Sapho PURA umyvadlová skříňka, 2x zásuvka 117x50,5x48,5 cm, graphite line | Koupelny VENTA\nZávěsná skříňka pod umyvadlo 117 cm. Výsuv BLUM TANDEMBOX antaro s funkcí tlumení BLUMOTION s doživotní zárukou. Umyvadlo není součástí skříňky. Na výběr jsou 3 typy keramických umyvadel (2x PURA, SAND), které naleznete v příslušenství.\nVaše cena/ks16 152 Kč s DPH (13 349 Kč bez DPH)\nBěžná cena20 190 Kč Ušetříte: 4 038 Kč\nPopis produktu Sapho PURA umyvadlová skříňka, 2x zásuvka 117x50,5x48,5 cm, graphite line\nTyp skříňky 2x zásuvka\nSapho SAND keramické umyvadlo 120x50 cm, bílá, 2 OTVORY\nSAND keramické umyvadlo 120x50 cm, bílá, 2 OTVORY.\nGSI PURA bidet závěsný 55x36 cm, černá dual-mat\nZávěsný bidet. Rozteč pro uchycení: 18 cm. Fixační sada součástí balení. K bidetu nabízíme ve stejné...\nDotaz na zboží Sapho PURA umyvadlová skříňka, 2x zásuvka 117x50,5x48,5 cm, graphite line


Stát slibuje výhody, ale nemá na to peníze, proto bere, kde se dá - Bleskove.cz\nSLIBUJÍ, NA CO NEMAJÍ\nStát slibuje výhody, ale nemá na to peníze, proto bere, kde se dá\n16:00, 19.března 2018 / Zprávy\nPolitici často slibují nesplnitelné (Zdroj: Archiv)\nChystaný daňový balíček ministryně financí Aleny Schillerové (za ANO) má od příštího roku snížit příjmy obcí o miliardy. A to se starostům nelíbí. "Svaz měst a obcí ČR zásadně nesouhlasí s dopady navrhovaného daňového balíčku v podobě snížení příjmů do rozpočtu obcí ve výši 5,3 miliardy korun," reaguje na navrhované změny výkonný ředitel sdružení obcí Pavel Drahovzal v rozhovoru pro týdeník Ekonom. Takové krácení příjmů je podle něj pro existenci českých obcí zcela nepředstavitelné. "Může zásadně negativně ovlivnit jejich další rozvoj," dodává Drahovzal, který je zároveň starostou Velkého Oseka. [bomba]\nDaňový balíček by měl od ledna příštího roku zrušit superhrubou mzdu a o procentní bod snížit daňovou zátěž. Celkově by změny přišly veřejné rozpočty na 22,3 miliardy korun, vysvětluje server Aktuálně.cz. Ministryně Schillerová v rozhovoru pro Ekonom prohlásila, že si to stát může dovolit: "Toto je jedna z věcí, u níž jsme schopni garantovat vzhledem k prognóze výběru daní, že na ni máme," uvádí.\nJak upozorňuje server Aktuálně.cz, náklady nejdou zdaleka jen za státním rozpočtem. Ten na snižování daní musí někde najít 15,2 miliardy. O zbytek se mají podělit právě obce a kraje. Obce by přišly o 5,3 miliardy, kraje o 1,8 miliardy korun ročně. Situace obcí je o to absurdnější, že stát jim od počátku tohoto roku v rámci takzvaného rozpočtového určení daní přidal přes osm miliard tím, že navýšil jejich podíl na výnosu DPH z 21,4 procenta na 23,58 procenta. Nyní jim chce zase více než polovinu z tohoto navýšení sebrat. Obce a kraje jsou proto naštvané.


Bavte se v každém věku! | Kudlik\nBavte se v každém věku!\nPosted on 27. 12. 2019 30. 8. 2021 by\nJsou lidé aktivní, které věk nezastaví v jejich činnostech. A proč by také měl? Kde je napsáno, že důchodce musí sedět doma v bačkorách a čekat až se ho někdo milostivě rozhodne navštívit. Nesmysl! Naštěstí je spousta aktivit pro seniory, ať už formou výletů, spolků, klubů, kurzů a dalších možností. Senioři musí být obezřetní, protože bohužel se stále využívá důvěřivosti starších lidí. Vhodnou aktivitu by měli nejlépe s někým konzultovat, pokud se jim to jeví zvláštně nebo až podezřele levně.\nJejich zaměření může být odlišné. Nalezneme kurzy počítačové, umělecké (výtvarné, keramické, pletení, šití atd.) tréninky paměti, ale i pohybové. Tyto aktivity jsou zpoplatněny. Výše poplatku závisí na tom, kdo tuto aktivitu pořádá, jestli na kurz jsou nějaké dotace nebo ne. Také ne vždy se nemusí kurz platit jako celek, ale jen jednotlivé lekce. Často pořádají kurzy samotné domovy seniorů, kam kromě klientů bydlících v zařízení, mohou v určité hodiny, kdy se aktivita pořádá navštěvovat zařízení i senioři, kteří v něm nežijí. Dále můžeme takové aktivity najít v soukromých centrech, kde se na tyto techniky specializují nebo v různých jiných organizacích. Nejlépe se informujete pomocí internetu, tam najdete i ceny a zařízení nejblíže vašeho domova. Kromě získaných dovedností má tento čas tvořit nové vztahy a hlavně soužití ve společnosti.\nKluby seniorů jsou většinou v jednotlivých městech, kterým bývají i vedeny. Není to však pravidlem. A kromě aktivit, které už byly zmíněny v kurzech, mohou také společně chodit do divadla, do kina, mohou pořádat i společenské akce. Není výjimkou najít spolek důchodců, který se specializuje na pěstování květin nebo chov svých mazlíčků a podobně.\nTohle je téma, kde si bohužel každý už představí předváděcí akce. Důležité je, aby senior než se na nějaký výlet vydá, své rozhodnutí s někým konzultoval. Neexistují jen podvodné výjezdy. Některá města nebo kraje pořádají pro své seniory výlety, které jsou velmi levné. Informace se zjišťují na úřadech a nic na tom není.\nPokud máte kolem sebe někoho aktivního, pomozte mu najít něco, co by právě jemu vyhovovalo a bavilo ho. Proč sedět doma, když zábava je venku!


Vaflové srdíčko / Maria Parrová ; ilustrovala Barbora Kyšková ; překlad Jarka Vrbová\nKlíčová slova: příběhy, Norsko, děti, norská literatura\nPraha Albatros Plus 2012\nVír / Frode Granhus ; z norského originálu...přeložila Eva Dohnálková\nPrach jsi a v prach se obrátíš / Chris Tvedt ; z norského originálu ... přeložila Marta Lykkenborg\nKlíčová slova: thrillery, detektivní, norská literatura\nKlíčová slova: dobrodružné romány, norská literatura, thrillery, pátrání, archeologové\nKlíčová slova: norská literatura, detektivní romány, psychologické, pátrání\nKlíčová slova: detektivky, severská detektivka, norská literatura\nSága prokletých, Propast.\nKlíčová slova: norská literatura, romány, detektivky\nKlíčová slova: norská literatura, vztahy, osudy\nUnni Lindellová, Fredrik Skavlan ; [z norského originálu ... přeložila] Jarka Vrbková\nKlíčová slova: norská literatura, příběhy, strašidla\nSága Prokletých. 4., Touha /


francouzská němka z židovského ruska: Oslava\nMyslím, že kniha Oslava od Ivana Matouška mi na stole ležela tak 4 měsíce. Jo, jo, knihovna už chvíli brečí, že mam tak dlouho její hračku. Tak jsem ji rozečetla, teď už se blížim konci a je hrozně divná a hrozně skvělá.\n"V próze Oslava nahlíží Ivan Matoušek osud hlavní postavy, umírajícího muže, z trojí perspektivy: jedna prostřednictvím lapidárních deníkových záznamů ústředního hrdiny, dále pásmem účastných glos jeho syna a nakonec symbolicky laděným komentářem vypravěče. Do kontextu současné literatury, které téma smrti mnohdy pojednává s účelovou prvoplánovostí, vnáší Ivan Matoušek svým necynicky ironizujícím pohledem a rafinovaně mnohotvárným stylem nezaměnitelnou hodnotu."\nOk, ale co s tim, že jo. Oslava vyšla jako 24. svazek v Edici Revolver Revue, a to je právě to. Revolver Revue je tak hrozně krásná věc. Pokaždé v čítárně knihovny slintám nad tím dvousetstránkovým kulturním čtvrtletníkem, který jsem si ještě nebyla schopná sama koupit. A tak jsem se rozhodla, že když se mi to dokonce roku opět nepovede (může ještě 2x), nechám si objednat předplatné k Vánocům, chacha. No, to udělám každopádně - a vy to udělejte taky.\nVystavil Sonja Kubareva v 8:32\nŠtítky: design, divadlo, film, hudba, internety, literatura, pohyb, výtvarná umění, zajímavosti


od Mirek58 » 18/8/2013, 21:39\nOno je to vždy o kompromisu. Takový kanon je pěkně drahá hračka s velice omezenou životností.\nOd ww1(přibližně) se hlaven u těchto děl skládala ze tří vrstev( rour) navlečených za tepla na sobě. Takže s výměnou košilí se ušetřily 2/3 nákladů na novou hlaven.\nA co zminuješ jako bandážování, používala VB v ww1. Průšvih byl v tom že takto konsruovaná hlaven měla třetinovou životnost proti konstrukcím Krup a Škoda.\nDíky dynamickým rázům při výstřelu se "bandáže"( prstence) uvolnovaly.\nMáš pravdu, že síla stěny hlavně se takto zeslabovala, ale je třeba si uvědomit, že druhým rozhodujícím prvkem při výstřelu je vlastní střela. A i ta se vyvíjela, jak tvarem, tak i složením( první granáty měly délku 2,5-3,5 ráže a s poznatky z oboru balistiky se prodlužovaly, měnily se vodicí obroučky, těžiště atd. Další prvek je střelivina, její vlastnosti se taky vyvíjely.\nA právě vývoj střel většínou eliminoval to zeslabení stěny.\nod kacermiroslav » 18/8/2013, 21:56\nHmmm...to máš asi pravdu. A navíc Němci často používali až překvapivě "lehké" projektily oproti konkurenci. Například 380mm projektil u francouzské třídy RICHELIEU vážil 890 kg zatímco obdobný u třídy BISMARCK "jen" 800 kg.\nod Lord » 18/8/2013, 22:20\nPolarfox píše: Chtěl bych vidět toho magora, co by protlačil a postavil byť 100 000 tunovou bitevní loď, natož 150 000 a více... není to ekonomické, není to logické a prostě je to celkově o ničem. To že to někdo dokáže vymyslet a šlo by to uskutečnit ještě neznamená, že je to dobrý nápad.\nPolare, s těmi historickými souvislostmi máš pravdu, i já o nich mám ponětí, neboj Kačermíra je v závěru svého článku také napsal. Ale podívej, jaký krávy staví USA v podobě letadlových lodí, to taky není ekonomický. Je to prostě o možnostech a kudy šel další vývoj. Asija to myslím popsal dobře, když si odmyslíme věci okolo, tak vyloženě blbost to nebyla.\nH. W. Bush (CVN-77) má výtlak 100 000 tun. Pohon 2× jaderný reaktor, 4× turbínové soustrojí, atd. Takže já si bitevní lodičku do 120 000 tun dovedu představit. Projekt H-44 má sice 508mm děla, ale výtlak už skoro 140 000 tun. Proto bych asi jednu věž ubral, podobně jako to má Super Yamato.\nKdyž se dívám na simulace Battlestations Pacific, tak platnost to má. Samozřejmě, kdyby se do toho opřela nějaká letadlovka, je to o něčem jiném. Nicméně čistě souboj mezi bitevními lodičkami vyznívá jasně, South Dakota, 2 x King George V. a další na hadry. Včetně plánované třídy Montana, která měla holt menší děla, plně naložená měla výtlak „jen“ 72 000 tun. Dejte si k tomu přesnění střelby pomocí radaru, počítače, a mě to vychází hodně úderně.\nkacermiroslav píše: Ovšem tím se zeslabuje síla stěny hlavně a tím pádem je hlaveň "měkčí", více se vlní při výstřelu a má menší životnost. Dá se s tím něco udělat? Něco na způsob bandáže? Dále by mě zajímalo, jestli má někdo nějaké informace k výkonům takové 420mm zbraně.\nNo vidíš, Němci pásli po těžším kalibru i za cenu menší životnosti hlavně, ale ta pořád mohla být větší než životnost celé lodě, pokud ji v boji někdo rozseká. Britové tyto ráže taky chystali.\nNějaký info SK C/40 pro "H" Class jsem našel tady\n"Bandáž" kolem děla máš, tu má i 406mm dělo. Poté byl už plánovaný rovnou 42 cm/45 SK L/45. Bohužel mimo uvedeného zdroje jsem nic jiného nenašel, i tak tam není víc než název.\nod Polarfox » 18/8/2013, 22:41\nkacermiroslav píše: Si tak říkám, jestli taková slova nebyla použitá na přelomu 19. a 20.století v době, kdy se chystala stavba lodí typu "Dreadnought" :-))) Taky se to spoustě lidí zdálo být neekonomické, nemožné atd.:-)\nTady jde o míru. Prostě existuje hranice, kdy se dotyčný zbrojní systém doopravdy stává neekonomickým a zbytečným a nemá to nic společného se zpátečnickým myšlením. Všude se svorně odsuzují monstra jako Maus a Landkreuzer, ale obdobná megalománie u bitevních lodí nechává lidi klidnými.\nStáty v dotyčném období řešily problémy typu "nemáme skluzy/doky/vybavení loděnic/kapacity zbrojovek/šířku a hloubku průplavů/prachy/podporu" pro lodě o výtlaku XX 000 tun (doplň si dle jednotlivých států) a často nebyly díky okolnostem schopné postavit ani to, co bylo v rámci možností. A najednou abrakadabra, vyhází nemalé peníze na výrobu, vyhází X násobně více prostředků na vybudování infrastruktury a budou X let stavět přerostlou bitevní loď s extrémními nároky na všechno. Tohle nikdo neudělá, protože majorita rozumně smýšlejících vždy převáží pár snílků.\nLord píše: Polare, s těmi historickými souvislostmi máš pravdu, i já o nich mám ponětí, neboj\nNejsem si tak zcela jistý. Protože kdyby jsi si dal do souvislostí, jakým "jednoduchým" počinem je vyvinout a vyrobit třeba jen lodní dělo a nasčítal si tyhle počiny a znásobil je, tak...\nLord píše: Ale podívej, jaký krávy staví USA v podobě letadlových lodí, to taky není ekonomický. Je to prostě o možnostech a kudy šel další vývoj. Asija to myslím popsal dobře, když si odmyslíme věci okolo, tak vyloženě blbost to nebyla.\n1) letadlová loď je letadlová loď...je to plovoucí letiště šmarja ...a pokud vím, tak se taky nikdo nechystá stavět letadlové lodě o výtlaku třeba 300 000 tun\n2) Asija to popsal ze zcela odvislého technického a teoretického hlediska...se zahrnutím výrobních procesů, reálných možností a praktik a operačních potřeb je to blbost..toť vše\nLord píše: Nicméně čistě souboj mezi bitevními lodičkami vyznívá jasně, South Dakota, 2 x King George V. a další na hadry. Včetně plánované třídy Montana, která měla holt menší děla, plně naložená měla výtlak „jen“ 72 000 tun. Dejte si k tomu přesnění střelby pomocí radaru, počítače, a mě to vychází hodně úderně.\nAsi budu out, ale já osobně bych si vsadil na Montanu a počkal si na to "na hadry"\nod kacermiroslav » 18/8/2013, 22:43\nLorde, ten zdroj (navweaps.com) znám a často používám. Ale jak píšeš, nic víc než název k tomu 420mm tam není. Jinak já osobně si tak úplně nemyslím, že by zvyšování ráže děla bylo tou správnou cestou. Samozřejmě je mi jasné, že větší ráže, rovná se větší průraznost a ničivý účinek v cíli. Ale na druhou stranu, vyšší počet děl menší ráže s vyšší kadencí podle mě do určité míry vyrovnával ten handicap v ráži. Dobrým příkladem by snad mohla být francouzská třída ALSACE, kterou jsem zrovna připíchnul na Palbě:-) dvanáct děl ráže 380mm podle mě také mělo svou váhu a byla tu vyšší matematická pravděpodobnost zásahu (vyšší počet hlavní a vyšší kadence). A i 890kg projektil dokázal na vzdálenost 20-25 km prorazit většinu tehdejších pancířů. Na větší vzdálenost by určitě byla výhoda na straně lodí s větší ráži, ale nejsem si jist s jakou přesností by pak mohla být palba vedená. Tuším, že 25 km, byllo za WW2 strop, kdy se podařilo nějakou loď zasáhnout.\nod kacermiroslav » 18/8/2013, 22:49\nPolare, v tom se s tebou vůbec nepřu. Spíše mi šlo o to, že pokud by se některá z těch zemí rozhodla svá super monstra postavit, tak to technologicky bylo proveditelné. Nic víc, nic míň. To že by s tím byla spojená celá řada přidružených problémů (dostatečně velké doky, plavební kanály atd.), tak to jsem již v několiak článcích zmínil a plně s tebou opět souhlasím. Stejně tak s tebou souhlasím, že by se jednalo o neskutečně finančně i provozně drahé "hračky".\nod Mirek58 » 18/8/2013, 22:57\nOno i v dnešní době, kdy se občas objeví zvěsti o dostřelu děl třebas na 150km, já tyhle zprávy beru jako technickou zajímavost. Protože bez aktivní stabilizace projektilu se pálí na plochu, ne na cíl. A aktivní stabilizace znamená zabrání hmotnosti a prostoru projektilu na úkor jeho účinnosti.\nTakže dostřel je sice rázný argument, ale stejnou hodnotu má i přesnost dopadu střely.\nod kacermiroslav » 18/8/2013, 23:11\nTak co se toho dostřelu týče, tak to se spíše jedná o experimentální děla nebo o mnohem mladší projekty, jako v případě amerického 127mm děla z lodí třídy IOWA. Tam se ale jedná o bodový zásah na velkou vzdálenost, protože se de facto jedná již o řízenou střelu. Tato technologie ale za WW2 neexistovala a proto bych se držel toho, že velká děla měla plus mínis stejný dostřel, ale praktická vzdálenost palby byla mnohem nižší. Tj, že loď s děly ráže 508mm mohla být ohrožena lodí s děly ráže 380mm a naopak.\nod Lord » 19/8/2013, 00:59\nS tou pravděpodobností zásahu máte samozřejmě pravdu. Rovněž u větších děl bývá kadence nižší než u menších, kvůli technickým limitům při manipulaci s těžkou municí. Jak se vzdálenost zkracuje, a druhá loď může připlout blíže, tak se výhody částečně stírají. Taky když má vyšší rychlost může odplout. Jenže větší loď má i silnější pancéřování. Němci s třídou H začali skromně, od 56 000 tun H-39, ale stále navyšovali výtlak, až na dvojnásobek. To už myslím přehnali, i když pominu nástup letadlových lodí.\nPodle mě se měli zastavit někde u H-41, tj. 8 × 42 cm děl, 12 × 15 cm, 16 × 10.5 cm, 32 × 3.7 cm, 12 × 2 cm, 6 × 53.3 cm torpédových rour. Délce 282 m, šířce 39 m, a výtlaku 70 000 tun. Následující projekty už měly čím dál větší děla a tím i výtlak a zřejmě už pro ně neexistoval stejně protivník. Němci věděli, že Britové na třídu Lion plánují 40,6 cm zbraň a 42 cm dělo by mělo tedy určitou výhodu. Po zkušenostech se ztrátou Bismarcka v květnu 1941 byla přidána také vnější ochrana na lodní hřídele a více pancéřovaná záď lodě, navíc trhavina mohla oddělit kormidla v případě zaseknutí. Nevýhodou snad jen bylo, že narostla hmotnost, ale síla strojů oproti předchozímu návrhu zůstala stejná, což vedlo k poklesu rychlosti o 1,2 uzle, nic hrozného.\nFaktem je, že následující projekty už byly čistě studijní, vážně se neuvažovalo o jejich stavbě. Ani by se nemohly podílet na „konečném vítězství“. Cvičně konstruktéři uvažovali o kombinovaných pohonech (turbíny, motory), o 50,8 cm dělech nebo lepší protiletecké výzbroji (28 × 3.7cm a 40 x 2cm flak). Zatímco první plán byl rozpracován, v podstatě položen i kýl a část trupu, později sešrotován na tanky. Druhý projekt byl jen evolucí prvního, následující jsou už fantazie. Mnoho projektů o výtlaku okolo 65-70 tis. tun bylo prostě stornováno, ale uvažovalo se o nich, ať jde o Lion, Montanu, či třídu Sovětskij Sojuz. Při operaci Barbarossa se Němci zmocnili rozestavěného trupu jednotky Sovětskaja Ukrajina, nakonec jí taky sešrotovali.\nod Scrat » 19/8/2013, 05:03\nkacermiroslav píše: Nevím co je na tom pravdy, ale asi byl rozdíl válcovat relativně malé plochy typu čelního pancíře dělových věží versus velké plochy bočního pancíře. Fakt nevím, ale jak jsem nakoupil, tak prodávám:-)\nTy žiješ v domnění že se celý boční pancíř válcuje v kuse? Tak u toho bych opravdu chtěl být, a také u transportu kusu oceli o hmotnosti tisíců tun a délce přes 150 m z oceláren do loděnice. A jak bys to při poškození opravoval. Ten čelní plát dělové věže Yamata byl ve skutečnosti větší než segmenty z nichž byl skládán trupový pancíř.\nA k té Alsace jen tolik. Ty strašně rád lezeš do témat která má rezervovaná někdo jiný. Mám dojem že kompletní Francouze chtěl dělat Polarfox a na patřičných místech to dal najevo. Tak si říkám jestli má to téma o rezervacích nějaký smysl když to konkrétně tebe vůbec nezajímá.\nkacermiroslav píše: Tak co se toho dostřelu týče, tak to se spíše jedná o experimentální děla nebo o mnohem mladší projekty, jako v případě amerického 127mm děla z lodí třídy IOWA. Tam se ale jedná o bodový zásah na velkou vzdálenost, protože se de facto jedná již o řízenou střelu.\nAno jedná se o podstatně mladší technologii založenou na patentech Geralda Bulla ale nejde o řízené střely. Jednalo se o speciální podkaliberní granáty ráže 305 a 280 mm vyvíjené pro šestnáctipalce třídy Iowa jajichž maximální dostřel se pohyboval někde na hranici 100 nm. Mimochodem USS Iowa pravděpodobně drží rekord v dálce na niž bylo dosaženo zásahu, v osmaosmdesátém se podařilo zasáhnout cíl na vzdálenost téměř 43 km (byly ale přesně známy souřadnice terče).\nLord píše: Podle mě se měli zastavit někde u H-41, tj. 8 × 42 cm děl, 12 × 15 cm, 16 × 10.5 cm, 32 × 3.7 cm, 12 × 2 cm, 6 × 53.3 cm torpédových rour. Délce 282 m, šířce 39 m, a výtlaku 70 000 tun. Následující projekty už měly čím dál větší děla a tím i výtlak a zřejmě už pro ně neexistoval stejně protivník. Němci věděli, že Britové na třídu Lion plánují 40,6 cm zbraň a 42 cm dělo by mělo tedy určitou výhodu. Po zkušenostech se ztrátou Bismarcka v květnu 1941 byla přidána také vnější ochrana na lodní hřídele a více pancéřovaná záď lodě, navíc trhavina mohla oddělit kormidla v případě zaseknutí.\nJenomže podle Němců měla být v té době Velká Británie okupovaná a v porovnání s americkými ekvivalenty byly německé 406 hodně podprůměrné. Navíc dost dobře nechápu smysl torpédometů na bitevních lodích, to byla čistě německá úchylka.\nPolarfox píše: Tady jde o míru. Prostě existuje hranice, kdy se dotyčný zbrojní systém doopravdy stává neekonomickým a zbytečným a nemá to nic společného se zpátečnickým myšlením. Všude se svorně odsuzují monstra jako Maus a Landkreuzer, ale obdobná megalománie u bitevních lodí nechává lidi klidnými.\nJo asi tak nějak, vybudují loděnici a kompletní zázemí pro stavbu několika šíleně drahých monster pro něž v podstatě nebudou mít využití. A to se vyplatí.\nMěli v plánu ovládnout nebo alespoň zničit všechny potenciální protivníky, proti komu poté postavíš 150 000 tunovou bitevní loď.\nod madrabbit » 19/8/2013, 07:54\nkacermiroslav píše: Když se dívám na simulace Battlestations Pacific, tak platnost to má. Samozřejmě, kdyby se do toho opřela nějaká letadlovka, je to o něčem jiném. Nicméně čistě souboj mezi bitevními lodičkami vyznívá jasně, South Dakota, 2 x King George V. a další na hadry. Včetně plánované třídy Montana, která měla holt menší děla, plně naložená měla výtlak „jen“ 72 000 tun. Dejte si k tomu přesnění střelby pomocí radaru, počítače, a mě to vychází hodně úderně.\nAle no tak. Zahájení palby tak na 4 000m, nepřítel v těsné sestavě a téměř každý výstřel zásah? To snad nebudeme označovat jako simulaci, ale za gamesu a to ještě s "dobře" nastaveným scénářem.\nV celé diskuzi jsem přehlédl jiný aspekt - systémy řízení palby, zkušenosti s havarijními pracemi, manévrovatelnost, a další. Mimochodem trup třídy Iowa chránil hřídele a kormidla IMHO lépe než Německá škola. O "výhodách" 3 šroubů se přesvědčil Bismarck - horší možnost řízení lodi pomocí šroubů.\nod Mirek58 » 19/8/2013, 08:46\nBismarka bych neodsuzoval, vždyt to byl kompilát poplatný hlavně Hitlerově filosofii o levné válce (pro Německo).\nProstě se vzalo to nej z doby WW1, uplaudovalo se potřebné na dobu stavby a bylo.\nA Hitler si jeho omezení byl vědom. Žádné souboje s Bl ,ale prosmyknout se na Atlentik, udělat zmatek a hurá domů, pak oslavovat vítězství.\nod Polarfox » 19/8/2013, 08:59\nScrat píše: A k té Alsace jen tolik. Ty strašně rád lezeš do témat která má rezervovaná někdo jiný. Mám dojem že kompletní Francouze chtěl dělat Polarfox a na patřičných místech to dal najevo. Tak si říkám jestli má to téma o rezervacích nějaký smysl když to konkrétně tebe vůbec nezajímá.\nJako zaskočilo mě to, ale Alsace ještě skousnu, i když bych byl vážně raději, kdyby o tom padla nějaká zmínka.\nScrat píše: Jo asi tak nějak, vybudují loděnici a kompletní zázemí pro stavbu několika šíleně drahých monster pro něž v podstatě nebudou mít využití. A to se vyplatí.\nA to se zapomíná ještě na pár dalších věcí..namátkou:\n1) Vždy je to prezentováno jako nějaké klání...standardní bitevní lodě se seřadí a nechají se za ideálních podmínek porubat gigantickým monstrem....a co bude gigantické monstrum dělat, když k něčemu takovému nedojde? Můžeme stokrát poměřovat parametry Jamata vs XXX, ale faktem je, že nikdy k takovému souboji nedošlo.\n2) Kolik takových lodí by byly dotyčné státy schopny postavit? Jednu, dvě? K čemu je taková "one man" bitevní flota? Odpověděl bych si, ale to bych byl sprostej\n3) A to ještě mluvíme o výstavbě v době míru a s odřenýma ušima...v době války je to čirá fantazie.\nmadrabbit píše: V celé diskuzi jsem přehlédl jiný aspekt - systémy řízení palby, zkušenosti s havarijními pracemi, manévrovatelnost, a další. Mimochodem trup třídy Iowa chránil hřídele a kormidla IMHO lépe než Německá škola. O "výhodách" 3 šroubů se přesvědčil Bismarck - horší možnost řízení lodi pomocí šroubů.\nOno je to vůbec celé zjednodušené ...protože kdyby nebylo, tak se nemůže fantazírovat a plodit co by kdyby.\nMirek58 píše: Bismarka bych neodsuzoval, vždyt to byl kompilát poplatný hlavně Hitlerově filosofii o levné válce (pro Německo).\nBismarck byl kvalitní bitevní loď jako každá jiná, jediné omezení bylo taktické a dané celkovou slabostí Kriegsmarine.\nod kacermiroslav » 19/8/2013, 10:13\n1/ Scrate, nic takového o válcování vkuse jsem nepsal! Nějak jsi mě špatně pochopil. Měl jsem jen na mysli, že jednotlivé segmenty byly prostě větší, než ten u dělových věží. Nehádám se s tebou. Prostě ta informace, že Japonci neuměli válcovat dostatečně tlusté pancíře je uvedena ve více zdrojích, což určo sám moc dobře víš. Takže jsem jen uvedl, to co je běžně psáno. Jestli je to pravda, nebo ne, to fakt nevím...Nebyl jsem při výrobě:-)\n2/ Polare, Scrate: Ohledně Alsace. Měl jsem za to, že jsi si rezervoval francouzská plavidla, což jsem respektoval. Nepočítal jsem s tím, že jsi měl na mysli i projekty, kterým jsem se tu převážně zatím věnoval já. Pokud ti to vadí, klidně to smáznu nemám s tím problém. Co mi ale vadí, je, že si někdo někdy před X měsíci, roky, rezervoval prakticky vše co se konkrétní země týče a od rezervace se nic neudálo. Jaký to pak má smysl taková rezervace, která téma zablokuje třeba i na několik let, že Scrate??? (viz. tuším tvá plavidla USA). A Scrate, uber plyn...tuším, že jsem takto někomu vlezl do zelí po druhé max po třetí a tu už z toho rovnou děláš pravidlo, že tak činím rád. Co se samotného systému rezervace týče, tak ten kritizuju už delší dobu. Kdo má čas na to, aby prohlížel desítky stránek a stovky komentářů, jestli si tam někdo před rokem a více něco nerezervoval!!! Tohle podle mě prostě nemá smysl.\nPolarfox píše: Pro jistotu, periodická aktualizace mých rezervé:\nTady jsem hodil do placu Polarovu rezervaci z letošního dubna. Nikde ani zmínka o Alsace!\n3/ K těm dálkovým střelbám. Já mám ty informace k dělům ráže 127mm, jak jsem uvedl. Zřejmě těch ráží, které byly zkoušeny na max. dostřel, bylo více. V případě 127mm děl to pak byla raketová střela s dálkovým naváděním. Přesnost zásahu na 120 km měla být tuším +/- 10 m. Vzpomenu si kde jsem to četl, a dám ti vědět.\nod Polarfox » 19/8/2013, 12:02\nKromě výše uvedené citace jsem několikrát na více místech zdůrazňoval, že pokud bude někdo brousit do frantíků i mimo výslovně uvedené, tak ať to raději konzultuje se mnou. To automaticky neznamená, že na tom všem chci majetnicky sedět jak žába na prameni, ale že je to pak na domluvě. Dejme tomu že celá tahle oblast byla až na pár zlomků nikým nepolíbená a nikdo o ni nejevil nejmenší zájem a chtěl jsem tomu nahodit určitý řád a fazónu.\nKdyž by jsi napsal "chtěl bych Alsace", tak bych ti nechal Alsace. Ale také jsem o tom dost dobře mohl mít něco napsané a bum, byl by průser. Jinak reálné lodě a reálné projekty já moc nerozlišuju , vše to patří k sobě a vytváří jednu souvislou linii. Bez studia projektů člověk nikdy pořádně nepochopí zákulisí vývoje realizovaných plavidel atp.\nA co se týká toho neudálo...od počátku tam přibyl Béarn, Joffre a Painlevé, Commandant Teste, torpédové čluny, pomocné křižníky, minonosky. Od tebou avizovaného aviza Courbet a kořistní plavidla. Momentálně mám rozpracovány těžké křižníky (souhrn) a pobřežní obrněnce. Přiznávám, že jsem se teď v létě totálně zasekl, psaní stojí a víc se věnuju sbírání pramenů, případně přípravě na teoretickou budoucí papírovou publikaci, ale můj zájem to téma rozvíjet trvá a budu v tom pokračovat (myslím, že podzimní a zimní večery to rozseknou ). A pokud už si ho piplám, tak budiž mi odpuštěna trocha toho majetnictví.\nRozhodně nic nemaž, ale prostě je lepší se domluvit, vznikají z toho pak zbytečné konflikty.\nod kacermiroslav » 19/8/2013, 12:20\nPolare, jak jsem psal výše, nemám problém s tím svůj článek smáznout, nebo ti jej přenechat, aby jsi z něj vzal co uznáš za vhodné a vytvořil lepší variantu. Jinak je možné, že jsi o rezervaci Frantíků psal i na jiných místech, ale to kolikrát není v lidských silách, aby člověk četl každý komentář i mimo Redakční plán. A co se tvé práce týče, tak já vím, že zrovna ty jsi od rezervace udělal u Frantíků pořádný kus práce. Však ta má výtka nesměřovala na Tebe, ale na Scrata:-) A co se domluvy týče, bylo to pohnutí mysli a udělal jsem ten článek během pár hodinek. Proto jsem jej ani nikde neavizoval, protože jsem si říkal, že mi ho asi nikdo nevyfoukne, když jsem viděl, že tu není a že ho na Palbu dám za pár hodin poté, co jsem se ho rozhodl napsat.\nAle teď zpět k původnímu článku. Souhlasím s Lordem, že do jisté míry byla smysluplnost Němců pracovat na projektech typu H-39, H-40 a H-41. Další nárůst výtlaků, rozměrů atd. už v sobě skrývalo celou řadu problémů, jako dostatečné výrobní kapacity (omezení suchých doků) atd. Mimochodem, neví někdo, jaký největší suchý dok měly Němci za WW2? A vzhledem k tomu, že Německo potřebovalo především budovat kontinentální armádu, tak stavba i takových lodí, jako H-39 bylo podle mě plýtvání zdroji. Co se námořních sil týče, tak zcela určitě se měly budovat především ponorkové síly a pak bych se sám osobně přikláněl k lodím typu Panzerschiffe a maskovaným korzárům, které se daly použít pro korzárskou válku a daly se pořídit relativně levně. Tohle vše ale již bylo několikrát diskutováno v článku na téma plán Z, takže bych se zde nerad opakoval.\nNicméně nereálnost stavby německých lodí typu H nás nijak nemusí odradit od toho, hodnotit je, obdivovat, diskutovat o nich a doplňovat o další informace, které kdo kde posbírá:-) A můžeme se například bavit o tom, proč se Němci nerozhodli svá 380 a 406mm děla raději montovat do tříhlavňových věží, jako to dělali Američané, Britové, Italové, Japonci...Měla snad jejich dvouhlavňová věž výhodu oproti třídělové? Nevznikal tím pak zbytečně dlouhý trup lodi? Nebylo to plýtvání materiálem, financemi a časem? Mě osobně se spíše líbí Francouzská cesta (Projekt ALSACE), kde byl zvyšován počet děl (i když z pragmatických důvodů v časové tísni), než ráže děl.\nHezké srovnání H-44 s konkurencí. Jen v případě Lionu si nejsem jist, jestli je ten obrázek správný. Ve finální verzi se mělo jednat o třívěžovou variantu.\nod Lord » 19/8/2013, 14:05\nAno, u třídy H bychom se měli bavit asi jen o prvních projektech, tj. kolem 70 000 tun. Studie 120 000 a více tun jsou fantas, a je to spíše "intelektuální cvičení". Osobně bych přes sto tisíc nešel. Už jsem uváděl, že zahraniční mocnosti šly také cestou zvyšování výtlaku. Třeba americká třída MONTANA, už by neproplula ani Panamským kanálem. Pět jednotek bylo objednáno ještě před válkou s Japonskem v roce 1940. Nikdy se však nezačaly stavět. V polovině války už bylo námořnictvu jasné, že pro lodě nemá využití a tak byla celá třída 21.7. 1943 před zahájením stavby bez náhrady zrušena. Konstrukčně vycházely z třídy Iowa, ovšem na rozdíl od ní kladly důraz místo na rychlost - na silnou výzbroj a mohutné pancéřování. Pancéřování vycházelo z požadavku odolat zásahu granátem ráže 406 mm vypáleným z děla L/50 ze vzdálenosti 20 000 m. Původní projekty počítaly s instalací 9 děl 18"/47 (457 mm) Mark "A". Tato děla ve Spojených státech existovala, ale při zkušebních střelbách se projevila nevyzrálost řešení a proto konstruktéři sáhli po osvědčených a vyzkoušených dělech 16"/50 Mark 7. Konečný projekt se tedy spokojil s 12 děly ráže 406 mm.\nA co se týče nasazení ? Předpokládám, že velká bitevní loď nebude operovat sólo, ale ve svazu s ostatními. Střetnou se dva svazy a ten druhý nepřátelský už bude odstřelován těžkými děly na dálku, možná i něco trefí, každopádně by to nemuselo bejt příjemný.\nCo se týče torpédometů u třídy H, asi to byla úchylka. Britové torpéda schazovali z paluby, je to taky řešení. Je to prostě jiná škola, už to měl třeba Viribus Unitis. Že by to vadilo, ale využití ? Asi jen občas.\nkacermiroslav píše: A můžeme se například bavit o tom, proč se Němci nerozhodli svá 380 a 406mm děla raději montovat do tříhlavňových věží, jako to dělali Američané, Britové, Italové, Japonci... Měla snad jejich dvouhlavňová věž výhodu oproti třídělové?\nNevznikal tím pak zbytečně dlouhý trup lodi?\nK tomu jsem už něco napsal. Zadek byl dlouhej a málo pancéřovaný (měkký), to máš pravdu, to byla slabina. Šlo to samozřejmě vylepšit. Bismarck na to dojel. U H-41 po zkušenostech zesílili, ale zvětšila se váha. Takže kdyby měli vzadu jen jednu třídělovou věž, šlo by to udělat jinak. Každé řešení má své pro a proti. U "korzárské koncepce" německé řešení chápu, ale u velké lodě mi přijde jako nesmysl jí používat jako korzára, ta má likvidovat především nepřátelské bitevní lodě, hrdě se jim postavit surovou silou, proto tíhnu spíše k řešení YAMATO.\nod Polarfox » 19/8/2013, 14:37\nLord píše: A co se týče nasazení ? Předpokládám, že velká bitevní loď nebude operovat sólo, ale ve svazu s ostatními. Střetnou se dva svazy a ten druhý nepřátelský už bude odstřelován těžkými děly na dálku, možná i něco trefí, každopádně by to nemuselo bejt příjemný.\nPominu to, že nejdřív by bylo potřeba vůbec vyrobit ten svaz a to, že se nějaké dva svazy ala Jutsko vůbec střetnou. Ostřelování na dálku s minimální šancí na zásah je tak možná plýtvání střelivem, vše záleží na tom, na jakou vzdálenost je ta loď opravdu schopna se trefit, aniž by to byla čirá náhoda. A ta paradoxně může být menší než u teoreticky slabšího protivníka.\nLord píše: Co se týče torpédometů u třídy H, asi to byla úchylka. Britové torpéda schazovali z paluby, je to taky řešení. Je to prostě jiná škola, už to měl třeba Viribus Unitis. Že by to vadilo, ale využití ? Asi jen občas.\nJaký shazování z paluby šmarja? To je zas soubor vět jak noha.\nod Lord » 19/8/2013, 15:05\nPolare, beru si příklad z potopení bitevní lodi Bismarck, a možná že si z toho vzali poučení i Němci. Britové prý nedokázali loď potopit klasickým dělostřeleckým soubojem, nakonec Němci sami otevřeli uzávěry. Britské lodě ještě připluly ke vraku a odpálily torpéda. Přesto torpéda poslední rány z milosti nepoškodily protitorpédovou přepážku.\nZdroj: http://www.military.cz/ww2_ships/german ... smarck.htm\nTakže pokud měla třída H, resp. teoreticky Bismarck torpédomety pod vodou, Dorsetshire by se přiblížil a mohl by být ještě torpédován. Při takových situacích to mohlo mít platnost. Možná počítali i s nějakým vývojem do budoucna, akustickými torpédy, či co já vím.\nod Alfik » 19/8/2013, 16:13\nPolare a Kačere - jen technická: On je nějaký problém s tím, že by zde byly dva články o témže tématu?\nNebylo by lepší přejmenovat "rezervaci" na "oznámení" a klidně nechat autory ať se snaží napsat něco lepšího než ten druhý?\nA že by jeden byl v pokušení něco opsat od druhého - no to snad na stránkách o historii, navíc v éře internetu, ani nemůžete myslet vážně - to už je jako když Michanovi vyčítali že cituje z pramenů, když píše o dějích které se udály před jeho narozením!\nPS: Na Britských lodích se používaly (mj.) tzv. vrhače torpéd, tzn. skutečně nadpalubové, vodou nezatápěné, avšak tyto "neshazovaly" jen tak bajvočko torpéda, ale vrhaly je na slušnou vzdálenost vpřed, ve směru jejich další plavby.\nNěmci na rozdíl od tohoto přístupu volili systém, s nímž měli zkušenosti z ponorek, tzn. podhladinové, zatápěné torpédomety.\nOvšem, jak u jedněch, tak u druhých, bychom našli nemálo příkladů, kdy byly použity ty druhé či dokonce oba způsoby na jedné lodi.\nVýhodou vrhačů je právě ta směrovanost, tzn. torpédo se vrhne cca ve směru, ve kterém má plout. Naproti tomu podhladinový torpédomet je v trupu pevný, čili po vypuštění musí torpédo nabrat směr dle nastavení.\nNevýhodou pak je možnost poškození torpéda při dopadu na vodní hladinu, příp. ještě před vypuštěním ve vrhači či ve vzduchu zbraněmi - ať již svými (nehoda) nebo protivníka.


Mixologie – Fleret – tradiční výroba ovocných destilátů\nObsah těchto stránek je určen osobám starším 18 let.\nTradiční výroba ovocných destilátů Frenštát pod Radhoštěm\nRecepty koktejlů pro vaší inspiraci\n3 cl Meruňkovice Collection 1850\n1 cl čajovo-medový sirup\n1 cl smetana\n3 kapky čokoládové Bitters\nřez hořké čokolády na ozdobu\nNachladíme sklenici na stopce. Do šejkru postupně dávkujeme Meruňkovici, Baileys, čajovo-medový sirup, smetanu a 3 kapky čokoládových Bitters. Do ¾ šejkru nasypeme kostky ledu a řádně prošejkrujeme. Přes strainer a klasické sítko (double strainer) nalijeme do vychlazené sklenice a vložíme řez hořké čokolády.\n4 cl Hruškovice Collection 1850\n1,5 dcl Tonic\n1 cl citrónová šťáva\nřapíkatý celer na ozdobu\nNachladíme sklenici o objemu 0,3 l (highball). Ingredience dávkujeme přímo do sklenice v tomto pořadí - Hruškovice, citrónová šťáva a tonik. Do ¾ sklenice nasypeme kostky ledu a dolijeme tonikem. Do sklenice, mezi kostky ledu, vsuneme řapíkatý celer, nakrájený na centimetrový hranol, převyšující okraj sklenice asi o 2 cm.\n4 cl Slivovice Collection 1850\n1,5 dcl Nativa Green tea lemon\nNachladíme sklenici o objemu 0,3 l (highball). Ingredience dávkujeme do sklenice v tomto pořadí - Slivovice, citrónová šťáva a ledový zelený čaj. Do ¾ sklenice nasypeme kostky ledu a případně dolijeme ledovým čajem. Do sklenice, mezi kostky ledu, vsuneme řapíkatý celer, nakrájený na centimetrový hranol, převyšující okraj sklenice asi o 2 cm.\n4 cl Williams Collection 1850\n1,5 dcl Cider\nhruška a jablko na ozdobu\nNachladíme si sklenici o objemu 0,3 l (highball). Do sklenice postupně nalijeme Hruškovici Williams a citrónovou šťávu. Zhruba do ¾ sklenice nasypeme kostky ledu a teprve až nyní zalijeme Ciderem. Na závěr vše ozdobíme plátkem hrušky a jablka.\nBonvivant ́s Sour\n4 cl Meruňkovice Collection 1850\n1,5 cl vaječný bílek\n5 kapek čokoládové Bitters\nNachladíme sklenici na stopce. Do šejkru postupně dávkujeme bílek, Meruňkovici, citrónovou šťávu a cukrový sirup. Následně vše jemně našleháme metličkou (případně můžeme použít „dry shake“). Zasypeme kostky ledu a řádně prošejkrujeme. Přes double stainer nalijeme do připravené sklenice a ozdobíme pár kapkami čokoládových Bitters.\n2 cl Slivovice Collection 1850\n1 cl medová voda (poměr 1:1)\n1,5 dcl černý čaj\nhřebíček a citrónová kůra na ozdobu\nNejprve si uvaříme černý čaj, který osladíme medem a zakápneme citrónovou šťávou. Do šálku dávkujeme Slivovici, kterou zalijeme čajem a nakonec vše ozdobíme citrónovou kůrou, propíchanou hřebíčkem.\n1,5 dcl zázvorové pivo\n(v případě potřeby dosladit cukrem)\nskořice a badyán na ozdobu\nDo šálku dávkujeme Hruškovici Williams, kterou zalijeme svařeným zázvorovým pivem se skořicí a badyánem. Skořici a badyán použijeme také v závěru na ozdobu.\n3 cl Hruškovice Collection 1850\n3 cl ananasový džus\n1 cl limetová šťáva\nbroskev nebo mango na ozdobu\nNachladíme sklenici na stopce. Do šejkru postupně dávkujeme všechny ingredience - Hruškovice, pomerančový likér (doporučujeme Grand Marnier), ananasový džus a střik Grenadiny. Do šejkru nasypeme kostky ledu a řádně vše prošejkrujeme. Hotový koktejl nalijeme přes double strainer do vychlazené sklenice a nakonec ozdobíme plátkem broskve nebo manga.\n4 cl Radhošťská Hořká ®\nšťáva z 1⁄2 limetky\n3 bs šípkové marmelády\n2 cl portského vína Ruby\nDo shakeru nalijeme Radhošťskou Hořkou ® , limetovou šťávu, přidáme marmeládu a cukrový sirup, protřepeme na bloku ledu, či velkých kostkách a přes double strainer vlijeme do nachlazené sklenice na blok ledu, či velké kostky ledu. Dolijeme portským vínem. Ozdobíme sušeným mangem. Můžeme přidat také sušené šípky.\n5 cl Radhošťská Hořká ® fúzovaná sušenou levandulí\n1,5 cl javorového sirupu\nšťáva z 1⁄2 citrónu\n4 kapky čokoládových bitter's\ndo shakeru vložíme jednotlivé ingredience, bílek vkládáme Jako poslední a provedeme dryshake (blendr nebo v rukou). Po napěnění bílku vložíme blok nebo velké kostky ledu a shakerujeme. Poté přes double strainer vlijeme do nachlazené sour glass na stopce a zakapeme čokoládovými bitter's. Napěněný cocktail ozdobíme sušeným květem levandule.\n2 dl sody\nDo vychlazené sklenice vložíme 3 velké kostky ledu (tak, aby pokryly 3⁄4 objemu) a vlijeme jednotlivě ingredience, zalijeme sodou a od spodu promíchneme. Obstříkneme oleji z citrónové kůry a položíme na horní část sklenice společně s luční kytičkou. V letních měsících můžeme přidat bazalku.\n1 cl portského vína Ruby\nDo vychlazené sklenice vložíme 3 velké kostky ledu (tak, aby pokryly 3⁄4 objemu) a vlijeme ingredience, zalijeme sodou a od spodu promíchneme. Obstříkneme oleji z citrónové kůry a položíme jej na vrch drinku.\n1,5 cl Radhošťská Hořká ®\n2 cl TATRATEA 27%\n2 cl Cinzano Rosso\n2 dash Peychaud's bitter's\nVychlazenou whisky glass naplníme velkým blokem ledu či velkými kostkami ledu, zastříkneme bitter's a vlijeme postupně ingredience. Vymícháme barovou lžičkou a zastříkneme éterickými oleji z grepové kůry. Zest pak vložíme na okraj sklenice.\n3 cl Rye whiskey Bulleyt\n3 cl V.S.O.P. Cognac\nMíchací sklenici zastříkneme bitter's a vlijeme jednotlivě ingredience, zasypeme úměrně ledem a vymícháme. Přes strainer vlijeme do vychlazené sklenice a ozdobíme grepovým zestem.\n3 cl Radhošťská Hořká ®\n1 cl datlového sirupu\nDo shakeru vložíme jednotlivé ingredience a protřepeme. Technikou double strainer vlijeme do vychlazené sklenice na velkou kostku ledu a ozdobíme usušeným lučním kvítím.\n5 cl Radhošťská Hořká ®\n3 cl limetové šťávy\n1,5 cl sirupu z Agáve\n2 cl bílku\n3 kapky čokoládových bitter's\nJednotlivé ingredience vlijeme do shakeru s bílkem na konec a provedeme dryshake. Po napěnění obsahu vložíme blok ledu či velké kostky a vytřepeme. Po natřepání cocktailu vlijeme technikou double strainer do vychlazené sklenice a ozdobíme citrónovým řezem z kůry.\nNamíchali jste si vlastní koktejl\nz FLERET COLLECTION 1850?\nPodělte se o něj s ostatními. Ty nejlepší a nejoriginálnější recepty odměníme!\nUž jste o nás četli?\nPřečíst si články\n© 2021 Fleret Fruit s.r.o.\n608 566 699\nPhoto by Petr Šigut


Anketa: Jak se známé osobnosti vyrovnávají s letními vedry – Novinky.cz\nAnketa: Jak se známé osobnosti vyrovnávají s letními vedry\nLetošní velmi horké léto mnohé překvapilo. Bylo překonáno hned několik teplotních rekordů a k tomu celou zemi doslova pohltilo obrovské sucho. Někteří odborníci přitom předpovídají, že v příštích letech tomu nebude jinak. Zeptali jsme se proto známých osobností, jak zvládají toto počasí.\nstředa 12. srpna 2015, 11:02\nPo tolika mizerných létech si vedro užívám a raduju se z něho. No a když už ho začíná být příliš, popadnu naše dva pejsky a jdu s nimi do lesa.\nRazím teorii, že lidský organismus se s vyššími teplotami umí vyrovnat sám a bez úhony, a horku se nijak nevyhýbám. Nemám problém jít si zaběhat, i když praží slunce, a klimatizaci používám jen ve výjimečných případech. Právě ta bývá zdrojem našich rodinných sporů. Zatímco můj muž se tváří, že by bez klimatizace nepřežil, já při ní okamžitě chraptím.\nA co se dětí týče, hlídám dvě věci - aby měly po ruce pití a na sobě opalovací krém s vysokým ochranným faktorem. Považuji nás za tvory teplomilné a třicítka na teploměru přece není žádný problém.\nHorko mi nevadí, naopak mám raději teplé slunečné dny než zimu a pošmourné počasí. I když daleko lépe se vedra tráví doma či při žňových pracích než v obleku v rozpálené kanceláři. Dnešní zemědělská technika má už totiž komfortní kabiny s klimatizací.\nI na horkém počasí však můžeme najít jasná pozitiva: člověk během práce dostane snáze chuť na výborné pivo nebo si může plnými doušky užít letní koupání s dětmi či sjíždět naše řeky na lodích tak, jak to s rodinou děláme každý rok. Takže já hlasuji pro letní dny.\nLetní vedra snáším dobře, hodně piju vodu, osvěžuji se minerálkou ve spreji, a protože nemám žádný problém s tlakem, nijak zvlášť mi vedra nevadí. Fajn je, když můžu odjet pryč z města, kde se takové počasí snáší líp.\nJsem klasický teplomil a občas mívám pocit, že jsem se měl narodit někde na jihu. Miluji pořádné léto, čím teplejší, tím lepší. Naopak sychravé dny, které nám letní měsíce kazí, přímo nesnáším. Takový srpen v Egyptě, samozřejmě bez teroristů, to je to pravé.\nVrcholným číslem patrně zůstává můj nápad udělat si piknik v červnu na sluníčku na hliníkových lavičkách v Údolí smrti. Moje manželka klimatizované auto odmítla vůbec opustit, a pokud by znala číslo, bývala by volala psychiatra.\nA co bych mohl poradit těm, kdo horko nemilují? Asi jen to, ať se vyhýbají namáhavé práci a ostrému slunci. Ať hodně pijí, pokud možno nealkoholické nápoje, a snaží se po vzoru obyvatel jižních krajin dodržovat polední siestu. Ať žije léto!\nNedělají mi problém, mám ráda teplo, ale mám výhodu, že bydlím v domě, kde je příjemně a dá se v noci spát. Ve vyhřátém bytě v paneláku je to horší, to znám. Pro mě by těch teplých dnů mohlo být u nás víc.\nTeplé nebo horké počasí mám rád a teplota pod 20 °C mě nijak netěší. Když jsem v prvním červencovém týdnu jezdil při 35 °C na kole, rozhodně mi bylo líp než v lednu v třístupňovém mrazu. Ale všeho s mírou. Pokud vedra trvají dlouho, nadšení mě také už pomalu opouští. Byt je rozpálený, špatně se spí, chybí chuť něco dělat a únava z horka začíná být otravná.\nBránit se můžeme několika způsoby. Setrvávat pokud možno ve stínu, jít se vykoupat do chladnější vody, dát si mokrý ručník na hlavu, pít chlazené nápoje, pobývat v klimatizovaných místnostech, přesunout fyzicky náročnější aktivity na noční dobu a omezit těžké práce přes den. Ani trochu nezávidím třeba stavebním dělníkům nebo pracovníkům na letišti, kteří v rozpáleném vzduchu nad betonovou plochou obstarávají letadla.\nO to příjemnější je pak ochlazení, které přinese studená fronta. Jenže potom se postupně zase oteplí na tropické hodnoty a celý kolotoč začíná nanovo. Počasí však má být pestré a odpovídat roční době, tak si užívejme léta, dokud ho tady máme.\nAnketa: Jak dlouhou dovolenou si dopřejí známé osobnosti


Paco Rabanne Olympea Legend – Vůně parfémů\nParfémy pro ženy 3.6.2019 3.6.2019 by pavlina\nNová, hříšná a mocná vůně Paco Rabanne Olympea Legend je určena všem ženám, které se nebojí vládnout, které jsou svůdné a lstivé!\nNovinka na trhu v podobě dámské parfémované vody Paco Rabanne Olympea Legend\nTato vůně je na první pohled krásná a stejně tak i na první přivonění se stane Vaší favoritkou, přestože třeba nejste milovnicí výrazných vůní.\nPokud se rozhodnete pro novou dámskou parfémovanou vodu Paco Rabanne Olympea Legend, tak věřte, že Vám vydrží dlouho! Nemusíte s ní totiž plýtvat, stačí opravdu malé množství a všichni Vám ji budou chválit a závidět. Tato vůně je možná na první tóny trochu výrazná, ale dejte ji možnost se trochu rozvolnit a poznáte, že se jedná o ryze elegantní a ano, i svůdnou vůni, která je ženská, která je moderní.\nSložení parfému Paco Rabanne Olympea Legend\nHlava: mořská sůl, švestka, meruňka\nSrdce: zázvorový květ, květinové tóny\nZáklad: vanilka, tonka fazole, ambra, písek\nOrientální vůně, plná sytých a výrazných vonných tónů zajisté nezůstane bez povšimnutí. Tento parfém si vezme plně vaši pozornost a odnese Vás na vrchol bájného Olympu.\nJak asi ihned na úvod poznáte, jedná se o vůni sladkou a výraznou. První tóny se nesou v duchu meruněk, švestek a mořské soli, která dělá vůni exotickou a trochu těžkou.\nV srdci se objevuje štiplavá, ale jemná esence zázvorového květu spolu s další záplavou květin, které voní žensky a dlouze! Nakonec ovšem stejně vše záleží na základu parfému, který je tvořený tonkou fazolí, ambrou a vanilkou. Z neposledních a velmi neobvyklých vůní, které se v tomto parfému nachází je písek.\nCo ještě o nové vůni Paco Rabanne Olympea Legend nevíte?\nAutorem nové vůně, pro rok 2019 je parfémář Loc Dong, který má ve svém portfoliu nejeden známý parfém. Jak už bylo na úvod k dámské parfémované vodě Paco Rabanne Olympea Legend řečeno, jedná se o silnou vůni, která je jako stvořená pro pokušitelky, pro opravdové bojovnice! Záleží pouze na ženě, která tento parfém nosí, jak moc bude výrazná, jak moc bude odvážná! Jak už se přeci jen říká, vše máte ve svých rukou.\nOlympea LegendPaco RabannePaco Rabanne Olympea Legendparfémparfém pro ženyvůně


Úřad: Magistrát zprávou o dlužnících možná porušil zákon - Chomutovský deník\nÚřad: Magistrát zprávou o dlužnících možná porušil zákon\nChomutov /AKTUALIZOVÁNO/ – Při zjišťování, kteří kandidáti z politických stran dluží městu, zřejmě úředníci porušili zákon. Myslí si to alespoň Úřad pro ochranu osobních údajů, který chce celou akci prověřit.\n„Zahajujeme s magistrátem správní řízení pro podezření z porušení zákona o ochraně osobních údajů,“ potvrdila již včera mluvčí úřadu Hana Štěpánková.\nPoužili dvě různé databáze?\nKontroloři musí zjistit, jestli úředníci při prověřování kandidátů nepoužili pro pátrání v seznamu dlužníků osobní údaje kandidátů z registru, který slouží právě jen pro volby. Jestli ano, porušili zákon na ochranu osobních údajů. Ten totiž zakazuje navzájem propojovat informace z různých databází. Data také správce nesmí použít k jinému účelu, než k jakému byla získána.\nPodle primátorky se vycházelo jen z volebního lístku, který je veřejný. Jenže ten obsahuje pouze jméno, povolání a věk. „V některých případech tak může dojít k záměně jmen,“ poukazuje zastupitel za KSČM Jaroslav Komínek. Navíc ve zprávě zazněla i věta, že „poměrně mnoho kandidátů má adresu na sídle magistrátu“ (tedy nemají jiné trvalé bydliště). Adresy však na veřejně dostupných dokumentech nejsou, takže by opět magistrát musel spoléhat na to, že se „strefil“.\nNavíc chomutovská primátorka obvinila úřad, že to je on, kdo porušil zákon. „Porušil podmínku zahájení řízení, když to oznámil médiím, ale ne městu jako účastníku řízení. Tím pádem žádné řízení zahájeno nebylo,“ říká.\nVe své tiskové zprávě navíc úřad označuje za „podjatý“, píše, že zákon porušil úmyslně a tím se zapojil do předvolebního boje.\nZpráva: My jsme čistí, oni dluží\nVe zprávě chomutovská radnice novináře informovala, kolik kandidátů z jakých politických stran dluží a jaký je celkový dluh kandidátů za danou stranu. Nikoho nejmenovala.\nPeníze radnici podle tiskové zprávy nedluží pouze kandidáti za ODS a ČSSD, tedy stran, které tvoří na radnici koalici. Zástupci ostatních stran označili zveřejnění těchto údajů za snahu ovlivnit volby (více v článku ZDE).\nPrimátorka se brání tím, že radnice prověřila dlužníky na základě podnětů rozhořčených občanů, kteří si stěžovali, že na kandidátkách jsou lidé, kteří jsou dlužníky.(více ZDE).\nS použitým agentury ČTK\n14.10.2010 Diskuze 20


Dotace pro paneláky by měly pokračovat | Petr Černý\nPůvodně jsem se chtěl věnovat v tomto článku zejména analýze současného stavu někdejší socialistické panelové výstavby a hodnocení nesporného přínosu dotačních programů, které pomáhají alespoň částečně napravit neradostnou situaci. Nicméně po přečtení příspěvků v internetové diskusi pod aktuálním článkem, že dotace jsou pro letošek fakticky vyčerpány, když nejčastěji se objevují názory, že paneláky netřeba dotovat, bych se rád zmínil o dotacích i v obecnější rovině.\nAle postupně. Program Panel spatřil světlo světa již v roce 2001. Program poskytuje nepřímé dotace ke krytí části úroků z úvěru, které banky poskytují na opravy, modernizace a rekonstrukce panelových domů. Velkou popularitu však Panel získává až v posledních dvou třech letech, kdy došlo k úpravě některých podmínek pro poskytnutí dotace a zároveň dochází k uvolnění podmínek pro poskytování úvěrů bankovními ústavy. Program začíná být konečně účelně využíván, dvě třetiny žadatelů tvoří bytová družstva, téměř jednu čtvrtinu společenství vlastníků jednotek, deset procent obce.\nStatistiky uvádějí, že po dobu existence programu Panel byly dotovány úvěry v celkové výši přes 10 miliard korun. Při statistikou uváděných průměrných nákladech na rekonstrukci jednoho bytu cca 180 tis. Kč lze dovodit, že komplexní rekonstrukcí prošlo jen něco přes 55 tisíc bytů. To je necelých 5% z celkového počtu 1.165 tisíc bytových jednotek v ČR, které byly postaveny panelovou technologií. To je žalostně málo. Pokud bychom totiž chtěli v horizontu 20 let regenerovat celý panelový bytový fond (jako že je to nezbytně nutné), měl by být dotační program Panel posilován, nikoliv krácen, jak se tomu v současnosti děje.\nUž slyším argumenty odpůrců dotací. Proč bych měl ze svých daní přispívat někomu v paneláku, když mám rodinný domek? Odpověď je jednoduchá. Z opravených bytových domů, kvalitně, komplexně a ve viditelném časovém horizontu, budou mít užitek nejenom obyvatelé těchto domů, ale celá společnost. Jde o to zabránit devastaci sídlišť a regenerací domů i celých sídlištních celků přispět k zachování dostatečně kvalitní sociální struktury obyvatelstva tak, aby pokud možno nedocházelo ke vzniku slumů. Z výše uvedených čísel je zřejmé, že se jedná o problém celospolečenský, nikoliv jen o problém úzké skupiny osob.\nDotováno je v současnosti mnoho činností a aktivit. Dotována je městská hromadná doprava, ale také by někdo mohl říct, proč ji má ze svých daní platit, když jezdí výhradně limuzínou. Proč má zaměstnanec ze svých daní platit dávky v nezaměstnanosti komusi, jenom proto, že je ten někdo neschopný (anebo nechce) si obstarat práci? Proč jsou dotována městská divadla a ZOO, když já tam nechodím? Podobných názorů jsou plné internetové diskuse. Když byste si dali práci, naleznete mnoho příležitostí, jak stát žádat o nejrůznější formy dotací. Osobně nejsem příznivcem nějakého velkého přerozdělování státních financí, nicméně si myslím, že právě podpora oprav a regenerací paneláků je smysluplná a společensky korektní.\nMimochodem, podobná „solidarita“ je viditelná i při projednávání návrhů rekonstrukcí paneláků a oprav přímo mezi obyvateli jednotlivých domů, s čímž se setkávám prakticky denně díky své profesi. Opět se řeší otázky typu: proč by se měl zateplovat strop v suterénu, když já bydlím v pátém patře? Jsem proti nákupu nového výtahu, protože bydlím v přízemí, a střechu taky nechci opravit, když je nade mnou sedm pater. Dosáhnout souhlasu s jakoukoliv větší rekonstrukcí společných částí domu je, i díky zákonnému požadavku na tříčtvrtinový souhlas vlastníků, leckdy v podstatě zázrak, protože názory na způsob opravy, rozsah, způsob financování, návratnost a celkovou nutnost se mezi obyvateli jednoho domu velmi liší. Dotační titul tak slouží jako jeden z motivačních prvků (společně s růstem nákladů na vytápění), proč se do rekonstrukce domu pustit.\nDotační program Panel se snaží přispět k nápravě nedostatků a chyb socialistického stavebnictví a zajistit uživatelům kvalitní, zdravotně nezávadné, bezpečné a moderní bydlení. Zároveň se snaží odstranit energetické nedostatky panelových konstrukcí a s využitím moderních stavebních technologií prodloužit jejich životnost. Prodloužit životnost programu Panel by se měla snažit i současná vláda. Životnost jakéhokoliv dotačního programu podobného kalibru totiž musí díky svému koncepčnímu charakteru několikrát přesáhnout časový horizont jednoho volebního období. Byť požadavek na škrty ve výdajích státního rozpočtu může být pochopitelný, podobné obraty přispívají pouze k vytváření atmosféry nedůvěry veřejnosti v současný stát.


TRAMONTINA Struhadlo UTILITA, bílé - Nakup-nabytek.czKontaktO nákupu\nNábytekDětský pokojKancelářKuchyň a jídelnaLožniceObývací pokojŠatna a předsíňNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Bytové doplňkyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|KoupelnyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Krby a kamnaNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|PodlahyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Vířivky a infrasaunyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|ZahradaNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé články|Akce a slevyNačítám kategorie...Oblíbené produktyZajímavé článkyTRAMONTINA Struhadlo UTILITA, bíléProdukt již nejde koupit.Kód:vetro-3025106180EAN:7,89E+12Hmotnost:1.000Výrobce:VETRO-PLUSProdukt je dočasně nedostupný. Pracujeme na jeho znovuzařazení do naší nabídky v co nejkratším termínu!PopisStruhadlo kombinované Utilita, bílé , vynikající pro snadné a rychlé strouhání všech běžných druhů potravin, 3 funkce: velké a malé otvory, plátky, prvotřídní nerezavějící ocel a odolného plastu.ParametryNovinkaNeNovinkaAnoDostupnostSKLADEMMateriálOcel/plastBarvaBÍLÁDo myčkyANODoprava zdarmaTisíce zboží ihnedBezpečný nákupVýhodnější splátkyLevné obývací stěny, které vypadají jako z masivu. Vyberte si!Spousta lidí miluje vzhled dřeva a ráda by ho měla, jenže se bojí náročné údržby materiálu a také nechtějí do obývací stěny investovat tolik peněz. Existuje řešení, elegantní kompromis, který dobře vypadá a nevyžaduje moc péče. Podívejte se na něj! Nábytek z masivního dřeva jako by byl symbolem bohatství a hřejivosti domova. Na pohled vypadá skutečně nádherně a pro větší byty či domy je skutečným požehnáním. Ne všichni si ho však mohou nebo chtějí dovolit. Řešením je zvolit lamino či jiný levnější materiál, který i přes svou podstatu vypadá jako masiv? Není na tom nic složitého. Výhody a nevýhody dřeva: proč přemýšlet o alternativě? Dřevo a dřevěný nábytek má své výhody – vypadá skvěle, vytváří hřejivou atmosféru v místnosti, dá se kombinovat s mnoha barvami, v různých opracováních a provedeních ho lze zasadit do interiéru klasického, moderního, rustikálního i do spousty dalších. Má však také své nevýhody, kvůli kterým ho část z nás zavrhuje. Prvním aspektem je jeho cena, vyšší než cena srovnatelného kousku nábytku vyrobeného například z lamina. Další nevýhodou, která je pro leckoho nepřekonatelná, je to, že dřevo vyžaduje poměrně hodně údržby, aby i po letech vypadalo dobře a nebylo spíš pro ostudu než pro praktické užívání a potěchu oka. Pak je na řadě přemýšlet o alternativních materiálech, mezi něž řadíme například LTD, DTD, MDF nebo OSB. Tyto zkratky označují deskové materiály lišící se svou hrubostí, uspořádáním či typem pojiva. Zároveň jsou různě pevné, pružné a odolné. DTD = dřevotřísková deska bez úpravy povrchu LTD = laminovaná dřevotřísková deska, nejčastější materiál pro výrobku nábytku MDF = dřevovláknitá deska vznikající bez použití lepidel, s přirozenější strukturou než LTD OSB = dřevoštěpkové desky s pilinami lepenými formaldehydovou pryskyřicí, pevné a odolné desky, k výrobě nábytku se však používají jen velmi zřídka Tyto materiály mají to, co hledáme. Nevyžadují takřka žádnou údržbu, ale v dekoru dřeva vypadají skvěle a věrně dřevo napodobují. Dokonce i tak, že mohou vypadat jako vyrobené z poctivého masivu. Levné obývací stěny mohou být krásné Přesvědčte se sami o tom, že i levné stěny vyrobené z alternativních materiálů mohou dřevo nahradit a z vašeho bytu udělat interiér s hřejivou atmosférou. Nemusíte se o ně přitom starat víc než běžným utřením prachu či očištění vlhkým hadříkem. Co se ceny týče, kompletní obývací stěna se vzhledem masivu se dá pořídit třeba i za 8 000 Kč Kam dál? Preferujete elegantní černé obývací stěny s prvky skla ? Čtěte! Jak vybrat obývací stěnu bezchybně? Nechte si opticky zvětšit prostor ložnice díky netradičním zrcadlům šatní skříněVíte, že první zrcadla jste mohli najít už ve starobylých egyptských pyramidách? Jejich úkol byl jasný – přivádět do honosných hrobek faraonů co nejvíce denního světla. Až mnohem později v nich začali lidé hodnotit svůj zevnějšek. Dnes se ovšem opět vracíme k jejich prapůvodní funkci a v hojné míře je umisťujeme do interiérů, které potřebujeme opticky zvětšit a přinést do nich trochu toho denního světla. Co má společného světlo, zrcadlo, prostor a šatní skříň v ložnici? Dřevo, obloukovité vzory a zrcadlo hrají prim Hned první skříni dominuje oblíbený dřevěný dekor, ale i netradiční pojetí zaoblených tvarů, které u klasických šatních skříní příliš neshledáváme. Černé vlnovky, do nichž je velmi nenásilně vetkána jedna silnější zrcadlová, působí velmi elegantně a vizuálně přitažlivě. Skříň se hodí zejména do propojených předsíní nebo do místností vymalovaných světlou barvou. Symetrická kráska Milujete symetrické tvary a naopak se vyhýbáte obloukům, protože vám k obdélníkovým či čtvercovým skříním jednoduše nesedí? Pak se vám zaručeně zalíbí takhle kráska, kterou pořídíte v moderním černo-bílém provedení, jež je v současné době velmi populární. Symetrická zrcadlová výplň, uprostřed rozdělená na 4 části, jistě nadchne milovníky netradičních designových kombinací. Skvěle se hodí například do ložnice a místností, kde slunce svítí jen sporadicky. Symbol dokonalosti a harmonie Symbol Jin a Jang symbolizuje temnotu, světlo a jejich vzájemnou symbiózu stejně dobře, jako tato vkusná skříň, kterou si prostě zamilujete. Černo-šedá kombinace a zrcadlová polovina čínského znaku naplní příjemnou atmosférou ložnici i šatnu. Nutno podotknout, že v tomto případě jde o opravdu unikátní designový kousek, který bude v místnosti působit silně dominantně. Skříň je navíc v horní části vybavena LED osvětlením. Oblé hrany podruhé Pokud jste neměli zakulacených tvarů dost, pak připojíme ještě tuhle netradiční skříň, jejíž převážnou část tvoří především zrcadlová výplň. Nabízí dostatek prostoru pro hodnocení vaší vizuální přitažlivosti a díky LED osvětlení v horní části a správnému umístění v místnosti (ideálně naproti okna) přináší do interiéru také maximum denního světla. Závěrečná třešnička na dortu Závěr tohoto článku bude patřit rozložité krásce, jejíž tvary vás utvrdí v tom, že na velikosti doopravdy záleží! Velkolepá zrcadlová skříň, která nabízí maximum úložného prostoru, se stane dominantou ložnice, šatny nebo dětského pokoje. Místnost opticky zvětší a prosvětlí díky několika obřím zrcadlům, jež jsou její součástí. Bílá barva skříně je opět pro menší interiéry doslova jako stvořená. Podpořte sílu zrcadel…zrcadly! Z výše uvedeného vyplývá, že zrcadlo není potřeba věšet pouze na zeď. Může být součástí také vaší skříně, nebo i stolu či nábytku do obývacího pokoje. Abyste prostor ještě více opticky zvětšili a dodali mu na útulnosti, zaměřte se třeba na mozaiky vyrobené z barevných zrcadlových sklíček nebo další netradiční zrcadlové doplňky. Uvidíte, že takové zrcadlo rozhodně nepatří pouze do koupelny. Čtěte dál na podobná témata! O pěkných dveřích šatní skříně a jak je vybírat? Jak vybrat skříň, když je byt malý? Jsou dveře skříně odřené? Jak napravit? Jakou barvu skříně? Ergonomie sedacího nábytku: vyberte si pohodlné i zdravé posezeníAť už si vybíráte židli k psacímu stolu,křeslo k televizi nebo sedací soupravu, vždy se zaměřujete na to, aby bylo posezení na těchto kouscích nábytku pohodlné. Ve většině případů byste ale neměli podceňovat ani jejich funkčnost a ergonomii. Ergonomické provedení nábytku neboli tvarování sedacího nábytku hraje důležitou roli zejména tam, kde sedíme často, dlouho a měli bychom dbát na to, abychom si zbytečně nedeformovali záda, krční páteř a další části těla, které s deformací při sezení více či méně souvisí. Čím více ergonomicky tvarovaných kousků nábytku budete používat při různých příležitostech, tím méně bude k deformaci těla docházet, což po nějaké době stoprocentně pocítíte – nebo spíš vůbec nepocítíte. Kancelářská židle: nejčastější důvod bolestí zad Nikoho nejspíš nepřekvapí, že hodiny a hodiny strávené u počítače vyžadují hodiny a hodiny sezení na kancelářské židli. Pokud trávíte osm hodin denně právě vsedě, měli byste ergonomii svého místa věnovat skutečně velkou pozornost. Jak jinak totiž bude reagovat vaše páteř na nejrůznější pohodlné, ale nezdravé pozice, než bolestí a v horším případě trvalým poškozením? Jak tedy správně vybrat kancelářskou židli? Zaměřte se na následující aspekty, které pomohou snížit napětí zádových svalů: Neplatí, že nejpohodlnější rovná se nejlepší. Naopak – ergonomicky provedená židle vám možná nejprve přijde mírně nepohodlná, ale jakmile si na ni zvyknete, nedáte na ni dopustit. Sedák nesmí být příliš měkký a měl by být tvarovaný a zaoblený. Nezbytné je, aby byl výškově nastavitelný. Sedět bychom totiž měli tak, abychom měli stehna rovnoběžně s podlahou. Opěradlo je nejdůležitější částí kancelářské židle. Naprosto ideální je opěradlo s bederní opěrkou, která zajistí přirozenou oporu zad. Pro určitou skupinu lidí je nezbytná opěrka hlavy. Pokud máte potřebu se čas od času opřít, neváhejte a zaměřte se i na ni. Neméně důležité pro dlouhou, avšak pohodlnou práci u psacího stolu jsou opěrky rukou. Opírejte se o ně však jen lokty. Otočný a houpací mechanismus je důležitý pro všechny, kteří tráví denně opravdu spoustu hodin u počítače. Obojí dovolí pohodlné a zdravé sezení, ale také jednoduchou manipulaci a snadné protažení a uvolnění svalů. Křeslo k televizi: nelámejte se ani při relaxaci Kdo by se rád pohodlně neusadil k televizi nebo s pěknou knížkou? Nic vám v tom nebrání, jen se kromě pohodlí i v tomto případě zaměřte na tvarování nábytku. Vycházet můžete při výběru z některých výše zmíněných rad. Zaměřte se například na houpací mechanismus, kvalitní opěrky či tvarování zad, v nejlepším případě s bederní opěrkou. Ke křeslu, v němž byste rádi relaxovali, si pořiďte i taburet. Jestliže trávíte celé dny na nohách nebo je stejně máte svěšené dolů ze židle k podlaze, uleví se jim, když je necháte odpočinout ve vyšší poloze. Sedací soupravy: netravte na nich dlouhé hodiny Sedací soupravy nebývají ve většině případů tvarované. Je to z toho důvodu, že výrobci nepředpokládají, že by na nich někdo seděl například osm hodin denně jako na kancelářských židlích. Proto doporučujeme nevolit sedačky k práci z domova. Jsou určeny pro odpočinek, chvilkové poležení a třeba i pěkně nezdravé polohy. Ty však rozhodně nesmí trvat déle než večerní zprávy a film po nich následující. Existují ale i výjimky tvarované. Jde především o bederní opěrky na opěradle a o tvarování sedáku – ten bývá sklopen směrem k opěradlu, aby do sedačky člověk lépe „zapadl“. Bederní opěrka je v tomto případě také dobrá, ale jak pro koho. Záleží totiž na výšce osoby, která se sem posadí. Opěrka nikdy nesedne na míru vysokému i malému člověku. Kuchyňské židle: vhodné pro krátké posezení u jídla U kuchyňských židlí se obecně vsází spíš na design, případně na měkkost polštářů než na jakoukoli ergonomii. Přesto i u některých kousků z této kategorie můžeme najít zaoblení sedáků či opěradel. Na dlouhé sezení tyto židle ale nejsou. Poznáte to sami už po několika minutách – kvůli absenci důmyslnějšího tvarování dochází k přetěžování konkrétních svalových partií a záda vás budou po dlouhém sezení i během něj velmi bolet. Nepodceňujte signály těla Pokud trávíte značnou část dne při práci vsedě, investujte do kvalitní a vhodně tvarované kancelářské židle, dík níž nebude docházet k deformaci vašich zad. Víte, že jedním ze signálů těla, že je něco špatně, může být i ztuhlost krční páteře či bolest hlavy? Obojí totiž může mít příčinu v krátkodobé i dlouhodobé deformaci páteře. Zamyslete se proto nad tím, zda vás podobné potíže neprovázejí a snažte se jim předejít používáním ergonomického sedacího nábytku. Může vás dále zajímat: - Jak správně vybrat stůl do kanceláře? všechny články >Akční letákZde najdete aktuání leták pro tento měsícSortimentNábytekBytové doplňkyDětský pokojKancelářKoupelnyKrby a kamnaKuchyň a jídelnaLožnice


Enrique Iglesias obhájil českou rádiovou jedničku - musicserver.cz\nEnrique Iglesias obhájil českou rádiovou jedničku\nVydáno: 03.09.2008 22:22 v sekci České hitparády - Miroslav Böhm\nTřicátý šestý týden v prodejní a rádiové hitparádě české pobočky IFPI se zrovna dvakrát nepochlapil. V rádiích z vrcholu i nadále pořvává Enrique Iglesias a v obchodech hraje i tento týden prim filmové zpracování muzikálu "Mamma Mia". Vše tedy zůstává při starém.\nTak nám začala škola a se školou přišla i hitparádová nuda. Smutné je, že v tuzemských hitparádách přichází nuda také s novým rokem, jarem, Velikonocemi, létem, prázdninami... Vem to čert, jdeme na to.\nRÁDIA - Nejzásadnější informací, kterou tento týden do éteru vykřičela tuzemská rádia, je návrat Katky Knechtové z Pehy na medailové pozice - po pádu ze stříbra na osmičku se její písnička "Môj bože" po týdnu vyhoupla alespoň k bronzu. Lépe na tom v aktuálním žebříčku jsou již jen zlatý Enrique Iglesias a stříbrná September, což znamená, že první dvojku máme beze změny. Yael Naim oslavovala minulou trojku tak vehementně, že procitla o týden později až na devítce, čtyřku si podržela Madonna, Katy Perry vyměnila šestku za pětku s partou Morandi a sedmičkový úsměv vykouzlil Laurent Wolf. Dvě nové tváře v desítce patří Ne-Yovi a Shaunu Bakerovi, ven museli Marek Ztracený a Leona Lewis.\nNejvyšší novinkou je na sedmapadesátce "This Is The Life" Amy MacDonald, o dvě příčky níže máme Ushera s "Moving Mountains" a na šestaosmdesáté příčce debutuje singl "One Step At A Time" Jordin Sparks. V závěru stovky ještě najdeme jako novinky se tvářící skutečně obstarožní kousky "Get Busy" Seana Paula a "Teenage Dirtbag" popových punkerů z Wheatus.\nPRODEJNOST - Nejvyšší společnost v českých rádiích hlásí jedinou personální změnu, a tou je navíc fakt, že si polepšil Petr Kolář... Zatím je z toho desítka. Jinak první čtyřka nám zůstala zcela beze změny, takže na vrcholu je soundtrack k filmovému muzikálu "Mamma Mia" a za ním bratři Ebenové, následováni kompilacemi "Kanikuly" a "Hot Summer Hits 2008". Pátá je po týdenní pauze opět Duffy, Coldplay si udrželi šestku a na sedmu z desítky zamířila Madonna. Před Koláře se ještě nacpal Jarek Nohavica a Lucka Vondráčková. Jo, a bývalému rockerovi musela místo udělat vzpomínka na Karla Hálu.\nNejvyšší novinkou týdne je dlouho očekávaný návrat Ashcroftovy party The Verve, který to dotáhl na slušnou osmnáctku. Ve třetí desítce zažívají premiéru Basshunter s plackou "Now You're Gone - The Album" a Slipknot s "All Hope Is Gone", ve čtvrté uhrál dabl Vladimír Mišík, když jeho deska "Archa + hosté" obsadila pětatřicítku a stejnojmenné DVD se dostalo ještě o krůček výše. V desítce páté máme ještě Shauna Bakera s albem "1". Padla. Za týden na počtenou, do té doby: Howgh!\nÚplnou rádiovou i prodejní hitparádu pro 36. týden najdete na stránkách IFPI zde.\nNumber one (gigi, 05.09.2008 17:15) Reagovat\nNjn, už to tak asi bude!!! Enrique je jednička, nejspíš nejen pro mě a velký okruh lidí v jeho fanklubu, ale i pro ty co o tom ještě neví!!! Je to úžasný človíček!!!\nNine Inch Nails The Cure Madonna Lady Gaga Kryštof Ewa Farna Adele Sia Karel Gott Rammstein Rihanna Coldplay Aneta Langerová Britney Spears AC/DC Kylie Minogue Beyoncé Muse Linkin Park Imagine Dragons


Katalog slev - sleva 5% na všetko | EGOcard\nDrahobejlova 36, 19000 Praha\nzlavu není možné uplatnit na produkty kde to zákon nepovoluje. Platí při nákupu nad 500 Kč.\nPilulka je tu pro váš lepší život. Zdraví je vždy na prvním místě, proto u nás najdete vše potřebné pro prevenci i řešení zdravotních problémů. Nabízíme široký výběr volně prodejných léků, doplňků stravy, péči o matku a dítě, dentální hygienu i produkty pro aktivní životní styl jako sportovní výživu a pomůcky.\nNakupujte své oblíbené produkty z pohodlí domova a levněji! Vybrat si u nás můžete z širokého sortimentu produktů, různých možností dopravy a platby.\nKontrolní otázka kolik je osm minus jedna?


Ministr Kužvart dohodu z Bonnu uvítal, ekologové varovali, že není řešením | Radio Prague International\nMinistr Kužvart dohodu z Bonnu uvítal, ekologové varovali, že není řešením\nDalší krok ke snižování emisí plynů způsobujících skleníkový efekt udělali v pondělí zástupci 178 států. Na konferenci o globálním oteplování se totiž dohodli na podmínkách, za nichž budou emise snižovat. Z významných zemí dohodu nepodepsaly pouze USA, které už dříve odmítly omezit vypouštění zplodin do ovzduší, jehož jsou největším znečišťovatelem. Připravila Eva Petržílková.\nDohoda bonnské konference se setkala s rozdílnými reakcemi. Odborníci upozornili, že má své nedostatky, které účinnost čtyři roky starého Kjótského protokolu o omezení emisí snižují. Evropská komise a rada Evropy naopak výsledek jednání nadšeně přivítaly. Spokojen byl i český ministr životního prostředí Miloš Kužvart...\n"Tento text umožňuje ratifikační proces zahájit v zemích, které si přejí ratifikovat Kjótský protokol okamžitě. To je nejdůležitější závěr. A za jakou cenu ten kompromisní text, skutečně kompromisní, byl přijat, je možné charakterizovat velmi stručně. Problémy, které se týkají některých technických a právních otázek budou předmětem jednání až zhruba za tři měsíce."\nMinistr Kužvart také ocenil, že na ministerské části konference mohl v úvodním projevu vystoupit za země východní a střední Evropy a potvrdit jejich zájem Kjótský protokol podepsat. Dohodu z Bonnu uvítali i ekologové, současně však varovali, že zdaleka není řešením. Stanovisko Hnutí Duha nám telefonicky sdělila jeho mluvčí Karolina Šulová:\n"Bonnská dohoda je lná různých ostupků, vyjímek, ústupků, ale představuje v tuto chvíli patrně nejlepší kompromis, jakého šlo v tuto chvíli skutečně dosáhnout. A je to i dobrý základ pro další jednání. Ovšem není to řešení, je to pouze předehra k zastavení globálních změn klimatu, je to pouze první krok. Evropští i japonští politici byli pod mimořádným tlakem veřejného mínění a signatářoři Kjótského protokolu získají nad Američany ekonomickou výhodu, protože snižování znečištění podpoří také energetickou efektivnost a moderní technologie. Takže proto je ratifikace Kjótského protokolu velmi důležitá. A co se týče České republiky, tak ministerstvo životního prostředí by v tuto chvíli mělo dát pokoj s razantní rétorikou o vaření planety a raději říct, kdy Kjótský protokol předloží sněmovně k ratifikaci. Protože zatím jsme se termín v podstatě nedozvěděli."\nA jak je na tom podle vás ČR se snižováním emisí plynů?\n"Česká republika s tím pravděpodobně nebude mít problém, protože tady došlo k razantnímu propadu průmyslové produkce a ta produkce skleníkových plynů v podstatě klesala v uplynulých letech."\nTaké další mezinárodní mezinárodní ekologické organizace byly v hodnocení "bonnské dohody" opatrnější. Například zástupci Greenpeace prohlásili, že má řadu problematických částí. Mimo jiné neobsahuje pravidla pro kontrolu dodržování limitů emisí a sankce za jejich překročení. Všechny ekologické organizace se však shodli v tom, že Kjótský protokol musí být co nejrychleji ratifikován.


Kácení v Dolním parku? Aktivisté kromě petice plánují i demonstraci - Znojemský deník\nKácení v Dolním parku? Aktivisté kromě petice plánují i demonstraci\nZnojmo – Prvních sto sedmdesát podpisů pod peticí a svolaná demonstrace. Tak prozatím postupují kritici dosavadní obnovy znojemských parků. K protestní akci přistoupili až po té, co radnice opakovaně odmítla jejich pokusy o dialog. Návrhy týkající se postupné obnovy parku, druhu dřevin a mobiliářenikdo nebral v úvahu.\nNyní hrozí, že do několika měsíců padne téměř celá alej v Dolním parku. „Park je klenot Znojma, ale radnice na něj nepohlíží jako na naše kulturní dědictví. Nikdo nezpracoval stavebně historický průzkum a vítězná architektonická kancelář dostala zcela volnou ruku," podotkl předseda Okrašlovacího spolku ve Znojmě Otto Bouda. Doplnil, že vzhled Středního parku je novou stavbou nikoli obnovou, jak radnice práce nazývá.\nAktivisté nyní bijí na poplach s tím, že park je podle nich veřejným prostorem, který je věcí všech občanů. Podle odboru životního prostředí městského úřadu mají stromy v Dolním parku padnout k zemi ještě před začátkem plánovaných stavebních prací.\nPrávě proti způsobu obnovy parku, tak jak jej zažili obyvatelé Znojma před časem v jeho střední části, svolávají aktivisté demonstraci. Sraz účastníků je v pondělí 9. listopadu v 15 hodin na Komenského náměstí u Kopalova pomníku. Lidé se odtud vydají na Kovářskou ulici, Horní náměstí a na Obrokovu ulici. Účastníci budou mít možnost podepsat protestní petici, která je volně přístupná také na internetových stránkách petice 24. com. Najdou ji také v klasické papírové podobě v lékárně u Svatého Ducha na náměstí Svobody.\nNež pošlou úředníci do parku dělníky s pilami, musí vyčkat na to, jak dopadne odvolání spolků, které podepsali kromě Okrašlovacího spolku také zástupci Za Znojmo přívětivější a Občané pro Znojmo. „Pokusím se rozhodnutí úředníků zvrátit," slíbil Petr Lazárek, který aktivně vystupoval již při kácení Středního parku před třemi lety.Petice i demonstrace, kterými dají lidé najevo svou nespokojenost, by měly vyburcovat radu města i zastupitele.\nProzatím mají ale úředníci jasno. „Kácet se bude v období vegetačního klidu od letošního podzimu, případně příští rok. Pokud jde o náhradní výsadbu, měla by být dokončená nejpozději do konce května roku 2018," napsala v rozhodnutí vedoucí odboru Jana Stará.\nPodle kritiků však ke kácení chybí objektivní důvody. „Rizikové stromy padly k zemi již loni. Tam jsme pochopitelně nic nenamítali. Nyní mají ale kácet stromy, které mají před sebou ještě minimálně pět až deset let života," dodal Lazárek.\nMyšlenku na postupné dosazování alejí podpořil i Jaromír Boudný ze spolku Občané pro Znojmo. „Z prací, které můžeme poslední měsíce ve Znojmě pozorovat, je jasné, že při pokládání sítí nevadí ani vzrostlé stromy. Je zde daný postup, jak odříznuté kořeny stromů ošetřit. Ten pak může žít dál," poukázal Boudný.\nK podpoře petice a účasti na manifestaci vyzval zastupitel a místopředseda Okrašlovacího spolku Karel Fiala. „Lidé nemusí mít strach z toho, že dají najevo svůj názor. Je škoda, že ve Znojmě občanská společnost chybí. To, co se zde děje, je alegorií svobody," zalitoval Fiala.\nAktivisté budou sbírat podpisy pod petici nejméně do konce roku. Se sto sedmdesáti přiznivci za několik dní jsou spokojeni.\nPrávě kácení v parku rozproudilo ve Znojmě řadu diskuzí již před dvěma lety. Podle Petra Lazárka se na tehdejším setkání v kině jednalo o první významný mezník od roku 1989, kdy lidé spontánně reagovali.\nDo obnovy parků město investuje postupně desítky milionů korun.\n29.10.2015 VSTUP DO DISKUSE 18


V Jeseníkách na dvě tisícovky - Osikový vrch, Kamzičí Vrch, Vrch Sokol - Pěkná pěší turistika. | HoryCesko.cz\nV Jeseníkách na dvě tisícovky - Osikový vrch, Kamzičí Vrch, Vrch Sokol - Pěkná pěší turistika.\nDnešní výlet v Hrubém Jeseníku bude na dvě méně známé tisícovky, tedy vrcholy vysoké přes 1.000 metrů. Nejsou mnoho navštěvované, ale právě proto si užijeme trochu dobrodružství a samoty uprostřed rozsáhlých lesů, a navíc spatříme překrásné výhledy. Start našeho výletu nebude tentokrát v žádném městě ani obci, ale již přímo uprostřed lesů, v sedle Videlský kříž. Hrubý Jeseník je rozsáhlé pohoří, takže na některá místa se musíme všichni dopravit, ale sem můžeme i autobusem, jezdí zde pravidelné linky až z Přerova a Jeseníku.\nVidelské sedlo s výškou 9630 m leží mezi Malým Dědem (1.354 m) a Osikovým vrchem (1.076 m) a zároveň odděluje Pradědskou hornatinu od Medvědské hornatiny v hřebenu Hrubého Jeseníku. Prochází tudy silnice č. 450, která sem vede z Jeseníku a pokračuje přes Karlovu Studánku do Bruntálu, odbočit lze třeba na Vrbno pod Pradědem, či na Rýmařov.\nSedlem prochází prochází žlutá turistická značka, pro nás bude vedlejší informace, že k severovýchodu zamíří na Kamzičí skály a Jelení loučky.\nStart - Kamzičí vrch:\nMy se vydáme po žluté na jihozápad a budeme údolím Česnekového potoka stoupat na rozcestí Černík. Zde se odpojíme od žluté a vpravo vezmeme za vděk modré a dojdeme po ní k malé lovecké Silonově chatě. Od té, ale můžeme i před ní, odbočíme vlevo pěšinou a asi 100 metrů nad chatou narazíme na rovný průsek ve směru od západu k východu. Dáme se po něm vpravo na východ a v poklidu dojdeme na první náš cíl, Kamzičí vrch. Je vysoký 1.173 metrů nad mořem, ale jde vlastně o vedlejší vrchol Malého Děda. Ten leží od nás asi 1.200 m východně, ale je mnohem vyšší, jak jsme již psali. Na vrcholové plošině stojí lesácký posed, který nahrazuje rozhlednu. Vrchol je místy i řídce zalesněný, takže nabízí pěkné výhledy.\nVrátíme se k Silonově chatě a po modré klesneme do údolí Střední Opavy. Značka nás dovede na lesní silničku, kousek také vpravo po poběží. My však modrou tady opustíme a projdeme se po silničce dál již bez značek. Silnička obchází po vrstevnici půlkruhově údolí Střední Opavy. Zde je potřeba dávat pozor, až se silnička stočí severovýchodním směrem, to již jdeme po silničce asi 1,75 km, a přijdeme na složité rozcestí. Kolmo zde silničku přechází průsek zprava dolů doleva a silnice před námi se vidlicovitě rozdvojuje. My se zde dáme na průsek vpravo a vystoupáme vzhůru na hřeben Sokolu.\nSokol má výšku 1187 a jde o úzký hřbet s množstvím různých skalních útvarů, zejména Sokolí skála je vysoká asi 20 metrů. Vrchol Sokola je dvojitý a z větší části odlesněný, proto jsou odsud pěkné výhledy. Sem dojít určitě stálo zato.\nVrchol opustíme stejně po hřbetu, ale neodbočíme vpravo, tedy zpět, ale klesneme vlevo k Sokolí chatě v údolí Sokolího potoka. Cesta dál je jednoduchá, jdeme podle potoka stále dolu až do Videl. Osada je známá dávnou těžbou kvalitní železné a měděné rudy, dodnes tu najdeme ještě stopy, třeba po drtiči rudy na vodní pohon. Zajímavostí je určitě dřevěná kaple svaté Hedviky, kterou neopomene navštívit. Z křižovatky se dáme krátce po modré vlevo, a jsme u ní. Hezký je i obloukový silniční most. Jinak zde najdeme možnost občerstvení, popřípadě i nocleh. Ostatně i tento bod může být dobře přístupným východiskem na naši trasu.\nCíl - Videlský kříž:\nOsadu Vidly opustíme po silnici směrem na Jeseník. Ujdeme asi jeden kilometr a staneme na velkém rozcestí s lesní cestou vlevo. Dáme se po ní a přejdeme Česnekový potok. Nad ním se cesta lomí vpravo a dál již budeme jen stoupat svahem a stále se při tom stáčet vlevo, až to bude úplně západně. Tam se ale dostaneme na silničku, po které jsme šli ten malý kousek s modrou značkou po Silonovou chatou a obcházeli údolí Střední Opavy. My se po ní teď dáme vpravo a bez problémů se vrátíme k Videlskému sedlu.\nTrasa měří 14 km, nejvyšším bodem byl vrchol Sokolu, nejnižším pak osada Vidly 771 m, celkově nastoupáme 650 metrů, což na Hrubý Jeseník není mnoho. Trasa je jen pro pěší, pro cyklisty je v naší trase nevhodná.\nNa Kamzičím vrchu.\nSkály na Sokolu.


Nárazy ptáků do oken a zrcadlících se ploch / Ochrana ptáků před popálením el. proudem / Ochrana ptáků před nárazy do vodičů el. proudu / Ochrana ptáků před pády do otevřených prostor / Vlasce, háčky a rybářské sítě / Utonutí, pády do olejů, barev, močůvky atd.\nModerní doba kromě vymožeností pro lidskou společnost bohužel vytváří i řadu nebezpečných situací zvířatům žijícím vedle nás. Některé z lidských aktivit jsou pro zvířata ještě akceptovatelné a dokáží se s nimi vyrovnat, jiné jim přinášejí smrt nebo vážná zdravotní traumata.\nProsklené plochy představují pro ptáky jakési skryté pasti. Letícímu ptáku se v prosklené ploše zrcadlí krajina, nevidí skrytou překážku a pokračuje v letu. Ještě vážnější situace nastává u zrcadlících se ploch, které pro letícího ptáka nejsou\npatrné vůbec. Ptáci, zvláště při lovu kořisti, do zmíněných ploch narážejí velmi vysokou rychlostí (i desítky km/h) a způsobují si vážná poranění končící nezřídka smrtí.\nSamolepicí siluety dravců\nJednou z možností optického zvýraznění překážky jsou samolepicí siluety imitující letícího dravce, které odrazují drobné ptáky v letu tímto směrem. Takto ochráníme okolní ptactvo zejména proti nárazu do okenních tabulí a jiných velkých prosklených ploch, jako jsou skleníky, protihlukové bariéry aj., kterých v dnešní době značně přibývá. Samolepky je možno taktéž nalepit na jakékoli zrcadlící se plochy, ve kterých se odráží okolní krajina a pták v důsledku tohoto optického klamu pokračuje přímo vpřed ve svém letu.\nAle pozor. Ukazuje se, že siluety drobné ptáky neodrazují kvůli jejich podobnosti s predátorem, ale pouze optickým zvýrazněním skla, stejně tak jako polepy jiných barev a tvarů nebo například dětské malůvky. Nestačí proto na velkou plochu nalepit pouze jednu siluetu. Samolepy musí být použity v dostatečném množství jinak nefungují.\nSklo v místě nalepení samolepky napřed důkladně omyjte a odmastěte. Pokud je skleněná plocha malá (např. domovní okna), siluety nalepte přibližně doprostřed plochy. Jedno okno - jedna silueta. Na velké prosklené plochy či zrcadlící se tabule umísťujte vždy několik siluet, nejlépe střídavě.\n=> Samolepy lze zakoupit např. v ekoobchůdku Podblanického ekocentra ČSOP Vlašim. Najdete zde klasické siluety, anebo samolepky různých tvarů fungující na principu odrazu UV-světla.\nNafukovací míče, nafukovací dravci\nDalší možnost optického zvýraznění překážky je použití nafukovacích míčů v reflexních barvách (žlutá, oranžová) s vyznačenou mimikou dravce. Funguje na principu zastrašení ptáků pohledem dravce, který je neustále sleduje.\nNafukovací dravec většinou napodobuje letící poštolku v životní velikosti a zbarvení.\nInstaluje se zavěšením na tyč, životnost výrobku je několik let.\nZdroj: Moravský ornitologický spolek a Česká společnost ornitologická, ZO ČSOP Vlašim\nSloupy vysokého napětí (VN) představují velmi významný negativní antropogenní faktor ovlivňující populace ptáků. Pro vzácné a kriticky ohrožené druhy je tento faktor zvláště nebezpečný. Na elektrickém vedení dochází k úmrtím a velmi těžkým poraněním především velkých druhů ptáků, protože při dosedání na vodorovnou konzolu nebo vzletu ptáka dojde současně ke kontaktu s neizolovaným vodičem napětí.\nDříve se k ochraně sloupů používaly plastové ochrany zamezující ptákům dosednutí v blízkosti vodičů. Byly to především plastové hřebeny a různé oblouky, anebo se naopak instalovaly tzv. hrazdičky, které nabídnou ptáku pohodlné dosednutí, aniž by došlo ke kontaktu s vodiči. Plastové zábrany po porušení stability mrazem a vodou však upadávají a představují tak pro ptáky mnohdy ještě větší nebezpečí, protože je nutí dosedat blíže vodičům.\nDnes se od plastových zábran upouští. Instalují se kovové hřebeny, doplňují se izolátory vodičů, ale především se vyvíjí nové typy konzolí, které ptákům zabraňují v dosednutí bez potřeby instalace doplňků a zároveň ptákům nabízí náhradní místo k bezpečnému dosednutí níže pod konzolí v podobě bydla. Jedním z takovýchto typů konzolí je například typ "pařát" doplněný bydlem.\nZavedení opatření přímo na elektrických vedeních je v kompetenci provozovatelů rozvodné elektrické sítě, tedy ČEZu a EONu. Povinnost zabezpečení nadzemních elektrických vedení je dokonce zakotvena v zákoně.\nPokud víte o místech, kde se ptáci zraňují, pak nám můžete pomoci s mapováním nebezpečných sloupů a vedení. Můžete nám tato místa nahlásit pomocí fotografie a zákresu v mapce.\nDostupnější opatření, které můžete provést i Vy, je instalace loveckých (posedových) stanovišť pro dravce a sovy. Na rozlehlých lánech polí berličky usnadní dravcům a sovám lov hlodavců. Berličky jsou dřevěné tyče ve tvaru písmene T (k výrobě je možné použít např. nové či použité střešní latě či krajnice z pořezu kulatin) o výšce 100-250 cm zaražené do země. Čím vyšší berlička je, tím lepší mají dravci a sovy rozhled. Na horním konci tyče je nutno přibít nebo přišroubovat dřevěné bidýlko o průměru 2-2,5 cm a délce min. 20 cm tak, aby vyhovovalo ptákům z hlediska velikosti jejich pařátů. Berličky se rozmisťují rovnoměrně po pozemku. Umisťuje se jich maximálně 5 na hektar, některé zdroje uvádějí až 10 berliček/ha (www.myslivost.cz). Umístění samozřejmě musí proběhnout po konzultaci s místním zemědělcem a mysliveckým sdružením. Na výrobu berliček mohou dokonce myslivecká sdružení žádat o dotaci ministerstva zemědělství.\nPřirozenou, leč dlouhodobou cestou je zvýšení podílu rozptýlené zeleně v zemědělské krajině: výsadba remízků, solitérních stromů nebo rozčlenění velkých polí alejemi stromů či větrolamy. Tyto krajinné prvky zvýší nabídku "posedů" v krajině a dravci tak nebudou nuceni využívat sloupy elektrického vedení, které jsou mnohdy uprostřed velkých lánů monokultur jedinými možnostmi k odpočinku a rozhledu. I na tato opatření lze získat dotační titul ze státního rozpočtu. Možnosti výsadby stromů můžete konzultovat s místní nevládní organizací zabývající se ochranou přírody (např. Český svaz ochránců přírody).\nZdroje: Plán péče o CHKO Broumovsko, www.asz.cz, www.agronavigator.cz, www.myslivost.cz, ZO ČSOP Vlašim\nOchrana ptáků před nárazy do vodičů elektrického proudu\nPtáci se nezraňují jen na sloupech elektrického vedení při dosednutí, ale mnohdy se zraňují také nárazy do samotných nadzemních vodičů. To platí především pro velké ptáky, jako jsou čápi, labutě a dropi. Ti hůře manévrují a tak při zhoršené viditelnosti a podmínkách počasí (mlha, déšť) se mnohdy nedokáží na poslední chvíli vyhnout. Velmi nebezpečné jsou pro ně především dráty tvořící překážku napříč tzv. letovými koridory, jako jsou údolí, toky řek anebo například pásy luk v lesnaté krajině. Ve městech jim pak bývá často smrtelné střetnutí s trolejemi nad dopravně využívanými mosty.\nElektrické vodiče lze zabezpečit jedině zviditelněním pomocí doplňkových závěsných prvků, jako jsou například jasně barevné plastové koule anebo různé zavěšené baravné plašiče.\nPády či uvíznutí všech druhů zvířat v nejrůznějších prostorách jsou nehody, kterým jsou živočichové zejména obývající lidská sídliště nezřídka vystaveni. Jedná se například o pády zvířat do různých šachet, komínů, jímek, výkopů, sudů, výpustí vodních nádrží, ale i uvíznutí v plotě není výjimkou. Navíc - záliba sov v prolézání delších dutin, a tím i hledání úkrytů, se jim často stává osudnou. U puštíků se jedná zejména o uvíznutí v nechráněných komínech (v jediném komínu mohou někdy zahynout desítky ptáků), u sov pálených a sýčků jsou velkým nebezpečím např. okapové roury a nastojato skladované roury a trubky větších průměrů, stejně tak jako prázdné sudy.\nJako ochranné opatření lze u komínů použít instalace ochranné mřížky z drátů s oky velikosti max. 5 cm (postačí králíkářské pletivo), eventuálně osadit komín plechovou stříškou nebo krytem. Otvory svislých okapových rour rovněž můžeme osadit mřížkou.\nNikdy neskladujte nepoužívané roury a trubky nastojato! Vždy se je snažte skladovat vleže na podkladě, zabráníte zbytečným úhynům sov i jiných ptáků. Především ve starých stodolách, kde rádi hnízdí sovy se roury stávají smrtelnou pastí pro čerstvě vylétlá mláďata. Převrácením se roury stanou pro ptáky neškodné. Všechny ostatní typy rour je možno uzavřít mřížkou z králičího pletiva.\nVlasce, háčky a rybářské sítě\nPtáci jsou také zraňováni různými odpadky, které člověk odhodí. Každoročně jsou do záchranných stanic například přijímány labutě, volavky a jiní vodní ptáci, kteří se zranili o rybářský háček či pohozený smotek vlasců. Někteří ptáci dokonce pojídají malé kousky plastů a nestravitelných odpadků namísto přirozeného gritu a následně hynou kvůli ucpání anebo jinému poškození trávicího traktu.\nTomuto nebezpečí lze bohužel čelit pouze osvětou a vzděláváním veřejnosti.\nUtonutí, pády do olejů, barev, močůvky atd.\nVelké nebezpečí pro živočichy (zejména ptáky) představují otevřené nádrže a zásobníky s tekutým obsahem (voda, melasa…), nebo nebezpečnými látkami! Tyto nádrže mohou zahubit druhy chráněných živočichů. Je nutné objekt zabezpečit tak, aby do něj neměli živočichové přístup. Dobré je zabezpečit také sudy s vodou, například jednoduchou mřížkou. Také barvy, oleje a další tekuté látky v plechovkách a různých nádobách zabezpečujte víky. Zabráníte tak ohrožení drobných ptáků.\nZdroje: Naši dravci a sovy a jejich praktická ochrana. Metodika ČSOP, Ochrana dravců a sov v zemědělsky využívané krajině, ZO ČSOP Vlašim


Hledáte rychlý a spolehlivý servis stavebních strojů? My jeden známe - Bluemag.cz\nHledáte rychlý a spolehlivý servis stavebních strojů? My jeden známe\n20. 8. 2021 23. 8. 2021 PR Manipulační technika, Servis strojů, Stavební stroje, Uplifter\nNajít autoservis není složité. Jak je to ale se servisem stavební techniky? V takovém případě už není nabídka tak široká. Proto doporučujeme obrátit se přímo na prodejce, a pokud to nejde, tak na zavedený servis s referencemi. Za nás je jedničkou Uplifter.\nServis strojů všech značek\nZnačka Uplifter je v oblasti servisu stavebních strojů a manipulační techniky skutečně zavedeným pojmem. Za více jak 20 let praxe znají technici chod snad každého zařízení, které značka prodává. Servis je většinou bleskový bez zbytečných průtahů a je jedno, zda jde o záruční nebo pozáruční opravy.\nUplifter však poskytuje zákazníkům daleko větší spektrum služeb týkajících se provozu stavebních strojů a manipulační techniky. Zejména pak:\nzajištění náhradních dílů i pro stroje mimo nabídku značky,\nškolení k obsluze,\nopravy přímo na místě poruchy,\nzapůjčení náhradního stroje,\nUplifter se zaměřuje na nejrozšířenější sortiment v Evropě, a tak dokáže ve většině případů bleskově reagovat. Více informací o komplexním servisu naleznete na adrese https://uplifter.cz/servis-stavebnich-stroju/.\nMinijeřáby od Uplifteru\nZnačka je zároveň výhradním dovozcem japonských minijeřábů MAEDA, které představují perfektní stavební partnery například v místech s omezeným prostorem. Sofistikovaná koncepce těchto strojů je ideální volbou v případě, že hledáte kvalitní, ale zároveň dostupný minijeřáb. O servis a revizi těchto zařízení se samozřejmě také Uplifiter postará, viz https://uplifter.cz/revize-jerabu/.\nPo dobu revize nebo opravy máte možnost využít náhradní minijeřáb, aby vaše zakázky nestály. Samozřejmostí je také servis minijeřábů jiných značek. Proto se na Uplifter neváhejte obrátit, ať už jste odkudkoliv. Čas jsou peníze a Uplifter to ví. Vaše stroje tak nebudou nikde dlouho čekat na opravu, ale rychle se vrátí na místo, kam patří.\n← Proč je potřeba pravidelná kontrola a revize kotle\nVybavte tělocvičnu kvalitními lany, provazy a švihadly →


Důvěra spotřebitelů v USA v úvodu roku vylétla nejvýše za osm měsíců - Patria.cz\nDůvěra spotřebitelů v USA v úvodu roku vylétla nejvýše za osm měsíců\nSpotřebitelská důvěra ve Spojených státech pokračovala na začátku ledna v růstu a dostala se nejvýše za posledních osm měsíců. Američané jsou optimističtější hlavně v názoru na další vývoj pracovního trhu, vyplývá z indexu, který je odrazem průzkumu uskutečněného Michiganskou univerzitou ve spolupráci s Reuters.\nMichiganský index celkové důvěry stoupl na 74 bodů z prosincových 69,9 bodu a zvýšil se již pátý měsíc za sebou. Současná hodnota indexu je nejvyšší od května 2011, ekonomové a analytici čekali dle konsensu Bloomberg růst jen na 71,5 bodu.\n"Častější zmínky o rostoucí zaměstnanosti snížily nejistotu kolem příjmů a přispěly také k příznivějšímu postoji k nákupům," komentoval výsledky ředitel výzkumu Richard Curtin. Údaj podle něj ukazuje na lepší výhled vývoje spotřebitelských výdajů. Letos by mohly stoupnout o 2,1 procenta. Důležitým impulsem je pozvolné zlepšování trhu práce. Míra nezaměstnanosti v prosinci v USA klesla na 8,5 procenta, nejníže od února 2009.\nIndex hodnocení současných podmínek se zvýšil na 82,6 bodu ze 79,6 bodu v předchozím měsíci a ocitl se nejvýše od února. Ukazatel spotřebitelských očekávání stoupl na 68,4 bodu z 63,6 bodu.\nSpotřebitelé však stále nemají příliš velkou důvěru v ekonomickou politiku vlády. Většina jich už šestý měsíc za sebou hodnotí politiku jako nepříznivou. Příliš dobře nevidí ani své osobní finance, zlepšení své finanční situace očekává jen 24 procent dotazovaných, v prosinci to bylo 25 procent.