Hraničář: svěží vítr vanoucí Ústím - Artalk.cz Hraničář: svěží vítr vanoucí Ústím - Artalk.cz\nBarbora Čápová | 11. 3. 2015 |\nStejně tak jako mnoho jiných, již delší dobu nefunkčních prostor, i budova ústeckého kina Hraničář získala druhou šanci v podobě multikulturního prostoru otevřeného široké veřejnosti. V komplexu se nalézá místo nejen pro tradiční kinosál – její dispozice nabídnou také kavárnu, přednáškový sál a především galerii, kterou první výstavou Komplexní obraz uvedl v chod jeden z hlavních organizátorů Richard Loskot.\nÚstí nad Labem se díky Univerzitě Jana Evangelisty Purkyně a především relativně mladé fakultě umění a designu proměnilo v posledních dvou desetiletích na studentské město tvořící jednu z hlavních platforem pro české nejmladší umění. V rámci originálního propojení kurátorských studií a prakticky tvořících ateliérů zde neustále vznikají nové, nejen studentské projekty, toužící po propojení města a jeho obyvatel s novými přístupy k uměleckému a společensky vzdělávacímu dění. Jedním z nejvíce diskutovaných činů se v posledním roce stala budova již čtyři roky nefunkčního kina Hraničář, která, především díky místnímu spolku Činoherák-Ústí (jenž je současným provozovatelem komplexu) a soukromým sponzorským darům, získala novou tvář i poslání.\nBudova městského biografu Ústí nad Labem poprvé otevřela své brány v roce 1923 pod záštitou německých socialistických demokratů. Tehdy jedinečná koncepce Veřejného sálu (jak byl komplex nazýván) nesla silné ambice nabídnout městu celistvé kulturní zázemí. Během necelých sta let existence v jejím okolí vzniklo a zase zaniklo několik kin, ovšem ani jedno se na ústecké scéně netěšilo stejnému úspěchu. S nástupem nového tisíciletí a zároveň nevyhnutelné digitalizace filmových projekcí však přišel i úpadek analogového vysílání a tak i celého kina Hraničář. Poslední rána přišla s obchodním centrem Fórum, které zbudováním klasického multikina urychlilo úpadek, a tak se před čtyřmi lety brány opět nadobro zaklaply.\nProblémy ústeckého Činoheráku v podobě nesmluveného vystěhování správní radou města z tehdejšího prostoru v dubnu minulého roku (ukončení poměru divadla s městem neproběhlo dle smlouvy, výpovědní lhůta bohužel nebyla dodržena, více v článku Romany Veselé) silnou měrou přispěly ke snaze budovu Hraničáře opět uvést v chod. Nicméně již několik let objekt bývalého kina svojí polohou a dispozicemi (budova se nachází v centru města blízko všech fakult ústecké univerzity a nabízí kromě velkého kinosálu i mnoho dalších využitelných prostor pro vytvoření kavárny, galerie, společenského sálu apod.) doslova vyzýval nynější provozovatele k jeho revitalizaci v rámci vytvoření multikulturního centra, které obyvatelé Ústí nad Labem (především univerzitní obce) skutečně postrádali.\nPod dohodou s majiteli budovy (společnost Falcon) započaly nejnutnější úpravy prostoru v průběhu června roku 2014, ve stejnou dobu vznikla též veřejná sbírka pro vytvoření nezbytné finanční platformy. Díky podpoře sponzorů z řad soukromých osob, nadačních fondů a společností během několika měsíců na transparentním účtu Činoherního klubu narostla částka přesahující 4,5 milionu korun. Prioritní místo v rámci úprav zaujímala především nadstavba stávajícího jeviště a vytvoření dostačujícího zázemí a šaten herců, nicméně naplnění konceptu celé budovy tyto běžné přestavby zcela převyšuje.\nJak jsem již výše zmínila, myšlenka obnovení Veřejného sálu Hraničář vznikla již před několika lety kombinací snahy kompenzace absence nejrůznějších elementů podporujících zázemí pro kulturní život obyvatel města Ústí nad Labem (sál s jevištěm, prostor pro odborné přednášky a další dialogy, kavárna…) a zároveň touhy po revitalizaci tohoto z architektonického hlediska jedinečného objektu. V čele prvotní myšlenky stáli umělci a pracovníci Fakulty umění a designu Tomáš Petermann a Richard Loskot, kteří se rozhodli koncipovat jednotlivé místnosti a sály jako jeden společný propojený komunikační prostor připravený pro rozehrání jedné akce na několika místech najednou. Místo se tak najde nejen pro divadelní představení, promítání filmů, veřejné přednášky či výstavy oslovených umělců, neméně důležité bude také posezení u šálku dobré kávy s přáteli či knihou. Tvůrci se tak návštěvníkům snaží nabídnout co nejširší možnost kulturního vyžití.\nProgram Veřejného sálu Hraničář (jak má být budova opět pojmenována) je stále provizorní, nicméně již v tuto chvíli nabízí zajímavé akce v podobě promítání filmů, přednášek či výstavních projektů a udává tak relativně komplexní představu o budoucím dění. V nedávné době zde například proběhla přednáška Romana Týce o současném projektu Paralelní polis skupiny Ztohoven, divadelní představení Hlas srdce či multimediální výstava Richarda Loskota otevírající tamní galerii jedinečného charakteru. Budoucí struktura programu by se měla pohybovat na úrovni kalendáře spojujícího jednotlivé dny v týdnu s určitým specifickým druhem akce. Mimo již zmiňované se na programu objeví také tematické veřejné diskuze pod názvem Městské dýchánky (pojednávající o architektuře Ústí nad Labem a okolí) a dále satirický kabaret reflektující současné dění nejen na ústecké scéně. Elán a nápady tvůrcům nechybí a tak se veškeré dění vyvíjí v rámci chodu projektu.\nSpecifickým místem ovlivňujícím dění celé budovy je bezpochyby galerie Hraničář dispozičně procházející do velkého sálu a propojující tak multimediální a klasickou složku uměleckého projevu vystavujícího autora. Díky tomuto konceptu je umělci poskytnuta možnost větší interakce s divákem, což výrazně přispívá k rozvinutí komunikační struktury na aktivní úrovni. Originální architektonické řešení od vídeňského architekta P. P. Branga (čtvercový půdorys místnosti je doplněn dvěma pohyblivými stěnami) umožňuje každou expozici prostorově pojmout zcela novým způsobem a vytvořit pro vystavená díla ideální prostředí. Dispozice galerie v budoucnu taktéž nabídnou propojení s hlavním sálem pomocí otevřeného balkónu, což komunikaci mezi místnostmi výrazně posílí.\nOd tohoto prostorového řešení se odvíjí také přístup k jednotlivým výstavám a především výběr jejich autorů. Dle Richarda Loskota, který aktivní cestu galerie započal svojí stále probíhající výstavou Komplexní obraz, je prioritním cílem vyzývat již etablované umělce, kteří by pomohli do Hraničáře nalákat co nejvíce diváků a postavit ho tak mezi často navštěvované a vyhledávané galerie. Důležitý je také ovšem osobní přístup a schopnost naplnit a akceptovat požadovanou interakci mezi díly, diváky a samotným autorem. Každé vernisáži tak bude předcházet představení autora s využitím technické podpory ve velkém sále, čímž výtvarník sám přispěje do společného dialogu a částečně tak smaže často hlubokou propast mezi dílem a návštěvníkem. V blízké době tak galerie uvede například práce Veroniky Bromové, Ladislavy Gažiové, Terezy Velíkové, Toybox či autorské dvojice Jiřího Franty a Davida Böhma.\nVeřejný sál Hraničář je počinem, který si zaslouží respekt nejen za ušlechtilou myšlenku vytvoření multikulturního centra a zvýšení kulturní úrovně města, hlavní je fakt, že se tato dlouhodobá vize pomalu ale jistě stává skutečností a stará, krásná budova biografu opět dostává své poslání. Zázemí tak nalezne nejen úzká vrstva studentů a umělecky angažovaných jedinců, program nabízí kulturní okruhy stravitelné širokou veřejností, což by mohlo vést k posílení procesu socializace velkého okruhu obyvatel Ústí a jeho okolí. Dalším pozitivem je navázání pracovního vztahu s organizátory ústeckého festivalu Kruh a tak ještě silnější adaptace současných uměleckých tendencí do městských prostorů a alternativních galerií. Obnovením Hraničáře začíná nová éra, která obohatí nejen kulturně již vnímající jedince, ale všechny obyvatele Ústí nad Labem a jeho okolí.\nfoto: archiv Richarda Loskota z výstavy Komplexní obraz\nHraničářRichard LoskotTomáš PetermannÚstí nad Labem


hlavní stránka » veřejné zakázky » Výzva k podání nabídek č. 45 v kategorii 11 - Pěstební činnost - Výsadba na LS Litvínov IV. » detail veřejné zakázky\nVeřejná zakázka: Výzva k podání nabídek č. 45 v kategorii 11 - Pěstební činnost - Výsadba na LS Litvínov IV.\nSystémové číslo: P20V00002303\nEvidenční číslo zadavatele: 933/2020/193\nNázev: Výzva k podání nabídek č. 45 v kategorii 11 - Pěstební činnost - Výsadba na LS Litvínov IV.\nPředmětem této veřejné zakázky je poskytování služeb pěstební činnost spojených s obnovou a ochranou lesních porostů. Může se jednat zejména o následující činnosti:\na.\tvýsadba lesních dřevin a obnova lesa - zalesňování sadebního materiálu LČR,\nb.\tochrana lesních kultur proti zvěři - nátěr/nástřik sazenic před výsadbou.\nPředpokládaná hodnota: 40 757 Kč bez DPH\nVýzva k podání nabídek č. 45 v kategorii 11 - Pěstební činnost - Výsadba na LS Litvínov IV. Výzva 933_2020_193.pdf 474.63 KB\nPříloha č. 1 ZD - Ceník Příloha č. 1 ZD - Nabídkový soubor (Ceník).xlsm 66.90 KB\nPříloha č. 2 ZD - Projekt MVO Příloha č. 2 ZD - Projekt MVO.pdf 137.28 KB\nPříloha č. 3 ZD - Závazný vzor smlouvy o dílo včetně příloh Příloha č. 3 ZD - Smlouva o dílo včetně příloh.doc 292.50 KB\nSmlouva o dílo 933/2020/193 OBECSML_baierovaja_933-002-C30 04_1605268454664.pdf 1.07 MB\nURL této VZ v E-ZAK https://zakazky.lesycr.cz/vz00015647\nŽaneta Ščuková 08978603 Česká republika 36 912,00 44 664,00


Diane Kruger - Právě dnes\nNovinka pod lupou: Swimming with Sharks (Roku)\n20.April » SerialZone.cz\n6.April » KINOTIP2.cz\nV novém akčním filmu s názvem 355 z letošního roku je špionáž pouze doménou žen a většina mužů, kteří se ve filmu objeví, jsou padouši. Hlavní role vytvořila pestrá skupina pěti žen.\n10 slavných modelek ve filmu\n18.March » NaFilmu.cz\nMnoho slavných modelek si po účinkování na různých přehlídkách chce vyzkoušet i hraní, kde by mohly ukázat, co v nich je. My pro vás máme článek s deseti nejslavnějšími modelkami, které se objevily ve filmech. Rosie Huntington-Whiteley (Transformers…\n1.March » Proženy.cz\n13.January » Super.cz\n10.January » Ženy.cz\nNedělní večer měl po roce opět patřit předávání filmových a televizních cen Zlaté glóby. Jenže co v minulosti platilo za jednu z nejpompéznějších kulturních a módních událostí roku, se letos proměnilo v nenápadnou mini akci na sociální síti. Co se s…\n2.January » Super.cz\nFilmová Helena z Troji se zasnoubila! O ruku ji požádal známý herec ze seriálu Živí mrtví\nNěmecká herečka Diane Kruger (45) se zasnoubila s americkým hercem Normanem Reedusem (52), s nímž se seznámila v roce 2015 při natáčení filmu Sky. Informaci přinesl web People.\n16.July » NašeHvězdy.cz\nPůvabná Diane Kruger (45) se nedávno zařadila mezi ženy, které si první dítě dopřály až po čtyřicítce. Až do té doby pilně pracovala na své kariéře a také prý nenašla muže, s nímž ... Celý článek najdete na webu nasehvezdy.cz\n14.May » FDb.cz\nRežisér Robert Zemeckis slaví narozeniny, takže se podíváme na tento počin, který je stále k dispozici na Blu-ray.\n30.April » filmserver.cz\nKvěten je sice lásky čas, na jeho začátku ale v televizích moc romantiky nečekejte. Tipy týdne jsou tentokráte premiéry čtvrtého dílu animované ságy Toy Story: Příběh hraček a německého dramatu Odnikud , v němž oslní Diane Kruger.


Pronájem světelného efektu Euro lite TS 2 - scanner\nPronájem světelného efektu Euro lite TS 2 - scanner - PRONÁJEM SVĚTEL A EFEKTŮ - Pronájem ozvučení, pronájem obrazovky, pronájem projektoru\nA-TechService, Pronájem prezentační techniky Praha » PRONÁJEM SVĚTEL A EFEKTŮ » Pronájem světelného efektu Euro lite TS 2 - scanner« Zpět\nEuro lite TS 2\n12 různých dichroických barevných filtrů. Gobo kolo s 12-ti gobosy. Stroboskopický efekt s nastavitelnou rychlostí záblesků (1 - 5 blesků/s). Velmi kvalitní krokové motory pro plynulý pohyb zrcadla. Funkce black out. Manuální zaostřování. Extrémně malé rozměry celého přístroje s přepravním krytem pro zrcátko. Možný i provoz bez ovladače díky zabudovanému mikrofonu. Integrovaný spořič světelného zdroje. Ovladatelný pomocí každého standardního DMX ovladače. Doporučený ovladač: CP - 192 nebo software Wizard - 512. Pro lampu EFP 12V/100W


Běžecká liga BKL o pohár předsedy klubu\nNejrychlejší může být jen jeden. Nebo jedna?\n— Běžecká liga BKL o pohár předsedy —\nBěháme za sebe a pro sebe. Běžeckým kořením jsou však závody, kde můžeme soutěžit nejen sami se sebou, ale i s ostatními. A to nejen s "cizími", ale také vzájemně mezi sebou v rámci běžeckého klubu Ludgeřovice. Jak zajistit spravedlnost s ohledem na různý věk či pohlaví? Jak zohlednit náročnost jednoho závodu oproti jinému či to, že každý si vybírá typově různé závody? Sestavil jsem pravidla (viz. níže), která by výše uvedené měla zohledňovat. Pojďme to zkusit!\nAktuální stav k 24.4.2021 - poslední závod charitativní běh v Hlučíně\nBo pořádek musí být!\n— Pravidla Ligy BKL —\nÚčast v soutěži je vyhrazena členům BKL, kteří mají uhrazený roční příspěvek a odběhnou v daném roce alespoň jeden závod v barvách BKL.\nZa každý dokončený závod bude běžci přiřazen určitý počet bodů. Maximem je 100 pro první místo v závodě. Pokud závodník doběhne např. na 21. místě z 125 startujících, dostane 83,2 bodu (100 - (21*100/125)).\nPořadí v závodě se bere jako pořadí v kategorii dle věku a pohlaví. Pokud není kategorie dle věku, zohledňuje se kategorie dle pohlaví. Pokud není v závodě ani kategorie dle pohlaví, bere se v potaz absolutní umístění.\nPokud není kategorie dle pohlaví, bude výsledné číslo dle bodu 2 vynásobeno faktorem 1,1 pro ženy. Pokud není kategorie dle věku, bude navíc všem ve věku 40-49 vynásobeno číslo dle bodu 2 faktorem 1,1; pro věk 50-59 faktorem 1,2 a pro věk 60 a výše faktorem 1,3\nKaždý další závod se vyhodnotí dle bodu 2. Celkové umístění pod dvou a více závodech se poté určí jako aritmetický průměr.\nV rámci kalendářního roku se vyhodnocují 4 dílčí vítězství za zimní část (1.1.-31.3.), jarní část (1.4.-30.6.), letní část (1.7.-30.9.) a podzimní část (1.10.-31.12.).\nVítězem dílčí kategorie je závodník, který má za danou část nejvyšší průměr dle bodu 5.\nAbsolutním vítězem roku se stane závodník, který má v součtu nejlepší umístění. Pokud závodník skončí např. 2x první, jednou druhý a jednou třetí, má pro roční hodnocení 7 bodů (1+1+2+3). Kdo bude mít nejnižší číslo je vítězem. Vyhodnocují se tři místa. Při stejném počtu bodů bude lepší ten, kdo má nejlepší průměr všech vyřazených závodů dle bodu 10 za celý rok. Při stejném počtu, vítězí starší účastník.\nRočního vyhodnocení se může účastnit i běžec, který se neúčastnil jedné či více částí. Za tohle období mu bude přiřazeno místo posledního závodníka v dané části.\nZávodník, který v dané části odběhne 4-8 závodů bude mít z průměru dle bodu 5 vyřazen nejhorší závod. Kdo odběhne 9-12 bude mít vyřazeny 2 nejhorší závody, kdo odběhne 13-16 bude mít vyřazeny tři závody a kdo 17 a více bude mít vyřazeny 4 nejhorší závody.\nKaždý počet bodů dle bodu 2 za závod bude zohledněn koeficientem dle délky závodu. Pro běhy od 0-6,99 km se výsledné číslo vynásobí faktorem 0,95, pro závody 7-19,99 km se násobí faktorem 1, pro závody 20-39,99 se násobí faktorem 1,05 a pro 40 a více km se použije faktor 1,1\nZapočteny budou závody, jejichž výsledky budou odeslány správci webu BKL. Odpovědnost za zaslání výsledku má nejrychlejší závodník v daném závodě.


úvod - média - rozhovory - "Jen zabránil hořkému konci"\n(Mladá fronta DNES | 13.1.2009 | rubrika: Změny ve vládě | strana: 4 | autor: VÁCLAV DOLEJŠÍ)\nČUNKŮV KONEC Po názorových veletočích budou lidovci hledat nového šéfa\nPraha - Lidovecký europoslanec Jan Březina je rád, že Jiří Čunek odešel z vlády. Teď ho chce nahradit i v čele KDU-ČSL. „On zvážil to, co momentálně může straně prospět. Nenechal to dojít do nějakých úplně hořkých konců,“ říká Čunkův kritik Březina.\n* Hořký konec? Kdyby sám nerezignoval, odvolalo by ho vedení?\nJá bych to viděl tak, že on to prostě zvážil sám. Vůbec jsme nemuseli projednávat, že bychom ho odvolávali.\n* Jestliže by to nezvážil sám, asi byste to projednávali, ne?\nTo by záleželo na další debatě. Netroufám si to říct. Prostě odešel sám. To je tak asi všechno. Bylo to jednomyslně přijato, takže s tím řešením jsou všichni srozuměni.\n* Vypadá to, že Jiří Čunek přes víkend pochopil, že už nemá ve straně většinovou podporu.\nNikomu do hlavy nevlezete. Nevím, co konkrétně bylo tím hlavním motivem.\n* Lze tedy říct, že v KDU-ČSL vyhráli kalouskovci?\nJá bych to tak neviděl. V podstatě vyhrál zdravý rozum. Co se týče kalouskovců, svobodovců nebo čunkovců - já bych chtěl, aby tato označení přestala. Konflikt Čunka s Kalouskem byl podle mě hledáním vnitřního virtuálního nepřítele, což je vždy poslední možnost každého, kdo už nemá co říci.\n* Jiří Čunek teď působí zahořklým dojmem. Myslíte, že on a hlavně jeho příznivci - poslanci budou nadále loajální k vládě?\nVšichni by si měli uvědomit, že jsou na jedné lodi. Kdokoliv, kdo jí začne kývat v peřejích, by si měl následky přičíst sám. Musíme být jeden tým. Osobně si myslím, že Jiří Čunek bude dalek toho někomu škodit.\n* No, ale trvalo mu to docela dlouho, než po sérii výzev rezignoval.\nTak samozřejmě u každého trvá poznání různě dlouhou dobu.\n* A je správné, že Čunek coby u veřejnosti neoblíbený politik dál zůstává v čele lidovců?\nOtázka je trošku bokem, protože my máme v polovině roku sjezd. A tam se rozhodne o další budoucnosti strany, o tom, kdo ji bude vést. Právě proto, že sjezd je poměrně brzy, by teď nebylo vhodné odvolávat předsedu. Ať to dotáhne do červnového sjezdu.\n* A tam skončí a vy ho nahradíte v čele strany. Chcete kandidovat, že?\nAno. Záleží to i na tom, jestli mě někdo navrhne. Samozřejmě já se o to budu snažit. Chci obnovit důvěru, uklidnění těch rozbouřených vod. Já stranu vidím jako křesťanskou demokracii prosazující tradiční hodnoty se sociální citlivostí, nikoliv socialistickou rozmařilostí, rozhazovačností.\n* Právě KDU-ČSL je neustále dělena na pravici před pomlčkou a levici za pomlčkou.\nTo je klišé. Vůbec to není v rozporu. Ti, co jsou zaměřeni spíše doprava, si musí uvědomit, že existuje něco jako sociální citlivost. A ti, co spíše doleva, si zase musí uvědomit, že nejsme socialisté.\n* Já se zeptám tedy jinak: Byl Jiří Čunek podle vás až moc vlevo?\nTo je těžká otázka. Podle mého názoru Jiří Čunek nešel ani vlevo, ani vpravo. Jiří Čunek stál na místě.\n* Jan Březina\nNarodil se 14. dubna 1954 v Konicích na Prostějovsku. Vystudoval Vysokou školu báňskou v Ostravě, je ženatý, má dvě dcery. Je kritikem Jiřího Čunka, v červnu se hodlá ucházet o post šéfa KDU-ČSL. V letech 2000 až 2004 byl olomouckým hejtmanem. Od roku 2004 je poslancem Evropského parlamentu. V Bruselu se zviditelnil bojem za zachování olomouckých tvarůžků. Záliby: jízda na kole, potápění, cestování, sportovní střelba.\nCo si vybavíte, když slyšíte jméno Čunek?\nJan Pirk kardiochirurg Jako první se mi v souvislosti s panem Čunkem vybaví Romové. Vážím si toho, že měl odvahu začít mluvit o tom, co si myslí většina populace, a že situaci ve Vsetíně začal jako první doopravdy řešit. Poslední dobou mě však zklamal tím, že se v nejvyšší politice snažil udržet stůj co stůj. Myslím si, že jeho odstoupení je dobrým krokem. Jeho místo je spíš v lokální politice.\nHelena Třeštíková dokumentaristka Pan Čunek je milý člověk s velmi příjemným a korektním vystupováním. Přesto si myslím, že se teď i vzhledem k některým problematickým místům svého politického působení rozhodl správně, a jeho rozhodnutí si cením. Myslím, že to jeho straně prospěje.\nJan Kraus moderátor Co si vybavím, když slyším jméno Čunek? Stručně a jasně: klíště. K tomu, myslím, netřeba cokoli dodávat.\nEliška Bučková Česká miss 2008 Myslím, že pan Čunek byl poslední dobou pro všechny hlavně terčem kritiky. Takže po odchodu z funkce se mu asi uleví. Já ho znám jako dobrého a milého člověka a myslím, že třeba jeho kroky ve Vsetíně rozhodně pomohly tamější situaci. Že by bral úplatky, je podle mě jasná pomluva.\nRadek Banga raper skupiny Gipsy.cz Je to především komická postava. Člověk, jako je Jiří Čunek, vůbec do politiky nepatří a jeho odchod rozhodně české politické scéně jenom prospěje. Není to politik, který by chtěl řešit problémy druhých, v první řadě ho zajímá jeho vlastní křeslo. A Vsetín byl jen snadným způsobem, jak k němu přijít.\n(Mladá Fronta DNES/ 13.1.2009/ rubrika: Změny ve vládě/ strana: 4/ autor: Václav Dolejší)


Jedinečné vyjádření těch nejhlubších zkušeností ducha, trvalá, naprosto samozřejmá zkušenost života v jednotě s prazákladem, svět jako třpyt prázdna... Ještě mnohé by bylo lze říci při pokusu anotovat obsah souboru esejů Svoboda ducha, a přece bychom zůstali skutečné kvalitě textu vzdáleni. Soubor původně vznikl jako přednáška určená k poslechu (byl namluven na zvukové nosiče) a jeho autorka Míla Tomášová do něj v myšlenkové zkratce soustředila jádro nauky, tak jak ji v epičtější formě předávala v předchozích prozaických a esejistických dílech (Za čas a prostor, Třpyt prázdna, Světlo vědomí, Vnitřní pramen). Kniha je přepisem tohoto zvukového záznamu. „Není ,zde‘ a není ,tam‘, není žádných hranic, žádného rozlišení. Není toho, kdo by rozlišoval, kladl či překračoval hranice a poznával bezmezné. (...) Vše tu je, ale není to nijak odlišeno od vlastní podstaty, tak jako socha vytesaná ze skály na chrámu v Indii je sice tvarem, sochou, ale zároveň skálou samou. Kdo uskutečnil toto Poznání, otevřel v sobě Vědomí bezčasovosti v jakékoliv úrovni života. Žije Jednotu v jakémkoliv stavu, neboť všechny tyto stavy, které jsou zde právoplatně zařazeny, nejsou nic jiného než Vědomí, z hlediska jevů jsou jen Prázdnem.“


DEC SuperScan 3 FULL | Autodiagnostika | Multiznačková diagnostika | autodiagnostik.cz\nDEC SuperScan 3 FULL\nbez DPH: 58 512 Kč vč. DPH: 70 800 Kč\nMulti-značkový diagnostický systém DEC Superscan třetí generace, považovaný za jeden z nejvyspělejších na světě.\nDiagnostický systém DEC Superscan\nDEC Superscan třetí generace je považován za jeden z nejvyspělejších multi-značkových diagnostických systémů na světě. Nové technologické řešení ASM-X umožňuje doslova bleskové navazování komunikace s řídicími systémy, vč. nejnovějších systémů komunikujících na protokolech UDS. Uživatelské prostředí programu je přehledné a uživatelsky přátelské.\nDiagnostický systém DEC je na trhu již od r. 1999, byl přeložen do 10. jazyků a prodává se ve více než 25. zemích světa.\nNová verze přináší, oproti DEC první a druhé generace, nové přelomové funkce, které si vyžádaly kompletní změnu původního interface i software. Změny byly uskutečněny nejen na základě dlouholetých zkušeností v oblasti vývoje diagnostických systémů, ale i na základě podnětů a zpětné vazby ze strany mechaniků a autotroniků, kteří DEC Superscan používají již dlouhá léta. Vývojáři programu ponechali ze staré verze nejlepší vlastnosti původního AutoScanManageru a rozšířili je o možnosti individuálního nastavení v rámci ovládání programu např. škálovatelnost funkcí, ale i integrovaný systém technické nápovědy a online propojení s vědomostní databází a sítí technické podpory Mechnet.\nTechnická podpora Mechnet\nMechnet je integrovaná funkce diagnostického systému DEC, umožňující online zadávání technických dotazů, vztahujících se přímo k problematice sériové diagnostiky vozidel, napříč všemi podporovanými výrobci. Technické dotazy se nejčastěji týkají významu chybových kódů, často se vyskytujících problémů, problematiky kódování a konfigurace jednotek apod. Databáze Mechnetu obsahuje tisíce již vyřešených diagnostických problémů a známých chyb, napříč všemi podporovanými výrobci vozidel. Síť Mechnetu spojuje všechny uživatele systému DEC, kteří si vzájemně odpovídají na technické dotazy. Každou relevantní odpověď na technický, doposud nevyřešený dotaz, mohou uživatelé mezi sebou hodnotit. Podle stupně ohodnocení získává každý uživatel kreditní body, které může v době updatu vyměnit za slevu na aktualizaci systému. Aktivním přispíváním do databáze Mechnetu je tak možné významně snížit cenu roční aktualizace.\nSystém DEC má implementován modul pro diagnostiku vozidel emisní normy EOBD (zážehové m. 2001+, vznětové m. 2003+). Jedná se převážně o diagnostiku řídicích jednotek motorů. Diagnostika EOBD sleduje všechny systémy, které by se svou případnou poruchou mohly podílet na zvýšení emisních hodnot při spalovaní. Pro více informací volejte, rádi Vám zašleme podrobnější materiály.\nStarší vozidla (převážně do r.v. 1996) nejsou vybavena standardizovanou 16-pinovou OBD diagnostickou zásuvkou a pro jejich diagnostiku je nutné využívat příslušné redukce. Systém DEC podporuje diagnostiku starších vozidel, nicméně ji nerozšiřuje.\nUživatelské prostředí programu je intuitivní a uživatelsky přátelské i pro méně zkušené uživatele. Program je částečně lokalizován do českého jazyka. Na překladu se stále pracuje a postupně se doplňuje.\nAktualizace diagnostických funkcí probíhá 1x za rok. Updaty programu jsou placené. Cenu aktualizací lze snížit v závislosti na počtu nasbíraných kreditních bodů z Mechnetu. Aktualizace systému DEC superscan nejsou povinné, tzn. pokud se rozhodnete, že systém nebudete v daném roce aktualizovat, veškeré diagnostické funkce zůstanou nezměněny a plně aktivní. Při diagnostice vozidel nebudete nikterak omezováni, jak tomu bývá u konkurenčních řešení.\nRobustní housing diagnostické hlavy v sobě ukrývá veškerou potřebnou inteligentní elektroniku navrženou a vyrobenou nejmodernějšími technologiemi. Připojení k PC zajišťuje vyměnitelný kabel USB 2.0 HI-Speed. Nositelem licence je hardwarový klíč, který je integrován přímo v diagnostické hlavě interfacu. Licenční klíč je jedinečný kód přidělený každé diagnostické hlavě individuálně.\nPodpora následujících funkcí se liší v závislosti na výrobci, typu automobilu a konkrétním systému řízení.\nIdentifikace řídicích jednotek\nRozšířená identifikace řídicích jednotek\nAutomatický test vozu – Autoscan\nČtení pamětí závad\nMazání pamětí závad\nHromadné mazání závad (všechny jednotky)\nRozšířená měření hodnot\nLogování - záznam měřených hodnot\nReadiness - Čtení a reset stavu emisní připravenosti\nSnadná přizpůsobitelnost uživatelského prostředí\nRozšířené a pokročilé funkce\nPřizpůsobení řídicích jednotek\nBezpečnostní přístup do řídicích jednotek\nPřístup do databáze Mechnet\nFunkce Tags- Integrovaná technická podpora\nZměny komfortních nastavení vozidel, např. denní svícení, výstražné blikání apod.\nZákladní nastavení akčních členů\nA mnoho a mnoho dalších …\nMultiznačkový diagnostický systém DEC Superscan je komplexní diagnostický nástroj pro sériovou diagnostiku vozidel značek Land rover, Rover, MG, Ford, BMW, MINI, Renault, Peugeot, Citroen, Opel/Vauxhall, Toyota, Lexus, Chevrolet, Hyundai, Kia, Alfa Romeo, Fiat, Lancia, Audi, Škoda, Seat, Volkswagen.\nPřipojení k PC: USB 2.0 typ A/Bluetooth\nHardwarové a systémové požadavky na PC\nMinimální konfigurace pro spuštění a běh aktuální verze aplikace DEC je PC s procesorem Intel Pentium IV 2 GHz (nebo AMD), operační pamětí 256 MB RAM s operačním systémem Microsoft Windows XP a vyšším. Operační systémy Microsoft Windows 95, 98, ME a NT4 nejsou od verze DEC 3 podporovány.\n1x Diagnostická hlava DEC SS3\n1x OBD 16PIN propojovací kabel\n1x SS3 Bluetooth modul\n1x CD – Všechny současné moduly pro multi-značkovou diagnostiku\n1x Licence – 12 měsíců aktualizací\n1x Prodlužovací kabel USB\n1x Tištěný instalační a aktivační manuál\nMultifunkcni diagnostika vice znacek hodnoceno uživatelem Jirkas\nZajimava multifunkcni diagnostika vsemoznych znacek.Malinko ji sráží nepresne preklady do cz nebo vyber auta ci rj, kde u nekterych modelu je treba znat do podrobna ty osazene jednotku, coz muze,byt problem. (Přidáno 30.09.2017)\nHodnocení produktu: DEC SuperScan 3 FULL


Památník sv. Zdislavy v Křižanově - Farnost Slavkov u Brna\n01.10.2015, článek vložil P. Milan Vavro\nV neděli 27. září 2015 požehnal brněnský biskup Vojtěch Cikrle nový památník svaté Zdislavy v Křižanově. Ve své promluvě mimo jiné uvedl:\n„Jedním z provokativních atributů svaté Zdislavy jsou potřební. Jak o tom svědčí Žďárská i Dalimilova kronika, byla Zdislava kromě péče o svoji rodinu proslavená pomáhat a mateřsky pečovat o - různými neduhy - nemocné, postižené a potřebné. V této souvislosti si říkám, co by asi řekla na nedávné nenávistné internetové i jiné diskuze ohledně exploze migrantů, kteří přicházejí do Evropy. Jak by se jí líbilo nenávistné ztotožnění emigrant rovná se terorista? Nechci tento problém ani zlehčit, ani romanticky zjednodušit. Je potřebné brát v úvahu všechny aspekty tohoto komplikovaného problému, který je blízko tomu, aby se stal nástrojem politického vydírání. Svatá Zdislava by možná řekla: „To, co mě znepokojuje, není ani tak technický mechanismus řešení problému migrantů, jako spíš vnitřní dispozice ducha, v jakém k němu přistupujete. Ano, chraňte svoji identitu, pokud je dobrá. Identitu národní, kulturní, duchovní, náboženskou… A dělejte to jasně, odvážně a hrdě. – Ale nikdy ne za cenu ztráty nejdůležitější identity. Identity lidskosti a solidarity."\nFotogalerie ze slavnosti.\n(z webu biskupství brněnského)\nČtení jmen kněží, kteří byli vězněni či zahynuli v době 2. světové války (26.09.2015)


Slunná francouzská Rivéra nabízí mnohem víc než jen romantiku nebo sledování celebrit. Může se pochlubit třemi z nejlepších golfových zážitků ve Francii a také tím nejskvělejším počasím.\nVítejte na hřišti Old Course Cannes Mandelieu, na němž se stará škola snoubí s novou. Přejděte na webovou stránku a přivítá vás pulzující zvuk skladby Porcelain od Mobyho; přejděte do skutečnosti a uvítá vás nádherná Fleur, která vás rychle odbaví a prakticky okamžitě přivede na toto historické hřiště. Klub letos slaví 128. výročí založení, což je skvělý důvod, abyste si zabalili hole, zamířili sem na Azurové pobřeží a zjistili, co nabízí golfistům.\nNa Cannes Mandelieu se golf hraje od roku 1891, kdy hřiště založila Jeho Imperátorská Výsost a Velkokníže Ruský Michail II. Alexandrovič – nebo zkráceně Mike. Je to třetí nejstarší hřiště ve Francii a velkoknížete k jeho založení inspirovalo skotské St. Andrews, které navštívil, když mu bylo 12 let. Sám skončil tragicky. V roce 1918 byl na příkaz V. I. Lenina zastřelen společně se svým anglickým komorníkem. Tím se nade vší pochybnost prokázalo to, co jsme celou dobu tušili: Lenin rozhodně nebyl golfista.\nCannes Mandelieu je jako malé, okouzlující stvoření, a je proto plné výstředností. Kolik z golfových hřišť, která znáte, začíná čtyřparem, po němž následují dva třípary? Podivné a také trošku otravné, protože to přispívá k pomalému rozjezdu. Ale měli byste být shovívaví, protože když se chcete dostat na třetí jamku, čeká vás opravdu unikátní golfový zážitek – převoz přes řeku La Saigne lanovým přívozem.\nOd třetí jamky už jste, jak se sluší a patří, na hlavní části hřiště, kterou charakterizují velkolepé, letité středozemské borovice (borovice pinie), jež poskytují v žáru dne fantastický chládek a zároveň před vás staví výzvy odpovídající jejich velikosti. Mnoho míčků se ztratí, když uváznou v jejich vysokých, plochých korunách. Pozor si dávejte zejména na páté jamce. Pokud se odvážíte říznout její dogleg, asi se už nikdy se svým míčkem neshledáte. Pinie se také na podzim zbavují svých jehlic plnými hrstmi, a puttování proto může být také trošku výzvou, ledaže byste si s sebou vzali vlastní fukar na listí.\nCannes Mandelieu je hřištěm nejen člunů, ale také letadel, vlaků a automobilů. Ta letadla jsou soukromé tryskáče razící si cestu do stratosféry z blízkého letiště. Vlaky, to jsou elegantní TGV, které neslyšně plynou po kolejích protínajících hřiště. A s auty se setkáte – a zejména si na ně budete muset dávat pozor –, až se budete dvakrát snažit přejít přes rušnou dopravní tepnu, abyste se dostali od přívozu přes La Saigne na hřiště nebo zpět. Když dohrajete na hlavní části hřiště, budete muset projít pod železničním mostem, za nímž vás čekají tři jamky těsně u pláže, na kterých si vychutnáte kouzelné výhledy na Středozemní moře. A pak zpátky přes řeku odehrát závěrečné jamky, abyste se mohli uvelebit v baru a dát si nějaké to elegantní občerstvení v klubovně, v níž se spojuje ta stará škola s novou, jak slibovaly webové stránky hřiště. Hřiště bylo původně devítijamkové, ale ve třicátých letech minulého století ho rozšířil na osmnáct jamek jeden z největších architektů golfových hřišť, Harry Colt, takže tu mluvíme o hřišti, které má historie a dědictví plný bag.\nPro mnohé je nejpříznačnější jamkou čtyřparová sedmička s handicapem 2, takový malý zázrak skvěle využívající dominantní středozemské borovice, které lemují fairwaye. Když skončíte tady, je čas vyrazit do města Brignoles, jež leží od Cannes asi hodinu cesty po dálnici A8 – páteři Azurového pobřeží. Tam najdete hřiště, které v roce 1989 navrhli a vybudovali Pete a P. B. Dyeovi, takže jde o nejmladšího sourozence Old Course v Cannes. Projedete spoustou vinic, vystoupáte do táhlého kopce a konečně se dostanete ke klubovně. Pak začne ta pravá magie.\nPrvní jamka je potvrzením záměru – jste vysoko na kopci a čelíte vodě vlevo a hadovitě dlouhému, mělkému bunkeru. A hele, navíc tam stojí i malá vinice, které se musíte vyhnout. Takže je třeba trefit uzounkou fairway, pokud ovšem nemilujete rány dlouhými železy z bunkeru. Prvních pět jamek vás buď hrozně vyděsí, nebo,...\nCelý článek naleznete v Golf Vacations č. 24/13


Už se to blíží: Reebok Yoga Sensation 2015 s Tarou Stiles (USA)! | Jóga dnes\nSpolupracujeme 15. 06. 2015 PDF Tisk\nUž se to blíží: Reebok Yoga Sensation 2015 s Tarou Stiles (USA)!\n21.6. první mezinárodní den jógy a v Praze proběhne největší akce ve střední Evropě Reebok Yoga Sensation. Nenechte si ujít atmosféru klidu a radosti v chaosu velkoměsta.\nSíla jógy, její klid a hluboká radost zasáhne každého, kdo přijde v neděli 21. června do o2 arény na Reebok Yoga Sensation. Na jednom místě poznáte to nejlepší ze světové jógy, zažijete unikátní spojení různých stylů, instruktorů, tradice a moderního vnímání jógy. Už druhý ročník úspěšného festivalu jógy pořádá Reebok v rámci své kampaně Be More Human. Jejím posláním je inspirovat lidi ke sportu a k aktivnímu životnímu stylu.\nDnem plným pohybu, harmonie a meditace vás dále provede devatenáct nejlepších českých i slovenských instruktorů, kteří vám představí různé styly jógy. Každý z bloků na hlavní stagi bude mít neopakovatelnou atmosféru a to nejen díky živé hudbě. Navíc vás čeká bohatý doprovodný program, který je letos opět v režii choreografa a tanečníka Yemiho AD.\nVíce info akci Reebok Yoga Sensation ZDE.


Obyvatelé Bohumína: Trápí je přemnožení komáři! | Blesk.cz\nRepelenty zabírají jen krátkodobě. A ve městě, které je obklopeno lagunami, v nichž se vylíhly miliony komárů, nelze provést ani postřik.\n„Komáři nás letos sežerou. Tak agresivní jsem je ještě tady nezažil. Večer se nedá bez repelentu vyjít ani na zahradu, za chvíli totiž stejně začnou útočit znovu,“ řekl Blesku Martin Urbančík (38). Bydlí v domku v Okrajní ulici vedle rozestavěné dálnice hned u pole, které je plné hnijící řepky a lagun.\nPetice a stížnost\n„Chceme sepsat petici a podat stížnost, že se postřiky dělaly jen někde a na tyto laguny se všichni vykašlali. Přitom hned vedle je velké sídliště a večer nemůžeme ani otevřít balkon,“ postěžoval si i Martin Kozel (25). „Kvůli zástavbě nelze provést ve městě celoplošný postřik. Po dohodě s hygieniky se aplikoval v místech, kde je přemnožení komárů nejhorší,“ řekla mluvčí radnice Lucie Balcarová.\nSpeciální vůz s postřikem proti komárům tak jezdil jen lokálně. Aerosolová mlha zabíjela komáry u kurtů a hřbitova ve Starém Bohumíně, ve Skřečoni v lokalitě Gliňoč, v Záblatí pod lesem Baginec a také v Pudlově a Vrbici. V centru se smrticí protikomáří vůz zaměřil na park Petra Bezruče.\nRepelenty jsou vyprodané\nPodle odborníků ale efekt lokálních postřiků stejně pocítí lidé jen na dva až pět dní. Komáři navíc mají dolet až deset kilometrů. „V okolních lesích, na loukách i u polských sousedů za Odrou existují stovky nepřístupných lagun, kde technicky není možné postřiky provést,“ vysvětlil Pavel Klimovič z bohumínské radnice.\nPodle něj jsou jedinou ochranou repelenty. Ty jsou tu ale vyprodány. Zato své pevné místo mají na stolech venkovních restaurací. Postřik repelentem jako bonus dostávají i návštěvníci letního kina. Také radnice nakoupila pět set repelentů za 40 tisíc a rozdává je lidem ze zatopených oblastí.\nPovodně v Česku: Ve městech dochází chleba!\nPovodeň 2010 očima čtenářů Blesk.cz


Jak ustát emoce druhých? - Moderní Leader\n„Renčo, víš, já mám v týmu poměrně dost žen a já nevím, jak mám pracovat s těmi jejich emocemi. Ničí mě to. Nerozumím jim. Nikdy nevím, jak mám zareagovat, když něco řeknu a ony se rozpláčou.“ Tak přesně s tímto tématem přišel kdysi jeden z mých klientů. Rozhodně nebyl první a rozhodně ani ne poslední, s kterým jsme podobné téma řešili.\nA tak jsem si řekla, že by bylo fajn dát na téma emoce obecně svůj úhel pohledu, třeba i v souvisloti s webinářem Sabotéři nejen v leadershipu, který pořádáme s kolegyní Valčou 6. dubna, a který se tohoto tématu týká. Často je to propojené se vzorci chování, ve kterých fungujeme a které pro nás mnohdy nefungují.\nJak ustát emoce druhých a nenechat se zatáhnout do jejich dramat? O čem to je, proč se to děje? Co je třeba, abychom takové situace zvládli bez ztráty kytičky? Pojďme si to ukázat na konkrétním příkladě:\nMáme tu dva scénáře. Jeden „ideální“, druhý s potenciálními kiksy v průběhu. Začátek bude stejný. Jsem manažer a potřebuji své podřízené sdělit něco nekomfortního, třeba, že klient si na ni stěžoval, a to opodstatněně. Tady se nám budou scénáře rozcházet.\nPrvní „ideální“: S kolegyní se sejdu a danou věc sdělím, snažím se při tom být věcný a zároveň empatický. Kolegyně se rozpláče, je v silných emocích. Rozhodilo jí to. Jak zareaguji jako manažer? Můžu jen mlčet a dát bezpečný prostor nebo použít slova pochopení, účasti : „Jsem tu s vámi.“ „Chápu to.“ „Poplačte si, je to v pořádku.“ atd. Dám jí tím prostor k tomu, aby své emoce prožila, zpracovala. Pokud toho pak bude schopná, můžeme řešit záležitost věcně, bavit se o tom, co se musí stát, aby k takové situaci už nedošlo, co pro to ona může udělat, jestli potřebuje moji podporu, apod.\nEmoce jsou důležité. Nepopírejte je!\nScénář dvě s variantou A, B nebo C.\nVarianta A: S kolegyní se sejdu, danou věc jí sdělím a ona se rozpláče. A co teď já?! Cítím se velmi nekomfortně, protože nevím, co mám dělat. Sedím, utíkám očima jinam, je mi na těle nepříjemně, mám tendenci říct: „Neplač, to bude dobrý.“ Je to z části přirozené. Emoce druhých jsou pro nás mnohdy velmi nepříjemné, útočí na něco v nás, snažíme se, aby na druhé straně zmizely co nejdřív. Proto často slýcháme někoho říkat: „To bude dobrý, přestaň plakat.“ Nebo máme tendenci ze situace utéct, popřít ji, vyhnout se jí.\nVarianta B: S kolegyní se sejdu a seřvu ji na dvě doby, že to pokazila a co teď jako s tím, tzn. já jsem v emocích. S velkou pravděpodobností pak přijde i silná rekce na druhé straně, třeba ve formě pláče. A už jsme uzavřeni v kruhu emocí a to znamená jen jediné, že teď rozhodně nic nevyřešíme.\nVarianta C: S kolegyní se nesejdu, protože nevím, jak jí to mám říct. Neumím to, je mi to nepříjemné. Nedokážu to. A i kdybych připustila, že se v tomto scénáři s kolegyní sejdu, pak jí rozhodně nepředám informaci, jak potřebuji. Kroužím kolem a kolem a nejdu k jádru věci. Čím to? Příčinou může být právě opakovaný vzorec chování, který je spojený s nepříjemným pocitem, který přejde do větší emoce.\nObjevte svoje sabotéry\nOpakované vzorce chování vznikají v dětství a projevují se nám na nejrůznějších úrovních.Ve výše zmiňovaném webináři se o nich bavíme jako o sabotérech, kde každý má své specifické projevy, limitující přesvědčení, pocity, myšlenky. Společně hledáme, kteří se objevují vám ve vašem životě. A v druhém dílu webináře vysvětlujeme i konkrétní praktické postupy, jak na ně. Z referencí účastníků, kteří prošli prvním turnusem vyplývá, že byl pro ně velkým přínosem, uvědomili si některé své tedence v chování a přišli na to, jak je změnit. Pokud máte zájem dozvědět se víc, mrkněte se sem. Budeme se s Valčou těšit!\nemoce komunikace sabotéři\n← Kolik rolí máš, tolikrát jsi leaderem?\nNestíhám, ztrácím se v operativě →


MUDr. Jana Alešová názory - gynekolog Havířov - ZnamyLekar.cz\n25. ledna 2021 Umístění: Praktický lékař gynekolog s.r.o. • Jiný\nChodím k paní doktorce asi od mých 15 let . Nikdy jsem s paní doktorkou neměla problém, vždycky mi vše vysvětlila. Já si paní doktorky moc vážím. Zachránila nám maličkou. Já už bych jinam nešla:)\n14. října 2019 Umístění: Praktický lékař gynekolog s.r.o. • Kontrola\nChodila jsem k paní doktorce od mých 9let. Nejen arogance a hnusné chování, ale dělat ultrazvuk přes konečník každý měsíc? (Měla jsem problém s cystama) kvůli paní doktorce mám hemeroidy do dnes a prasklinu. Nedoporučuji.\n5. ledna 2019 Umístění: Praktický lékař gynekolog s.r.o.\nK paní doktorce jsem chodila od 16 let, kdy jsem se k ní dostala po operaci slepého střeva. Kontroly byly normální. Až do doby, kdy jsem byla těhotná. V tu dobu jsem pocítila, že se z její gynekologické služby stal byznys. Během těhotenství žádné extra vyšetření, jenom mi nabízela nějaké nadstandartní placené ... o ty jsem neměla zájem. Syn se narodil s vrozenou srdeční vadou, o které nikdo neměl tušení (vada neslučitelná s životem) - v nemocnici v Třinci, kde jsem rodila se divili proč jsem nebyla na vyšetření, které se u nich běžně provádí všem těhotným ... ? Nevím nejsem odborník:( Syna zachránili v nemocnici v Motole. Za šest let jsem byla opět těhotná. Paní doktorka mi hlavně nabízela 3D ultrazvuk za ???Kč Dcera se narodila opět pro změnu s jiným onemocněním .... opět jsem rodila v Třinci. Když jsem přišla po porodu na kontrolu paní doktorka mi dala pořádný kartáč za to, co si dovolili v Třinci ji napsat o zanedbané péči (vůbec jsem o ničem nevěděla, byla to korespondence mezi lékaři) ... asi ale mají srovnání .... Nicméně po tom všem jsem přešla k jinému gynekologovi (který mě rodil v Třinci) a jsem spokojená .... jo a o tom kolik hodin jsem strávila v čekárně u paní doktorky už nepíšu, nějaký čas objednání nebyl vůbec směrodatný ... s odstupem času vidím, že ordinace paní doktorky byl podnikatelský záměr ... jak je to dnes nevím, odešla jsem v roce 2007.\n22. března 2018 Umístění: Praktický lékař gynekolog s.r.o. • pravidelná kontrola\nZa mě už nikdy. Pokud je člověk v pořádku, pak je to ok. V říjnu po špatném nálezu mi bylo sděleno, že se vlastně o nic nejedná, nic špatného tam nevidím. Kontrola na leden. V ten moment jsem věděla, že si najdu jiného lékaře. Našla jsem, a v lednu po odběrech u jiného lékaře těžká dysplazie s komentářem, na co paní doktorka čekala....Takže asi tak. Jen pro doplnění - jsem čerstvě po hysterektomii, rakovina děložního čípku\nK teto lekarce uz nikdy vice!\nChodila jsem k ni od 15 let.Bohudik jsem nikdy nemela potize s mykozami a kvasinkami..tudiz navsteva vzdy 1x za rok a tot vse.Kdyz pominu,ze za preventivku jsem vzdy platila a vlastne i za dobry den jsem zde platila,nebyl problem.Nic jsem neresila a tak i ona byla vpohode.Vnitrni ultrazvuk mi delala az cca posledni 3roky,coz jini lekari delaji bezne pri prevencich a navic me stal pokazde 300kc.Pak ale nastal zlom..otehotnela jsem - 3mesice po vysazeni antikoncepce,coz je docela rychle a pani doktorka me v ordinaci vitala se slovy "no konecne",kdyz ji sestricka oznamila,ze jsem asi tehotna...No konecne vyzniva,jako bych se snazila otehotnet x let a ani tak si toto chovani nesmi dovolit...no nic,byla jsem hloupa a neodesla vcas,jak mi vsichni radili,tak vlastne dobre mi tak :-)\nKazda dalsi navsteva se vedla v duchu vyzivoveho poradenstvi - lze-li to tak nazvat..takze misto informaci o miminku jsem poslouchala i v pritomnosti meho manzela,jak bych mela jist a co smim a nesmim jist apod.Jelikoz jsem skokove pribirala..do toho jsem od pocatku tehot.resila otoky,ktere mi do prukazky vubec neuvadela,prestoze mi na ne psala i leky...situace se zhorsovala,otoky obrovske,vaha porad letela nahoru (a opravdu ne prejidanim) az mi nakonec sestricka nasla take bilkovinu moci a vysoky tlak...oznamila to lekarce,ktera se na me divala jako na simulanta a nakonec mi dala zadanku do nemocnice na dovysetreni preeklampsie,protoze jsem mela priznaky onemocneni...neupozornila me,ze me hospitalizuji na nekolik dni,takze me prekvapeni si umite predstavit..v nemocnici jsem byla informovana,ze naznaky teto nemoci byly uz v pocatku tehotenstvi a melo se to hlidat..nicmene z nemocnice jsem odesla s leky na tlak i odvodneni a dalsimi leky a take jsem okamzite odesla od mudr.Alesove.Odmitla mi vydat kartu a byla jsem donucena znovu navstivit ordinaci k doreseni teto situace..tam se me mudr.Alesova snazila ptat,proc jsem odesla,ze v nicem nepochybila atd. atd..a mimo to konstatovala,ze se vlastne nic nestalo a ze mi urcite nedali ani zadne leky..tudiz situaci opet zlehcovala a delala ze me simulanta...\nS touto pani uz nechci mit nic spolecneho..jeji arogantni chovani nelze prehlizet..a skoda je sestry,ktera se tam zakopava a mohla by byt v opravdu kvalitni ordinaci...\nTaké jsem od paní doktorky "utekla". K jejímu hrubému chování je škoda se vyjadřovat. Co mě ale pobavilo je, že když jsem přišla se zhoršením stejného problému se kterým jsem tam již byla, řekla mi: Slečno,ale tohle už jsme řešily..nebudeme to řešit pořád dokolečka.\nAle to, že jsem se bolestí doslova plazila a omdlívala to ji nevadilo. Na bolest napsala nimesil a tím to haslo. Nebyl to jediný problém u paní doktorky a tak jsem vzala nohy na ramena a šla jinam.\nPřidávám se k názorům, že paní Alešová, není dobrá doktorka. Pokud nemáte problém, nebo nejste těhotná, nepoznáte jaká doopravdy je. Odešla jsem od ní v těhotenství, kdy se zachovala naprosto nelidsky a neprofesionálně. Sestřička je šikovná a vstřícná. Pokud si vybíráte gynekologa, nechoďte tam.\nPaní doktorka, je velmi milá, ale bohužel to je vše... což, jak uznáte, je k ničemu pokud potřebujete pomoc. Ani jednou za x let mi nedělal ultrazvuk, mé problémy svedla na nošení kalhot, špatných kalhotek atd.... Zvláštní, že jiný lékař se nad tímto způsobem řešení jen pousmál a ihned nasadil léčbu. Dále nekomentuji. Jako člověk je určitě výborná, milá, měla jsem jí ráda, ale bohužel pomoci mi nepomohla...\nMusím se připojit k negativním reakcím, za sebe i za maminku. Chodila jsem k paní doktorce od patnácti, kdy od začátku mi předepsala antikoncepci, protože jsem měla nepravidelnou mestruaci, samozřejmě jsem platila přes osm set KČ (když jsem o léta později přešla k jiné paní doktorce, divila se, proč mám tak drahou, když jiná a o půlku levnější má podobné složení a udělá mi stejnou službu), ale o to nic. Vždy jsem trpěla na mykózy, a to i v době, kdy jsem ještě neměla pohlavní styk. Paní doktorka to vždy svedla na špatnou hygienu (vždy jsem se důkladně myla minimálně jednou denně, jako asi každý) nebo na džíny (většinou jsem nosila sukně nebo "látkové" kalhoty), později na promiskuitu a na nevěru partnera... S osmnáctiletým uchem takové vyjádření poměrně zamává. Předepisovala mi stále stejné léky, které nezabíraly, potíží jsem se zbavila až jinde. Co se týče mé matky, která mě k paní doktorce přivedla, byla jí zavedena mirena, a to takovým způsobem, že byla vevnitř mamka natržena a po několika týdnech silného krvácení musela na operaci. Takže tak. Sestřička je ovšem zlatá.\nI já k této paní doktorce chodila. Jednou jsem měla zdravotní potíže a musela jsem vyhledat její pomoc. Paní doktorka mě vůbec neprohlédla, jen něco zapsala do karty a dala mi recept, bez jakéhokoliv vysvětlení. Když ten onen problém přetrvával, rozhodla jsem se, že paní doktorku navštívím opět po čtrnácti dnech. Byla nepříjemná a seřvala mě, že tam jsem opět s tím samým problémem, neochotně vytáhla jednu z brožurek a začala vysvětlovat. Také mi pořád v jednom kuse, při jakékoliv kontrole cpala nějaké tabletky, které jsem ani nepotřebovala...Také mě po jejím vyšetření pobolívalo břicho celý den. A mladým slečnám bych doporučovala, aby chodily s doprovodem(své mamky), protože si říkám, že kdybych tehdy s určitým problémem nešla sama, třeba by byla příjemnější.\nPaní doktorka je sice flexibilní...vezme takřka každého na počkání, ale myslím si, že o tom něco svědčí...Nemá totiž dostatek lidí...


EU musí být unií konkurenceschopnosti | VIRTUALLY.cz\nEU musí být unií konkurenceschopnosti\nPojmy "politická unie", "hospodářská unie" a "fiskální unie" v posledních měsících zaplňují stránky většiny západních a mnoha domácích deníků. Dosavadní pravidla fungování eurozóny, tedy měnové unie, se ukázala jako zcela nedostatečná a odpovědí má být podle mínění většiny evropských politiků další velký posun evropské integrace k těsnější spolupráci.\nS tímto závěrem souhlasím. Měnová unie skutečně nemůže fungovat bez významných přesunů pravomocí v oblasti rozpočtové politiky a politiky hospodářské na evropskou úroveň. To je holé konstatování faktu, které vůbec nesouvisí s tím, zda jsem takovému vývoji osobně nakloněn, či nikoli. Jedinou alternativou by bylo otevřeně si přiznat neúspěch, předčasnost vytvoření jednotné měny a následně se navrátit k národním měnám.\nPodstatné ovšem je nalít si čistého vína a uznat, že taková proměna fungování eurozóny vyvolává pro dosavadní nečleny zásadní otázku, zda se za těchto podmínek společné měny účastnit. Odpověď na ni není triviální. Je nutné důkladně a racionálně zvážit všechny argumenty pro takové rozhodnutí. Bylo by proto chybou bez koncepčního a strategického přístupu rozhodovat o jednotlivých dílčích krocích, ať jde o podpis fiskálního paktu, nebo o budoucí podpis smlouvy o evropském stabilizačním mechanismu spojeném s masivními transfery našich peněz. V tuto chvíli musí začít kvalifikovaná politická debata o našem vztahu ke společné měně. Tvrdit, že rozhodování o euru je "ještě daleko", a nejlépe současně upozorňovat, že jsme se k tomu již zavázali (jako by nedošlo k podstatné změně závazku), je dětinské.\nNa současné problémy eurozóny nahlížejme nikoli z hlediska pasivního hráče, který jen přijímá či odmítá, co je mu nabídnuto. Především bychom se měli zabývat tím, co v současné situaci sami od Evropské unie i eurozóny očekáváme a jaké priority tu chceme prosazovat. Jednoznačně tvrdím, že dosavadní kroky, jakkoli nezbytné pro stabilizaci eurozóny, jsou jen jednou částí řešení. Aby však byly důvěryhodné, musí se všem měřit stejným metrem. Sankce hrozící Maďarsku, přičemž obdobné ekonomické problémy má většina evropských zemí, toho nejsou nejlepším dokladem. Tou druhou částí je nastartování růstu a obnova konkurenceschopnosti evropských ekonomik. Na rozdíl od té první se přitom netýká primárně eurozóny, ale celé sedmadvacítky.\nBez zásadní vzpruhy své konkurenceschopnosti se státy, které mají dnes obtíže, přes masivní vnější pomoc dostanou během krátké doby do stejné situace. Proto je kromě rozpočtových škrtů zapotřebí zaměřit se i na prorůstová opatření. To ovšem zdaleka neplatí jen pro postižené státy na jihu Evropy, ale pro všechny země EU, nemají-li se během několika let ocitnout společně na periferii světového hospodářství (i když se budou vzájemně ujišťovat o tom, že jsou v "evropském jádru").\nObnova vnitřního trhu a volného obchodu\nBylo by ovšem chybou se domnívat, že jediným správným řešením je fiskální stimulace růstu. Evropa nyní potřebuje zejména obnovu agendy vnitřního trhu. Je neúnosné, že téměř dvě třetiny sektoru služeb nejsou součástí společného trhu a Evropská komise dělá jen velmi málo pro to, aby to změnila. Stále nemáme jednotný evropský patent. Je nepochopitelné, jak málo aktivní je EU ve věcech jednotného digitálního trhu. V oblasti energetiky jsme jedním z několika států, které implementovaly klíčový třetí energetický balíček, posouvající významným směrem dál liberalizaci tohoto sektoru.\nZdá se, jako by se v Evropě objevoval významný proud, jehož cílem je blokovat další integraci tam, kde má smysl zejména, tedy v odstraňování bariér mezi evropskými ekonomikami. Namísto toho se hledají náhrady s bombasticky znějícími názvy, jež jako by měly zakrýt neschopnost našeho společenství být více aktivní tam, kde je to nejvíce zapotřebí. Místo podpory konkurenceschopnosti se pod heslem "hospodářské unie" stále častěji chápe jen sbližování daňových a sociálních systémů, které ve skutečnosti konkurenceschopnost podvazuje a likviduje i zdravou soutěž mezi státy EU ve vytváření prostředí příznivěji naladěného podnikání a hospodářského růstu.\nHarmonizaci daní v EU, jež by prospěla spíše státům, které svou nízkou konkurenceschopnost chtějí vnutit i ostatním, skutečně nepotřebujeme. Zvláště pokud se v argumentaci vytrhuje jeden typ daně (třeba firemní) bez ohledu na další související položky, třeba zdanění práce. Opravdu nepotřebujeme systém, kdy budou mít všechny státy Unie sice stejný, ale v celosvětovém kontextu zcela nekonkurenceschopný model ekonomiky. Jediným řešením jeho udržitelnosti by pak ostatně muselo být uzavření evropského hospodářství před světem.\nVe skutečnosti je nutný pravý opak. Unie by měla co nejdříve dokončit jednání o dohodách o volném obchodu s Indií, Kanadou, státy Východního partnerství, ale i dalšími klíčovými hráči světa. Namísto vzájemně recipročního protekcionismu potřebujeme vzájemné otevření a evropskou proexportní politiku.\nZaměřme unijní rozpočet na podporu růstu\nMá-li být takové otevírání vůbec co platné, musíme také učinit naši výrobu konkurenceschopnou. Cestou k tomu není ani tak snižování nákladů a sociálních standardů, ale investice do nových technologií, inovací, vědy a výzkumu. Právě zde může - a měla by - být Unie velmi aktivní. Zatímco dosud byl její rozpočet založen na "tupých transferech" bez náznaku skutečné podpory růstu a konkurenceschopnosti, nyní je nezbytné jej od základů změnit a soustředit podporu do oblastí, kde je peněz nejvíce zapotřebí, jako je například věda a výzkum. Bez ohledu na národní egoismy, vedené pouze snahou dostat co nejvíc peněz do "národní obálky" bez ohledu na účel a smysluplnost. Na unijní rozpočet nahlížejme z hlediska zájmů evropské ekonomiky a evropské konkurenceschopnosti jako celku.\nSamozřejmě větší koncentrace společného rozpočtu na růst a konkurenceschopnost nemusí znamenat jeho navýšení. Jde o to, utrácet lépe, nikoli nezbytně více. Případné škrty - ospravedlnitelné jistě i situací v národních rozpočtech - však nesmí zasahovat právě ty agendy, které jsou z hlediska uvedeného cíle klíčové. K nim patří jistě i kohezní politika, pokud bude fungovat lépe než doposud a nestane se "sladkým jedem", který povede jen k dlouhodobé závislosti. Není jistě náhodou, že dnešní státy s problémy byly dlouhodobě největším příjemcem kohezních peněz. Tato skutečnost se však nesmí stát obecným argumentem proti politice soudržnosti, ale spíše mementem vedoucím k jejímu většímu provázání s klíčovými růstovými agendami.\nAno, "více Evropy", ale tam, kde je to zapotřebí Chci zdůraznit, že Česká republika je mezi zeměmi, které prosazují, aby Evropská unie byla aktivnější v prorůstových agendách, podpoře vnitřního trhu, konkurenceschopnosti a evropského průmyslu. Společně s dalšími dvanácti kolegy premiéry jsme v tomto duchu zaslali předsedům Evropské komise a Evropské rady dopis vyzývající ke zrychlení integračního procesu v této oblasti. Možná se to někomu může zdát v kontextu současných diskusí paradoxní, ale naše vláda patří k velmi prointegračně orientovaným. Pouze si konečně musíme uvědomit, že diskuse v Unii se dnes nevede o to, zda je více, nebo méně Evropy, ale o to, jakou má mít další integrace podobu a na které oblasti má být zaměřena.\nNenechme se proto zmást těmi, kdo "svou" podobu integrace prezentují jako jedinou správnou a evropskou a zastánce jiných modelů odsuzují jako špatné Evropany. Paradoxně jsou to ostatně většinou lidé, kteří o skutečném prohlubování sjednocování v klasických jádrových oblastech evropské integrace nechtějí ani slyšet a tento svůj odpor pouze umně zaobalují do hávu na odiv vystavovaného verbálního evropanství založeného jen na formě bez obsahu. Ostatně fiskální pakt přenáší řadu pravomocí na evropskou úroveň a mění rozhodovací procesy v eurozóně, aniž by za to poskytoval skutečně přísná pravidla rozpočtové disciplíny, kterou tato unie potřebuje jako sůl.\nDoufám proto, že jím založená "fiskální unie" bude co nejdříve doplněna skutečnou "unií konkurenceschopnosti". Ta se nemusí opírat o žádné honosné pakty a změny primárního práva Evropské unie, ale o každodenní aktivitu Evropské komise i členských států v oblastech, kde už dávno aktivní být mohou, a pouze jim to zatím nejde.\nStát nejen že neumí přinášet\nNapsal uživatel Pete (neověřeno) dne Ne, 03/04/2012 - 11:16.\nStát nejen že neumí přinášet skutečné inovace, náš stát neumí ani kopírovat dávno světem prověřené a známé, nechává bujet vliv úřadů jak rakovinu de facto proti vlastnímu obyvatelstvu. Nečas a jeho vláda jsou věrní služebníci takového státu a levičáci samozřejmě ještě víc. Ve skutečnosti český stát háže svými krkolomnými úředními postupy a byrokracií klády pod nohy všech aktivit přinášejících skutečný rozvoj. Politici a úředníci touží mít pod kontrolou vše a ze všeho dostat odsypáno s nenasytností stále nechutnější, jinak narážíte na nepřehlednou změť vzájemně si odporujících předpisů. Rozvoj si stát představuje jednoduše - vzít prachy jedněm a dát je komu bude chtít. Tak to samozřejmě vůbec nefunguje. Veškeré jejich řeči o podpoře rozvoje a blablabla beru úplně stejně jako tytéž směšné kecy kdysi od bolševiků. Mají jediný efekt - další ztrátu pozic země kdysi z nejvyspělejších. Jediná naděje normálních lidí pro život v slušném prostředí je přesun maxima pravomocí do zemí se slušnější a inteligentnější správou. Ale všichni dobře přisáté pijavice už vědí, že by to byla pro ně těžká rána a budou se tomu bránit všemi prostředky.\nRadičová mě "nakrkla", Falbr\nNapsal uživatel Zeolit dne So, 03/03/2012 - 13:26.\nRadičová mě "nakrkla", Falbr překvapil: "Europoslanci ČSSD i místopředseda strany Lubomír Zaorálek nesouhlasí se svým stranickým kolegou Richardem Falbrem, který poděkoval premiéru Petru Nečasovi (ODS) za nepodepsání evropské smlouvy o fiskální odpovědnosti. Poslanec Evropského parlamentu Falbr poukázal na to, že dokument odmítla i Evropská odborová konfederace."\nAsi mluvil ze spaní.\nNapsal uživatel mirek dne Ne, 03/04/2012 - 11:54.\nČlánek je skutečně čitelný,\nNapsal uživatel Antonín Hrbek dne Pá, 03/02/2012 - 18:53.\nČlánek je skutečně čitelný, má logiku a má řadu pravdivých tvrzení. Evropa může ve světové soutěži uspět jedině tím, že zvýší svoji konkurenceschopnost vůči ostatním velkým účastníkům soutěže.\nJe ovšem zcela jasné, že asijským a jihoamerickým gigantům nemůže Evropa konkurovat cenou pracovní síly. Respektive můžeme, ale tím bychom se dostali na jejich životní úroveň. A to snad nechceme.\nJe otázka, do jaké míry může Evropa ostatnímu světu konkurovat v oblasti finančních služeb jednak jejich necentralizací, jednak zatím obtížnější dostupností kapitálu v rámci EU. Přitom největší kapitálová dostupnost v Evropě je ve Švýcarsku, které je mimo EU.\nPřitom finanční záležitosti jsou neustále přemílány nahoru a dolu bez valného výsledku.\nZákladním problémem ovšem je evropská výrobní základna. Ta se v poslední době zaměřila spíše na spekulativní finanční transakce, než na posilování technologické konkurenceschopnosti a zvyšování skutečné produktivity práce. Klasickým příkladem je ČEZ. Aniž by od roku 2000 došlo k podstatným technologickým změnám, vzrostl zisk ČEZ z 5,7 mld. Kč na 52 mld v roce 2009. Teprve potom, po krachu posvátných finančních býků se začal zisk ČEZu zmenšovat.\nLisabonská výzva byla plácnutím do vody a Evropa se stává stále závislejší na dovozech, a to jak z hlediska kvantity, tak i technické úrovně. Přitom kupní síla Eurozóny ve srovnání s ostatními regiony výrazně klesá.\nNa USA jako lídra vývoje Evropa nemá a mít nebude, protože USA udělají vše (včetně omezení výdajů na obranu) aby se udržely na špici. Ostatní regiony mohou volit jednu ze dvou alternativ - buď tvrdý vzájemný konkurenční boj nebo vzájemná spolupráce. Zatím vše směřuje k první možnosti, přičemž evropské firmy dělají vše, aby ve jménu dočasného zisku zvyšovaly konkurenceschopnost svých konkurentů.\nJe ale legrační radit, co by měla dělat Evropa, když si ČR se svou konkurenceschopností neví rady vyžívá se v paliativních neperspektivních škrtech.\nKrokem číslo jedna by měla být v období relativně laciných peněz podpora reálné ekonomiky s vysokou investiční potřebou s vysokou technologickou úrovní, sociální důležitostí, vysokou úrovní vynaložené práce a strategického významu, zajišťující především potřeby vnitřní poptávky. To je ale nejen finanční záležitost, ale záležitost organizační. Stav, při kterém je např. doba potřebná na to, sehnat povolení na výstavbu určitého objektu podstatně delší než jeho samotná výstavba je trvalou brzdou pokroku, protože po ukončení je objekt morálně i technologicky zastaralý.\nPodpora drobných živnostníků je sice hezká, ale na drobných živnostnících ( máme jich již pře 1 mil.) nelze budovat společenský pokrok. Ten vyrůstá do značné míry ze středních podniků, které jsou schopny rozvoje.\nCelá Česká republika se bude v krátké domě muset smířit s narůstajícími cenami vstupních materiálů. Je to sice tvrdé, ale je to jediná příležitost jak se zbavit přebytečného tuku. A to ve všech oblastech. Zejména v oblasti správy na všech úrovních je toho tuku na bečky sádla.\nNetroufám si ani říci, že podpora by měla být zaměřena především na oblast slibující technicko-ekonomický pokrok a ne na konservaci a zmnožení stávajícího stavu. Proto je např. současná výstavba technicky zaostalých a navíc neobyčejně předražených dálnic do určité míry nonsensem. To si někdo myslí, že za šedesát let se budou věci stále převážet současnými automobily po dálnicích?\nK aktuálnímu problému, který se dnes bouří na ulicích lze říci jenom jediné. Úsilí státu ale i podnikatelů by mělo být zaměřeno především na výchovu a společenské uplatnění nositelů vědeckotechnického a ekonomického pokroku, tak jak dělal můj obdivovaný Baťa. Až budeme mít navíc, dáme navíc. Cílem by nemělo být aby 40% populace mělo vysokoškolské vzdělání, když to vzdělání je společnosti na nic.\nPole nadávkám otevřeno!\nNadávky sem a nadávky tam,\nNapsal uživatel E.Kocourek dne Ne, 03/04/2012 - 11:59.\nNadávky sem a nadávky tam, ale pan Hrbek tam má buď překlepy nebo rovnou nepravdy. ////\n"USA udělají vše (včetně omezení výdajů na obranu) aby se udržely na špici." -- Ale na špici se dostaly a jsou tam DÍKY výdajům na obranu, ze kterých se financuje výzkum a vývoj. Viz Manhattan. Programy jako Apollo byly mimořádná vybočení, stěží opakovatelná. ////\n"Ostatní regiony mohou volit jednu ze dvou alternativ - buď tvrdý vzájemný konkurenční boj nebo vzájemná spolupráce." -- Kdo, proboha, dokáže odhadnout, co je pro konkurenceschopnost celého regionu prospěšnější - když se jednotlivé firmy budou předhánět nebo když budou spolupracovat? Osobně bych více sázel na první alternativu - všichni proti všem. Představa, že EUropské firmy budou "spolupracovat", pod moudrým bruselským vedením, je pro mne děsivá. ////\nKontrolní dotaz - vědí všichni zdejší komentátoři, jak probíhají Bruselem sponzorované projekty? ////\nJe oblíbenou tézí zelených\nNapsal uživatel Antonín Hrbek dne Ne, 03/04/2012 - 21:05.\nJe oblíbenou tézí zelených mozků, že výdaje vynaložené na obranu mají celospolečenský užitek. Jistě, že se z toho něco využije, ale je to jen zlomek z promarněných peněz. Rozhodně by byl efekt větší, kdyby se prostředky vynaložily na civilní technologický vývoj přímo.\nPojmem region, jak vyplývá z mého příspěvku jsem označil USA, Evropu, Asii, atd. Tedy "představa, že evropské firmy budou spolupracovat pod moudrým bruselským vedením" je mimo mísu.\nJinak, jak jsem napsal, věřím spíše na to, že tyto "regiony" budou mezi sebou technicky a ekonomicky bojovat.\nJak ukazuje situace, dochází u některých evropských firem (Shell, BP, Elf, ING, AXA, Volkswagen) nejen k posílení jejich celoevropské pozice, ale i pozice světové. Stejně tak již pronikly do Evropy např. některé firmy asijské (např. japonské Toyota, Honda a obdobnou snahu mají firmy jihokorejské).\nJen jsem si nevšiml, že by k firmám budujícím si celosvětovou pozici (jako byl např. za první republiky Baťa) patřila nějaká česká firma. Měli jsme i výrobky s dobrou pověstí a slušnou sériovostí (např. tramvaje, lokomotivy, textilní stroje), ale to je vše pryč.\nK zelenému mozku se hrdě\nNapsal uživatel E.Kocourek dne Po, 03/05/2012 - 07:11.\nK zelenému mozku se hrdě hlásím. Je oblíbenou tezí podělaných humanistů (není míněno jako urážka komentátora, zde na Kladensku je to terminus technicus pro jistou společenskou skupinu vyznačující se zcela charakteristickým uvažováním), že (libovolný) stát dokáže efektivně "prostředky vynaložit na civilní technologický vývoj přímo". Ten stát ty peníze vždycky raději nechá prožrat nemakačenkům, výměnou za volební hlasy. Nebo je nacpe do politického projektu, který technologii nepostrčí kupředu ani o milimetr - viz např. Galileo. ////\nLhostejno co jste mínil výrazem "regiony", zda kraje nebo kontinenty nebo třeba galaxie. Stejně nikdo neví, zda je výhodnější spolupráce nebo konkurování si. Tudíž řešíte irelevantní problém. ////\nVážený pane Kocourku, tak\nNapsal uživatel Antonín Hrbek dne Po, 03/05/2012 - 09:25.\ntak trochu si odporujete, protože říkáte že stát není schopen efektivně vynaložit prostředky na civilní technologický vývoj přímo. A na vojenský technologický vývoj ano?\nDovoluji si upozornit, že v současné době stojí jeden špičkový tank cca 5 až 10 mil. USD, špičková stíhačka 250 až 300 mil USD a špičkový bombardér 1500 až 2100 mil USD (jeho kilogramová cena je vyšší než kilogramová cena zlata). Po uplynutí jejich životnosti se prodávají za kilogramovou nepřevyšující 1 USD. To jsou "efektivně" vynaložené prostředky!\nTak trochu opomíjíte, že v současné době (ve skutečnosti již od čtyřicátých let minulého století) není základní vědeckotechnický skok možný bez podpory státu. Žádná jaderná energetika by nevznikla bez podpory státu. Žádný kosmický výzkum se neobejde bez podpory státu. Žádný základní výzkum podstaty hmoty se neobejde bez podpory státu. Atd., atd.\nPokud by, zcela náhodou, Česká republika uvažovala o zvyšování svoji konkurenceschopnosti, tak by to určitě neměly být pomocí státních investic do rozvoje speciální výroby. Musela by ale:\n1. Vytvořit státní investiční banku poskytující nízké úvěry (na rozdíl od současných bank, které především podporují prožírací spotřebu)\n2. Podporovat základní modernizaci výrobní základny pomocí špičkových technologií a výrobu inovovaných produktů dlouhodobé spotřeby.\n3. Podporovat výchovu vysoce kvalifikovaných pracovníků schopných zavádět a používat moderní technologie.\n4. Podporovat výchovu špičkových pracovníků schopných vyvíjet nové špičkové technologie a špičkové výrobky.\n5. Podporovat průmyslovou a zpracovatelskou výrobu zaměřenou na snížení objemů dovozů.\n6. Podporovat výchovu špičkových ekonomů schopných pozitivně uvažovat v dlouhodobých perspektivách (a ne "naši vnuci si to vyřeší sami") a ne v perspektivě volebního období.\nZnovu zdůrazňuji, že prvním technicko-ekonomickým cílem současného státu by měla být urychlená dostavba Temelína s maximálním využitím "české" výrobní báze.\nNaším vzorem musí být Švýcarsko, Švédsko, Rakousko, Belgie, které svojí průmyslovou a zpracovatelskou výrobou několikanásobně převyšují Českou republiku.\n(jenom na okraj tématu -\nNapsal uživatel Stanislav Ševeček dne Po, 03/05/2012 - 10:24.\n(jenom na okraj tématu - dnešní Macek)\n"co nám přinesou studenti ze Slovenska - podle průzkumů nadpoloviční většina těchto studentů se po absolutoriu nevrací na Slovensko, ale zůstává *pracovat* v ČR, a tudíž svými daněmi (a odvody atd.) přispívají do rozpočtu ČR. Před cca půl rokem jsem dokonce někde zahlíd studii (bohužel nejsem schopen dohledat na ni odkaz, takže je to neověřené), že studenti ze Slovenska jsou pro ČR hodně výhodný byznis, protože v dlouhodobém pohledu na jednu vydanou korunu z rozpočtu přinesou více než tři koruny zpět."\nTen Váš "byznis" (asi podle\nNapsal uživatel mirek dne Po, 03/05/2012 - 14:48.\nTen Váš "byznis" (asi podle vzoru "hnis") je pro mne silná káva.\nSorry, mirku, to byl kytát.\nNapsal uživatel Stanislav Ševeček dne Po, 03/05/2012 - 15:04.\nSorry, mirku, to byl kytát. Já nic, ja paste&copy only.\nTemelín rozhodně ANO! Jako\nNapsal uživatel E.Kocourek dne Po, 03/05/2012 - 10:22.\nTemelín rozhodně ANO! Jako spoluautora jedné (IMO dost podstatné) součásti Temelína zrovna mne o tom přesvědčovat nemusíte. I v mnoha ostatních věcech (ale ne ve všech) s vámi v podstatě souhlasím. Co se týče státní "podpory" toho či onoho, zejména ve školství, nejlepší (avšak žel nedosažitelnou) státní podporou by bylo, kdyby do toho stát prostě jen nestrkal rypák. ////\nŠpičková stíhačka 250 až 300 mil USD, atd. -- No a co má bejt? Čím mám podle vás kontrovat? Přehledem státních výdajů na civilní projekty, z nichž nevzešlo užitečného VÚBEC NIC? Něco jiného je, když soukromé firmy soutěží o státní zbrojní zakázku (doporučuji vynikající film "Aviator" o Howardu Hughesovi), a něco jiného ty vaše "státní investice do rozvoje speciální výroby". Mně by se třeba líbilo, kdyby ČR vypsala soutěž o zbrojní zakázku na cca 200 robotických miniaturních tanků pro činnost v Afghanistánu. A rovnou by tam účastníky soutěže nechala testovat, v ostrých bojových podmínkách. Třeba by to nakonec rádi nakoupili i amíci. ////\nJako Tamaru? S pozdravem\nNapsal uživatel Antonín Hrbek dne Po, 03/05/2012 - 17:56.\nPrvní věta páně Hrbkovy glosy\nNapsal uživatel Gardnes dne So, 03/03/2012 - 10:35.\nPrvní věta páně Hrbkovy glosy je na jeho zvyklosti nečekaným výrazným oceněním, které je snad historické a unikátní prvotinou ve vztahu k vládní garnituře.\nNic na tom nemění, že považuje hrubou analýzu, která správně vyhodnotí problémy s řešením, za nějaké legrační radění EU. Přesto by bylo prospěšné, aby v duchu těchto myšlenek vystupovali naši vládní činitelé v orgánech EU, čímž by podpořili snahu EU reformovat s prioritou ekonomickou, namísto dnešního politikaření za vznik federace, ať to stojí, co to stojí.\nHele, Chmelařův dealer.\nNapsal uživatel mirek dne Pá, 03/02/2012 - 19:26.\nPodle mého skvělý článek po\nNapsal uživatel Gardnes dne Pá, 03/02/2012 - 11:27.\nPodle mého skvělý článek po všech stránkách se spoustou správných myšlenek k rozvoji Evropy jak uvnitř, tak i navenek - 2/3 služeb stále mimo spol. trh, "tupé " transfery na úkor prorůstových opatření, jako jsou nové technologie, inovace, věda a výzkum,atd. Podtrhl bych "předčasné" pro aktivity, ke kterým doba dosud nenazrála, a které vyvolávají zbytečné politické komplikace škodlivé pro Evropany vč. zastánců tuhé integrace. Jak víme -tlak vytváří vždy silný protitlak.\nK hodnocení Gardnese se\nNapsal uživatel Zeolit dne Pá, 03/02/2012 - 14:56.\nK hodnocení Gardnese se přidávám. Pomohou média zviditelnit fakt, že 2/3 služeb jsou mimo spol. trh? Co na to EK a Evropský parlament?\nS jinak myslícími lze polemizovat. S hluchým a slepým to bohužel nejde... Pařez zůstane pařezem, vůl volem, ale takový je život.\nKoncepční text. Domnívám se,\nNapsal uživatel Stanislav Ševeček dne Pá, 03/02/2012 - 14:03.\nDomnívám se, že je určen zejména do brusele a štrassssburku Nad Rýnem. Snad si to tam souzi pořádně přečtou.\nVážený příteli, nemělo by být\nNapsal uživatel Antonín Hrbek dne Pá, 03/02/2012 - 17:48.\nnemělo by být správně "strašburg"?\nEvropa je konkurenceschopná\nNapsal uživatel Pete (neověřeno) dne Pá, 03/02/2012 - 11:08.\nEvropa je konkurenceschopná už jedině díky vyspělým technologiím německých firem a pár firem z jiných západoevropských států. Němci si v tom fiskálním paktu snad dokáží udělat pořádek, aby jim žádní politici z Bruselu nebo Paříže nebo Prahy nebrzdili jejich ekonomiku svými zázračnými recepty na konkurenceschopnost. Český stát může pomoci jedině ničením veškeré přebujelé byrokracie, odhadem o 30-50% a nestrkat nos kam nemá, nic víc. Nastavit ideální podmínky a ty držet, neměnit neustále pravidla. Tedy přesný opak toho, co vidíme v Česku.\nAle vůbec ne. Tyhle posty\nNapsal uživatel Pete (neověřeno) dne Pá, 03/02/2012 - 17:13.\nAle vůbec ne. Tyhle posty jsou pro ty přizpůsobivé čechy, já mezi ně rozhodně nepatřím. Já budu zase jako potenciálně podvratný živel spokojeného života dokonale přizpůsobených čecháčků. Čecháčci budou zaručeně nejspokojenější, ale tak je to vždycky.


Ze dne: 18. květen 2013\n• zaměření článku\n• pojetí Měsíce ve fotografii\n• pečlivé plánování\n• co je to atmosférický seeing\n• jak atmosférickému seeingu čelit\n• eliminace špatného atmosférického seeingu\n• atmosférický seeing v krajině\n- Měsíc v plném rozlišení (kotouč 2200 x 2200 pix)\n- Měsíc za katastrofického seeingu + 100% výřez\n- proměny atmosférického seeingu v časovém rozpětí 5 minut + 100% výřezy\n- videoukázka Měsíce a atmosférického seeingu\n- krajina za měsíčního svitu\n- Měsíc zakomponovaný do krajiny\n- "portrétní" fotografie Měsíce\n- vliv seeingu i na běžnou krajinářskou fotografii\nvšechny fotografie v článku se po rozkliknutí zobrazují v novém okně !!!\nSOUMRAK NAD VÝROVKOU\nV tomto pojednání o fotografování Měsíce nebudeme ani tak rozebírat čím fotografovat Měsíc, jako se spíše zaměříme na podmínky jeho focení, zejména pak na tzv. atmosférický seeing, jehož úroveň je za jistých podmínek pro zdařilý výsledek klíčová. Proto téma zní KDY Měsíc fotografovat (nežli ČÍM). K druhému jmenovanému (ČÍM), jen pár slov na okraj. Měsíc můžeme fotografovat prakticky čímkoliv. Záleží jen na naší vizi, možnostech a u tohoto žánru především na trpělivosti, odhodlání a pečlivé přípravě.\nMěsíc komponujeme jako doplněk krajiny a snímáme širším či středním objektivem.\nbuďto při soumraku, kdy obloha není zcela potemnělá a svým jasem se blíží jasu Měsíce (foto č.1)\nnebo uprostřed noci, kdy nám Měsíc krajinu prozáří ze strany či v protisvětle (foto č. 2, 4)\nMěsíc portrétujeme teleobjektivy nejrůznějších ohniskových vzdáleností, které na Měsíci vykouzlí nesčetné detaily. Zde již hodně záleží na technických parametrech a ty nejsou vždy jen otázkou kvality kresby použitého objektivu. K tomu se ještě vrátíme. (foto č. 3, 9, 11, 12, 13, 14, 15)\nMĚSÍC, NA KRKONOŠI (1410 m. n.m.)\nPOJETÍ MĚSÍCE VE FOTOGRAFII\nKaždé pojetí žádá své.\nChceme-li Měsíc zakomponovat do většího krajinného celku (při soumraku) nebo jej použít k osvitu krajiny (v noci), upřednostníme raději fázi blízkou úplňku pro jeho silný svit (foto č. 1, 2, 4, 5, 6).\nNaopak při portrétování bychom měli volit prvou či poslední čtvrť, kdy se vyvarujeme nepěknému axiálnímu nasvícení zezadu (sluneční paprsky rovnoběžné se směrem focení). Dosáhneme tím bočního nasvícení Měsíce, kdy sluneční paprsky na přechodu mezi osvětlenou a temnou částí vymodelují reliéf a vyniknou jednotlivé krátery. Při zmíněném portrétování lze fotografovat i srpek Měsíce, kdy i v částečném protisvětle dochází již k promodelování měsíčního povrchu (foto č. 3, 11, 12, 13, 14).\nMěsíc ve své svítivější fázi využijeme i při nočních panoramatech s hvězdami. Jejich pořízení načasujeme doprostřed noci na okamžik měsíčního východu (západu). Ve chvíli, kdy je Měsíc ještě schován těsně pod obzorem, nasnímáme část panoramatu zasahující do temné oblohy bohaté na hvězdy. Poté překomponujeme na krajinu - zbylou část panoramatu. Mezitím se však Měsíc vyhoupl nad obzor a krajinu zalil zlatavým třpytem, který dodá krajině jiskru a zkrátí potřebný expoziční čas (foto č.5). V případě západu Měsíce postupujeme opačně.\nLUNÁRNÍ ÚSVIT NA LUČNÍ HOŘE\nRANNÍ "ŠPIDLOVY" SVĚTLA NAD\nZÁPADEM DLOUHÉHO DOLU\nKdyž to nejméně čekáme, Měsíc umí i mile překvapit. Vznikne fotka mimo jakékoliv očekávání, v tomto ohledu "pano-momentka", ovšem i tak vyžadující něco přes 5 minut příprav. Byla noc a brouzdal jsem v mracích. Do úsvitu chyběla hodina a půl a já byl rád, že vidím na 10 metrů. Když jsem došel k začátku Dlouhého dolu a podíval se západním směrem, mlha ustoupila a odkryla oranžovou záři nočního Špindlerova Mlýna opírající se do nízké oblačnosti. Zaujalo mě to. Když jsem byl v polovině příprav ustavení stativu a měření záběru, rozestoupila se i horní oblačnost, čímž odkryla Měsícem prosvětlenou oblohu. Jeden by řekl, že se jedná o sluncem zbarvený úsvit na východě a o fotografii nemající nic společného s Měsícem. Zatímco opak je pravdou a jedná se o noční pohled západním směrem. Touto skulinou do krajiny proudilo namodralé měsíční světlo, jež dodalo záběru dominantní fialový přídech (foto č.6) a já si domů přivezl z pohledu post-procesu zajímavý "oříšek".\nSrpek blízko měsíčního novu nabízí mnoho kreativních možností. A to v krajině (foto č.7), při osvitu noční krajiny (foto č.8) i při portrétování (foto č.9), jak si ukážeme v následujících dvou ukázkách.\nVyužití měsíčního srpku k částečnému osvícení a vystínování krajiny.\nSrpek při noční fotografii umožní zakomponování bohatého počtu hvězd, které jsou jinak v silném měsíčním svitu na obloze "utopeny". Přitom nám Měsíc lehce prosvítí krajinu, čímž dodá jemné stíny a zvýrazní prostor (foto č.8). Slabý měsíční svit lze využít zejména v zasněžené krajině vykazující vysoké albedo, neboli, zjednodušeně, světelnou odrazivost povrchu. Ale pozor, i s pouhým srpkem velmi opatrně! Špatné načasování může celou expozici pokazit. Např. když nám Měsíc vleze do záběru a zcela změní světlené poměry oproti našemu úmyslu, a to zejména při dlouhé (souvislé) expozici. Při sekvenčním snímání dlouhé expozice existuje snadná pomoc - vyřadíme počáteční/koncové expozice (o tom ale zas jindy v některém z budoucích článků o noční fotografii).\nSNĚŽNÍ TUČŇÁCI A VESMÍR\nNyní se pokusíme ozvláštnit Měsíc (mezi čtvrtí a novem) dalším nevšedním způsobem.\nVizi jsem dlouho nosil jen v hlavě a přemýšlel jak nápad zrealizovat. Součástí záměru (foto č.9) byla nutnost nasnímat statické hvězdy alespoň 800mm objektivem (úhel záběru 2,5°) bez použití paralaktické montáže (běžně k tomu užívané). Měsíční kotouček s tímto ohniskem zabírá přibližně pětinu fotografie (delší strana), což pro teď považujme za mezní minimum pro "portrét" Měsíce. Uvědomme si, že vedle osvětleného srpku bude velkou část Měsíce tvořit jeho neosvětlená strana. Použitím expozičního bracketingu získáme kresbu v obou částech. Okolí Měsíce bude poseto hvězdami, které naexponujeme ve stejnou noční dobu i azimut, jen v jiný den, kdy bude Měsíc ještě schován za obzorem. Hvězdy dají vyniknout neosvětlené části Měsíce, čímž vyzdvihneme temnotu a tajuplnost. Obě expozice nakonec složíme ryze technicky, a tak se vypořádáme s obtížným snímání hvězd v měsíčním protisvětle rozptýleném v atmosféře. Podrobný postup vzniku této fotografie (složené z 91 podkladových fotek), přesahuje rámec tohoto článku a bude součástí zmíněného čl. o noční fotografii. Výsledný obraz tak zachycuje něco, co lidské oko není schopno takto vnímat a působí dojmem (řečeno s nadsázkou), jakoby vznikla v temném chladu zemského orbitu. Proto jsem ji nazval "Temný pozorovatel vesmíru".\nTEMNÝ POZOROVATEL VESMÍRU\nPokud víme, že Měsíc je pro náš záměr ve správné fázi a chystáme se vyrazit do terénu fotografovat, měli bychom mít nejen jasnou představu kam se vydáme, ale mít i přesně promyšlený záběr. V reálu se vše odehrává velmi rychle. Čas na hledání stanoviště a promýšlení kompozice opravdu není a jakékoliv zaváhání nic neodpouští. Nejlepší je prohlédnout si místo předem (ve dne), i když připouštím, že ne vždy je to možné. Dnes naštěstí existuje mnoho pomůcek, které nám pomohou fyzický průzkum stanoviště částečně nahradit virtuálním:\nmodelace reliéfu (3D mapy)\nsimulace svitu Slunce/Měsíce v krajině\npromítnutí zjištěných azimutů do map (SW mapy + jejich nástroje)\nmatematika a její trigoniometrické funkce jež "propojí" jednotlivé výškové body v terénu\nObčas se setkávám s lidmi, které při nočním fotografování zaskočil východ Měsíce a zkazil jim noční záběr. Když budeme východ Měsíce očekávat, můžeme expozici včas ukončit (případně ji provést jinou noc). Před podobnými akcemi bychom krom časů východu/západu Měsíce/Slunce neměli podceňovat ani časy všech tří soumraků. Znalost jejich významu a časy jejich trvání jsou pro úspěch noční fotografie více než podstatné.\nPlánování však neberme dogmaticky. Vždy je prostor pro změny, pokud je vyhodnotíme jako opodstatnělé. S realizací fotografie níže (foto č.10) jsem toho dne počítal jako první. Krajinu opanovávala dokonalá inverze. Několik hodin před úsvitem jsem hleděl na inverzi podsvícenou městskými světly teplé barvy, zatímco shora, v porovnání, ji nasvicovalo chladně namodralé světlo Měsíce. Dokonalá viditelnost a já si mnul ruce spokojeností. Přesně podle představ. Cosi ale chybělo. Scéna jakoby měla jen jeden plán. Temné nebe by mělo jen pár kratičkých hvězdných drah a několikero údolí směrem ke mně se slévalo v ošklivou čerň. Podle předpovědi měla již k večeru přijít cirrovitá oblačnost, která by jistě obloze dodala další dimenzi. A večer přeci svítí lyžařská střediska, jejichž záře by jednotlivá údolí od sebe úžasně odfázovala. Bylo rozhodnuto. Čas do úsvitu jsem věnoval Měsíci (foto č.3) a vše jsem vsadil na večer (foto č.10). Čekání do příhodné 8. hodiny předsilvestrovského večera jsem si částečně zpříjemnil na Vrbatově boudě a rozpravou s jejím majitelem. Když nastal správný čas, původně plánovaná první fotografie se stala poslední a vlastně jako jedinou v tomto článku měsícem "nepolíbenou".\nCO JE TO ATMOSFÉRICKÝ SEEING\nVraťme se ale k Měsíci. Fáze vyhovující našemu záměru nastane jen párkrát za kalendářní měsíc. Připočteme-li výskyt mohutné oblačnosti a další důvody znemožňující fotografování, případně nevyplnění podmínek (sníh, námraza, specifická oblačnost) důležitých pro uskutečnění naší vize, zjistíme, že mnoho příležitostí do roka nezbývá. Tím to ovšem nekončí. Na scénu přichází tzv. atmosférický seeing (AS), podle kvality je označován pěti stupni, římsky I - V. Oč jde?\nVzduch mezi objektivem a snímanou scénou není homogenní, ale "pracuje". Jednotlivé vzduchové masy se v důsledku svých rozdílných teplot pohybují, a to vodorovně i vertikálně. Jak to funguje? Teplota vzduchu s nadmořskou výškou klesá. Zatímco suchý vzduch se s každým kilometrem výšky ochladí o 9,8 °C, u vlhkého je míra chladnutí proměnlivá od 3,9 °C do 7,2 °C (chladnutím dochází ke kondenzaci vodních par, čímž se uvolňuje tepelná energie). Pokud se vzduchová masa ohřeje od zemského povrchu, zvětší svůj objem a dojde ke snížení její hustoty oproti okolní atmosféře. Vzduch působením vztlakové síly začne vertikálně stoupat a na jeho místo se začne podsouvat okolní chladnější, což představuje horizontální pohyb. Stoupající vzduchová masa se začne zvolna ochlazovat a ve chvíli nastolení rovnováhy (vyrovnání teplot), by se měl vertikální pohyb zastavit. Pohyb je ovšem ovlivněn mnoha dalšími faktory, jako např. pohybová setrvačnost, proměnlivé chladnutí v závislosti na vlhkosti či fluktuace rosného bodu s měnící se výškou (při stejné vlhkosti +/- cca 2°C).\nŘekli jsme si, že pohyb vzduchových mas je ovlivněn mnoha faktory a zastihnout atmosféru v klidu (stabilní), je poměrně vzácné. Rozdíl hustoty dvou vzduchových mas na jejich rozhraní s sebou přináší změnu indexu lomu světla, což způsobuje ohýbání světelných paprsků, tedy jemný "pohyb" obrazu nebo-li seeingový pohyb obrazu (foto č. 11, 16). Tento jev známe jako tzv. tetelení/mihotání vzduchu a setkáme se s ním např. když pozorujeme objekt na velkou vzdálenost skrze vzduch nad teplými povrchy (silnice, poušť). Mnohdy není jev dostatečně silný a okem pozorovatelný, přesto se nám může na fotografii projevit. Delší teleobjektivy s užším úhlem záběru, vytvoří jakýsi úzký průzor atmosférou, který se v konečném důsledku promítne na stejně velkou plochu, jako obraz generovaný širokoúhlým objektivem snímající mnohem širší záběr. Optické vady vzniklé v atmosféře se zvětší a fotografii ovlivní již v pozorovatelné míře.\nChronologická mozaika výše (5x foto č.11a-e) představuje 100% výřezy z 5 fotografií pořízených v rozpětí pouhých 5 minut během jediného "měsíčního" focení 3.2.2012 před jednou hodinou ranní a při teplotě -17 °C (foto č. 11c, 14). Klimatické podmínky byly slibné, avšak proměnlivé, jak názorně ukazují výřezy. Prostřední je nejpovedenější z celé série, zatímco na ostatních je patrný různý vliv AS. Jak vidno, bylo možné pořídit snímky zcela nevyhovující až bídné.\nPro zajímavost, výřezy ukazují kráter Tycho, jehož průměr dosahuje 85 km, hloubka necelých 5 km a výstupek uprostřed je přes 2 km vysoký. Úhlová velikost samotného kráteru ze zemského povrchu je přibližně 45 vteřin. Fotografie vznikly 3. února 2012 na Kožové hoře v 0:48 - 0:53 hod., teplota minus 17 °C.\nVideo je 100% crop FullHD (1920x1080) video záznamu Měsíce pořízeného 22.5.2011 v Suľovských skalách před čtvrtou hodinou ranní. Atmosférický seeing nebyl špatný, ale zažil jsem lepší. Video uvádím pro demonstraci tří věcí.\nNáchylnost na stabilitu fotografické soustavy - rozhýbání Měsíce na začátku jsem ponechal záměrně. Vzniklo v důsledku velmi jemného stisku tlačítka videozáznamu. Pro představu, stejné rozhýbání fotografické soustavy s nasazeným širokoúhlým objektivem 14 mm (EQ35, FF) by se projevilo na pouhých 2 pixlech obrazu (z 5616).\nI přes relativně slušný AS je viditelné plavání/mihotání obrazu, nebo-li seeingový pohyb (a teď si představme, že přes tento "rosol" fotíme).\nPři výrazném vyplnění FF políčka je patrné, jak Měsíc po obloze "metelí" vlivem rotace Země.\nJAK ATMOSFÉRICKÉMU SEEINGU (AS) ČELIT\nV krajině, kde se může nekvalitní AS také neblaze projevit, toho moc nezmůžeme (viz závěr článku). Ovšem s Měsícem je to částečně jiné, protože ho lze fotografovat z různých stanovišť. Jak jsme si naznačili dříve, AS ovlivní fotografii v závislosti na užitém ohnisku. Následující stať platí pro ohnisko 1000 mm a výš, i když tuto hranici nelze zevšeobecnit. Podíváme-li se na hvězdnou oblohu a pouhým okem vidíme mihotání hvězd, pak ani nemá cenu vyrážet. Naopak klidné hvězdy slibují nadějný výsledek.\nRozhodně vyrazíme mimo město, které vyzařuje mnoho tepla stoupajícího vzhůru a unášeného větrem. Pokud se nám dostane do záběru, zkáza je jistá. O to více to platí v zimě.\nRovnou zapomeňme na focení z balkónu či v pohodlí otevřeného okna, ze kterého se valí o 40 stupňů teplejší vzduch.\nSnažme se o nejkratší expoziční čas. Je vhodné počkat na chvíli, kdy je Měsíc vysoko na obloze a to ze dvou důvodů. Jednak fotíme přes slabší vrstvu atmosféry a Měsíc je svítivější, což dovoluje exponovat kratším expozičním časem. Již jsme zmínili, že vlivem tetelení vzduchu se snímaný obraz vlní-pohybuje-mihotá. Kratší expozice částečně omezí rozmazání Měsíce vlivem seeingového pohybu obrazu. Někdy použijeme konvertor, který sníží efektivní světelnost někam okolo 1:5.6 - 1:11 a exp. čas ještě prodlouží. Osobně u dlouhých ohnisek používám čas kolem 1/25 sec. Delší expoziční časy již mohou Měsíc na políčku rozmazat vlivem zemské rotace.\nNespoléhejme na vyšší ISO, pro které zde není mnoho prostoru. Měsíc je sám o sobě nekontrastní a s vyšším ISO roste šum, který nám ve finále nedovolí dostatečné zvýšení kontrastu. Také ztrácíme dynamiku.\nMĚSÍC 19.12.2010, 1:36, -18 °C\nMĚSÍC 22.5.2011, 3:31, 9 °C\nMĚSÍC 3.2.2012, 0:50, -17 °C\nPo dobu několika let jsem podstupoval bezpočet pokusů o zachycení Měsíce, a to v průběhu celého roku. Jednoznačně se mi osvědčily zimní měsíce, kdy je vzduch i u zemského povrchu chladný a nedochází přes den k jeho výraznému ohřevu. Musíme jen více dbát na odstup od lokálních tepelných zdrojů (viz výše). Pokud nebudou v noci podmínky zcela vhodné, mohou se zlepšit k ránu, kdy se přebytečný teplý vzduch více zchladí a atmosféra uklidní. Já využil nejideálnější podmínky po dosti dlouhé době až 19. prosince 2010 po půl druhé v noci na Kožové hoře se západním prouděním (foto č.12, v plném rozlišení). Měsíc sice nebyl v příznivé fázi, ale stávající klimatické podmínky slibovaly opravdu skvostné výsledky. Od té doby jsem pokus při lepší měsíční fázi opakoval mnohokrát a zmíněnému stavu z 19.12.2010 (foto č.12) jsem se přiblížil (nedosáhl) pouze dvakrát: Súľov 22.5.2011 (foto č.13) a Kožová hora 3.2.2012 (foto č.14).\nEXIF K SOUBORU VPRAVO, (aktivní letní čas)\nŠPATNÝ ATMOSFÉRICKÝ SEEING\n11. listopad 2011, 5:58 hod.\nZa pozornost jistě stojí i odstrašující ukázka naprosto "masakrujícího" atmosférického seeingu (obr. 15a, foto č.15b). Fotografie byla pořízena při ambiciózním výjezdu na vrcholky Krušných hor, ze kterých koukal jen Klínovec a Fichtelberg. Zbytek byl pohřben v husté a týden trvající inverzi. Chtěl jsem vytvořit 3-řadé čtvercové 220-MPix panorama se "žhavou koulí" v podobě Měsíce v úplňku nad všudypřítomnou inverzí rozprostírající se těsně před divákem. Měsíc by tvořil přibližně 1/7 políčka. Jak už to bývá, záměr se nekonal. Naprosto nevídaný AS zhatil plány. Jediným pozitivem byla dokumentační fotografie této zkázy. O dva dny později jsem se do Krušných hor vrátil, a to když na sklonku předchozího dne inverze klesla do 800 m n.m. a na příští ráno přichystala bílou nádheru v podobě námrazy.\nMěsíc byl snímán v 5:58 během astronomického soumraku necelé 2 hodiny před svým západem a 15° nad horizontem. Snímek ukazuje, jak bídného AS nad obzorem lze dosáhnout. Fotografie je zcela nepoužitelná a její bídnost je zřetelná i z malé webové náhledovky.\nELIMINACE ŠPATNÉHO ATMOSFÉRICKÉHO SEEINGU\nMožná někoho napadá otázka, zda vedle způsobů výše zmíněných (optimální volba doby a místa snímání), lze vliv špatného AS nějak anulovat či zmírnit na úrovni zpracovatelské. K eliminaci AS existuje metoda skvrnkové interferometrie. Zjednodušeně ji lze popsat, že objekt je mnohočetně nasnímán velmi krátkým časem, během kterého nedojde vlivem seeingového pohybu obrazu k jeho rozmazání. Na každém snímku je objekt (či jeho část) zobrazen sice ostře, ale pokaždé mírně posunut v porovnání s předchozím snímkem. Jednotlivé snímky jsou poté zcentrovány a sečteny.\nZ této metody můžeme vyjít a lehce ji modifikujeme pro náš účel k pořízení dobré a ostré fotografie Měsíce i za špatného AS. Zhotovíme proto několik stovek snímků, kdy získáme dokonale ostře vykreslený Měsíc. Ovšem vždy jen různou část na různém snímku. Pak zdrojové fotky zcentrujeme na sebe pomocí panovacího SW a získáme soubor se stejným počtem vrstev s přesným krytím. Teď už jen zbývá z každé vrstvy pro danou část Měsíce vybrat ten nejostřejší segment, což můžeme provést ručně a pracně nebo k tomu určeným softwarem (bohatě postačí focus-stackovací programy). Metodu jsem částečně testoval a funguje. V praxi mi ovšem přijde efektivnější i dobrodružnější počkat si na správnou noc. :-)\nJe velmi důležité nezapomenout na vytemperování objektivu, pokud budeme fotografovat v extrémně nízkých teplotách. Objektiv může být z domova, auta nebo tepelně izolovaného batohu poměrně zahřátý. Při následném ochlazení o 30—40 °C různé části objektivu významně "pracují". V praxi to vypadá tak, že zaostříme na Měsíc a po pár minutách z něho máme v hledáčku jen divný světlý flek. Po ochlazení celé soustavy na okolní teplotu již zaostření "drží".\nPro jistotu připomínám nutnost pevného stativu s robustní hlavou, která spolehlivě udrží několik kilogramů vážící fotografickou soustavu a kabelovou spoušť. V neposlední řadě teplé oblečení a boty. Chlad umí práci a čekání v zimě hodně znepříjemnit, což VŽDY vyústí v odbytí celého fotografování a následný neúspěch.\nATMOSFÉRICKÝ SEEING V KRAJINĚ\nNaposled si povíme o vlivu AS na krajinářskou fotografii, kde umí nemile překvapit. Vysvětlili jsme si jeho podstatu, tak proč by tomu při snímání krajiny silnějším teleobjektivem na vzdálenost řádově kilometrů mělo být za nepříznivých podmínek jinak? Obvykle již 400mm objektiv nám při neklidné atmosféře znemožní pořízení ostrého snímku na vzdálenost několik kilometrů.\nSvětelné paprsky se průchodem z jedné vzduchové masy do druhé velmi "zaklikatí". Představme si přímou linii v obraze, například sloup elektrického vedení. Tato linie je tvořena mnoha body, které k nám letí do objektivu (jedná se o světlo odražené, ale pro zjednodušení to nechme takto). Během letu se body průchodem nestabilní atmosférou natolik "roztancují" různými směry, že na fotografii již nevytvoří rovnou linii, ale spíše nepravidelně zprohýbanou vlnovku. Pokud expozice bude trvat déle (řádově desetiny sekundy místo setin), pak se body v důsledku svého "kmitání" natolik "zamíchají", že výsledná linie bude sice méně vlnitá, ale o to více rozostřená. Pokud silně fouká, většinou můžeme na fotografování teleobjektivy od 300 mm a výš v klidu zapomenout. Bohužel nejen když fouká, protože příroda umí překvapit a jako fotografové bychom to měli očekávat. Jednoho rána nedaleko Šumavy jsem se ocitnul v situaci, kdy i 200mm ohnisko bylo na vzdálenost přibližně 1 km nepoužitelné. Níže se podívejme na několik příkladů včetně podmínek, za jakých vznikly.\nObě dvě ukázky níže jsou fotografovány ze stejného místa, ve stejnou dobu a stejnou fototechnikou. Čím se liší, je především způsob průhledu atmosférou. Výsledné fotografie se technickou kvalitou velmi liší, ačkoliv u žádné z nich není dokonalá, což demonstrují NEDOOSTŘOVANÉ 100% výřezy. Výsledky ukazují, jak nelze generalizovat nevhodnost atmosférických podmínek. Relevantní rozdíly obou expozic mající vliv na technickou kvalitu jsou vytučněny níže pod náhledy. Polehčující okolností jsou krátké expoziční časy 1/400 a 1/500 s.\nFouká-li vítr, neopomeňme na nutnost stínit před větrem celou fotografickou soustavu, například deštníkem. U delších ohnisek je to nevyhnutelnou nutností. I tak tomu bylo v případě těchto fotografií. Žádný stativ tuto funkci nezastane !!! Disponuje-li náš fotoaparát živým náhledem (LiveView) s možností vyzoomování obrazu na 100 %, můžeme s nasazeným teleobjektivem účinky větru pozorovat. Případně LiveView využít k vyčíhnutí klidového momentu k exponování.\nREMÍZKY MEZI HORNÍ ROKYTNICÍ A KONČINAMI\nsložené panorama 10.142 x 5.533 pix, 400 mm\nWAWEL, SNĚŽNÉ JÁMY\njednotlivý snímek 5616 x 3744 pix, 400 mm\nfotografováno z Kotle, 1435 m n.m., teplota -2 °C, vítr •\nsměr jihozápad, k Horní Rokytnici, 650 m n.m. -19 °C •\nvzdálenost remízků 7,3 km •\n30.12.2011, 10:38 hod. •\nCanon EOS 5DmkII, objektiv Canon 5.6/400 L USM •\nf/8 @ 1/400 sec., ISO 100 •\nZásadní příčina silné obrazové degradace je fotografování na velkou vzdálenost směrem do nížiny (o 800 metrů níže), kde bylo o téměř 20 stupňů chladněji. Světelné paprsky procházely neklidnými vzduchovými vrstvami. Zaměřme se na 100% výřez níže, zejména na "telegrafní" sloupy (a nejen ty). Tvary a nerovnosti nepotřebují komentář.\n• fotografováno z Kotle, 1435 m n.m., teplota -2 °C, vítr\n• směr severovýchod, Sněžné jámy, 1483 m n.m. -2 °C\n• vzdálenost stavby 3 km\n• 30.12.2011, 10:46 hod.\n• Canon EOS 5DmkII, objektiv Canon 5.6/400 L USM\n• f/8 @ 1/500 sec., ISO 100\nPoloviční vzdálenost, stejná výšková hladina - předpoklady pro lepší výsledky nežli vlevo. S tímto objektivem lze ovšem za ideálních podmínek dosáhnout o řád lepšího výstupu. Zde byl na vině jednoznačně vítr a jím způsobený vzdušný "výfuk" z Labského dolu.\n100% výřez ze středové části fotografie výše\nJako poslední se podívejme na demonstrační fotografii pořízenou objektivem 2.8/200 L USM a z pohledu podmínek "vražedným" expozičním časem 1/13 sec. Ten umožnil seeingovému pohybu obrazu se plně uplatnit. Toho rána panovalo úplné bezvětří.\nvlevo - celkový záběr (foto č.18a)\nuprostřed - 100% výřez, ostřeno na levý smrk v popředí, vzdálený 100 metrů (foto č.18b)\nvpravo - 100% výřez, ostřeno na zadní les, vzdálený pouhých 1200 metrů(foto č.18c)\nNa prostředním výřezu bylo ostřeno na blízký smrk, zatímco zadní les (12x dále) je proto rozostřen. Klíčový moment nalezneme na pravém výřezu, kde jsme ostřili sice na zadní les, ale ten je zde rozmazaný stejnou měrou. Proč? Seeingový pohyb obrazu v důsledku tetelícího se vzduchu les též rozostřil. Toho rána bylo bezvětří a za přední loukou bylo mělké údolí plné mlhy, do které se opíralo slunce. Máme-li na fotoaparátu k dispozici funkci živého náhledu (LiveView) s možností 100% vyzoomování, potom jsou nevhodné podmínky tohoto druhu pro zamýšlený snímek vždy patrné. Chvění vzduchu bylo v tomto případě pozorovatelné již pouhým okem.\n100% výřez z levého kraje fotografie\nostřeno na přední smrk, vzdálenost 100 m\nostřeno na zadní les, vzdálenost 1200 m\nNa závěr úsměvné zakončení, abychom se rozloučili nad tématem Měsíce. Jaký má smysl pořizování portrétní fotografie Měsíce? V konkurenci orbitálních dalekohledů máme nulovou šanci uspět. Jde jen o příjemně strávený pocit při honbě za dobrými podmínkami, což může každého bavit různě dlouho :-) Rozhodně je to ale v mnoha ohledech dobrý trénink ........