Dítě jako vánoční zázrak? Reprodukční medicína pomáhá celoročně - Babinet.cz\nBabinet.cz / Magazín / Zdraví / Dítě jako vánoční zázrak? Reprodukční medicína pomáhá celoročně\nDítě jako vánoční zázrak? Reprodukční medicína pomáhá celoročně\nO svátcích by měla být rodina pohromadě, ale vám stále někdo chybí? Problémy s plodností řeší zhruba 10–15 % párů v Česku a v období Vánoc na ně víc než kdy jindy doléhá, že jsou jen dva, a ne tři.\nCesta za vytouženým miminkem může být dlouhá a náročná, všechno jde ale líp, pokud na to nejste sami. Jestliže se o dítě neúspěšně snažíte 6–12 měsíců nebo déle, reprodukční medicína může pomoct. Návštěvu reprodukční kliniky určitě zbytečně neodkládejte. Čím dřív přijdete, tím spíš. V Repromedě vědí, čím procházíte, a tak k vám budou přistupovat lidsky, diskrétně a s maximální vstřícností. Každému kroku předchází konzultace, kde se můžete zeptat na cokoliv, co vám není jasné nebo z čeho máte obavy.\nLéčba přímo pro vás, žádné univerzální postupy\nOtěhotnět po třicítce, po letech stresu nebo zdravotních komplikací není vždy snadné, a proto existují vyšetření, díky kterým lékaři zjistí příčinu neplodnosti a navrhnou ideální léčbu. Všeobecně známé umělé oplodnění (IVF) není jedinou možností. Existují také alternativní metody bez intenzivní hormonální stimulace a doplňková léčba akupunkturou, bylinkami nebo biorezonancí.\nTisíce příběhů se šťastným koncem\nSpousta párů by si přála pod stromeček pozitivní těhotenský test. Renátě a Martinovi se to díky Repromedě na Vánoce 2018 splnilo. Na pomoc se obrátili kvůli dědičnému onemocnění partnera a podstoupili umělé oplodnění. Následovalo čekání na výsledky testování embryí, které mělo vyloučit genetické vady. Naštěstí se podařilo určit jedno zdravé embryo a z něj se v srpnu narodila krásná a zdravá Eliška.\nZa 20 let své existence pomohla Repromeda na svět více než 5 000 dětí. Na pobočkách v Brně a Ostravě nabízí nejen zmíněné metody asistované reprodukce, ale i špičková genetická vyšetření, která ještě zvyšují šanci na úspěch. Dále zajišťuje náhradní mateřství nebo zmrazení pohlavních buněk pro budoucí použití.\nProžijte klidné svátky a buďte trpěliví\nVánoce jsou velmi emoční období roku a reprodukční kliniky potvrzují, že v něm přibývá zájemců o asistovanou reprodukci. Lidé často očekávají zázraky, jsou netrpěliví a nejsou připraveni na komplikace. Přitom to nejlepší, co můžete pro své budoucí miminko udělat, je zůstat o Vánocích v klidu, odpočinout si v kruhu svých blízkých a poté s čistou hlavou navštívit profesionály.\nVíce informací o tom, jak probíhá cesta k úspěšnému početí, se dočtete na stránkách Repromedy. Dozvíte se podrobnosti o jednotlivých metodách léčby a přečíst si můžete i příběhy párů, které se dočkaly svého malého zázraku. Příští šťastný příběh z Repromedy může být o vaší rodině.


Měšec.cz » Pojištění » Dva týdny v Africe na vlastní pěst\nVyrazili jsme ve čtyřech. Bratři Aleš a Martin, já a ještě jeden Aleš. Do Afriky na safari jsme se z naší posádky chtěli již dříve podívat všichni, ale vždy se objevily nějaké akční či chybové letenky do jiných končin, které dostaly přednost. I tentokrát mělo na cíl našeho výletu vliv to, že jsme se dostali k levné letence. Co levné – zadarmo!\nKdyž jsme totiž minulý rok letěli do KLDR, bylo letadlo Emirates do Dubaje přebookované a na přepážce viselo upozornění, že se hledají dobrovolníci, kteří se vzdají letenek. Samozřejmě jsme zjišťovali, „co za to“. Nabídka zněla: pošleme vás přes Mnichov a za to dostanete zdarma ještě jednu zpáteční letenku do Dubaje.\nLetenka zadarmo za ústupek\nPro nás to znamenalo prodloužení trasy letu Praha-Dubai-Peking-Pchjongjang o další letiště (což jsme nevnímali úplně negativně, hlavně když z Mnichova už tehdy létal Airbus A38, z Prahy začal létat právě v květnu 2016, a kde jsme byli rádi, že i toto letadlo zařadíme do sbírky použitých dopravních prostředků) a zpoždění o 6 hodin, což jsme byli ochotni akceptovat. Místo o půlnoci bychom dorazili do Dubaje v 6 hodin ráno. Vlastně by to bylo i lepší, stejně jsme řešili, co těch 6 hodin budeme dělat, než otevřou autopůjčovnu.\nZatímco jsme čekali v salonku, zda opravdu všichni cestující dorazí a naší ochoty letecká společnost využije, plánovali jsme, co budeme příští rok v Dubaji dělat, navrhoval jsem návštěvu zábavního parku Ferrari World, kde je horská dráha s největším zrychlením na světě – z 0 na 240 km/h za 4 sekundy. Měli jsme štěstí, a to hned dvakrát. K letadlu dorazilo dost cestujících na to, aby byla naše nabídka využita, a jelikož jsme měli koupený let až do Pekingu, byť s několikadenním stopoverem v Dubaji, dostali jsme vouchery na zpáteční letenky až tam. A k tomu informaci, že je snad bude možné vyměnit i za jinou destinaci, jen jsme nevěděli „kam až“. Během pobytu v Emirátech, Číně a KLDR jsme tak spřádali plány, kam se příští rok podíváme, kam v Číně, když letenky vyměnit nepůjdou a kam jinam, když vyměnit půjdou.\nPojedeme do Afriky\nPo návratu jsme zjistili, že cílová destinace může být kdekoliv v Africe a Asii. Volba tedy padla na Johannesburg, zde si půjčit auto a projet Botswanu, Zimbabwe, na jeden den zaskočit do Livingstonu v Zambii, podívat se na Viktoriiny vodopády i z druhé strany a vyfotit se u sochy cestovatele Emila Holuba. Bratři Aleš a Martin, jako hlavní organizátoři, začali sestavovat plán cesty a ve spolupráci s ostatními vybírat termín. Volba padla na květen, tedy africkou zimu.\nPříznivé teploty a období sucha se nám zdály jako nejlepší volba. Navíc to bylo „totálně mimo sezónu“, takže i půjčení auta bylo výrazně levnější. Druhý Aleš využil svých kontaktů v JAR a zajistil nákup randů za středový kurz a platbu půjčovného za auto. Ušetřili jsme tak na kurzu i bankovních poplatcích za převod peněz. Návrh byl i, že bychom se u jeho kamaráda v JAR zastavili a vyměnili s ním nějakou hotovost, ale vzhledem k nutné zajížďce a k tomu, že jsme Jihoafrickou republikou měli v plánu pouze projet, a to první den cestou do Botswany a poslední cestou na letiště, usoudili jsme, že měnit větší objem hotovosti nedává smysl.\nObjednali jsme si Nissan Navara double cab. Je to starší typ než ten, který se dodává do Evropy, na karoserii je vidět, že už se nějakých 20, možná i víc let vyrábí, uvnitř je naprosté minimum elektroniky, žádný palubní počítač, klimatizace se ovládá páčkami, jediná moderní vymoženost je elektrické ovládání všech 4 oken. Na druhou stranu má různé dodatečné úpravy a vychytávky. Přibyla druhá nádrž na naftu (takže jsme schopni vzít až 140 litrů) a také nádrž na vodu s vývodem ke kohoutku u zadního nárazníku. Na zadní korbu byla dodělána nástavba, přibylo jedno rezervní kolo na zadní dveře (druhé je pod autem), lopata a druhý hever. Auto je vybaveno malým mrazákem. Jde o skutečný mrazák, který dokáže i v 35stupňovém horku proměnit vodu v led, ale taky za noc vymlátit baterku (nejspíše proto má auto hned dvě, jednu pro motor a druhou pro mrazák), proto jsme byli upozorněni, abychom ho, pokud neběží motor, měli nastavený pouze na stupeň „cool“, to že nám vydrží celou noc.\nNa palubní desce je také dodatečně dodělán ukazatel stavu obou baterií, který funguje i s vypnutým motorem a bez klíčků v zapalování. K dispozici je i základní kuchyňské vybavení pro 4 osoby (talíře, hrnky, kelímky i nerezové „skleničky“ na stopce na víno, příbory, nože, měchačka a další drobnosti), dva hrnce a pánev, skládací stůl a 4 židle. Auto dostáváme s 3kg bombou propan-butanu a jednoplotýnkovým vařičem. To nejdůležitější je ale na střeše – dva skládací stany, v každém se pohodlně vyspí dva lidé, nechybí ani spacáky, ručníky, polštáře. Zkrátka můžete přiletět s příručákem, vzít auto a vyrazit. Dvoutýdenní půjčovné včetně pojištění stálo necelých 20 000 randů, tedy asi 30 000 českých korun.\nPřejímka auta. Vzadu nádrž na vodu, nahoře skládací stůl, vlevo skládací židle, v levém šuplíku nádobí, v pravém mrazák, ve dveřích lopata.\nVouchery jsme vyměnili za letenky a začali plánovat, co budeme potřebovat zařídit, nakoupit a tak. Aleš s Martinem zjistili, jaké nás čekají byrokratické překážky. Spojené arabské emiráty, Jihoafrická republika a Botswana jsou bez víza, do Zimbabwe ho koupíme na hranicích, jen Zambie vypadala trošku složitěji. Byť je asi možné získat vízum i na hranicích, Aleš zjistil, že existuje jakési „předvízum“, které je možné získat přes internet a na základě kterého by získání víza na hranicích mělo být minimálně rychlejší, jestli to není přímo povinnost. Jelikož je tento dokument zdarma (poplatek za vízum se platí až na hranicích), rozhodli jsme se tuto cestu využít.\nAleš zabookoval hotel v Livingstonu a poslal nám potvrzení o ubytování spolu s návodem, jak vyplnit příslušný formulář. Ještě sken pasu (který mám pro podobné případy vždy uložen) a můžeme se do toho pustit. Tak vyplňuji, vyplňuji a najedou koukám, že potřebuji ještě pasovou fotku. No nic, stoupnu si před bílou zeď, kolegyně z práce mě vyfotí, v programu Windows Malování oříznu na cca formát pasovky, nahraju a pošlu, snad to projde. A prošlo, během pár hodin mi v e-mailové schránce přistál dokument s názvem „visa approval“. Tím bylo byrokracii učiněno za dost.\nJak přežít na letišti a levně vybírat hotovost\nPři odletu z Prahy jsme byli vždy zvyklí zajít si do letištního salonku MasterCard. Je to příjemnější než čekat na odlet v odbavovacím prostoru a to, že se tam člověk zdarma nají a napojí, má také svoji váhu. Do května 2016 stačila pro vstup bez poplatku karta MasterCard World, Gold nebo vyšší. Protože tyto karty začaly banky vydávat jak na běžícím páse – u Citi např. typy Mall a Life, u Raiffeisenbank Style a De Luxe, u mBank mKreditka Plus a další, zkrátka většina tzv. vracecích kreditek, pokud je to MasterCard, tak je alespoň v úrovni World – začali se lidé v saloncích pravděpodobně poněkud hromadit.\nOd května 2016 je tak vstup s těmito kartami za 450 Kč (vstupy do salonku Jet Lounge a Sky Lounge ve Vídni jsou stále zdarma i pro tyto karty). Pokud jste registrování v programu Priceless specials, dostanete 350 Kč jako odměnu zpět, vstup vás tak vyjde pouze na 100 Kč. Bez poplatku mají nově vstup majitelé karet od úrovně World Elite a Platinum. Řekl jsem si, že návštěvy salonků se vzdát nechci (a platit byť i jen 100 Kč taky ne), a tak jsem si zřídil službu Erste PREMIER, kterou u nás poskytuje Česká spořitelna. K účtu jsou vydávány (kreditní nebo debetní, dle požadavku klienta, my jsme si všichni vybrali obě karty v debetní variantě) karty MasterCard World Elite a Visa Infinite.\nK Vise dostanete kartu Priority Pass umožňující vstupy do více než 900 salonků na letištích po celém světě. První 4 vstupy v roce platí banka, na dalších se podílíte jednou polovinou obvyklé ceny (pátý a další vstup vás tedy vyjde přibližně na 13 €). Součástí platební karty MasterCard je zase rodinné cestovní pojištění na 6 milionů korun a do MasterCard salonku můžete při každém vstupu bez poplatku vzít až 4 hosty. Obě karty mají výběry z bankomatů v zahraničí bez poplatků – i když jsou účtovány ne moc výhodným, valutovým, kurzem.\nV ČR jsou bez poplatků výběry pouze z bankomatů ČS. Službu PREMIER jsem zmiňoval v mém článku, od té doby ale došlo ke zmírnění podmínek.\nPro vedení bez poplatku nyní postačuje měsíční obrat na účtu 50 000 Kč a již není povinný obrat na kartě. Ke zřízení jsem přesvědčil i ostatní členy týmu (létáme hodně, a tak vstupy do salonků využijeme a cestovní pojištění také není marné), a tak jsme se všichni, jako vždy, sešli v salonku, v pořadí podle rychlosti, s jakou kdo v pátek zvládl opustit své pracoviště.\nAlternativou ke služba Erste PREMIER je nová služba ČSOB Premium. Podmínky pro vedení účtu jsou stejné (obrat 50 000 Kč měsíčně na účtu), rozsah služeb podobný (výhodou oproti ČS jsou v ČR výběry ze všech bankomatů). Hlavní rozdíl je, že zatímco u ČS vám obě karty vydají jak jako kreditní, tak jako debetní (jak si vyberete, zkrátka 2 karty máte zdarma), u ČSOB musí být Visa Infinite (na kterou je navázána karta Priority Pass se 4 vstupy do sítě více než 900 salonků) vydána jako kreditní – a kreditní kartu nemusí banka vydat každému.\nDobrodružství začíná na hranici\nŽe naše cesta nebude nudná, jsme zjistili hned při prvním přistání. Z nás čtyř jsem „bez ztráty kytičky“ přes celníky prošel pouze já. Oba Alešové a Martin byli posláni k jinému úředníkovi na prověření. Ukázalo se, že při posledním pobytu (tedy při naší cestě do Číny a KLDR) je špatně zanesli do počítače a ten nyní nahlásil překročení doby povoleného pobytu. Jelikož jsme zrovna přiletěli, tak to tak nějak ztrácelo logiku a všechny brzy pustili. Zpoždění nebylo delší než půl hodiny.\nRychle do autopůjčovny, půjčit auto a hurá na 700 km dlouhou cestu tam a zpět k hoře písku uprostřed pouště, která je asi zajímavá jen tím, že na rozdíl od ostatních hor písku má jméno. Můj původní plán navštívit Ferrari World byl zamítnut – je víkend a v parku bude asi dost narváno a hodinové fronty se nikou stát nechtělo. Škoda, že jsme neletěli o něco později, to začíná Ramadán, to je park skoro prázdný. Nedá se nic dělat, park navštívíme příště, však tu nejsme naposledy, už teď plánujeme se do Afriky vrátit a je možné, že to bude opět přes Dubaj. Přespíme v hotelu v Dubaji, jeden dvojlůžkový pokoj nás vyšel na 1200 Kč, zabookováno máme přes internetový srovnávač předem. Na místě je cena 800 AED, tedy asi 5,5 tisíce korun.\nPohled z Tal Mireb na parkoviště.\nPři zpáteční cestě si Černého Petra vytáhne vedoucí výpravy. Zatímco jeho bratrovi a druhému Alešovi úředník při vstupu v počítači opravil dobu pobytu, u něj to neudělal. Při snaze opustit zemi byl celníkem opět poslán „na prověření“. Zde mu sdělili, že přesáhl povolenou dobu pobytu a bude muset zaplatit vysokou pokutu. Trvalo mu asi dvě hodiny, než se mu ze svízelné situace podařilo se „vyhádat“. Stálo ho to několik cest mezi úředníky, spoustu dohadování a několik AED za kopie letenky a pasu. Ještě štěstí, že jsme na letišti byli asi s 3hodinovým předstihem – přece jen jsme chtěli využít vouchery na jídlo, které Emirates dává, pokud přestup trvá déle než 4 hodiny. K žádné větší újmě tak nedošlo a voucher mu také nepropadl, i když s jídlem si musel trochu pospíšit.\nTal Mireb, výlet buginou nahoru.\nCelníci v Jihoafrické republice na imigračním nestíhají. Dlouhé a trochu nepřehledné fronty, až po delší době otevřou další přepážky. Odbavení tak trvá poněkud dlouho, ale nevadí, do otevření autopůjčovny zbývá ještě spoustu času. Vyzvedáváme zavazadla a hledáme ordinaci doktora, aby nám napsal antimalarika, která jsme se rozhodli koupit až na místě a bez receptu nám je v lékárně neprodají. Chtěl bych být doktorem na letišti v JAR – napsat 4 recepty mu netrvalo ani 10 minut (žádné dotazování na zdravotní stav, žádná prohlídka) a zinkasoval nás o 4 × 250 randů, tedy celkem asi 1600 Kč, za antimalarika na dvoutýdenní pobyt pro všechny jsme dali dalších 2466 randů. Příště asi vyšleme zástupce za celou skupinu, aby si potřebný počet léků nechal napsat na sebe. I přes tento poplatek vycházejí antimalarika levněji než v ČR. Název je jiný, ale složením odpovídají u nás prodávanému Malaronu.\nVychází nám to skoro přesně, máme nakoupené tabletky a zrovna otevírá autopůjčovna. Na přepážce nás vyzvedne pán a odveze na místo, kde si budeme přebírat auto. Přejímka trvá asi dvě hodiny, jsou na nás dva a trpělivě nám vysvětlují, jak se rozbaluje a sbaluje stan (a také si to zkoušíme), je nám předvedeno vybavení a dostáváme i informace, na co si máme dát pozor, na co se vztahuje a nevztahuje pojistka a další drobnosti. Oba mluví velmi dobře srozumitelnou angličtinou, tak i já chápu smysl většiny vět, a to moje znalosti AJ nejsou úplně valné. Kreditní kartou složíme zálohu a vyrážíme. Spát chceme až v Botswaně, a tak máme trochu naspěch.\nŠpunti na mýtné bráně\nAby to nebylo tak úplně jednoduché, zastaví nás první mýtná brána. Zajíždíme k budce označené, že „tady se dá platit kartou“, podávám první kartu – odmítnuta, neprojde ani druhá, ani třetí. Ostatní členové posádky zkouší svoje karty a žádná nefunguje. Vyzkoušeny všechny možné kombinace. Kreditní, debetní, Visa, MasterCard, embosované i elektronické. Paní v budce příliš nekomunikuje, jen vždy zavrtí hlavou jako že „ne, tak tahle taky neprošla“, takže nevíme, kde je problém. Nabízíme i platbu dolary, neberou. Bankomat je na benzince „za závorou“, vycouvat zpět nemůžeme, za námi je fronta. Když už zkoušíme asi desátou kartu, došla posádce za námi trpělivost a zaplatila 13 randů za nás. Můj návrh vyzkoušet tento postup i na dalších mýtných branách nebyl odsouhlasen, a tak zastavujeme u benzínky a vybíráme z bankomatu randy. Snažil jsem se následně zjistit, jak je to s platbou kartami na mýtných branách, ale dostávám rozdílné informace. Na některých je napsáno „no debit card“, jiné mají obrázek s přeškrtnutou kartou Maestro a Visa Electron. V kempu nám chlápek říká, že prý berou jen karty vydané v JAR. Je tak možné, že platí všechno dohromady a na mýtné bráně tak zaplatíte pouze embosovanou kreditní kartou vydanou v JAR.\nJAR ještě ten den opouštíme směrem do Botswany a vracíme se až ke konci naší cesty. Oproti původnímu plánu jsme zkrátili pobyt v Zimbabwe a přes „varování“ od ostatních cestovatelů jsme se rozhodli, že se podíváme i do známého Krugerova národního parku. Ne snad, že by byl nebezpečný, spíše naopak – je prý až moc komerční. Moc lidí, málo zvířat, vysoké ceny. Většina toho se potvrzuje. Vjezd na jeden den nás všechny čtyři vyjde na 1120 randů (asi 1800 Kč). Nic jiného si neobjednáváme.\nKomerční park se zvířaty\nV parku je opravdu draho, ať už jde o ubytování, jídlo, nebo stánky se suvenýry. Nabízí i organizované projížďky včetně večerních či nočních, vlastním autem se ale smíte v parku pohybovat pouze za světla. Co se ale parku musí nechat, jsou perfektní cesty. Půlka asfalt (zde jsme ale téměř na žádná zvířata nenarazili), půlka hliněná, ovšem je vidět, že jsou pravidelně udržovány, žádné díry nebo vyjeté koleje. Do parku se tak můžete vydat jakýmkoliv osobním automobilem a nemusíte se bát, že neprojedete.\nKdyž sjedete z hlavních asfaltových cest na ty hliněné, tak i ta zvířata uvidíte. Sice se budete muset vyhýbat zastavujícím ostatním autům nebo čekat, až odjedou a vy budete moci zaujmout vhodnější místo pro fotografování, ale má to i své výhody – více očí více vidí a když někde vidíte stát auto, můžete si být jisti, že je tam něco k vidění. Kdybychom nebyli zmlsaní z ostatních parků, zejména z Botswany, byli bychom s návštěvou i celkem spokojeni. Ale takhle nám přišlo, že zde bylo málo zvířat a moc aut a lidí. Na výlet z Johannesburgu ovšem skvělý tip.\nS úřady v JAR se do křížku dostáváme ještě dvakrát. Obojí ke konci cesty. Poprvé, když vyjíždíme ze Zimbabwe. Šťastní, že se nenaplnily varující komentáře, jak tam policie staví na každém rohu a snaží se za každou cenu najít něco, za co může dát pokutu. Zimbabwe jsme projeli bez ztráty kytičky, v JAR jsme dostali pokutu jen několik desítek metrů za hraniční čárou. Nějaké značky omezení rychlosti jsme si vůbec nevšimli a nejsme sami, policie staví jedno auto za druhým. Přestože za několik metrů dále je povolená rychlost 120 km/h, nám na šedesátce naměřili 71 km/h. Aleš se nehádá, chybu uznává, a snad proto nás to stojí jen 200 randů (300 Kč).\nBlbé je, že vyplnění příslušného „pokutového formuláře“ trvá velmi dlouho, a navíc nemůžeme zaplatit na místě (pravděpodobně opatření kvůli korupci). Dostáváme A4 papír a máme jet na policejní stanici. Na otázku, jestli je tam možné platit kartou, dostáváme odpověď, že ano, tak doufáme, že nás to moc nezdrží. Informace se ukáže jako ne zcela přesná, no vlastně jako naprosto mylná. Karty místní výběrčí pokut nebere, takže jedeme k benzínce vybrat a znovu zpět zaplatit a pak teprve pokračujeme dál. Celkem zdržení na hodinu, a protože zde silnice vede poněkud zvláštně, musíme se pořád vracet a něco objíždět, takže „nebezpečný“ úsek projíždíme ještě dvakrát, tentokrát si už ale dáváme pozor.\nZnudění byrokraté na hranicích s pocitem nebezpečné země\nDruhý „konflikt“ s úřady nastává po výjezdu ze Svazijska. Protože jsme během jednodenního pobytu ve Svazijsku nic kromě několika malých sošek nenakoupili, nejdeme po pasovce ještě do další budky, kde se deklaruje dovážené zboží. Protože jsme tam byli v tu chvíli sami a zaměstnanci se tam evidentně nudili, tak na nás jedna paní spustila, že jsme nic nebyli deklarovat. Odpovídáme, že nic nedovážíme, s tím není spokojena, a tak zkouší, jestli nemáme ani foťák. Přiznáváme, že foťák máme, a prý jestli jsme ho deklarovali při výjezdu z JAR do Svazijska, přiznáváme, že nikoliv, že něco takového nás u několik let starého foťáku nenapadlo. Na chvíli zmizí, myslíme, že máme od ní pokoj, a chystáme se odjet, když na nás přišla jiná paní (asi její vedoucí), že chce kameru vidět a máme jít dovnitř.\nAleš bere svůj foťák a jde se dovnitř hádat. S kvalitní argumentací má již zkušenost z příhody v Emirátech, takže za chvíli vychází, že vše OK a jedeme. V autě pak vypráví, že původně chtěli zaplatit 15 % z hodnoty fotoaparátu, když argumentoval tím, že jeho mobil má násobně větší hodnotu a že za ten se také nic neplatí, podařilo se mu uhádat, že nic platit nebudeme. Nicméně je to podáno tak, že „příště deklarujte“. Večer koukáme na celní předpisy, podle kterých je možné do JAR dovézt bez cla zboží osobní povahy do 25 tisíc randů, což náš foťák byl rozhodně levnější. Tak nějak nechápeme, o co paní vlastně šlo, pro příště si asi budeme do JAR muset vézt tyto celní předpisy vytištěné, nebo deklarovat fotoaparáty už na letišti.\nOsobně jsem z JAR neměl moc dobrý pocit. Statistiky hovoří o velké kriminalitě a bloky domů obehnané vysokými zdmi s dvojitým oplocením (elektrickým a ostnatým drátem) a výrazným upozorněním, že objekty jsou pod 24hodinovou kontrolou bezpečnostních agentur a že v případě narušení lze očekávat „armed response“, jako by toto mlčky potvrzovaly. Byla to jedna z mála zemí, které jsem navštívil, kde jsem při opuštění cítil jakousi úlevu.\nCeny jsou přepočtené do českých korun, kurz cca 1,77 CZK za 1 ZAR.\nBenzín 93 – 23,23 Kč\nBenzín 95 – 23,81 Kč\nNafta – 21,61 Kč\nMýtné – celkem jsme za mýta zaplatili cca 344 Kč, odhadujeme sazbu na 1,77 Kč za kilometr. Dále jsme zaplatili 9 dolarů (cca 220 Kč) za přejezd hraničního mostu ze Zimbabwe do JAR.\nHot dog menu v obchoďáku pro 4 osoby – 320 Kč\nCoca cola v akci 2,25 l – 24,88 Kč\nRýže 500 g – 13,32 Kč\nVoda 5 l – 35,55 Kč\nUbytování v pensionu – 534 Kč na osobu, dalších 89 Kč za snídani\nUbytování v kempu 498 Kč za 4 osoby\nVstup do parku Blyde River za 36 Kč, 5 km od něj je pěkná vyhlídka, kam je vstup zdarma, za dalších 9 km jsou vodopády se vstupným 89 Kč.\nVstup do Botswany je bez víz, platíme pouze 150 botswanských pul (cca 349 Kč) jakousi daň za auto. Ve směnárně na hraničním přechodu měníme 400 dolarů (cca 9750 Kč), kurz je překvapivě dobrý (odpovídá kurzu, který jsme si zjistili na Google).\nUpozornění pro cestovatele – v Botswaně neberou dolary vytištěné před rokem 2006, i když jsou v dobrém stavu! Příliš nás to nepostihlo, ty odmítnuté jsme udali v Zimbabwe, tam berou všechno, kdybychom ale jeli jen do Botswany, tak odhadem polovina naší hotovosti by byla nepoužitelná. Potom pozor na zásuvky, používají starý britský standard (kulatý průřez), kam nejde strčit ani evropský dvojkolík (větší rozteč). Ale redukci mají za pár desetikorun v každém supermarketu. Ve všech supermarketech přijímají karty, stejně tak je možné platit kartou na benzinkách.\nMáme v úmyslu navštívit národní park Moremi v deltě řeky Okavango na severu a plynule pokračovat severozápadně do Chobe. Vícedenní vstup do parku vám ale neprodají, pokud nemáte zabezpečené ubytování, sháníme tedy u místních cestovek volná místa v kempech, bohužel tak nějak na půl cesty mezi Moremi a Chobe nic volného není, musíme upravit plán cesty. Kupujeme tedy pouze jednu noc v kempu poblíž vstupní brány v Moremi a projíždíme si park odpoledne a druhý den dopoledne (musíme vypadnout do 11. hodiny).\nPoté jedeme ven a podél hranic parku směrem do Chobe, kde spíme vně parku (je to i levnější), pak si kupujeme pouze jednodenní vstup. Okolí Chobe je nejbohatší na zvířata a jak to Aleš popsal ve svém článku, vypadá to, jako bychom projížděli ZOO, kde zbourali zdi. Víc zvířat by se sem snad ani nevešlo. Sloni, zebry, žirafy, antilopy, lvi a další zvířena. Jestli je pravda tvrzení, že v Botswaně je více slonů než ve zbytku Afriky dohromady, netuším, ale klidně bych tomu věřil.\nSlintavka, kulhavka a zabavené maso\nS dopravní policií jsme neměli problém, stavěla nás pouze jednou pro kontrolu řidičáku, ukázali jsme a jeli dál. Horší to bylo s jakousi veterinární kontrolou – během našeho průjezdu Botswanou jsme narazili na několik uzavírek s kontrolou kvůli slintavce a kulhavce. Jelikož jsme to nevěděli, nakoupili jsme si na večeři asi 2 kila masa, která nám byla zabavena. Ku cti místního strážce nutno dodat, že nám dal na vybranou, že si maso na místě můžeme uvařit, s vařeným že dál pokračovat smíme. Neměli jsme na to ale čas, tak jsme se slzou v oku naši zásobu masa odevzdali, a když jsme se večer ládovali instantními nudlemi s omáčkou ze železných zásob, představovali jsme si, jak se asi má rodina strážce večer dobře.\nCeny jsou přepočtené do českých korun, kurz cca 2,32 CZK za 1 BWP.\nNafta – 16,73 Kč\nBenzín 93/95 – 17,70 Kč/17,97 Kč\nKempy mimo park (za osobu) 186 Kč a 244 Kč za osobu\nKemp v parku (za osobu) 604 Kč\nVjezd do parku 1115 Kč za 4 lidi + 116 Kč za auto\nCoca cola 2 litry 35–37 Kč\nDžus 1 litr – 53 Kč\nHovězí maso v supermarketu (stejky, hamburgery) – 105–128 Kč/kg\nBrambůrky Spar 125 gramů 38 Kč\nPárky 250 g – 31 Kč\nZimbabwe patří mezi ty byrokratičtější země, už vstup je otázka nejméně hodiny čekání a vyřizování, pro neznalého asi téměř neproniknutelná džungle. Hned u vchodu se nás ujal jakýsi naháněč a že nám vyřídí vstup pro auto za 125 dolarů (cca 3046 Kč). Nejsem schopen zodpovědně zhodnotit, jestli to byl někdo oficiální, nebo neoficiální, pravda je, že na krku měl jakousi kartičku (kterou ale v Africe mají všichni naháněči turistů), ale jestli to byl nějaký oficiální průkaz, nebo jen kartička do místní knihovny – no bůh suď.\nPravdou je, že se fakt otáčel, běhal od jednoho okénka ke druhému, vyplňoval lejstra a platil – tu pět dolarů, tu deset… Nestačil jsem ho sledovat, a tak jen těžko říci, jestli opravdu utratil celou sumu, nebo mu nějaká část zůstala jako provize. Vyřizovat vše bez něj – asi bychom tam byli dodnes. Jednovstupové vízum pro většinu zemí je za 30 USD za osobu (cca 731 Kč), dvouvstupové za 45 USD (cca 1097 Kč). Hodně zemí má ale výrazně vyšší ceny, vede Kanada se 75 dolary (cca 1828 Kč) za jednovstupové (dvouvstupové nemohou získat), více než standard platí i Britové a Irové 55/70 USD za 1/2 vstupy, nebo třeba Číňané 60/90. Můžete platit i v eurech, ale kurz není výhodný. Jako Češi jsme z toho ještě nakonec vyvázli docela dobře.\nPřepečlivá policie a detailní kontroly\nNa internetu jsou k nalezení až hrůzu budící příběhy o mafiánské policii hledající sebemenší záminku pro udělení pokuty, kterou se pak snaží drakonicky šponovat, aby si vytvořili prostor k vyjednávání o úplatku. Zimbabwe pak prý skoro nejde bez nějaké té pokuty projet. Proto jsme bedlivě hlídali ručičku tachometru, abychom nezavdali ani tu nejmenší záminku k zastavení a pokutě. Pokutě jsme se tak vyhnuli, zastavování nikoliv.\nPolicejní kontroly jsou v Zimbabwe velmi časté, třeba i několik za sebou na úseku několika desítek kilometrů. Staví každé auto a u každého něco kontrolují. Vypadá to, že každé stanoviště se soustředí na něco jiného – někde chtěli vidět řidičák, jinde hasicí přístroj, další kontroloval, jestli máme rezervu nebo papíry od auta. Největší překvapení v nás vzbudilo, když jeden policista chtěl vidět motor – účel takové prohlídky nám zůstal skryt. Nicméně každé stanoviště se spokojilo s kontrolou právě té jedné věci, takže to až tak moc nezdržovalo.\nTIP: Když vás zimbabwský policista zastaví, řekněte jako první How are you? . On se spokojí se stejnou frází, zkontroluje, co má, dál se na nic zbytečně nevyptává a pošle vás dál. Nechat ho to říct první a odpovědět I am fine. obvykle způsobilo jeho větší zájem o komunikaci typu odkud jsme přijeli, kam jedeme, co tam budeme dělat atd. Zimbabwská (spolu se zambijskou) angličtina je opravdu hrozná. To, že jsem jim nerozuměl já, nepokládám za bernou minci, ale obtížnější komunikaci přiznal i vedoucí výpravy Aleš, který se domluví snad všude. Proto je nejlepší snažit se jakoukoliv komunikaci s úředními osobami omezit na nezbytné minimum.\nDalším tipem je pečlivá kontrola vybavení vozidla, než do Zimbabwe vyrazíte. Požadavky zimbabwského ministerstva dopravy jsou skutečně nadstandardní – 2 hasicí přístroje, 2 trojúhelníky, 2 reflexní vesty a hlavně vepředu a vzadu na autě nalepené reflexní pásky – vepředu bílé, vzadu červené. Autopůjčovny s tím většinou počítají a auta mají vybavená, kdybyste však jeli vlastním autem, doporučím navštívit nějakou místní mototechnu, kde vás rádi vybaví. Nám se nezdály přední odrazky dostatečně odrazivé, tak jsme si ještě v Jihoafrické republice koupili metr bílé reflexní pásky a auto zepředu polepili. Stačilo říct, že jedeme do Zimbabwe, a prodavač hned nabízel všechno, co bychom mohli potřebovat (trojúhelníky, hasičáky, vesty).\nV Zimbabwe se platí přímo americkými dolary, pouze mince si razí vlastní. Bohužel je jich nedostatek, takže v supermarketu vám občas nevrátí, je tak lepší dělat méně často a větší nákupy. Bankovky jsou opravdu ve velmi špatném stavu, měl bych obavu, jestli by mi je v jiné zemi kromě USA přijali, proto se vyplatí mít s sebou bankovky nižších hodnot, aby vám nemuseli vracet. Jde o na Afriku překvapivě drahou zemi. Vstup do parku Hwange pro nás čtyři a auto včetně ubytování v kempu na dva dny vyšel na 226 dolarů (cca 5508 Kč), na dálnicích se platí mýto, např. v okolí města Bulawayo jsme zaplatili 2 USD (cca 49 Kč) za odhadem 17kilometrový úsek, pak jsme mýto platili ještě třikrát.\nVstup do parku Matobo byl za 15 dolarů (cca 366 Kč) za osobu a 10 (cca 244 Kč) za auto, za kemp u parku chtěli 27 dolarů (cca 658 Kč) za kempové místo, ovšem bylo povoleno obsadit pouze 3 lidmi (i když by se tam vešel klidně patrový autobus), a dvakrát tolik za obsazení 2 míst jsme opravdu platit nechtěli. Nakonec jsme se usídlili v „Sailor club“ jen kousek od vjezdu do parku za 7 dolarů (cca 171 Kč) na osobu.\nNepříjemné překvapení bylo další vstupné za atrakce uvnitř parku – za balíček obsahující Rhodesův hrob, jeskyně, muzeum a snad i něco dalšího chtěli 10 dolarů (cca 244 Kč) za osobu. Tady jsme se rozhodli, že dále se odírat nenecháme a nezaplatili jsme. Místní zaměstnanci nám přišli naprosto nemotivovaní, žádná snaha k dohodě (viz třeba omezení toho kempovacího místa), žádná aktivita, žádná snaha něco vysvětlit – s budkou na vybírání vstupného jsme se setkali u Rhodesova hrobu, to, že tato vstupenka platí i na další atrakce, jsme zjistili až později. Zkrátka zaplať, nebo jdi jinam. Na místo, kde by u nás byl jeden člověk, zde byli tři, nebo klidně i pět lidí.\nVe srovnání s Botswanou byly parky zajímavější co se přírody týče, hodně různých skalních útvarů, ale na zvěř byly chudší. Kdybychom jeli v opačném směru, asi bychom i tak byli nadšení, ale takhle, po zážitku s bohatě „zásobenými“ parky v Botswaně, jsme byli trochu zklamaní. I z tohoto důvodu jsme se rozhodli pobyt o jeden den zkrátit a navštívit místo toho Svazijsko, které původně nebylo vůbec v plánu.\nCeny jsou přepočtené do českých korun, kurz cca 24,37 CZK za 1 USD.\nBenzín – 31,70 Kč\nNafta – 25,80 Kč\n2 l Pepsi – 36,30 Kč\nFanta – 55 Kč\nMalý jogurt – 12 Kč\nPivo 0,34 l – 29,30 Kč\n6 housek – 24 Kč\nDžus 1 l – 35,40 Kč\nMleté maso – 144 Kč/kg\nVajíčka velká 6 ks – 24 Kč\nUbytování v chatce u hranic s JAR – 1584 Kč (volitelně 975 Kč za kemp)\nVstupné na Viktoriiny vodopády – 731 Kč\nV Zambii jsme strávili méně než 24 hodin. Vybaveni „předvízem“ jsme nečekali žádné problémy, jednodenní vízum mělo stát 20 dolarů (cca 487 Kč). Jenže úředník na hranici nám sdělil, že toto vízum platí pouze od rána do večera, nikoliv libovolných 24 po sobě jdoucích hodin. Na stránkách, kde jsme si „předvízum“ zajišťovali, žádná taková informace nebyla, navíc podmínkou pro jeho získání bylo, že doložíme ubytování. Nyní jsme stáli před dilematem, zda si pořídit jednodenní a mít to do Zambie skutečně jen na skok (přijeli jsme kolem poledne) a objednané ubytování (2 pokoje po 2 lidech, celkem 65 USD, cca 1584 Kč) nechat propadnout, nebo si za 50 dolarů (cca 1219 Kč) koupit dražší, 5 denní vízum.\nNe úplně radostně jsme se rozhodli pro druhou variantu, příště bychom to ale řešili jinak – na hranici bychom přijeli hned ráno a ještě večer bychom se vrátili. A ubytování rezervovat nějaké, které je možné zrušit. Vstupné na vodopády ze Zambijské strany stojí 20 dolarů (cca 487 Kč), pokud byste platili v místní měně, vyšlo by vás to asi o dolar levněji. Rozhodně se vyplatí vidět vodopády z obou stran, každá má něco do sebe, z té Zambijské se dostanete až k řece.\nV Zambii se mi opět potvrdilo pravidlo „vozit s sebou více karet různých společností“. V supermarketu mi terminál odmítl přijmout platbu kartou MasterCard, a když jsem se pak podíval na dveře prodejny, opravdu zde byl symbol pouze asociace VISA. Poté jsem si toho všiml i na většině ostatních obchodů. Naopak v hotelu měli na dveřích pouze symbol MasterCard a platba touto kartou proběhla.\nSvazijskem jsme jen profrčeli. Ráno tam, večer ven. Přiznávám, že vlastně jediný důvod, proč jsme tam jeli, byl ten, že tam je. Další stát k odškrtnutí, skoro po cestě, žádné vízum, jen 50 randů (cca 89 Kč) poplatek za auto, tak proč se tam nepodívat.\nSvazijsko v parku Phophonyane falls.\nZajeli jsme do hlavního města, dali si oběd, mrkli na vodopády (nabízeli nám ještě jakési kulturní představení, ale na to bychom bývali museli čekat dvě hodiny) a zase vysvištěli ven. Těsně za hranicemi u jedné restaurace se nám podařilo velmi levně nakoupit suvenýry – různé sošky zvířat. Já si zakoupil asi 10centimetrového kamenného slona za 40 randů (cca 71 Kč); prodavači suvenýrů v Zimbabwe, Zambii i JAR chtěli nejméně pětinásobek. Vzali bychom jich víc, ale karty nebrali, dolary také ne a randů jsme neměli dost, takže poučení pro příště.\nTIP: Svazijsko má svoji vlastní měnu svazijský lilangeni (SZL), ale je pevně navázána na jihoafrický rand (ZAR) v poměru 1:1 a v tomto poměru běžně přijímán v obchodech i na oficiálních místech (poplatek za auto na celnici). Mimo Svazijsko je lilangeni prakticky nesměnitelný, proto je výhodnější buď platit kartou, nebo si ještě v JAR vybrat dostatek randů a těmi pak v obchodech platit. Karetní transakce jsou zúčtovány v randech, bankomaty vydávají lilangeni, takže při výběru to chce rozumně odhadovat spotřebu, aby vám SZL nezbyly, případně si je nechat na dotankování paliva před odjezdem, to je mírně levnější než v JAR, za naftu jsme platili 10,95 SZL/ZAR za litr (cca 19,50 Kč).\nVe Svazijsku i v JAR je vidět hodně monokulturních lesů uměle sázených na dřevo.\nZávěr a pár rad\nByly to nabité dva týdny v Africe a všichni jsme se vrátili plni zážitků a rozhodnuti, že se do podobných končin ještě někdy podíváme. Za výlet na safari rozhodně nemusíte zaplatit sto tisíc, jak se dočtete v katalogu cestovních kanceláří. A nemusíte být ani žádní ostřílení dobrodruzi, třeba do Botswany může vyrazit i naprostý začátečník.\nUpozornění pro ty, kdo mají operátora T-Mobile. V Botswaně a Zambii si nezavoláte (s Vodafone a ČEZ, který funguje v síti O2, naopak ano). S žádným ze tří českých operátorů si nezavoláte ve Svazijsku. Z loňského výletu Alešové dodávají, že T-Mobile nefunguje ani v Mauretánii.\nPři přechodu hranic u většiny zemí potřebujete tzv. gate pass. Ten vám vystaví některý z úředníků na hranici, pokud máte splněné všechny administrativní náležitosti, a bez něj vás nepustí bránou zpět. Tak než usednete do auta s tím, že „razítka máme, vízum máme, papíry k autu máme“ a vydáte se směrem k bráně, zjistěte si, jestli máte i gate pass, jinak se projdete zpátky.\nJe. A je to důkazem toho, že není nutné se vymlouvat na historickou zátěž, přírodní podmínky a další. A není to ani až tak ojedinělé. Není takových příkladů mnoho, ale najdou se.


Domácí polomáčené sušenky – Tchibo\nBlíží se období, kdy jediné, po čem člověk touží, je schovat se pod teplou deku, udělat si horký nápoj a samozřejmě k tomu něco mlsat. A na to se nejlépe hodí právě sušenky. Na výrobu nejsou tak náročné jako dort, ale i tak se s nimi dá vyhrát. Jen si to představte, v sobotu napečete a pak celý víkend bude domov vonět vanilkou nebo skořici nebo kakaem. A pak už budete jen chodit a uzobávat.\n4. 11. 2015\t3 min. čtení\tDarja Thomasová\nSvátky se blíží, cukroví nikoho nemine, tak můžete udělat takovou malou rozcvičku. Domácí dvoubarevné sušenky jako takové budete mít hotové rychle. Těsto se dělá pomalu samo a peče se jen 15 minut. Kreativní proces přijde v okamžiku, kdy se budete muset rozhodnout, zda je budete zdobit a také jak. Můžete použít hořkou a bílou čokoládu a jen do nich sušenky namočit. Chuťově to bude naprosto perfektní a není to tolik pracné.\nPokud máte rádi výzvy, pořiďte si dortové polevy obou barev a připravte se na mistrovské zdobení ve svátečním stylu. Je to sice o něco delší, než namáčení v čokoládě, ale výsledek stojí za to.\n1 balení tmavé dortové polevy\n1 balení světlé dortové polevy\nVezměte si hlubší mísu, vyšlehejte máslo o pokojové teplotě s cukrem. Přidejte žloutky a vanilkový extrakt a znova chvíli šlehejte, aby se ingredience hezky spojily.\nV druhé míse smíchejte mouku s práškem do pečiva a solí. Poté přidejte sypkou směs do mísy s máslem a žloutky, opatrně zamíchejte. Pomocí mixéru mixujte asi 3 až 4 minuty při nejnižších otáčkách. Těsto poté vypracujte ručně. Nesmí se rozsypávat.\nOdeberte půlku těsta do jiné mísy. Přidejte do ní kakao a pořádně promíchejte, dokud těsto nebude rovnoměrně hnědé. Mezitím si předehřejte troubu na 180°C a připravte plech potažený pečícím papírem. Těsto rozválejte natenko a pomocí vykrajovátka vykrojte požadovaný tvar. Sušenky poté pokládejte na plech a nechte mezi nimi tak 1 cm místo. Pečte cca 15 minut, než budou ty světlé mít něžně zlatou barvu.\nRozpusťte čokoládu s trochou mléka na páře. Poté namáčejte světlé sušenky do tmavé čokolády a tmavé sušenky do světlé čokolády. Je to rychlé a hezké.\nPokud se rozhodnete pustit do zdobení pomocí formiček, nejlépe se na to hodí už hotová dortová poleva, jelikož zaručeně ztuhne a zůstane vcelku. Připravte si tak obě barvy dortové polevy a zalejte tím formičky. Polevu, která zbyde, ponechte stranou, ještě se bude hodit. Až „čokoládičky“ ztuhnou, začněte s jejich aplikací na sušenky. Připravte si zbytek polevy, naneste vždy pár kapek na sušenku a poté přiložte připravené „čokoládičky“. Nechte ztuhnout na rovném povrchu.\nVíkendové domácí polomáčenky máte hotové. Přejeme dobrou chuť a líné odpoledne! :)\n21. srpna 2015 3 min. čtení 14080\n30. prosince 2014 2 min. čtení 4957


> Katalog programů > Vyšší justiční úředník\nPokud se zajímáte o práci v justici či obecně v resortu ministerstva spravedlnosti, tak pro vás může tento program být ten pravý. Program je zaměřen ryze prakticky na přípravu pro výkon povolání vyššího soudního úředníka nebo vyššího úředníka státního zastupitelství. Získáte zde dostatečně kvalitní průpravu k tomu, abyste mohli napomáhat řádnému fungování justice.\nStudium vám dá systematický obecný přehled o české a evropské právní úpravě. Získáte potřebné znalosti z oborů přímo souvisejících s oblastí justice – zejména z civilního práva procesního, soukromého práva, trestního práva a správního soudnictví.\nJako nedílná součást studia na vás čeká vzdělávání v procesních a soudně správních dovednostech. Seznámíte se především s uceleným přehledem právní úpravy jako celku a zvýšíte tak svou orientaci v systému práva. Jako budoucí odborníci pak proniknete i do tajů justice, k čemuž slouží specializované předměty.\nPo absolvování tohoto programu budete znát zásady a pravidla civilního práva procesního, trestního práva procesního a správního soudnictví a budete je umět používat. Budete také schopni samostatně vypracovat úkony, jejichž vyřizováním mohou být podle zákona pověřeni vyšší soudní úředníci a vyšší úředníci státního zastupitelství. Budete ale moci působit i jako odborníci v jiných profesích.\nPohybujete se v prostředí justice či obecně v resortu ministerstva spravedlnosti?\nZajímáte se o justici?\nChcete vědět více o tom, jak se právo prakticky používá a chcete napomoci jeho řádnému výkonu?\nPokud odpovídáte ano, tak neváhejte a přihlaste se!\nPřijímací řízení - celoživotní vzdělávání -- program Právo a bakalářské programy, ak. rok 2022/2023\nTermín podání do půlnoci 15. 8. 2022\nBakalářský studijní program Vyšší justiční úředník\nposkytuje základní stupeň vysokoškolského vzdělání v oblastech resortu ministerstva spravedlnosti, a to zejména v soudnictví a v soustavě státních zastupitelství. Studijní program je v souladu s § 45 odst. 1 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách, orientován ryze prakticky na přípravu studentů především na výkon povolání vyššího soudního úředníka nebo vyššího úředníka státního zastupitelství. Jejich postavení a činnost upravuje zákon č. 121/2008 Sb., o vyšších soudních úřednících a vyšších úřednících státního zastupitelství a o změně souvisejících zákonů. V justici působí podle statistických údajů Ministerstva spravedlnosti z roku 2016 u okresních soudů 953 vyšších soudních úředníků, u krajských soudů 261 vyšších soudních úředníků a 7 jich vykonává svou činnost u vrchních soudů. Je zřejmé, že vyšších soudních úředníků je velký počet, stejně jako to, že s ohledem na úkony, které mohou v soudním řízení vykonávat (viz zejména § 11 a 12 citovaného zákona), je jejich kvalitní odborná příprava nezbytným předpokladem řádného fungování justice.\nStudijní program vyšší justiční úředník poskytuje studentům systematický obecný přehled o české a evropské právní úpravě, jakož i potřebné znalosti z oborů přímo souvisejících s oblastí justice, tj. zejména z civilního práva procesního, soukromého práva, trestního práva a správního soudnictví. Program si klade za cíl nejenom poskytnutí a ověření znalostí, ale rovněž získání dovedností nezbytných zejména pro výkon funkce vyššího soudního úředníka a vyššího úředníka státního zastupitelství. Nedílnou součástí studia je proto vzdělávání v procesních a soudně správních dovednostech. Tomu je podřízen i výběr předmětů. Základ tvoří předměty poskytující ucelený přehled právní úpravy jako celku. Tento je doplněn specializovanými předměty cílenými do oblasti justice. Studenti mají dále možnost výběru širokého spektra dalších předmětů z oblasti ekonomie, managementu atd.\nvysvětlit zásady a pravidla civilního práva procesního, trestního práva procesního a správního soudnictví\naplikovat zásady a pravidla civilního práva procesního, trestního práva procesního a správního soudnictví při řešení záležitostí, které spadají do působnosti vyššího soudního úředníka nebo vyššího úředníka státního zastupitelství\norientovat se v dalších disciplínách, především v soukromém právu, v trestním, správním a ústavním právu\nsamostatně vypracovat úkony, jejichž vyřizováním mohou být podle z. č. 121/2008 Sb. pověřeni vyšší soudní úředníci a vyšší úředníci státního zastupitelství\nsamostatně vykonávat úkony, které umožní uplatnit se absolventům jako pomocný odborný personál i v jiných právních profesích\nvyužívat teoretické a metodologické znalosti zejména v oblastech organizace justice, civilního procesu, trestního procesu a správního soudnictví\nSvé znalosti a dovednosti zužitkujete především v rámci rezortu ministerstva spravedlnosti. Budete mít možnost uplatnit se ve funkci vyššího soudního úředníka, vyššího úředníka státního zastupitelství, soudního tajemníka nebo soudního vykonavatele. Získané poznatky však můžete využít také pro práci v týmu u osob provozujících soukromé právnické profese – např. u advokátů, notářů či exekutorů.\nStátní závěrečná zkouška ve studijním programu Vyšší justiční úředník musí v souladu se shora uvedenou charakteristikou programu a předpokládaným uplatněním absolventa prověřit, zda studenti získali nejen potřebné teoretické znalosti (k tomu slouží ústní část státní závěrečné zkoušky), ale též zda je dokáží uplatnit v praxi a zda si osvojili dovednosti nezbytné pro budoucí výkon povolání. Sepsání a obhajoba bakalářské práce by nebyla způsobilá dostatečně tento praktický aspekt prověřit. Proto se využívá možnosti dané § 45 odst. 3 zákona o vysokých školách a od bakalářské práce se upouští. Místo ní studenti je součástí státní závěrečné zkoušky sepsání a obhajoba diplomového úkolu.\nDiplomový úkol má prověřit schopnost (odbornou způsobilost) studenta vyřešit zadanou kauzu v rozsahu kompetencí vyššího soudního úředníka či vyššího úředníka státního zastupitelství. Vyšší soudní úředníci a vyšší úředníci státního zastupitelství mohou vykonávat úkony jak v civilním řízení soudním, tak i v trestním řízení. V souladu s tím je diplomový úkol rozdělen na dvě dílčí části, resp. dva úkoly:\n1. zpracování a obhajoba úkolu z civilního řízení soudního\n2. zpracování a obhajoba úkolu z trestního řízení.\nV informačním systému Masarykovy univerzity bude po sepsání diplomového úkolu zveřejněno:\n1. zadání diplomového úkolu\n2. vzorové řešení diplomového úkolu\n3. vyhodnocení konkrétního řešení diplomového úkolu každého studenta.\nNa základě těchto informací budou mít studenti přístup nejen k tomu, jak vypadala zadání a řešení diplomových úkolů v předchozích semestrech (což jim může významně napomoci při přípravě), ale též budou vědět, jak měl být diplomový úkol zpracován a zda tomu odpovídá jejich řešení. Díky tomu se studenti budou moci připravit k obhajobě diplomového úkolu v rámci ústní části státní závěrečné zkoušky.\nProgram může pokračovat i v navazujícím magisterském studiu Veřejná správa. V něm se však klade důraz na veřejnoprávní souvislosti a soustředí se spíše na veřejnou správu obecně než na justici. Tyto znalosti však ve své praxi můžete také velmi dobře využít.\n16. 5. 2022 | 07:15 Aktuální datum a čas


Na první pohled jde o logo symbolizující začátek zimních olympijských her v Soči, ale při bližším prozkoumání je jasné, o co internetovému gigantu jde. Interaktivní Doodle je totiž zbarven do duhových barev, které symbolizují homosexuální komunitu.\nOsobnosti: Andrej Babiš (12007 článků) , Robert Pelikán (391 článků)\nIveta Bartošová (43) svým kšeftem pro ČSSD »zoranžověla« a postavila se na druhou stranu barikády než už dávno »zmodralá« Lucie Bílá (43), hájící barvy ODS. Jen Karel Gott (69) se přetahovat nenechá. Chce mít své publikum celé – odleva doprava. Proto pro volební kampaň raději ani nepípne\nOsobnosti: Lucie Bílá (2234 článků) , Karel Gott (4614 článků) , Iveta Bartošová (6675 článků)\nMěsto Plzeň podpořilo sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi poskytované regionálním dobrovolnickým centrem Totem. Jde o prevenci jak ambulantní, tak terénní, která přispívá k sociální integraci znevýhodněných dětí a rodin.\n04.03.2011 10:45 |\nOsobnosti: Bohuslav Sobotka (9436 článků) , Richard Brabec (319 článků)


Fotograf Lukáš Veselý: Nejdůležitější je atmosféra, až potom technická kvalita. Jaká je cesta za unikátní fotografií? | ČtiDoma.cz\nFotografovat krajinu není vůbec lehká disciplína. Něco o tom ví i fotograf Lukáš Veselý. Nestačí pouze přijít a vyfotografovat. Aby vznikla opravdu výjimečná fotografie, je nutné splnit hned několik věcí najednou. Jak se fotí noční obloha a kde jsou schovaná ta nejfotogeničtější místa?\nFotografování krajiny je specifické hlavně v dojíždění na místa a v denní době. Hlavně v létě vznikají nejlepší záběry v době, kdy většina lidí spí a fotograf je v krajině zcela sám. To má rozhodně své kouzlo. Pokud jde o záběr samotný, může se povést napoprvé, zcela náhodně nebo také nikdy, což je stejné jako v jiných žánrech.\nDalší unikátní fotografie Lukáše Veselého najdete na jeho webových stránkách zde.\nHlavním prvkem jsou námět a kompozice. Ta je stěžejní, protože se od ní odvíjí směr světla a další prvky v obraze. Na rozdíl od některých žánrů by také mělo být ve fotografii vše zaostřené.\nPatří mezi světové špičky španělského flamenca. David Coria v prosinci vystoupí spolu se svou taneční partnerkou Anou Morales...


Výroba obložení betonových schodů • Schody • NejZóna.cz\nobložení stávajícího schodiště stupeň/podstupeň,madlo na stěnu, obložení stupínku vedle schodiště 240x15 materiál masív jasan mořeno na teak dle dveří(výběr ze vzorníku moření teak),lakováno. dvířka na půdičku bílá lišta pod strop v obývacím pokoji 8x8x444cm černá na fotkách stav před a po\nS realizací jsem velice spokojena a u schodů si troufnu řici, že předčila mé očekávání. Termín byl dodržen a na cena byla úměrná zpacování, kvalitě a použitým materiálem. Při realizaci podhledu jsme se navzájem nepochopili, ale okamžitě toto bylo vyřešeno, ještě ten den a nad rámec objednávky nám pan Mužík pomohl i s elektronstalací. Komunikace s dodavatelem zakázky byla velice dobrá, velice příjemné a profesionální jednání, rovněž řemeslníci byli velice slušní. Myslím, že oprávněně dávám 5 hvězdiček.\ndveře, schody, beton, obložení, stěny, obývací pokoj, stropy, obložení betonových schodů, pokoj


Triky od milenek, aneb sex s vámi ho už nudit nebude! - Vibrátory-online.cz\nZajímalo by vás, co chlapi na těch milenkách mají? Proč jsou ochotni opustit rodinu a s nedočkavým výrazem míří za ženou, pro kterou se mohou zbláznit? Vyzpovídali jsme je a ony nám neváhaly prozradit, v čem tkví jejich tajemství. Vezměte proto rozum do hrsti a osvojte si tyto tipy vonící po rozkoši. Teď konečně budete mít jistotu, že ten váš vás neopustí.\nMilena: Pořádným orálem ho připravíte o rozum!\n„Mám za sebou spoustu mileneckých eskapád a musím říct, že všichni pánové, co prošli mojí ložnicí, byli naprosto unešení tím, jak nádherně a procítěně je kouřím. Pokaždé jsem svoji orální taktiku nějakým způsobem ozvláštnila, byť i o sebemenší maličkost. Pokud si vezmete penis do úst, hrajte si s ním, cumlejte ho, lízejte, sajte, vytvořte v ústech podtlak, kombinujte ruční práci s tou orální a do toho všeho mu zasténejte, zamručte, nebo si prsty promnete vlhkou lasturku a dejte mu ochutnat, jak moc vás vzrušuje fakt, že máte jeho erekci v pusině. A ve chvíli, kdy se bude blížit výstřik, mu bez remcání nastavte polootevřené rty, ať může být svědkem, jak jeho semeno zdobí váš růžový jazyk. S bělostnou náloží však neutíkejte honem do koupelny, převalujte ji na jazyku, nechejte pár kapek stéct na vaše ňadra, prostě si s tím darem vyhrávejte,“ svěřuje se mladá žena, která si užívá roli vydržené milenky.\nVibrátory-online.cz radí: Při orálním sexu si k tváři přiložte vibrátor, nebo před zahájením celé akce vycumlejte mentolový bonbon, uvidíte, že se pak budou dít divy a vy budete prohlášena za bohyni.\nAndrea: Středobodem mužského vesmíru je prostata!\n„Jsem muži obletovaná a jejich přítomnosti vděčím za to, že jsem se nikdy k sexu nestavila odmítavě. Právě naopak, já totiž sex miluju! Pokud chcete chlapovi ukrást rozum, je to klidně možné a postačí vám k tomu informace, že chlapi zbožňují, když jim žena masíruje a stimuluje prostatu, a to nejen skrze hráz, ale také vnitřně, a tedy přes anál. Nestyďte se mu jazykem přejet přes řitní otvor, vezměte trochu lubrikantu a pomalu vnikněte prstem dovnitř. Ze začátku používejte užší anální kolíky, pak si zaflirtujte i s poměrně výraznými průměry. Není ničím překvapivým, že muže dostane, když si připevníte strap-on a budete připínákem přirážet na jeho zadní otvor,“ dodává vášnivá blondýnka a říká, že sex je tou nejsnadnější cestou, jak si omotat muže kolem prstu.\nMarkéta: Prodejte svoji ženskost a buďte rafinovanou milenkou\n„Jste nádherná ženská, proto toho neváhejte využít. Před orálem vezměte jeho erekci mezi ňadra a pořádně ji vyždímejte, nestoudně mu zezadu nastavte zvlhlou dírku, ať hladově saje krůpěje vašeho vzrušení a vy ho přitom neslušnými slovy směrujte k tomu, jak to chcete. Jindy si ho vášnivě osedlejte, uprostřed noci ho probuďte orálním sexem, nabídněte mu své půlky a požádejte ho, ať vám do zadečku zasune vibrátor. Vibrátory však používejte i jinak, třeba při milostné předehře, nebo při erotické masáži.\nVibrátory-online.cz radí: Správná milenka se neobejde ani bez dráždivého erotického prádla, které nedá vašemu partnerovi spát. Vsaďte na transparentní krajku, nebo chladivý satén. Erotické zboží a jeho časté použití boří stereotyp!


Kukletovi chybí víc bodů ze hřišť soupeřů - Vyškovský deník\nKukletovi chybí víc bodů ze hřišť soupeřů\nSlavkov u Brna - Kouč fotbalistů Slavkova uBrna Roman Kukleta byl oporou brněnské Zbrojovky, se Spartou získal titul mistra republiky, zahrál si za národní tým, prestižní první ligu ve Španělsku, a přesto si po utkání posledního podzimního kola I.Atřídy vTvrdonicích připadal jak Alenka vříšidivů.\n„Takový zápas jsem ještě nikdy nezažil. Deset minut před koncem vedeme 4:2, ale pak dostaneme čtyři góly. To mně prostě hlava nebere,“ stále se ještě divil, byť se už s větším časovým odstupem ohlížel za odehraným podzimem.\nTento zápas byl sice až příliš extrémní, ale do značné míry vystihuje největší problémy jeho týmu v uplynulém půlroce. Slavkov byl jiný doma a venku. Jako den a noc. Na domácím hřišti má čtvrtou nejlepší bilanci, když ze sedmi utkání pět vyhrál, v jednom remizoval a jen jednou brali všechny body hosté. Třetí Kostice. Na hřištích soupeřů byli Kukletovi svěřenci spíš obětním beránkem. Jedinou výhru přivezli ze Šlapanic, které jsou po podzimu třetí od konce. K tomu přidali jen bod za remízu 1:1 v Břeclavi s béčkem třetiligového MSK. A pak už to byly samé porážky. Některé s příchutí debaklu. V Bučovicích 0:4, ve Vracově 0:6 a jistě se tak dá označit již zmíněný propadák 5:6 ve Tvrdonicích.\n„Ani doma jsme některé zápasy neodehráli moc dobře, ale bojovností jsme je dokázali vyhrávat. Ale venku to bylo špatné. Přivézt o pár bodů víc, mohli jsme být těsně za špičkou tabulky. Neříkám, že s pohybem v jejím středu nejsem spokojený, ale určitě to mohlo být mnohem lepší,“ zdůraznil Kukleta.\n„Pro nás, kteří jsme tady už delší dobu, je to také něco úplně jiného. Nikdy před tím takové rozdíly ve hře doma a venku nebyly. Nebo spíš ve výsledcích doma a venku, protože řadu zápasů jsme i venku měli rozehraných dobře. Jenže jsme je nedokázali dotáhnout do konce. Asi je to i tím, že se utváří nová parta, doma jsme odvážnější. Před domácím publikem se víc vyhecujeme. A dokážeme víc využít rozměrů slavkovského velkého hřiště. Tady se nám opravdu hraje lépe,“ řekla jedna z opor mužstva Oldřich Strnad, který je zároveň členem výboru klubu.\nKromě něho trenér Kukleta spoléhal na podzim na další zkušené fotbalisty. V brance byl nejčastěji Kuchyňka, v poli to byli Hráček, Houšť, pokud byl k dispozici, Láznický. Ostatní hráči vedle nich střídali dobré okamžiky se slabšími.\n„Šanci dostali i někteří mladí hráči, Klimek, Matocha a další, ale i pro ně platí to, co o většině hráčů. Sice nezklamali, ale mají před sebou ještě dost velký kus práce. Celkově jsme se podzim potýkali s velkou absencí z důvodů zranění, ale i pracovního zaneprázdnění. Například často chyběl Houšť, nebo bratři Vránové. Loni se střídali a vždycky přišel alespoň jeden. Letos jezdili za prací většinou spolu. Ale tohle v amatérském fotbale prostě tak chodí a já musím pracovní povinnosti hráčů respektovat,“ zdůraznil Kukleta.\nPro jarní část si Slavkov zřejmě nebude dávat velké cíle. Ale určitě se bude chtít dotáhnout více k čelu tabulky a stabilizovat kádr pro další sezony.\n„Proti loňsku, kdy jsme se zachraňovali, je to samozřejmě o hodně lepší. Kádr se i přes uvedené problémy přece jen usadil. Po doplnění by určitě bylo možné hrát ještě výš. Nejvíc nám chybí hráči na krajích zálohy a určitě i jeden pro kraj obrany. Potřebujeme takové typy, jak se říká, jezdiče podél lajn. A nad výkony a výsledky venku se samozřejmě musíme zamyslet společně. Tohle se na jaře nesmí opakovat,“ zdůraznil Kukleta.\nSlavkovský fotbal pamatuje i lepší časy než je krajská první A třída. Snaze přivést jej na někdejší pozice nasvědčují i nedávné změny ve vedení klubu, kde na postu předsedy vystřídal Miloslava Doubka Jakub Vyšehradský.\n„Ano, jak řekl trenér Kukleta, budeme se poohlížet po posilách. Myslíme si, že Slavkovu by více slušel krajský přebor. V této soutěži už to asi nebude, ale nemusíme spěchat a zkusíme to v příští,“ netajil ambice Strnad.


Léčba cyst na kůži Cysty obvykle nezpůsobují bolest, pokud se neprotrhnou a nejsou infikovány a zaníceny. Některé cysty zmizí samy od sebe bez jakékoliv léčby, jiné potřebují vysušit – zavést drenáž. Ta zahrnuje propíchnutí/naříznutí cysty něčím ostrým a následný odvod tekutiny ven. Pokud je cysta zanícená, může být zapotřebí ošetření kortisony. Toto ošetření se provádí injekčně a cysta poté zpravidla ustoupí. V některých případech cysty na léčbu nereagují a je zapotřebí odstranit je chirurgicky. Zdroj: Domácí léčba kožních cyst\nCharakteristika cyst na kůži Cysty jsou obvykle: pomalu rostoucí bezbolestné\nTypy bulek a otoků varlat Existují čtyři hlavní typy otoků a bulek na varlatech, které jsou popsány níže. Varikokéla – otok způsobený rozšířením žil ve varlatech Hydrokéla – otok způsobený tekutinou kolem varlat Epididymální cysty – způsobeny tekutinou v nadvarlatech (dlouhá, stočená trubička za varlaty) Testikulární torze – náhlý bolestivý otok, který se vyskytuje, když se varle zkroutí, což přeruší dodávku krve do varlat, v tomto případě je nutné navštívit lékařskou pohotovost Zdroj: Testikulární hrudky a bulky na varlatech\nnavigační menuPoradnaZdravá kosmetikaDěti a miminkaNemociZdravé zubyČaje a bylinyDoplňky stravy a lékyImunita a prevenceZdravé hubnutíNespavost a spánekZdravá výživaRakovinaAntikoncepce a početíOční vadyDiskuseKontaktdoporučujeme Jablka proti stárnutíDomácí omlazení pletinabídka obchoduFRUKVIK Dětská ovocná tyčinka FRUKVIK Borůvka 20gBorůvkový trik. Borůvky jsou to nejlepší pro naše oči. Pro naše děti. Milé děti, dejte si pozor na své rodiče, protože Borůvkový trik vám budou chodit ujídat! Sladké sušené borůvky jsou neuvěřitelně svůdné… Pro každého… Zdravá a přírodní svačinka obsahující více jak 98% ovoce. Také se pyšní certifikací "Vím, co jím" a odpovídá nové vyhlášce o školním stravování.Tyčinka je: bez...Cena: 19 Kč koupitFrukvik Ovocná tyčinka BANÁN 20gNašlápnutá energie v sušených banánech je neodolatelná. S touto Frukvik tyčinkou prožijete den jak streamová hvězda! Sladká a neuvěřitelně voňavá svačinka – existuje něco lepšího? Lepší bonbonek ve vašem školním dni? Zdravá a přírodní svačinka obsahující více jak 98% ovoce. Také se pyšní certifikací "Vím, co jím" a odpovídá nové vyhlášce o školním stravování.Tyčinka je: bez konzervantu, ...Cena: 19 Kč koupitFrukvik Ovocná tyčinka Jablko 20gTo pravé pro mlsné jazýčky. Ideální svačinka. Jablečný drive. Síla podzimních poctivých jablek? Vzpomínáte na vůni pečených nebo sušených jablíček? Právě to vám připomene FRUKVIK tyčinka pro děti s parádním názvem Jablečný drive! Je ideálním ovocem do kapsy! Zdravá a přírodní svačinka obsahující více jak 98% ovoce. Také se pyšní certifikací "Vím, co jím" a odpovídá nové vyhlášce o školním...Cena: 19 Kč koupitFrukvik Ovocná tyčinka HRUŠKA 20gHruškový vesmír. Hrušky vás vezmou do zcela jiné dimenze chutí a vůní. Sladké sušené hrušky provoněné ovocnou šťávou. Šťavnaté jako hvězdy na obloze? Do vesmíru s Frukvikem! Zdravá a přírodní svačinka obsahující více jak 98% ovoce. Také se pyšní certifikací "Vím, co jím" a odpovídá nové vyhlášce o školním stravování.Tyčinka je: bez konzervantu, ...Cena: 19 Kč koupitDragon superfoods Meruňková jádra sladká 200g BIOVelice výživná Meruňková jádra jsou oblíbenou pochoutkou mezi oříšky. Jádra jsou velmi výživná, obsahují pro tělo potřebnou látku Amygdalin ( vitamín B17 ), jež se téměř vytratila z našich současných nezdravých hybridních potravin. Doporučováno je denně maximálně 15 ks, děti samozřejmě o čtvrtinu méně. Obsah: 200 gVýživové údaje na 100g: Energie 530 kcal ...Cena: 162 Kč koupitVepy Medailónky Línia minerály vláknina 90gKřupky s minerály a vlákninou VEPY Línie – Obilninové nudličky s minerály a vlákninou. Složení: obilniny 99% ( kukuričná mouka, celozrnná pšeničná mouka, pšeničná krupice, rýže, amarant, ovesná mouka), vápník, horčík. Obsah: 90 gVýživová hodnota na 100 g výrobku: Energetická hodnota 1537kJ (362kcal) ...Cena: 18 Kč koupitVepy Kuličky obil. kakaové bezlepkové 375gObilninové kuličky kakaové bezlepkové. Společnost VEPY rozšířila sortiment o další chutný výrobek vyrobený za použití obilnin , které jsou přirozeně bezlepkové a bez přidaní soli. Kakaové kuličky pro malé i velké mlsouny. Složení: obilniny 65% (kukuřičná krupice 47%, rýže), cukr, kakaový prášek odtučněný 4,9%, glukózový sirup, rostlinný olej řepkový, jedlá sůl, emulgátor: slunečnicový...Cena: 68 Kč koupitVepy Medailónky Línia amarant skořice 100gLínie amarant skořice VEPY Línie – Obilninové medailnky s amarantem a skořicí. Vhodné na snídani, nebo jen tak na svačinu. Složení: obilniny 97% (kukuřičná krupice, pšeničná krupice, celozrnná pšeničná mouka), amarant (2%), skořice (1%). Obsah: 100 gVýživová hodnota na 100 g výrobku: Energetická hodnota 1597kJ (376kcal) Bílkoviny...Cena: 18 Kč koupitDamodara Instantní kaše kukuřičná 120gInstantní kaše kukuřičná. Produkty DAMODARA jsou vhodné pro vegany. Bez konzervantů, umělých barviv, emulgátorů, ochucovadel či jiných umělých složek.Složení: kukuřice 100%Obsah: 120 gZemě původu: ČRPříprava: Stačí zalít vařící vodou nebo mlékem, případně osladit dle chuti. Výživové údaje na 100g:Energie 1530 kJBílkoviny 8,8gTuky ...Cena: 34 Kč koupitDamodara Instantní kaše jáhlová 120gInstantní kaše jáhlová. Produkty DAMODARA jsou vhodné pro vegany. Bez konzervantů, umělých barviv, emulgátorů, ochucovadel či jiných umělých složek.Složení: jáhly 100%Obsah: 120 gZemě původu: ČRPříprava: Stačí zalít vařící vodou nebo mlékem, případně osladit dle chuti. Výživové údaje na 100g:Energie 1405 kJBílkoviny 9,9gTuky ...Cena: 38 Kč koupitoblíbená témataalavis na klouby diskuzetrombóza dolních končetin příznakykrevní tlak podle věkudna vhodné potravinychlamydie příznaky a projevyneštovice první pupínek fotoartróza prstů na ruceokurková limonáda na hubnutíneštovice první pupínekpřechod u žen příznakydalší témata novinky a zajímavosti\nnejčtenější článkyPoradnaJak se pozná kousnutí od blechyDoplňky stravy a lékyHypermangan – použitíDoplňky stravy a lékyVišněvského balzám, pomoc na zánětyPoradnaCipralex a milováníZdravá výživaNemoc dna – co jístDoplňky stravy a lékyCo nejíst při užívání Warfarinu\tNemociBakerova cystaDěti a miminkaDětské pupínkyNemociCo znamená uzlík na štítné žlázeNemociAkné, jak na něj?Antikoncepce a početíMirenaPoradnaDomácí léčba kožních cyst\tCopyright © 2012 - 2017 NetConsulting Praha s.r.o. Právní doložka a podmínky užití


kříž kovový chrom PLU 1133 - zidle-eshop.cz\nANTARES - kříž kovový chrom PLU 1133\nKatalogové číslo : kz1008605\nrůměr 700 mm pro kolečka s průměrem čepu 11mm\nPři platbě předem: 595 Kč\nRadka z administrace 11-07-2017 07:17:56\nKristýna z administrace 12-05-2021 09:03:42\nChcete darovat zboží kříž kovový chrom PLU 1133, ale nestihli jste jej objednat včas, nebo má delší dostupnost? Darujte tedy dárkový certifikát, zboží pak doručíme na dodací adresu obdarovaného. Upravte si vzhled certifikátu podle příležitosti, k níž je dárek určen, a připište na něj vzkaz pro obdarovaného. Na další stránce můžete certifikát vytisknout a darovat.\nhttps://www.zidle-eshop.cz/nahradni-dily/krize/1008605-kriz-kovovy-chrom-plu-1133.php. Je to kříž kovový chrom PLU 1133 za 601 Kč


B Travel - Hilson Studios « Demänovská Dolina « Slovensko « Ubytování\nHilson Studios se nachází v Demänovské dolině, pouhých 10 km od lyžařského areálu Chopok - Jasná. Nabízí lázeňské centrum a svěží zahradu s dětským hřištěm a grilem. Poskytuje studia se satelitní LCD TV, bezplatným Wi-Fi a moderním nábytkem. Akvapark Tatralandia je vzdálený 4 km.\nHilson Studios mají malý, ale dobře vybavený kuchyňský kout s lednicí a jídelním stolem, a koupelnu se sprchou a fénem.\nNabízí panoramatický výhled na hory, a hosté mohou požádat o relaxační masáže přímo na místě. Lázeňská část zahrnuje saunu a vířivku, a hosté si mohou zajít do sdíleného salonku nebo si dát nápoje v baru.\nSkipasy lze zakoupit přímo na místě. Studios Hilson má k dispozici také lyžárnu se sušákem na lyžařské boty a půjčovnu kol. Nejbližší autobusovou zastávku najdete 20 metrů od ubytování. Hosté mohou využívat kamerově střežené parkoviště.\nDo 2 km od ubytování najdete supermarket a nejbližší restaurace je vzdálená pouhých 50 metrů. Termální lázně Bešeňová leží 14 km od ubytování.\nDemänová 497, 3101 Demanovska Dolina\nModerní studio se satelitní LCD TV, bezplatným Wi-Fi, kuchyňským koutem s jídelní částí a koupelnou se sprchou a fénem.\nFén, Koupelna, Kuchyňka, Kuchyňské potřeby, Lednička, Mikrovlnná trouba, Rychlovarná konvice, Skříň/Šatna, Sporák, Sprcha, Toaleta, Topení, TV s plochou obrazovkou\nTento apartmán je zařízený přírodními materiály a má oddělenou ložnici a obývací pokoj, satelitní LCD TV a dobře vybavený kuchyňský kout s jídelní částí. K dispozici je také balkon nebo terasa.\nBalkon, Koupelna, Kuchyňka, Kuchyňské potřeby, Lednička, Mikrovlnná trouba, Pohovka, Posezení, Psací stůl, Rádio, Rychlovarná konvice, Skříň/Šatna, Sporák, Sprcha, Terasa, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, TV s plochou obrazovkou, Výhled na hory, Výhled na město\nElegantní apartmán zařízený přírodními materiály s oddělenou ložnicí a obývacím pokojem, satelitní LCD TV a dobře vybaveným kuchyňským koutem s jídelní částí. K dispozici je také balkon nebo terasa.\nBalkon, Dřevěná/Parketová podlaha, Koupelna, Kuchyňka, Kuchyňské potřeby, Lednička, Mikrovlnná trouba, Pohovka, Posezení, Psací stůl, Rádio, Rychlovarná konvice, Skříň/Šatna, Sporák, Sprcha, Terasa, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, TV s plochou obrazovkou, Výhled na hory, Výhled na město\nTento prostorný apartmán je zařízený přírodními materiály a najdete v něm 2 ložnice a obývací pokoj, satelitní LCD TV a dobře vybavený kuchyňský kout s jídelní částí. K dispozici je také balkon nebo terasa.\nBalkon, Dřevěná/Parketová podlaha, Koberec, Koupelna, Kuchyňka, Kuchyňské potřeby, Lednička, Mikrovlnná trouba, Pohovka, Rychlovarná konvice, Skříň/Šatna, Sporák, Sprcha, Terasa, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, TV s plochou obrazovkou, Výhled na hory, Výhled na město


Suché ruce jsou příčiny. Jaký krém a domácí způsoby? | zdravy-shop\nHome zdraví Suché ruce jsou příčiny. Jaký krém a domácí způsoby?\nSuché ruce jsou příčiny. Jaký krém a domácí způsoby?\nKůže rukou se vyznačuje zvláštní něhou a citlivostí na účinky vnějších faktorů. Je to proto, že v této oblasti je vrstva epidermis rozhodně tenčí než v jiných oblastech těla. Kůže rukou nebyla vybavena mazovými žlázami, které jsou určeny k hydrataci a ochraně pokožky. Kromě toho existuje mnoho potních žláz ve struktuře pokožky rukou, což způsobuje, že epidermis se stává chudší ve vodě a vysychá. Od dnešního dne není známo, že nedostatek správné hydrataci pokožky vede k menší pružnosti a elasticity a dřívějšímu vzniku procesu stárnutí, a proto vrásek.\nSuché ruce jsou jedním z prvních syndromů toh\n. Někdy jsou za problémy se suchou rukou dermatologické, alergické a někdy i závažnější onemocnění, jako je cukrovka nebo hormonální poruchy.\nPokud tento malý přírodní ochrannou bariéru a lipidového vrstva kutikuly na vaší ruce navíc vystaveny působení agresivních čistících prostředků, vzdušné alergeny nebo nepříznivých povětrnostních podmínek (jako je například slunce nebo mráz), budete s největší pravděpodobností mít suchou pokožku vašich rukou. Příčiny suché kůže rukou\nVelmi suché ruce mohou být způsobeny několika faktory. Jedním z nich jsou výše zmíněné povětrnostní podmínky. Vystavuje ruce silnému slunci, silnému mrazu nebo déšť, je třeba počítat s tím, že kůže v tomto místě může začít пересыхать, to покраснеет, možná se také stane svědivou a podrážděnou. Proto zejména v podzimní a zimní sezóně stojí za to nosit rukavice, které neumožňují chlad a vlhkost, a zevnitř jemně obalit kůžičku.\nCo ještě způsobuje problémy se suchými rukama? Příčiny tohoto stavu mohou být, bohužel, vážnější. Za suchost pokožky na dlaních někdy je na vině dermatologické choroby, alergie, stejně jako jiné nemoci, m.in. diabetes, hormonální poruchy, problémy s ledvinami.\nNaštěstí v tomto případě přicházejí na pomoc domácí způsoby, jak vysušit ruce. Pomocí produktů z chladničky, stejně jako bylin, můžete připravit křoviny, stejně jako masky, které mazají pokožku rukou.\nTento stav může být také způsoben typem vykonávané práce, pobytem v suchých klimatizovaných prostorách, nesprávnou nebo nedostatečnou správnou péčí. Špatně zvolený krém na ruce nebo mýdlo, ale příliš horká voda používaná k mytí, může jen zhoršit situaci.\nDomácí způsoby, jak vysušit ruce\nOblíbená maska pro popraskanou, vysušenou pokožku rukou je lněná maska. Je nutné vařit 3 polévkové lžíce tohoto přípravku, ochladit, rozložit na kůži rukou, pak je zakrýt fólií a ručníkem. Asi po čtvrthodině může být směs opláchnuta.\nDalším přirozeným způsobem, jak vysušit ruce, je kávová křovina (přesněji kávová sedlina) nebo hrubozrnná sůl nebo cukr v kombinaci s malým množstvím oleje. Do olivového oleje můžete také přidat několik kapek citronové šťávy. Uvedené produkty mohou být masírovány do pokožky rukou. Drhnout je třeba po několika až několika minutách, pak do pokožky rukou dobře masírovat hydratační krém.Druhým důvodem, proč si můžete všimnout suchosti rukou , jsou detergenty, chemické a čisticí prostředky, které obsahují nevhodné pro pokožku, suché přísady (například alkohol). Proto je tak důležité používat vhodné ochranné rukavice pro mytí, praní nebo jiné domácí a zahradní aktivity.\nPrevious articlePřírodní sérum na obličej – organické. Složení a akce\nNext articleReflexní terapie – co to je? Body nohou, obličeje a rukou\nHyperhidróza-léčba a příčiny hyperhidrózy\nReflexní terapie – co to je? Body nohou, obličeje a rukou\nPřírodní sérum na obličej – organické. Složení a akce


Velikonoční přání - Velikonoce\nE-shop Oriflame. Vždy aktuální katalog. Slevy a akce. Nákup kosmetiky Oriflame on-line. Registrace nových kosmetických poradců Oriflame.\nSport PUMA - Jiří Krajíček - tenisky, boty, cukle, sandály, trička, polokošile, bundy, teplákové soupravy, trenýrky, kalhoty, kraťasy, šusťákové soupravy, dětské oblečení, kopačky, sálovky, turfy, tretry, tašky.\nInternetové knihkupectví s širokou nabídkou knih pro děti i pro dospělé. Knižník.cz Vám nabízí levné knihy všech žánrů. Pravidelně připravujeme nákupní akce - sami si můžete vybrat knihy, které byste chtěli koupit levně!


Zhodnocení vlivu intenzity zemědělství na produkci dusíku a fosforu a s tím spojené zvýšené riziko eutrofizace | Fórum ochrany přírody\nZhodnocení vlivu intenzity zemědělství na produkci dusíku a fosforu a s tím spojené zvýšené riziko eutrofizace\nZvýšený tok živin do sladkovodních ekosystémů je příčinou celosvětového rizika zvýšené eutrofizace. Monitoring chemických vlastností vody je ovšem omezen logistickými možnostmi. Nemonitorované toky představují značnou informační mezeru, jež ovlivňuje výsledné hodnocení. Je nezbytné vytvořit spolehlivé metody, které by stanovily riziko eutrofizace v povodích s nedostatkem monitorovacích dat. Tato práce prezentuje metodický rámec, který zahrnuje rovnovážný model predikující pohyb dusíku a fosforu v nemapovaných povodích, a indikátory eutrofizačního rizika odvozené z molárního poměru C: N : P: Si. Základ této studie tvořila práce v programu Nutting, který modeluje eutrofizační zátěž na základě údajů o zemědělských stresových faktorech a reálných atributů povodí (klima, topografie, půda). Výjimečnost programu Nutting spočívá v tom, že rovnovážný model počítá na základě hodnot N a P definovaných jako přebytek nad optimálním stavem a rozlišuje atributy charakteristické pro jednotlivá povodí. To činí výsledné statistické modely detailnějšími - ve srovnání s dosavadními pracemi. Práce představuje užitečný metodologický rámec pro správce povodí sloužící ke zhodnocení kvality vody.\nk zjištění vztahů mezi pohybem/ ukládáním N a P s fyzickými atributy uvnitř jednotlivých povodí byly použity multivariátní analýzy (viz Příloha 1).\nk vlastnímu modelování byly použity modely Nutting-N a Nutting-P.\nNutting-N (NUTrient Transfer modellING-Nitrogen) je statistický model, který spojuje dohromady údaje o zdrojích dusíku a charakteru využití povodí včetně atributů jednotlivých toků. Tyto údaje poskytují základ pro odhad ročních úhrnů zátěže dusíkem a jeho sloučeninami.\nNutting-P (NUTrient Transfer modellING-Phosphorus) byl sice vytvořen stejně jako Nutting-N, ale místo přebytku obsahu fosforu počítá s difundovaným množstvím fosforu ve svrchních vrstvách půdy.\nke kalibraci obou modelů posloužily údaje ze 160 nezávislých pozorování povodí. Povodí byla vybrána na základě toho, zda v nich šlo odhadnout tok N a P podle pěti kritérií:\npřítomnosti kontrolních stanic měřících průtok a kvalitu vody v rámci daného povodí\nv rámci povodí bylo měsíčně provedeno víc než jedno měření N mezi lety 2005-2009. Počet měření P v rámci povodí mezi lety 1999-2009 byl větší než 100.\npočet chybějících měření N nepřesáhl 3 za rok.\nsousedící povodí nesměla sdílet více než 20% rozlohy povrchu.\nbodové zdroje znečištění vody přispívaly méně než 10% v celkové zátěži N.\nkaždé ze 160 kalibračních povodí bylo popsáno pomocí souboru 110 proměnných (viz Příloha 1). Proměnné charakterizují morfologii povodí, zátěž živinami a jejich oběh.\nmetodika dále operuje s indikátorem eutrofizačního rizika odvozeného z molárního poměru C: N: P: Si ve složení rozsivek (IFEP - The Indicator of Freshwater Eutrophication Potential).\npoměr C: N: P: Si ve sladkovodních rozsivkách činí 106: 16: 1: 40. IFEP předpokládá, že nadbytečné koncentrace živin zapříčiňují růst nekřemičitých řas a proto měří do jakého stupně převyšují koncentrace dusíku a fosforu koncentrace křemíku.\nIFEP s kalibrovanými modely byly aplikovány na 2210 nemonitorovaných povodí.\nmultivariátní analýzy ukázaly, že dusíkatá i fosforová zátěž jsou spřaženy spíše s charakteristikami zemědělské činnosti (přebytek látek v půdě) než s jednotlivými kategoriemi charakteru využití půdy.\nobecně transport dusíku do prostředí probíhá skrze výluh ložisek přebytečného dusíku do podzemních rezervoárů. Fosfor se do vody dostává splachem či erozí z věkovitých akumulací v půdě.\ns rostoucím Strahlerovým číslem rostl podíl částicového fosforu. To je pravděpodobně výsledek dalších procesů uvnitř toku, které přeměnily rozpuštěný fosfor na fosfor částicový (detritus, bakteriální vločky, erozní částice apod.).\nIFEP použitý v rámci studie byl zjednodušený a nebral v potaz vliv faktorů prostředí, tím nemusel zcela reflektovat skutečnou míru eutrofizace.\ni tak IFEP ukázal, že výsledné riziko eutrofizace se odvíjí od dostupnosti fosforu. Koncentrace dusíku převyšuje koncentrace křemíku v 90% pramenišť.\nna 10% pramenišť to byl ale dusík, který určoval riziko eutrofizace.\nprezentovaná metodika je ve výsledku detailnější než dosavadní postupy, ovšem ani zde nebylo možné postihnout vliv rozmístění zemědělské půdy.\npodle autorů je to pravděpodobně výsledek nepřesně zvolených proměnných vysvětlujících eutrofizační zátěž.\nprezentovaná metodika představuje užitečný nástroj umožňující identifikaci rizikových povodí na úrovni regionu či státního celku. Na základě výsledků analýz se správa povodí může rozhodnout kam zaměřit opatření kontroly kvality vody.\nautoři dále doporučují zapracovat do běžných kontrol kvality vody testy dostupnosti fosforu v jeho rozpuštěné (biologicky dostupné) formě.\nPozn.: Obdobnou problematikou na území ČR se zabývá příručka "Hodnocení ohroženosti vodních nádrží sedimentem a eutrofizací podmíněnou erozí zemědělské půdy", kterou zpracoval Josef Krása a kol. (2013) http://storm.fsv.cvut.cz/on_line/gisz/metodika_nadrze_2013.pdf\nDupas R., Delmas M., Dorioz J.-M., Garnier J., Moatar F., Gascuel-Odoux Ch. (2015) Assessing the impact of agricultural pressures on N and P loads and eutrophication risk. Ecological Indicators 48: 396-407


Výrobce plastů, Velká Británie - NCH Europe\nVýrobce plastů, Velká Británie\nNáš zákazník je předním výrobcem plastů ve Velké Británii se specializací na vstřikování plastů. Společnost klade důraz na správu kvalitních systémů a řízení bezpečnosti a ochrany zdraví v práci. Když byl vedení společnosti představen systém HandiChem od společnosti Chem-Aqua, okamžitě si uvědomili jeho potenciál na zlepšení jejich programu na úpravu vody v rámci iniciativy na podporu bezpečnějších a ekologicky šetrnějších řešení.\nPřestože program úpravy vody na kapalné látky od společnosti Chem-Aqua dosahoval dobrých výsledků, výměna za nový systém HandiChem umožnila zlepšení v několika aspektech týkajících se bezpečnosti a ochrany zdraví v práci:\nNižší rizika vyplývající z manipulace a likvidace sudů, protože operátor pracuje pouze z pětikilogramovými lahvemi namísto pětadvacetikilových a dvousetkilových sudů\nNižší riziko kontaktu s chemickými látkami a jejich úniku. Produkt zcela zapouzdřen v pětikilové nádobě. Proces rozpouštění a dávkování probíhá uvnitř systému HandiFeed (viz. foto vpravo dole)\nVíce volného prostoru: tuhé látky mají mnohem vyšší koncentraci než kapaliny, a proto nevyžadují tolik skladovacího prostoru. Produkty jsou dodávány v balení 4x5 kg, které lze uskladnit na polici\nSystém HandiChem nahrazuje předchozí systém úpravy vody na kapalné látky. Nový systém na tuhé látky dosahuje ověřených výsledků předchozího, vysoce výkonného kapalného programu, zatímco umožňuje splnit korporátní iniciativy:\nSnížená ruční manipulace, bezpečnější a spolehlivější dávkování\nRizika spojená s únikem chemických látek jsou prakticky eliminována\nŽádné nároky na skladování a likvidaci sudů\nNižší požadavky na balení a odpad\nHandiChem zlepšuje bezpečnost a ochranu zdraví při práci a snižuje rizika spojená se skladováním chemických látek v závodě na výrobu plastů ve Velké Británii.\nProgram úpravy vody pomocí tuhých látek HandiChem™ od společnosti Chem-Aqua je jednoduché, bezpečné a spolehlivé řešení úpravy vody, které zákazníkovi pomohlo dosáhnout vysokých standardů řízení kvality.


Makové muffiny s javorovým sirupem | Vůně vanilky\nHome › Muffiny a cupcakes › Makové muffiny s javorovým sirupem\nMuffiny a cupcakes, Pečené\t 30.1.2016 0 Tana\nJelikož jsme v uplynulých mrazivých dnech v podstatě všichni doma podlehli pořádnému nachlazení, chyběla mi energie na dlouhé vystávání v kuchyni. Zároveň jsem ale chtěla připravit něco rychlého a výživného, co by nás nakrmilo, naladilo i povzbudilo. Tak jsem upekla hrnkové makové muffiny s javorovým sirupem. A jen se po nich zaprášilo :-).\nVlastně jsem spojila své dva oblíbené moučníky v jeden, a to makovec a perník. Mák miluju odmala. Je výborný, dodá energii a také velké množství vápníku. Když mám pocit, že ho nemáme dost, sáhnu po máku a dáme si svou vápníkovou dávku. V tom je mák vážně jedinečný.\nStejně tak moc ráda mám i perník a perníkové koření. A protože jsem zjistila, že mák jde s chutí perníkového koření skvěle dohromady, tak už tradičně peču makové muffiny s kypřícím práškem do perníku místo toho obyčejného. Navíc ještě přidávám trochu mleté skořice, aby chuť koření vedle máku více vynikla. Pokud byste však chtěli tyto muffiny vyzkoušet i bez perníkového aroma, je možné skořici zcela vypustit a místo perníkového kypřícího prášku se vrátit k tomu obyčejnému bez příměsi koření.\nMuffiny sladím pouze stoprocentním javorovým sirupem. Do těsta se přidává také vanilka nebo vanilkový třtinový cukr a lžíce švestkových povidel, která lze nahradit marmeládou nebo medem. Já obvykle používám vanilkový extrakt a naše domácí v troubě pečená švestková povidla bez přidaného cukru, takže muffiny zůstanou slazené pouze čistě přírodními sladidly.\nJako milovnice ořechů a semínek muffiny ještě před pečením sypu nějakým tím „zobáním“. Nejčastěji sáhnu po slunečnicových nebo dýňových semíncích. Muffiny hezky dozdobí a navíc přidají trochu vitamínů a minerálních látek.\nMakové muffiny se u nás doma staly docela populárním evergreenem, který se dlouho na stole neohřeje. Věřím, že ani vás výrazná chuť máku s jemně perníkovým nádechem nezklame.\n1 hrnek celozrnné pšeničné nebo špaldové mouky\n½ sáčku (10 g) kypřícího prášku do perníku bez fosfátů\n⅓ hrnku javorového sirupu (stoprocentního)\n½ hrnku rostlinného mléka (případně vody)\n¼ hrnku rostlinného oleje (slunečnicového, olivového)\n1 lžička vanilky (např. extraktu nebo pasty), případně 1 sáček (20 g) vanilkového třtinového cukru\n1 vrchovatá lžíce švestkových povidel (případně libovolné marmelády nebo medu)\nslunečnicová nebo dýňová semínka na posypání\nMuffinovou formu vyložte papírovými košíčky na pečení, nebo jednotlivé důlky vymazejte máslem a vysypejte moukou.\nVe větší míse promíchejte suché ingredience, tedy mouku, kypřící prášek, skořici, mák a sůl.\nV jiné misce dobře prošlehejte všechny mokré ingredience, tedy javorový sirup, mléko, olej, vanilku, vejce, citrónovou kůru a povidla.\nMokrou směs vlijte do mísy se suchými ingrediencemi a vše jen krátce promíchejte. Hotové těsto ihned lijte pomocí velké lžíce do připravené muffinové formy. Každý důlek naplňte zhruba do dvou třetin výšky. Povrch každého muffinku posypejte slunečnicovými nebo dýňovými semínky.\nTroubu vyhřejte na 180 °C, vložte naplněnou formu a pečte asi 20-25 minut nebo dokud nezačnou muffiny při okrajích zlátnout a na dotek jsou pevné. Když zkusíte do muffinů zapíchnout dřevěnou špejli a nebude se na ni lepit těsto, jsou upečené.\nPak formu vyndejte z trouby a muffiny v ní nechte pár minut zchladnout. Poté je z formy opatrně vyklopte a nechte vychladnout na kovové mřížce. Podávat je můžete teplé i studené.\nUchované na chladném suchém místě vydrží v pořádku 2-3 dny.\nZ uvedeného množství ingrediencí připravíte 8 muffinů.\ncelozrnné, citrón, citrónová kůra, javorový sirup, mák, makové, marmeláda, med, mletá skořice, muffins, muffiny, olivový olej, perníkové, perníkové koření, rostlinné mléko, slunečnicový olej, švestková povidla


VIDEO: K spokojenosti chybělo pět bodů, říká Jirousek - Chrudimský deník\nVIDEO: K spokojenosti chybělo pět bodů, říká Jirousek\nChrudim - Fotbalisté místního AFK mají za sebou další divizní ročník. Vítěznou třízápasovou šňůrou ve finiši se posunuli na 8. místo a se ziskem 45 bodů jsou v tabulce pravdy na nule. Po posledním tréninku před dovolenou jsme se za uplynulým ročníkem ohlíželi spolu s trenérem Pavlem Jirouskem.\nTrenér AFK Chrudim Pavel Jirousek hodnotí sezonu 2007/08. | Video: DENÍK/Pavla Mrázková\nObsáhlejší rozhovor s Pavlem Jirouskem najdete v Chrudimském deníku v pátek 27. června.


Muhammada umučili ruští žoldáci. Končetiny mu rozbíjeli kladivem - CNN Prima NEWS\nNa videonahrávce z roku 2017 je vidět, jak čtveřice rusky mluvících mužů ve vojenském brutálně mučí muže, který se svíjí bolestí na zemi. Šlapou po něm a ruce i nohy mu rozbíjí bouracím kladivem. Jeho výkřiky se mísí se smíchem mučitelů a nacionalistickou ruskou písní v pozadí. Incident se odehrál na ropných polích v severní Sýrii.\n„Později téhož roku a v roce 2019 se na internetu objevily další části tohoto videa. Pro svou brutalitu jsou nepublikovatelná a jsou tak hrůzná, že je nelze ani podrobně popsat. Muži na něm svou oběť postupně rozsekají a setnou. Poslední, co řekne, je šaháda – vyznání muslimské víry, která se obvykle používá jako pohřební rituál,“ uvedla reportérka CNN Jomana Karadshehová.\nNa mužích je vidět, že si své zvrácenosti v improvizované pouštní mučírně užívají. Jednoho z nich v roce 2019 identifikoval ruský list Novaja Gazeta jako údajného člena Wagner Group – tajemné skupiny ruských žoldnéřů, která v Sýrii spolupracuje s ruskou armádou. Kreml ale odmítá, že by měli k jeho armádě a vládě jakýkoliv oficiální vztah.\nObětí je mladý syrský dezertér jménem Muhammad. Jeho bratr Abdalláh pro něj chce spravedlnost. Kvůli bezpečnosti své rodiny, která je stále v Sýrii, hovoří v anonymitě. „Chci, aby se svět dozvěděl o případu mého bratra. Aby byli tihle kriminálníci dohnáni k zodpovědnosti. Můj bratr je pryč a už se nikdy nevrátí,“ řekl Abdulláh.\nPodle něj byl Muhammad stavebním dělníkem v Libanonu. Když se v roce 2017 vrátil do Sýrie, režim ho zadržel a přinutil vstoupit do armády, ze které chtěl okamžitě dezertovat. Pak Muhammad zmizel a záhy jeho bratr spatřil toto video.\nRodina doufala, že je Muhammad naživu\n„Muž z našeho rodného města mi poslal video a řekl mi, abych se na něj podíval. Prý by to mohl být můj bratr. Samozřejmě jsem bratra poznal, podle oblečení, hlasu, vizáže. Mučili ho vojáci,“ prozradil Abdulláh.\n„Abduláh nejprve viděl pouze video s mučením a další měsíce žila rodina v naději, že by Muhammad mohl být stále naživu. Jeho otec odjel do Damašku, kde svého syna hledal po nemocnicích a věznicích. Muhammadova smrt se potvrdila, až když se na internetu objevil zbytek hrozivé nahrávky,“ popsala reportérka CNN.\nČtveřice Rusů nakonec Muhammadovo zmučené tělo zapálila. „Když jsem to video viděl, zůstal jsem zavřený v pokoji a tři dny jsem ho neopustil. Neposlal jsem ho mým rodičům. U mého druhého bratra se po zhlédnutí videa rozvinula psychická porucha. Je to velmi těžké břímě. Rád bych to popsal, ale nemůžu. Nedokážu vyjádřit, co se ve mně odehrává,“ řekl Abdulláh.\nLetos v březnu – čtyři roky po úděsné vraždě – tři lidskoprávní organizace z Ruska, Francie a Sýrie podaly v Moskvě podnět k vyšetřování. Je to vůbec poprvé, co se někdo pokusil přivést někoho z Wagner Group k zodpovědnosti.\nJejí žoldáci jsou přitom obviňováni z páchání válečných zločinů v Sýrii, Libyi, Středoafrické republice a dalších zemích, kde má Rusko své zájmy. Na moskevském soudě prý teď případ leží a za čtyři měsíce se vůbec nikam neposunul. Právě proto se Abdullláh rozhodl dát exkluzivní rozhovor CNN.\n„Kdyby ty kriminálníky, co ho mučili, zatkli, pak si zaslouží přinejmenším vězení. Nebudeme jako oni. Nebudeme žádat, aby jim udělali to, co oni mému bratrovi. Chci jen, aby je dohnali k zodpovědnosti. I kdyby mě to mělo stát život,“ uvedl brat zesnulého Muhammada. Ruská zvláštní vyšetřovací skupina na žádosti CNN o komentář nereaguje. Skupinu Wagner Group nelze oficiálně kontaktovat.\nCNN Moskva mučení brutální vražda exklusivně Sýrie obvinění žoldnéři video Wagner Group


Nakadžima C6N Saiun "Myrt" : Nakadžima\nNakadžima C6N Saiun "Myrt"\nLetouny Přehledy vojenské techniky používané v Československu / ČR / SR\nJaponsko (JPN) Argentina (ARG)\nVývoj a novinky na tomto fóru + hlášení chyb | US Army - pracovní log - přehled věcí k udělání (pomoc vítána) Nakadžima C6N Saiun "Myrt" Nakajima C6N (Saiun) "Myrt" / 中島 C6N 「彩雲,」\nNakajima C6N - přehled verzí艦上偵察機 - Kanjō tei-satsuki - Palubní průzkumný letounJaponský název: 彩雲 - Saiun (Malovaný oblak - jap.)Allied reporting name: "Myrt" Označení Provedení letounu - popis Nakajima 17-Shi 3 prototypy s motorem Nakajima NK9A Homare 11 o výkonu 1 820 koní Nakajima C6N1 11 sériově vyráběné průzkumné letouny s motorem Nakajima NK9H Homare 21 Nakajima C6N1-B 21 pouze projekt torpédového bombardéru, který byl ukončen ještě před stavbou prototypu. Nakajima C6N2 12 prototyp s motorem Nakajima NK9K-L Homare 24-Ru o výkonu 1 980 koní, motor byl přeplňován turbokompresorem Nakajima C6N3 KAI-1 neuskutečněný projekt s motorem Nakajima NK9K-L Homare 24-Ru měl sloužit jako noční stíhač Nakajima C6N4 KAI-2 prototyp tentokrát s turbokompresorovým motorem Mitsubishi MK9K-L Ha 43-11 Ru o výkonu 2 200 k, měl sloužit jako průzkumný letoun. Nakajima C6N5 KAI-3 pouze projekt torpédového bombardéru Celkem bylo vyrobeno 463 letadel tohoto typu.Výroba proběhla u společnosti: 中島飛行機株式会社 - Nakajima Hikōki Kabushiki Kaisha v Koizumi a v Handu od března 1943 do srpna 1945Použité prameny:René J. Francillion Ph.D., Japanese Aircraft of the Pacific War, London, Putnam & Company Ltd., 1970, ISBN 0-370-00033-1.René J. Francillion Ph.D., Japanese Carrier Air groups 1941-45, London, Osprey Publishing Ltd., 1979, ISBN 0-85045-295-3.Famous Airplanes of the World, Carrier Recon. Plane "Saiun", No. 108, 2005, Bunrin Do Co., Ltd., Printed in Japan, ISBN 4-89319-119-5.http://www.combinedfleet.com/ijna/c6n.htmhttp://www.aviastar.org/air/japan/nakajima_c6n.php http://www.airwar.ru/enc/spyww2/c6n.htmlkoapp.narod.ruhttp://www.cofe.ru/avia/N/N-21.htmarchiv autora URL : http://forum.valka.cz/topic/view/32976#118881Verze : 4\nNakajima C6N舰上侦察机 / - / Námořní palubní průzkumný letoun SaiunJaponské bojové jméno: 彩雲 - Saiun – Malovaný oblak Allied reporting name: „Myrt“Specifikace 17-Shi海軍航空本部 - Kaigun Kōkū Hombu - velitelství císařského námořního letectva na jaře roku 1942 zformulovalo specifikace 17-Shi, těmito specifikacemi informovalo japonské továrny o svých potřebách a zároveň zde byly technické požadavky, které požadovaná výzbroj musela splňovat. Po dodavatelích letecké techniky v tomto roce námořnictvo požadovalo novou palubní stíhačku A7M1, přepadovou stíhačku, odpovědí byly (J3K, J4M a A7M3-J, dále byl požadován pozemní útočný bombardér a tak vzniká projekt (G9K1 a také byly žádány průzkumné letouny, jednak pro pozemní základny (R2Y1), ale i pro paluby letadlových lodí. Na základě těchto posledně uvedených technických požadavků vznikl výborný a především výkonný letoun Nakajima C6N1 Saiun (Malovaný oblak (jap.)). Nový letoun měl na palubách letadlových lodí nahradit střemhlavé bombardéry Judy, upravené do průzkumné podoby Označené D4Y1-C a modernější verzi D4Y2-C. Tyto letouny si nevedly při plnění průzkumných úkolů špatně, ale velení japonského námořního letectva mělo na průzkumné letouny mnohem vyšší požadavky a není divu, Japonsko, jako ostrovní říše, mělo v této kategorii vždy velmi výkonné stroje. Projekt a prototypy C6N1 17-Shi Technický odbor Kaigun Kōkū Hombu požadavky na palubní stíhačku obeslal bez soutěže přímo společnost 中島飛行機株式会社 - Nakajima Hikōki Kabushiki Kaisha (dále jen Nakajima). Požadavky pro tuto kategorii letadel byly takové: osádka byla požadována tříčlenná, maximální rychlost, měla být nejdůležitější obranou průzkumného letounu a měla být nejméně na úrovni 648 kilometrů za hodinu, touto rychlostí měl letoun letět ve výšce šesti tisíc metrů, do této výšky měl vystoupat za osm minut. Dolet měl být úctyhodný 1 500 námořních mil (2 780 km) a přídavnou nádrží až 2 500 námořních mil (4 630 km). Dne 30. června 1942 bylo projektu přiděleno tovární označení N-50. Konstrukční a projektové práce řídili inženýři Yasuo Fukuda a Yoshizo Yamanoto. Původní návrh počítal se spojením dvou motorů o výkonu po tisíci koních, kterými měly být poháněny dvě vrtule na náběžných hranách křídel. Naštěstí byla tato idea zavčasu zavržena a dále se počítalo s dvouhvězdicovým osmnáctiválcem Nakajima Homare 11, od kterého byl očekáván výkon až dvou tisíc koní. Projekt tak byl změněn na klasický jednomotorový dolnoplošník, jehož rozměry byly limitovány rozměry palubních výtahů. Nejprve byla dokončena dřevěná maketa, která byla námořním letectvem bezodkladně schválena 8. srpna 1942, následně se v továrně usilovně pracovalo na prvním prototypu, ten byl dokončen 26. dubna 1943, zalétnut byl 15. Května téhož roku a již při tomto prvním letu bylo dosaženo rychlosti 639 km/h! Prototyp byl letounem velice ladných tvarů, trup byl poměrně dlouhý a štíhlý, kruhový průřez jen nepatrně převyšoval průměr motoru, nad trup vystupovala podlouhlá kabina pro tříčlennou osádku. V dolnoplošně uloženém křídle s rychlostním profilem umožňující laminární obtékaní vzduchu, bylo namontováno celkem osm nádrží pro celkem 1 356 litrů paliva. Fowlerovy klapky a výsuvné sloty na náběžné hraně křídel měly letounu zabezpečit bezpečné přistání na palubě letadlové lodi. Motor pohánějící prototyp byl typu Nakajima NK9A Homare 11 o vzletovém výkonu 1 825 koní, vrtule, kterou motor roztáčel, byla čtyřlistá VDM C6 P10 o průměru 3 500 milimetrů. Vlevo pod motorem byl umístněn chladič oleje, tento chladič a vpřed nakloněná svislá ocasní plocha se staly charakteristickými pro letouny Saiun. Poslední člen osádky obsluhoval tři kamery s různou ohniskovou vzdáleností a také jediný kulomet Typ 1 ráže 7,92 mm (licence německého kulometu MG 15), kterým měl chránit letoun proti zezadu útočícím nepřátelským stíhačům (zde je názorně vidět, že nejlepší ochranou měla být a také byla rychlost letounu). Nakajima postavila tři prototypy a šestnáct předsériových strojů, které byly testovány továrními a následně i námořními piloty. Motory NK9B nedosahovaly očekávaných výkonů, proto byly na čtyřech předsériových strojích použity jeho výkonnější verze NK9K Homare 22 se čtyřlistou vrtulí a třetí předsériový letoun byl poháněn Motorem NK9H Homare 21 s trojlistou vrtulí o průměru 3 200 milimetrů. Konečným řešením bylo použití motoru Homare 21 a vrtule Sumitomo KL38C o průměru 3 500 mm. Všechny tyto motory měly jednou společnou nectnost – neočekávaný pokles otáček kompresoru recipročně způsoboval značný pokles plnícího tlaku vzduchu a tím došlo k okamžité ztrátě výkonu motoru. Ostatně výkon motoru a jeho závady byly nejčastějšími výtkami, které měli zkušební piloti k těmto letounům. Letové vlastnosti byly dobré a tak letoun prošel zkouškami, po kterých byl přijat do výzbroje jako „Námořní palubní průzkumný letoun Saiun“.C6N1 model 11 Sériová výroba se rozeběhla od června 1944 v továrně společnosti Nakajima ve městě Handa, letoun byl označen zkráceně C6N1 11, sériové letouny byly poháněny motorem Homare 21 s třílistou vrtulí, motor dával při startu 1 990 koní. Sériové Saiuny, co se rychlosti týče, nenaplnily zcela očekávání a požadavky námořního letectva, ale překonaly tyto požadavky svým doletem, ten s podvěšenou přídavnou palivovou nádrží o objemu 726 litrů činil neuvěřitelných 3 000 námořních mil (5 550 kilometrů).Do konce války se Japoncům podařilo vyrobit celkem 463 Saiuny, do tohoto množství je započtena i licenční výroba šedesáti pěti letadel dodaných malou továrnou 是什麽意思 Nihon Hikoki Kabushiki Kaisha. Výroba Saiunů probíhala až do konce války - do srpna 1945. K prvnímu operačnímu nasazení došlo koncem května 1944, jednalo se o předsériové stroje patřící 121. Kōkūtai na Mariánách, jednotka měla svou základnu na ostrově Tinian, spojenecká zpravodajská služba novým strojům přidělila kódové jméno Myrt. Letounům se podařilo mnoho velmi úspěšných průzkumných akcí a americké palubní Hellcaty je nedokázaly účinně stíhat, to ostatně potvrzuje nadšené radiové hlášení jedné osádky z průzkumného letu: „Žádný Grumman nás nemůže chytit!“. Letouny Saiun se následně dostaly do výzbroje těchto jednotek: 132., 343., 601., 653., 752. a 762. Kōkūtai, u několika dalších pluků potom sloužilo pouze několik málo strojů. Saiuny byly přijaty do výzbroje jako palubní letouny, není mi však znám jediný případ o nasazení Saiunu z paluby letadlové lodi. Projekt C6N1-B Vysoké výkony průzkumných Saiunů vedly k myšlence na jeho přestavbu do podoby palubního torpédového bombardéru označeného C6N1-B. Krom podvěšeného torpéda měl tento letoun nést ještě pevné zbraně pro střelbu vpřed. Úprava však nepřekročila stádium projektu, ostatně pro tento letoun by už těžko hledala vhodná letadlová loď, ze které by operačně vzlétal. C6N1-S Polní úpravou by se dala nazvat úprava, kterou nechal provést velitel 302. Kōkūtai 海軍大佐 - Kaigun Daisa (námořního kapitán) Yasuno Kozono. Tato jednotka se specializovala na noční stíhání amerických čtyřmotorových bombardérů a její velitel se snažil upravit a vyzkoušet, co možno nejvíce typů letadel do podoby noční stíhačky. Není tak divu, že do několika průzkumných Saiunů nechal nainstalovat nejdříve dva šikmo uložené kanóny Typ 99-1 model 3 ráže 20 mm, každý kanón měl v bubnovém zásobníku zásobu jednoho sta nábojů. Později byla zkoušena instalace jednoho kanónu Typ 2 ráže 30 mm. Tyto zbraně byly nainstalovány do střední části kabiny v místě zrušené sedačky navigátora, letoun byl dvoumístný. Uložení kanónů bylo obdobou „Schräge Musik“, zavedených u německých nočních stíhaček. Kanóny střílely šikmo vzhůru pod úhlem 30° od podélné osy letounu a pro jejich zaměření byl nad hlavou pilota instalován druhý zaměřovač. Bohužel, osádka stíhacího Saiunu se musela spoléhat pouze na svůj zrak, protože žádné radiolokační zařízení usnadňující vyhledání či jiné zařízení pro navádění stíhačky na cíl nebylo nainstalováno. Letoun byl více zatížený a hůře stoupal a do operační výšky bombardérů B-29 se dostal jen s obtížemi. Tato verze je označována jako C6N1-S.Prototyp C6N2Problém vyššího dostupu a lepší stoupavosti se měl vyřešit pomocí turbokompresoru Ru 212, kterým byl přeplňován motor Nakajima NK9K-Lu Homare 24Lu. Letoun byl dokončen v únoru 1945 a první vzlet se konal v červenci 1945, bylo konstatováno, že výškové vlastnosti letounu C6N2 12 se zlepšily, zvýšila se maximální rychlost na 639 kilometrů v hodině, ale zároveň se snížila spolehlivost pohonné jednotky. Tato verze zůstala zřejmě u jediného vyrobeného exempláře a ten nepřekročil stádium zkušebních letů. Další nerealizované projektyDalší verze zůstaly ve fázi nerealizovaných nebo nerealizovatelných projektů, byl to noční stíhač s turbokompresorovým motorem C6N3, C6N4 měl být zase poháněn motorem Mitsubishi MK9A, tento motor měl být opět přeplňován turbokompresorem a C6N6 měl být stavěn převážně z nedeficitních surovin. Jaký Saiun byl?Letoun Saiun přišel včas, aby udržel japonské průzkumné letectvo na skutečně dobré úrovni. Byl to moderně konstruovaný letoun, který například nepostrádal samosvorné obaly palivových nádrží a navíc mu jeho vysoká maximální rychlost mu skutečně zaručovala jistou nezranitelnost před spojeneckými námořními stíhačkami, je tak až ironická skutečnost, že posledním sestřeleným japonským letounem byl právě C6N1 Saiun. K sestřelu došlo 15. srpna 1945 v 5 hodin 40 minut, tedy pět minut před ukončením všech nepřátelských akcí mezi Spojenými státy a Japonskem. Průzkumné námořní letectvo si, jako jedna z mála složek, zachovalo potřebnou výkonnostní převahu nad spojeneckým letectvem a Saiun k této skutečnosti velmi přispěl. Použité prameny:René J. Francillion Ph.D, Japanese Aircraft of the Pacific War, Naval Institute Press, rok 1987, ISBN-13: 978-0870213137 Tadeusz Januszewski a Kryzysztof Zalewski, Japońskie samoloty marynarski 1912-1945, díl 1., Lampart, rok 2000, ISBN: 83-86776-50-1REVI č. 44/2002, Malovaný oblak, str. 2 - 9, REVI Publications, ISSN 1211-0744L+K 12/1976, Letadla 1939 - 45, C6N1 Saiunhttp://www.aviastar.org/air/japan/nakajima_c6n.phphttp://www.combinedfleet.com/ijna/c6n.htmhttp://www.airwar.ru/enc/spyww2/c6n.htmlkoapp.narod.ruarchiv autora[/size] URL : http://forum.valka.cz/topic/view/32976#314755Verze : 7