legitimity vládnoucích elit, pokles životní úrovně, zaostávající vzdělávací systém, nestabilní pracovní trh a nerovnost příležitostí, dlouhodobý trend k vysychání všech oblastí postižených arabským jarem vrcholící neúrodou roku 2010 byl vnějším faktorem, který působil jako enzym a průběh procesů jen urychlil. Rozsáhlé oblasti Předního východu a severní Afriky postupně vysychají zhruba od r. 3000 př. Kr. V posledních letech je tento trend umocněn. Oblast Gilf Kebíru na hranici Libye, Egypta a Súdánu, kde kdysi žily četné populace lovců, sběračů a pastevců. Dnes zde spadne méně než 100 mm vláhy za rok a nelze tu žít. (Foto M. Bárta) Miroslav Bárta Spouštěčem procesů, které de facto během několika málo týdnů navodily pád systému, bylo však rozhodnutí zoufalého mladíka v prosinci 2010 upálit se.\nFaktem zůstává, že tzv. arabské jaro je součástí mnohem delšího procesu na Předním a Středním východě a v severní Africe, který má společného jmenovatele: dlouhodobé sucho. A jeho další pokračování lze vyhlížet jen s krajními obavami. Pozorování v Sýrii například ukazují, že v letech 2006–2011 zde došlo k vlně sucha, která nemá v záznamech období. Během ní bylo postiženo 74 procent zemědělské půdy téměř totálním kolapsem produkce a pastevci v severovýchodní Sýrii přišli o 85 procent svých stád. Podle některých odhadů stoupnou ve vybraných oblastech Libye, kde zatím existují srážky, dny sucha ze současných zhruba 110 za rok na dvojnásobek. V Sýrii stoupl počet používaných studen z 135 000 v roce 1999 na více než 213 000 v roce 2007 (Werrel, Femia 2013). Celé oblasti Předního a Středního východu totiž závisí zejména na podzemní staroholocénní vodě, jejíž stav se nestačí obnovovat a jíž v důsledku přečerpávání neustále ubývá (viz také Pokorný v tomto sborníku). Tato fakta naznačují, že v následujících dekádách, pokud se tento trend nezmění, můžeme počítat s masivní vlnou migrací z těchto regionů do oblastí světa, kde jsou zásoby vody. Se vší pravděpodobností může jít o přesuny až milionových populací na velmi dlouhé vzdálenosti, a co je ještě nepříznivější, ve velmi krátkém čase, prakticky v řádu měsíců.\nS jistotou se ale nedá v tuto chvíli říci, zda zhruba dvě dekády evidentního oteplování jsou součástí dlouhodobého trendu k teplejšímu období (Bond 1997, 1264). A to zejména proto, že krátkodobé výkyvy směrem k oteplování v minulosti často doprovázely změnu systému k dlouhodobě studenější fázi. Dnešek tak nemusí být výjimkou. Co je podstatně jistější, je bohužel skutečnost, že pokaždé, když bylo možné zaznamenat v historii trend k prudké změně teplot, docházelo ke zvýšené frekvenci válek. Tento trend přirozeně může souviset zejména se zmenšujícími se zdroji (výnosy úrody) v důsledku nepřízně klimatu a poklesu teplot. To dokazují zejména studie z posledních let pod vedením hongkongského geografa Davida Zhanga a jeho kolektivu. Jeho studie totiž ukazuje, že krátkodobé výkyvy klimatu – doby chladu, měly za následek enormní nárůst válek a pokles populací. Zhang a jeho tým tak demonstrují velmi těsnou spojitost lidských dějin a změn klimatu. Stejně tak ukazují, že jakákoliv sociální opatření nebyla sto zamezit negativním důsledkům změny klimatu. Velmi zjednodušeně řečeno, čím bylo v minulosti chladněji, tím větší byl sociální stres, neúroda, četnost válek a to vše vedlo k značnému úbytku populace (Zhang a kol. 1997).\nTzv. sametová revoluce a její „snadnost“\nMožná nebude na škodu podívat se letmo i na jisté charakteristiky tzv. sametové revoluce u nás doma. Ta totiž může posloužit jako vynikající příklad toho, když se v synergii spojí dlouhodobé faktory protrahované vnitřní krize symbolických hodnot, jakými jsou identita elit a legitimita systému, a neočekávanost tzv. spouštěče. Miroslav Bárta\nVětšinu roku 1989 by se nikdo ani nenadál, že něco, co odstartoval 17. lis- topad, může nastat a že ještě před koncem roku se Václav Havel, před 17. listopadem prominentní disident, stane novým prezidentem a na Hradě vystřídá vyprázdněného Gustáva Husáka (Suk 2009). Jen pár dní po oslavách 28. října 1989 psal Jan Ruml v neoficiálních Lidových novinách:\nBuďme upřímní: Naše společnost procitá jen velmi pozvolna. V podstatě netečně přijí\nmá přímé a nestoudné provokace režimu... Čtyřicetileté úsilí nevzdělanců a pustošení\nvšech oblastí národního života a systematické budování konzumního socialistického\nšovinismu vykonalo své. Valná většina obyvatelstva se na těchto procesech více či méně\npodílela. (citováno podle Možný 1991, 29)\nV textu není ani stopa po nějaké naději na eventuální změnu nebo anticipaci blížících se událostí. A pár týdnů nato nastal 17. listopad. Nutno ale podotknout, že shromáždění studentů na Albertově a následné protesty a jejich brutální potlačení na Národní třídě byly právě oním spouštěčem a ne hlubokou příčinou pádu komunistického režimu. Migrace vždy byly, jsou a bohužel i budou. Reliéf ze zádušního chrámu Ramesse III. v Medínet Habu v Luxoru zobrazuje kočovné Mořské národy během vpádu do Egypta a boje s nimi. Mořské národy na počátku 12. stol. př. Kr. tehdejší svět destabilizovaly a nakonec rozložily. Obnova trvala několik století. Další podobná vlna, rovněž z východu, dokonala v 5. stol. n. l. rozpad římské říše. (Foto M. Bárta) Miroslav Bárta\nSkutečné příčiny spočívaly v tom, že systém již dávno ztratil ekonomickou výkonnost, pravdivost a autoritu a musel být ve svém bytostném zájmu nutně represivní. Nejlépe to osvětluje vtip, který se před pádem komunistického režimu v tehdejším Československu vyprávěl. Je totiž geniální zkratkou hlavních charakteristik prohnilosti přežívajícího systému a byl znám pod názvem „Četyre čuděsa socializma“ (Čtyři zázraky socialismu):\nPervoje čuděso: všichni jsou zaměstnaní – a nikdo nepracuje. Vtoroje čuděso: nikdo\nnepracuje – a plán se plní na sto procent. Treťje čuděso: plán se plní na sto procent –\na v obchodech není nic k mání. Četvertoje čuděso: v obchodech není nic k mání – a lidi\nmají všechno. K tomu pak zřetelně český apendix – Pjatoje čuděso: lidi mají všechno –\na nadávají na režim od rána do večera. Šestoje čuděso: na režim nadávají všichni – a ve\nvolbách hlasují na sto procent pro. (citováno podle Možný 1991, 47, poznámka 6)\nVelmi zajímavé je, že i na pádu komunistického Československa lze dobře demonstrovat postupné narůstání změn či krizových projevů a zkracování údobí klidu mezi nimi až po jejich naprosté vymizení v průběhu a zejména ke konci roku 1989. Jen na našem území již 25. 3. 1988 proběhla tzv. svíčková demonstrace v Bratislavě a další protesty se konaly 21. 8. 1988 k výročí okupace ruskými vojsky, 28. 10. 1988 k 70. výročí vyhlášení samostatného Československa a 10. prosince dokonce povolená demonstrace ke 40. výročí vyhlášení Všeobecné deklarace lidských práv. Dne 16. 12. pak došlo k ukončení rušení vysílání zahraničních rozhlasů. Rok 1989 byl vlastně celý charakterizován řadou protirežimních akcí. Vše začalo tzv. Palachovým týdnem mezi 15. a 20. 1. u příležitosti kulatého výročí upálení Jana Palacha. Na to již režim reagoval velmi agresivně. Došlo i k uvěznění neznámějších disidentů. Krátce vznikla petiční akce Několik vět, kterou do léta podepsalo na 40 000 občanů. Následovaly demonstrace 21. 8., 28. 10. a 16. 11.\nVrcholem pak byla studentská akce 17. listopadu oficiálně pojatá jako vzpomínková akce na Jana Opletala. Spoluorganizátorem byl i tehdejší SSM (Socialistický svaz mládeže), proto se jí neúčastnili tehdejší disidenti. Poté, co se shromáždění začalo svými výroky radikalizovat a odebralo se na Národní třídu, bylo brutálně rozehnáno. Výsledkem bylo na 600 zraněných lidí, vesměs studentů, a vývoj, který během několika málo desítek hodin změnil charakter společnosti. Dne 19. 11. vzniká v Činoherním klubu Občanské fórum, 20. 11. vstupuje do stávky většina pražských vysokých škol, 27. 11. se koná generální stávka po celé zemi. V průběhu prosince se komunistická vláda výrazně proměňuje a 29. 12. parlament volí Václava Havla československým prezidentem (k detailům viz Suk 2009).\nTeoreticky je na místě skeptická otázka, k čemu toto všechno může posloužit. Pokud se ohlédneme do minulosti a promítneme trendy známé z historie do naší současnosti, zjistíme, že přes veškeré technické inovace, technologický pokrok, Facebook a Google se zas tak příliš nelišíme. Jevy jako nadměrný nárůst Miroslav Bárta byrokracie, rozmach nepotismu a zájmových skupin, nadměrné mandatorní výdaje, zahlcení složitostí (viz současný stav soudnictví a zákonů nejen v rámci České republiky ale i USA), ztráta identity společnosti, legitimity elit či pokles vzdělanosti nejsou ničím novým ani ničím, co bychom s trochou snahy v moderním světě nebyli schopni rozpoznat.\nV poslední době se mezi domácími i evropskými politiky v diskusích dostává do popředí mimo jiné i otázka obranyschopnosti jednotlivých zemí počínaje ostrahou hranic. Zde je evidentní, že moderní evropské státy z valné části rezignovaly na schopnost se bránit, nejsou nezávislé ani v oblasti základní výroby zbraní či střeliva. Jak ukázalo nasazení jen malé části leteckých sil několika evropských států proti Kaddáfího Libyi, nestačí evropské zásoby munice ani na relativně omezený konflikt nevelkého rozsahu. V případě České republiky jsme na tom ještě o poznání hůře. Například na aktuálně v médiích zmiňované zajištění státní hranice v délce zhruba 2 300 km by bylo třeba minimálně 10 000 vojáků. Technologie jistě částečně střežení vojákům usnadní, ale užijeme-li (jistě ne zcela správné) paralely s počtem pohraničníků v době nesvobody, zjistíme, že k poměrně důslednému střežení tehdejší československé hranice bylo v jednotkách pohraniční stráže třeba zhruba 18 000 vojáků (třebaže vektor pohybu „narušitelů“ byl opačný a tehdejší úroveň technologií mnohem nižší).\nNáš stát v tuto chvíli přitom disponuje přibližně 7 000 příslušníků bojových útvarů pozemních sil (4. brigáda rychlého nasazení, 7. mechanizovaná brigáda, 102. průzkumný prapor a 601. skupina speciálních sil). Celkově má naše země aktuálně zhruba jen 20 000 vojáků, ovšem po odečtení různých „nezávislých“ složek, Vojenské policie, Vojenského zpravodajství, studentů, ministerských úředníků a žen na rodičovské dovolené zbývá samotné armádě jen něco přes 16 000 členů. V neposlední řadě armádu ničí perverzní tendence ke splývání služebního a pracovního poměru, což spolu s existencí jen symbolických záloh (na jejichž případné vybavení výzbrojí a výstrojí nejsou prostředky) fakticky neumožňuje už ani plnění úkolů v mírových podmínkách. Výbuch muničního skladu ve Vrběticích na Zlínsku 16. 10. 2014 si např. vyžádal nasazení necelých 400 příslušníků ozbrojených sil pro ostrahu areálu, což vedlo k následným výrazným omezením výcvikových aktivit těch armádních útvarů, které zrovna musely vojáky ke střežení pásky kolem lesa vyslat. Je tedy bez dalších slov zřejmé, jak na tom skutečně jsme.7\nFrancis Fukuyama systému v tomto stavu říká vetokratický. Pro něj to znamená, že systém jako celek se brání jakémukoliv pokusu o vylepšení své funkčnosti, protože to vždy znamená, že budou ohroženy stávající pozice a vlivové sféry aktuálních aktérů (Fukuyama 2014, ale česky již Matějů 2003). Vnitřní slabost, vedle ekonomického výkonu zejména krize identity a legitimity, je\n7/ Srovnej http://www.ustrcr.cz/data/pdf/projekty/usmrceni-hranice/sesit13.pdf\na http://www.ustrcr.cz/data/pdf/projekty/usmrceni-hranice/sesit13.pdf. Miroslav Bárta ideálním cílem i nové formy války, tzv. hybridní války (k její povaze viz Řehka v tomto sborníku). Z tohoto pohledu bezprecedentní pád Nečasovy vlády v roce 2013 může teoreticky představovat jeden z jejích důsledků. Když se na její podstatu totiž podíváme z úhlu makrohistorie, můžeme vidět, že jedním z jejích hlavních důsledků bylo prohloubení krize legitimity dvou významných pilířů státnosti: vládnoucí elity a soudnictví. To jsou přesně cíle, které si klade hybridní válka.\nVýhoda makrohistorie spočívá v tom, že obecným trendům opatřuje rámec: uchopuje jejich dynamiku tím, že zná jejich počátek, průběh i konec. Konec však nutně přechodného charakteru, protože každý kolaps takového společenského systému vede k tomu, že se dříve nebo později systém restartuje. Vzestup a pád jsou totiž dvěma stranami téže mince, bez vzestupu není pádu, a naopak. Z toho také vyplývá, že v úsilí o identifikaci toho, které faktory způsobují úpadek – kolaps, chceme-li, společenského systému, nám nepomůže dlouze bádat nad koncovou fází tohoto proces


Korolupy - Historie obce\nKorolupy se poprvé připomínají v r. 1372. V roce 1466 prodala Machna z Nového Dvora se statkem Lubnicí také 2 lány v Korolupech Leonardu z Hartu. Při dělení krajířských statků v r. 1487 dal Volfgang z Krajku svým synům Lipoltovi a Jindřichovi hrad Frejštejn, městečko Vratěnín a vsi, mezi nimi i Korolupy. V roce 1498 potvrdil král Vladislav II. Korolupům privilegia. Od roku 1564 náležely Korolupy k uherčickému panství. Do konce 18. stol. Ves s většinou českého obyvatelstva, v 19. stol. Německé obyvatelstvo se silnou českou menšinou. Po roce 1945 české obyvatelstvo. Název obce je odvozen od loupačů kůry.\nPoslední data: 28.5.2022 06:40\nHrad Bítov je ve vzdušné vzdálenosti 4 km od obce Korolupy?\nZřícenina Nový Hrádek u Lukova je ve vzdušné vzdálenosti 22 km od obce Korolupy?


Zama - Antonio Di Benedetto | KOSMAS.cz - vaše internetové knihkupectví\nPopis: 1× kniha, brožovaná, 302 stran, 13,5 × 17,5 cm, česky\nExistenciálně laděný román Zama (1956) je dnes obecně považován za jedno z vrcholných děl španělsky psané literatury. Líčí příběh životního ztroskotání způsobeného vytrvalým, leč demoralizujícím čekáním na slíbenou kariérní příležitost, jež...\niLiteratura , 19.8.2016\nA2 , 4.6.2014\n(...) České vydání nejslavnějšího románu tohoto, pro některé intelektuály takřka kultovního, autora lze považovat za jeden z nejodvážnějších a zároveň nejzdařilejších nakladatelských počinů minulého roku. (…) Otázkou je, proč tuzemská literární obec až na několik letmých zmínek knize nevěnovala pozornost. Neotřelý formát „rubatovských“ publikací, krásná typografie, elegantní obálka a především kvalitní překlad Jana Hlouška přitom stojí za povšimnutí.“\nTvar , 29.5.2014\n(...) V tomto temném románu, lakonickém a subtilním, di Benedetto rozvíjí v jakémsi bezčasí trhliny a zklamání moderního člověka, jeho absurdní snažení, samotu i utrpení, které sám zplodil a které ho pomalu požírá až k destrukci. (...) Třebaže děj se odehrává v 18. století, nejde o román v ničem historický, ale naopak: až palčivě současný. A to nejen svou symbolikou, ale především spisovatelovým narativním uměním, moderním pojetím románu, formou i stylem, v němž se absurdno propojuje s nevolností, rozpaky nad okolním světem a s čekáním. Pouhý aforismus je náhle důležitější než zdlouhavá rozmluva. Osudy jeho hrdinů jsou tak i našimi osudy. Jejich prázdná gesta i vnitřní fantomy jsou nakonec jedinou jejich autenticitou, pošramocenou noblesou i velikostí.


Promluva k 2. neděli postní\nObrácení ? 2. neděle postní ?Je doba, abychom se vážně obrátili?, tím napomenutím začal postní kazatel svou řeč. Nevšiml si, že jsou pod kazatelnou kluci, kteří se rádi pošklebují. Ti se začali obracet materiálně, zády k oltáři a tváří k děvčatům. Na štěstí nad nimi bděl kostelník a ukončil jejich mimiku pohrůžkou pohlavků. slovo obrácení je v duchovním životě známé, ale je to metafora všeobecného rázu. Někdo šel po jisté cestě, zjistil, že jde špatně, vrátí se tedy nazpět, obrátil se. není to příjemné, ale je to nutné. Cesta je obraz života. I tu se jde často špatným směrem. Proto bývá člověk napomenut: ?Půjdeš-li takto dál, skončíš špatně.? Toto napomenutí slyší nemocný, který zanedbává životosprávu, kterou mu určil lékař. Otec ji dává synovi, který špatně hospodaří s tím, co zdědil. Dává ji tedy i církev těm, kdo žijí nemorálně, vyzývá hříšníky k obrácení.\nObrátit se na cestě znamená vrátit se nazpět, odkud jsme vyšli. To ovšem není konečné řešeníl. Musí se najít cesta nová. Ale jak ji najde ten, kdo neví, kam má namířeno. To je situace mnoha lidí dneška. Stále se obrací: mění zaměstnání, místo, manželky. Sami si pak postesknou: ?Takhle už to nejde dál! Už je mně tak dost smutno a ještě začít s pokáním??\nZ těch málo poznámek vidíme, že mají slova, kterých se v kostele zvlášť v postní době tolik užívá, ne příliš dobrý zvuk. Je potřeba si je lépe ujasnit. Pocházejí z biblického slovníku. Písmo ovšem nebylo psáno česky, proto se musíme obrátit k originálnímu jazyku, kde byly řečeny poprvé. Slovo obrácení odpovídá výrazu hebrejskému. Tam náprava chybného života se vyjadřuje obrazem, který jsme právě rozbírali: změnit pomýlenou cestu. Ukázali jsme, že to potřebuje bližšího vysvětlení, aby se nedošlo k nedorozumění. Slovem pokání pak překládáme výraz řecký, kterého užívá evangelium: metanoia. Ale je to překlad ještě neurčitější než výraz obrácení. Povězme si tedy, co naznačuje v originále.\nŘecké metanoia je složeno ze dvou částí: je tu slovo noia, které znamená myšlenku, názor na něco, a předtím je vsazena předpona meta, která označuje něco, co je za tím. Celek tedy znamená změnu myšlení, náhledu. Dělat pokání tedy znamená na prvním místě začít se dívat na věci jinak. Pro toho, kdo se začne dívat na svět a na události jinak než předtím, všecko se nápadně změní. Smějeme se např. tomu, co nás dříve rozčilovalo, nebo naopak nás tíží a znepokojuje to, co jsme dřív nebrali dost vážně. V tom smyslu dělá pokání např. ten, kdo se zanedbával léčit, až když uslyšel je tu nebezpečí rakovinného nádoru.\nUž staří stoičtí filozofové poukazovali na to, jak je důležité změnit myšlení při všech životních problémech. Často se nám stává, že jsme nespokojeni se situací, do které jsme se dostali. Nemoudří lidé se hned rozčílí a chtějí všechno změnit. Pochopitelně se jim to nedaří a jsou nespokojenější než předtím. Proto vybízeli antičtí filozofové, aby člověk změnil na události svůj názor. Do krajnosti šli v tomto směru tzv. cynikové. Radili: Neberte si nic k srdci a nic vás nebude trápit. Dodnes říkáme cynik člověkovi, který se směje tomu, co druzí berou smrtelně vážně. O pověstném Diogenovi se vypravuje, že spal v sudě a smál se svým spoluobčanům, kolik se napracují, aby měli pěkné bydlení. On se místo toho klidně vyhříval na slunku. Když pak ho navštívil dobyvatel světa Alexander Veliký a ptal se ho, co by pro něho mohl udělat, dostal stručnou odpověď: ?Uhnout trochu na stranu, protože mně zastiňuješ slunko.? Ten příklad se vyprávěl v antických školách, aby se žáčci učili být otrlými a nebáli se všelicos umět s úsměvem vydržet. Je to ovšem příklad tuze křiklavý a málo ušlechtilý. Křesťanům se podařilo dát mu jemný smysl obrazný. Slunce našeho života je Bůh. Kdo se umí těšit z jeho paprsků, z jeho stálé prozřetelnosti, toho netíží denní starosti, bere je lehce a s odvahou.\nV tomto smyslu má hluboký smysl napomenutí duchovních autorů, abychom dělali stálé pokání. Není to odvracení se od světa, od povinné práce, od lidí, s kterými žijeme, ale je to stále lepší pochopení cíle, ke kterému vedou. Znamená to vidět, jak vidí Bůh. Ten pak při stvoření sám řekl, že je všechno dobré. Tak také viděli svět tři apoštolové, kteří vystoupili s Kristem na horu Tábor a s údivem zjistili, jak je všechna skutečnost proměněná.\nZažil jsem jednou okázalou slavnost proměnění Páně. Bylo to v Rumunsku, ještě za času totalitárního režimu, ale přesto to bylo okázalé. Lidé chápali ten den jako svátek klášterů. Venkované přijížděli v pomalovaných selských vozech, tažených ověnčenými koňmi, k velkému klášteru, kde se na nádvoří sloužila liturgie za účasti biskupů a mnoha kněží. Zpěv byl slyšet daleko v okolí. Ptal jsem se, proč je právě toto tajemství svátkem klášterů. Dostalo se mě tradičního vysvětlení. Mnišský život je život stálého pokání. Oblékají se do tmavých smutečních šatů a modlí se za odpuštění hříchů. Ale bylo by velkým omylem si myslet, že je to život smutný. Má tu naopak převládat neustálá radost, protože se snaží vidět svět tak, jak jej vidí Bůh, jak tedy skutečně je. Mají upnout pohled na to, co je tu krásné, trvalé, věčné a nemají se trápit pro to, co rychle přejde a co jenom zastiňuje na chvilku paprsky slunce ? Krista.\nKdyž chápeme obrácení a pokání v tomto smyslu, pak to nejsou slova, která by nás měla postrašit a znechutit, ale naopak dávat nám odvahu do života. Okolnost, že se mluví o pokání nejvíc v postní době je také charakteristická: je to příprava k velikonoční radosti.\nJako dodatek k tomu můžeme uvést podivné spojení dvou výrazů, které jsou na první pohled také protichůdné: pokání a sláva boží. Podle předpovědí proroků přijde boží království s velkou slávou. Co je sláva? Český výraz souvisí se slovem. Slavné je tedy to, co je předmětem slov, o čem se všude mluví. Podobný původ má i latinské fama. Řecké doxa patří tomu, co se zdá velkým, co se projevuje navenek. Právě proto moudří lidé považují slávu za něco klamného, bezvýznamného. ?Nejsi větší proto, že se o tobě pěkně mluví,? napomíná knížka Následování Krista. Ale hebrejský výraz pro slávu, kabod, je vážnější. Znamená to, co je opravdu důležité. Proto se modlíme: ?Sláva Otci i Synu i Duchu svatému? a tvrdíme, že jedině Bohu patří sláva.\nKdyž ve Starém zákoně malý židovský národ vítězil v boji se silnými nepřáteli, čteme, že se sláva boží šířila po vší zemi. V Novém zákoně Bůh vítězí nad jediným opravdovým nepřítelem, to je nad zlobou a hříchem. Lidé, kteří dělají pokání, vítězí spolu s ním a tím se už i dnes sláva boží šíří po celé zemi. Církev je svatá, ne proto, že by se v ní nevyskytovali lidé hříšní, ale protože stále hřích přemáhá, putuje tedy k poslednímu a definitivnímu dni vítězství, které je cíl toku dějin.


24.10.2014, pátek, 10:00\nhuhu - 24.10.2014, pátek, 18:24\nnevím, Svata se toho bojí poslat tam mlaďochy. Za mě sestava . Heča - Kuncl, Rada , Břečka, šimko - Šumi - Kalouda Trávník Havlík Civič - Kerbr\nkecipep - 24.10.2014, pátek, 17:51\nNevím, jak dobří jsou momentálně Civič a Galuška, ale na ten jeden kraj bych jednoho z nich zkusil. Velká škoda marodů Hlúpika a Biolka, do kterého vkládám do budoucna obrovské naděje (jelikož těch pár zápasů, co stihnul, bych opravdu výborný).\nostuda slovácka - 24.10.2014, pátek, 17:10\nSem nevěděl že je Dočekal zraněný, tak to asi takto zitra Milan - Kuncl, Rada, Břečka, Šimko - Šumi - Valenta, Trávník, Havlík, Kerbr - Kalouda\nBabu - 24.10.2014, pátek, 14:43\nmám zlomené srdce :-D moje platonická láska z mladistvých let! Tss.. Ženy, které jsou zrazeny, jsou schopny nemožného, Milane, tak bacha :-)\nriedlss - 24.10.2014, pátek, 14:23\npokud by zkoušel s Pilařem podobné cipoviny jak už jsou v Plzni všichni zvyklí, i nadávek se dočká :) vypadá to, že ten chlapec už je doma všude, jsem zvědav, kam se potom vrátí.\nondicz - 24.10.2014, pátek, 14:19\neLucky - 24.10.2014, pátek, 13:42\nto xxpaloxx: Já se vyjadřuju jenom k jeho vztahu ke Slovácku, který roky vypadal, že má v sobě dost zakořeněný, ne k jeho kvalitám;) Ty se možná díváš na hráče jenom jako na fotbalisty, ale u mňa je důležitější kdo je jaký srdcař, proto pro mňa je největší osobnost klubu zatím jednoznačně Němčam, který tu strávil prakticky celou kariéru. Vzorem ostatním ale može byt aj takový Šumi, který vždycky říkal, že se do Slovácka vrátí a taky tak udělal! Jenom víc takových osobností v klubu!\ntomrs - 24.10.2014, pátek, 13:39\nhlavně ať tady nezkouší s kolegou skokanem Pilařem nějaké fórky na penaltu.\nxxpaloxx - 24.10.2014, pátek, 12:34\nTo je zase zbytečných keců.Když sem přišel " starý " Došek , taky se takto moudře mnozí vyjadřovali....a jak jsme rádi , že ho tady máme. Stejné je to i s Milanem. Je to nadprůměrný fotbalista a pokud by se rozhodnul ukončit kariéru ve Slovácku , myslím , že by to byl jen přínos. A pokud zůstane v Plzni, přeji mu jen a jen to nejlepší v dalším životě mimo aktivní trávník.\neLucky - 24.10.2014, pátek, 12:26\nto kecipep: Jo to je ono;) To byla kokotina prostě:D To mňa fakt nasral! No uvidíme... přesto si totiž myslím, že přijde čas, kdy ho z Plzně vykopnů a bude rád za cokoli;)\nkecipep - 24.10.2014, pátek, 12:17\nPři návratu z Německa do Plzně to zazdila věta, že Plzeň je klub jeho srdce. Tím to hasne, ať se mu tam daří. Starého a drahého křídelníka stejně nechceme :)\neLucky - 24.10.2014, pátek, 12:05\nOsobně si myslím, že ho to rychle přejde až ho v Plzni odstaví na druhou kolej a nebude hrát ani tam! Každopádně mě jeho touha zůstat v Plzni dost udivuje, protože narozdíl od takového mercedesa není typ hráče, který mastí med kolek huby vždycky tam, kde zrovna je. Ostatně ještě před 2-3mi lety v podobném rozhovoru se naopak důrazně vyjádřil, že kariéru by chtěl zakončit ve Slovácku, které ho dostalo do velkého fotbalu! Nicméně o chvilku pozděj to zase zazdil v jiném rozhovoru lezením do Plzeňské prdele a teď v tom pokračuje. Celer máš v tom zmatek;)\nriedlss - 24.10.2014, pátek, 12:00\nnezapomeň si sbalit všechny věci ať se sem už nemusíš vracet........\n25.10.2014, sobota, 15:27 - Kolář i Petržela na Slovácku začínali, teď ho chtějí obrat o body


Ke dni 21.07.2020 nabízí KindJob s.r.o. (07726511, Liberec) volné pracovní místo na pozici OBSLUHA STROJŮ NA VÝROBU POTRAVIN a příbuzných výrobků v obci Liberec (okres Liberec). Nabídnutá (minimální) mzda za pracovní úvazek (nepřetržitý) je 16100 Kč hrubého. Tato nabídka volného pracovního místa byla na našem serveru naposledy aktualizována: 21.07.2020.\nOdesláním tohoto formuláře poskytnete vyplněné osobní údaje Inzerentovi (zadavateli pracovní pozice) KindJob s.r.o. (IČ 07726511), který může tyto údaje dále spravovat a zpracovávat. Provozovatel upcr.cz (INET-SERVIS.CZ, s.r.o, IČ: 27523209) data odeslaná prostřednictvím tohoto formuláře nespravuje ani nezpracovává. Obsah formuláře pouze v reálném čase odešle Inzerentovi. Více…\n19212740725 (Kontaktní pracoviště Liberec)


Odkory na prodej Fulnek - prodej odkorů pro oblast Fulnek - odkory.cz\nVítejte na našich stránkách odkory.cz. Naše společnost nabízí prodej odkorů lokalita Fulnek a přilehlé okolí. V oblasti prodeje odkor se pohybujeme více než 5 let a nabídneme vám rozvoz po celém území Moravskoslezského kraje (možnost dopravy až k vám domů).\nProdej odkor Fulnek\nBěhem naší působnosti na trhu jsme rozšířili rozvoz v celém Moravskoslezském kraji. Nejčastěji nabízíme prodej odkor v lokalitách (Fulnek, Opava, Krnov, Nový Jičín, Frýdek Místek, Český Těšín). Podrobný seznam kde odkory dopravíme si můžete prohlédnout níže.


Nejen ZTE, Archos a myPhone mobily infikovány adwarem, odstranění není jednoduché - Dotekomanie.cz\nDomů » Články » Nejen ZTE, Archos a myPhone mobily infikovány adwarem, odstranění není jednoduché\nSpolečnost Avast nás informovala o problému, který se vyskytuje nejen na smartphonech značek ZTE, Archos a myPhone (většina infikovaných zařízení není certifikovaná Googlem). Mobily těchto výrobců jsou infikovány škodlivým programem všeobecně označovaným jako dropper, který tak vytváří zadní vrátka do smartphonu. Toho bylo využito k propašování adwaru do těchto zařízení.\nAvast informuje, že za tímto problémem nestojí výrobci zařízení. Odhaduje se, že se do mobilu dostal dropper, než si jej zákazník koupil. Skrze dropper se do mobilu nainstaluje adware Cosiloon, který zobrazuje reklamu nad webovými stránkami. Avast již informoval poskytovatele řídícího serveru Cosiloon. Ti hbitě reagují a odstavují servery, bohužel poskytovatel domény nereaguje.\nSamotný dropper je velmi těžké odstranit, jelikož je na úrovni firmwaru. V podstatě by stačilo, kdyby uživatel provedl flashnutí systému za neinfikovanou verzi. Bohužel se jedná o náročný proces pro běžného uživatele a navíc ani nemusí být k dispozici potřebné verze Androidu.\nAvast spíše doporučuje deaktivaci konkrétních aplikací v mobilním telefonu, díky čemuž by se mohlo problém s adwarem částečně vyřešit, respektive pozastavit fungování škodlivého programu:\nUživatelé najdou dropper v nastavení telefonu (pod názvy „CrashService“, „ImeMess“ nebo „Terminal“ s obecnou ikonkou Android). Potom musejí kliknout na tlačítko s deaktivací přímo na stránce aplikace, pokud je k dispozici (toto se liší podle verzí systému Android). Tím deaktivují dropper.\nV tuto chvíli také zasahuje Google Play Protect, což se prokázalo na zmenšujícím se počtu infikovaných zařízení.


Funkční rukavice INFIT Snowflake softshell s membránou\nSnowflake jsou dvouvrstvé větruodolné a paropropustné prstové rukavice. Dlaň, palec a ukazováček jsou vyztuženy elastickou tkaninou s Kevlarem. Konec rukavice je ukončen lemovkou, kterou prochází gumová pruženka s brzdičkou.\nRukavice Snowflake - nejprodávanější běžecké rukavice u nás!\njsou dvouvrstvé větruodolné a paropropustné prstové rukavice. Dlaň, palec a ukazováček jsou vyztuženy elastickou tkaninou s Kevlarem. Konec rukavice je ukončen lemovkou, kterou prochází gumová pruženka s brzdičkou. V místě zápěstí je po obvodu všita stahovací guma. Na vnitřních bocích je přišito poutko s karabinkou pro propojení obou rukavic. Na hřbetu rukavic je reflexní tisk.\nSnowflake je vyráběn z funkčního třívrstvého soft shell laminátu s membránou Ponte Torto soft shell®. Vnitřní stranu materiálu tvoří velice příjemný flís Tecnopile®. Vnější vrstva je z hladkého polyamidu, který zajisťuje odolnost proti mechanickému poškození. Zásluhou nesmáčivé úpravy voda zteče z povrchu rukavic a povrch zůstává suchý. Membrána uvnitř má 100% odolnost proti větru a prodyšnost 15 000 g/m2/24hod vodní páry.\nPro maximální zateplení je uvnitř rukavic všita pletenina Plyš. Rukavice tím získali další vrstvu tepelné izolace.\nRukavice Snowflake jsou bnabízeny v 5 velikostech:\nFunkční triko BRUGI 4RB3 pánskéŠátek INFIT Wintertube zimní


OV KSČM Frýdek-Místek - Benešovy dekrety /Sudety včera a dnes - K našim reparačním nárokům vůči Německu\nÚvod › Benešovy dekrety /Sudety včera a dnes › K našim reparačním nárokům vůči Německu\nSnad posledním z nich byl H.-D. Genscher, ministr zahraničních věcí. Když jsme s Německem chtěli jednat o reparacích, Genscher nám sliboval. Jakmile dojde ke sjednocení Německa, sejdeme se a rychle se dohodneme. Ke sjednocení Německa došlo. Pak Genscher opět prosil ještě o chvilku strpení. Na programu jsou nyní celoněmecké volby. Po nich nastane ona vhodná doba k jednání o reparacích. Volby minuly. Němci však o reparacích nechtěli nic slyšet. Ano, pravděpodobně za tím stál i H.-D. Genscher.\nTak především Německo nám na reparacích zaplatilo přibližně 0,40% z částky, jíž nám dluhuje. Tedy nejde o nějaké naše čerpání reparací, ale o placení reparací Německem. A to bohužel své reparační povinnosti vůči nám neplní. Ministerstvo zahraničních věcí Československa vydalo asi v roce 1946 knihu o Pařížské reparační smlouvě. Zde je vysloveně uvedeno, že my, Československo, jsme povinni konfiskovat německý majetek tak, aby se nedostal zpět do německých rukou. Nadto jedno ustanovení Pařížské reparační smlouvy též vysloveně uvádí, že hodnotu majetku konfiskovanému přesídlovanému německému obyvatelstvu nejsme povinni odečíst ze svého reparačního účtu.\nTolik k tématu ve stručnosti a zjednodušeně. Řešení nula od nuly pojde, odmítáme!


Do české přírody se vracejí zubři, útočiště našli v Ralsku - iDNES.cz\n6. února 2011 8:09, aktualizováno 8:09\nBavoský les je jedním z míst, kde lze zubry potkat | foto: Vratislav Konečný, iDNES.cz\n"My jsme o tom uvažovali asi tři roky. Zdálo se nám, že je tady dost prostoru k tomu, vytvořit stádo zubra evropského. V republice nic takového není," tvrdí ředitel Vojenských lesů a statků Jiří Janota.\nPLÁNY NA VYUŽITÍ RALSKA\nOd roku 1990, kdy prostor opustili vojáci Rudé armády, vzniklo na využití vojenského prostoru několik ambiciózních plánů.\nPodle nich mohlo v Ralsku vzniknout například velké cargo letiště, chov vzácných nosorožců bílých, největší zábavní park na světě nebo zkušební polygon pro mladoboleslavskou škodovku.\nV současné době jsou již na území bývalého vojenského prostoru v karanténě čtyři samice a jeden býk. Po několika týdnech budou zubři vypuštěni do obory v Židlově, kde bývala tanková střelnice. Obora je velká čtyři tisíce hektarů a již dnes tam žije osm set padesát kusů jelení zvěře.\n"Od polských ochranářů, kteří ze záchranou zubra evropského zabývají dlouhá léta, jsme získali pět zvířat. Býk se jmenuje Porto a je z Kampinoského národního parku, samice mají jména Karvina, Kasztelanka, Kartinka, Kahunka. Všechny krávy jsou z Bělověžského národního parku," říká Janota.\nPracovníci vojenských lesů už začali kolem ohrady v Židlově rozmisťovat výstražné tabule s návodem, jak se mají návštěvníci Ralska k zubrům chovat. Zvířata jsou nebezpečná hlavně při říji, ale i v době, kdy mají samice telata.\nZubr evropský je o něco menší než jeho příbuzný bizon americký.\nDospělý jedinec dosahuje v kohoutku výšky až 195 centimetrů a délky téměř tří metrů.\nVáží od osmi set do dvanácti set kilogramů.\n"Pro chov zubrů jsou v Ralsku ideální podmínky. Může to být úžasný zážitek potkat ve volné přírodě stádo tak velkých zvířat. Jen bych doporučoval se k nim příliš nepřibližovat. Přestože to jsou plachá zvířata, dokážou být hlavně v době říje vzhledem ke své velikosti dost nebezpečná," upozornil ředitel liberecké zoologické zahrady David Nejedlo.\nZubři žili podle historických pramenů v okolí Ralska, u Brandýsa nad Labem a na Křivoklátsku běžně v šestnáctém století. Vyhynuli o tři století později kvůli tomu, že na území tehdejších Čech ubývalo rapidně lesů.\nTémata: Česká Lípa, letiště, Liberec - volný čas, Liberecký kraj, Rudá armáda, Věda a příroda, Labe, Zoo\nŘeditel základní školy v Novém Městě pod Smrkem Jindřich Novotný spatřil minulý pátek v houští nad městem obří...


Třinec hostí první kolo Českého poháru ve florbale - eHutník\neHutník > Sport > Třinec hostí první kolo Českého poháru ve florbale\nFlorbal / 10:33 / 24. 8. 2018\nTřinečtí florbalisté mají před prvním kolem Českého poháru formu. V přípravě porazili i extraligovou Žilinu. Foto: archiv oddílu\n„Největším favoritem je Orlová. Další tři týmy, Nový Jičín, RH Ostrava a Frenštát pod Radhoštěm hrají v soutěži pod námi. Chceme postoupit,“ uvedl trenér Jiří Kajfosz, který je i předsedou klubu.\nV poháru má Třinec dva cíle. „Prvním je přivést zvučného soupeře do haly STaRS. S ženami jsme se v posledních dvou letech střetli v poháru s Vítkovicemi, které jsou mistryněmi ČR. Rádi bychom je s muži napodobili. Loni jsme měli dobře našlápnuto, vyřadil nás ale Vsetín, na který jsme měli. Kdybychom uspěli, mohli jsme narazit FBC Ostrava a to by byl pro nás další svátek. A také nám pohár slouží k tomu, abychom se rozehráli na ligu. Vždy to splnilo účel, zápasy jsou kvalitní,“ pokračoval.\n„Chceme postoupit.“ Trenér Jiří Kajfosz o cíli třineckých florbalistů pro první kolo Českého poháru\nTřinec, který letos na jaře postoupil do čtvrté nejvyšší soutěže, oplývá v přípravě výbornou formou. Minulý týden porazil extraligovou Žilinu 9:6. Následně o víkendu uspěl i na turnaji v Ostravě, kde si poradil se soupeři hrající národní ligu, a to Horní Suchou 12:3 a Letkou Ostrava 2:1. Až ve finále prohrál na nájezdy s prvoligovým Torpédem Havířov 6:7.\nKajfosz je také nadšený, že se do týmu vrátil Lukáš Tomiczek. „Hrál v Ostravě první ligu při studiu. Teď je zpátky, učí na základní škole v Třinci. Je to zvučná posila. Věřím, že nám pomůže,“ uzavřel předseda klubu.\n25.8. Třinec – Nový Jičín 13.30, Třinec – Orlová 18.00\n26.8. Třinec – Frenštát pod Radhoštěm 10.30, Třinec – RH Ostrava 15.00


Čepice Staffy Knot | Slade Czech\nČepice Staffy Knot\nVelmi rád chodím na procházky, a to i za nepříznivého počasí. Když vidím, jak si můj páník obléká i zateplenou čepici se znakem mého plemene, je mi jasné, že dnes půjdeme na dlouhou vycházku. Čepice je totiž podšitá a když i já si vezmu obleček, nebude nám zima. Pořiď si jí také!\nVýrobce: Slade Czech Kód produktu: BEA01\nUniverzální společník pro muže i ženy v každém ročním období, ať už ho nosíte uvnitř nebo venku..\nHladká strečová kvalita, která se přizpůsobí každé hlavě.\nTrochu delší v zadní části hlavy.\nDvouvrstvé žerzejové tkaniny. 170 g/m²\nMateriál: 63% polyester, 32% bavlna, 5% spandex


HUAWEI MateBook X Pro Laptop 16 GB rozpoznávání otisků prstů | Gearbest Česko\n13,9 palcový Windows 10 domácí čínská verze Intel Core i7-8550U\nHUAWEI MateBook X Pro je nákladově efektivní přenosný počítač, který podporujerozpoznávání otisků prstů. Vybaven s13,9 palce LTPS zobrazení, přivede vaše fotografie a videa do života. SilnýWindows 10 operační systém usnadňuje kontrolu elektronické pošty a správu digitálních souborů. PoháněnoIntel Core i7-8550U procesor, zajišťuje vysoký výkon.Grafická karta NVIDIA GeForce MX150, to vše dává uživatelům plnou sadu pro využívání dominantního postavení a nabízí uživatelům skutečně bezproblémové zkušenosti.\n●16 GB LPDDR3 2133 MHz RAM pro pokročilé multitasking\n●Kapacita paměti SSD 512 GB


Magnetická podpora držení těla - Rehabilitace 2021\nLevý obrázek ukazuje dívku - typického majitele nesprávného držení těla. Každý den zažívá bolest v zádech. Zdá se, že je to docela tolerantní, ale brání jí žít v plném životě, stočit se a vážně omezit pohyb.\nS největší pravděpodobností, vzhledem k estetickým nedostatkům, není příliš sebevědomá a trpí nízkým sebevědomím.\nPřed touto dívkou je spousta komplikací: hypertenze, osteochondróza, pravidelné bolesti hlavy, chronická únava, deprese atd.\nObrázek vpravo ukazuje své šťastné dvojče se správným postojem. Užívá si každý den, nic ji neodvádí od každodenního úspěšného seberealizace! Všechny vnitřní orgány v ní fungují správně, krevní oběh je normalizován, mozek funguje dobře.\nKdo by si vybral život? To je rétorická otázka! Pokud jste na těchto stránkách, znamená to, že jste věnovali pozornost skutečnosti, že vy nebo vaše dítě máte špatné držení těla!\nChcete-li se vyrovnat s nesprávným držení těla vám pomůže držet magnetické držení těla podporu!\nPodpora držení těla opravuje držení těla a pomáhá předcházet problémům páteře. Snižuje bolest při dlouhodobé práci v sedě a pomáhá zastavit rozvoj osteochondrózy.\nUvnitř zařízení je několik elastických magnetů, které mají cílené působení na hřbet a dolní část zad. Nízká hmotnost, minimální tloušťka a neviditelnost pod oblečením vám umožní nosit opěrnou polohu téměř neustále.\nPečlivě promyšlený design poskytuje maximální pohodlí a moderní elastické materiály splňují všechny zdravotní požadavky. Design pásu usnadňuje nošení pro muže i ženy - pás lze snadno nosit přes podprsenku pod oblečením.\nPohodlné popruhy a suchý zip umožňují individuální nastavení velikosti pásu. Díky možnosti praní v případě znečištění a trvanlivosti působení magnetů je toto zařízení všestranným a ekonomickým prostředkem pro ochranu zdraví páteře a celého těla.\nMagnetický korekční držák nepomůže zbavit se vážného zakřivení, kde je indikován chirurgický zákrok. Přístroj lze použít v pooperačním období nebo jako preventivní opatření k narušení držení těla.\nPodpora magnetického držení těla je možná nejoblíbenější elastický pás s magnety pro korekci držení těla. Stojí však za to se seznámit s dalšími představiteli korektorů. Korektor cyanového magnetického držení těla například také pomáhá korigovat držení těla a udržet páteř v páře během dne. Princip jeho činnosti je podobný výše popsanému zařízení.\nPokud je čas od času používána podpora držení těla a je nasazena na oblečení, je v tomto případě nutné produkt umýt nejvýše dvakrát za měsíc. Korektor je nutné sušit na čerstvém vzduchu, po kterém může být znovu použit.\nMagnetická podpora držení těla Magnetické držení těla Corrector recenze\nProblémy s postojem jsou často vnímány jako povrchní nebo sekundární. Ve skutečnosti denní nesprávná poloha zad vede k rozvoji častých migrén, syndromu chronické únavy a depresivních nálad. Ještě horší je, když onemocnění páteře způsobují zvýšení tlaku a bolestivé osteochondrózy.\nAby oběhový systém fungoval stabilně a vnitřní orgány nepociťovaly nepohodlí, je nutné včas začít bojovat o zdraví. V této situaci, podle recenzí neuropatologů, jeden z hlavních asistentů osoby je magnetický korektor.\nObecně platí, že použití korekčního magnetického držení těla má vysoký zdravotní účinek, protože nejenže zmírňuje nepříjemné symptomy, ale také chrání před dalším vývojem onemocnění. Se stejným úspěchem můžete nosit korzet v terapeutických i profylaktických případech. Protože nošení korektoru zlepšuje vzhled, vzrůstá sebevědomí člověka, zvyšuje se sebedůvěra a stoupá nálada.\nVýhody korektoru páteře lze přičítat skutečnosti, že neovlivňuje tělo zevnitř, a proto nevede k žádným vedlejším účinkům. Má mnohem méně kontraindikací a rizika předávkování ve srovnání s různými injekcemi a pilulkami.\nVýhody magnetického korektoru také zahrnují účinnost a snadnost použití. Takový korzet úspěšně nahrazuje komplexní léčbu a nevyžaduje další lékařskou péči. Korzet s magnety se časem neroztahuje, což prodlužuje jeho výkon. Je také zcela hypoalergenní, takže jej lze použít i na citlivou pokožku.\nV současné době jsou na trhu opravovatelé korekcí držení těla od různých značek. Podpora Magnetic Posture má však oproti svým protějškům řadu nepopiratelných výhod. Důvodem je, že většina korzetů je vyrobena z velmi tvrdých nebo měkkých materiálů.\nV důsledku toho dochází k nepříjemnému pocitu a nadměrné volnosti v hrudní a krční páteři. Mnoho lidí si také stěžuje na silný pocit ztuhlosti při nošení jiných zařízení. Podpora magnetického držení těla takové problémy nezpůsobuje.\nKdo se doporučuje nosit korekční korekci\nMagnetický držák držení těla Magnetický držení těla Corrector je určen pro ty, kteří často pociťují nepohodlí v oblasti zad a vedou sedavý způsob života, často interakce s počítačem, shrbený a stočený. Neustále se doporučuje pro časté bolesti svalů a křečí, vady páteře. Korektor je opravdovým asistentem pro muže a ženy v každém věku.\nPokud si všimnete, že zkreslené držení těla se pro vás stalo nejen estetickým problémem, ale i zdrojem nepříjemných pocitů, měli byste si s pořízením takového produktu pospíšit. Důležitá je také skutečnost, že podpora držení těla je zcela bezpečná v situacích, kdy je koupena pro zdraví dětí. To platí pro budoucí žáky, kteří budou muset po celý den zažít větší zátěž na páteři.\nUdržování správné polohy zad pomocí magnetického zařízení zajišťuje konzistentní a šetrnou změnu polohy páteře. Magnetické pole vytvořené korektorem zvyšuje průtok krve a vrací přirozený tón svalových tkání. Díky tomu jsou všechny biologické procesy stabilizovány a syndrom bolesti zmizí.\nPrincip činnosti korektoru je založen na působení elastických magnetů. Úmyslně ovlivňují bederní oblast a samotnou páteř. Přístroj má 12 neodymových magnetů. Šest těchto magnetů je umístěno podél páteře a dalších šest je kolem dolní části zad. Jejich kapacita je 800 gaussů.\nMagnetický korektor má minimální hmotnost a malou tloušťku. To je důvod, proč může být nošena lidem s jakýmkoliv tvarem kdykoliv během roku. Nevyčnívá z pod oděvem vůbec a jeho speciální struktura zaručuje maximální pohodlí v jakékoli pozici. Materiály, z nichž je vyrobena podpora držení těla, nejsou jen trvanlivé a tahové, ale splňují všechny zdravotní požadavky.\nMagnetický postojový korektor lze kombinovat s pravidelnými procházkami na čerstvém vzduchu a realizací různých pohybových aktivit v posilovně. Takový soubor opatření posílí zádové svaly a urychlí zotavení.\nUvolněte produkt z obalového materiálu a vyrovnejte ho na hladkém povrchu.\nProřízněte si ruce dvěma kroužky, ze kterých je zadní strana korzetu.\nNoste korzet tak, aby pás padal pod oblast hrudníku a vertikální magnety probíhaly podél páteře.\nPodle potřeby změňte délku popruhů.\nKorzet upevněte sponami a suchým zipem.\nZkontrolujte, zda konstrukce není příliš utažená a nezpůsobuje žádnou bolest.\nPro zahájení práce s korektorem nevyžadují žádné další akce s magnety. Není třeba je nabíjet, konfigurovat ani zapínat. Prostě dejte na sebe magnetickou podporu držení těla a v tuto chvíli pocítíte její příznivý účinek. Zpravidla lidé dávají přednost nošení korektoru na tenkých tričkách a tričkách, ale můžete je nosit přímo na nahém těle.\nPři nošení korektoru je důležité věnovat pozornost kontaktu magnetických prvků s tělem. Měly by přiléhat k pokožce. Vyberte si pohodlnou polohu nastavitelných prvků pomalu, aby ramenní popruhy táhly magnety a suchý zip.\nDoba trvání a četnost práce na držení těla\nPoužívejte podporu pro držení těla denně. Neexistuje žádná maximální doba použití pro tento korzet, ale zvážit stupeň návyku vašeho záda na konstantní úroveň pozice. Někdo je schopen nést korektor od prvního po několik hodin. A po hodině někdo potřebuje odpočinek pro svaly vystavené zvýšenému stresu. Podle výzkumu, po třech týdnech pravidelného používání korzetu, se zdravé držení těla vrací.\nV noci je korektor lepší odstranit z těla. Tři týdny po dni pravidelného nošení většina lidí automaticky tvoří zvyk chodit s plochou páteří. Dospělí mohou být omezeni na 1-2 krát ponožky týdně. Adolescenti by měli nosit korektor častěji, protože jejich postoj je náchylnější k vývojovým poruchám.\nJaký účinek očekáváte po kurzu?\nPozitivní terapeutické výsledky pravidelného nošení magnetické podpory držení těla zahrnují následující změny v lidském těle:\nzpevněná páteř a svalová tkáň;\nmetabolické procesy v meziobratlových ploténkách a kloubech jsou normalizovány;\nzlepšuje se okysličování plic;\nhmotnost je snížena v důsledku stabilizace metabolismu;\nlinie ramen se stává hladší;\nminimalizuje pravděpodobnost radiculitidy;\nsnížené zatížení hrudních svalů;\nzvýšená permeabilita nervových signálů podél páteře;\nobvyklá bolest zad zmizí.\nOdrůdy modelů a korektor nákladů\nVe vzhledu se magnetická podpora držení těla podobá běžnému korzetu. Je pevně fixován na lidském těle a neumožňuje škubání. Popruhy jsou přišity k základně korektoru jako batoh. Pás je vybaven regulačním suchým zipem.\nMnoho lidí se obává před nákupem korektoru, jaké velikosti jsou uvedeny u výrobce. Neexistují žádné důvody pro prožívání zde, protože magnetická podpora je univerzální. Díky řemínkům a suchému zipu je pás snadno přizpůsoben individuálním vlastnostem těla. Avšak vzhledem k velkým rozdílům ve tvaru zástupců různých pohlaví, stejně jako u dospělých a dospívajících, výrobci vytvořili zařízení ve dvou modelech. Velikost S-M je tedy určena pro obvod pasu 60–81 cm a L-XL - 81–102 cm.\nV online obchodech a lékárnách si můžete koupit korektor polohy Magnetic Posture Support. Jeho průměrná cena se pohybuje od 1500 do 2500 rublů. Objednávky jsou zpracovávány rychle a snadno, poté je korektor zaslán co nejdříve na zadanou adresu kurýrem nebo poštou.\nPéče a čištění výrobků\nMagnetický korektor lze snadno prát ručně nebo v pračce s jakýmkoliv práškem a sušit na čerstvém vzduchu, protože hlavním materiálem výrobku je univerzální tkanina - bavlna. Pokud se korzet nosí denně, může být tkanina čištěna jednou týdně. V případě méně častého používání je praní povoleno dvakrát měsíčně. S řádným provozem a pečlivou péčí může sloužit několik let v řadě.\nKdo má na sobě korektor, je kontraindikován\nSe všemi pozitivními vlastnostmi korektoru je třeba mít na paměti, že páteř a bedra jsou citlivé části těla, které lze snadno poškodit.\nProto odborníci nedoporučují používat magnetický korzet v takových případech, jako jsou:\npřítomnost ran a hnisavých vředů na zadní straně;\nindividuální intoleranci jednotlivých prvků produktu.\nMějte na paměti, že magnetické pole může snížit krevní tlak. Proto, pokud trpíte hypertenzí, upravte dávku užívaných léků.\nJe třeba poznamenat, že magnetický korektor není vhodný pro korekci silných defektů páteře. V takových situacích se doporučuje zakoupit přísnější korzety.\nCorrector držení těla Magnetická podpora držení těla\nMagnetické držení těla Corrector magnetické držení těla je jedinečný způsob, jak obnovit normální držení těla zpět, jak se zbavit problémů se zády. Pomáhá vyhnout se skolióze. Účinnost výrobku je založena na magnetech, které působí na potřebné body zad a konstrukčních prvků, které přispívají k maximálnímu pozitivnímu účinku.\nCo je to magnetický korektor?\nVývoj zaměřený na řešení složitých problémů s páteří, splňuje podmínky pevnosti a pružnosti. Magnetický korektor v průběhu své práce vytváří speciální pole, které má pozitivní vliv na oběhový systém a udržuje páteř v požadované poloze.\nKorektor pro vnější vlastnosti jako korzet. Magnetická podpora držení těla je snadno ovladatelná, prakticky nevyčnívá přes oděv. Základna je spojena s popruhy a pásem. Z dvanácti magnetů, které jsou zabudovány do korzetu, je šest rovnoměrně rozmístěno ve hřbetě, druhá polovina v bederní oblasti. Použití designu nepřináší nepříjemné pocity v každodenním životě.\nPři tvorbě magnetické podpory držení těla byly použity hypoalergenní materiály. Korzet nezanechává žádné stopy na oblečení, má schopnost se přizpůsobit.\nKorzet lze nosit buď na nahém těle, nebo na sobě tričko nebo dres. Design výrobku zcela opakuje tvar lidského těla. Při nasazování korzetu byste měli dodržovat pravidlo: pás by měl být pod prsou a vložka by měla být svisle podél linie páteře. Pro větší pohodlí můžete nastavit délku popruhů. Po uplatnění všech pravidel je nutné upevnit na těle vývoj spojovacích prostředků.\nDalší tipy a nuance pro použití\nPo upevnění pásu suchým zipem je pohodlnější nosit korzet. Během používání by neměly být žádné nepohodlí, pásy slouží k udržení správné polohy ramen, ve kterých jsou lehce zataženy dozadu.\nK dosažení požadovaného výsledku je nutné denně nosit korzet. Tato rada je zvláště důležitá pro osoby, které jsou sedavé. Před spaním je žádoucí výrobek odstranit. Jak praxe ukazuje, po dvaadvaceti dnech dochází ke znatelnému zlepšení držení těla. Přesný počet hodin nošení, v závislosti na stavu páteře, musíte obdržet od svého lékaře.\nMagnetická podpora držení těla vám umožní zmírnit pocit napětí v páteři. Činnost korzetu je zaměřena na normalizaci tvaru těla osoby, což zabraňuje chronickým problémům se zády. Magnetické linie umožňují zlepšit procesy zásobování krve v páteři.\nPro koho je korzet?\nVývoj pomáhá předcházet významným problémům v budoucnu v raných stadiích onemocnění páteře, poruch oběhového systému v této oblasti. Korzet mohou být používány jak dospělými, tak dětmi pro prevenci. Při běhu je nutné používat nástroje s pevnou fixací. Lidé, kteří trpí pravidelnou bolestí a otoky páteře, korzet se zbaví nepohodlí.\nVýrobce vyvinul dvourozměrné typy:\nŘada Power Magnetic Posture má tři velikosti (maximálně devadesát centimetrů):\nKorzety se snadno nastavují a mohou být použity pro děti po předchozí konzultaci s ortopedem, který určí stupeň zakřivení páteře dítěte. Podrobné informace naleznete na oficiálních stránkách výrobce. Zde si můžete koupit zboží a zjistit celkovou cenu včetně dodávky (pro obyvatele Ruska, Ukrajiny, Běloruska, Kazachstánu a řady dalších zemí).\nS-M série je uvedena pro pacienty s obvodem pasu šedesáti až osmdesáti centimetrů. Řada X-XL je vhodná pro osoby s obvodem pasu osmdesát jedna až sto dva centimetry.\nM - od šedesáti do sedmdesáti centimetrů;\nL - sedmdesát až osmdesát centimetrů;\nXL - od osmdesáti do devadesáti centimetrů.\nKupující k dispozici korzety ke zlepšení stavu páteře od různých výrobců:\nPodpora magnetického držení těla od společnosti Emson. Tato variace je vyrobena z poměrně tuhého materiálu, který může způsobit nepohodlí.\nPodpora držení těla od společnosti Bradex. Problémem analogové je nadměrná měkkost, která neumožňuje fixovat vývoj v požadované poloze.\nCypress z Bradexu. Má nedostatky v celkovém návrhu, který je nutné přizpůsobit.\nI přes řadu výhod je nutné zdůraznit, že magnetická podpora držení těla má určité kontraindikace. Používání korzetu je lidem zakázáno:\ns vysokou citlivostí na magnetická pole;\ns alergickými projevy na složkách materiálu.\nJe nutná konzultace s odborníkem u pacientů s plicními a kardiovaskulárními onemocněními.\nKorzet by měl být umyt dvakrát až čtyřikrát za měsíc. Možnost ručního mytí nebo použití automatického stroje je povolena za podmínek stanovených výrobcem. Je nutné chránit korzet před mechanickým poškozením.\nNázory odborníků na podporu magnetického držení těla souhlasí s tím, že vývoj poskytuje viditelné výsledky aplikace po třech týdnech. Mezi výhodami rozlišují promyšlený design a vysoce kvalitní materiál. Negativní hodnocení v analýze zjištěných názorů.\nDmitrij Ivanovič Prikhodko, ortoped Kyjev\n„Mladí lidé se stále více potýkají s problémy se zády. Různá cvičení nedávají žádoucí efekt a korzety jsou příliš tvrdé a způsobují nepohodlí. Kromě magnetické podpory držení těla, která poskytuje velký výběr velikostí a je velmi snadné použití. "\nOlga Vasilyevna Prokofieva, ortoped, Jekatěrinburg\n„Korzet bude velmi užitečný v počátečních stadiích skoliózy, problémech pravidelné bolesti zad. Mnoho z mých pacientů již zaznamenalo účinnost této metody. “\nTaras Vadimovič Ševčenko, páteř Almaty\n„Magnetická podpora držení těla má rychlý a vysoce kvalitní efekt. Je důležité jednat pouze s designem a přizpůsobit korzet pro sebe. "\nVzhledem k velkému množství času stráveného v dopravě nebo u počítače lidé věnovali pozornost korzetům pro držení těla. Mezi nimi je nejoblíbenějším řešením magnetická podpora držení těla.\n„Magnetický korzet mi umožnil zbavit se bolestí v zádech, což výrazně zlepšilo držení těla. Páteř je zvyklá na správnou polohu, což zajišťuje trvalý účinek.\n„Rodiče mě neustále vyčítali, že jsem se vrátil, ale nevěnoval jsem mu pozornost. S věkem se tento problém stal naléhavějším. Po koupi korzetu zapomněl na staré problémy s páteří. "\n„Po narození mé dcery začaly problémy s mým postojem. Na radu lékaře jsem získal magnetickou podporu držení těla, což mi pomohlo vrátit se k normálnímu plastu mých pohybů a pocitu zdravého zádech. “\n„Rozhodl jsem se pomoci své ženě tím, že si objednám tento korzet. Po pouhých dvou týdnech se její postoj výrazně zlepšil a neustálá bolest zad zmizela. “


Co je to Root:\nKořen je anglický termín, což znamená "kořen" (rostlina, vlasy atd.). Jako podstatné jméno může být stále "původem", "zdrojem", "podstatou", "základnou". Může mít změněný význam, pokud se jedná o sloveso (kořen, fix, kořen) nebo adjektivum (podstatné, základní, základní, atd.).\nKořen je orgán rostliny, která je pod povrchem půdy, jejíž funkcí je poskytnout rostlině živiny a vodu nezbytnou pro její přežití. Tam jsou vzdušné kořeny, když oni rostou nad zemí, vyvíjet se v stonku rostliny; nebo vodní, když rostou na rostlinách, které rostou na vodě.\nKořen je také označení typu počítačového uživatele, který má neomezený přístup k souborům a procesům operačního systému Linux nebo jakéhokoli systému založeného na Unixu.\nKořen je jméno komunity ve Švýcarsku, Canton Lucerne, s 3 704 obyvateli v oblasti 8, 65 km², jehož oficiálním jazykem je němčina.


Prohlášení o přístupnosti – Střední škola designu a umění, knižní kultury a ekonomiky Náhorní\nStřední škola designu a umění, knižní kultury a ekonomiky Náhorní se zavazuje k zpřístupnění své internetové stránky a mobilní aplikace v souladu s vnitrostátními právními předpisy, které provádějí směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2102.\nWebové stránky ssnahorni.cz splňují požadavky dle § 4 a 5 zákona č. 99/2019 Sb., o přístupnosti internetových stránek a mobilních aplikací a o změně zákona č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy a o změně některých dalších zákonů, ve znění pozdějších předpisů.\nToto prohlášení o přístupnosti se vztahuje na webové stránky ssnahorni.cz.\nUspořádání a ovládání webových stránek je navrženo pro různé běžně užívané prohlížeče s ohledem na potřeby osob se specifickými potřebami.\nNa našich webových stránkách jsou informace nabízeny i v podobě dokumentů formátu PDF a to zejména z důvodů, že obsahují typografické prvky a formátování, které webový formát HTML nepodporuje, nebo jsou příliš velké, proto pak doporučujeme jejich stažení. Formát PDF je také vhodnější pro tisk. K prohlížení těchto dokumentů je možné zdarma stáhnout Acrobat Reader. V některých webových prohlížečích je integrována aplikace, jež slouží k prohlížení výše uvedeného formátu dokumentů.\nToto prohlášení o přístupnosti bylo vypracováno dne 5. 8. 2020\nPracujeme na tom, aby byly stránky Střední škola designu a umění, knižní kultury a ekonomiky Náhorní bez problémů přístupné všem uživatelům. Pokud narazíte na jakýkoli problém, dejte nám prosím vědět. Pro sdělení námětů, postřehů či informací o problémech se zobrazováním těchto stránek prosím využijte e-mail enderlep@ssnahorni.cz\nV případě, že je pro Vás obsah a text webových stránek obtížně čitelný můžete si jej zvětšit pomocí nástroje Vašeho prohlížeče. Obsah a text webové prezentace je responzivní, tj. přizpůsobí se rozlišení Vašeho monitoru. Ve většině používaných prohlížečích lze velikost obsahu a textu měnit klávesovými zkratkami CTRL + (zvětšování) a CTRL – (zmenšování).