Letní tábor 2012 (14 dní)\nPřátelé, kamarádi. Tak jako každý rok, i letos jsme se vydali na tolik oblíbený letní tábor.\nmísto: Rekreační středisko PROSAZ Líchovy\ntermín: 21. července až 4. srpna 2012\nodjezd: 21. července 2012 (sobota) ve 15:30 z Liberce\npříjezd: 4. srpna 2012 (sobota) odpoledne do Liberce\nprogram: viz níže VSTUP PRO VEDOUCÍ\ncena: bude upřesněna dle poskytnuté dotace\ndo kdy se přihlásit:\nkde vzít přihlášku:\nkam odevzdat přihlášky:\n(stav ke dni 21.7.2012) 29\n(stav ke dni 21.7.2012) Jirka, Lída, Honza, Míša, Ondra, Lucka (1/2), Maruška, Vlaďka (1/2), Bláňa, Kačka, Hanka (1/2), Lenka (1/2), Jirka H. (1/2).\nLíchovy 2012 - letní tábor (14 dní)\nLetos je již po páté uskutečněn letní tábor v rekreačním středisku PROSAZ v Líchovech - Bučilách. Téma celotáborové hry je - "Záhada líchovského lomu". Děti se společně s vedoucími vydávají po stopě údajného zločinu, který se s největší pravděpodobností stal v líchovském lomu.\nCelkem je přítomno 29 klientů a 10 vedoucích. Hlavní vedoucí: Jiří Blekta, zástupce: Honza Borovička.\nAktuální dění z letního tábora 2012 - živý deník.\n(Čmuchal a Cítil, s.r.o.) Nela Varmužová\nVlaďka / Hanka\n(Neprofesionálové) Sabina Majerechová\nLucka / Lenka\n(Detektivní kancelář Vočko - DKV) Marcela Poštulková\nProgramoví vedoucí: Honza Borovička / Káťa Kaňková\nZdravotník: Bára (1/2) + Lenka (1/2)\nOddílová vedoucí - oddíl č. 1: Blanka Čáslavská\nOddílová vedoucí - oddíl č. 2: Maruška Motková\nVážení rodiče a přátelé, společně jsme se dohodli, že dnešní den nazveme "nultým". A protože je nula jistým způsobem zvláštní číslo, bude i popis dnešního dne svým způsobem zvláštní, až heslovitý. Nuže:\nOdjezd z Liberce: Vpohodě.\nPrůběh cesty: Vpořádku.... tedy až do líchovské šikany - oné zatáčky, která odděluje areál rekreačního střediska od okolního světa.\nCo se stalo v zatáčce: Pan Hudeček - ve snaze zvolit co nejvhodnější stopu průjezdu - najel do bujaré zeleně, která stačila od jeho posledního průjezdu (před rokem) hojně pokrýt okraj cesty.\nNo a v čem že byl ten problém? : V zarostlém pařezu, o který si pan řidič ulomil celý přední nárazník.\nOcenění: I přes tuto nepříjemnost je třeba ocenit oddanost pana řidiče cíli, který si již dlouhou dobu vymezuje - dopravit nás vpořádku na tábor a zpět.\nProč: Protože pokračoval dál, zatímco Lída vystopila a hlídala v zatáčce odlomený nárazník, aby ho nikdo nevzal, než dojede Óňa s tranzitem.\nA jak to všechno dopadlo? : Dobře - všichni jsme se dostali vpořádku na večeři, v klidu jsme se najedli a po večeři se duu "Jirka B. & Hudeček" podařilo vzniklou závadu improvizovaně opravit a uražený nárazník znovu připevnit ke zbytku autobusu.\nA co bylo dál? : Normálně jsme vybalili (tedy u některých by stálo za to spíše napsat "vybalili", neboť spíše jen převrátili obsah svých tašek do skříní) a poté jsme se sešli v místní sokolovně, abychom se od Jirky a Honzy dozvěděli, co bude vlastně programem letošního tábora. A po pravdě řečeno, toto zjištění bylo skoro až skandální! Přátelé, NIC. Holé NIC. Oba se přiznali k tomu, že si nestihli na letošní tábor nic připravit a proto strávíme 14 dní lenošením, koupáním, sbíráním hub, jedením, čůráním a kakáním.\nOpravdu je to tak hrozné? : Snad nééé. Kluci slíbili, že společně s ostatními dají hlavy dohromady a snad něco do zítra vymyslí. Všichni, ale OPRAVDU VŠICHNI, jim držíme palce!\nA co se děje teď v 1:47? Všichni už spokojeně spinkají. A to už min. 3 hodiny. Dobrou!\nDnešní den začal deštivým ránem, do kterého jsme se probudili kolem půl osmé (ráno). Na rozcvičce jsme se sešli v plném počtu už 3 minuty před časovým limitem. Je vidět, že včerejší výhrůžky týkající se porušování táborové disciplíny padly na úrodnou půdu. Dohodli jsme se totiž s dětmi na takové malé úmluvě. Oproti loňskému roku posuneme rozcičku o 15 min. dozadu výměnou za to, že všichni budou na rozcvičce včas. Uvidíme, jak dlouho to vydrží. Po dobré vánočce s máslem a marmeládou jsme se sešli k rannímu nástupu. Netrpělivě jsme očekávali, co si pro nás vedoucí vymysleli přes noc za program tábora. No... po pravdě řečeno, nic moc - kroutili se, že je nic nenapadlo, že nás letos to flákání fakt nejspíš nemine. Nakonec začaly padat návrhy, že bychom se mohli věnovat adrenalinovým sportům typu - létání na křídle za motorovým člunem, bungee-jumping na nepružném laně, skok po hlavě na beton, apod. Ale co se nestalo - z čista jasna se mezi námi objevila skvěle oděná žena, která už na první pohled vypadala dosti rozrušeně. Mluvila něco o tom, že se jí ztratil manžel a jestli jsme ho náhodou neviděli. Byla dost rozrušená, ale nakonec z její řeči vyplynulo, že je manžel slavný herec Karel Herec z úspěšného seriálu Ordinace v Růžovém parku, že je již delší dobu upoután na invalidní vozík a že je jejich manželství už tak trochu "vyčpělé". V rozrušení nám sdělila, že manžela viděla naposledy včera odpoledne a že od té doby jej postrádá. Do toho vstoupila další osoba - nějaká Otylka, která se vyloupla kdesi z pozadí. Je prý zdravotní sestrou, ke které Karel chodil na rehabilitace. I ona byla celá nesvá kvůli tomu, že pan Herec nedorazil na ranní cvičení. A aby toho nebylo málo, z nedaleké skalky se vyloupnul zahradník s tím, že pána viděl večer odcházet směrem po silnici od našeho rekreačního střediska. Co tedy dělat? Doporučili jsme paní Hercové, ať zavolá policii. Udělala tak. Co se ale nedozvěděla! Policie prý v současné době pátrá po nějakém zločinci, který uprchl z nedaleké věznice a ať zavolá, až nebude moct manžela najít alespoň 24 hodin. To bylo ale něco pro paní Hercovou! Co si policista vyposlechl, to už asi do své nejdelší smrti jen tak neuslyší. Výsledkem toho bylo, že mu paní Hercová položila telefon s tím, že se na policii už obracet nebude. A co její zmizelý manžel? Zahradník navrhnul, že by se mohla oslovit nějaká detektivní kancelář. Paní Hercová nad touto myšlenkou zajásla a řekla, že zaplatí rovnou 3 kanceláře. A to byla, vážení přátelé, ohromná výzva. Okamžitě jsme ustoupili od myšlenky flákání se i adrenalinových sportů (zejm. když v tom byl let střemhlav na beton) a tohto tématu se náležitě ujali. (A pak že si vedoucí nic nepřipravili :-) ). Celé dopoledne jsme strávili vymýšlením názvů našich detektivních kanceláří. A k tomu jsme ještě hádali detektivní postavu, která nás celým dnešním dnem provázela. Byl jím Reymond Doyle z CI5. Když jsme se v poledne odebírali na oběd, znali jsme už názvy a reklamní slogany všech třech kanceláří. A nejen to. Každá kancelář si po vzoru slavné CI5 vyrobila vlastní vysílačky. Jedni využili plastové kelímky na pití, druzí dřevěné destičky s nakreslenými tlačítky a jiní zase polena, která našli u krbu. Po obědě následoval letošní první polední klid a po něm si pro nás Reymond (Jirka) připravil dosti záludnou hru - z dodané OSB desky jsme museli vyrobit těleso, které mělo co největší objem - prý to souvisí se stavbou vězení, abychom byli schopni postavit při všech těch vládních škrtech v kapitole Ministerstva vnitra ČR z dodaného materiálu tu největší celu. Všichni jsme se této soutěže zhostili na výbornou. Řezali jsme, předvrtávali, šroubovali, tmelili a hlavně - dobře počítali, aby nám zbyl co nejmenší kus materiálu. Na vyhodnocení této soutěže si ovšem musíme počkat do zítřka, neboť tmel schne dost dlooouhou dobu. Po večeři následoval večerní nástup s letošní první táborovou poštou. Dozvěděli jsme se, jak si kdo stojí v bodování úklidu na pokojích, které provádí naše hodná zdravotní sestra Amálka s Péťou. Mám takové tušení, že o Amálce se rozpovídáme ve zvláštním čísle tohoto táborového deníku, neboť si skutečně zaslouží naší nejlepší pozornosti. Na nástupu jsme se též dozvěděli, co je v plánu na následující den a uvědomili si, že tři výstřely, které jsme slyšeli ráno během rozcvičky, docela klidně mohly mít souvislost se zmizením pana Karla Herce. To se nám to začíná slušně rozjíždět! A abychom zůstali stále v obraze, přečetl nám Jirka část příběhu, která se náramně shodovala s tím, co jsme dnes prožili. Tento příběh napsal sám Smích, který se účastní našich táborů pravidelně již od roku 1478. Po nástupu nás čekala další prakticky zaměřená hra - museli jsme dle přiloženého schematu správně zapojit žárovku, kabel a zástrčku tak, aby vše nejen fungovalo, ale bylo správné dle platných předpisů a norem. Tohoto úkolu se zhostili všichni znamenitě a po cca 20 minutách jsme měli celkem 3 svítící žárovky, které v kombinaci s 3 dálkově ovládanými zásuvkami dávaly parádní příležitost k další super hře na téma vysílačky - "Která žárovka se rozsvítí". Cílem hry bylo náhodně zvolit ze 3 čísel jedno, jehož zmáčknutí na příslušném dálkovém ovladači způsobí rozsvícení té správné žárovky, kterou vyrobil ten který oddíl. Byla to hra plná napětí a radosti. Vzhledem k pokročilé denní době jsme ji však museli přerušit s vizí, že se snad k ní ještě v průběhu tábora vrátíme.\nPokud už píšu nesmysly, moc se za to omlouvám. Je 2:03 a vidina ranního vstávání v 6:00 (kvůli přípravě další části celotáborové hry v místním lomu) mě už nyní zcela paralizuje. Snad je to ještě srozmitelné.\nVlastně už vám toho ani nechci tolik sdělit. Po hře s žárovkami jsme šli všichni do sprch a spát. A těšili se na další společně prožitý den!\nTak mě tak napadá, že by bylo dobré zmínit pořadí jednotlivých oddílů po. táborovém dni: oddíl č. 1 - 4 body, oddíl č. 2 a oddíl č. 3 po 3 bodech. Doufám, že nám všem držíte pořádně palce! ;-)\nPřejeme všem krásnou dobrou noc a zachovejte nám přízeň.\nOddíl č. 1: 9\nOddíl č. 2: 6\nOddíl č. 3: 7\nDnešní den začal úplně stejně, jako včerejší. Možná snad jen ještě o malinko rychleji, neboť jsme tentokrát byli na rozcvičce nastoupeni již v 7:53. Takovouto disciplínu jsme opravdu nečekali. ;-) Po snídani jsme se sešli na ranním nástupu, kde jsme dohodli následující strategii: vzhledem k tomu, že jsme včera slyšeli v lese výstřely a navíc nás oslovila paní Hercová s tím, že postrádá svého manžela, rozhodli jsme se nejbližší okolí tábora prozkoumat. Je zde ale více silnic a těžko bychom toto všechno stihli obejít pěšky. Proto se do odlehlejších částí vydali Karel a Karel s autem. Ostatní si vzali na starost oblast až po bývalý zatopený lom. V půlce cesty jsme potkali Karla s Karlem a Ti nám oznámili, že žádné podezřelé stopy nenašli. Z toho jsme usoudili, že budou-li v lese nějaké důkazy o zmizelém, musí být nutně v okolí bývalého lomu. Dále už ne, výstřely jsou na delší vzdálenost přeci jen špatně slyšitelné. Když jsme dorazili k lomu, nestačili jsme se divit. Čekali jsme mnohé, ale při pohledu na převrácený vozík na kraji velké strže přeci jen každému přejde mírně mráz po zádech. Podrobně jsme prozkoumali okolí vozíku a zjistili jsme, že se tam nachází poměrně velké množství předmětů, které tam dle nás neměly co dělat. Všechny jsme proto podrobně popsali a nakonec v rukavicích uložili do důkazních pytlíků. Co se ale ještě nestalo - ti pozornější z nás si všimli i stop, které na zemi zanechaly něčí boty. Pořádné boty. Naštestí měli Karel s Karlem v autě sádru, a tak jsme mohli s použitím vody v lomu vytvořit kopie těchto otisků a donést je do tábora. Nutno poznamenat, že se jednalo o dosti náročnou akci, neboť jsme se vrátili do tábora až kolem jedné hodiny. Pana kuchaře jsme na to ale předem upozornili, a proto byl dokonale připravený. Teplá zelňačka nám všem navrátila do vyčerpaných tváří úsměv. Po jídle a potřebném poledním klidu jsme neodolali teplotě slunečních paprsků a alespoň na chvilinku vyrazili k bazénu, jehož voda se během posledních velmi teplých nocí ohřála až na chladně příjemných 16 st. Po 5 min. ve vodě a 55 min. rozmrzání na přímých slunečních paprscích jsme si vzpomněli, že jsme ještě nevyzkoušeli velikost a hlavně objemnost těles, která jsme vytvořili z OSB desek už včera odpoledne. A tak jsme naše tělesa naplnili vodou a porovnávali, kolik litrů se kam vejde. V tomto klání ovšem nebylo možné jednoznačně určit vítěze, neboť oddíl č. 1 a 3 měl na chlup podobné nádoby. Rozhodli jsme proto, že po večerce zasedne odborná komise a rozhodne, který z oddílů má nádobu větší. Večerní nástup jsme tentokrát doslova "nacpali" ještě před večeři, neboť nás po jídle čekalo "křepčení na vězeňském dvoře" - diskotéka. Na nástupu jsme zhodnotili úlovky jednotlivých oddílů z dopoledního průzkumu podezřelého místa. Každý oddíl si přinesl kolem 20 ti důkazů! Toto vše jsme, přátelé, našli v lomu a o tomto všem jsme usoudili, že tam nemá co dělat. V igelitových pytlíkách se nám tak sešla spousta předmětů - lahví od piva počínaje a až třeba použitým toaletním papírem konče. (psáno samozřejmě s trochou nadsázky :-) ). Ale co je nejpodstatnější - z přečtení další části příběhu jsme se dozvěděli, že jsou pro nás důležité zejm. tři předměty - vozík, lékovka a nábojnice - a ty jsme, vážení rodiče a přátelé, měli všichni! Každý oddíl proto zaslouženě dostal ne po jednom bodu, ale rovnou po dvou, protože jak bylo zmíněno již na začátku, celá operace byla velmi náročná, a proto si zasloužila takové ohodnocení. A co následovalo po večeři? To už asi nemusíme ani psát, neboť jsme to již zmínili - velkolepá diskotéka! A tak jsme tančili, zpívali a mávali prskavkami až do 21:15. Nyní je 0:32 a pomalu už míříme do svých postýlek (vedoucí, děti už dávno spí :-) ).\nOddíl č. 1: 13\nOddíl č. 2: 12\nOddíl č. 3: 13\ndnes jsme poprosili některé z klientů, zda by nám nepomohli s psaním deníku dnešního dne. Konkrétně se jednalo o Aleše Vlasáka, Lukáše Adamíčka, Hanku Bobvošovou a Martinu Škaloudovou. A tady je jejich úžasný výsledek:\nRáno jsme se probudili do krásného slunečného dne a všichni byli připraveni ke každodenní rozcvičce, která byla stejně jako každý den v 8:00, kterou dnes vedla Blanka. Po ranní rozcvičce následovala snídaně, ke které bylz teplé párky s hořčicí,rohlíkem a čajem. Poté jako vždy následoval v 9:00 pravidelný každodenní nástup, kde jsme byli seznámeni s tím, co dnes budeme během celého dopoledne dělat. Všichni byli mile překvapeni s tématem dnešního dne, kterým se stalo vyslýchání s COLOMBEM. Poté všichni museli zapojit své mozkové závity při vědomostní soutěži, která se nesla ve spojitosti s COLOMBEM, pro načerpání důležitých informací. Pak jsme šli hledat po lese otázky, které jsme pak všichni v rámci svých oddílů dávali dohromady k jednotlivým postavám v našem DETEKTIVNÍM případu. Poté co všechny tři oddíly měly připravené otázky k jednotlivým postavám našeho detektivního případu, mohli začít následovat detektivní výslechy. Některé detektivnní výslechy byly vskutku velmi pestré a zajímavé. Po výsleších se všichni spořádaně a ohleduplně odebrali směrem nejdříve do umýváren a později do jídelny na oběd. K obědu byl vývar s kuřete a s těstovinou, a k hlavnímu jídlu játra s houskovým knedlíkem. Po dobrém obědu se někteří táborníci odebrali do svých pelíšků k polednímu klidu, který trval až do 14:30. Po poledním klidu měli všichni táborníci sraz společně u bazénu, u kterého celé táborové oddíly strávily zhruba cca 2:00hodiny. K svačině byl meloun, potom všichni společně byli nahnáni před budovu, kde se pokračovalo ve výsleších dalších podezhřelých v našem detektivním případu. Na tomto jsme pracovali až do večeře. K večeři byl Katův šleh s rýží. Po večeři byl tradiční večerní nástup, kde proběhlo zhodnocení dnešních bodovaných soutěží, a zhodnocení dnešního celodenního snažení. Posléze se všichni dozvěděli, že musíme udělat nástěnky ohledně našeho společného detektivnního případu. A pak už následovala příprava na večerku.\nOddíl č. 1: 16\nOddíl č. 2: 15\nOddíl č. 3: 15\nTo, jak započal dnešní den, snad ani psát nebudeme, protože je to pořád nudně stejné. Ráno všichni vstanou, už 5 min. před osmou stepují nedočkavě nastoupeni na rozcvičku, po které všichni společně běžíme na snídani. Přemýšleli jsme, jak tento stereotyp změnit, ale nenapadlo nás nic jiného, než že vynecháme ranní vstávání. A proto bude program následujícíh dní už jen strohý - pravidelně budou střídány spánek s odpočinkem. Ale dnes ještě naposledy popíšeme vše to, co jsme prožili při plnění připraveného programu. Za zmínku ze začátku dnešního dne stojí to, že z nebe padaly doslova provazy vody. Tato skutečnost nás doslova uvěznila v místní sokolovně, která pod tíhou (40-6)x2=68 nohou a 6x4=24 kol doslova praskala ve švech. Vlaďka nás uvedla do všeho, co na nás dnes mělo čekat. A že toho nebylo málo! Ale co to píšu - žádnou Vlaďku jsme tu dnes neměli, místo ní přijela Jessica Fletcherová. Poznat tuto postavu bylo pro některé otázkou doslova chvilky. A to ani o sobě nemusela prozrazovat tolik informací. Přátelé, již od včerejšího večera nám vrtala hlavou jedna věc - při ohledávání místa činu jsme získali nejen podezřelé předměty, které mohly míst spojitost se zmizením Karla Herce, ale zároveň jsme našli i lidské stopy. Z nich jsme si vytvořili sádrové odlitky. Již na první pohled je zřejmé, že tyto stopy musela udělat opravdu velká bota. Při včerejších výsleších se zahradník prořekl, že má nejraději okopávání ředkviček v holínkách. Byli jsme proto zvědaví, zda se náhodou boty se stejnou podrážkou nenajdou v táboře. Proto jsme zkontrolovali všechny boty, které se v sokolovně nacházely a porovnali je s odlitky. A co jsme zjistili? Jednu dobrou a jednu špatnou informaci. Tak nejprve snad tu špatnou - v celém táboře jsme nenalezli žádné boty, které by mohly vytvořit dané stopy. A nyní tu dobrou informaci... ale co bychom vám ji prozrazovali tak jednoduše. Nám totiž nestačí připravovat soutěže jen pro děti, a proto jsme připravili jeden kvíz i pro vás. Ta dobrá informace je totiž skrytá v následující větě: "Vysoký španělský elektrikář chtěl nyní stopit pytle, jejichž současný stav tepelně odpovídal jeho aktuální potřebě. Žena však řekla né." Tak co, už to víte? Ne? Dobře, prozradíme klíč k řešení. Z každého slova oněch dvou vět vezměte postupně prvních x písmen, kde x nabývá dle pořadí slov následujících hodnot 1, 1, 1, 1, 2, 3, 2, 1, 3, 1, 2, 0, 1, 0, 0, 0, 0, 0, 2. A komu by se nepodařilo tuto informaci rozlušit, nechť si počká na zítřek :-). A co jsme prováděli dále? Vlaďka Fletcherová si pro nás připravila parádní soutěž, která se původně měla jmenovat "Seber druhému oddílu co nejvíce bot". Takto by to bylo, pokud by probíhala v původně plánovaných venkovních prostorách. V prostředí naší tělocvičny, pardón - místní sokolovny, se však změnila na hru "Maso v Líchovech, aneb co nejvíc zmasakruj své okolí". Pointa hry spočívala v tom, že jeden oddíl bral boty druhému, který se mohl bránit jedině tím, že házel šesti kostkami. V okamžiku, kdy hodil 3x šestku, oznámil to nahlas a oddíl měl 3 vteřiny na to, aby stáhnul svého "zloděje". Pokud to nestihnul, mohl ho okrádaný oddíl lapit a naopak sebral botu on jemu. A tak jsme běhali, házeli, kradli a počítali provázení mohutným povzbuzováním všech. Výsledek co do počtu odcizených bot známe. Co do ztrát na zdraví stále vyčíslujeme. Zítra podáme podrobnější zprávu. Po obědě jsme se z různých ran a šrámů vylízávali až do 15. hod. V tento čas jsme teprve byli schopni zkonstatovat, že alespoň 50 % členů všech oddílů je schopna pokračovat v dalších soutěžích. A tak jsme se pustili do známé hry zvané Bingo! Přátelé, ta hra nás tak vtáhla, že jsme si na Jessice Frühbauerové vymohli 2. kolo. A poté? Poté jsme již s napětím vyhlíželi příjezd našeho nového kamaráda Herryho, který nám přijel zahrát loutkové divadlo! Ano! Rozumíte správně! Normálně jsme dnešní večer zažili něco, co jsme někteří znali jen z vyprávění - ale popořadě. Zatímco nám Bláňa zkracovala čekání na našeho nového kamaráda krásným hraním na kyteru s doprovodným zpěvem, Herry, náš nový "kamarád", spal v Praze na benzince. Ale, i tohle jsme mu po krásném představení prominuli. Ale opět předcházíme událostem. Zpět k večeři - k té nám náš milý šéfkuchař připravil bavorskou sekanou s bramborovou kaší a okurkou. Dobré to bylo. Po večeří následoval oblíbený nástup, kde jsme všem, mj., přečetli i vždy hodně očekávané a chtěné vzhazy od vás, našich rodičů a přátel. Po nástupu jsme si zahráli soutěž, kterou Vlaďka Jessica dobře pojmenovala po rozšířenějším názvu "AZ kvíz". A pak, pak už jsme se přesunuli do jídelny, kde jsme s napětím a vzrušením shlédli vystoupení už zase kamaráda Herryho. Musíme přiznat, že nás to velmi zaujalo a také jsme ho odměnili velkým potleskem. Přídavek sice nebyl, ale zato jsme z Herryho vydundali příslib, že nám zítra zahraje jinou, novou pohádku. Nyní už jsme všichni v postýlkách a užívají si sladké sny!\nOddíl č. 1: 25\nOddíl č. 2: 22\nOddíl č. 3: 25\ni dnes jsme svěřili práci s tvorbou deníku našim kamarádům. Děkujeme jim za jejich snahu:\nRáno jsme se probudili do mlhavého rána. V 8:00 byla rozcvička, kterou tentokrát vedl Karel Borovička. Po rozcvičce jsme šli na snídani, ke které byla sýrová pomazánka s pečivem a s čajem. Poté byl nástup, na kterém jsme se dozvěděli, že dnes budeme snímat otisky prstů. Od Honzy jsme dostali několik soutěžních otázek, každá detektivní kancelář měla 7 správných odpovědí. Pak všichni členové detektivních kanceláří odebrali otisky svých pravých palců u rukou, to nám vydrželo až do oběda, ke kterému byla gulášová polévka a Šišky s povidly. Po obědě začal polední klid, který trval do 14:30. Po poledním klidu šli všichni k bazénu.\n... a zde končí vyprávění našich kamarádů, neboť byli odvoláni k plnění dalších úkolů celotáborové hry. Po bazénu nás překvapil Karel, když přišel s tím, že mu přišly výsledky podrobné analýzy stop z laboratoře. Všem oddílům rozdal zvětšeniny otisků, které byly sejmuty z krabičky od léků najité u lomu. A tak jsme se dali do porovnávání, zda se náhodou některý ztěchto otisků neshoduje s otisky někoho z nás. Tato činnost nám vydržela až do večeře. během porovnávání otisků se nám stala jedna zajímavá a asi ne příliš povzbuzující věc - ani jeden z otisků nepatřil nikomu z našeho tábora, ani hlavním podezřelým! Jak to? Nestala se někde chyba? Abychom si byli na sto procent jisti, odeslali jsme získané otisky znovu do laboratoře k podrobné analýze. Výsledky očekáváme již zátra ráno. Co když ale laboratoř skutečně potvrdí, že otisk nepatří ani jednomu z nás? Co bychom dělali potom? Nemyslete si, že jsme vše pořádně na večerním nástupu nepromysleli. V tom případě by totiž byla naše strategie naprosto lichá. I když - zas tak hrozné by to nebylo. Potvrdilo by se totiž to, že otisky patří samotnému Karlu Hercovi. No - uvidíme zítra. Každopádně by bylo dobré udělat ještě jednu zkoušku - a to s podezřelým předmětem č. 3, který jsme našli u lomu - nábojnicemi. Zítřejší den se proto ponese ve znamení balistiky. A co se dělo po večeři? Tak o tom vám, vážení rodiče a přátelé, napíšeme až dnes večer. Teď je 3:23 a po velmi náročném výletu se právě ukládáme do postýlek. Kdyby byla některá z výše uvedených vět zkomolená, omlouvám se. Několik desítek minut totiž už "reju čumákem do klávsesnice" - jak se říká. Dobrou!\nRozluštění včerejšího dne: Všechny stopy jsou stejné.\nOddíl č. 1: 31\nOddíl č. 2: 28\nOddíl č. 3: 31\ndříve, než opět pustíme ke slovu naše kamarády, musíme ještě splnit rest z minulého dne a popsat náš večerní výlet na hvězdárnu. Během podvečera jsme snad milionkrát řešili dilema jet/nejet. Problém byl v tom, že se od západu i východu nasouvala nad Sedlčansko nízká, střední i vysoká oblačnost snad všeho možného druhu. Ohromná flexibilita pana řidiče společně s velkou ochotou pana hvězdáře nám nakonec umožnila, abychom si přivolali autobus takřka na zavolání a zprovoznění věškerých dalekohledných zařízení taktéž. Suma sumárum - nakonec jsme se s klukama dohodli, že do toho přeci jen půjdeme. Píšu s klukama, protože schodiště na hvězdárně je v kompetenci zejm. nás. I když nakonec se dosti zapotily i holky. A tak jsme do toho šli. Znovu po roce. Nemá asi smysl psát, jak to vše probíhalo. Důležitý je výsledek - všichni byli naprosto spokojení, dokonce se nám podařilo i mezi mraky zaměřit měsíc. Mezi tím jsme viděli i např. přechod Venuše přes Slunce, Saturn vycházející za Měsícem a další skvělé záběry, mezi něž patřily např. záběry z Hublova teleskovu na vzdálené galaxie našeho vesmíru. Díky úžasné spolupráci s panem řidičem a našimi svaly jsme celou cestu absolvovali na 1*. Mrkněte na fotky.\nA co dnešní den? Zde je v podání našich kamarádů:\nDnešní den začal tím, že díky tomu, že jsme přijeli vlastně až dnes, tak snídaně byla posunuta až na 9:00 a rozcvička nebyla. K snídani byla obložená mísa s pečivem a s čajem. V 9:45 byl nástup, kde jsme byli informováni o dnešním programu, přijeli páni policisté ze Sedlčan informovat nás o tom, že otisky, které jsme získali, nepatřili nikomu z tábora, a že náboje, které jsme našli na místě činu, byly s plynové pistole, která by člověka nezranila, pak další náboje byly s pušky, ale byly vystřileny před 10 lety a poslední náboje byly vystřileny z revolveru a také byly staršího data. Ondra nás pak seznamil s programem, opět jsme hádali policejní postavu, tentokrát to byl Cornel Walker, kdy jsme měli v lese nasbírat náboje. Pak jsme měli oběd, ke kterému byla Čočková polévka a kuřecí stehno, s bramborem a zeleninovou oblohou. Poté jsme měly polední do 14:30 polední klid. Po poledním klidu se většina z nás přemístila k bazénu a bylo plavání. Pak se celé tři oddíly přesunuly před barák a byl hod na bandytu. Tuto hru jsme hráli až do 18:05, potom byl zkrácený nástup a divadelní představení, toto trvalo do doby, než jsme se přesunuli k ohništi, kde jsme si opekli buřty a přitom jsme zpívali. Po skončení opečení buřtů a zpívání jsme to všichni společně sklidili, a odebrali se do budovy připravit se na spánek.\nOddíl č. 1: 33\nOddíl č. 2: 30\nOddíl č. 3: 35\nDnešní den se nesl ve znamení velikananánského výletu! Rozcvičku jsme proto vynechali, abychom se byli schopni na výlet dostatečně připravit. Autobus pro nás přijel přesně v 9:OO. Sympatický mladý řidič okamžitě nadchnul většinu z ženské populace na našem táboře. Tím bylo zaděláno na velmi úspěšný výlet. Dokonce jsme hravě překonali i 45 st. teplo, které nás po cestě autobusem provázelo. Naše cesta vedla do Berouna. Za medvědy! Vojtou, Kubou a Matějem! To jsou přece ti, které známe z večerníčku! Už sice trošku povyrostli, ale to nám absolutně nevadilo. Vždyť i jim je už 11 let a tak musí být velcí. Kuba nám předvedl vodní hrátky s kusem klády, Vojta vylezl a zase slezl z veliké dřevěné pyramidy a Matěj za námi dokonce přišel až k pletivu, sedl si začal se předvádět. Moc se nám s nimi líbilo. V klidu jsme se s medvědy i naobědvali. My řízek, oni piškoty. Po jídle jsme se přemístili na další krásné místo, a to do Milína, odkud jsme vyrazili na krásný pěší výlet údolím Berounky, který jsme zakončili stylově v hotelové restauraci u zmrzlinového poháru. Po patřičném osvěžení jsme opět naskočili do autobusu a hurá zpět do tábora na zapečené těstoviny. Po večeři jsme ještě sfoukli rychlý nástup a poté ještě rychlejší desetiminutový bazén, abychom smyli únavu a vedro dnešního dne. Poté jsme se usadili v místní tělocvičně a podívali jsme se na fotky, pořízené během letošního tábora. A poté - hurá do postýlek!\nTak nevím, jestli se máme zase opakovat, jak se dnešní ráno odehrávalo, ale naštěstí se ranní události krapet lišily. Jelikož předešlé dny byly díky večernímu výletu na hvězdárnu a celodennímu výletu do Berouna ochuzeny o rozcvičku, proto jsme si ji včera na večerním nástupu jednomyslně odhlasovali, i s vědomím, že bude neděle a ta, jak jistě víte, tak ta bývá odproštěna od tohoto nepříjemného ranního pohybového cvičení. Když jsme se, pod vedením Lucky, dostatečně protáhli naše polámaná a rozespalá těla, přemístili jsme se, ale v pomalejším tempu, do jídelny. Snídaně se nesla ve znamení cukru, jako je sladké kakao, sladký makovec, sladký jam a pak jsme si ještě mohli dát med. No prostě, co je moc, to je moc. Jak jsme již zmínili, tak dnešní den je pod taktovkou Lucky. První dopolední úkol bylo hádat úchvatnou vyšetřovatelku FBI ze seriálu Akta-X a to Dana Scally, což se povedlo druhému oddílu. Posléze nastalo běhací šílenství za oddílovými body a to se jmenovalo „ET volá domů“. Úkol byl jednoduchý, sbírat papírové ústřižky poztrácené ufonem po blízkém okolí, na kterých byla písmena z abecedy a znak sluníčka, zvonečku a telefonu, jenž určoval oddílovou příslušnost. Papírky byly docela prťavé, asi 2×2 cm veliké a nebyla to žádná hračka najít od každého písmenka 3 kusy. Po 32 minutách a 22 sekundách hlásí vítězným pokřikem Klárka, ze třetího oddílu - ET volá domů. Ještě se zvednutým srdečním tepem a o pár gramů tuku lehčí jsme se přesunuli na další vystoupení našeho loutkového mága Jirky, který si pro nás připravil další pohádku dřevěných postaviček na provázku, z jeho širokého repertoáru. Herryho jsme přemluvili ještě ke druhému vystoupení dřevěných postaviček, které bylo přerušeno krátkým deštíkem, čímž jsme málem propásli játrovou polévku a výbornou svíčkovou s knedlíkem. Odpolední odpočinek jsme nahradili divočinou v bazénu a část neplavců promýšlela taktiku odpoledního úkolu – Stonehenge - stavění karimatek. Bodovaná byla rychlost, stabilita a výška. Nejlépe se se zadanou úlohou popral první oddíl, následován druhým a na chvostu zůstal třetí. Myšlení nás natolik vysílilo, že jsme byli celí šťastni, že se přiblížil přírodní kuřecí plátek se zeleninovou oblohou. Na večerním nástupu jsme si zopakovali celodenní aktivity a jejich bodové ohodnocení a hlavně, že jsme vlastně vůbec nepokročili v detektivní činnosti vedoucí k vypátrání vraha pana Herce, pravděpodobně zabitého u lomu. V našem spletitém příběhu se však přeci jenom vyskytla jedna změna týkající se hereckých postav, poněvadž Otylka ala Lucka nás musela opustit a tak byla nahrazena novou zdravotnicí Lenkou. Chvilku času nám zabrala příprava zvukové a dokonce i světelné aparatury, kterou Karel ve volných chvílích po večerech na poslední chvíli vyrobil, pro diskotéky. Hudba hrála, parket, tedy asfalt, byl pln křepčících tanečnic a tanečníků a všichni se snažili ze všech vytvořit nejlepší taneční kreaci. Teď už je klid. Vyčištěné zoubky, vše umyto, prostě všechno vyvoňánkované už chrní ve svých postýlkách.\nOddíl č. 1: 39\nOddíl č. 2: 37\nOddíl č. 3: 40\nDnes jsme se ocitli o pár desítek let zpátky, neboť naši dnešní hlavní postavu, Hercula Poirota, vytvořila známá spisovatelka Agatha Christie již skoro před sto lety. Ale popořadě. Rozcvička se dnes nesla ve znamení Lídy, která měla tento den na starosti. Po snídani jsme se ve formě kvízu dozvěděli všechny důležité informace o naší dnešní postavě. A že jich bylo! A co dále? Od Lídy jsme dostali jeden veliký úkol - vyrobit si vězeňské mondůry. A tak jsme lepili, stříkali, malovali a stříhali až do oběda! Po obědě a poledním klidu byl rychlý nástup do bazénu, kde jsme vydrželi skoro až do večeře. Ale z vody přímo do jídelny to moc dobře nejde, a tak jsme se šli před večeří ještě projít. A ještě, že jsme to tak udělali! Po cestě jsme totiž našli holiny! A ne ledajaké, po návratu z procházky a porovnání s našimi odlitky z lomu jsme museli konstatovat naprostou shodu! Co s tím? Jediné, co jsme mohli v tuto chvíli udělat, bylo znovu si pozvat všechny podezřelé a vyzpovídat je, zda dotyčné holinky neznají. A znali! Patří prý zahradníkovi! Jenže - toho se nám k výslechu vůbec nepodařilo sehnat! Důkazů se zdá, že máme více, než dost. Ale... žádný z těch důkazů zahradníka přímo neusvědčuje! Jenže táborníci, jako by to neviděli. Pro většinu z nás je zahradník pachatel a je třeba ho zavřít. Proto bylo dobré, že jsme ještě před spánkem absolvovali noční hru, ve které jsme se podívali tak trochu do budoucnosti. V ní jsme potkali šíleného soudce, který rozhoduje jen na základě domněnek. Nepotřebuje další důkazy, nebojí se poslat člověka do vězení, aniž by se pořádně seznámil s případem. Aby nám dokázal, že to myslí vážně, zavedl nás ke stromu, kde visela jedna z jeho obětí - oběšenec. Prý ukradl v krámě 3 bonbóny. V další části cesty jsme potkali zahradníka po 30 letech žaláře. Byl velmi zesláblý a vyčerpaný. Jen stěží nám předal vzkaz, že je nevinný, že byl odsouzen nespravedlivě. Noční hra byla zakončena stylově - příchodem zpět do tábora, kde před cca 10 min. vypadl elektrický proud. A tak jsme absolvovali noční hru č. II v podobě hledání našich postýlek.\nOddíl č. 1: 48\nOddíl č. 2: 44\nOddíl č. 3: 45\nV pořádí jedenáctý den letošního tábora jsme strávili s další známou kriminalistickou postavou, tentokrát z českého prostředí - Jiřím Kájínkem v podání Míši. Po nezbytném úvodu jsme se pustili do soutěžení. A ne ledajakého. Dopoledne nás čekal vodní pětiboj. A tak jsme pili vodu na čes, přenášeli vodu, přečerpávali ji a vůbec s ní dělali další zajímavé věci. Po obědě nás čekal již tolik oblíbený bazén a poté si pro nás Míša připravila další soutěže, kde jsme mohli získat tolik potřebné body. Např. jsme hledali kuličky ve směsi těstovin, jehličí a gumových medvídků, dále jsme na svém vlastním čele zkoušeli, zda je vajíčko uvařené na tvrdo či sirové, apod. Odpoledne nám uteklo jako voda. A večer? Večer jsme šli házet podkovami na tyč a poté jsme volili Miss a Missáka letošního tábora. Teď už ale spíme v očekávání dzítřejšího výletu.\nOddíl č. 1: 56\nOddíl č. 2: 50\nOddíl č. 3: 52\nI dnešní den začal velkolepou rozcvičkou tak, jak většina předchozích. Rozcvičku měla na starosti Káťa, která za námi včera na otočku dorazila. Konečně jsme si mohli zatancovat „Banány na stromech“ či jak se to jmenuje. Úžasná „pohybová“ píseň, jejíž text jsme ale nikdo na tomto táboře nedokázali dát dohromady. Tedy až do příjezdu Káti. A co se stalo po rozcvičce? Běželi jsme na rybičkovou pomazánku s rajčaty. Poté, co jsme se takto hezky nakrmili, dorazil pan řidič Čapek s novým autobusem, což jsme všichni v očekávání funkční klimatizace přivítali velkým potleskem. Cesta na zámek Ječniště nám zabrala cca 1,5 hod. Ale to, co nás v cíli čekalo, přečkalo všechna naše očekávání a této doby strávené v autobuse, jistě nikdo nelituje. Nádherný jednopatrový zámek s úžasným nádvořím s kašnou a ornamenty z živých plotů. A přitom vše naprosto perfektně udržované a hlavně – skoro bez turistů. Ideální pro nás. V kombinaci s velmi ochotným personálem a skvělým počasím – ideální strávení dnešního dne. Po krátké prohlídce zámku jsme se přesunuli do místní zahrady, kde nás svoji přítomností překvapili různá zvířátka. Některá z nich se nás dokonce snažila okusovat (osel). Poté, co jsme snědli naše táborové zásoby a spočinuli ve stínu zdejšího stromu, rozběhli jsme se ještě na chvilku na zámecké nádvoří spravit celkovou fotku. Odtud vedly naše kroky rovnou do zámecké kavárny na úžasnou porci zmrzliny se šlehačkou. Posilněni touto pochutinou jsme se přesunuli rovnou do autobusu a zpět do tábora, kde nás čekala dobrá večeře s večerním koupáním. Po západu slunce jsme se převlékli do suchého a sešli se u bazénu na koncertě dua Bláňa&Jirka. A tak jsme se doslova prozpívali až do půl desáté. Prostě – velmi pěkně strávený den! Díky všem za něj!\nOddíl č. 1: 59\nOddíl č. 2: 53\nOddíl č. 3: 55\nJak se pomalu chýlí náš tábor ke konci, ubývají postupně síly a to se nutně musí odrazit i na obsáhlosti našeho deníku. Proto, prosíme, omluvte naší stručnost. Ráno začalo obvyklou rozcvičkou v 8 hod. Poté jsme snědli karlovarský rohlík a vyrazili na ranní nástup. Tam jsme se dozvěděli, že se běhemm dopoledne nejprve vyfotíme ve vězeňských mondůrech, které jsme si vyrobili v pondělí dopoledne. Poté jsme se šli projít do lesa, kde jsme sbírali a plnili různé úkoly. Po buchtičkách se šodó nám sluníčko seslalo celých 34 st. C, tak jsme se nastěhovali do zdejšího bazénu. Tam jsme s krátkými pauzami strávili čas až do večeře. Po ní následovala oblíbená soutěž ve zpívání (karaoke), ve které nečekaně vystoupili i někteří z vedoucích. Soutěž se nečekaně protáhla až do půl desáté, kdy jsme se odebrali do sprch a do postýlek.\nOddíl č. 1: 61\nOddíl č. 2: 56\nOddíl č. 3: 57\nA máme tu poslední den našeho letošního tábora. Vlastně už je skoro po letošním dni, neboť v době, kdy tento deník píšeme, je již 23:57. Ale začněme hned z rána. Kromě obvyklé rozcvičky, která standartně proběhla v 8:OO (dnes pod vedením Jirky), jsme opět hádali jednu detektivní postavu, která nás doprovázela skrz celý dnešní den. Poté jsme se věnovali přípravě soudní síně. A tak jsme vyráběli paruku pro soudce, kladívko, obraz prezidenta či českou státní vlajku. Vzhledem k tomu, že jsme včera večer rozlosovali funkce soudce (Hanka Bobvošová), obhájce (Lukáš Adamíčko) a obžaloby (Jana Roučková), věděli jsme dnes, koho se zmíněné funkce týkají a kdo se má na co připravit. A tak jsme celé dopoledne strávili pořádnou přípravou na soudní přelíčení. Po obědě nás vypeklo počasí, které se navzory předpovědi umoudřilo a vysvitlo sluníčko až na příjemných 27 st. C. V tomto nešlo podnikat nic jiného, než výlet do bazénu. Ten jsme skončili v 16:30. Nekoupající se členové tábora zatím připravili soudní síň v místní jídelně. A v 16:45 konečně začalo dlouho očekávané soudní stání příjezdem hlavní soudkyně do soudní síně. Soudkyně následně přizvala obžalovaného Edu Zahradníka a po jeho příchodu zahájila soudní jednání. Následně požádala svého asistenta (Jirku), aby shrnul všechny důležité poznatky o případu. Poté byla vyzvána obžaloba a obhajoba. Následně se strhla doslova slovní přestřelka mezi obhajobou, obžalobou a soudkyní. Soudkyně byla dokonce několikrát napadena pro zaujatost v případu, neboť se zdálo, že velmi podporuje odsouzení zahradníka. Tato námitka ovšem byla vždy soudkyní okamžitě smetena ze stolu. Po bujaré diskusi nakonec hlavní soudkyně ukončila rozpravu a vyzvala obhajobu i obžalobu k závěrečným řečem. Po jejich pronesení se ujal slova soudní asistent a vyzval porotu (všechny přítomné) o promyšlení všech argumentů a vyjádření svého názoru. V následném hlasování bylo 13 hlasů pro odsouzení zahradníka a 11 proti. Verdikt poroty byl proto jasný. Zahradníka odsoudit! I soudkyně se dle očekávání přiklonila k názoru poroty a zahradníka odsoudila! To ovšem zahradníka vyburcovalo k tomu, aby, jak se říká, kápnul božskou. Najednou z něj vypadlo, že bylo vše úplně jinak. A teď to začalo. Zahradník se přiznal, že pan Karel Herec celou svoji vraždu vlastně zinscenoval. Bylo to prý proto, že se nechtěl dělit se svoji manželkou o výhru, kterou nechtěl nikomu přiznat. Doufal, že dědické řízení proběhne velmi rychle a na výhru se nepřijde. Soudkyně tomu ale moc nevěřila a mezi námi - nevěřila tomu ani porota. Žádali důkazy. V tom se ujal slova soudní asistent s tím, že všechny důkazy byly již důkladně ohledány. Jediné snad, co se dá v tuto chvíli ještě projít, je fotodokumentace. A tak jsme se dali do prohlížení fotek. Nemělo smyslu prohlížet detailní fotky jednotlivých nalezených předmětů. Proto jsme se soustředili na celkové fotografie místa nálezu. Prohlíželi jsme doslova pixel po pixelu, kousek po kousku. A najednou jsme v pozadí jedné z fotografií zahlédli muže. Po zvětšení se potvrdilo, že je to skutečně mužská hlava schovaná za jeřabinový keř. V tom manželka pana Herce, která byla též přítomna soudnímu přelíčení, vykřikla, že tohle je přeci její manžel! Chtěl se ujistit, že se vyšetřování případu nese správným směrem. A tím se, milí rodiče a přátelé, potvrdila zahradníkova výpověď. Pokud by byl pan Karel Herec zavražděn, nebude přece vidět na fotce, která byla pořízena na místě jeho údajné vraždy. Další události už nabraly rychlého průběhu. Soudkyně zahradníka okamžitě zprostila obžaloby a my mohli slavit! Nejen to, že se vlastně žádná vražda nestala, ale i to, že je náš kamarád Zahradník nevinen. Po večeři následoval letošní poslední nástup. Na něm jsme rozdělili diplomy, ceny a zamáčkli slzu nad končícím čtrnáctidenním dobrodružstvím. Po nástupu jsme si ještě krásně zazpívali u bazénu (do 22:00) a rozelši se do svých postýlek. Děkujeme všem za čtení tohoto deníku a těšíme se na další akci!\nOddíl č. 1: 62\nOddíl č. 2: 58\nOddíl č. 3: 58


Canpol babies Slámka k hrníčku (56/510) - Canpol babies - Příslušenství k hrnečkům - Malvík.sk - kočárky pro malé i větší\nCanpol babies Slámka k hrníčku (56/510)\nNáhradní slámka k hrníčku 56/510. Může být použita i k hrníčkům 56/109, 56/111 a 56/512. V balení 1ks.Návod k použití:Udržujte v čistotě. Před prvním a každým dalším použitím umyjte v teplé vodě.Upozornění! Důležité pro zdraví a bezpečnost vašeho dítěte! Před každým použitím zkontrolujte kvalitu výrobku. Při prvních známkách opotřebení nebo poškození již výrobek dále nepoužívejte – vyměňte ho za nový. Používejte pouze pod přímým dohledem dospělé osoby. Dlouhodobé a prodloužené sání tekutin může způsobit vady zubní skloviny dítěte. Vždy zkontrolujte teplotu podávaného pokrmu. Z hygienických důvodů doporučujeme vyměnit slámku maximálně po 3 měsících. Nikdy nenechávejte dítě v průběhu jídla a pití bez dozoru dospělé osoby. Slámka není určena dětem mladším 6-ti měsíců. Upozornění! Výrobek není hračka. Uchovávejte mimo dosah dítěte.Slámky odpovídají požadavkům:Nařízení Evropského parlamentu a rady 1935/2004/EC – obecné požadavky na materiály a předměty určené pro styk s potravinami,EN 14350 - 1 Výrobky pro péči o dítě - Vybavení pro pití - Část 1: Všeobecné a mechanické požadavky a zkoušky,EN 14350 – 2 Výrobky pro péči o dítě - Vybavení pro pití - Část 2: Chemické požadavky a zkoušky.


Produkty poppers – Longus CZ\nKomentáře nejsou povolené u textu s názvem Produkty poppers\nCo o nich vlastně víme? Jedná se o čističe, průmyslové a vysoce nebezpečné. Jsou také hořlavé, těkavé a návykové, pokud je budete používat dlouhodoběji. Některým lidem však stojí za to, aby tyto produkty vyzkoušeli.\nØ Jejich levná cena je opravdu výhodou, takže si je může objednat opravdu každý.\nØ Vždy však musíte mít nad 18 let svého věku, protože se zavazujete touto koupí, že jste zletilí a přebíráte za sebe veškerou odpovědnost!\nØ Účinkují ihned! Během pár vteřin se dostaví účinky!\nØ Hodí se pro jakéhokoliv člověka, ať se jedná o muže či ženu.\nØ Uvolní se vám hladké svalstvo vašich intimních partií a také zadečku. Prokrví se vám oblasti rozkoše a také těchto partií.\nØ Hodí se pro homosexuální páry, které díky nim mají jednodušší cestu.\nØ Užijete si skvěle každý okamžik.\nØ Můžete jej použít i za jiným účelem než k sexu. Hodí se pro jakoukoliv zábavu, párty, večírek.\n150 druhů skladem! Odesíláme do druhého dne!\nKaždý z těchto typů může být trochu rozdílný, některé jsou pronikavější, jiné silnější nebo naopak se mohou jevit po dlouhodobějších zkušenostech jako slabší. Existují typy, které jsou různé kvality a také odlišných stylů. Podívat se také můžete na komentáře k jednotlivým výrobkům, ty vám toho jistě prozradí ještě mnohem více.\nPřejete si najít toho správného dodavatele v této oblasti?\nProdej našich poppers se nevztahuje jenom na konečné zákazníky. Ti mohou být samozřejmě s našimi službami také spokojení, protože si u nás mohou objednávat zboží po jednotlivých kusech a vyzkoušet tak mnoho z našich druhů, těch je až 150! Ovšem pokud si přejete prodávat toto zboží i ve vašem obchodě, tak se nám můžete ozvat a my s vámi dojednáme podmínky velkoobchodu. Budete tak mít dobré nákupní podmínky u nás a všechny druhy z těchto produktů k dispozici. Máme i další velice zajímavé a lákavé zboží, takže si jistě vyberete i z naší další široké nabídky našich produktů. Co třeba erotické hračky? Ty se snad nikdy neomrzí!\nZodpovědnost je důležitá


Většina úrazových pojistek je dnes řešena tak, že po doléčení se v první řadě provádí likvidace pojistné události podle délky léčení.\nTo si dokážeš spočítat sama. V pojistné smlouvě je uvedeno, od kterého dne se na Tebe pojištění vztahuje (od 15. nebo 29. dne). To znamená, že léčení musí trvat déle, než máš ve smlouvě uvedeno. Potom záleží na tom na kolikanásobek částky odškodného máš pojištění uzavřeno. Většinou to bývá 200,- Kč, ale může to být i 100,- Kč nebo částka vyšší. Vždy jde o stokoruny.\nMáš-li pojištění od 15. dne, tak se spočítají dny léčby a pronásobí se částkou pojistného. Je to trošku složitější, protože v první řadě musíš odečíst ten počet dnů, od kterých teprve se Ti pojistné vyplácí (15, 29).\nKromě tohoto odškodnění úrazu ještě existují tzv. trvalé následky. Ty musí posoudit lékař pracující pro konkrétní pojišťovnu. Vyplní na základě zjištění, jaké omezení Ti vyléčený úraz zanechal, formulář a pojišťovna vypočte podle tabulky finanční náhradu za tyto trvalé následky. U výronu kotníku jsou trvalé následky dost nepravděpodobné.\nTyhle úrazy ohodnocuje doktor body. Za každý bod dostaneš 120,- kč. podvrtnutí neboli výron na kotníku je ohodnocen 10 body tzn. 1200,- kč\nKolik peněz je na úrazovém pojištění za jeden bod (průměrně)? (2 odpovědi)


Radosti časů „motivované nezvědavosti“ - EchoPrime.cz\nPřed plus minus rokem jsem tady referoval o „velké kauze“, jíž žily sociální sítě za oceánem a ve značné míře i tamní média. Vyšlo o ní hodně textů (v New York Times dvanáct během jednoho týdne), mluvilo se o ní v televizi. Šlo o případ Amy Cooperové a jejího jmenovce Christiana Coopera. Příklad střetu reprezentantů dvou skupin – na jedné straně, řekněme, obsesivní pejskaři, na druhé lidé, kteří rádi kontrolují, jestli mají obsesivní pejskaři svoje miláčky na vodítku tam, kde je to uloženo. Musím říct, že v tomhle sporu jsem přísně neutrální a k žádné z jeho stran nechovám výrazné sympatie. Christian Cooper chodí pozorovat ptáky do části Central Parku, kde psi musejí být na vodítku. Amy Cooperová tam svého psa pustila na volno, dostali se do sporu, Amy Cooperová v jeho závěru volala na Christiana Coopera policii, několikrát opakovala, ať strážníci přijedou, protože ji tam ohrožuje afroamerický muž.\nCooper ji přitom natočil na video. Rychle se rozletělo světem, taky proto, že se dostalo do oběhu souběžně se záznamem zavraždění George Floyda. Pobouření uživatelé v Cooperovi viděli donebevolající případ tzv. Karen, tedy bílé ženy, která zneužívá svých pofiderních výhod ve sporu s černým mužem, fakticky ho ohrožuje na životě, protože policie ho taky mohla zabít, podobně jako byli kdysi lynčováni černí mladíci kvůli falešným obviněním ze strany bílých dam.\nTěch patnáct minut neblahé internetové slávy měl pro Cooperovou dost neblahé následky. Přišla o psa (útulek si ho vzal zpátky, video podle něj dokázalo, že je nevyhovující paničkou), vyhodili ji z práce, musela se přestěhovat. Ke cti Christiana Coopera budiž přičteno, že dal veřejně najevo, že takovéhle důsledky považuje za přehnané a nepomáhající ničemu. Po roce se k tomu případu vrátil (černošský) publicista a podcaster Kmele Foster, svoje zjištění zveřejnil na stránkách známé novinářky a někdejší redaktorky The New York Times Bari Weissové. Už dřív se vědělo, že videu chyběl kontext – Cooper řekl Cooperové, že udělá něco, co se jí vůbec nebude líbit, a pak jejímu psu nabídl jakousi dobrůtku. Ve vyhrocené situaci mohlo Amy napadnout, že chce psa otrávit. Foster kromě toho zjistil, že vyznění telefonátu Cooperové na policii (opakované tvrzení, že je ohrožována) bylo ovlivněné tím, že měla špatný signál a musela všechno víckrát opakovat, což dokládá i nahrávka jejího hovoru. Novinář také našel další lidi, kteří se s Cooperem v Central Parku dostali do podobného sporu, jeden z nich, také černý Američan, tvrdil, že pozorovatel ptáků vystupoval velmi konfrontačně a v osobě křehčí konstituce to mohlo vyvolat pocit bezprostředního ohrožení. Po roce tohle všechno už bude ale sotva někoho zajímat, nejméně ze všeho ty, kdo v době pro uveřejnění videa volali po krvi. Nezájem médií dovědět se víc o kauzách, o nichž referují, a především se držet v mezích předem daného ideologického rámce Foster označuje slovy „motivovaná nezvědavost“. Závidím mu ten termín, přijde mi totiž, že vyjadřuje velice přesnou diagnózu toho, co se děje nejenom s médii, ale možná i s většinou jednotlivců, kteří na sociálních sítích přehrávají angažovaný zájem o běh světa a třeba i snahu ten svět nějak ovlivnit, postrčit ho tím nebo oním směrem.\nA je to, bohužel, diagnóza, již je možné vztáhnout na zástupce všech stran „kulturní války“ a jinak definovaného společenského rozdělení. Píšu „bohužel“, protože v těch sporech taky někde stojím, o něco se zasazuji a byl bych radši, kdyby ta „moje“ strana byla trochu lepší, kdybych si sám vedl líp. Jenomže není. A nevedu. Kdo se moc ptá, moc se doví – a mohl by se dovědět třeba i něco, co by komplikovalo uchopení nějakého příběhu nebo předmětu nějakého sporu tak, aby to vyhovovalo „narativu“. Nebuď zvědavej, budeš brzo starej, říká jiné přísloví, je lepší mít všechny ty moudrosti na paměti. Protože když nebudeme zvědaví a budeme místo toho „motivovaně nezvědaví“, třeba fakt nezestárneme. Přinejmenším si uchováme rezolutnost soudů a zjednodušené chápání dětí. Ty jsou ale na rozdíl od nás roztomilé.


Rekreační pronájmy a domovy v lokalitě Turku - Finsko | Airbnb\nRekreační pronájmy v Turku\nNejlépe hodnocené rekreační pronájmy ve městě Turku\nKrásný 1 + kk v centru města TurkuStylové, útulné studio ideální pro pracovní cesty nebo okružní, jak jsme se nachází v centru Turku. Všechno je v docházkové vzdálenosti. Byt je vysoce kvalitní a zdobené kvalitním nábytkem. Spí dvě a poskytuje komfort plně vybavenou kuchyň, nové spotřebiče, bezplatné wifi, povlečení a ručníky. *Důležitá poznámka-místnost může být hlučné, protože na silnici venku. Nevhodné pro osoby citlivé na hluk *\nCelá nemovitost: byt v soukromém vlastnictví · 4 hosté · 4 lůžka · 1 koupelna\nSnadný život ve městě v půvabné atmosféřeVelmi pohodlný a útulný byt téměř všechno. Pouze 5-10 minut chůze od vlakového nádraží, autobusového nádraží a centra města se všemi restauracemi, kaváren a břehu řeky. Naprosto okouzlující a klidné sousedství se starými budovami a krásným parkem. Byt sám o sobě má novou, zrekonstruovanou kuchyň, ale stále atmosféru 100 let staré budovy, a to je v nejvyšším patře. Byt je dobře vybaven všemi potřebnými předměty pro 1-4 osoby.\nKrásný a pohodlný starý dřevěný důmPřátelský 112 let starý dřevěný městský dům laskavě přijímá své hosty. Port Arthur je krásná čtvrť tradičních dřevěných domů a je velmi klidné a klidné místo. Pohodlně ubytovat čtyři osoby(max 5). Postele jsou pohodlné, kuchyň je dobře vybavena a koupelna je čistá. Dům nabízí ručníky, povlečení, kávu a čaj.\nOblíbené vybavení v rekreačních pronájmech ve městě Turku\nDalší skvělé rekreační pronájmy v destinaci Turku\nÚhledný byt s dobrou polohou / spojením\nModerni kolmio näköalalla\nDřevěný dům studio 1 km od vlakového nádraží Turku\nJedinečný nový domov v centru města, 4 hosté!\nStudio 1 km od nábřeží/ 2 km od náměstí\nKRÁSNÝ 2POKOJOVÝ BYT V TURKU\nZůstaňte inteligentní! zařízené apartmány #6\n⭐Nejlepší lokalita, vhodné pro rodiny, bezplatné parkování⭐\nVintage-styl studio, ideální poloha v centru\nSvětelná velká sauna v Kakole


Plzeňská mládež úřadovala, Lvi na západě Čech padli 3:5 | Salonky\nÚplně jiný zápas než před deseti dny. Hradečtí hokejisté prohráli na ledě LOGSPEED CZ Arény a elitní čtyřka se jim zase o něco vzdálila. Duel rozhodla zejména druhá perioda, ve které zaúřadovala trojice plzeňských mladíků Filip Přikryl, Jakub Pour a Martin Lang, přičemž poslední jmenovaný vstřelil branku v čase 39:59. A jelikož v závěrečné třetině udeřili obě mužstva pouze jednou, tak se na západě Čech zrodil výsledek 5:3.\nPo deseti dnech se hokejisté Mountfieldu HK utkali na západě Čech s Plzní. V brance se tentokráte představil explzeňský Marek Mazanec. Chyběl naopak Kelly Klíma, který kvůli zranění v dolní části těla nedokončil utkání s Mladou Boleslaví, jeho místo v sestavě zaujal Aleš Jergl. Ve čtvrté formaci pak poprvé v této sezóně a poprvé od února 2020 naskočil Adam Kubík, jenž doposud hájil barvy prvoligového Kladna.\nDobrý vstup domácích, závěr třetiny naopak patřil Hradci\nAktivněji do odvety po týdnu a třech dnech vstoupili domácí, kteří si byli velmi dobře vědomi, že zejména první třetina jim prohrála předchozí duel s Hradcem Králové. První velkou šanci utkání měl Martin Lang. Forvard a věkem stále ještě junior s pravým držením hole se totiž ve střeleckém slotu ocitnul nekrytý, pohotově vypálil na Mazance, avšak hradecký muž s maskou kotouč vyrazil výstrojí. Také Mountfield se ale pomalu osměloval.\nNejprve se po dobré práci Radka Smoleňáka hnal k brance po levé straně Jakub Lev, plzeňský odchovanec však minul. A to mělo borce zpod Bílé věže mrzet, švedský bek Viktor Lang totiž krásným pasem do úniku vysunul Petra Kodýtka a nejmenší hráč v celé extralize prostřelil Mazance a poslal domácí do vedení – 1:0. A to nemuselo být vše, domácí totiž hrozili prakticky v každém střídání a brankář Mazanec se musel v brance ale sakra snažit, aby udržel manko pouze jednobrankové.\nRůžičkovi hoši se pomalu a plynule tlačili směrem dopředu a následně byli za své snažení odměněni. Nejprve se vydal na výlet Radim Šalda, který už už chtěl v úniku vystřelit, ale zradil ho plzeňský led. Po chvilince se však dostal ke slovu v první třetině nejaktivnější třetí formace a udeřila. Po krkolomné, ale efektivní kombinaci se ke střele dostal Radek Smoleňák, jenž propálil Frodla a těsně před pauzou srovnal – 1:1.\nBojovná druhá třetina pro domácí, udeřili odchovanci Pour a Lang\nDruhá perioda začala od obou celků velmi opatrně, královéhradečtí Lvi si sice ještě mohli pomoci přesilovou hrou, avšak oba kluby patří ke špičce celé extraligy v rámci ubráněných oslabení, tudíž Východočeši nezaskórovali. Kdo však zaskóroval byl domácí Filip Přikryl, který tečoval nahození spoluhráče Stříteského od modré čáry a podruhé v duelu poslal domácí do vedení – 2:1. Jeho branku tedy musel potvrdit ještě videorozhodčí, ten doporučil branku uznat.\nO dost nebezpečnější zůstávala domácí Škodovka. Za velikou aktivitu hokejový pánbůh domácí také po právu odměnil, skvělou akci předvedl Martin Lang, účastník světového šampionátu juniorů prosvištěl po pravé straně až do pásma a předložil kotouč Jakubu Pourovi, který v přesilovce zvýšil na rozdíl dvou branek – 3:1. Hosté odpověděli taktéž v přesilové hře. Takže úplně neplatilo to, co avizovaly statistiky před utkáním.\nRadek Smoleňák totiž zaúřadoval ve své kanceláři a po střele Lukáše Cingela od modré protlačil kotouč za záda brankáře Dominika Frodla. Domácí zkoušeli ještě zvrátit rozhodnutí sudích trenérskou výzvou, sudí však branku potvrdili. Potřetí se video kontrolovalo v samotném závěru druhé třetiny, jelikož Martin Lang byl důrazný na brankovišti a šikovně navýšil skóre v čase 39:59! Šikovný pravák ročníku narození 2001 si připsal druhý bod v utkání.\nPlzeňští odchovanci upravili skóre\nHradečtí hokejisté nastoupili do třetí třetiny zajisté řádně nabuzeni, avšak své nabuzení v úvodních minutách nedokázali proměnit ve větší příležitost před Frodlovou svatyní. Komu se však dařilo neskutečně, byl Martin Lang. Plzeňský odchovanec si letos zahrál i za druholigové Klatovy a z MSJ si přivezl neskutečnou formu. Tentokrát projel po levém křídle až před branku a už přehazoval Mazance v brance, ten však vytrčil levý beton a efektním zákrokem vychytal tuhle velkou šanci.\nJeden junior a plzeňský odchovanec se před Mazancem neprosadil, a tak se po chvíli prosadil druhý. Dobrou pasáž domácích využil Filip Přikryl, který zužitkoval přihrávku Jana Eberleho a svým druhým gólem v zápase zvýšil na 5:2. O všech pět branek se dokonce postarali plzeňští odchovanci a zároveň hráči, z nichž nejmladšímu je 22 let. O odpověď se postaral v přesilové hře taktéž odchovanec Plzně Jakub Lev, jenž si od modré sjel až k brance a odražený kotouč poslal za Frodla – 5:3.\nJelikož Hradečtí stále ztráceli dvě branky, tak zvyšovali svou aktivitu a napadání soupeře. Také proto se občas objevily v obraně pořádná vrátka, která dávala možnost Plzeňským rozhodnout. Hradečtí však nedokázali udeřit ani v téměř dvouminutové power-play, tedy hře bez brankáře, a tak si po deseti dnech od výhry 4:1 neodvezli ani bod a třetí výhru v řadě nepřidali. Další utkání hrají svěřenci Vladimíra Růžičky v neděli s Karlovými Vary na domácím ledě.\nHC Škoda Plzeň — Mountfield HK 5:3 (1:1, 3:1, 1:1)\nBranky a nahrávky: 6:56 Kodýtek (V. Lang), 23:55 Přikryl (Stříteský, Rob), 32:41 Pour (M. Lang, Stříteský), 39:59 M. Lang (Kodýtek, Gulaš), 46:00 Přikryl (Eberle) – 18:41 Smoleňák (Cingel, Lev), 34:52 Smoleňák (Cingel, F. Pavlík), 49:50 Lev (Růžička, Orsava).\nZblokované střely: 14:15.\nPrůběh utkání: 1:0, 1:1, 3:1, 3:2, 5:2, 5:3.\nFrodl – Čerešňák, Budík, V. Lang, Stříteský, Vráblík, Kaňák, Kvasnička – Gulaš, Kodýtek, M. Lang – Pour, Suchý, Stach – Malát, Kracík, Straka – Eberle, Přikryl, Rob.\nMazanec – Blain, Nedomlel, Pavlík, Šalda, Pilař, Gaspar, Čáp – Jergl, Koukal, Kev. Klíma – Orsava, Růžička, J. Sklenář – Lev, Cingel, Smoleňák – Kubík, Morong, Zachar.\nFoto: FC Škoda Plzeň\nV nemocnicích se uvolňují standardní lůžka, tlak na JIP však nepolevuj...


Posypové vozy – Moderní domy s plochou střechou\nPosyp vozovek a někdy i chodníků zajišťují posypové vozy správce komunikace pomocí dávkovacího rozmetadla, případně jednoduššími technologiemi, posyp pěších cest a chodníků se často provádí i ručně (lopatkou). Nové posypové vozy Tatra. Karlovy Vary chtějí lepší zimní údržbu. Pomoci k tomu mají GPS systémy v autech silničářů.\nLoni se magistrátu nelíbilo, že posypové vozy vyjíždějí do ulic pozdě. Chodníky byly občas neuklizené.\nNěkdy to silničáři zvládali, jindy ne. První mechanismy vyjíždějí v zimním období do minut od zjištění závady na silnici (nesjízdnost, zhoršení počasí, překážka na komunikaci) a posypové vozy pracují v těchto časových limitech: – na dálnicích a rychlostních silnicích – do hodin,. Od minulého týdne meteorologové předpovídali silný vítr, který může místy dosahovat síly orkánu, ve vyšších polohách sněžení.\nVše se do puntíku splnilo. Z neděle na pondělí jsem vyjížděl na svoji linku Modletice . Několik tun posypové soli, která obvykle končí na silnici pod koly automobilů, tentokrát v USA zasypalo desítku aut až po střechu. Vozy ze sousední prodejny se ocitly pod bílou hromadou poté, co se z dosud neznámých příčin zřítila zeď skladu společnosti Morton Salt v Chicagu.\nPodle úřadů nebyl nikdo . Název, druh veřejné zakázky a popis předmětu.\nNázev: Soupravy na měření teploty pro posypové vozy pro údržbu silnic I. Druh veřejné zakázky: Dodávky. Stručný popis předmětu: Dodávka kusů měřících souprav Surface Patrol obsahujících senzor teploty povrchu vozovky, senzor teploty vzduchu . Vzhledem k silnému sněžení naše posypové vozy v pondělí 4. Dopravu zcela přerušila nákladní souprava, která se vzpříčila při otáčení v místě zvaném Samčatka. Její řidič nerespektoval zákaz vjezdu a silnici zablokoval, takže místem . Brno – Ačkoliv předpověď na nadcházející víkend hlásí na většině míst v republice slunečno a až dvacet stupňů, na brněnský Masarykův okruh vyjely posypové vozy.\nUž tradičně se totiž v jihomoravské metropoli konalo Cestářské rodeo, ve kterém řidiči musí prokázat svoje řidičské schopnosti a obratnost v . Krátce po osmé hodině proto vyjížděly na své trasy první posypové vozy. Postupně bylo na zásah vysláno všech sypačů,“ uvedl Leoš Chasák z Brněnských komunikací. Teploty na jižní Moravě se pohybují od minus dvou do minus šesti stupňů Celsia. Vážná je nyní situace na frekventované dálnici Du . K provádění prací zimní údržby máme k dispozici nepřetržitě posypové vozy , nakladače, multicar, traktor s pluhem, samochodné i vedené chodníkové kartáčové úklidové stroje. To znamená, že posypové vozy byly připraveny přímo v ulicích a ve chvílích, kdy se ledovka začala tvořit již vozovky ošetřovaly.\nDíky tomuto opatření se podařilo výrazně snížit problémy pro motoristy, zdůraznil Dostál. Všechna tato opatření se promítla i do nákladů na zimní údržbu. Celková suma dosáhla 6miliónů . Drť a písek používají pracovníci k posypu komunikací nižších tří chodníků, lávek, můstků či schodišť.\nVelkou většinu těchto prací zvládají technické služby samy, jsou ale připravené v případě nutnosti využít služeb externích společností. Posypové vozy ošetřují nejprve hlavní tahy a trasy autobusů a trolejbusů.\nFolia pcv właściwości\nLepící tmel na dlažbu


Zpěvačka Adele zrušila koncerty v Americe. Krvácí jí hlasivky - Super.cz\nZpěvačka Adele zrušila koncerty v Americe. Krvácí jí hlasivky\n6. října 2011 7:08\nV současnosti velmi oblíbená zpěvačka Adele (23) musela zrušit deset koncertů v USA. Důvodem je krvácení hlasivek. Rodačce z londýnského Tottenhamu lékaři doporučili, aby si dala od zpěvu na chvíli pauzu.\n„Nemám jinou možnost, než se pořádně vyléčit, jinak riskuji nezvratné poškození hlasivek. Věřím, že chápete, jak mě to zlobí, jak vážně to beru a jak moc mě to ničí. Můj hlas je slabý a potřebuji, aby znovu zesílil,“ napsala na své oficiální webové stránce zpěvačka.\nAdele svými hity přepisuje rekordy na všech frontách a v historických přehledech za sebou nechává takové legendy jako je Madonna a The Beatles. ■


Ibumetin 600mg koupit bez předpisu\nIbumetin: Věděli jste?\nRankineho teplotní stupnici vytvořil roku 1859 William John Macquorn Rankine, ibumetin 600mg. Více pohledů na léčbu těchto obtíží v Číně naleznete ve článku: Štítná žláza. Tato zvířata často mají přítomné zvracení a krvavý, levně ibumetin online. Anatomické modely 3B vědecký, anatomický model Cortiho orgánu, E14. Rozvržení geometrie je možné předdefinovat a Vy je můžete vybírat z předem nastavených objektů: např, clobetasol propionate lékárna bez předpisu online. Flexibilita obecně vyjadřuje schopnost pružně reagovat na měnící se podmínky, přizpůsobivost. Aplikace: Distanční elektrody se aplikují dle předpisu lékaře, ibumetin na lékařský předpisu. Jako základ pro odvozování našich uživatelských typů můžeme. Sekreční IgA je složen ze dvou molekul spojených J řetězcem a má sekreční komponentu, levné ibumetin cena. Tak je tomu také u titulů starých církevních otců.\nIbumetin: Popis a dávkování\nVyzkoušejte si test, zda netrpíte makulární degenerací, ibuprofen 600mg. Zlepšení evakuace žaludku po pylorus šetřící duodeno-hemipankreatektomii. Hlavní téma 81 považov Hlavní téma 81 považovány za samostatný typ karcinomu ledviny, ale ve skutečnosti jde o, ibumetin lék recepty. Nenastává fáze remineralizace, a zubní kaz pokračuje přes sklovinu dále. Průkaz leukocyturie je založen na stanovení esteráz v neutrofilních granulech - detekuje tedy, ibumetin prodám. Afrodiziaka si můžete vybrat vybrat ve formě tabletek. Bláha V.1, Solichová D.1, Bláha M.2, Cermanová M.3, Andrýs C.4, Hyšpler R, lékárně differin praha. V souvislosti s ošetřením problémových partií dojde k odstranění 25-50 % tukových buněk. Zateplení obvodového pláště zásadním způsobem ovlivňuje energetickou náročnost celé budovy, proto se tepelná izolace fasád aplikuje jak u, nejlepší cena ibumetin recepty. A právě imunní jsou velmi cenní.\nKde mohu získat generikum ibumetin?\nHlavním stimulem je zvýšená nálož fosfátů v organismu, Ibumetin (ibuprofen) 600mg. Encyklopedický výklad hesla Bipolární afektivní porucha. Jde o plošná ložiska, kde se střídají tmavší a světlejší odstíny hnědé barvy, srovnání cen ibumetin bez recepty. Den dárán, Dondóron, nebo pěkně počesku Dent Hérens. A lonely wanderer discovers a book in a desert, while the main, glipizida v lékárně. Becquerel, radionuklidy, záření alfa, beta, gama, neutronové záření, poločas přeměny, M. Leo Kanner poprvé popsal autismus, nic nenaznačovalo, že by to měla být oblast medicíny, která potřebuje rozsáhlý, lékárně ibumetin recepty. Vhodné je též pít mléko, kravské, kozí. Nové sprchové kanálky Geberit CleanLine lze instalovat, ibumetin bez predpisu v lekarni praha. Chcete-li odstranit zánětu mohou být použity hastrofarm nebo Maalox.\nIbumetin: Lekarska interakce\nFriedrich de la Motte Fouqué se ve svých románech a dramatech, ibumetin ibuprofen. Opírá se o to, že tři věty skladby kopíroval Leopold Mozart v roce. A ta kyselina máselná je pro tělo potřebná, lekarna koupit ibumetin. A bird perched on the head of one of the bronze statues of the Fountain of Neptune. Artróza je degenerativní nezánětlivé kloubní onemocnění, charakteristické, levně ibumetin brno. Máta je velmi stará léčivá a magická rostlina, nachází se prakticky na celém světě, kde existuje velmi mnoho druhů i jejich kříženců. Lactacyd Pharma Senzitivní 250 ml - Lactacyd Pharma Senzitivní představuje speciální péči pro citlivou a snadno podrážděnou sliznici intimních partií s, cena ibumetin liberec. Ekologie a péče o životní prostředí v pražském metru. Hepato Tranzit je vodný extrakt ze směsi bylin pro podporu práce a očisty jater, ibumetin pořádek recepty. Ke stažení jsou k dispozici Ubuntu Desktop, Server, Ubuntu Cloud Server, Ubuntu.\nIbumetin: Klinické studie\nRychlý přehled pro nahlédnutí ale také podrobné statistiky včetně grafů pro analýzu, 600mg ibumetin. Lékaři okamžitě diagnostikovali zánět slepého střeva. Terminální jednotka: výstupní sestava v potrubním rozvodu, pilulky medolin bez recepty. Skrze tento tunel prochází středový nerv a devět šlach ohýbačů prstů. Zcela nový román klasika thrilleru Dicka Francise, který napsal se svým synem Felixem, ibumetin objednat recepty. Potřebujte správně pečovat o umělý chrup. Dávkový ekvivalent se týká biologického účinku různých druhů ionizujícího záření, bez předpisu trusopt brno. Pokud i přes tuto léčbu žena neotěhotní, měla by býti odeslána do centra zabývajícího se asistovanou reprodukcí. Dodání bylinek není zaručeno, toto zboží máme v, ibumetin předpisu. Při léčbě endometriózy Zoladex depot 10,8 mg zmírňuje příznaky, včetně bolesti, a zmenšuje velikost a počet endometriálních ložisek.


Eurozóna potřebuje společný rozpočet. Bude pak silnější, tvrdí MMF | Moje peníze | Lidovky.cz\n26. září 2013 7:00 Lidovky.cz > Byznys > Moje peníze\nNEW YORK/BRUSEL Eurozóna by měla vytvořit společný rozpočet, aby si zvýšila schopnost odolávat ekonomickým šokům a aby byla s to pomáhat nejvíce postiženým členským zemím.\nUvedli to experti Mezinárodního měnového fondu (MMF). Sdílení rizika mezi členskými zeměmi eurozóny by podle MMF pomohlo v měnové unii vyrovnávat slabá místa, která přispěla ke vzniku její dluhové krize.\nEurozóna byla od začátku nynější dluhové krize v roce 2010 nucena poskytnout za přispění měnového fondu finanční pomoc pěti členským zemím. Nyní pracuje na vytvoření bankovní unie, která zahrnuje mimo jiné vytvoření jednotného bankovního dozoru.\nCelá Evropská unie již společným rozpočtem disponuje. Výdaje tohoto rozpočtu se však soustředí zejména na dlouhodobé projekty a možnosti jeho využití jako nástroje pro odvracení a zmírňování ekonomických šoků jsou velmi omezené.\nZ. Kulhánková Chozrazčot - náš vzor! 7:45 30.9.2013\nJ. Krejča Sovětský svaz měl také společný rozpočet. Že by opět SSSR - náš vzor? 10:59 26.9.2013\nR. Tichý Re: Sovětský svaz měl také společný rozpočet. Dohnat a předehnat ;o) 17:09 26.9.2013\nJ. Mrázek Oni tu šílenost myslí vážně ! Svoji domácnost a svoji zodpovědnost mám svěřit... 7:27 26.9.2013


Základní škola Na Výsluní Brandýs nad Labem - Stará Boleslav - Základní škola Na Výsluní Brandýs nad Labem - Stará Boleslav\nZákladní škola Na Výsluní Brandýs nad Labem - Stará Boleslav\nVítejte na nových stránkách Základní školy Na Výsluní\nVítejte na webových stránkách ZŠ Na Výsluní v Brandýse nad Labem-Staré Boleslavi. Naše škola sdružuje základní školu, školní družinu a školní jídelnu. Ve školním roce 2017-2018 má 914 žáků. Nový web přináší oproti původnímu řadu změn. Kromě nové struktury a designu přináší i nové možnosti. Například vpravo nahoře (Informace emailem) si rodič může zaregistrovat svou e-mailovou adresu a vyplnit příslušný kód. Vedení školy může pak poslat upozornění na důležitou událost, která proběhne. Změnili jsme také Fotogalerii, která je nyní modernější a přehlednější. Doplnili jsme do struktury webových stránek nové odkazy. Pro rodiče a žáky samozřejmě zůstává přístupná i kolonka Žákovská knížka, která umožňuje pravidelné nahlížení do výsledků vzdělávání žáků.\nProvoz školní družiny v pátek 29.6.\nInformujeme, že v pátek 29. 6. (závěrečné vysvědčení) bude družina v provozu od 6:30 do 15:30.\nAktualizace aplikace Bakaláři\nDo večerních hodin bude probíhat aktualizace systému Bakaláři. Žákovská knížka nemusí být v této době dostupná.\nPozvánka na oslavy výročí republiky\n16. září proběhne soubor oslav k výročí první republiky na brandýském zámku. Žáci naší školy se do některých aktivit také zapojí. Přinášíme nyní pozvánku na tuto akci na odkazu v příloze této zprávy. Zároveň připomínáme, že naše škola chystá na říjen 2018 svůj vlastní projektový den otevřený i veřejnosti. S podrobnostmi tohoto projektu seznámíme v září 2018.\nPozvánka na koncert Slůňat\nV pátek 22. 6. proběhne v 16:00 v hale školy koncert našich Slůňat pod vedením Josefiny Nedbalové. Všichni jste srdečně zváni.\nPřinášíme základní data k organizaci závěru školního roku 2017-2018.\nZájezd do Skotska\nZájezd byl skvělý. Věděla jsem to už od začátku, když nám řekli, že nepojedeme do Londýna. Londýn musí být zajímavý, ale Skotsko je podle mě něco jiného, kde je od všeho kousek – příroda i město, různé památky. Cesta byla dlouhá a možná únavnější než výstup na Ben A'an nebo Arturovo sedlo. Každý výlet byl jiný. V rodinách to bylo také dobré, protože jsme poznali, jak žijí. Podle mě by na takovéto výlety měli jezdit všichni. Protože si trochu procvičíme jazyk, poznáme jejich kulturu, ale hlavně se mezi sebou pořádně poznáme. Tady jsme se poznali opravdu dobře a už teď vím, že se mi bude špatně odcházet, protože jsem až měsíc před prázdninami pochopila, jak skvělé učitele a lidi kolem sebe mám. A nikdy na tenhle výlet a vše co s ním souvisí, nezapomenu. P. S. Skotsko doporučuji navštívit každému. Nováková Adéla, žákyně třídy 9. B, ZŠ Na Výsluní\nSkotsko – země, která nás přežila\nKdyž se řekne Skotsko, tak si každý vybaví kelty, dudy, whisky, Lochnesku a ty lakomé Skoty. Ovšem, my jsme se vypravili do Skotska za zážitky a vyvrácením vtipů o lakomých Skotech. Naše cesta začala večer ve 21:13, směr Amsterdam. Tam jsme se pokochali koly a zjistili jsme, že zde nenajdete obyčejné kuřáky, nýbrž kuřáky trávy. Často nějaký ten kanál s loďkou a velké horko. Dům Anny Frankové i s její soškou je hojně navštěvovaný. A nakonec za doprovodu chrochtajících Nizozemců, se spoustou zážitků, jsme opouštěli město a nastoupili do trajektu a vydali se na 15hodinovou plavbu. Ráno jsme se vylodili v Newcastlu a ihned jsme jeli za prvními skotskými památkami a zážitky. První památkou byl Hadriánův val. Můžu Vám říct, že tolik fotek kamení jsem nikdy nevyfotila. Všude zeleň, čistý vzduch, ovce a dobytek. Celé ty dny byly moc hezké a Skoti nejsou lakomí, nýbrž šetřiví, skromní a také velmi pohostinní a neuvěřitelně milí. Nessii jsme, bohužel, nepotkali, asi se lekla našeho řevu, chování a znaveného zjevu, ale to neznamená, že neexistuje. Edinburgh se stále otřásá v základech a Stirling doufá, že se dlouho neobjeví čeští mladí turisté s foťáky na krku. Rodiny byly rády za Čechy, protože Francouzi jsou prý „ještě horší“. O sedm dní později už jsme opět vystupovali u školy a mohli jsme začít vyprávět své zážitky a zkušenosti. Tak zase někdy ve Skotsku. Pohanková Adéla, žákyně třídy 9. D, ZŠ Na Výsluní\nPoslední aktualizace: 23.06.2018


Hokej - Stránky 1546 - hcpceFANS.cz\nStránka 1546 z 1753\nPříspěvekod Muf » 22 zář 2020 11:37\nSweník píše: Vypadalo to spíš do krku, ale chytat za tvář se Val nemusel, divadlo tam bylo, o tom žádná.\nCo se v mládí (ve Zlíně) naučíš.....\nRozhodčí jsou také lidé a dělají chyby. Každý rok je to hlavně na začátku sezóny patrné, ale ono se to vždy srovná do normálu s přibývajícími zápasy.\nPříspěvekod woe » 22 zář 2020 11:42\nV době divokého kapitalismu (devadesátky) se i řešil střet zájmů. Alespoň trochu\nTeď? Pohoda. Prasata nejen že žerou, ale v pohodě si u toho i hlasitě mlaskaj\nProstě si stát řídí jako firmu. Jako svoji firmu\nFakt bych se nedivil, kdyby se našel nějaký poblázněný magor, kterej by si na makaka nebo prymerose někde počkal\nJako opatření budou, o tom žádná. A absence diváků v hledišti bude to nejmenší. Jen si myslím, že lidi se začnou radikalizovat. Přibude agresivita. Bude veselý\nTau , - this is Panag rejdióóu... pamatuji. Dobrá doba. Divočina!\nPříspěvekod stará hokejka » 22 zář 2020 13:05\nTo mám obavu, že jsi právě to "vysvětlování" někdy už dávno tomu zaspal :)\nProto jsem se stále divil na co se vlastně ptáš a netušil, jsem, že tohle nevíš a proto jsem měl tendenci napsat, že to (dotaz viz ad/1 a 2 + něco z dalších tvých postů) musíš směřovat na babu s hrbem a kocourem na zádech, která to vyčte ze svý křišťálový koule :))\nPříspěvekod Bikhu » 22 zář 2020 13:12\nLadislav Lubina, Petr Ton, Richard Král či Jaroslav Kudrna. Taková jména se objevila na čele střelecké tabulky při vlastním oslabení v 90. letech a na přelomu tisíciletí. V roce 2007 skočil na první místo Petr Sýkora. Bývalý pardubický útočník nasázel za svou extraligovou kariéru úctyhodných 28 branek v početní nevýhodě.\nhttps://isport.blesk.cz/clanek/hokej-ti ... dubic.html\nPříspěvekod subris » 22 zář 2020 13:35\n... No tak když vím, ve kterém dresu loni hrál a jestli tam měl nějaké místní učedníky, tak bych to i chápal :)\nPříspěvekod PL8 » 22 zář 2020 13:57\nstará hokejka píše: To mám obavu, že jsi právě to "vysvětlování" někdy už dávno tomu zaspal :)\nBuď bez obav - nezaspal jsem to, ale neřekl to nikdo z těch, kteří to říct měli. V tom je kouzlo momentu. Babiše jsem naposledy sebekriticky slyšel mluvit, když vysvětloval, že věděl, že nedělá dobře s uvolňováním "o dovolených", ale že to lidi chtěli...\nTak si říkám (a opakuji to poněkolikáté) - takhle se dělá politika?\nPříspěvekod av69 » 22 zář 2020 14:00\nPL8 píše: Buď bez obav - nezaspal jsem to, ale neřekl to nikdo z těch, kteří to říct měli. V tom je kouzlo momentu. Babiše jsem naposledy sebekriticky slyšel mluvit, když vysvětloval, že věděl, že nedělá dobře s uvolňováním "o dovolených", ale že to lidi chtěli...\nBuď ti jde o věcné pochopení problematiky kolem covidu nebo o politickou rovinu. To jsou bohužel dvě naprosto odlišné věci. V té první věcné to není zase tak složité. V té druhé je to o dost komplikovanější.\nPříspěvekod PL8 » 22 zář 2020 14:20\nav69 píše: Buď ti jde o věcné pochopení problematiky kolem covidu nebo o politickou rovinu. To jsou bohužel dvě naprosto odlišné věci. V té první věcné to není zase tak složité. V té druhé je to o dost komplikovanější.\nMyslím (možná spíše - doufám), že jsem problému Covidu-19 v obecné rovině jakžtakž porozuměl. A tím nemyslím lékařskou rovinu, ale spíše tu obecně-společenskou. Když ona je tak strašně blízko té politické rovině. Ale abych pravdu řekl, nevím, v čem je ta politická rovina o dost komplikovanější. Mně připadá složitější ta rovina, která pro tebe není zas až tak složitá...\nPříspěvekod Dizzy » 22 zář 2020 14:31\nPL8 píše: Myslím (možná spíše - doufám), že jsem problému Covidu-19 v obecné rovině jakžtakž porozuměl. A tím nemyslím lékařskou rovinu, ale spíše tu obecně-společenskou. Když ona je tak strašně blízko té politické rovině. Ale abych pravdu řekl, nevím, v čem je ta politická rovina o dost komplikovanější. Mně připadá složitější ta rovina, která pro tebe není zas až tak složitá...\nJsem rád, že si to napsal na “rovinu”...\nPříspěvekod JirkaPCE » 22 zář 2020 14:45\nBikhu píše: Ladislav Lubina, Petr Ton, Richard Král či Jaroslav Kudrna. Taková jména se objevila na čele střelecké tabulky při vlastním oslabení v 90. letech a na přelomu tisíciletí. V roce 2007 skočil na první místo Petr Sýkora. Bývalý pardubický útočník nasázel za svou extraligovou kariéru úctyhodných 28 branek v početní nevýhodě.\nKdyž vezmu i ten pohár, tak Tybor dal už v oslabení tři góly. Tam je taktika jasná, když získáme puk, tak nevyhazovat, ale vyrážet do protiútoků. Těch šancí v oslabení máme docela dost, ať už z přečíslení nebo i samostatných nájezdů.\nPříspěvekod Gumid » 22 zář 2020 14:49\nV Třincu mají na Covid samostatné vlákno. Nešlo by to aj zde?\nPříspěvekod Sweník » 22 zář 2020 15:09\nhttps://hokej.cz/proc-se-zdrazilo-predp ... tv/5051213\nZlatý Tipsport, sice "obrovské" riziko, že jednou za měsíc prohraji celých 30Kč, ale než platit tyhle Obermajerové, Vaňky, Snopkové, Schöny a další sympaťáky, to radši to riziko podstoupím. :-)\nI když je otázka, kdy to nějak zdraží i tam..\nPříspěvekod jimmypop » 22 zář 2020 16:24\nGumid píše: V Třincu mají na Covid samostatné vlákno. Nešlo by to aj zde?\nTo by tu hlavni vlakno chciplo :))\nPříspěvekod Sweník » 22 zář 2020 16:25\njimmypop píše: To by tu hlavni vlakno chciplo :))\nPříspěvekod jimmypop » 22 zář 2020 16:30\nPříspěvekod Jakub82 » 22 zář 2020 17:04\nJá bych i byl ochoten dát 99Kč, ale to by nesmělo mít kvalitu 19.století.\nPříspěvekod Pick » 22 zář 2020 17:11\nPříspěvekod Georgre » 22 zář 2020 17:17\nTak Lit - Tři asi na dlouho poslední hokej s lidma...todle nedopadne dobře pro sport...fotbal to asi bez lidí zvládne, hokej ne...\nPříspěvekod Pick » 22 zář 2020 17:21\nPříspěvekod stará hokejka » 22 zář 2020 17:28\nJá jsem nepochopil, že tím cílíš na politiku, já to bral tak, jak popisuje av69.\nPříspěvekod stará hokejka » 22 zář 2020 17:30\nJakub82 píše: Já bych i byl ochoten dát 99Kč, ale to by nesmělo mít kvalitu 19.století.\nTo je trefný :))) Víc času se tam koukáš na zaseklý obraz, než na pohyb.\nPříspěvekod av69 » 22 zář 2020 17:50\nTak prý snad 2000 diváků.\nPříspěvekod Dynamík Jistič » 22 zář 2020 17:51\nav69 píše: Tak prý snad 2000 diváků.\nTo ale platí pro fotbal...\nPříspěvekod av69 » 22 zář 2020 17:54\nDynamík Jistič píše: To ale platí pro fotbal...\nTak to se omlouvám, běželo to v tom pruhu na ČT24 a tam to nebylo rozlišeno :-)\nPříspěvekod Dynamík Jistič » 22 zář 2020 17:56\nav69 píše: Tak to se omlouvám, běželo to v tom pruhu na ČT24 a tam to nebylo rozlišeno :-)\nTo se neomlouvej simtě:-)


Za Janem Steklíkem (document)\nauthor of the text: Paul Robert Wilson\nimprint date: 2017/11/26\nweb: Za Janem Steklíkem\nNěkdy začátkem roku šedesát osm jsem ve sborovně Jazykové školy v Brně listoval v novém brněnském satirickém časopise Trn, který se ohlašoval jako „občasník“ – označením, které dost vypovídalo o ovzduší nejistých nadějí té doby. Moje čeština byla ještě dost slabá, takže jsem se soustředil spíš na kreslené vtipy, zvlášť na soubor kreseb, který mne přímo uchvátil. Jedna třeba znázorňovala hokejového brankáře, jak chytá místo puku ženské ňadro, které mu letí do rukavic. Byly i další kresby s ňadry, kde třeba místo bradavky byla pípa na pivo nebo myší čumák – všechno provedeno tenkými, citlivými, mírně rozechvělými čarami. Byly to kresby velmi smyslné, vystupoval z nich nejen podivný humor, ale i vnímavost, inteligence, jemnost a snad i odvaha. Ukazoval jsem je jedné kolegyni, Zdeně Kurfürstové (nyní Sparlingové). „I know him,“ řekla mi. „A můžu vás představit, jestli chceš.“ A tak jsme za pár dnů seděli u piva v brněnském Besedním domě, a aniž bych si toho byl vědom, Honza Steklík mě začínal zvolna, svým zvláštním šišlatým kouzlem (chyběly mu přední zuby) vtahovat do svého světa.\nSvět Honzy Steklíka\nJak jsem brzy zjistil, měl jeho svět dost specifický ráz. Byl to tak trochu elipsoid s dvěma ohnisky: v Praze s hospodou U Svitáků a s nedalekou vinárnou U Křižovníků. (Bylo jich daleko více, ale pro zjednodušení zůstaňme u těchto dvou.) Volné společenství, které se v tomto okruhu střídavě pohybovalo, se skládalo nejen z výtvarníků či hudebníků nebo básníků a spisovatelů, ale i z lidí, kteří měli „normální“ zaměstnání. Mělo název – Křižovnická škola čistého humoru bez vtipu (kráceno na K. Š.) – a mělo i svůj vlastní řád, který by se dal popsat jako svobodný prostor řízený zevnitř jakýmsi byrokratismem naruby. Honza byl jedním ze dvou zakladatelů či ředitelů (druhým byl sochař Karel Nepraš, který byl o něco starší než on a patřil k členům obdobné skupiny z padesátých let s názvem Šmidrové). Ředitelé se starali o členství, a když byl někdo přijat za člena či členku, obnášelo to spoustu úřadování: sepisování protokolů (často na pivních táccích), podpisy a také, pochopitelně, přípitky. Dodnes nevím, na jakém základě jsem byl přijat, a to nejdříve jako řádný člen, pak jako ředitel nově vymyšlené Kanadské sekce. Vím jen, že je to pozice doživotní, přežije všechny změny režimů, je neodvolatelná a přináší zodpovědnost žít pokud možno podle oněch nevyřčených kritérií. Vstup do K. Š. znamenal vstup do jakéhosi mystéria, které, jak poznamenal Evžen Brikcius ve svém nekrologu o Honzovi, mělo mírně církevní charakter.\nSvátosti K. Š.\nKromě různých akcí, které členové pořádali, bylo nejvlastnější činností K. Š. pití a povídání u hospodského stolu. Někdy posezení probíhala klidně, někdy končila řáděním, až běsněním. Často lítala ostrá slova (upřímnost patřila k bontonu K. Š.), ale skoro nikdy ne facky. K. Š. měla svůj folklór. Honza i Karel byli skvělí vypravěči a dohromady ty jejich historky, častokrát převyprávěné, ve stále vylepšovaných verzích, vytvořily jakési dějiny, které sahaly až do padesátých let. K. Š. měla své průpovídky spojené s rituály: „Malý rum je velký rum chudých“ (při objednávání rundy malých rumů). Anebo „Čekej tiše!“ – to pochází od mimořádně hlučného Otakara Slavíka, který také často prohlašoval, velmi nahlas a znenadání, že: „Nikdo neví, kde leží Nautilus!“ K. Š. měla své hry (Fando, nezlob se), svá hudební tělesa (Sen noci svatojánské band, pak PPU, to druhé však spíš proto, že na tom trval Magor), své svátky (např. Den skromnosti), a dokonce i své obřadní jídlo: rumovou polívčičku, kterou Honza rád „vařil“ podle přesného receptu. (Nalejete velký rum do polévkové misky. Opepříte podle chuti. Jí se lžičkou.)\nK. Š. měla i své svaté. Honza rád říkal, že jsou tři velikáni 20. století, kteří by se do K. Š. nikdy nedostali: Charlie Chaplin, Louis Armstrong a Pablo Picasso. Zato dal posmrtné honorární členství Busteru Keatonovi, Jimmymu Yanceymu a Marcelu Duchampovi. Myslím, že to dost výmluvně vypovídá o Honzově vkusu. Například chicagský klavírista Jimmy Yancey je všeobecně považován za otce boogey-woogie, a něco z jeho jednoduchého, neokázalého stylu je cítit z Honzových kreseb.\nSteklík jako biblická postava?\nHonza žil trochu jako kočovník či nomád. V sedmdesátých letech často pendloval mezi Ústím, Brnem a Prahou, ale nikdy s sebou neměl víc než taštičku, ve které nosil různé listiny a štemply na „úřadování“ a vercajk na kreslení: papír, starobylé pero a tuš. Šaty? Jen to, co měl na sobě. Zdálo se, že nikdy neměl pro daný den přesný plán. Pokud nešlo o nějakou akci, nechal věci volně plynout, takže dny strávené se Steklíkem byly plné překvapení, vyprávění a neočekávaných setkání. (Jeden den se U Svitáků objevil bývalý pražský kat, jindy to byl umělecký model, který pózoval jak pro sochu Masaryka, tak Gottwalda a Lenina.) Nocoval podle situace. Kde skončil, tam složil hlavu. Často to v té době bylo u mne. Žil jako člověk, který má hlubokou víru, že když bude dělat jen to, co ho baví, co mu přinese radost nebo co považuje za důležité, nemusí se starat o živobytí. A to je jedno z velkých poučení, která kolem sebe Honza rozesíval jako semínka. Byl v tom i kus Kristova kvítí polního a ptactva nebeského.\nJak vzniklo Pivo Blues\nNěkdy začátkem léta osmašedesátého roku uspořádal starosta Českého Krumlova sympozium o umění a v duchu tehdejší liberalizace tam pozval samé neoficiální umělce, mezi nimi i Honzu Steklíka, Karla Nepraše a Vladimíra Boudníka. Starosta nechal vyklidit několik volných přízemních prostor v centru města, takže každý z vystavujících měl pro svá díla vlastní místo. Honza mě tam pozval, a jelikož byl zrovna u mne na návštěvě můj otec, jel jsem tam s ním. Měli jsme plánek, který ukazoval, kde má kdo výstavu, ale když jsme dorazili na místo, na kterém měl mít svou show Honza, byl jeho prostor prázdný a na dveřích visela ručně psaná cedulka, na níž stálo asi toto: „Mistr Jan Steklík by rád uvítal své návštěvníky vedle, v hospodě.“ Šli jsme tedy vedle a, sure enough, tam u jednoho stolu seděl Honza a úřadoval v přítomnosti několika okouzlených hostů. „Hele, kde máš výstavu?“ ptal jsem se. „Tady,“ odpověděl. „Rozhodl jsem se, že budu vystavovat sám sebe.“ A bylo.\nVečer starosta uspořádal nad městem obrovský táborák. Noc byla čistojasná, plná hvězd, mezi nimiž se rojily jiskry z ohně. Bylo tam hodně co pít a ke konci jsme všichni leželi na zemi a koukali do nekonečna. Zdálo se mi, že můj otec, jinak dost úzkostlivý člověk, byl naprosto nekomplikovaně šťastný, tak, jak jsem ho dosud nikdy neviděl. Když zhasl táborák, potáceli jsme se zpátky dolů, a jelikož jsem nezajistil jiný nocleh, skončili jsme všichni ve stejné ubytovně a spali spolu na jedné posteli: já, otec, Boudník, Steklík a Nepraš.\nZ tohoto zážitku pak vzešla moje improvizace na klasickou bluesovou melodii, písnička Pivo Blues. „I went to Český Krumlov, I looked all around, I saw Honza Steklík lyin’ on the ground. He had the pivo blues…“ Jako píseň to není nic moc, ale vždycky když to slyším nebo zpívám, vybaví se mi ten magický večer, kdy mezi námi, co jsme leželi na zemi, a nebem nebylo nic než vzduch a oheň. (Ta magie však brzy skončila. Za několik týdnů přišla invaze a za pár měsíců nato Boudník spáchal sebevraždu. Dnes jsem tu z tehdejších spáčů zbyl jen já.)\nPěstí, nebo jemným dotykem?\nNa podzim osmašedesátého jsem se odstěhoval do Prahy a obýval malou garsonku v tzv. Hotelovém domě, na Invalidovně. Tam jsem občas pořádal večírky, často „dojížďáky“ čili pokračování radovánek, které začaly jinde. Na zdi jsem měl nalepený mimo jiných obrázek, který jsem si asi vystřihl z novin: byla na něm velká černá pěst en face. Byl to pravděpodobně detail z fotky amerického boxera Muhammada Aliho od Richarda Avedona, ale zřejmě měl pro mne i politický význam – sympatií k občanským právům pro černochy. Jeden večer mi Honza ten obrázek sundal ze zdi, a ačkoli se mě to hodně dotklo, neodporoval jsem mu. Aniž řekl slovo, tak jsem mu rozuměl. Jeho gesto nebyl protest proti té kauze s občanskými právy, ale proti lacinému způsobu, jímž jsem svou podporu vyjádřil. Stručně, jasně a beze slov mi tak Honza sdělil celý svůj názor na angažovanost v politice.\nPozději jsem v jeho gestu uviděl ještě hlubší význam. Honza se totiž jako umělec ke světu vztahoval skrz jemné dotyky, nikoliv siláckými či okázalými projevy. Z jeho perokreseb máte pocit, že se hrot sotva dotkl papíru. Jeho linka je živá, je v ní přímo cítit její duševní původ. Když používal hořící cigaretu či zápalku namísto pera, stačil jemný dotyk, malý zážeh. V jeho akci „Letiště pro mraky“ byly jemně natrhané papíry lehce položeny na louku. Taky v akci „Ošetřování jezera“ nebo „Výprava na Říp“ byly jeho zásahy do přírody na rozdíl od většiny ostatních, hlavně z amerického land-artu té doby, natolik minimální, že po něm nezbyla ani stopa. Leda v paměti účastníků a na fotografiích Heleny Pospíšilové (později Wilsonové).\nPokus vysvětlit „čistý humor bez vtipu“\nDlouho jsem nevěděl, jak mám jiným (ale i sobě) vysvětlit, co to znamená „čistý humor bez vtipu“. Zvláště cizincům, které Honza pořád lovil a vtahoval do K. Š. (kromě ředitele byl také velvyslancem K. Š. a hodně ji zmezinárodnil). Problém byl částečně v tom, že slovo „vtip“ se překládalo jako „joke“ – „pure humor without jokes“. Jenže „joke“ anglicky znamená to, co v češtině „anekdota“ nebo „žert“, a to zjevně nesedělo. Nakonec jsem si to vyložil asi takto: Vtip je druh humoru, který se dá lidem, jimž nedošel, vysvětlit. Dá se rozebrat, analyzovat, aniž by se něco podstatného kromě překvapení zkazilo nebo ztratilo. Čistý humor, jak to pojímal Steklík a Nepraš, je způsob vyjádření, který když se snažíte vysvětlit, vyslovit či rozebrat, tak ho nejspíš zničíte. Taková byla i K. Š. sama a Honza ji chránil před obdobnými pokusy jako oko v hlavě (psal jsem o jednom takovém případu v Revolver Revue č. 102/2016). A také opačně: čistý humor se nedá vykoumat, vykonstruovat či racionálně vymyslet. Rodí se spíš situačně, spontánně. Je to výplod imaginace, a aby takový humor byl čistý, i imaginace musí být čistá.\nHonza za sebou zanechal artefakty, to určitě: nesčetné kresbičky či „cartoons“, koláže, archy papírů, které nesou stopy jeho rozmanitých dotyků. Nechal tu i keramiku, která představuje nejspíš hmotné realizace jeho dvojrozměrných nápadů. Těch artefaktů je víc, než se při jeho způsobu života zdá možné. Ale asi ještě důležitější – protože sám byl svým nejlepším uměleckým dílem – je to, co dával lidem a co zanechával v mnoha z nich, s nimiž přišel do styku. V posledních dnech jsem podnikl malý a velmi nevědecký výzkum u členů Kanadské a Americké sekce K. Š. Každý, ať žena, či muž, přiznal, že setkání se Steklíkem změnilo nějakým zásadním způsobem jeho život. Zajímavé přitom je, že nikdo nedokázal přesně pojmenovat jak. Všichni jen vědí, že jejich životní pocity a zkušenosti jsou jiné, jejich horizonty širší a okruh známých větší, protože strávili čas v jeho přítomnosti. Jeho vliv je zřejmě stejně tak čistý a nevysvětlitelný jako jeho humor.\nStojím v Praze na Prokopově náměstí a dívám se na úžasnou jezdeckou sochu Jaroslava Haška od Karla Nepraše a Karolíny Neprašové. Píše se myslím listopad 2009, dvacet let po sameťáku. Po roce 1977, kdy mne vyhostili, jsem se Steklíkem víceméně ztratil kontakt. Pak jsem ho viděl párkrát po devětaosmdesátém, většinou v Brně, a pokaždé to bylo, jako kdybychom se viděli včera, jako kdyby mezitím uplynulo jen pár hodin, a ne půl života. Nedávno jsem s ním mluvil po telefonu. Seděl jsem sám v nějaké žižkovské hospodě a pil Gambrinus a vytočil číslo jeho mobilu. Honza to vzal a – asi ne náhodou – zrovna taky seděl u piva. Elektronicky jsme si ťukli, a bylo to. A nyní postávám u toho podstavce, na kterém je umístěna busta Jaroslava Haška: jako by seděla na koni, ale ten, když se na něj podíváte zblízka, je taky hospodský pult. Náměstí je prázdné a v hlavě si probírám krásné spojení či sloučení nebo znovusjednocení českých kulturních dějin, tak často tragicky přerušených, které ta socha evokuje. Hašek založil Stranu mírného pokroku v mezích zákona. Nepraš byl zakládající člen Šmidrů i K. Š. a ta tři tělesa bez nadsázky vyjadřují něco podstatného o schopnosti některých Čechů vytvářet si malá společenství, která jsou při vší své efemérnosti a nehmotnosti trvanlivější než politické vlády.\nV tu chvíli mi zvoní mobil. Koukám na displej a vidím, že mi volá Steklík. Beru to. „Ahoj Honzo. Člověče, to je náhodička! Víš, kde zrovna stojím?“\nMísto odpovědi nic. Ticho. Mlčí Honza, nebo je nějak přerušené spojení? Snažím se mu zavolat zpátky. Po několika vyzváněních mi nějaký hlas oznámí, že účastník není dostupný.\nAbych to prý zkusil znovu jindy.\nKosmický omyl? Či další mystérium K. Š.?\nTiše říkám do telefonu: „Tak ahoj, Honzo. Těbůh!“\nP. S.: Jedenáctého jedenáctý, v den, kdy vzpomínáme padlých ze všech možných válek, přišla smrt pro Honzu, nikoliv s kosou, ale jemně mu položila ruku na rameno, jako by respektovala jeho celoživotní styl. Deset dní potom jsme se s ním v přeplněné obřadní síni na hřbitově v Ústí nad Orlicí a pak v místním podniku rozloučili, kamarádi z dětství a mládí i ti, co se ocitli pod jeho životodárným vlivem teprve nedávno. Den pro mne skončil krásným křižovnickým překvapením. Don Sparling vytáhl z nějakého fasciklu úmrtní list Jana Steklíka vystavený ale už v sedmdesátých letech při akci „Ošetřování jezera“ místním lékařem coby dodatek onoho happeningu. Jako příčinu smrti uvádí „toxické účinky alkoholu“ (DG 980) a „komplikaci lékařské péče“ (DG 999). V rubrice „datum úmrtí“ stojí velký otazník.\nHeathcote, Ontario, 18. 11. 2017 – Praha, 23. 11. 2017


Vzpomínka na Honzu Vyčítala | Brno\nFolk a country\nVzpomínka na Honzu Vyčítala\nHudební vzpomínka na Honzu Vyčítala\nDélka audia 52:58\nHonza Vyčítal, český zpěvák, vynikající textař a karikaturista, tramp a osobnost české country zemřel 1. března týden před svými 78. narozeninami. Byl zakládajícím členem , hlavním textařem a lídrem skupiny Greenhorns, později Zelenáči.\nVyčítalovy texty na přejaté americké bluegrassové a countryové hity mezi lidmi zlidověly. Neskládal jen pro vlastní skupinu, ale jeho jméno najdeme třeba u písniček Věry Martinové nebo Hany Zagorové. Psal nebo redigoval také knížky s trampskou tématikou.\nautor: Sandy Nosek\nBanjo Jamboree 2021 (6. část)\nFestival Mohelnický Folkfest 2021\nPorta 2021 (4. část)\nBanjo Jamboree 2021 (5. část)


Čalounění a flockování - TUNING FORUM - bazar, chip tuning, auto tuning online\nPříspěvek od Fáboš » 15 bře 2007 22:50\nSem dávejte odkazy a zkušenosti na čalouníky a flockovací firmy. Díky.\nPříspěvek od Fáboš » 16 bře 2007 15:18\nwww.b3tuning.com - čalounění + výroba tunigových dílů\nPříspěvek od Mr.Deas » 26 bře 2007 11:44\nA muzu zadat i o rady ?? Totiz chtel bych si precalounit auto ale nevim jakej matros pouzit....\nPříspěvek od AdieuD » 26 bře 2007 12:12\nMr.Deas píše: A muzu zadat i o rady ?? Totiz chtel bych si precalounit auto ale nevim jakej matros pouzit....\n----> zajdi za calounikem----> osahej si latky-----> jednu si vyber.\nNekomu se libi semis, nekdo ma rad alcantraz, nekdo alcantru, neko kuzi, nekdo se spokoji s kozenkou... Zajdi a sam posud okem a hmatem.\nPříspěvek od Mr.Deas » 26 bře 2007 12:38\nJasny no to je fakt jinak ja si to chci delat sam tak sem zvedavej jak to dopadne...hle a nevis kdyz mam Vento jesly ten strop se da prebarvit a nebo ho musim taky pretahnout??\nPříspěvek od AdieuD » 26 bře 2007 12:43\nstrop by se prebarvit dal, pokud na nej nesahas. Ale muj strop ma cca 1.5metru a to pri cene latky 420Kc 1*1.4m mi prijde treba zbytecny, placat to sprejem. Dam petikilo za latku, 150Kc za lepidlo a je to\nPříspěvek od Mr.Deas » 26 bře 2007 13:11\nAdieuD píše: ----> zajdi za calounikem----> osahej si latky-----> jednu si vyber.\nTo je fakt to si jeste promyslim ale asi bude jednodusi to nabarvit ale vzhledove bych to radsi nalatkoval\nRegistrován: 11 led 2007 09:23\nBydliště: středočeské Palermo\nPříspěvek od swedak » 29 bře 2007 13:50\nhttp://www.autocalounictvi.eu/ skvělá domluva+odborník\nPříspěvek od tom96 » 09 dub 2007 11:35\nJo dík že se to zamklo, ale nic s toho se nepřetáhlo. Jsem sem to nedával jelikož tady jsem pochopil spíš jako odkazy na různé čalouníky atd.\nPříspěvek od tom96 » 09 dub 2007 13:11\ntak bych se zeptal znovu jaký je rozdíl když je to nalepené nebo našité viz. rada s potažením kde je i obrázek na co patří tahle otázka díky\nPříspěvek od Mike Mad » 12 dub 2007 11:38\nflock ... mikemad@seznam.cz\nzatim jedu experimenty a zkousim ruzny materialy a lepidla. az udelam svoje auto + 2 auta co mam domluveny na testovani, tak pojedu komercne. predem mohu rict ze to bude levnejsi nez u firem ktere se tim zabyvaji.\nPříspěvek od Fáboš » 12 dub 2007 12:04\nMike Mad píše: flock ... mikemad@seznam.cz\na musim si část palunky vandavat, nebo stačí olepit kolem ?\nPříspěvek od Fáboš » 12 dub 2007 12:07\ntom96 píše: tak bych se zeptal znovu jaký je rozdíl když je to nalepené nebo našité viz. rada s potažením kde je i obrázek na co patří tahle otázka díky\nno já jako laikv tom vidím rozdíl tak akorát v tom, že když to bude našité, tak přijdeš jakoby o ty stehy. jinak si myslim, že snad vždycky je to lepený.\nJinak na čalounictví se zeptej pani Adiued, MikeMad, nebo velblouda.\nPříspěvek od Mike Mad » 12 dub 2007 12:13\njako muze se to jen olepit bez vyndavani, ale to auto si potom budes cistit resp luxovat sam ... a dva dny se na to nesmi sahnout\nPříspěvek od Fáboš » 12 dub 2007 16:02\nno já myslim, že ty by jsi mohl flockovat a tvoje přítule luxovat\nPříspěvek od Mike Mad » 12 dub 2007 16:09\nha a ty cityboyi by jsi se pak masiroval ... tuudle nuudle.\npreferuji vyndane dily z auta. jinak to budu muset vyndavat sam a pochybuju ze nekdo bude chtit nechat cely auto treba 4-5 dnu nez se to rozebere-naflockuje-slozi. a navic by se v tom samozrejme odrazila i konecna cena\nPříspěvek od Velbloud » 19 dub 2007 18:45\npokud si budete čalounit sami.. tak názory a návody (na Oplech Corsa - ale je to stejný jako na jiný auta) jsou tady - klik\nukázka co jsem si dělal já..\nPříspěvek od wsnw » 19 dub 2007 22:33\ndneska jsem davej tapec a operku do auta....tak se chci svami podelit o radost kluci. operku jsem si udelal sam a tapec jsem si nechal udelat....\nPříspěvek od PreludeR » 20 dub 2007 00:43\nJenom takovej dotaz.. Když budu mít potaženej strop.Třeba alcantarou. Přilepenej lepidlem. Jak je to v létě, když je fakt vedro, zvlášť třeba na tý střeše.. neodlepí se to? Nebo jaký teplotě ty lepidla odolaj? Dík za info\nAct:BMW e39 528iT\nPříspěvek od Velbloud » 24 dub 2007 11:26\nTak jsem si o víkendu zase hrál: klik zde\nPreludeR... mno strop jsem ještě nezkoušel... ale předky jsem dělal už minulej rok... a mám černý auto a v tom pařáku to drží jako přibitý...\nNaposledy upravil(a) Velbloud dne 24 dub 2007 14:17, celkem upraveno 1 x.\nPříspěvek od wsnw » 24 dub 2007 14:06\nVelbloud pekna prace se mi to moc libi..\nPříspěvek od Mike Mad » 24 dub 2007 14:14\nja sem si o vikendu taky hral\ndneska prisel novej material, tak vcer se bude testovat\nPříspěvek od Velbloud » 24 dub 2007 14:18\nwsnw... díky moc ;o)\nMike... jo jo.. kdybych býval nevolil ancaru... tak už máš dalšího zákazníka ;o)\nPříspěvek od Fáboš » 24 dub 2007 14:19\nVidim, že máš specializovaný pracoviště- zahradní altán\nJoke. Přeju hodně štěstí\nPříspěvek od Mike Mad » 24 dub 2007 14:21\ncityboy> ja to mam prave jeste vychytanejsi ... mam zahradni altan v garazi\nPříspěvek od Fáboš » 24 dub 2007 14:38\nMike Mad píše: cityboy> ja to mam prave jeste vychytanejsi ... mam zahradni altan v garazi\njj viděl jsem. jak ti to jinak jde? budeš hodotovej do mimoňě? skouknul bych to.\nPříspěvek od Mike Mad » 24 dub 2007 15:31\ndoufam ze jo...sice ne asi komplet auto ale neco bude...ted mam par krytek ... dneska a o vikendu se do toho opru...nebude vsechno bo jsem tedka suchej na money a nemuzu objednat material kolik bych chtel. a vyplata je az po mimoni\nRegistrován: 08 bře 2007 13:15\nPříspěvek od Trawerza » 26 dub 2007 12:08\nKluci, nevíte kde se daji koupit potahový látky, třeba takový jako má "wsnw" na fotkách?\nChtěl bych něco úplně hladkýho..\nPříspěvek od AdieuD » 26 dub 2007 19:20\nSkoro v kazdem meste je calounik, zajdi za nim a vybirej ocima a hmatem... treba kuzi je na stovky typu...\nPříspěvek od svanco1915 » 26 dub 2007 19:35\nmám kontakt na distributora látek , alcatraz , kuže , uměla kuže