Moje výšplechty « Rubrika | Fool's Hell (No way!)\nZtracena v Paříži\n1. června 2011 v 10:09\t| Dyamirity\n~Pařííííííži, už jedu!~\nJsem zde, abych vám vysvětlila svou neaktivitu. Je to proto, že jsem zaprvé měla spoustu práce s dokončováním překladů, remaku druhé kapitoly a obrázku do fanartové soutěže.\nZadruhé proto, že dnes jedu do Paříže!\nAno, vážně jedu zničit další město!\nOdjíždíme dneska ve tři a budu tam až do neděle, ale přednastavím sem nějaký ten článek dopředu, aby to tu jen tak nezevlovalo.\nOhledně SHI-teamu: V neděli jsem ho nestihla a příští neděli asi nebude znovu. Proto sem pravděpodobně dám hotové remaky, které už mám hezky nachystané. Ano, vím, že netrpělivě čekáte, jak to bude pokračovat, ale já jsem vážně nic nestíhala. Omlouvám se.\nDnes je prvního června, což znamená, že je den dětí a Fuchs, moje stařičká sestra, má jednadvacáté narozeniny. A právě dnes jedeme do Paříže. Mimochodem, ten zájezd jsme dostali v patnáctinám (já) a dvacetinám (Fuchs). Takže trvalo jen rok, než se to všechno domluvilo. No to je krásné, ne?\nTak jako tak, strašně se tam těším, i když už teď umírám z představy patnácti hodin strávených v autobuse. (POZNÁMKA: Nastahovat si do mobilu HODNĚ yaoi obrázků) Ale Paříž, lidi, PAŘÍŽ!!\nKaždý tam jako dítě chtěl, když viděl tu kýčovitou fotku Eiffelovky ze zahrad pod ní. Ano, tuhle fotku chce i naše maminka, Bože....\nTakže až se vrátím, bude tady spousta fotek. Snad. Asi. Pokud nám někdo neukradne foťák.\nHele... nevíte, jak se francouzsky řekne: "Promiňte, ztratila jsem sestru, mohl byste mi ukázat, kudy se dostanu na nejbližší policejní stanici?"\nTancuj, tancuj, vykrůcaj...\n26. května 2011 v 12:08\t| Dyamirity\n~Ano, je to tady. Dlouho slibované video, na němž se komické duo Dyamirity-Pajda snaží Brnu ukázat, jak se tančí ve Vidlákově~\nPamatujete, jak jsem se zmiňovala o... ehm... DDR na Animefestu? Jak tam kromě těch koberečků bylo i to celo-tělové nevím-jak-se-to-jmenuje, které vás snímalo a v němž jste tancovali celí? A pamatujete si taky na to video s Liang Siu a její mladší sestřičkou?\nNo, Liang Siu ono video našla a slíbila mi odplatu. Dnes při sjíždění starších článků na shi-tu jsem na něj narazila a řekla si, že se podívám, jestli už to video nepřidala.\nJá sama jsem ho ještě neviděla, jelikož teď sedím před školním křáp-chci říct počítačem na kterém to vypadá jako sekvence momentek a ne video. Navíc za zády mi sedí Kikina (Ahoj, Kiki~!) a celá se na to třese. Už se těším na tu potupu. (POZNÁMKA- Zabít každého, kdo by se to pokusil pověsit na facebook.)\nAle jelikož já jsem člověk od přírody milý a hodný (Přestaňte se okamžitě smát!) (To platí i na tebe, Kiki!) (Já si nedělám srandu!), tak vám sem to video dám.\nAno, těším se na všechny ty komentáře plné sarkastických poznámek. Ještě než si to pustíte, chtěla bych dodat pár věcí:\nVážně neumím tancovat.\nS Pajdou jsme si vybrali nějaký zvlášť těžký tanec.\nKdyž se začnu smát, nemůžu přestat.\nKdyž se směju a pokouším se mluvit, většinou to dopadne jak uvidíte.\nTy ouška NEJSOU moje.\nNevím, jak normálně tancuje Pajda, ale já jsem z něj prostě nemohla, takže si zě mě nedělejte legraci, ano?\nProsím, berte ohledy a uvědomte si, že tou dobou už jsem byla dost mimo. (První večer, jen tak mimochodem)\nA to je asi vše... no... tak, do toho. (Poznámka: Musím si konečně přidat Pajdu na ICQ... pokud najdu tu smsku s jeho číslem...) (Poznámka II.: Podívat se po té smsce.)\nTak, tady to je. Enjoy it.\nDoufám, že z toho smíchu prasknete, škodolibci jedni.\nA nesnažte se tvářit, že se nesmějete!\nDyamirity Dancin' Rockin' Panda\nP.S.: Asi budu komik, Kikina se mi tady během psaní článku málem počůrala smíchy.\nEDIT: Teď jsem to dokoukala na normálně běžícím počítači. Všimněte si, jak v některých místech jdeme s Pajdou naprosto opačně. V jednu chvíli jsme se tam taky nějak srazili, to bylo takové to "Jau!" A závěr vypadá, jako kdyby mě vytáhli ze zásuvky =D\nBílá otrokyně Dya~\n15. května 2011 v 17:41\t| Dyamirity\nNevím, co se děje. Mé optimistické já kamsi odjelo a zbylo vše nenávidící zlé já, které si pořád jenom stěžuje.Seznam věcí, které nesnáším právě v tuhle chvíli:\nrýmu (a ty za*** nosrozedírající kapesníky)\ndéšť (zkuste si bruslit v dešti)\nposlední zvonění (ocet ve vlasech, no mňamka♥)\npředávání maturitních vysvědčení (na které musím zase napsat vystoupení)\nBlondýnu (aneb naší profesorku bižule)\nvšechny, co umí kreslit a psát líp než já\nvšechny, co neumí ani kreslit ani psát ani ___ (doplňte sami) a sejně jsou slavní... ano, dívám se na tebe Justine!\nA mohlo by to pokračovat dááál a dááááál... navíc mám pocit, že mi někdo ukradl smysl pro humor. No, zkraťme to, jsem na prášky. Totál. Kdyby mě netáhla nitka naděje ve form Giry s tabletem, který mi slíbila půjčit, vykašlu se na to a půjdu se zazimovat až do letňáků.\nStále (ano, stále) dopisuji report z festu, i když už jsem týden doma.\nNevím, jestli je to tou pubertou nebo tím zatraceným jarem, kvůli kterýmu se mi chce pořád spát (musím si už zjistit, jakej ten vitamin se bere proti jarní únavě...) a kvůli jehožzměnám počasí mám teď rýmu jako hrom. Jsem asi jediný člověk na světě, který je schopný vysmrkat pětiset kapesníkoou krabici za víkend. Volejte Guinnesovi, chci se zapsat!\nPokud se ptáte, proč v tomto článku straší má verze Česka, ano, je to proto, že zrovna hrajeme proti rusům o bronz. Letos mě to nějak nebere, ale vloni jsem hokej strašně prožívala.\nZa dva týdny jedu do Paříže. Jupí. Celej rok sotva vytáhnu nos ze Žatce a teď si během tří měsíců objedu půl Evropy. Pokud budu mít štěstí, do sedmnácti se podívám i do Japonska, ale to už je z jiného soudku.\nNejlepší na tom všem je, že tenhle článek jsem začala psát z jednoho prostého důvodu.... který se mi v téhle kaši blábolů podařilo zapomenout =D Jsem fakt mimo. Jdu si dát to Eisschoko, co jsem objevila v ledničce.\nDyamirity Rocking Panda~\nTu přezdívku neřešte... já jí taky neřeším =D\nJsem zpátky, drahoušci moji!\n9. května 2011 v 20:59\t| Dyamirity\n~Přežila jsem svůj první fest, během něhož jsem stihla skončit ve spárech Pedobeara, naprosté únavy a očarování z té záplavy anime postav ♥~\nAno, slyšíte správně.\nDyamirity byla v Brně a vrátila se živá. A Brno stále stojí. Tomu říkám výhra!\nTeď se o tom nebudu rozepisovat, ale během týdne dodám report ze všech tří dnů. Momentálně totiž čekám na fotky od Giry a popřípadě i na video od Liang Siu.\nJen bych chtěla naznačit, že napíšu až trochu opadne to nadšení a hysterie. Pokusím se brzy dodat SHI-team a DOOM. A možná i nový Yaoi šuplíček, který od teď možná bude směřovat k přednášce na příštím festu.... ale o tom taky až později.\nNepotkali jste mě na festu? Vysoká, černý klobouk (popřípadě bílá zaječí ouška) a samozřetelně Ken-chan. Velice hlasitá.\nJo a jen tak mimochodem... s tím Pedobearem jsem nežertovala...\nDya-chan. Čekejte na report. A fotkýý!\nTři dny otakování ♥\n5. května 2011 v 22:14\t| Dyamirity\n~Vím, že už jsem s tím asi otravná, ale... už jen pár hodin do Animefestu!!~\nJe to tak. Přes všechny nepříjemnosti, co se mi staly, jsem připravena a sbalena!\nNakonec jsem se domluvila s jednou dobrou duší, která mi odpověděla na stránkách festu, a která byla tak ochotná, že si na krk pověsí patnáctiletou yaoistku a jejího plyšového spoludobrodruha Ken-chana. Liang Siu, můj strážný anděl.\nMám foťák půjčený od Giry, takže až se vrátím, hned sem napráskám fotky. Zatím můžu jen říct, že se vracím v neděli večer, takže SHI-team bude až v pondělí, pokud budu stíhat. Stejně jako další DOOM na který jsem zase zapomněla. Zase... Zase mi to nikdo nepřipomněl =D\nNa poslení chvíli přemýšlím, jak bych se mohla zvýraznit na festu. Kromě toho, že budu mít černý klobouk, pod paží Ken-chana a přes rameno tašku s Puccou. Takže poslední výzva: Pokud mě potkáte, nebojte se a klidně se se mnou dejte do řeči, já ve skutečnosti nejsem tak šílená jako tady... tedy... snad.\nTeď už mi zbývá jen vytisknout pár formalit a jít se pořádně vyspinkat, abych byla na tu dlouhou cestu fit.\nDobrou noc a kdyžtak se uvidíme na festu ♥\nAť žijí otaku!\nNějak se mi to hroutí....\n30. dubna 2011 v 12:55\t| Dyamirity\n~Nejsem z Prahy, drazí obyvatelé Brna, mohli byste se ke mně tedy chovat jako k člověku a odvést mě prosím na animefest?~\nJak už jste si asi všimli, jedu na Animefest 2011.\nVíte, kde je problém?\nPokud nepočítám Ken-chana, který jede se mnou v batůžku, jedu tam pravděpodobně sama. Z důvodu, který mi stále není úplně jasný mi odpadl veškerý doprovod a hrozí, že tam budu sama.\nVíte, já nemám problém s tím, bavit se s lidma. Můj problém je, nějak se s nimi dát do řeči. A tak se dost bojím, že tam nakonec budu sama. Takhle jsem si tedy svůj první fest nepředstavovala.\nTakže teď zoufale hledám nějakého jiného opuštěného individua, který jede taky a má podobný problém. Ale já mám jaksi týden, což je až katastroficky málo času.\nProto opakuji svou výzvu.\nPokud mě na festu někde potkáte, prosím, ozvěte se.\nKlobouk (černý, tmavě modrý, béžový, ještě nevím jistě, který si vezmu =D), plyšový Kenpachi pod paží, modře kostkovaný kecky a asi dost vyjevený výraz.\nAni nevíte, jak se tam těším. I přesto, že teď to mám dost nahnuté, pojedu, jelikož už mám lístky jak na fest, tak na bus. Ale strašně se těším. Už mám i náramky, které jsem si objednala od jedné dobré duše, která je tam vyrábí.\nMusím si od Giry půjčit ten foťák.\nPrvní letošní bouřka a dieta...\n28. dubna 2011 v 18:39\t| Dyamirity\n- Nebojte, nestává se ze mě anorektik... -\nZato z mojí matky se stává dietoložka. Její utkvělá představa, že je tlustá vyústila až v to, že si od nějaké své kamarádky sehnala nějakou skvělou dietu, takže teď máme plnou lednici čočky, nejrůznější zeleniny, pohanky atd. apod. Je to taková ta dieta, kde jíte porcičky jak pro morče ale zase skoro pořád.\nVždycky přijde z práce a začne kuchtit na druhý den. A my s tátou si žijeme... jak čuňátka. Včera vytáhl půlkilovku meruňkového jogurtu a dělal mámě chutě. Dneska jí budu mučit piškotama v čokoládě ♥\nKdyž jsem před chvílí byla na bruslích, vypadalo to, že přijde naše první letošní bouřka... ale obešla nás širokým obloukem. Což je i plus, jelikož nebudou mokrý chodníky\nHajzlík Hate byla včera na koncertu Children of Bodom a dva dny nebyla ve škole, protože to vyspávala =D Je z tohopořád dost na měkko, protože se dotkla ALEXIHO!\nStejně to musí být prostě neuvěřitelný pocit, když vidíte naživo svůj idol a dokonce s ním i MLUVÍTE. To mě se nikdy nepoštěstí, protože můj idol žije kdesi v Japonsku.\n(Gero, zpěvák z Nico nico douga)\nProsím, jestli někdy někdo pojedete do Japonska, přivezte mi ho jako suvenýr. Má úplně boží hlas a celkově je naprosto k sežrání. Poslední dobou jsem z něj úplně mimo. Jsme schopný s Hate hodinu diskutovat na téma, jak unést své miláčky.\nVíte, kdybych se neměla na co těšit, asi by mi šiblo. Ale já mám. Ano, na animefest! Už to mám skoro zařízené. Jízdenky, zaplaceno, skoro domluveno se Scratch... Jen pořád nevím, co si zabalit =D\nUž jen osm dní, osm dní!\nJedete někdo? Jestli jo, najděte si mě tam =D\nA Zitko mi to podepsal! Že můžu!\nA do Brna pojedu sama =D Přes celoooooou republiku!\nUž mám Dyamirity i na facebooku =D Teď už mě tam najdete =D\nŘetězák *Zabiju tě, Scratch...*\n24. dubna 2011 v 22:06\t| Dyamirity\nPodlehla jsem. Řetězák. Nalezeno u Scratch (To si vypiješ...) Něják se nudím. Nebojte, nebude z toho zvyk, je to jen vyjímka... No, ale neprotahujme to...\nJsem ze Žatce, města chmele. Zeptáte se znovu?\nDíváš se na horory?\nNe. Jsem posera.\nDkonce dva, ale ob musím diktovat písmenko po písmenku, protože nikdo neví, jak se píšou =D\n19. dubna 2011 v 21:11\t| Dyamirity\n~Vlastně neumírám, protože jsem toho tolik neprožila a tolik neviděla (třeba mou vysněnou Perfektní yaoi scénu)... ale i tak se mi to jako nadpis článku líbí...~\nAbych byla naprosto upřímná, nesnáším focení. Fakt nesnáším. Jsem totiž naprosto nefotogenická a na každé fotce vypadám jako kdybych zrovna žvýkala citrón, popřípadě jako kdybych dostala přes hubu.\nAle proč to říkám. Dneska jsme totiž konečně měli výstavu se ZUŠkou a já jako ňouma šla na vernisáž. S mámou, protože jsem se chtěla chlubit svými věcmi, samozřetelně.\nProblém je v tom, že jsem jedna z mála ve výtvarce, která pracuje a dělá vážně všechno co má.... no a to byl zřejmě důvod, proč jsem byla zavolána naší učitelkou a se slovy: "Leni, prosím tě, jestli si stoupneš k tomu svému výtvoru, budeš v novinách!" jsem byla strčena před nějakého fotografa.\nA já samozřetelně nestihla ani kníknout a byla jsem několikrát vyfocená... takže očekávám, kdy se má barevná fotka objeví v Žateckých novinách, abych si mohla udělat ostudu před celým městem... T_T\nDneska dostalo moje yaoi já, které tak usilovně maskuju před svými spolužáky dost zabrat. Byly jsme v divadle na nějakém vystoupení, které si napsal dramaťák z naší ZUŠky "Rodiče se asi zbláznili"... Bylo to vtipné, jistě, ale mě šlo o jednu určitou scénu. Nebudu zabíhat do detaillů děje, ale ten dialog probíhal zhruba takto:\nMuž no. 1: Doufám, že teď už ta děvčata necháte na pokoji...\nMuž no. 2: No mě se vlastně už děvčata ani tak nelíbí.... mě spíš teď přitahují... *významný pohled* takové mužnější tipy...\nPodotknu, že herec číslo dvě měl na sobě rozepnutou košili a při těch slovech si ji začal stahovat z ramenou takovým tím Když se nebudeš moc vzpouzet, dostaneš potom sušenky způsobem.\nNo, řeknu vám, nejdřív jsem dostala výtlem, ale totální. Potom jsem se zarazila a zaháčkovala se na Hate, která chudinka seděla mezi mnou a Girou, jedinými dvěma yaoistkami na škole. Potom jsem opět dostala výtlem... a pak jsem se málem složila pod sedačku.\nS Girou tomu dáváme tak dva měsíce, než odezní ten šok.\nVčera jsem si nastahovala okolo 200 mega ShizuoxIzaya doujinů a pochopila jsem, čeho všeho jsou doujinshika schopné. Od doujinu, kde byly oba dva uke, přes to, kde Izaya kouká na své alter ego v plné jízdě až po mé oblíbené, kdy Izaya rozhlásí, že se vzali. A mezi nimi asi jen tři s trochou ostřejší akcí. Jinak nic nad R-15...\nUž vymejšlím nový yaoi šupllíček o zvrhlosti doujinů...\nVšechno nejlepší, Maki ~^.^~\nJK, JK, aneb šibe mi\n12. dubna 2011 v 18:28\t| Dyamirity\n~Už je to dlouho od posledního výšplechtu a na mě je to znát. Dneska mi úplně, absolutně, naprosto jebe =D~\n~Pokud nevíte, co je JK, JK, podívejte se na yaoitube... chci říct youtube na video Magnet (Gero and Faneru)~\nČauky mňauky, tady je Dyamirity a po nevím jak dlouhé době i nový výšplecht. Poslední dobou.... nestíhám. Ale jako vůbec. Do konce týdne jsem slíbila, že dodělám reamke druhé kapitoly, momentální kapitolu, což je padesátá druhá, a ještě navíc další překlad Koisura. Navíc mám depku, protože SHI-team mi poslední dobou vůbec nejde. Nějak se s tím crcám. A všimli si toho i čtenářky. Prý: No, obyčejně si to po tejdnu přečtu a je tam celá kapitola a teď tam jsou tři stránky a nic...!\nAle já už VÁŽNĚ NE-MŮ-ŽU!\nTeď se navíc připravuju na výstavu a celou přípravu dokumentuju na mobil, protože si zde budete moct krok po kroku prohlédnout tvoření Darmošlapa, mé příšerky. Je naprosto ťuťu, ale když se s něčím děláte dva měsíce, trošku vám už leze krkem, popřípadě jinými tělními otvory.\nAle včera mi Maki-chan ohromně zvedla mou kolabující náladu tím, že jede na Fest. Přisadila si i maminka, která mi sdělila, že mě odvezou do Prahy a posadí na autobus, takže do Brna bych měla dorazit v pořádku, pokud se tedy nevybouráme =D Ani nevíte, jak strašně se tam těším! Pořád ještě čachruju s tím eBayem (Nemáte ho někdo, čirou náhodou?) , ale asi si ho budu muset založit sama =D Ale co... přijede Fuchs z Gotwald.... chci říct Zlína =D a uvidíme.\nJinak zpráva jakožto yaoistky:\nUž ani nepamatuju, kdy jsem četla nějakou zajímavou mangu a co teprve nějakou DOBROU mangu! (Je fakt, že jsem teď dočetla celkem ucházející doujin na Hetalii, kde America rejpla Anglii v metru...) Teď navíc každým dnem očekávám další kapitolu Koisura, které se pěkně vyhrocuje a já po konci každého dílu přemýšlím, jestli by nebylo lepší, kdybych si šla hodit mašli. Člověk se cítí trochu vyšťaveně, když čeká celý měsíc a pak to během dvou minut projede a na konci udělá jen HÉ...?\nVíte, co je aprílové počasí?\nKdyž jdete na brusle, svítí sluníčko a za deset minut se vrátíte mokrý až na kost s kroupami ve vlasech.\nAno, právě tohle se mi dnes stalo. Nikdy nepodceňujte rychlost pohybujících se černých dešťových mraků.\nZítra máme rodičák. A já jsem v klidu. Proč?\nProtože táta je nemocný a i kdyby nebyl, už v Sekundě řekl, že náš třídní je debil a že dvě hodiny kecal jen o svém nízkém platu a že už na můj rodičák nikdy nepůjde. A máma si vzala v práci volno a prý si nebude kazit den nějakým rodičákem =D Stejně mám jen čtyři trojky a to:\nZ bižule - Naše profesorka je těhotná a trochu to s ní cloumá. Je zvláštní, že ještě vloni jsem měla čistou dvojku a teď bojuju i o tu trojku.\nZ chemie - Aneb důkaz, jak jedna pětka dokáže zkazit jinak krásný prměr tvořený jednou 1 a dvěma dvojkami. To opravím.\nZ občanky - Protože třídní je, jak už jsem výše zmiňovala, debil a není schopný s náma za půl roku napsat víc, než jednu písemku na poslední chvíli z který jsem.... e... ve které jsem neuspěla, řekněme to takhle =D\nA nakonec z němčiny - Němčina je můj velký nepřítel. Možná bych jí i uměla, ale mě se ten jazyk prostě nelíbí a tak se ho odmítám učit. Třeba z ájiny mám naprosto čistou jedničku =D A z češtiny jsem z Hate nejlepší. Takže nemůžu říct, že bych na jyzyky byla blbá. Prostě jen odmítám němčinu.\nKoukám, že dneska jsem se nějak rozjela. Budu muset zase začít s deníkovými články, bez nich jsem nějak frustrovaná =D Nemám se komu svěřovat. Vám totiž řeknu (napíšu) i to, co kamarádkám neříkám. A z naší třídy sem chodí jen Hate a Gira a u těch mi to nevadí.\nA ještě jedna perlička na závěr.\nU nás ve třídě máme holku, která dřív byla v pohodě, ale teď je arogantní a tlustá velice plnoštíhlá. A taky blbá jako tágo. A právě tato slečna se mě tuhle, nevím kdy, na infuli zeptala, jakou mám adresu blogu. Chvíli jsem přemýšlela, jestli jí to mám říct a pak: "Proč ne. Když najde yaoi, prostě o mě roznese, že jsem úchyl a to se o mně stejně ví..." Takže jsem jí tu adresu dala (napsanou na papírku, protože jsem neměla ty nervy jí tu adresu diktovat). Vlastně je šance, že se sem vrátí a tenhle článek najde, ale jsem si jistá, že by tenhle článek nedočetla do konce. Obsahuje moc slov, kterým nerozumí. Na konci hodiny jsem se jí zeptala, jak se jí tady líbilo a ona, že to nějak nepochopila.\nTak se chci zeptat, jestli je to tady vážně tak nepřehledný, nebo je ještě pitomější, než jsem myslela =D\nMiluju výšplechtový články...\nJaro je tú~ !\n21. března 2011 v 19:04\t| Dyamirity\n~První jarní den... je tu! Je krásně, sluníčko svítí, ptáčci štěbetají...~\nVíte, někdy si říkám, jestli mi to Osud dělá naschvál. Pravděpodobně ano a moc dobře se tím baví. O čem mluvím? Že vstanu v půl sedmý, s kamarádkou dojdu do školy... a na prvních schodech si mě odchytí profesorka, co tam dělám, že mám být na olympiádě z češtiny. Takže jsem udělala čelem vzad a šupky dupky do Domu dětí a mládeže.\nAbych to shrnula, po mluvnici a slohu na téma "Nemám nouzi o..." přišla ta klasická dvouhodinová čekačka, která je na každé olympiádě. Tentokrát jsem tam ovšem byla sama bez Hate, s kterou bychom tam mohly obdivovat ten nádherný výhled skrz mléčnou vytráž okna. Takže jsem se tam přes hodinu kroutila na židli, záda mě bolela a četla jsem si Sherlocka Holmese na mobilu.\nNakonec přišlo vyhodnocení.\nDyamirity první místo, jakéto překvapení.\nNejlepší bylo, že učitel é holky, co byla třetí prý: "Tak my se hned začneme připravovat na kraj..." A já si jen pomyslela, hm, příprava, to nezní vůbec špatně. Oni si to ve škole zkouší dva měsíce předem a já si tam nakráčím jen tak z fleku, protože se mi nechce do školy =D\nDo té jsem se jen tak mimochodem nevrátila, takže ve dvanáct už jsem byla doma, zatímco spolužáci seděli ve škole až do čtyř =D\nA teď k nadpisu. Dnes je první jarní den a nevím, jak u vás, ale tady to bylo znát! Miluju jaro! Můžu bruslit a nemusím si před tím odhrnout cestu rolbou!\nVím, že jsem vám ještě něco chtěla sdělit, ale nejsem si schopná vzpomenout co....\nKonečně mám zaplacený animefest! Takže mě tam naši buď pustí, nebo mi proplatí ty čtyři kila =D Teď už jen přemluvit Giřinu mámu, aby jí pustila se mnou a pak hurá mezi otaku!\n19. března 2011 v 22:04\t| Dyamirity\n~Bože, to zní jako název nějaké stupidní harlekýnky...~\nVíte, teď právě jsem ve věku, kdy nesnáším děti. Zvlášť ty strašně aktivní okolo čtyř let. A hádejte co?\nkteré jsou čtyři roky...\na miluje Hannah Montana...\na je sobota večer...\nNe, že bych jí neměla ráda, to ne, ale... když se po vás někdo už druhou hodinu sápe, oslovuje vás "čarodejnice", hraje si na psa, nebo chce hrát pexeso, máte ho plný kecky, popřípadě jiné boty.\nVíte, mám teď týden volný byt a hned první den jsem byla povolána k babičce jako au-pair pro svojí sestřenici. Babička se šla bavit se svým novým "kamarádem". A já to takhle vyžeru...\nChjo... ještě, že babička má noťas a já si celou dobu můžu stěžovat Hate.\nAsi jí ze mně praskne hlava, ale aspoň to přežiju.\nO pět hodin hlídání později...\n(*sedí za notebookem, kruhy pod očima jako pandy*)\nUž. Nikdy. Víc.\nTo dítě je ďábel. Pořád po mně něco chtěla, hrát si a tak... ale to by se dalo snést, jenomže ty její hry většinou zahrnovali mě na podlaze.\nChci vás varovat, NIKDY, ale NIKDY nepřikyvujte, když vás někdo žádá o hlídání dětí...\nA to dítě šlo konečně spát. A já žiju, jak podotkla Hate.\nNo, koukám, že jsem zplodila vysoce inteligentní článek, ale já na nic jiného teď nemám sílu.\nZítra bude SHI-team, jak je zvykem.\nOmluva no. 2\n15. března 2011 v 21:28\t| Dyamirity\nAno, jak jste si vimli, nová kapitola tu ještě není. A to z jediného důvodu. Zbláznil se mi počítač. Nejdív mi nešlo skenovat, potom mi pořád padal PhotoFiltr a nakonec mi nešel hotový SHI-team poslat. No fakt, když se něco může pokazit, pokazí se to.\nTakže až zítra. Tři dny jsem pořádně nespala, protože jsem si dělala nerva, jestli stihnu tu kapitolu dodělat (STIHLA!!! JSEM DOBRÁ, JSEM NEJLEPŠÍ A JSEM... úplně mrtvá...) a taky protože jsme s želvou byly a stříhání zobáku, který jí přes zimu nějak narostl a tak jsem si ho maroda jednoho nastěhovala do pokoje. Nejdřív rachtal v krabici (terárko jsme mu totiž rozbili při stěhování), vždycky okolo sedmé hodiny ranní. Dnes pro změnu začal mlaskat, když si dával jahodu.\nAno, i želvy mohou mlaskat.\nAle nebudu se tady litovat.\nKapitola tedy bude až zítra, ale dnes vám sem dám chuťovku, která mi do mailu přišla asi před dvěma hodinama. Je to VYBARVENÝ ÚVODNÍ OBRÁZEK SHI-TEAMU!! Zaúkolovala jsem Giru a ona to stihla! Víte, když mě tak napadá, strašně využívám své kamarády. Budu s tím muset přestat. No, ale to je jedno. Tady to máte. Kochejte se.\nAno, vím, že Chidori vypadá trochu zrzavě a Shiramizu se směje moc jako hodná holka, ale je to prostě skvělý. Hele, taky vám to tak připomíná Bleach?\nHehe, no končeme.\nTěšte se na tu kapitolu. Slibuju, že další už bude včas!\n13. března 2011 v 19:01\t| Dyamirity\nChtěla bych se vám omluvit, ale dneska SHI-team nebude. Dám ho sem až zítra a víte proč?\nProtože jsem blázen.\nÚplný naprostý absolutní blázen.\nVíte, normálně mi trvá asi dva týdny, než udělám jednu kapitolu SHI-teamu. A já se pokouším... ano pokouším a zatím se mi to daří, udělat jednu za DVA DNY! Ano, vidíte dobře, vážení za dva za*** dny!\nA proč? Protože Selina, správkyně anime-manga.cz mi při jedné debatě o překladu nové mangy odpověděla na otázku týkající se vydávání vlastní mangy na anime-manze. A ona mi napsala, že to možné je a jestli něco mám, tak ať jí to pošlu a že ona mi to hned v pondělí nebo úterý zveřejní. Problém je v tom, že první kapitoly vypadají... ne zrovna slavně, pokud víte, co tím myslím... a pokud by někdo viděl, jak to začíná, už by to nečetl dál\nTakže jsem se rozhodla první kapitoly překreslit a když u v tom budu, udělám znovu i ztracené druhé volume. No, ale problém je, že já se to dozvěděla v sobotu a pokud máte kalendář, jistě víte, že mezi sobotou a pondělím jsou jen dva dny.\nNo ano a jsme ui toho. Takže já teď narychlo předělávám první volume.\nUž mě všechno bolí. Záda, oči, ruce... ale já to stihnu!\nDržte mi palce a možná se už příští týden budete moct na SHI-team podívat na anime-manga.cz!\nNéé, moře mi atakuje Japonsko!\n12. března 2011 v 16:28\t| Dyamirity\n~A teď minutu tichu za japonské pobřeží...~\n(Jeden z nových obrázků do výšplechtových kapitol. Líbí se stínování?)\nNa Japonsko dopadla další přírodní katastrofa. Tentokráte menší MEGA tsunami. Je zvláštní, že jedna z nejvyspělejších zemí leží zrovna uprostřed ohnivého prstence, což znamená, že tsunami, zemětřesení, popřípadě jiná postvulkanická činnost je tam na denním pořádku. Člověk by čekal, že technologie tam po neustálém opravování poničených měst úplně deklamuje. Ale nestalo se. Japonci jsou vážně úžasní.\nNo, ale teď trochu veseleji. I přes své zranění jsem ve čtvrtek byla po týdnu zase na bruslích. Absťák už se mi vystupňoval, takže jsem to nevydržela. Bolelo to jako sviň, ale bruslení je bruslení.\nDneska jsem poprvé asi po roce zase spadla, kvůli muškám a nějaké dylině v autě, která zřejmě řidičák získala jen náhodou. Rozškubla jsem si vestu (buhůůů, tu s tím kožešinovým límcem), ale jinak jsem celkem v pořádku, až na sedřený loket.\nTaky už jste někdy vyhrožovali, že podpálíte školu? Myslím, že jsem jedna z mála, kterým se to skoro povedlo. Nebudu to rozpitvávat, ale jen řeknu, že v celé scéně jsem figurovala já, zapalovač a několik kilo papíru v kreslírně našeho gymplu. Jen na okraj, škola neshořela, ale mohli by mi říkat Pyromanka Dyamirity.\nK tomu bych snad dodala jen to, že před touhle... ehm... pyromanskou epizodou jsem byla naším třídním pověřená, abych se postarala o... jak to říct... editaci? naší chystané třídní knihy. Zase si to moc vyfantazíroval, takže podle popisu to vypadalo jěko něco mezi knížkou, omalovánkami, večerními šaty a perníkovou chaloupkou.\nDen ode dne se víc a víc těším na animefest. Jupíí! Nejenomže to je akce, na kterou by každý český otaku měl zavítat, ale ještě se uvidím (snad) se Scratch a Maki a možná i nějakýma dalšíma lidma. Teď momentálně zjišťuju dopravu. Pokud jste z okolí Žatce, Loun nebo Mostu, přidejte se =D\nJá se fakt těším\nUž jen zjistit, jak se nakupuje přes eBay. Nevíte, jak se tam registrovat? Kdyžtak se ozvěte =D\nPajdám, pajdáš, pajdáme...\n5. března 2011 v 10:43\t| Dyamirity\n~Proč mám pocit, že podobný naspis, jen s jiným slovesem, už tady někde mám...?~\n(Musím si konečně z nových SHI-teamů vybrat několik dalších obrázků do výšplechtových článků. Už tady byly omílány moc dlouho...)\nPoslední dobou to tady flákám... tedy.... poslední týden. Proto tenhle výšplechtový článek bude možná trochu delší. Trochu víc. ale vezměme to od začátku.\nJsem invalita. Na férovku, jsem invalida. Postrádám totiž polovinu pravého palce na noze. Byla jsem totiž u doktora a byl tam nějaký problém. A doktora nenapadlo nic jiného, než ten problém odstranit i s většinou mého palce. Takže teď tak měsíc nebudu moct bruslit, chodím jako kachna a jediné boty, které můžu obout, abych nebrečela bolestí, jsou kroksy. Růžové. Uvědomujete si, co to znamená? RŮŽOVÉ kroksy! Já, která růžovou pohrdám. Taky si kvůli tomu ze mě dělají Hate a Gira legraci.\nJeště větší legraci jsem si však užila, když jsem šla na koncert s Quatrem, též v růžových kroksech. Černé společenské kalhoty, bílá halenka, klobouk a... růžové plastové pantofle. No nádhera!\nAle nejvíc mě irituje to počasí..... je přesně takové počasí na brusle a já musím dřepět doma.\nPo dlouhé, ale opravdu dlouhé době jsem se zase dala do sledování anime. S naším starým počítačem to vůbec nešlo a jediné, co jsem měla sílu potrhaně sledovat byla nějaká yaoi videa. Ale teď jsem konečně začala sledovat nové, neokoukané anime, na které budu brzy psát recenzi. Díky Daarkrai, konečně jsem se rozhodla podívat na Durararu!! ...a si jsem se zamilovala. Ví se o tom rozepíšu v recenzi.\nO co bych se podělila dále... možná, že po další dlouhé době jsem zase začala psát novou povídku. Zatím nevím, o čem pořádně bude, ale začala jsem včera a mám zatím čtyři normostrany.\nV SHI-teamu, respektive díle 13, jsem se rozhodla podupat důveru čtenářů v mou předvídatelnost. Hodlám trochu změnit styl celého SHI-teamu. Nebude to takové klišé a trošku poupravím i charaktery. Ale to vy se nedozvíte dříve než za čtyři měsíce, kdy to bude vycházet i zde.\nTrochu se bojím, co bude, až doženu skeny hotový SHI-team. Pak budou nové díly vycházet třeba jednou na čtrnáct dní, možná i déle. Ale snad čtenáři vydrží.\nPřemýšlím, že překreslím první dvě volumata a pokusím se nějak SHI-team přidat na anime-mangu.cz, pro kterou překládám dvě mangy, Koisuro a Cat street. Je tam nějaká amatérská manga, která se jmenuje nějak Akamasukutra... nebo tak nějak a je to splácanina Bleache a Naruta. tak jsem si říkala, že bych to mohla taky zkusit.\nUž tu zase kecám o pitomostech.\nPůjč mi vidle....\n25. února 2011 v 19:14\t| Dyamirity\nPodlehla jsem a vážně se do AK přihlásila. Změnili tam totiž celé vedení a už tam neox...nepanuj.... už tam NENÍ Tiskař, takže mi nic nebrání v tom to zkusit. Třikrát sláva!\nObčas přemýšlím, jestli můžete nenávidět vlastní přátele. Je totiž několik druhů nenávisti.\n1, Nenávist provolávací:\nUkázková scéna: Hate mi zase jednou něco poslala a tak teď ujíždím na opilecky založeném finském metalu, respktive na Korpiklaanech. No, řekněte popravdě, vy byste nebyli otrávení, kdyby jste pořád dokola museli poslochat písničky Tequila, Vodka a ještě jednu, která má naprosto nepochopitelný nápěvek Lalalaj, který z hlavy nedostanete ani kladivem. Proto Hate momentálně nenávidím. Nenávist provolávací se projevu hlasitými výkřiky:\n"Já tě zabiju, ty jedna malá ****!"\n2. Nenávist očividná:\nTen člověk je strašně otravný/namyšlený/povýšený/absolutně GRÁÁÁUR (nehodící zaškrtněte) a proto ho nemáte rádi. Ale očividně. Mračíte se na něj, jste na něj nepříjemní a sem tam i utrousíte poznámku o silné chuti onoho člověka zaživa nabodnout na ocelový rožeň.\n3. Nenávist tichá:\nČlověk. Vy. Blesky. Tiché. Vidíte, jak jde nenávist charakterizovat ve čtyřech slovech??\nAle to jsem úplně odbočila. Připadám si trochu jako doktor Vlach ze Saturnina. Ten taky začal o řemeslech a skončil u kritizování dnešní katolické církve... už ani nevím, o čem jsem chtěla původně psát =D\nTo, že jsem se konečně přihlásila do Autorského klubu jsem vám sdělila už na začátku. Chtěla bych, aby si SHI-team přečetlo trochu víc lidí. Profesor na gympúlu mě pořád přesvědčuje, ať o SHI-teamu udělám SOČku, ale mě to přijde jako vytahování, tak uvidím...\nVčera jsem byla na anglické olympiádě, jen tak mimochodem. Skončila jsem osmá. A asi vůbec neumím anglicky. Přijedu do Londýna a první, co řeknu bude:\nI am sorry, but I can't speak English. Please, do you know, where is the nearest police office? I want to call home.\nAsi skončím s bruslením... dneska mě zastavila nějaká "paní" se dvěma dětmi, že už dlouho kouká, jak hezky jezdím, a jestli bych nemohla naučit bruslit jejího syna. No to mi řekněte, proč všichni, kdo mě vidí bruslit mají tendence mě zastavovat a rozplývat se nad mojí jízdou? Kdyby bruslili sedm let, taky by to uměli!!!\nUž budu končit. Mám dneska dost....\nNaprostý mentální kolaps....\n22. února 2011 v 19:46\t| Dyamirity\n~Už jste někdy měli pocit, že toho prostě máte moc? Povídejte mi o tom...~\nPoslední dobou mám pocit naprostého a kompletního vyčerpání. Pod pojmem poslední dobou si vezměte období trvájící od začátku loňského školního roku.\nNevím proč, ale od školního roku 2009 toho mám prostě moc. Ani si nedokážu představit, že bych se do toho ještě musela starat o školu.\nPořád někomu něco slibuju a pak nestíhám... nejvíc to souvisí s výtvarkou. Letos absolvuju ve výtvarném oboru naší Umělecké školy do které chodím od šesti let. Poslední dva roky chodím i na rozšířené hodiny, což jsou další dvě a čtvrt hodiny týdně navíc. Takže jen na výtvarce strávím přes čtyři a půl hodiny hodiny čistého času. A když počítám i výtvarku ve škole (jakože nepočítám) tak je to krásná celková suma šesti hodin.\nVe výtvarce jsem taková holka pro všechno. Nevíte komu svěřit návrhy na diplomy? Támhle ta hromádka chmur a neštěstí, to je Lenka (čtěte Dyamirity), ta se vám o to postará. Takhle mám na svědomí pexeso o více jak třiceti párech, půlroční ilustrace v Zuškovinách (jednou měsíčně vycházející noviny ZUŠky), návrhy na PFko, diplomy, linoryty do nějaké léčebny + spostu jiných prací. Momentálně pracuju třeba na flipbooku o padesáti stranách. Navíc jsem se odmítla dále dívat na otřesné neumělé krajinky ve třídě mého učitele na klarinet, natvrdo jsem je sundala a místo toho mu tam tvořím velkou komiksovou sérii...\nKdyž už jsem se zmínila o klarinetu, Quatroplesk pořád něco zkouší, pořád někde hraje... teď v dubnu třeba jedeme na soustředění.\nDo toho ještě škola, kreslení SHI-teamu, trocha toho tvůrčího psaní a bruslení... a máte nádherné vyčerpání.\nAch můj bože.... už jsem popsala takovej odstavec jenom fňukáním o svém utrpení. Hehe... ale když se nevykecám tady, kde teda? Chjo... fakt mě to unavuje. Ještě, že se chci výtvarce věnovat i do života.\nA na závěr sem hodím můj první pokud o portrét. Autoportét jsem sice dneska dokončila, ale nemám odvahu ho sem dát. Tak vám ukážu, jak vypadala Hate před cca třemi lety. Portrét je totiž kreslený podle ročenky z konce páté třídy... ale kromě vlasů je vlastně pořád zhruba stejná.\nStejně, Hate je vychcaná jako ToiToika... ve škole pořád fňukala, jak strašně chce novej extra balíček od Childrenů a jak na něj nemá peníze.... a včera si narazila prst, za což od pojišťovny dostane 1200. No není to vychcanost?! Já si ve škole jen jednou yvvrkla kotník, na výtvarce.... ale o tom až příště =D Tady máte Hatey ve špatné kvalitě, je to totiž dělané tužkou =D\nHatey, doufám, že je ti jasné, že si to povinně musíš dát na blog =D\nViva la chřipka..! A zápisy ve třídnici...\n9. února 2011 v 20:34\t| Dyamirity\n~Jáj jáj jupí jupí jéj! Náš ředitel konečně projevil trochu loajality vůči studentům a vyhlásil chřipajznoý prázdniny. Poprvé od té doby, co jsem na gymplu nějaké volno. Žeby zázrak?~\nAno, je to tak. Zítra a pozítří jsem dom a to jen díky našemu řediteli, na kterého zřejmě sáhla boží prozřetelnost a vyhlásil chřipkový prázdniny. Nebo na něj možná sáhla ta chřipka, to je pravděpodobnější.\nVenku je sucho, takže ten prodloužený víkend asi projezdím na bruslích, tedy pokud nenaprší. Si zkusí... a půjdu za Matkou přírodou a rozkopu jí... tvář.\nNo, každopádně, teď k druhému bodu nadpisu. Zápisy ve řídnici. To je téma samo pro sebe. V Primě jsme měli takového... pro nedostatek jiných výrazů řekněme profesora... a od toho jsem jich dostala asi devět, ale ty se nějak nebrali vážně. Byli totiž většinou typu:\nŠtěpánková opustila třídu před koncem vyučování.\nŠtěpánková bouchá dveřmi.\n(Tyhle dvě jsem dostala hned po sobě. Jsem bouchla dveřma, když jsem tu třídu opouštěla, no...)\nAle včera jsem dostala zápis, kterým se asi zapíšu do historie gymplu. Je sice taková nenápadná:\nTo asi značí, že jsem byla drzá. Má drzost spočívala v tom, že jsem třídnímu do očí řekla, že je to úchyl. Fakt.\nTo bych vám přála vidět. Třídní málem vyletěl z kůže, začal řvát, že není můj otec, abych si tohle k němu dovolovala (houbeles, to bych tátovi nikdy neřekla!) a já se trochu bála, aby mu nerupla nějaká žíla a nešlehlo to s ním. Bohužel přežil.\nTohle píšu jen tak z nudy. Už nějak dlouho jsem sem nic nepsala. Fajn tři dny, ale i tak...\nZítra sem přidám další kapitolu DOOMu a v pátek možná i SHI-team, ale to neslibuju. Kdyžtak další kapitola bude až o víkendu.\nBudu zase někdy muset napsat nějakou recenzi... plánuju zrecenzovat Saturnina, tak uvidíme.\nJsem snílek! Oficiálně!\n6. února 2011 v 20:54\t| Dyamirity\nJsem tam. Jsem tam. Už dva dn se nenápadně plazím okolo a sleduju, kdy se objeví další vzducholoď. Kdo nechápe, ať čte dál.\nDnešek je pro mě přelomovým dnem. Já, Dyamirity The Empress Of Paradox (Tohle ehm... jméno jsem si splácala ke Scratchině článku, jak ovládnout svět. Jedním z bodů bylo zvolit si cool přezdívku. Stalo se. Pořád nabírám ďábelské poskoky. Žold je pět bishíků na týden. To sem mnou usmlouvali již přijatí otro... chci říct poskoci. Pro kluky nabízím gumové medvídky o stejné váze...), jsem dnes byla přijata do Klubu snílků. Před říkám, že nejsme konkurence Autorského klubu. Jsme jen... alternativní řešení pro ty, kteří se nechtějí obtěžovat s těmi přemrštělými nároky na přijetí...\nNo, každopádně, v Klubu snílků jde taky o to, aby byl blog autorský, ale přijímací podmínky jsou každopádně mírnější než AK. Takže, shi-t a já jsme prošli.\nKdyž se nad tím zamyslím, kdybych se trochu snažila, mohla bych se asi přidat i do autorského klubu, ale to jsem moc líná. V klubu snílků nepožadují ke každému videu komentář, proč jsem si na blog to video dala a jak na mě působí. To trochu zavání hodinou literatury.\nNavíc, od jisté doby nemusím Tiskaře a to kvůli jednomu úzkoprsému a dost žlučovitého článku o homosexuálech. Nic proti, ale takové lidi bych přetáhla něím po hlavě. Něčím velkým a se životem neslučitelným.\nTak jako tak, jsem v Klubu snílků a připlula jsem tam na deváté vzducholodi. Byla jsem přijata s jednoduchým ANO a komentářem:\nAnime sice není moje oblíbená zábava, ale blog je autorský a vlastně se mi docela líbí =) Konec citace. Jsem ráda, že jsem neschytala žádnou výtku a jsem tedy oficiální snílek. Jůů...\n...hm... myslím, že ta přezdívka se neuchytí...\nP.S.: Znáte ten pocit, že si pustíte novou písničku od svého oblíbeného zpěváka a úplně vám přeběhne mráz po zádech, když uslyšíte jeho hlas. Tak něco podobného jsem rpožila s právě objevenou písničkou od Rumdarjuna. Ííp... takový mravenčivý pocit...\nAsi pojedu do Japonska, zabalím ho tak, aby prošel letištní kontrolou a odvezu si ho domů na mudlání♥\nMalá úvaha o návštěvnosti a blogu samotném\n31. ledna 2011 v 20:57\t| Dyamirity\nMám chuť na úvahu o povrchnosti dnešních blogerů. Záchranné vesty najdete pod sedadlem.\nAno, uvědomuju si, že každý má právo na vlastní názor a vyjádření ho, proto respektujte, že já mám úplně stejné právo to všechno zkritizovat, protože to je zase můj názor.\nZrovna jsem se vynořila ze spodin kybersvěta, oklepala ze sebe bahno a z kapes vytáhla rozpuštěný mozek, který se pokoušel odtéct někam hodně daleko. Ano, možná už jste uhodli, zase jsem se hrabala v těch růžových egoistických... ehm... růžových blozích. Egoistické přeskočte, protože já nemám co říkat. Mluvím o těch blozích, kde nenajdete nic jiného než fotky majitelek, jejich deníkové články o cca 15 řádcích nebo musicvidea Lady Husy a Džastyna Bíbra.\nAno, respektuju, že každý může mít vlastní blog o čem chce, ale o tomhle mluvit nechci. Chci mluvit o tom, že přesně takovéhle pinky tinky blogy mají VŽDYCKY (nebo alespoň většinou) návštěvnost typu:\nOnline: 27, Dnes: 159, Týden: 632...\nŘekněte mi někdo proč? Nejvíc mě doráží, že si tyhle holky zakládají i fankluby na fejsbůku. Fanklub na vlastní blog. To je jako... jako... nenapadá mě zrovna žádné vhodné přirovnání.\nNechápu to. Colidi vede k tomu, aby se na tyhle blogy slézali jako vosy na med?\nAle každopádně, nevím, jestli bych o to stála. Mně osobně nejde o to, aby MŮJ blogísek vidělo co nejvíc lidí. Mně jde o SHI-team. Proto mám radost z každého živáčka, co sem zamíří, protože je to potencionální čtenář. A víte, kolik takových živáčků mi sem zabloudí? Zatím největší návštěvnost jsem zaznamenala... ehm... kdysi v prosinci a to sem vlezlo 92 lidí. Ale průměrně sem zavítá tak 35 lidí denně.\nAle mně to nevadí. Radši budu, když shi-t bude takové hnízdečko, kam se musíte dopracovat, ale zase si to tady užijete, než aby se mi tady courali nějací maníci, co jen okomentují nejnovější článek.\nJá třeba znám svou stálou klientelu. Hate, Maki, Scratch, Alcielle, Gira, Bleach. Vy ostatní se neurazte, ale tyhle pravidelně komentují a o vás (pokud nějaké vás existuje) já prostě nevím.\nNo, vraťme se zpátky k hlavnímu tématu.\nPřijde mi to pěkně pokrytecké nahánět návštěvnost takovými způoby jako Mrkni se na můj blog, mám tam bleskajdu, MucQ.\n(Ehm. Tady se přiznám, že něco podobného jsem jednu šířila i já, ale to na úplných začátcích shi-tu, kdy jsem byla zoufalá z těch 6 lidí denně a už mi trochu šibalo.)\nNebo moje ještě oblíbenější Hlásni mi prosím tady a tady. Haló! Proč bych pro vás hlasovala? Když už bych pro někoho hlasovala, stejně bych si vybrala toho, kdo se mi nejvíc líbí a ne toho, kdo měl víc volného času a oběhal víc blogů s víc na nervy lezoucíma žádostma.\nAle to zase odbočuju. Je to podle mě trochu ubohost mít blog jen proto, aby se člověk mohl předvádět Hele, mně teď na blog chodí devět set lidí denně a tobě né.\nBlog je o tom, abyste se mohli se světem podělit o svoje myšlenky, ne? Protože na kybersvětě je úžasná jedna věc a to, že se vždycky najde někdo kdo s vámi bude souhlasit.\nBlog je od toho, abyste se měli kam vypsat, čehož je důkazem tento sáhodlouhý článek o mé kyselosti. Abych byla upřímná, trošku mě iritují ty články ve kterých je hozená jedna fotka nějaké rádoby hvězdičky. Zahlcují tím nejenom úvodní stránku blogu, ale i třeba články Témata týdne. Ano, když pod článek k tématu týdne dáte šest obrázků cupcakeů a pod to napíšete mŇaMky, RhůůZhoWouCHký!\nTo je ale prostě mentalita dnešních lidí. Předvedu se na úkor ostatních. No a proč ne?\nJujda, jak tak koukám, zplodila jsem pěkně pesimistický článek. Budu muset brzo něco napsat, aby to tady nestrašilo. Tak na závěr hodíme ještě písničku. Nevím proč, ale poslední dobou strašně ujíždím na Nico Nico a zvlášť na jednom zpěvákovi jménem Rumdarjun♥\nVarování: Je to pop. Asi. Možná poprock. Ale strašně se mi líbí.\nP.S.: Radši se tu ani nezmiňuju o Krásná.cz, na které tady pořád běhá ta růžová reklama. To by bylo na delší povídání.\n28. ledna 2011 v 21:12\t| Dyamirity\nUž jsem ani nevěřila, že to přijde, ale je to tu. Nový komp. Nehučí to, má to symaptickou barvu (černou) a PRACUJE, což byl u toho minulého bonus. Do tohohle šťouchnete a za deset minut můžete pracovat nádhera!\nPro mě to znamená vesměs to, že se konečně můžu přemístit od mang zpátky k anime a shlédnout všechny ty filmy, které jsem chtěla shlédnout (Sherlock Holmes, Total Eclipse, Na vlásku atd. apod.)\nDnes mě složila rýmička. A to pořádně. Hate by řekla Shovel Knockout. Sice nevím, kde by rýma sebrala lopatu, ale to je nepodstatný detail, protože na světě se dějí i divnější věci.\nKdyž jsem dnes konečně vlezla na mail, objevila jsem dva nový maily od Seliny, adminky anime-mangy, která už vyzvídala, kdy bude nový díl Koisura, prý, že lidé na netu už se bouří (... Doufám, že přeháněla. Nerada bych způsobila velkou yaoi rebelii... ale víme čeho jsou yaoistky při absťáku schopny...)\nMám jeden problém. U nového počítače ještě nemáme nainstalovanou tiskárnu, tak se tomu zítra budu muset podívat na zoubek, abych mohla skenovat SHI-team. (Poznámka: Stáhnout si PhotoFiltre)\nTohle bude krátký článek. Jdu dokoukat film.\nČeština odmítla pásku přes oči a pak... MucQq!\n23. ledna 2011 v 17:18\t| Dyamirity\n~LoWiIisKuYu, MucQik, atakdál, atakdál... člověk by si myslel, že svědomí normálního čecha by se po přečtení takovýchto slov muselo sebrat a s hlasitým jekotem utéct... a ono houbeles...~\nÁch jo... mé češtinářské srdce krvácí, když vidí, jak čeština poslední dobou upadá. Když se rozhlédnu, zjišťuju, že čeština zdegenerovala na jakousi patlanici angličtiny a několika českých výrazů. A přitom je čeština tak krásný jazyk, alespoň z mého pohledu.\nAle vezměme to hezky popořádku...\n6. ledna 2011 v 12:43\t| Dyamirity\n~aneb jak je snadné okouzlit profesora matematiky-fyziky prachsprostou mangou~\nPrávě mi od počítače odešel profesor na infuli a dal mi jedničku za prezentaci... o SHI-teamu!\nBWAHAHA! Myslela jsem, že mi tohle téma zatrhne, jelikož o tom vím PODSTATNĚ víc, než on. Ale když jsem mu jako téma své prezentace nadiktovala Komixové panoptikum, jen povtáhl obočí a šel se spolužačkou řešit Pařížskou prezentaci.\nDal nám na to skoro půl roku (Haha, směju se druhé polovně infule, která má takovou strašnou megeru, pořád píšou písemky a prezentace mají o největších hovadinách pod sluncem), tak jsem si každou hodinu udělala jednu stránku a měla jsem to. Dneska jsem jenom dodělala efekty... a voilá...\nPořád mi nabízí, abych dělala SOČ se SHI-teamem, ale není to trochu vychloubačný? Každopádně jsem nasadila novou laťku při kvalitě prezentací. Mojí si pustil DVAKRÁT! Jsem se styděla, když jsem tam měla obrázky, ale on pořád uznale pokyvoval hlavou, tak se mu to asi líbilo =D\nNejlepší bylo, jak se vyptával na takový to: "A to sis vymyslela?" "A ty ses někde inspirovala?"\nAle co, za jednotku z infule to stálo.\nDneska mě pekelně nakrknul Zitko. Zase začal s těma svýma sexistickýma kecama, ale tentokrát jsem se fakt totálně nairitovala, praštila knížkou o stůl, div jsem ho nerozlomila vejpůl (Spolužačka odskočila, jako kdybych praštila jí) a obořila se na něj, jakej je sexista.\nPak nastala značně komická scénka, kdy on se zase infantilně usmíval a já na něj ječela, jaký je to debil (tohle jsem mu přesně NEŘEKLA, ale něco na ten způsob).\nTak mě napadá, že jsem si včera všechny doujiny a yaoi přetáhla na flasku, na které mám schodou náhod i tu prezentaci. Asi si něco přečtu. Bhehe. Třeba takový Unapai, to on profesor určitě přijde a zeptá se, co to je... ale zkusíme to =D\nP.S.: On mi řekl, abych se snažila ukázat na veřejnosti. A co s tím SHI-teamem mám dělat víc, než ho zveřejňovat tady? Vytisknout 300 000 kopií a rozhazovat je letadlem po republice?\nČím se hasí škola? No přece benzinem!\n2. ledna 2011 v 21:51\t| Dyamirity\n~Že já tu školu nepodpálila dokud byl čas... Už se mi to skoro povedlo... jenže profesorka si toho kahanu, jímž jsem tak efektivně podpalovala lavici, bohužel všimla...~\nChtěla jsem se omluvit, protže dneska nová kapitola SHI-teamu nebude. Celý den jsem byla v prčicích a nestihla jsem to. Vrátila jsem se před nějakou tou hoďkou, ale trvá dvě hodiny a dvacet jedna minut (přesně, měřila jsem to...) než se mi zahřeje počítač a jde na něm něco dělat. Ještě, že už brzo budeme kupovat nový. SHI-team bude snad zítra večer, až se vrátím z hodiny výtvarky.\nDnes jsem byla za babčou ve Šternberku. Cestou jsem si totálně zaprasila novou BÍLOU mikinu o pás auta, takže jsem celý den chodila jako Popelka s černou šmouhou přes celej trup. Doufám, že jsem nepotkala nikoho, ko mě zná...\nVýborná byla taky konverzace naší rodiny. Já na tátu prej, jestli je rád, že má dcery, nebo jestli chtěl syna. A on: "Chtěl jsem dcery, ale kdybych věděl, jaký z toho vzejdou potvory, pořídím si raději křečky." Haha, moc vtipné, otče.\nStavovali jsme se na Zličíně, kde jsem celou dobu strávila v knihkupecví (jak jinak) a to přesněji řečeno před stojanem se Zeměplochami. Celá zklamaná jsem zjistila, že tu, kterou jsem chtěla nemají, ale když jsem se tam dívala asi za desetminut, trůnila si přesně TA přímo přede mnou a tvářila se jako neiňátko. Asi slepnu. Taky jsem zjistila, že si teď asi budu kupovat Zeměplochy místo mang. Ne, že bych na ně zanevřela, ale ony v češtině nevychází žádný, které bych tak strašně potřebovala (Gravko už mám totiž komplet).\nVčera Alcielle na jejím blogu zprovoznila tzv. Kroniku yaoistek. Aby yaoistky nemusely konverzovat přes komentáře u různých článků a zahlcovat tak blogy. Já si spíš myslím, že je to proto, abychom ty perverznosti měly hezky pohromadě a popřípadě se bavit čtením starších konverzací. Jednou to vydáme knižně a 120 dní Sodomy proti tomu budou čajíček =D\nChjo... zítra zase do školy. Jediá výhoda toho je fakt, že Fuchs zase odjela do Zlína. Už tay otravovala dva týdny a už to začínalo být k nevydržení. Ano, je to rodina, ale všechno má své meze. Fuchsiny meze jsou někde mezi pětadvaceti minutami a třemi dny.\nVíte, co mě vážně irituje? Že za celé Vánoce jsem byla sama doma leda tak o Silvstra a to eště dvě hodiny. Odmítla jsem se jít podívat na ohňostroj, takže jsem bya přes půlnoc sama. A abych ten přelom roku zapila, dala jsem si... irskou whisku, byla tk nějak po ruce. Ale víte, co nedoporučuju? Pít jí z flašky. Člověk si lokne třema třikrát a až potom mu dojde, že krkem by mu už neprošlo ani stéblo trávy a pod okem se mu zasekl nerv =D\nUž budu končit. Ještě mě napadlo... myslíte, že mají yaoistky hymnu? O vlajce vím, o bohu vím, ale hymna... na to se budu muset ještě podívat.\nPapá a užijte si zítra tu školu.


Hledám odpověď na otázku: Jakou konferenci lidé (marketéři) chtějí - Webové Vyhledávání\nHledám odpověď na otázku: Jakou\nkonferenci lidé (marketéři) chtějí?\nKdyž jsem před 3 roky plánoval první Marketing Festival, začal jsem tím, že\njsem se zeptal 27 marketingových expertů, co vlastně od konference očekávají.\nPřijde mi to jako logický krok v počátcích podnikání. Rozjet byznys s pouhým\npocitem, že váš produkt či služba je přesně to, co lidé chtějí, opravdu\nSamozřejmě nikdo netvrdí, že se podnikání (či konkrétní produkty a služby)\nstaví ze 100 % na snech a přáních zákazníků. Vzít výpovědi 1 000\npotenciálních zákazníků, ty zprůměrovat a navrhnout podle nich výsledný\nprodukt zajisté není klíčem k úspěchu. Mít zájem je však základ.\nPřekvapuje mě, že většina světových konferencí o sobě tvrdí, že je nejlepší a\nnejpřínosnější na světě v nějakém oboru, přičemž se pořadatelé lidí ani\nnezeptají, co vlastně potřebují, jak to potřebují a co by jim nejvíce\npomohlo. A to teď nemluvím o formuláři na zpětnou vazbu po akci.\nVýzkum, který jsem před lety provedl, mi hodně pomohl pochopit priority\nzákazníků. Věděl jsem tak, co jim prostřednictvím Marketing Festivalu\nnabídnout. Kromě toho jsem všechny závěry v nefiltrované podobě\nzveřejnil zdarma ke stažení a data tak posloužila organizátorům interních i\nveřejných akcích v různých odvětvích. To vždycky potěší.\nRád bych zvýšil serióznost celé věci a osobně vyzpovídal 50 expertů na\ndigitální marketing, kteří konference navštěvují. S každým z nich trávím\nhodinu až hodinu a půl a musím říct, že je ohromně zajímavé poslouchat\nodpovědi na všech 21 otázek:\nPokud jste specialista v nějakém úzce vymezeném oboru jako např. SEO,\nPPC reklama, Webová analytika, má pro vás smysl navštěvovat pouze\nkonference zaměřené čistě na váš obor, nebo čas od času navštěvujete\nobecnější konference zaměřené na digitální marketing či marketing jako\nNavštěvujete konference jen ve vaší zemi nebo občas cestujete do\nzahraničí? Jaké jsou motivace navštěvovat konference v zahraničí, kde\njsou často náklady nezanedbatelně vyšší?\nNavštěvujete většinou ověřené akce se stabilní značkou, nebo rád\nzkoušíte nově vznikající, menší konference?\nPro agentury: Jak vypadá proces výběru konferencí pro vaše zaměstnance?\nMají specialisté nějaký vliv na to, na jakou konferenci pojedou? Stává\nse, že přijdou a sami chtějí být někam posláni? A dějí se obecně nějaké\nprocesy po konferenci? Používáte např. obsah získaný na akci pro vlastní\npropagaci? Snažíte se integrovat získané know-how do procesů agentury?\nPředstavte si, že jste nyní na webové stránce náhodné konference a\npřemýšlíte o nákupu lístku. Co je pro vás v tuto chvíli nejdůležitější?\nProgram v jednom sálu nebo vícero přednášek v jeden čas na různých\nMěla by být především inspirativní a motivační, nebo by spíše měla\nnabízet praktické tipy, know-how, nová data či případové studie?\nSnažíte se zapracovat know-how získané z přednášek a workshopů\nzapracovat do svých procesů? Jak často konference takové know-how\nJaký je vlastně váš obecný názor na konference v dnešní době? Všichni\nvíme, že na internetu je nepřeberné množství obsahu dostupného zdarma\n(blogy, sociální sítě, magazíny, …). Hrají konference stále roli\nnositele nových trendů a know-how, nebo jsou pro vás zajímavé úplně z\njiného důvodu? A mají konference vůbec potenciál být hlavním zdrojem\nzmiňovaných trendů a know-how?\nJak vnímáte ceny konferencí? Kolik běžně platíte za vstupenku a kolik\nbyste zaplatil maximálně? Cítíte nějaké rozdíly mezi konferencemi, které\nstojí například 100 liber a konferencemi za 500 nebo dokonce 1 000\n15. Měly by být na konferencích workshopy? Jak mají vypadat? Mají běžet\nparalelně s programem nebo mají být raději o den dříve?\n16. Jaký je váš názor na případové studie? Jsou přínosné? A pokud ano, v\njaké formě? Pokud ne, proč?\n17. Co byste chtěl/a na konferenci dělat po skončení přednášek a workshopů?\nCo by mělo být náplní večerních party, má se organizátor nějak aktivně\nangažovat v networkingu?\n18. Možná se to zdá vtipné, nicméně i jídlo musí být součástí výzkumu. Je\npodle vás catering důležitou součástí konference?\n19. Co si vybavíte, když se řekne – malé detaily, které mne na akci potěší?\n20. Co se vám naposledy na nějaké konferenci skutečně nelíbilo?\n21. Mohl/a byste nám doporučit nějaké řečníky či marketéry, kteří dělají\nopravdu hodně pokročilé věci? Pokud vás nikdo nepadá, jsou nějaká\ntémata, která byste rád/a na konferenci slyšel?\nA tak jsou schopni bez hlubší úvahy říct třeba toto: „Já si myslím, že lidé\nchodí na konference kvůli kontaktům.“ Nicméně takový výrok je přinejmenším\nnesprávný. Už teď, kdy mám za sebou první třetinu rozhovorů, vidím, že jsou\nrůzné skupiny lidí, kteří mají naprosto rozdílné důvody k účasti. A s důvody\nse pojí také rozdílné vnímání ceny, délky konference, typu přednášek a\nspousty dalších parametrů.\nNa rozhovory máme většinou dostatek času, a tak se stává, že se v diskuzi\nčasto zasekneme na poměrně dlouhou dobu nad úvahami o tématech, která mě\nenormně zajímají a už delší dobu na ně hledám odpověď:\nChtějí lidé skutečně pokročilý obsah, nebo vlastně „tajně“ doufají ve\nvšeřešící motivační formule či zkratky ke štěstí typu = 5 tipů obsahu,\nkteré byste měli sdílet na sociálních sítích.\nMá být cílem akce „jen“ udělat show a zapůsobit na lidi, nebo se s tímto\nfaktem odborná konference nemá spokojit a přemýšlet především o tom, jak\nnabídnout účastníkům trvalejší hodnoty (ať už je to skutečně skvělý\nobsah nebo kontakty).\nVěří velmi zkušení marketéři, že se na konferenci mohou něco naučit,\nnebo již ztratili iluze a chodí tam z jiných důvodů?\nUvědomují si účastníci, že konference jako řečníky často vybírají své\nsponzory, spřátelené agentury, nebo si dokonce od řečníků nechávají\npřímo zaplatit za možnost přednášet? Vnímají to jako velký problém?\nJdou lidé po známých jménech nebo po tématech, které aktuálně řeší? Jsou\npro někoho známí přednášející naopak důvodem k neúčasti, protože je již\nAž posbíráme všechna data a podrobíme je detailní analýze (což nám zabere\nnějakých 300 hodin práce), opět nabídneme všechny výsledky zdarma ke stažení.\nVěřím, že investovaný čas pomůže nejen Marketing Festivalu, ale opět zvýší\nkvalitu i jiných konferencí a akcí. Vždyť na nich trávíme tolik času.\nsledujte mě (Twitter, LinkedIn) nebo Marketing Festival (Twitter,\nLinkedIn) na některé ze sociálních sítí.\ntakřka nutnostní. Díky vlastním proměnným tak například dokážu rozlišit na webu Marketing Festivalu zákazníky (byli na posledním festivalu nebo si zakoupili přístup k videím) od ostatních návštěvní...\nPro internetové obchody jsou Shoping kampaně naprostá nutnost, už jen proto, že z principu věci (jsou vizuální, cílené na názvy zboží, vedou na produktovou stránku) konvertují v průměru lépe než ja...\nJestli vám název přednášky připadá jako provokace, tak máte pravdu. O tom, kolik před takovým troubou stojí překážek i léček, když se rozhodne vstoupit do neprozkoumaných vod content marketingu, by...


Snail Farm ✓ složení, davkovani, zkušenosti, cena, prodej, recenze, diskuze forum\nSnail Farm - složení, diskuze forum, zkušenosti, davkovani, recenze, prodej, cena\nKrém Snail Farm složení, zkušenosti, davkovani\nKrém Snail Farm jak to funguje?, akční\nPo pěti dobách pomocí Snail Farm, jsem opravdu nemohl snad ani uvěřit, prostě, jak moc velký rozdíl může mít pozorovány Snail Farm. I moji kolegové z práce, vzala na vědomí pravdy, že jsem se zdálo, že více energicky a zdravé, a oni měli číslo si myslel, že co je moje tajemství! Výsledek byl ohromující, ztratil jsem 15 let a byl jsem pracoval se o tom, jak vrásky mizí.\nNemohla jsem se dočkat, až uvidím, co jinak můžu získat díky tomuto séru! Sylvie, 37\nAskorbyl Tetraisopalmitate: konečný, poslední aktivní složka v Snail Farm účinně hydratuje pokožku a odstraňuje toxiny.\nNaše kontroly ukazují, že můžete vymazat 10 do dvaceti let z oblasti obličeje v méně než 14 dní. Sérum obsahuje největší pozornost, největší kvalitní ingredience. Pochopit, že ne každé sérum může být stejný. Zjišťujeme výskyt takové látky spory pouze v Snail Farm.\nLéčivé vlastnosti hlenu black snail podporovat mezibuněčné změnit a omladit pokožku. To funguje stejným způsobem, jak botox injekce - to spočívá svaly, udržuje správné konstrukce z kůže a linky zmizí.\nProtože jejich složek, Snail Farm produkuje zřetelný efekt. Kůže dostane živiny, které potřebuje tak výrazně, čistší a slavné hledání a zvyšuje vlastně barva. Sérum odstraňuje známky stárnutí a šedé kůže.\nAverage Rating: 4.1, Votes: 332


Ostatní - Himoto.cz\nDomů / . / Drony / Příslušenství Yuneec / Ostatní\n39 Kč1099999 Kč\nRK EACHINE EX5 - zajištění ramen 4ks | Roman Kadlec\nMB LRP HYPER PACK 2200MAH NI-MH 7.2V | Marek Bednář\nbaterie funguje tak jak má\nYuneec pozemní stanice, manuální naviják, 12V\n(578 512 Kč bez DPH)\nYuneec pozemní stanice, automatický naviják, AC\nYuneec pozemní stanice, manuální naviják, AC\n(289 255 Kč bez DPH)\nYuneec pozemní stanice, automatický naviják, 12V\n(909 090 Kč bez DPH)\nYuneec Typhoon H3: Nabíječ SC4000\nYuneec kamera E90: Transportní kryt\n(8 908 Kč bez DPH)\n909 090 Kč bez DPH\nYuneec pozemní stanice s automatickým navijákem - umožňuje napájet dron, pomocí kabelu až do výšky 50 metrů. Prodloužení doby letu, bez výměny baterií. Napájení stanice - 12V...\nYuneec pozemní stanice s manuálním navijákem - umožňuje napájet dron, pomocí kabelu až do výšky 50 metrů. Prodloužení doby letu, bez výměny baterií. Napájení stanice ze sítě -...\nYuneec pozemní stanice s automatickým navijákem - umožňuje napájet dron, pomocí kabelu až do výšky 50 metrů. Prodloužení doby letu, bez výměny baterií. Napájení stanice ze sítě...\nYuneec pozemní stanice s manuálním navijákem - umožňuje napájet dron, pomocí kabelu až do výšky 50 metrů. Prodloužení doby letu, bez výměny baterií. Napájení stanice - 12V...\nYuneec Nabíječ duální DY5 pro HV LiPo H3. Pohodlné nabíjení a převedení akumulátorů na skladovací napětí. Dva výstupy s dvěma displeji a indikací stavu jednotlivých článků....\nYuneec Typhoon H3: Nabíječ SC4000-4H.\nObjímka na podvozkovou nohu, nebo rameno o průměru 12.5 - 15.5 mm. Slouží pro bezpečné a snadné upevnění stroboskopického světla např. A6056, A6057, A6058. Objímka, je pro...\nPraktický držák tabletu, či většího telefonu na vysílač Mantis Q/G. Slouží pro upevnění větších mobilní zařízení, které nelze do původní držáku uchytit. Určeno pro tablety a...\nYuneec ochranná klec pro H520 / H Plus / H3 - klec poskytuje 360°ochranu Vašeho dronu. Snadná montáž - uchycení na ramena a podvozkové nohy. Umožňuje minimalizovat riziko...


Cigarety čeká další zdražení. Vláda schválila i stravenkový paušál - Přerovský deník\nSpotřební daň u tabáku a cigaret by měla v letech 2021 až 2023 růst zhruba o pět procent ročně. Zároveň by měl být od příštího roku zaveden jako alternativa ke stravenkám tzv. stravenkový paušál. Obce by také měly mít nově možnost stanovovat místní koeficient u daně z nemovitých věcí jen pro jednotlivé části obce. Počítá s tím daňový balíček pro rok 2021, který dnes schválila vláda.\nZleva ministr zdravotnictví Adam Vojtěch (za ANO), ministr průmyslu a obchodu a ministr dopravy Karel Havlíček (za ANO) a ministryně financí Alena Schillerová (za ANO) | Foto: ČTK\nHlavní hygieničkou byla jmenována Rážová. Prioritou je rozvoj Chytré karantény\nProdloužení víz zahraničním pracovníkům do 16. září\nVláda dnes schválila prodloužení víz zahraničním pracovníkům působícím v České republice o dalších 60 dní. Místo do 16. července tak budou platit až do 16. září. Po jednání kabinetu to řekl vicepremiér a ministr průmyslu a obchodu Karel Havlíček (za ANO). Epidemiologická situace ve světě není podle něj příznivá a vstup občanů ze třetích zemí do schengenského prostoru není zatím možný. Po odjezdu pracovníků, kterým víza měla končit v polovině července, by tak tuzemské průmyslové či zemědělské firmy nemohly počítat s příjezdem nových zaměstnanců.\nTýkat by se to podle Havlíčka mělo například pracovníků z Ukrajiny, dodal. Prodlouží se platnost krátkodobých, sezonních a mimořádných víz. Vláda platnost víz zahraničních pracovníků prodloužila už při skončení nouzového stavu 17. května.\nČesko od poloviny března kvůli epidemii koronaviru neumožňovalo s výjimkami příjezd do země cizincům, kteří v zemi neměli trvalý pobyt. Mohli ale zůstat ti, kdo do země dorazili dříve, a to i tehdy, pokud jim končila platnost víza či maximální délka bezvízového pobytu. Do republiky mohli od 11. května s negativním testem na koronavirus také občané zemí mimo EU, a to kvůli sezonním pracím či zaměstnání v některých oborech.\nVláda už v dubnu udělila automobilce Hyundai v Nošovicích na Frýdecko-Místecku výjimku na příjezd korejských inženýrů, kteří budou pracovat na vývoji nového vozidla. Od května do října by jich mělo přicestovat bezmála 800. Příjezdy se rozdělí tak, aby pobyt Korejců v Česku nepřesáhl 90 dnů. Musejí přiletět speciálním charterovým letem a musejí se prokázat maximálně dva dny starým negativním testem na covid-19. Jezdit v Česku budou moct jen firemními autobusy a bydlet budou v zařízení, kam nebude umožněn přístup nikomu dalšímu.\nSchválení daňového balíčku\nVláda dnes daňový balíček nově rozšířila o návrh, který umožní podnikatelům a firmám snížit si daňový základ u daní z příjmů o výdaje vynaložené na bezúplatné nepeněžité plnění určené pro boj s pandemií koronaviru, a to za období od 1. března 2020 do 31. května 2020. "Chceme tím podpořit všechny, kteří pomáhali v boji proti šíření nákazy. Mnoho firem okamžitě přešlo na výrobu roušek nebo jiných zdravotních pomůcek a dodávalo je zdarma tam, kde byly nejvíce potřeba. Pandemie zvedla v naší zemi obrovskou vlnu solidarity a my si jí moc vážíme," uvedla Schillerová.\nPodnikatele v kultuře podpoří vláda miliardou. Pokud bude schválen schodek


Žralok černoústý Galeus melastomus Blackmouth catshark - Žraloci, rejnoci, paryby\nMáčka černoústá, Máčka černohubá, Pilorep okatý\nObvykle 60 – 80 cm, maximálně 120 cm.\nV Atlantiku žije na severu od středního Norska na jih až po severozápadní Afriku a Madeiru. V jižní části Severního moře se nevyskytuje. Také obývá Středozemní moře, ale v Jaderském moři je velmi vzácný. Vyhledává bahnité dno v hloubce 150 – 400 m, v extrémních případech v hloubce 50 – 900 m.\nNejvětší část potravy tvoří různí živočichové mořského dna, nejčastěji bezobratlí (korýši a měkkýši) a malé rybky. Díle také malé rybky volné vody.\nTělo je velmi nízké a dlouhé, délka těla je asi 10 – 14 x delší než výška těla. Hlava je také velmi malá, plochá s dlouhým zaobleným rypcem. Oči jsou velké, oválné bez víček. Za hlavou je 5 velmi krátkých žaberních štěrbin, první 3 leží před dlouhými a širokými ploutvemi prsními, další dvě leží nad jejich základnou. Hřbetní ploutve jsou dvě, obě jsou téměř stejně velké. První leží asi v polovině těla, druhá nad koncem dlouhé řitní ploutve. Za první hřbetní ploutví se tělo začíná poměrně výrazně snižovat. Ocasní ploutev je velmi dlouhá, zabírá asi 1 čtvrtinu celkové délky žraloka. Spodní lalok je mnohem větší než horní, na jeho konci je malý zářez. Horní hrana ocasní ploutve je poseta drobnými pilovitými trny. Zbarvení může být různé v závislosti na prostředí. Hřbet je šedohnědý nebo šedožlutý, boky jsou světlejší, břišní strana bělavá. Na hřbetě a bocích jsou velké tmavé skvrny se světlým lemem. Ústní dutina a pobřišnice jsou černé, proto název černoústý.\nŽralok černoústý je vejcorodý. Ve Středozemním moři kladou samičky vejce po celý rok, nejvíce ale v létě, V chladnějších vodách Atlantiku kladou samičky vejce jen na jaře a v létě. V jednom vrhu jsou obvykle 2 – 4 vejce, maximálně 8 vajec. Samičky pohlavně dospívají, když dorostou délky okolo 70 cm, samci okolo 60 cm.\nhonza - 19.08.2013 - 19:52:06\nChytil jsem 3 ve středním Norsku tento týden, největší měl 75 cm, na maso na pilkru v hloubce kousek pod 100 metrů\nLucy* - 12.10.2010 - 08:10:19\nNo, též sem byla v Norsku a nic sem neulovila! :DD\nPavla Mašindová - 09.08.2008 - 13:00:37\nJá jsem byla v Norsku a žraloka černoústého jsem ulovila byl to nádherný kousek.


Veronika Hurdová: Ztratila jsem strach měnit věci, ve kterých mi není dobře\n14.2.2018 8.10.2018 Lucie Vanišová476 zobrazení\nŘadu let šplhala vysoko po kariérním žebříčku a došplhala až k dobře placené pozici. Po narození dětí Veronice došlo, že práce v korporátu nedává jejímu životu smysl. S podporou manžela pověsila uhlazené kostýmky na hřebík a vydala se na volnou nohu.\nNa své nové cestě volnonožce vyzkoušela ledaccos, třeba kurzy vaření a žonglování pro dospělé. Nedávno oslavila křest v pořadí již desáté knihy, je autorkou úspěšného blogu Krkavčí matka a psaním (s občasným pořádáním besed) se živí. Lze skloubit zpomalování tempa a péči o malé děti s vlastním podnikáním? Nestala se z psaní knih povinnost? O tom jsme si s Veronikou povídali v druhé části rozhovoru. (V první části najdete Veroničin pohled nejen na lásku, růst a vzdělávání dětí.)\nZe dne na den jste po letech v korporátní sféře dala výpověď a skočila na volnou nohu. Rozhodla byste se jinak bez podpory, kterou vám manžel v té době nabídl?\nTeď už ano, protože jsem ztratila strach měnit věci, ve kterých mi není dobře. Tenkrát by mi to ale bez něj trvalo o poznání dýl. Kdo ví, jestli bych tam ještě dneska neseděla a nedatlila do počítače něco, z čeho bych byla nešťastná.\n„Zajetý“ svět korporátu touží opustit řada lidí, ale většina z nich k tomu nemá odvahu, někteří nakonec vyhoří. V čem jsou jiní lidé, kteří to nakonec dokážou a vydají se svou cestou?\nJá myslím, že v zásadě v něčem jiní nejsou. Jen měli v daný okamžik víc kuráže udělat ten první krok. A teď už můžeme spekulovat o tom, co toho konkrétního člověka donutilo ten krok mimo komfortní zónu udělat.\nV poslední době jste začala zpomalovat. Co je podstatou tohoto zpomalování a jak lze skloubit s péčí o tři malé děti a prací na volné noze?\nU mě je to zpomalování hlavně o tom, že zužuju svůj fokus. Jsem člověk mnoha zájmů a snadno se mi stane, že dělám tisíc věcí najednou a žádnou pořádně. Takže si jen hlídám, abych si toho nenabrala moc, abych neodbíhala s pozorností, neskákala mezi projekty.\nDěti jsou v tomhle skvělými průvodci. Pro ně nic jiného než teď a tady neexistuje. Nikam nespěchají, nenechají se vytrhnout z toho, co je zajímá, mírou jejich úspěchu je jejich vlastní uspokojení. Máme se od nich co učit.\nKřest knihy Moje milá smrti v přírodě… Foto David Sklenář\nVětšinu vašich pracovních aktivit spojuje psaní. Nemáte ho někdy „plné zuby“ a nestala se ze zájmu povinnost? Kde berete disciplínu k pravidelnému psaní?\nZatím ne. Psaní je pro mě podobně snadná věc jako dýchání. Navíc zrovna teď mám období, kdy objíždím besedy a dělám konzultace, takže víc mluvím, než píšu. Disciplínu mám navíc asi vrozenou, jsem docela činorodá a myslím, že i poměrně efektivní, moc se s ničím nepářu a dlouho se nerozmýšlím. Spíš to mám naopak, že se musím někdy vědomě zpomalit, zastavit a jen tak koukat do zeleného.\nPovídání o porodu a smrti na TEDxPlzeň\nMáte za sebou řadu besed. Setkáváte se s tím, že se vás lidé ptají stále na ty stejné věci? A na co nejčastěji?\nKaždá beseda je jiná, ale máte pravdu, některé dotazy se opakují. Třeba jak jsem dětem oznámila smrt jejich tatínka, jak se vypořádávám s tím, když se moje dítě vzteká, jak na to, aby si člověk nic nedělal z toho, že si o něm někdo něco myslí, jestli vidím v nejmladším Jankovi Honzovo pokračování.\nUvádíte, že jste se dala na cestu „antimarketingu“ a spoléháte na přirozené šíření vašeho příběhu, přestože víte, že díky znalostem marketingu a trhu byste mohla vydělávat víc. V honu za co nejvyšším ziskem nevidíte prioritu. Jaké jsou vaše priority?\nCo se podnikání týče, tak moje priority jsou vydělat právě tolik peněz, které stačí k zajištění základních potřeb mé rodiny, a jako stejně důležité vnímám, že skrz sebe můžu pomáhat lidem, kterým mé psaní dává smysl a inspiruje je na jejich vlastní cestě.\nZdroj foto: archiv Veroniky Hurdové\nVíce zajímavého povídání o práci, životě a smrti v rozhovoru s Tomášem Hajzlerem\nV první části rozhovoru jsme si povídali o lásce, růstu a dětech…\n…a také jsme psali o Veroničině netradiční knize Moje milá smrti.


29. 3. 2019 09:00 18 Sdílej:\nNakousli jsme problematiku taktování u nové generace karet Nvidie, u nichž Nvidia představila i automatické přetaktování... automatického přetaktování. Ano, OC scanner je jakýsi GPU Boost na druhou. Hlavní výhodou oproti klasickému taktování přes offset je to, že můžete přesněji definovat, co karta může dělat a co už ne. S taktováním přes offset zvedáte takty paušálně pro jakoukoliv zátěž, při taktování přes křivku tomu už tak být nemusí. Můžete zvednout hodnotu taktů při intenzivní zátěži, přičemž se vám při nízké zátěži nestane, že by karta šla na absurdně vysoké hodnoty jako 2130 MHz, které neustojí.\nK nějakému přetaktování jsme se dopracovali, i když netvrdím, že to bude stoprocentně stabilní – hlavně paměti by si zasloužily potrápit v nějakých náročnějších hrách.\nHlavně díky přetaktování pamětí se výkon nakonec aspoň trochu zvedl, přičemž to nemělo vliv na spotřebu (kouzlo nechtěného kvůli power limitu).\nMáme za sebou několik stránek měření, hromadu grafů, hromadu výsledků, a přesto je to spíš takový úvodní nástřel. Dál by mělo následovat testování v řadě dalších her a další pozorování chování karet a hledání stabilních taktů, pokud budete chtít jít až na dřeň.\nDruhá možnost je přistupovat k tomu tak, že jsme zjistili, kde je zhruba hranice stability karty a nastavit hodnoty, které budou vyšší než ty předvolené a přitom ještě celkem bezpečné.U taktů GPU stačí obvykle něco kolem 30 MHz, u pamětí na offsetu 200–500 MHz.\nA jako úplnou doušku na závěr, která by se měla automaticky objevit u každého taktování – každý čip je originál a tak se výsledky u jiných kusů karet mohou a budou lišit. My jsme měli kartu z běžné distribuce, takže alespoň víme, že nešlo o nějaký výběrový kus, ale bez vyzkoušení většího množství karet stejného modelu se nedá říci, jestli jsou naše výsledky z těch lepších, nebo naopak z těch horších.