Tak vznikla jednak mediálně vděčná historka o dluhy neplatícím konzulovi "Ahmadu Ibrahimovi", řečenému "Kanaanovi", a posléze méně mediální, a o to více zpravodajsky cenná historka o iráckém agentovi, který se sešel s teroristou Attou v hale pražského letiště Ruzyně. Tím agentem se v onom příběhu stal konzul al-Ani, který ve snaze ušetřit nějaký ten dolar navíc odmítl zaplatit dalších 1200 USD za hostinu, kterou pro tři sta hostů ambasády připravila rodina Majida Majeda a místo bankovek do restaurace poslal své gorily.\nPříčiny vzniku válek jsou zjevně fiktivní, zjevné a skryté, někdy i fiktivní skryté. Válka proti Iráku začala jako pokračování americké agresivní diplomacie jako "pokračování politiky jinými prostředky". Přípravy na válku a její zdůvodnění občanům neprobíhaly jen v Pentagonu, ve Washingtonu či Londýně, ale některých se aktivně účastnila i zpravodajská a diplomatická komunita v Praze. Povím vám nyní příběh počátku této války, do kterého byly díky jednomu iráckému studentovi ČVUT náhodou a nechtěně zapojeny i Britské listy.\nJak se připravoval útok na Irák\nZjevně fiktivní příčinou útoku na Irák byl oslí můstek CIA mezi útokem převážně saúdskoarabských wahhábistických sebevražedných atentátníků na budovy WTO v New Yorku v den, od té doby známý jako 9/11. 11. září 2001. Druhou fiktivní příčinou byla domněnka existence zbraní hromadného ničení v Iráku, neboť vláda Saddáma Husseina nakoupila technologie dvojího užití z USA, Británie, Francie a Německa a dalších zemí. Že z nich zbraně hromadného ničení nesestavila a ani se o to nepokusila, nikdo neuvěřil, neboť řada evropských tajných služeb potvrzovala americké údaje. Oklamaní politici uvěřili, neboť si nedovedli představit, že je něco takového v "demokracii" možné. Zbytek znáte.\nNechci spekulovat o tom, kdo poradil islámským teroristům spektakulárně útok na "židovskou" centrálu amerického byznysu uprostřed Manhattanu, komplexu budov WTC, kde sídlily i výpočetní centra bank a státních institucí a kdo tak odstartoval "válku proti terorismu". Do osudného zářijového dne nikdy a nikde na světě tímto způsobem teroristé nezaútočili, ačkoliv v mnoha případech šlo též o muslimské radikály. Výpočty úspěšnosti takového útoku si vyžadují detailní znalosti konstrukce budov a materiálového inženýrství, neméně detailní znalosti řízení letového provozu, krizového plánování a vzdušné ostrahy.\nTeroristům doposud vždy stačil únos letadla do některé radikální země jako například Alžírska (23. 7. 1968, Boeing 707 na lince Řím-Lod. Vyjednávání s únosci trvalo 40 dní. Oba únosci nakonec všechny cestující, z nichž bylo na palubě 21 Izraelců, propustili), vyjednávání o propuštění "bojovníků za svobodu" (27. 6. 1976, A-300 na lince Izrael Tel Aviv-Paříž. Letoun byl unesen dvěma Palestinci a dvěma Němci, kteří požadovali letět do Benghází v Libyi, následně do Entebbe v Ugandě. Izraelská vláda se rozhodla po jednání s únosci zaútočit na letadlo a osvobodit rukojmí v Operaci Kulový hrom. Obdobně skončila i záchrana rukojmích Boeingu 737 v Mogadišu o rok později, nebo 15. 3. 2001 Tu-154 na trase Istanbul – Moskva, kdy 4 únosci z Čečenska s noži unesli stroj do Mediny v Saúdské Arábii). Prvním z útoků, jejichž následek měl být ultimátní, byl záhadný výbuch letadla Boeing 747 21. 12. 1988 (mrtvých 259 cestujících nad Lockerbie), kde nejspíš ale únosce nebyl přítomen. Nemusím zdůrazňovat, že žádnému z únosců se nechtělo nikdy – až do 11. 9. 2001 – dobrovolně umírat, i když druhá vlna únosů letadel plynule pokračuje od roku 1994 doteď...\nZjevnou, i když velmi málo medializovanou příčinou byla i změna měny, ve které Irák obchodoval svou ropu z amerických dolarů na euro čtrnáct dní před začátkem války. Druhou zjevnou příčinou bylo očekávání "ropného šoku" americkou ekonomikou a obava z masivní energetické krize. Třetím zjevným důvodem byla realizace strategického světovládného "Projektu pro nové, americké století" znovu zvolenou vládou radikálních neokonzervativců George Walkera Bushe.\nSkrytou příčinou byl neutěšená perspektiva americké ekonomiky, o jejímž pravém stavu vědělo tehdy nejspíše jen několik vrcholných bankéřských rodin, které dohromady tvoří soukromou americkou "státní" banku – FED. Po krachu LCTM fondů, pádu Enronu a subprime úvěrů v řadě dalších bank už o ní ví dnes celý svět. Další skrytou příčinou byla i nedůvěra amerických stratégů v dlouhodobém přežití Izraele "uprostřed arabského moře" a počínající nutnost změny dlouhodobě neudržitelné blízko- a středovýchodní politiky zemí NATO. Právě Izrael tvoří politický i vojenský klín, vražený mezi arabské zájmy a rozděluje je na "mírné" či "umírněné" a "radikální". Ve střednědobé perspektivě možná neexistence státu Izrael by znemožnila v dlouhodobém horizontu americký a britský vliv na tuto část světa. Možná už navždy. Dědictví Sykes-Picotovy dohody o rozdělení arabských území, na kterou Británie nikdy nezapomněla a která dala vznik hášimovskému království v Jordánsku a Iráku jako britské sféře, nesmělo být promrháno. Stejně tak dlouholetá práce rezidenta britské rozvědky v Káhiře a vůdce arabského povstání proti Turkům Thomase Edwarda Lawrence a diplomata lorda Curzona. Proč o tom mluvím? Lawrence dal Británii velký dar. Vnímání potřeb surovinového zajištění perspektivně upadajícího britského impéria a navazující politickou strategii. Boj o území bývalého osmanského Turecka byl jedním z důvodů globalizace 1. světové války a jejího rozšíření na Blízkém východě. Lawrence věděl i o Balfourově deklaraci, která slibovala "dvakrát zaslíbenou zemi" Palestinu jako "národní domovinu" pro Židy a o britské roli v tomto procesu. Lawrencova mise během 1. světové války napomohla Británii v roce 1921 k získání mandátu poručnictví od Společenství národů nad většinou bývalých kolonií německé a osmanské říše. Velkým překvapením pro mě bylo, že proti proslulému britskému špiónovi Lawrenci z Arábie stál jako protivník v špionážním zájmu Rakouska-Uherska (a díky Masarykovi později i v zájmu USA a ČSR) na turecké straně český arabista, profesor ThDr. Alois Musil, Araby přezdívaný Músa ar Rueili, zakladatel pražského Orientálního ústavu. Špionáž byla v té době nejspíš doménou vědců. Ale to jen tak na okraj...\nŽe je ropa strategickou surovinou, věděla už královna "babička" Viktorie, neb už v druhé polovině 19. století byl sestrojen první spalovací motor a zvýšila se těžba ropy. Elektřina, ocel, síra, ledek a ropa byly strategickými hnacími motory války i nastupujícího kapitalismu.\nNebylo tomu jinak po celé 20. století. Ropná krize byla logickým vyústěním celosvětového soupeření o moc. Zpráva Římského klubu z roku 1972 (Meadow a kol., „Meze růstu“) odhadla cenu ropy v roce 2000 na 200 USD za barel. A 120 USD hranice byla přes veškerou snahu západních mocností a přes inflaci už překonána. Sice až nyní, ale byla.\nTřetí skrytou příčinou americké agrese na iráckém území byla perspektivní ekonomická i politická síla nedemokraticky, ale účinně a důsledně sekularizovaného Iráku v regionu. Saddám byl možná diktátor, s náboženstvím a na něj navazujícím fanatismem však neměl nikdy nic společného. Naopak. Zato věděl, jak účinně rozmělňovat politický vliv náboženských fanatiků v regionu a jak účinně manipulovat zájmy jednotlivých hráčů v EU. A nedopustit, aby za něj skrytě manipulovaly západní tajné služby, jako v jiných zemích. Právě ropa se stala jeho největší zbraní.\nAle hlavní ideolog neocons Huntington si přece přál střet náboženství, střet civilizací....\nJednou z dalších skrytých příčin bylo zahlazení stop po spolupráci Evropy i USA se Saddámem Husseinem na dodávkách vojenských technologií a zbraní, které mělo původně znemožnit Íránu stát se klíčovou zemí regionu. Taktika "přátelských zkurvysynů" se Spojeným státům vymstila – a nebylo to poprvé. Její stopy dodnes nalézáme v Jižní Americe, v Pákistánu či Indii, v Africe i v Asii. Nemusí být demokraté, hlavně že jsou naši, znělo diplomatickými kuloáry více než polovinu 20. století.\nFiktivní skrytou příčinou byla konstrukce konkrétních propojení mezi režimem tyrana Husseina a radikálními wahhábisty, ideově vyzbrojenými americkými spojenci – Saúdskou Arábií, Jemenem a Pákistánem generála Parvíze Muššarafa, vojensky školenými na pákistánsko afghánském pomezí, ovládaném dalším z amerických spojenců, radikálním hnutím Taliban, které se osvědčilo v porážce Ruskem podporovaného afghánského režimu Babraka Karmala. Měly dokázat, že Irák je nebezpečný západní, "demokratické" civilizaci.\nNyní je konec února 2010 a je čas na bilancování. "Po důkladném zvážení všech možných souvislostí a dopadů" zveřejnila 30. listopadu 2009 česká kontrarozvědka BIS události, s kterými se podle ní v létech 1999 – 2003 setkávali důstojníci BIS "při zpravodajské ochraně Rádia Svobodná Evropa před možným teroristickým útokem". Napínavý spy-thriller, v němž "bizoni" hrají tu správňáckou roli jednoznačně potřebných kladných hrdinů, která je každoročně opravňuje k nezanedbatelnému čerpání státního rozpočtu.\nNa špionážním příběhu hrdinných ochránců české demokracie a americké štvavé vysílačky v centru Prahy by nebylo nic divného, kdyby se v něm neobjevilo na jednom jediném místě jméno, známé mediálně z minulosti, ale z trochu jiného kontextu. To jméno je klíčem k několika pražským střetům západních tajných služeb a klíčem k mezinárodní ostudě, které byla Česká republika a její zpravodajci vystaveni v souvislosti s "pražskou stopou" teroristy Muhammada Atty.\nObětí cílené zpravodajské dezinformace a novinářské tuposti při neověřování výroků politiků a státních úředníků se stal Ahmad Khalil Ibrahim Samir al-Ani, konzul Irácké republiky v Praze.\n18. září 2001 unikl příběh o setkání teroristy a iráckého diplomata poprvé do médií, aniž se hovořilo o Praze. Zveřejnilo ho zpravodajství Associated Press a Reuters a jako zdroj agentury shodně uvedly "americké vládní zdroje", resp. "oficiální americká místa, hovořící pod podmínkou anonymity".\n13. října 2001 uvedly na základě zjevného úniku z českého ministerstva zahraničí české deníky, že ministr zahraničí Jan Kavan byl informován ministrem zahraničí Colinem Powellem ve Washingtonu o dubnové cestě teroristy Muhamarra Atty al-Sayeda do České republiky. Stejný zdroj sdělil, že al-Ani pracoval jako agent pro iráckou tajnou službu. Kavan uvedl, že česká rozvědka konstatovala setkání Muhammada Atty v Praze s iráckým diplomatem al-Anim.\n20. října 2001 napsal v New York Times John Tagliabue, že čeští úředníci popřeli, že k tomuto setkání v Praze kdy došlo.\n27. října 2001 New York Times zveřejnil mimořádnou zprávu - vyvrácení příběhu z 20. října, tentokrát napsanou Patrickem E. Tylerem a Johnem Tagliabueem. Tentokrát NYT tvrdil, že na rozdíl od předchozího popření, zdroje už potvrdily, že k setkání iráckého diplomata s teroristou skutečně došlo. NYT přinesl svědectví poslance parlamentu, který byl informován českými zpravodajskými službami a řekl, že "věří, že setkání s Attou může být zachyceno pomocí bezpečnostních kamer pražského letiště."\nHynek Kmoníček, náměstek ministra zahraničí konstatoval, že nařídil už v dubnu 2001 al-Aniho vyhoštění z České republiky pro "činnost neslučitelnou s jeho diplomatickým statusem" (v diplomatickém jazyku terminus technicus pro špionáž) kvůli jeho nevhodnému kontaktu s Attou.\nFBI prohlásila, že hamburský student Atta byl 4. dubna ve Virginia Beach. Do České republiky letěl 8. dubna a setkal se s iráckým zpravodajským důstojníkem, který byl identifikován jako Ahmed Khalil Ibrahim Samir al-Ani. Od 11. dubna byl Atta zpět na Floridě, kde si pronajal auto."\nV listopadu 2001 přidal další kamínek do mozaiky příběhu premiér Miloš Zeman. Řekl pro CNN, že když česká kontrašpionáž identifikovala Attu jako kontakt Al-Aniho, přinesla "hypotézu", že účelem setkání by mohlo být k projednání útoku na pražské ředitelství amerického rádia RFE/RL. To bylo poprvé, kdy se tento údaj objevil v médiích. 15. března 2002 totéž David Ignatius popsal s odkazem na CNN v článku pro deník Washington Post. Zemanova "hypotéza" byla zkonstruována tajnou službou na základě informací poskytnutých iráckým defektorem, bývalým iráckým konzulem v Praze Salimem Jabirem, který zběhl v prosinci 1998. Právě předchůdce al-Aniho Jabir v rámci debrífingu pro britskou zpravodajskou službu tvrdil, že Irák plánoval atentát na Rádio Svobodná Evropa. Tato informace se nikdy od jiného zdroje nepotvrdila. Operoval s ní pouze bývalý šéf BIS Růžek, který 22. listopadu 2005 pro Wall Street Journal uvedl, že irácká tajná služba Mukhabarat Sabirovi dala 150 000 dolarů a pověřila jej zorganizováním teroristického útoku na pražské sídlo americké rozhlasové stanice Radio Svobodná Evropa. Růžek prý "osobně dohlížel na vyšetřování údajných iráckých tajných aktivit, které s plnou americkou spoluprací začalo téměř dva roky před tím, než se Bush stal prezidentem".\nZnovu a prozatím naposledy s informací od Jabira vyrukovalo až "dramatické" zpracování událostí z pera BIS v listopadu 2009 ...\nNutno podotknout, že Růžkova informace z roku 2005 pro americký WSJ je mírně řečeno přitažená za vlasy. Zaprvé defekci Salima Jabira a jeho debrífink neprováděl Růžek, Američané ani tajná služba Jeho Veličenstva, ale podle všech příznaků německá rozvědka. Operaci původně připravila CIA, ale mladý ambiciózní rezident britské MI6 v Praze Christopher Hurran se jim snažil "špičkového agenta" "vyfouknout". Požádal proto českou kontrarozvědku BIS, aby Salima sledovala. A BIS ho ztratila, ačkoliv to bylo prioritním zájmem partnerské služby a nemenší zájem měli i Američané. Šéfem BIS byl tehdy Karel Vulterin. Za několik dní intenzivního pátrání MI6 a CIA byl Salim nalezen. Zjistilo se, že emigroval s šesti dětmi přes Rakousko do Německa. Hurran dospěl k názoru, že za fiasko může Vulterin a poslal protestní dopis české vládě, konkrétně Jaroslavu Baštovi, sociálně demokratickému ministrovi, odpovědnému za koordinaci zpravodajské služby. Ministři nabídli Vulterinovi možnost, aby odstoupil. Odmítl. Propustili ho. A následovala pomsta. Američanů? BIS? Nevíme s jistotou.\nNicméně víme, že zdroj demaskoval Hurrana nejen jako rezidenta MI6, ale jako otevřeného homosexuála, žijícího s venezuelským milencem a bonvivána, který jezdil na mejdany po Praze černým londýnským taxíkem. Jediným ve městě. Na základě diskrétní informace se na Hurrana pověsili reportéři televize Nova a britský James Bond a jeho černý taxík se ocitli s peprným komentářem jako hlavní hvězdy večerního zpravodajství.\n7. února 1999 pak ozvěnu příběhu zveřejnil bulvární týdeník Sunday Telegraph v článku Olega Gordievského, bývalého rozvědčíka KGB, který působil jako dvojitý agent pro Británii. Článek se jmenoval "Homosexuální špióni nepatří do Prahy". Tak skončil příběh dvou špiónů v Praze. Podle některých zdrojů z lékařské fakulty UK, kde předtím působil, byl Vulterin také homosexuál. Britská vláda Hurrana sice nějaký čas nechala ve funkci, dnes už šéfuje britské agentuře pro krizové situace National Infrastructure Security Coordination Centre (NISCC), obdobě americké FEMA. Vulterin je na tom hůř. Po odchodu z BIS dělal šéfa ochranky jednoho pražského kasina. Britské listy pravé důvody dekonspirace Hurrana popsaly hned vzápětí 11. února 1999 v článku "Prozrazený špión byl obětí fiaska iráckého spiknutí". Ostatní média pouze komentovala reportáž televize Nova a do hlubší analýzy se nepouštěla. Aféra, která působila na pražskou zpravodajskou komunitu jako bomba, je od té doby známá jako "Teplej Hurran". České tajné služby se (nejen) díky této aféře staly naprosto nedůvěryhodné až směšné.\nNebylo to jediné zpravodajské fiasko britských tajných služeb. V roce 2003 britská tajná služba předala Mezinárodní agentuře pro atomovou energii (MAAE) zfalšované dokumenty o údajném pokusu Iráku získat v africkém státě Niger uran.\nV aféře Davida Shaylera, o které Britské listy také jako téměř jediné česky píšící médium informovaly podrobněji, vyšlo zase najevo, že britská tajná služba byla součástí spiknutí jak v otázce atentátu na plukovníka Kaddáfího, tak se podílela na praní špinavých peněz a korupci v Afghánistánu.\n11. 10. 2002 Štěpán Kotrba: Bývalý špion: "Britská rozvědka dala al Qaedě 100 000 liber" ZDE\n11. 10. 2002 Zrušený článek Guardianu: "Ministři vydali cenzurní příkaz pro proces s členem MI5" ZDE\nV roce 2007 zjistily Britské listy při podrobném čtení zpravodajství Daily Telegraph , Daily Telegraph a Guardian, že i britská MI6 vyjednávala s Talibanem a britský "diplomat" Mervyn Patterson a irský "diplomat" Michael Semple ve službách mise OSN byli vyhoštěni z Afghánistánu, neboť "představovali hrozbu pro bezpečnost země". Američané nejsou rádi, když jim bývalá koloniální velmoc korumpuje a zavazuje si jejich budoucí obchodní partnery. Zvláště v zemi, kudy povedou klíčové ropovody. Britské listy v té době atakovaly krajně mlčenlivou BBC, která odmítala uvést spojitost mezi vyhoštěním a špionáží ve prospěch Velké Británie.\n27. 12. 2007 Štěpán Kotrba: Dvě porážky tajné londýnské diplomacie za dva dny - není to trochu moc? ZDE\n18. prosince 2001 uvedl ovšem policejní ředitel Jiří Kolář Peteru Greenovi z deníku The Telegraph, že "neexistují žádné doklady prokazující, že Atta kdykoliv v roce 2001 navštívil Prahu..., i když ji navštívil dvakrát v roce 2000." Titulek Greenova článku zněl kategoricky: "Vliv Iráku na útoky 11. září a útok antraxem je vyloučen".\n8. března 2002 vyšel velmi obsáhlý článek amerického novináře žijícího v Praze Ricka Jervise pro týdeník The Prague Pill, v němž autor rozebírá "pražskou spojku" a velmi podrobně se zabývá informacemi, u kterých jako zdroj udává buď "Magida Mageda" (Majida Majeda), Setara Abdul al-Duru, iráckého velvyslance v bývalém Československu, který žije v exilu v Británii, nebo Mowafaqa Fattohiho, pražského rezidenta Chalabiho Iráckého národního kongresu, který má také hlavní stan v Británii. "Každý věděl, že [al-Ani] je nejdůležitější irácký úředník v Praze," tvrdil nic netušícímu britskému novináři tento zkušený emigrant... Nejmenovaný zpravodajský důstojník pak Jervisovi řekl, že schůzka Atty a Al-Aniho se v Praze konala - v hotelu 8. dubna 2001 před jeho odletem do Newarku v New Jersey. Dokonce uvedl další detaily, i když už jako spekulativní: poskytování falešných pasů nebo peněz a předání plastové lahvičky plné antraxu... Nicméně tento článek je - na rozdíl od jiných - plný různých podrobností a je z něj zřejmé, že autor hovořil s řadou protisaddámovsky orientovaných Iráčanů z pražské komunity. To neznamená, že Jervisovi informátoři byli "in". Vždyť už 18. prosince 2001 vyloučil vliv Iráku na antraxový útok britský The Telegraph...\nPodle anonymního "vedoucího úředníka" píše Pincus, že Češi si nebyli jisti, že Atta byl ten, kdo se setkal s al-Anim". Stejný "vysoký vládní činitel" byl také citován jako zdroj informace, že FBI a CIA analytici dospěli k závěru, že "neexistují žádné důkazy pro to,že se Atta vrací do Spojených států " v době, kdy byl měl být v Praze. (Ani FBI, New York Times, ani nikdo jiný netvrdil, že existoval důkaz, že Atta používá svůj vlastní cestovní pas pro cestu do České republiky v dubnu 2001. Předpoklad byl, že pokud by byl Atta v Praze v dubnu, tak pod falešnou identitou.)\n3. května 2002 s odkazem na tvrzení Washington Postu a Newsweeku, ministr vnitra Stanislav Gross uvedl: "Věřím, že kontrarozvědka ví víc než novináři. ...Nevidím žádný důvod, proč bych neměl informacím BIS věřit." Dále vysvětlil, že měl 2. května konzultaci s šéfem BIS Jiřím Růžkem s cílem zjistit, zda české zpravodajské služby neměly žádné nové informace, které by zpochybnily "pražskou" schůzku.\nAl-Ani byl zatčen agenty CIA v roce 2003 v Bagdádu a vsazen do iráckého vězení. Při vyšetřování schůzku s Attou popřel. Posléze byl po několika letech věznění propuštěn a žil v Iráku a nyní žije v Sýrii u příbuzných.\n17. června 2004 konzervativní sloupkař Andrew C. McCarthy napsal v National Review v článku Al-Káida v Iráku", že Attova cesta do Prahy dne 30. května 2000 byla už tehdy považována za podezřelou. Atta byl zřejmě zadržen, protože neměl vízum, ale nebyl na letišti zatčen.\n3. září 2004 prohlásil v tu dobu už bývalý ředitel BIS Jiří Růžek pro Mladou frontu Dnes "Tato informace byla ověřena a bylo potvrzeno, že jde o muže stejného jména. To je vše, na co si vzpomínám."\n19. září 2004 napsal Brian Whitmore v Boston Globe, že zdrojem informace o "pražské stopě" byl "jediný informátor z arabské komunity v Praze, který viděl Attův snímek ve zprávách po 11. září, a později řekl vyšetřovatelům, že ho viděl při setkání s al-Anim."\nZ jiných zdrojů víme, že tento zdroj byl znám pouze jako Hassan a působil v Praze jako podnikatel. Tento zdroj uvedl, že si Češi spletli Attu s prodejcem ojetých vozů z Norimberka Salehem, často přijížděl do Prahy, kontaktoval al-Aniho a prodal mu alespoň jedno auto. "Kdyby někdo viděl fotku Atty, mohl si ty dva snadno splést," tvrdil Hassan – ale už v prosinci 2001 pro britský Telegraph.\n23. 11. 2005 vychází v Hospodářských novinách článek Informace o schůzce Atty v Praze byla věrohodná, píše WSJ. Podle článku šifry -vlk-, za kterou se skrývá Jitka Vlková, The New York Times v listopadu 2005 napsal, že "pražská stopa" pocházela od "nedůvěryhodného opilce" a byla součástí Bushovy informační kampaně, The Wall Street Journal přinesl 22. listopadu 2005 obsáhlý článek Edwarda Jaye Epsteina, z něhož naopak vyplývá, že informace z Prahy mohly mít pevné základy. Bohužel – autor se odvolává na na tehdejšího ředitele české kontrarozvědky Jiřího Růžka, bývalého ministra zahraničí Jana Kavana a jeho tehdejšího náměstka Hynka Kmoníčka, s nimiž se setkal v Praze. Růžek prý "osobně dohlížel na vyšetřování údajných iráckých tajných aktivit, které s plnou americkou spoluprací začalo téměř dva roky před tím, než se Bush stal prezidentem, a mělo za následek, že pět měsíců před útokem z 11. září 2001 byl irácký zpravodajský důstojník Ahmad Ani, který se údajně setkal s Attou, vypovězen z ČR". Růžkův zdroj "Adam" na irácké ambasádě informoval 9. dubna 2001 o setkání Aniho s neznámým Arabem ze zahraničí. Společně prý nasedli do auta, ale unikli sledování. BIS pojala podezření, že neznámý Arab je naverbovaným atentátníkem a navrhla Aniho vypovězení do 48 hodin. Agent BIS na iráckém velvyslanectví poznal po útocích na New York a Washington v září 2001 v muži, který s Anim nasedl do auta, teroristu Muhammada Attu. Tým vyšetřovatelů FBI, který agenta vyslýchal, označil jeho výpověď na 70 procent za věrohodnou, píše deník. Tento zdroj nebyl ani nedůvěryhodný, ani opilec, uvedl s odvoláním na Růžka autor článku. Opět, tentokráte z "renomovaného deníku", se objevuje informace o sedmdesátiprocentní pravděpodobnosti, že je to Atta. Poprvé toto číslo padlo z úst českého prezidenta Havla už v prosinci 2001... A opět s objevuje motiv útoku na rozhlasovou stanici RFE, vzniklý při debrífingu iráckého konzula Salima Jabira. Poprvé o ní mluvil premiér Miloš Zeman.\nAni ne týden poté, co BIS poskytla informace do USA, prosákly podle Růžka do amerických médií. Šéfa BIS to prý "rozlítilo". Deník The Wall Street Journal patří spolu s Hospodářskými novinami do světové skupiny eDow Jones - Handelsblatt.\n29. března 2006 konstatoval americký viceprezident Dick Cheney, který byl zastáncem teorie, že Atta se setkal s al-Anim v Praze, v rozhovoru pro The Tony Snow Show: "Měli jsme na začátku jednu zprávu z jiné zpravodajské služby, která naznačovala, že únosce Mohamed Atta se setkal s pracovníkem irácké výzvědné služby v Praze, v Československu. ... V této fázi už víme, že toto setkání se nikdy nekonalo." O znalostech zeměpisu Dicka Cheneyho lze s úspěchem pochybovat a stejně tak lze pochybovat o všem dalším, co kde kdy řekl. Nicméně tentokrát se už nemýlil. Ale to už bylo pozdě.\n10. září 2006 Cheney odpověděl na otázky Tima Russerta o Attově přítomnosti v Praze pro Meet the Press: "CIA vyrobila zpravodajskou zprávu na základě údajů českých zpravodajských služeb, kde řekla, že vůdce únosců Mohammad Atta byl v Praze v dubnu '01 a setkal s nejvyšším iráckým zpravodajským důstojníkem v Praze. To byla první zpráva o tom, že Atta byl v Praze a setkal se s Iráčany. Později, nějaký čas po tom, CIA vytáhla další zprávu založenou na fotografii - na fotografii, která ukazovala v Praze člověka - a CIA tvrdila se sedmdesátiprocentní pravděpodobností, že to byl Muhammad Atta - při jiné příležitosti. To byl zpráva, kterou jsme obdrželi z CIA, když jsem odpovídal na vaši otázku, a řekl, že mohu docela dobře potvrdit, že byl v Praze. Ale oni to pak nebyli schopni verifikovat." Pamatujte? O "sedmdesátiprocentní pravděpodobnosti" mluvil přece prezident Havel "na základě vlastní zkušenosti" už v listopadu 2001...\nZpráva amerického Senátu, jejíž první verze byla vydána v červenci 2004 a druhá v roce 2006 poté, co Demokraté získali kontrolu nad Senátem, byla nicméně prvním oficiálním zkoumáním, zda nejvyšší úředníci USA věděli, že jejich veřejná prohlášení ospravedlňující válku s Irákem, byla neopodstatněná. Zkoumala projevy Bushe, Cheneyho a bývalého ministra zahraničí Colina Powella mezi srpnem 2002 a únorem 2003. Posuzovala jejich klíčová prohlášení a výroky dalších čelných vládních představitelů, včetně Rumsfelda a poradkyně pro národní bezpečnost Condoleezzy Rice. Sejně jako prohlášení o stycích Atty s Iráčany, tak i prohlášení Bushe, Cheneyho a dalších představitelů o tom, že Saddám měl zásoby chemických a biologických zbraní v rozporu s rezolucí OSN, bylo "obecně odůvodněno" tím, co se ukázalo ex post jako nesprávná zpravodajská analýza, píše se ve zprávě.\n13. září 2006 Mark Hosenball v článku "Atta v Praze" pro Newsweek konstatoval, že začerněné části zprávy jsou z odposlechů CIA a týkají se Bushova projevu, naplánovaného na 14. března 2003. Zdroj Newsweeku řekl, že úředníci Bílého domu se snažili vložit stejnou historku do dalších projevů nejvyšších úředníků státní správy. Mluvčí CIA Paul Gimigliano tvrdil, že utajení informací nemá nic společného s ochranou Bushovy administrativy.\n30. listopadu 2009 zveřejňuje BIS na svých stránkách dramatickou "reportážní rekonstrukci" toho, jak irácký diplomat al-Ani propašoval do sklepa budovy velvyslanectví několik samopalů s náboji a jednu "protitankovou střelu", ze které se v závěru "rekonstrukce" vyklube pancéřovka RPG-7, se kterou chtěl podle zdroje BIS s krycím jménem "Adam" zaútočit na budovu RFE/RL, prý z pronajatého bytu v protilehlé ulici... Česká kontrarozvědka v "rekonstrukci" z listopadu 2009 ovšem přiznává, že s možností odpálení bomby nebo rakety počítala a už ve své veřejné výroční zprávě za rok 1998 a 1999 na ni otevřeně upozorňovala: „Řada zpravodajských služeb arabských států je sama schopna realizovat teroristický čin, disponuje k tomu finančními a materiálními prostředky...“ Hmm, jiné státy než "arabské" nedisponují zpravodajskými službami a nedisponují těmi prostředky? Funkční erpégéčko se při troše dobré vůle dá sehnat na Balkáně či dokonce v Česku za pár tisícovek.\nPancéřovkou proti parlamentu? Kdo to vymyslel?\nKdyž zavzpomínáme, tak stejná, jen o něco modernější zbraň RPG-75 se z ničeho nic objevila 18. září 2001 v trávě u vzletové dráhy ruzyňského letiště jako "hrozba" pro letový provoz. Prý byla součástí výzbroje Vojsk Federálního ministerstva vnitra v roce 1980. Kolik takovýchto "ztracených" zbraní se povaluje po venkovských půdách poblíž armádních výcvikových prostor? Skutečnost, že se okamžitě začaly připravovat bezpečnostní prověrky letového personálu, rozhořčila tehdy mluvčího odborového sdružení pilotů Czalpa Karla Mündela. Ministerstvo vnitra by podle něj spíš mělo pracovat na ochraně posádek i cestujících před případným zneužitím letadel teroristy, a ne "vymýšlet nesmysly". A to řekl zástupce pilotů ještě hodně slušně. Letiště začali střežit nicméně vojáci 4. brigády rychlého nasazení... Na bezpečnostní prověrky pilotů, jdoucí daleko za evropské standardy, se pokusil NBÚ zaútočit ještě na jaře 2006. Tehdy se fízlácký nápad podařilo zlikvidovat v zákulisí parlamentního bezpečnostního výboru. Poměrně rychle. Američtí poradci na vnitru už neměli takovou moc. Při porovnání obou událostí vyplyne naprostá nesmyslnost požadavku na fízlování pilotů, kteří by byli prvními oběťmi. O co vlastně tedy Národnímu bezpečnostnímu úřadu vlastně šlo? O vydírání?\nVe stejnou dobu se ve hře zároveň objevuje postava tehdejšího šéfa cizinecké policie plukovníka Jindřicha Urbana a podezření, zda nejde o vynucování úplatku ze strany policie. Britské listy proto píší dopis ministru vnitra Stanislavu Grossovi, v němž požadují vysvětlení, proč bylo irácké rodině protiprávně odepřeno povolení k pobytu. Ministr vnitra Stanislav Gross nicméně mlčel, teprve po dvou měsících odpověděl tehdejší ředitel ministrovy kanceláře Petr Hanzl. Majed se obrátil se žádostí o pomoc s pobytem v ČR i k prezidentu Václavu Havlovi a jeho kancelář ho podle jeho slov briskně odmítla s poukazem na to, že "podle irácké ambasády nám nehrozí žádné nebezpečí a pan prezident Havel nám nemůže pomoci, protože jde o tvrzení proti tvrzení. Dokud irácká ambasáda nevystaví potvrzení, že nám v Iráku hrozí nebezpečí a smrt, do té doby nám Hrad nebude věřit." Kocourkov...\nNa základě toho vznikl i článek brazilského spolupracovníka BL Fabiana Golga "Havel mi udělil trest smrti" v časopisu Redhot. Golgo v říjnu 2001 publikoval v časopise Řechot i další článek, tentokrát od samotného Majeda – "Mafie z Tikrítu". Britské lity zajímal důvod Majidova strachu z návratu do Iráku a tak vznikl článek "Jak se žije dětem v Iráku". Autor tohoto článku poprvé začal pochybovat o pravdivostech všeho, co mladý Iráčan říkal o své zemi...\nChalabi, jeho informátor "Curveball" a Habib byli zdrojem velkého množství výzvědných informací ohledně iráckých zbraní hromadného ničení, které byly pro Američany důvodem pro útok na Irák. Byl to Chalabi, kdo přesvědčil Brity s Američany, že Saddám má zbraně hromadného ničení. Německá tajná služba nicméně varovala, že Curveballovy informace jsou prefabrikáty.\nUkázalo se, že muž, který měl být premiérem Iráku, byl dvojitým agentem Íránu a USA. CIA tvrdila, že má konkrétní důkazy, že Chalabi a jeho výzvědný šéf, šíitský Kurd Aras Karim Habib předávali americká tajemství do Teheránu a že je Habib placeným íránským agentem už několik let a předává výzvědné informace oběma směry. CIA požádala FBI, aby začala vyšetřovat Chalabiho kontakty v Pentagonu.\nJe otázka, co tak Američany na spolupráci Chalabiho s íránskou tajnou službou překvapilo. Scott Ritter, bývalý vysoký zbrojní inspektor OSN hovořil o spojeních Chalabiho na iránskou špionáž už v prosinci 1997. "Říkal, že někteří jeho nejlepší zpravodajci pochází z Íránu a nabízel se, že mi zprostředkuje setkání s hlavou íránské tajné služby." Pro seznamování s jakýmikoliv citlivými informacemi musel být od toho okamžiku naprosto nespolehlivou osobou. Na začátku roku 1995 dostal "akční tým" inspektorů z Mezinárodní agentury pro atomovou energii právě přes Chalabiho 20 stránkový dokument o "iráckém jaderném programu". Dokument byl téměř bezchybný, ale ne tak docela. Vědci zjistili, že některé z použitých termínů technických popisů se používaly pouze v Íránu... "Jinými slovy, dokument byl původně napsán v perštině íránskými vědci a pak přeložen do "irácké" arabštiny. Zdrojem byl Khidir Hamza, bývalý důstojník Saddámovy armády, který prchl v roce 1994 se přes sídlo Ahmeda Chalabiho v Kurdistánu, aby nakonec přijel do Washingtonu jako "Saddámův tvůrce jaderné bomby". Co víc DIA potřebovala, aby znevěrohodnila všechny další informace z tohoto zdroje?\nLarry Johnson, bývalý činitel pro antiterorismus na americkém ministerstvu zahraničí, uvedl: "Až to nakonec všechno vyjde najevo, ukáže se, že Írán prováděl jednu z nejmistrovštějších výzvědných operací v historii. Írán přesvědčil USA a Británii, aby zlikvidovali jeho největšího nepřítele." Johnson měl na mysli Saddámův Irák.\n2. 6. 2004 Ahmad Chalabi "prozradil Íránu, že USA rozluštily tajné kódy jeho výzvědných služeb" ZDE\nMajidův otec pomáhal realizovat od roku 1985 spolupráci Strojexportu v Iráku. Ještě před "plyšákem". Od 60. let minulého století dodávalo Československo do Iráku investiční celky v oblastech těžby ropy, chemie a petrochemie, energetiky, vodního hospodářství, potravinářství... Většinu z nich realizoval jako systémový koordinátor Strojexport. O Bahnamův byznys ho podle Majidových slov připravila první válka v Zálivu a čeští obchodníci se rozhodli rodině pomoci. Umožnili Waledu Majidu Bahnamovi odstěhovat se do Československa, usadit se v Praze a legalizovat zde existenci celé rodiny (otec, matka a dcera a dva synové). Přesun organizoval tehdejší ředitel pobočky Strojexportu v Iráku. V dobré víře. Otec přicestoval do ČR 24. dubna 1992 a nezahálel. Restaurační společnost BAVODO, spol. s r.o., (IČO:45278539) založená Ing. Waledem M. Bahnamem (Hay Summer, Baghdad, Iraq, Mahala 706 Stread 18, House 61) vznikla 18. srpna 1992. Provozovala česko-arabskou restauraci v Praze 8 v Kobylisích - Bistro Bavodo (Praha 8, Klapkova 2). Od roku 1993 žije celá rodina v Praze. Majid Waled Majed studoval gymnázium a Elektrotechnickou fakultu ČVUT. Společnost, živící celou rodinu, trvala až do 13. listopadu 2008, kdy se ji rodina rozhodla zlikvidovat. Likvidátorem určila ...otce Waleda. Jenže on se mezitím také přejmenoval. Ing. Waled M. Bahnam se v přesně neurčitý okamžik stal Mgr. Waledem Shamasem Tomou, likvidátorem rodinné firmy. Stejně tak si změnil jméno Majid. Stal se Majidem Shamasem Tomou. Činy Majida Majeda se propadly do hlubin zapomnění. Ale to už je jiná hra. Rekonstrukční.\nMladý irácký křesťan Majid Majed, vystudovaný v české představě o liberální kapitalistické demokracii devadesátých let, nenáviděl režim pan-arabského socialisty Saddáma Husseina, kterého vinil z první války i pronásledování nejen jinak věřících včetně některých křesťanů, ale i jinak sexuálně orientovaných. Těšil se, že Američané zaútočí a režim zničí. Stejně tak nenáviděl arogantní Saddámovy diplomaty v Praze, kteří žrali, nezaplatili, jeho rodině vyhrožovali a jeho matku dohnali málem k infarktu. Hrbit se není nikomu příjemné, zvlášť hrdému Iráčanovi. Jemu samému hrozila od české cizinecké policie deportace do Iráku, která mohla končit smrtí za nenastoupení vojenské služby. České straně byl jeho osud evidentně lhostejný stejně jako osud tisíců dalších ekonomických či sociálních migrantů. A tak se shrbil znovu... Závazky k jeho rodině, pomáhající kdysi socialistickému Strojexportu, nová vláda a její represivní orgány necítily. Majid proto přesvědčil své irácké přátele, aby mu pomohli. Nepřítel mého nepřítele je můj přítel, zní stará pragmatická rada vojevůdcům. V arabském světě oblíbená, ať jde o kohokoliv mimo vlastní rodinu. Její platnost potvrdil Majidův politický mentor, představitel Chalabiho Iráckého národního kongresu v Praze, křesťan Mowafaq Fattohi, když řekl 12. března 2003 na adresu Američanů: "Bojujeme za naše hodnoty. Oni bojují za své hodnoty a své zájmy. Jejich zájmy a naše zájmy mohou ležet na jednom stole." A tak se stalo.\nHistorka s al-Anim byla geniální. Obletěla půl světa s mezipřistáním v Londýně a přistáním zpátky v Praze a způsobila jednak to, že náměstek ministra zahraničí Hynek Kmoníček nechal pod dojmem "nezpochybnitelných" zpravodajských informací od BIS, aniž tušil operativní konsekvence jdoucí k Majidovi, vyhostit al-Aniho jako persona non grata a George Walker Bush našel v "pražské spojce" casus belli - jeden z kouřících revolverů pro odůvodnění amerického vojenského útoku na Irák.\nOd Chalabiho z Londýna ji převzala DIA, CIA i MI6, všechny služby informaci jako vysoce důležitou začlenily do situačních zpráv, odtud se dostala do pražské centrály kontrarozvědky, ta ji potvrdila přes svůj zdroj – "Adama", tím informaci verifikovala i pro Bílý dům. A z galimatyáše zpravodajských (dez)informací se zpráva objevila u českého prezidenta, premiéra i ministra vnitra...\nChalabi se stal nakonec poslušnou loutkou – nejdříve se dostal na pozici předsdy irácké Prozatímní rady guvernérů Koaliční prozatímní správy.\nV letech 2005-6 pak byl prozatímním ministrem ropného průmyslu Iráku a prvním vicepremiérem.\nV listopadu 2005 Chalabi cestoval do USA a setkal se zde s nejvyššími vládními představiteli, včetně ministra obrany Donalda H. Rumsfelda, vicepresidenta Dicka Cheneyho, náměstka ministra zahraničí Roberta Zoellicka, Condoleezzou Rice a poradcem pro národní bezpečnost Stephenem Hadleym. V té samé době cestoval také do Íránu, na setkání s íránským prezidentem Mahmoudem Ahmadinejadem.\nVliv INC ale postupně slábl, až v prosinci 2005 nezískal v parlamentu ani jedno křeslo. V rozhovoru pro Sunday Telegraph se přiznal, že falšoval důkazy, týkající se zbrojních programů Saddáma Husseina.\nV roce 2006 se Chalabi zúčastnil dokonce zasedání Bilderbergské konference v Ottawě.\n12. 06. 2006 Štěpán Kotrba: Bilderberg zasedal o víkendu v Kanadě\nNa dekonspirovaného íránsko-amerického agenta dobrý výsledek, co říkáte?? Co způsobilo jeho přežití? To je nutno nechat na představivosti laskavého čtenáře...\nDnes si Majid Waled Majed říká Bc., posléze Mgr. Majid Shamas Toma (není to náhodou arabsky kudrnaté Tomášovo slunce?) Arabsky je شمس slunce, hebrejsky je שמש (ŠMŠ) synagogální sluha - kostelník či svíce, kterou se zapalují chanuková světla. Majidovi bylo uděleno státní občanství České republiky, v souvislosti s tím došlo k změně jeho příjmení a přidělení rodného čísla. Pod novým jménem má i své profily na sociálních sítích Twitter a Facebook. Pod novým jménem působil už jako poradce Janiny Hřebíčkové, české koordinátorky v Úřadu pro rekonstrukci a humanitární pomoc při Prozatímní koalici v Iráku.\n„Záměrem mého pobytu byla pomoc při hledání nových možností podílet se na rekonstrukci a modernizaci iráckého, respektive kurdského hospodářství v oblasti zpracovatelského průmyslu. Naší snahou bylo také kurdské straně předávat informace a zkušenosti z transformace české ekonomiky a průmyslu,“ říká Majid Shamas Toma.


Výborný start financování bydlení v roce 2012 - Hypoindex.cz | Fincentrum\nAutor: GOLEM FINANCE | 28.02.2012 16:53 | Kategorie: Hypotéky | 0 komentářů\nTagy: stavební spoření hypotéky Hypoteční banky během ledna poskytly hypotéky v celkovém objemu 9,2 miliardy korun, čímž překonaly rekord z roku 2007 (8,35 mld. Kč) a dosáhly nejlepšího lednového výsledku v novodobé historii hypotečního financování! Vzhledem k tomu, že leden a únor bývají zpravidla obchodně nejslabším obdobím, slibují tyto výsledky další úspěšný rok. Dařilo se rovněž stavebním spořitelnám, lednový objem úvěrů vzrostl meziročně o více než 50 %.\nV meziměsíčním srovnání (leden 2012/prosinec 2011) sice objem poskytnutých hypoték klesl o 3,6 miliardy korun, nicméně ve srovnání se stejným obdobím loňského roku hodnota sjednaných hypoték vzrostla o 60 %. Hypoteční banky během prvního měsíce letošního roku totiž poskytly 5443 hypoték v celkové hodnotě 9,2 miliardy korun, čímž bezmála o 1 miliardu překonaly rekordní výsledky z roku 2007 a 2008, jak ilustruje následující graf (zdroj: hypoindex.cz). Důvodů, které dovedly hypoteční trh k dalšímu rekordu, je celá řada, nicméně podle našeho názoru klíčovou roli sehrály tyto faktory:\nÚrokové sazby se stále pohybují na úrovni historického minima\nChování lidí na přelomu roku ovlivňovalo zvyšování DPH, což se se odrazilo jak v prosincových, tak lednových výsledcích a vzhledem k prodlevě mezi podpisem kupní smlouvy a čerpáním hypotéky, se projeví se i v únorových statistikách.\nPotvrzuje se kumulovaná poptávka po bydlení z let 2009 a 2010 a to, že lidé realizují financování a budou chtít stihnout pořídit bydlení za stávajících relativně výhodných podmínek\nNa základě vývoje průměrných nabídkových úrokových sazeb, jejichž vývoj pravidelně monitorujeme v rámci statistik dostupnosti bydlení, jsme v závěru loňského roku predikovali, že průměrné úrokové sazby skutečně poskytnutých hypoték začnou v průběhu ledna, nejpozději února růst. Aktuálně zveřejněné statistiky serveru hypoindex.cz zcela potvrdily naše očekávání. Hodnota souhrnného ukazatele Hypoindex meziměsíčně vzrostla z 3,56 % na 3,59 %. V dalších měsících však nepředpokládáme výraznou změnu ve vývoji průměrných úrokových sazeb hypoték. Současná situace je stabilizovaná, sazby se pohybují těsně nad úrokovým dnem a podmínky pro hypoteční financování jsou a budou i v prvním čtvrtletí výhodné. Navíc není vyloučeno, že v nadcházejícím období některé banky své sazby ještě nepatrně sníží. V jarních měsících banky zpravidla soupeří o nové klienty – dočasně snižují úrokové sazby a poplatky, a ani letošní rok nebude s velkou pravděpodobností výjimkou. Stavební spoření\nLépe se meziročně dařilo i stavebním spořitelnám. V loňském roce došlo v lednu k propadu, takže objem poskytnutých úvěrů činil pouhé 2 miliardy Kč. Letos jsou však výsledky za leden povzbudivé – spořitelny poskytly úvěry za 3,1 mld. Kč, což je meziročně více o 54 %. Ukazuje se, že předpoklad lepšího roku stavebního spoření by mohl být pro letošek reálný. V níže uvedeném grafu uvádíme lednové porovnání vývoje financování bydlení v posledních třech letech.V součtu trh financování bydlení v lednu rostl nad očekávání dobrým tempem o téměř 60 %. Nadprůměrné objemy poskytnutých hypoték korelují s naším odhadem pro letošní rok, kdy očekáváme, že celkový objem poskytnutých hypoték sice nepřekoná loňských 120 miliard korun, ale bude pohybovat zhruba v rozmezí 95 – 110 miliard korun (pokud by se však trh celý rok pohyboval lednovým tempem, byla by hranice 120 mld. překonána). Aktuální statistiky rovněž potvrzují náš odhad v oblasti úvěrů ze stavebního spoření, který v optimistickém scénáři počítá s překonáním hranice 50 miliard korun.\nVýborný start financování bydlení v roce 2012 >> sdílejte na sociálních sítích


Cítíte, že na vás něco leze? Dopřejte si horkou lázeň, nechte se opečovávat kvalitní kosmetikou\nZačátek soutěže: 06.04.2021 14:11\nAvon Care regenerační tělové mléko s banánem 750 ml\nAvon Care revitalizační tělový balzám s lehkou, příjemnou konzistencí banánového smoothie vyhlazuje vysušené části pokožky a obnovuje její přirozenou záři.\nJak to funguje: lehká receptura s výtažkem z banánů vyživuje a zvlhčuje pokožku, obnovuje její přirozenou záři a zanechává jemnou vůni\nVelikost XXL s pohodlnou ruční pumpou\nPostarali byste se o banánový koktejl pro tělo? Proč ne! Výživný banánový extrakt plný bílkovin a vitaminu E obsažený ve složení našeho ultralehkého, nadýchaného tělového balzámu příjemně obohatí vaši pokožku, hydratuje ji a důkladně ji oživí. Regenerovaná pokožka získá svou přirozenou záři a zdravý vzhled, zatímco jemná vůně banánů s vámi zůstane déle.\nJak používat regenerační banánový tělový balzám?\nBalzám vmasírujte do pokožky a nechte úplně vstřebat. Používejte tak často, jak je požadováno.\nVyzkoušejte také další produkty z naší nejnovější řady: tělové máslo, obličejovou masku a krém na ruce, abyste dosáhli plného účinku důkladně hydratované, vyhlazené a krásně vonící pokožky.\nVyhrajte v naší redakční soutěži tělové mléko s banánem.


Muži Celoroční trénink v mužských kruzích je výzva\nCeloroční trénink v mužských kruzích je výzva\nPosaďte vedle sebe čtyři současné ženy … a začnou sdílet; vytvoří kruh. Posaďte vedle sebe čtyři současné muže … a podle toho, jak komfortně či nekomfortně se budou v mužské energii cítit, dříve či později budou také sdílet; také vytvoří kruh. „Zavázat se, že budu rok chodit do mužského kruhu s dvaceti dalšími muži a ještě k tomu absolvuji sedm dní v přírodě, z nichž čtyři nebudu jíst, je docela výzva. Trik je ale v tom, že všechny ostatní výzvy se už budou zdát menší,“ říká Zdeněk Weber a ví, o čem mluví.\nZdeňku, pracujete s mužskou silou, vedete mužské kruhy a roční výcvik zakončený iniciačním hledáním vize, věnujete se probuzení zdravých mužských instinktů… Kdo je podle vás vlastně muž?\n(smích) To je na začátek docela náročná a široká otázka... Spíš bych řekl, kdo je vlastně muž v moderní společnosti a jakým výzvám v ní čelí. Protože my, muži se v moderní společnosti setkáváme s výzvami, které jsou úplně nové. A tak jsme vyzváni k tomu učit se úplně novým životním strategiím a hledat nové další zdroje inspirace, jak ve vztahu k práci, obživě nebo k vlastní hodnotě, tak ve vztahu k ženám, dětem a ke všem ostatním výzvám a s nimi souvisejícími životními rolemi, které jako muži zastupujeme.\nA to je podle mě také hlavní důvod, proč vznikají mužské kruhy: Muži potřebují v těchto nových strategiích podporu, protože některé staré modely chování, motivace a schopnosti, které nám předali naši otcové, jsou ne vždycky užitečné a použitelné. Mužské kruhy vznikají, protože hledáme své životní poslání, takové, které nás přesahuje, a také hledáme odpovědi na otázku jak žít smysluplný život jako muži ve všech materiálních, vztahových, duchovních a dalších životních výzvách.\nKdyby tady sedělo deset mužů, dostanete deset různých odpovědí na otázku, kdo je vlastně muž. (smích) To si každý muž definuje a nachází uvnitř sebe sám. Někteří muži jsou víc zaměření na myšlení, jiní jsou víc zdatní sociálně,jiní duchovně, jiní jsou zase silní fyzicky a jsou dobří v realizaci věcí... Kdo je to vlastně muž, je velmi komplexní, ale jak jsem vypozoroval po deseti letech práce v mužských kruzích, jedno je nám společné: Potřebujeme znovu nalézt přirozený zdroj mužské síly a posilovat ho, potřebujeme hledat moudrost a používat jí a potřebujeme společenství, ve kterém můžeme autenticky cítit, myslet a jednat, rozšiřovat své uvědomění a sebepoznání a přinášet moudrost z mužského kruhu do svého osobního života, života svých blízkých a dalších členů komunity, ke které sounáležíme.\nBýt v kruhu vyžaduje ochotu naslouchat a někdy i sdílet... Co muži a sdílení? Otevřenost a cítění? Zde vnímám posun oproti dřívějším letům...\nKaždý se rodíme se schopností cítit a sdílet se. Muži se raději sdílejí skrze aktivity vedoucí k nějakému výsledku. V kruzích se vzájemně podporují smysluplně vytvářet a zvládat život, svůj i druhých, podporují se v budování vědomé moudrosti a dávají si zpětnou vazbu přímo a bez uhýbání. Hledají odpověď na otázky Kdo jsem? Jaký je můj přínos? Jaké jsou mé silné stránky? Jaké strategie používám, které už ale nejsou platné? Co jsem pokazil? Výhoda mužských kruhů je v tom, že v nich mohou být muži autentičtí ve svém myšlení, prožívání a sdílení a že se mohou mezi muži cítit v bezpečí, že mohou důvěřovat té základní čisté, kvalitní mužské energii. Což je pro mnoho mužů naprosto nová zkušenost.\nMnoho mužů postrádá přítomnost svého autentického já...\nA právě v tom okamžiku daleko lépe poznávají, kdo jsou, rozpoznávají svoje kvality, které mohou ze sebe dát. Protože většina mužů má syndrom unifikace, kterou do nás vložila společnost skrze různé předsudky a vedení k poslušnosti. Muži touto unifikací dost trpí, protože každý potřebuje vytvořit své vlastní originální smysluplné dílo, ať je to, co je to, na které jeho okolí bude reagovat, bude ho přijímat. Současná zpětná vazba je ale většinou orientovaná pouze na výkon a na výsledek. Mnoho mužů postrádá přítomnost svého autentického já v jejich cílech a aktivitách, což v důsledku vytváří prázdnotu a z toho plynoucí neurózu.\nCo ale vlastně způsobilo posun od společenského obrazu muže, který „nepláče a nic necítí“, k tomu, že i pro muže je „normální“ něco cítit, třeba lásku nebo bolest?\nVšechno má svůj vývoj a historický kontext. Naše mužské kruhy jsou součástí světového mužského hnutí, které probíhá už od sedmdesátých let především v USA. Pak se tato vize dostala do Německa, kde jsem se s ním seznámil i já a teď se dostalo i k nám. V minulých stoletích byl ve všech mužích výrazně posílen archetyp válečníka, protože tehdejší muži se s válkou setkali, ať už přímo nebo nepřímo skrze své nejbližší, kteří válku zažili. A válečník nesmí nic cítit, musí prostě jít a bojovat. V historii byl silně zastoupen archetyp hrdiny, který je podle mého poznání důvodem zničeného sebevědomí mnoha mužů. Poslání hrdiny válečníka je totiž bojovat a chránit, ale tento archetyp muže je velmi vzdálen lidství, ženám a dětem; muž, který ho má v sobě velmi výrazně zastoupen, totiž bere ženy pouze jako rozptýlení.\nPoslední desetiletí ale v Evropě žádná pořádná válka nebyla, za což jsem rád, takže je logické, že tento mužský archetyp už není dál rozvíjený ani posilovaný, ale muži ho v sobě za ta dlouhá století, kdy ho aktivně používali, mají stále hodně silný. Z toho všeho jsou ale muži trochu zmatení, protože tento válečník není dnešní společností příliš vítán a pochopen. Kromě muže-válečníka ale existují ještě další tři archetypy: král, duchovní muž, nazývaný někdy jogín nebo mág, a milovník. Tyto tři archetypy si zaslouží vědomý přístup a kultivaci.\nNejde tedy o to v sobě jeden archetyp posilovat a ostatní utiskovat, ale přijmout sílu a potenciál všech.\nAno, v tom je podle mě zakopaný pes: Muži musí z archetypu válečníka rozmrznout a naučit se ho zároveň používat jeho potenciál vědoměji. To je obrovská výzva pro osobní rozvoj! Je to jeden z hlavních cílů semináře Povstání tygra, který budu dělat v květnu u vás v MAITREI.\nV jednom rozhovoru jste zmínil, že čeští muži by se měli „odevzdat do rukou dospělosti“ . Podle mě to je otázka dvou stran: jednak mužů, kteří aktivně převezmou odpovědnost, jednak i žen, matek, partnerek, které jim to umožní tím, že jim k tomu dají prostor...\nToto téma je teď velmi aktuální a je ve vzduchu, protože zrovna tento víkend máme v rámci ročního tréninku workshop orientovaný na matku... (usmívá se) Jednou stranou jsou matky a jejich moudrost. Matky by podle mě měly chlapce učit, co je to láska, a skrze svou moudrost by je měly vychovávat tak, aby se z nich později mohli stát muži. Druhou stranou je potom fakt a proces, jakým se muži vyrovnávají se svým oddělením od matky. Protože ano, my se od své matky oddělíme, ale zároveň v nás často zůstává spousta nedokončených nenaplněných emočních, citových a až instinktivních potřeb, které nebyly z nejrůznějších důvodů naplněny. Jsou stále aktivované a díky tomu je později projektujeme do svých partnerek, čímž se dostáváme do dramatu A ani o tom nevíme!\nKdyž tedy převezmeme odpovědnost sami za sebe a za své emoční zranění, za svou nedokonalost a zranitelnost, tak v ten moment získáváme vysokou míru dospělosti. To ale ještě neznamená, že nám bude všechno fungovat perfektně. Převzít zodpovědnost znamená, že se výzvám, které v mém životě přicházejí, stavím čelem, „odpovídám na výzvu“, přijmu je svým vlastním způsobem a zároveň se z nich snažím naučit co nejvíc. To je, podle mě, pro muže dost zásadní: postavit se k věcem čelem! Neuhýbat jim, neutíkat z výzev, ale naopak je využívat pro rozvoj sebe sama i druhých. Pracovat s životními situacemi jako se skvělým materiálem k vlastnímu rozvoji ve prospěch ostatních.\nŘíkáte postavit se výzvám čelem a neuhýbat. Jak jsou na tom muži a výzvy?\nDo mužského kruhu během celoročního tréninku chodí muži, protože, přijali výzvu, dali závazek, že ho dokončí celý, až do konce. A to je už hodně velká výzva! Zavázat se, že budu rok (zdůrazní) chodit do mužského kruhu (zdůrazní) se setkávat s dvaceti dalšími muži a ještě k tomu absolvuji sedm dní v přírodě, z nichž čtyři nebudu jíst , a během kterých projdu iniciačním procesem... Trik je ale v tom, že samotné přijetí téhle (zdůrazní) výzvy už je samotné léčení, protože další výzvy se už zdají menší. (směje se) Proto dělám trénink celoroční. Můj učitel mužských kruhů dělal trénink dvouletý a říkal, že ideální by byl šestiletý... (směje se)\nTo je pro muže charakteristické: Prožívají-li strach, hledají racionální důvody, proč ho prožívají.\nKaždý ale přijímá jen takové výzvy, na které se cítí, podle toho, kde zrovna je a jaké jsou jeho možnosti. Pro někoho už je velkou výzvou víkendový (zdůrazní) seminář s muži. Celoroční trénink je tedy velkou výzvou a přijdou tam skutečně jen ti muži, kteří jsou schopni ji přijmout a čerpat z této výzvy. A první seminář také vždycky ukáže, kdo bude pokračovat a kdo ne. Protože každá výzva může být léčivá, ale zároveň i zahlcující.\nNe všichni ale na výzvy reagují tak, že se jim postaví čelem. Proč se lidé, nejenom muži, výzvám někdy naopak vyhýbají?\nOdpověď bych hledal v třech různých typech reakcí na stresovou situaci organismu. Jednou z nich je útok, čili postavit se výzvě čelem, druhou je tzv. zamrznutí, šok, disociace, v jejímž následku lidé víc o výzvě přemýšlejí, protože disociace vede silně k mentálnímu prožívání, které může dospět až k nespavosti, a třetí reakcí je útěk, až fobie z výzev. Fobie je podle mě posttraumatický stav, v jehož důsledku vnímáme výzvy velmi, velmi citlivě. Malé výzvy se nám tak zdají obrovské, aniž bychom měli jakoukoliv racionální schopnost to změnit. To je pro muže hodně charakteristické: Když prožívají strach, hledají racionální důvody, proč (zdůrazní) ho prožívají, a hledají nejrůznější způsoby, jak se strachu zbavit, necítit ho, jak ho nemít! Toto se většinou snaží zvládnout silou, násilně překonat výzvu nahánějící strach.... Základní schopností přijmout výzvy je dobře a moudře zvážit svoje možnosti a následky svého konání pro ostatní lidi popřípadě prostředí.\nS jakými léčivými technikami v mužském kruhu pracujete?\n(směje se) Hlavní technikou jsou „techniky“ a pak něco, čemu říkám „přirozený organismus“, „velká přirozenost“. Jinak se ale na nějaké speciální techniky neorientuji, nemám totiž rád, když lidé to, co je naprosto přirozené, nějak pojmenovávají a pak strkají do různých škatulek technik, ... Mám potom pocit, že je v tom akorát větší zmatek.\nSomatic experiencing umožňuje maximálně integrovat do procesu tělo.\nPokud mám ale nějaké formy umožňující sebepoznání popřípadě terapeutický účinek uvést, je to především (vypočítává na prstech) uvědomování si sebe sama; sdílení tváří v tvář témata, o kterých normálně nemluvím; vytvoření maximálně bezpečného prostoru, kde se všichni muži shodnou, že se budou vzájemně podporovat v rozvoji nebo konstelační technika základního trojúhelníku vnitřní muž, vnitřní žena a vnitřní dítě a jejich harmonizace. A v tom všem je všudypřítomné podporování vědomí, lásky, mužské síly a autenticity. Toto vědomí, láska, mužská síla a autenticita jsou tři základní hodnoty vyjadřující podstatu setkávání mužů v našich mužských kruzích. Vždy říkáme Hlavně jednoduše, zmatku už je dost, obzvlášť v oblasti osobního rozvoje.\nVím o vás, že se také věnujete metodě somatic experiencing. Začleňujete i tuto techniku do mužských kruhů?\nJsem jejím velkým milovníkem, byl jsem na tréninku v Londýně a stále pokračuji ve studiu. Do kruhů ji začleňuji pro její jemnost na velmi nenápadné úrovni, a to především v podobě uvědomování si svých pocitů v těle, v instinktivním zpomaleným vyjádřením těchto pocitů a v porozumění tomu, jak funguje seberegulace těla a především silná sebeobranná síla uvězněná v našem nervovém systému. Katarze a jí podobné techniky jsou řešením jenom v určitých situacích a momentech, ale rozhodně ne vždycky. Naproti tomu somatic experiencing umožňuje maximálně integrovat do procesu tělo, čímž změna neprobíhá jenom na úrovni mysli, ale přímo skrze tělo. A i když je v této metodě přítomno hodně instinktů, probíhají velmi vědomě. To znamená, že jsou přijaty a začleněny. Řada mužů, kteří přijdou do mužského kruhu, zamrznou. Potýkají se s traumaty, které zažili s mužskou energií a s muži. Najít znovu důvěru v muže, v mužskou sílu a uvolnit se ve své mužské podstatě je dalším významným cílem mužského kruhu a semináře Povstání tygra.\nNěkolikrát jste zmínil traumata. Inspiroval jste se v práci Petera Levina?\nAno, ale úplně na počátku to byl americký psycholog a neurolog Paul MacLean, který na otázky vývoje mozku odpověděl pomocí modelu trojjediného mozku složeného z instinktivní části, z limbického systému a neokortexu. K práci Petera Levina jsem se dostal až později, při zpracování svých vlastních traumat, tento přístup byl jediný, který mi přinesl uspokojivé celistvé výsledky.\nJeho výjimečnost je v tom, že našemu prapůvodnímu plazímu mozku přisuzuje schopnost samovolně napravit nedokončené obranné reakce , které v našem nervovém systému zůstaly poté, co byl vystaven traumatu. Tyto hluboce uložené reakce jsou na úrovni instinktů, ne na úrovni mysli nebo duševních procesů, i když mají na tyto úrovně silný vliv. A pokud nevstoupíme do nějakého procesu léčení, vlastně nemáme moc šanci se z toho sami dostat. Protože všechny naše reakce tím, že jsou instinktivní, jsou rychlejší než jakékoliv myšlení! Takže pokud do mužského kruhu přijde muž s nějakým posttraumatickým stresem, tak jednak v tom není sám a jednak ho umíme nejenom podpořit, ale také mu pomoci. Umíme s posttraumatickými stavy pracovat, ať jsou jakkoli staré.\nČemu se tedy budete věnovat na svém semináři Povstání tygra?\nTento seminář je víc než který jiný zaměřený právě na naši instinktivní část mužského života naší divokou a zároveň krásnou podstatu, na naše mužské instinkty a podíváme se na to, jak tyto svoje instinktivní reakce začít vědomě regulovat a jak sami sobě napomoci vyléčení posttraumatického stresu a uvolnit ho. Ať muž ve stresových situacích reaguje jakoukoliv ze tří možností, útokem, zamrznutím útěkem, ani jednomu z nich to v životě nepřináší žádný užitek. (přemýšlí) Možná v nějaké oblasti jim to momentálně pomáhá, ale dlouhodobě jim to škodí. A muži to sami moc dobře vědí, ale často nemají nad svými instinktivními reakce mi jakoukoli moc, prostě se cítí jako oběti těchto reakcí\nMně samotnému tohle moc pomohlo. Přes dvacet let jsem hrál hokej, což je sport s extrémními požadavky na výkon organismu. . Po ukončení kariéry se objevil posttraumatický stres, který se projevoval v neustálých impulsech a „příliš temperamentních reakcích“a mnoha dalších psychosomatických symptomů které jsem v té době nemohl zvládat. Vypořádávával jsem se s tím skrze sport nebo práci, ale všechno v nutkavém kontextu. A muži dost často neví, kde je hranice mezi nutkavostí a zdravím. Také k tomu slouží tento workshop: vrátit se ke zdravému fungování nás jako mužů, ke zdravému reagování a vystoupení z destruktivních nebo bezmocných modelů. Zjistit, že toto zdravé fungování je mnohem efektivnější a užitečnější i pro všechny kolem nás…\n...ve smyslu, že ubude přehnaných impulsivních temperamentních reakcí?\nMuži jsou stále ještě dost často ve vůdčích pozicích, jsou do těchto rolí stále stavěni a ostatní na ně v tomhle smyslu hodně spoléhají. Ale i když jsou inteligentní, kultivovaní, hezky oblečení a tváří se tvrdě , tak pokud nemají zdravý instinktivní systém, ostatní to z nich podvědomě cítí a buď z nich mají strach nebo zamrzají nebo s nimi bojují Protože muži jim tím zase obráceně aktivují jejich traumata. Jestliže v sobě ale muži svůj uvězněný stres zpracují, budou pro sebe a své okolí mnohem užitečnější.


Foto: Čtyřicetiletá Eva Decastelo ukázala nahou těhotenskou fotku z postele v bílých krajkových kalhotkách - Sputnik Česká republika\n19:01 06. března 2021\n15:32 16.07.2019 Získat krátkou URL\nČeská herečka, modelka a moderátorka Eva Decastelo na svém Instagramu zveřejnila nahou těhotenskou fotku z postele. Na sobě má jen bílé kalhotky.\nV popisu fotografie uvedla, že fotka byla udělána před deseti lety, když očekávala narození svého syna Míši. Podle tváře vypadá spokojeně a šťastně. Fotka během první hodiny získala přes tisíc lajků.\nV komentářích sledující udělali spoustu komplimentů jejímu břichu a uvedli, že si pamatují toto focení.\nPřed 10-ti lety ... a nedlouho poté 5.9.2009 přišel na svět Míša:-) #vzpominky #longtimeago #photooftheday #pregnant #tehotenstvi #love #laska #photoshoot\nПубликация от Eva Decastelo (@decasteloeva) 15 Июл 2019 в 10:13 PDT\nNěkteří fanoušci se dokonce kochali jejím bříškem a srovnávali ho se svým.\n„Krásné bříško. Já vypadala u obou dětí jak vorvaň, co čeká tak trojčata. No ani teď to nebude jiné, už teď mám břicho jako někdo pomalu před porodem,“ uvedla jedna ze sledujících.\nEva docela často ve svých příspěvcích na Instagramu podléhá nostalgii. Hodně emocí vyvolalo video z erotického focení pro Playboy, kde za mlada ukazovala svá prsa.\nVětšinu sledujících však velikost jejího poprsí moc nevzrušila. V komentářích dospěli k závěru, že v mládí měla malá prsa, nyní se její hrudník pořádné zvětšil, což vypadá mnohem lépe.\nPo několika hodinách však video zmizelo, protože ho někdo nahlásil. Ale Eva agentuře Sputnik dala svolení, aby video použila.\n© Sputnik . Eva Decastelo\nEva Decastelo je česká herečka, modelka a moderátorka. Jako herečka se objevila především v zahraničních filmech. Nějakou dobu se živila jako porno herečka, sama Decastelo říká, že asi jeden rok v USA. Zaměřovala se zde hlavně na masturbační a lesbické scény. Během své moderátorské kariéry moderovala pořad na TV Nova Snídaně s Novou a reality show Big Brother. V současné době moderuje na Óčku pořady Inbox a Stylissimo a na TV Barrandov má vlastní autorský pořad Maminka.\nEva Perkausová jako pravá šelma! U moře předvádí své sexy tělo v leopardích plavkách\nerotika, sexuální scény, sexuální život, sexualita, sex, modelky, modelka, herečky, herečka, Česká republika, Česká krajina, Instagram, Instagram, Instagram


Kuchyně Betty 240 cm (jasmín, lesk) - II. jakost | Jena nábytek\nNacházíte se zde: JENA-NÁBYTEK »NÁBYTEK »Zlevněno »Zlevněné kuchyně, jídelny »Kuchyně Betty 240 cm (jasmín, lesk) - II. jakost\nKuchyně Betty 240 cm (jasmín, lesk) - II. jakost\n64% 30 593 Kč\n- Naražená přední hrana bočnice. Obě bočnice naražené v rozích pohledových stran. Naražená hrana bočnice zadní strany.\nPopis Kuchyně Betty 240 cm (jasmín, lesk) - II. jakost\nDůvody zařazení do bazarového zboží - naražená přední hrana bočnice. Obě bočnice naražené v rozích pohledových stran. Naražená hrana bočnice zadní strany. Fotografie poškození naleznete v galerii.\nCena s DPH: 17 406 Kč


2601 Rezidence Moser nabízí 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U ...Více info\n2511 rezidenční byt 2+kk 44 m2, Karlovy Vary\n2511 Rezidence Moser má celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. ...Více info\n2510 rezidenční byt 3+kk 66 m2, zasklený balkón 7,4 m2, Karlovy Vary\n2510 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost, OC Varyáda a jiné. U rezidence leží křižovat ...Více info\n3.460.000 Kč Nemovitost\n2509 Rezidence Moser nabízí 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U ...Více info\n3.530.000 Kč Nemovitost\n2508 rezidenční byt 2+kk 51 m2, zasklený balkón 7,4 m2, Karlovy Vary\n2508 Rezidence Moser-109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U reziden ...Více info\n2507 rezidenční byt 3+kk 58,50 m2, balkón 7,90 m2, Karlovy Vary\n2507 Rezidence Moser-109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U reziden ...Více info\n2506 rezidenční byt 2+kk 46,50 m2, zasklený balkón 7,4 m2, Karlovy Vary\n2506 Rezidence Moser má celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jin ...Více info\n2505 rezidenční byt 3+kk 68,50 m2, zasklený balkón 7,4 m2, Karlovy Vary\n2505 Rezidence Moser nabízí 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U ...Více info\n3.580.000 Kč Nemovitost\n2502 Rezidence Moser 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U reziden ...Více info\n2501 rezidenční byt 2+kk 58 m2, balkon 7,9 m2, Karlovy Vary\n2501 Rezidence Moser nabízí 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. ...Více info\n3.020.000 Kč Nemovitost\n2412 rezidenční byt 2+kk 51 m2, balkon 7,4 m2, Karlovy Vary\n2412 Rezidence Moser-109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U reziden ...Více info\n2411 Rezidence Moser nabízí 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda a jiné. U ...Více info\n2410 rezidenční byt 3+kk 66 m2, balkon 7,4 m2, Karlovy Vary\n2410 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda aj. ...Více info\n2409 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda aj. ...Více info\n2408 rezidenční byt 2+kk 51 m2, balkon 7,4 m2, Karlovy Vary\n2408 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost, OC Varyáda aj. U rezidence leží křižovatka ...Více info\n2406 rezidenční byt 2+kk 46,5 m2, balkon 7,4 m2, Karlovy Vary\n2406 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda aj. ...Více info\n2405 rezidenční byt 3+kk 68,5 m2, balkon 7,4 m2, Karlovy Vary\n2405 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda aj. ...Více info\n2404 rezidenční byt 2+kk 61,5 m2, Karlovy Vary\n2404 Rezidence Moser nabízí celkem 109 bytů v různých variantách dispozičního řešení 2+kk a 3+kk od 44 do 120 m2. V blízkosti veškerá občanská vybavenost: školy, školky, zdravotní péče, OC Varyáda aj. ...Více info\n«« Předchozí Strana 11 z 91 stran celkem Následující »»


Nekřič ! - O kapele | Bandzone.cz\nPod Tebou (2015) 176 × Stáhnout MP3 zdarma\nSOKOL PROSETÍN 193 ×\nVýchodočeská rocková kapela...\nLukáš Strouhal- zpěv\nMarek "Krtek" Sodomka- el.kytara\nMartin Janoušek- el.kytara\nVojta Novotný- bass, vocal\nTomáš Brokl- klávesové nástroje, vocal\nPetr Branda- bicí\nPrvní myšlenka ke vzniku nové kapely se zrodila v hlavě Marka, koncem letních prázdnin roku 2011, po rozpadu bývalé kapely 4Takt, ve které působil jako kytarista. „První dvě zkoušky“ proběhly jen s bubeníkem Mirkem, který chodil zatím pouze do hudební školy. Na následující zkoušku byl pozván Vojta jako druhý kytarista, který si poté půjčil baskytaru, u které nakonec zůstal. V této sestavě jsme hráli cca měsíc, poté přibyl zpěvák Lukáš a kytarista Libor Košina. Později se nám naskytla možnost zkoušet v Malinném v hasičárně, kde zkoušíme i nadále.\nKdyž jsme byli téměř kompletní, začali jsme přemýšlet o názvu kapely. Nápadů byla spousta, ale nedokázali jsme se ani na jednom shodnout. Název kapely vznikl po jednom ze zkoušení, když Lukáš podotknul, že sotva může mluvit a Marek řekl: „ Tak nekřič! ” a název nám byl všem hned jasný.\nNaše první seznámení s veřejností nám umožnila kapela MAT 4 dne 25.12.2011 v Mrákotíně.\nVzhledem k tomu, že Liborovi se nezamlouval náš repertoár, proto se rozhodl, že kapelu opustí a bude se nadále věnovat jen své dlouholeté kapele. Na místo nového kytaristy, jsme přijali Martina Janouška z bývalé kapely Los Dementos. Jelikož kapela MAT 4 nám podala do začátku pomocnou ruku, za což jí velice děkujeme, a tak nás pozvala na tradiční pálení čarodějnic v Prosetíně roku 2012, kde už jsme působili v plné sestavě. Díky kladným ohlasům z předchozích vystoupení nám byly poskytnuty nabídky k dalším akcím.\nDíky Vaším nabídkám mohla kapela v roce 2012 pořídit nové vybavení- aparaturu a světelnou techniku, díky které se naše produkce po zvukové stránce stala kvalitnější. V souvislosti s pořízením této nové techniky s naší kapelou začal spolupracovat zvukař Honza Psota.\nV listopadu 2013 se kapela rozšířila o další nástroj- klávesy, na které hraje Tomáš. Toto bylo učiněno z důvodu doplnění harmonických podkladů, které u některých písní do současné doby nebyly možné. V únoru 2014 z pracovních důvodů kapely odešel bubeník Míra a nahradil ho Jirka Peterka.\nV současné době hraje kapela NEKŘIČ! v této sestavě: Lukáš Strouhal ( hlavní zpěv ), Martin Janoušek ( 1. kytara), Marek Sodomka (2. kytara), Vojta Novotný ( baskytara , vocal ),Jirka Peterka (bicí nástroje), Tomáš Brokl ( klávesy, vocal), Radek Štyrský- zvukař.\nV roce 2014 kromě klasických rockových tanečních zábav kapela Nekřič začala hrát i na festivalech- Čarodejnický majáles Skuteč, 1.Bítovanská rocková noc ( Komunál, Bagr, Wohnout). V červenci 2014 bude kapela Nekřič! dělat předkapelu skupině Turbo.\nNadále bychom chtěli rozšiřovat svůj repertoár a zvýšit počet koncertů.


Zdeněk Štybar před klasikami: Druhá místa nás moc neberou » SuperCycling.cz\nUž v sobotu zahájí Zdeněk Štybar svou letošní sezónu klasik. V Belgii se postaví na start 70. ročníku závodu Omloop Het Nieuwsblad (200 km) a v neděli ho čeká 63. ročník Kurrne-Brusel-Kuurne (193 km).\nZdeněk Štybar a Niki Terpstra budou tahouny stáje Etixx-Quick Step na klasikách.\nCyklista stáje Etixx-Quick Step, pro niž jsou klasiky stěžejní, vstupuje do hodně důležité části sezóny, která pro něj vyvrcholí na Paříž-Roubaix (12. 4.). Čeká ho nesmírně nabitý program s osmi jednorázovkami (Omloop Het Nieuwsblad, Kuurne-Brusel-Kurrne, Strade Bianche, Milán-San Remo, E3 Harelbeke, Gent-Wevelgem, Kolem Flander, Paříž-Roubaix) a etapovým závodem Tirreno-Adriatico.\n„Naposledy se dá dobře potrénovat ještě příští týden, pak už je to hlavně o odpočinku mezi závody. Tam už člověk nedožene nic,“ říká v rozhovoru pro Supercycling.cz Štybar, který si dnes projede posledních 60 km úvodní klasiky za motorkou.\nTěšíš se hodně na vstup do klasik?\nJsou to oblíbené závody, forma je dobrá a není se rozhodně čeho bát. I ostatní kluci z týmu jsou na tom hodně dobře, takže do těch závodů jdeme s optimismem.\nVáš tým je plný excelentních klasikářů. Jak budete mít rozdělené role?\nJe to skoro stejné ve všech závodech. Na každý máme určený několik lídrů a uvidí se podle situace. Třeba teď na Omloop tam jsou se mnou Tom Boonen, Niki Terpstra a Matteo Trentin.\nDá se říci, že pro Etixx-Quick Step začíná klasikami malé mistrovství světa?\nTím, že jsme belgický tým, jsou pro nás tyhle závody hodně důležité, ale dřív to bylo ještě markantnější. Teď už máme díky lidem, jako jsou Cavendish, Urán nebo Kwiatkowski, pokrytý celý rok.\nAle do každé klasiky jdete s vysokými ambicemi.\nS těmi nejvyššími. U nás se počítají jen vítězství a druhé místo je v podstatě neúspěch. Když bude někdo z nás odjetý ve dvou s daleko lepším spurtérem z jiného týmu, tak se to většinou asi sjede, protože se nikdo nespokojí s druhým místem. Bojujeme o vítězství. V Algarve jsme taky obětovali pořadí dvou lidí v desítce ve prospěch Kwiata, aby zkusil zabojovat o vítězství.\nNa sluníčko z Algarve se asi v Belgii příliš spoléhat nedá...\nNa jakou klasiku se těšíš nejvíc?\nNa každou. Jsou to závody, které si užívám. Je tam sice hrozný stres, ale my jsme tým, který ty závody většinou tvoří a bojuje v nich o vítězství. Teď už to není jen o belgických klasikách, ale i o ardenských, protože lidi jako Kwiatkowski jsou zase schopni vyhrávat tenhle typ závodů.\nUž v sobotu jedeš Omloop, kde jsi startoval už dvakrát.\nVloni jsem tam totálně promrznul, přijel jsem v křečích a byl jsem rád, že jsem dojel do cíle. Dva roky zpátky to bylo podobné. Přijeli jsme z Kataru a Ománu a tělo na ten teplotní skok nezareagovalo dobře. Ale je to závod, který mi celkem vyhovuje, taková dobrá klasika na rozjetí. Závěrečná část do Gentu už je po rovině, na konci jsou akorát kostky. Posledních dvacet kilometrů bývá peloton většinou roztrhaný a je to spíš taktický boj. Poslední dva roky přijeli do cíle vždy vpředu jen dva závodníci.\nNaopak závod Kurrne-Brusel-Kuurne jsi nejel nikdy.\nVloni jsem ho neměl v programu a předloni, kdy jsem startovat měl, závod zrušili kvůli sněhu. Je to většinou závod pro sprintery a já ještě nejsem stoprocentně rozhodnutý, jestli ho pojedu. Jsme s týmem domluveni, že uvidíme v sobotu večer podle pocitů.\nHned v úvodních závodech sezóny jsi ukázal velmi dobrou formu. Očekával jsi to?\nČlověk nikdy neví, jak na tom na začátku sezóny je. Pro hlavu je důležité začít dobře, což se mi povedlo. S formou jsem spokojen. Věřím, že to potvrdím už během úvodních klasik a bude to super odrazový můstek do zbytku sezóny.\nPomohlo ti směrem k silnici hodně, že jsi neabsolvoval cyklokrosovou sezónu?\nTěžko říct. Myslím, že vloni jsem na tom po krosu nebyl hůř. Ale hodnotit to nějak objektivně, můžu až na konci jara po Roubaix.\nZávodíš teď každý víkend, jak ten zápřah zvládneš?\nJá s tím nemám problém. Už v cyklokrosu jsme měli sezónu od půlky září do konce února a závodilo se každý týden, často i víckrát. To bylo možná ještě náročnější.\nJak se dá udržet forma, aby byla dobrá už teď a vygradovala na Flandrech a Roubaix?\nVšechno máme nějak naplánované, ale tělo se nedá naprogramovat jako počítač. V tuhle chvíli musí mít člověk natrénováno a měl by se s každým tím závodem lepšit. Doufám, že to tak bude.\nPo Algarve jsi odjížděl na Mallorku. Co jsi tam ještě natrénoval?\nDva dny jsem měl trochu volnější, ale třeba ještě ve středu jsme objeli s Vakym (Vakoč) a Tonym (Martin) pěkný trénink v kopcích. Cítím se dobře.\nFoto: autor, Etixx-Quick Step, Volta a Algarve


Země potřebuje rychle nového koronaministra. Zeman ale dává přednost šachům - Aktuálně.cz\n23. 10. 2020 20:23\nJsme uprostřed pandemie, lidé umírají a prezident se rozhodl vyškolit podhradí v politických hrách – dokonale chráněn před nebezpečím, v němž musí žít všichni ostatní.\nNezavírejte oči. Ještě neodcházím... | Foto: Milan Jaroš / Týdeník Respekt\nMiloš Zeman je stále nejlepším hráčem na české politické šachovnici. Že ale dostane chuť hrát partičku o ministra zdravotnictví i v situaci, kdy denně umírá na covid stovka lidí, zdravotníci melou z posledního, rozkládají se armádní lehátka v Letňanech a země je v hibernaci, bere dech i těm nejotrlejším.\nNení pochyb, že dosavadní ministr zdravotnictví a šéf českého boje s pandemií Roman Prymula musí okamžitě odejít, protože nemůže po své bezrouškové eskapádě vyhlásit už žádné opatření, které by získalo důvěru veřejnosti.\nProfesoru Prymulovi to také ještě v pátek ráno, když poskytoval rozhovor týdeníku Respekt, bylo evidentně jasné. Pak se jej ale v rozhovoru s premiérem zastal Hrad - a po poledni jsme si tak mohli poslechnout plukovníkovo zarputilé: Neodstoupím.\nPremiér je vzteky bez sebe, protože během dalšího týdne asi nebude mít ve vládním týmu nikoho, kdo by alespoň s minimální důvěryhodností mohl veřejnosti sdělovat další opatření - sám předseda vlády se zdiskreditoval zářijovou bagatelizací viru, šéf krizového štábu Jan Hamáček je v karanténě a Roman Prymula se přes noc stal personou non grata.\nPokud má prezident rád tuto zemi, ještě snad své stanovisko přehodnotí, povalí svého koně na koronavirové šachovnici a nejpozději v pondělí ráno jmenuje od září už třetího kapitána potápějícího se covidového Česka.\nDůvěra se propadla do sklepa\nPrymulův konec jistě vzbuzuje spoustu dohadů. Kdo dal echo bulváru, aby spěchal uprostřed noci cvaknout ministra na Vyšehradě? Vadil snad už po měsíci někomu profesor se svou plukovnickou mluvou, která zná jen rozkazovací způsob?\nTo vše je ale nyní nepodstatné. Ministr ztratil svým excesem s šéfem poslanců ANO Jaroslavem Faltýnkem veškerou důvěru, nemá již právo cokoliv žádat po veřejnosti, a už vůbec ne nic z toho, co sám nedělá.\nPřipomeňme průzkumy, podle nichž teď vládním opatřením věří zoufale málo lidí. Letní politické i mediální blábolení o totalitních rouškách a rychlém návratu k normálu udělalo své. Podle výzkumu National Pandemic Alarm jen 46 procent Čechů souhlasí se všemi restrikcemi. Z projektu Život během pandemie zase víme, že mnohá opatření považujeme za obtěžující, či dokonce neúčinná.\nV této chvíli musí být na kapitánském můstku někdo, kdo požívá důvěry veřejnosti a také ví, co dělá. Prymula, jehož měsíční působení by i bez toho závěrečného karambolu bylo tristní, to být nemůže. Vysoká odbornost mu zjevně nechyběla, ale jako manažer neustále selhával. Komunikaci ničil neustálými změnami názorů a zcela nepochopitelnými eskapádami na sociálních sítích. To vše nyní dorazil vlastním příkladem.\nProto nutně už v pondělí ráno ve vládním týmu potřebujeme nového ministra zdravotnictví, kterému premiér i šéf Ústředního krizového štábu (a ideálně i sněmovní opozice) vyjádří důvěru a plnou podporu.\nCelé to bohužel blokuje už jen jeden člověk - Miloš Zeman.\nHrad nechce pustit ministerstvo\nSituace se zdá být nadmíru absurdní, proto je třeba i trochu vysvětlit, jak se na aktuální šachovou partii s ohroženým koněm Prymulou dívá Hrad. V prezidentově strategii se potkávají dvě zásady, jedna horší než druhá.\nNepracoval usilovně (ne)jmenováním bývalých budoucích ministrů Pocheho a Šmardy na extrémním rozšíření svých ústavních pravomocí, aby se pak při jedné botě ministra zdravotnictví zase stal obyčejným notářem - a premiérovi podškrábl nové jméno, jehož nositele ani nezná.\nDruhou nešťastnou okolností je velký vliv Hradu na současnou vládu, v níž Zemanovy barvy hájí Marie Benešová, Miroslav Toman - a stále ještě i Roman Prymula. Muž, který kdysi chtěl kandidovat za SPOZ.\nMinisterstvo zdravotnictví je navíc už mnoho let pod kuratelou Hradu a jména jako Martin Holcát, Miloslav Ludvík či Roman Prymula tam porůznu už dlouho udržují jeho vliv.\nPremiér jistě vše mohl vyřešit tím, že by vybral dalšího ministra z hradního okruhu. Přímo se nabízel šéf motolské nemocnice Ludvík, který už ministrem navíc byl a s premiérem se dobře zná. Jenže ten se během letních orgií popírání covidového nebezpečí zcela znemožnil a vše dorazil nesmyslnou kandidaturou do Senátu, kdy se neprobojoval ani do druhého kola.\nTo Andrej Babiš, který pozdě, ale přece jen pochopil vážnost situace, nemohl připustit. Právě Ludvík spolu se skupinkou pomýlených ekonomů z NERV ho celé září utvrzoval ve falešném dilematu, zda zachraňovat pár životů, nebo celou ekonomiku, aby příliš pozdě zjistil, že takto nezachrání ani jedno.\nPosbírat zase důvěru\nProto když premiér bez předchozích konzultací vytáhl na prezidenta jméno, které nefiguruje na seznamu hradních oblíbenců, propukl na střeše oheň - a plukovník "najednou" začal hájit již zjevně ztracenou kótu.\nNic samozřejmě nedokazuje, že pokud si premiér vybere nového ministra zdravotnictví po svém, bude to už do třetice dobrá volba. A to i kdyby měl nový člen kabinetu sebelepší profesní minulost. Platí, co připomínají investoři: minulé výnosy nejsou zárukou budoucích.\nPřesto nepotřebujeme nic jiného v tuto chvíli víc, než aby onen avizovaný zdravotnický expert dostal šanci. A to okamžitě, aby pro dosavadní poněkud zmatené vládní kroky uprostřed všeobecné uzávěry získal opětovnou důvěru veřejnosti, kterou plukovník Prymula tak hloupě poztrácel v hospodě na Vyšehradě. V cestě už mu stojí jediný člověk - Miloš Zeman. Zapamatujme si, kdo v okamžicích, kdy rozhoduje prakticky každá hodina, vzkazuje, že není kam spěchat.\nNázory.Aktuálně.cz Jaroslav Faltýnek Roman Prymula Jan Hamáček Miloš Zeman komentáře


MfD: Český finanční trh zamrzl - banky si nechtějí půjčovat - Podnikatel.cz\nPodnikatel.cz » MfD: Český finanční trh zamrzl - banky si nechtějí půjčovat\nMfD: Český finanční trh zamrzl - banky si nechtějí půjčovat\nZatímco tuzemské banky států, které do systému nalily finanční prostředky, si mezi sebou pomalu začínají půčovat, těm českým se do toho stále moc nechce. Nemají valný zájem ani o státem zaručené dluhopisy, které jsou charakteristické nízkou mírou rizika, uvádí deník Mladá fronta Dnes.\nČeské banky jsou k sobě stále nedůvěřivé. Své peníze drží při sobě a půčky ostatním tuzemským bankám dávat nechtějí. Zdráhají se nakoupit i dluhopisy kryté státem, jež jsou takřka bezrizikové. Pokud budou v tomto stavu setrvávat i nadále, přijdou o část svých příjmů v podobě úroků z úvěrů. Pak ale budou muset zdražit své produkty jako jsou hypotéky a půjčky poskytované samotným občanům a firmám. Zatím se nedůvěra projevuje pouze tak, že se zvýšily úroky na mezibankovním finančním trhu a to i navzdory tomu, že se mezi ekonomy očekává snížení úroků Českou národní bankou.\nDokud tržní sazby a úrok ČNB nenajedou na společnou vlnu, zůstane trh dluhopisů zablokovaný, většina bank nezlevní úvěry a podniky to drsně schytají, uvádí pro Mladou frontu Dnes analytik Raiffeisenbank Aleš Michl. ČNB se snaží český finanční trh rozhýbat a už začala nabízet půjčky zastavené dluhopisy, její snahy však dosud něměly přílišný efekt. Šéf ČSOB Penzijního fondu Petr Beneš se ale domnívá, že ČSOB a Komerční banka by už ve čtvrtek mohly začít aktivně obchodovat. Čtěte více: Seriál o finanční krizi\nHN, MfD: Česká koruna se vrátila na kurz, který měla před rokem\nČeská koruna oslabuje a podle analytiků se tak bude dít i nadále. Včera byla na úrovni 19,3 koruny za dolar a 25,5 koruny za euro. To jsou hodnoty, kterých dosahovala přibližně před rokem. Za jejím poklesem je všeobecná nedůvěra investorů ve středoevropský region a pesimismus provázející finanční trhy. Odliv investorů zažívá celá střední a východní Evropa díky přelévající se krizi. Ti, kteří měny nakupují tak zas začínají více důvěřovat dolaru,uvádí deníky Hospodářské noviny a Mladá fronta Dnes. Na vývoji má svůj podíl i očekávané snižování úrokových sazeb centrální bankou, možná i politické změny a hlasování o důvěře v naší vládu. Čtěte více: Kužel: Banky by měly otevřeně říci, jak na tom jsou\nLéčí státní pomoc příčiny krize, či jen její příznaky?\nAKTUALIZOVÁNO Sněmovna návrh rozpočtu neschválila, nyní se k němu vrací namísto hlasování o nedůvěře


Chystá se spuštění App World 3.0, internetový obchod již získal nový vzhled – BlackBerryCzech\nChystá se spuštění App World 3.0, internetový obchod již získal nový vzhled\nVojta Dalekorej 6. 7. 2011, 18:19 5. 3. 2013 1 0\nUž před nějakým časem jsme vás informovali o připravované nové verzi obchodu s aplikacemi BlackBerry App World 3.0. Řekli jsme si jaké by měl mít nové funkce a objevil se také první screenshot. Spuštění nové verze je nyní na spadnutí – RIM už rozeslal emaily vývojářům a internetový obchod dostal nový vzhled.\nPrvní informace o App Worldu 3.0 unikly již před 2 měsíci. Podle nich se dočkáme těchto novinek:\nInformace o novém uživatelském rozhraní pár dnů na to prakticky potvrdil uniklý screenshot. Na něm si můžeme všimnout právě nových ikonek s kategoriemi a také rotujícího seznamu doporučených aplikací.\nDalší indície blížícího se spuštění se objevila včera. RIM totiž rozeslal všem vývojářům na App Worldu email o tom, aby trochu upravily své aplikace. V emailu se hovoří o vytvoření krátkého popisku aplikace o délce maximálně 50 znaků, popis může být klidně ve více jazycích (App World je momentálně podporován ve 108 zemích). Dále vývojáři mají připravit náhledový obrázek aplikace (nemusí to být nutně screenshot aplikace, ale například logo a podobně) v rozlišení 1920 x 1186 pixelů ve formátu .PNG. Proč takto vysoké rozlišení? Například kvůli náhledům v tabletech, kde je rozlišení displeje mnohem vyšší.\nNo a aby toho nebylo málo, tak právě dnes RIM spustil novou verzi internetového obchodu App World, která přináší především nový vzhled. Zejména světlejší motiv mi přijde mnohem přehlednější. Bohužel dočasně je kvůli upgradu systémů nemožné na internetovém obchodě nakupovat/stahovat, ale to je pochopitelné. Pokud chcete jak nový vzhled obchodu vypadá koukněte se na screenshoty níže nebo navštivte přímo stránku obchodu BlackBerry App World.\nPrevious ArticlePhotoStudio for BlackBerry: upravujte fotografie v BlackBerry (Open beta)Next ArticleMilion nových uživatelů BlackBerry v regionu EMEA za necelé tři týdny\n9. 7. 2011 (13:41)\nHlavně již podporuje MAC OS!!!