Rozhovor s umělcem a aktivistou Pavlem Karousem | Časopis Solidarita\nSochař Pavel Karous porovnával vztah umění a veřejného prostoru dnes a za minulého režimu, bavili jsme se o jeho projektu Vetřelci a volavky, o tom, jak se dnes (ne)pracuje s veřejným prostorem, a o dalších věcech.\nChtěl bych se tě zeptat na projekt Vetřelci a volavky, co to je, proč vznikl, jaký má charakter a co má za cíl?\nVetřelci a volavky jsou umělecký projekt, vznikl zhruba před 6 lety a zabývá se primárně vizuálním uměním ve veřejném prostoru ze 70. a 80. let, tedy z doby normalizace v ČSSR.\nTen projekt jsi vymyslel ty nebo nějaká skupina lidí?\nVymyslel jsem ho sám, v průběhu projektu mi ale hodně lidí pomáhalo. Jsem sochař, sochy ve veřejném prostoru mě z podstaty mé profese zajímaly a zároveň jsem vždycky měl takovou úchylku, že mě fascinovaly výtvarné projevy různých nedemokratických systémů. Na vysoké jsme se samozřejmě učili o sovětské avantgardě nebo o futurismu ve fašistické Itálii, ale úplně se ignorovalo – alespoň v rámci mého vzdělání – to, co tu vznikalo v rámci oficiální tvorby v ČSSR.\nKdyž jsem se po studiích zaměřil na sochy ve veřejném prostoru z minulého režimu, všiml jsem si za prvé, jak obrovské množství těch realizací je, za druhé, že jsou anonymní a úplně ignorované, a za třetí, jak rychle mizí při nějakých neodborných revitalizacích nebo rekonstrukcích veřejných prostranství. V Praze bylo za posledních 20 let odstraněno 450 výtvarných realizací z veřejného prostoru osazených za normalizace! A to mě motivovalo k tomu, abych vytvořil projekt, který je zaměřen na dokumentaci, popularizaci tohoto tématu, ale i na jeho vlastní uměleckou interpretaci.\nŘíkal jsi, že je to umělecký projekt, ne kunsthistorický, byť se tak na první pohled může jevit…\nUmělečtí historici můj projekt úplně nezbožňují, protože zcela ignoruji uměleckohistorickou klasifikaci. Vycházím z toho, že jsem sochař. Projekt vznikl z pozice výtvarníka, který se zajímá o tvorbu předchozí generace výtvarníků, aniž by ho úplně nutně zajímaly (i když samozřejmě také, ale není to hlavní cíl) souvislosti, z jakých škol pocházejí ti autoři, v jakých skupinách fungovali, jaké byly jejich ateliérové umělecké programy. Spíš mě fascinovaly ty artefakty jako takové. Mnohem více jsem se zabýval tím, jak ta věc vypadá a za jakých materiálních a společenských podmínek vznikla, než tím, kdo ji udělal. Jak vypadají výtvarná díla na zakázku pro stát, který se snažil estetizovat a „zdobit“ veřejný prostor, a jak vypadá morfologie těch věcí.\nTen projekt má nějaký vývoj a zřejmě se nesnaží jen mapovat zapomenuté sochy. Snaží se např. ta díla, která jsou často likvidována, nějak bránit?\nPrvotní impuls pro mapování a dokumentování vznikl v situaci, když jsem bydlel kousek od Folimanky, kde proběhla revitalizace za pětadvacet milionů korun a viditelný přínos té revitalizace spočíval v tom, že se zasázelo asi osm stromů a opravilo pětadvacet metrů chodníku. Přitom zmizely čtyři sochy z veřejného prostoru. Takže místo, aby se za těch pětadvacet milionů ty sochy zrenovovaly, tak se odstranily. Napsal jsem doporučený dopis na Městský úřad Prahy 2, aby mi řekli, kde ty sochy jsou, proč byly odstraněny, kdo o tom rozhodl a kdo dozoroval tu stavbu a dodnes jsem nedostal odpověď. Seděl jsem v hospodě s bráchou, který mi řekl: „Když tě to tak sere, tak s tim něco dělej.“ Tak jsem začal tyto artefakty dokumentovat v domnění, že když ty věci pojmenuju a přestanou být anonymní, že třeba změním vztah veřejnosti k těmto anonymním realizacím a ta je začne vnímat jako něco, co je kulturní dědictví, které je potřeba chránit. V rámci projektu jsem vytvořil webové stránky, kde je teď kolem dvou tisíc zdokumentovaných děl. Dále vznikl dokument pro Českou televizi, vydal jsem mapu Prahy s lokacemi jednotlivých děl, pořádal komentované prohlídky a výstavy a v minulém roce vznikla publikace Vetřelci a volavky, atlas výtvarného umění v Československu z doby normalizace.\nMám pocit, že ta popularizace se daří, že lidé to začínají víc vnímat. Teď mě zajímá krok dva, jak se dá šířeji bojovat za záchranu, zda máš představu o nějaké konkrétní formě boje?\nJsou dvě možnosti. Jednou je, že si člověk vytipuje konkrétní příklady, když se dozví včas o plánované revitalizaci, při které má být umělecké dílo odstraněno, a stavební akci mediálně napadne. Nejlépe je si vytipovat dílo, které je nezpochybnitelně, objektivně kvalitní. Třeba první kinetická plastika v Československu ve veřejném prostoru na Novodvorské od Jiřího Nováka. Tam jsme udělali petici, medializovali jsme to, psali jsme do novin, vystupovali jsme v televizi a v rádiu tak dlouho, až Praha 4 pod nátlakem ustoupila od protočení peněz na tomhle konkrétním parteru. Ty peníze sice ulijí při nějaké jiné revitalizaci, ale od tohoto projektu upustili pod nátlakem médií.\nJiří Novák, Dálky, 1970, sídliště Novodvorská, Praha 4, foto – Jan Kuděj\nNakonec se zachovali tak, že to dali úplně jinému architektovi, který neudělal „revitalizaci“, ale skutečnou rekonstrukci, tzn. údržbu, zprovoznil fontánu, zrekonstruoval ji do původní podoby se souhlasem žijícího autora Jiřího Nováka. To byl jeden z úspěchů. Nyní se nám podařilo na barrandovském sídlišti zachránit před likvidací tři sochy od Huga Demartiniho, Jiřího Nováka a Karla Bečváře. Objekty už byly odstraněny a teď se pod mediálním tlakem a tlakem petice vrátily zpět do veřejného prostoru sídliště Barrandov. Teď se snažíme chránit konkrétní ohroženou kašnu „Sjednocená Evropa“ na náměstí Jiřího z Poděbrad od Petra Šedivého. I v tomto případě to vypadá, že se zachrání.\nPetr Šedivý, 1981, žula, u výstupu z metra, náměstí Jiřího z Poděbrad, Vinohrady, Praha 3\nMnohem důležitější je ale systémová změna a myslím, že to bylo i v důsledku našich aktivit, že Národní památkový ústav zřídil konečně po 25 letech orgán, který se zabývá ochranou architektonických celků, jenž vznikly v ČSSR. Posledních 25 let žádnou ochranu neměly! Když se začínalo s památkovou péčí, tak se předpokládalo, že jak bude společnost stárnout, bude se posouvat hranice toho, co bude chránit. Ale díky antikomunismu se NPÚ posledních 25 let zasekl a nebyl schopen vůbec uvažovat o ochraně děl vzniklých v reálném socialismu, nedokázal překročit rok 48 a už vůbec ne rok 68. Např. v Praze je dosud jediná výtvarná realizace z tohoto období, které byla udělena po roce 1989 památková ochrana, jen jedna!\nPrůduch tunelu na Letné od Zdeňka Sýkory. Keramický obklad od jednoho z neslavnějších českých malířů je chráněn naprosto správně, jedná se o světové prvenství v aplikaci počítačového umění v architektuře. Na komínu je výsek z širší černobílé geometrické struktury vytvořené výpočetní technikou. V 70. letech se s něčím podobným ve světě nesetkáme. Podobných unikátů díky rozvinuté materiální podpoře monumentálního umění za minulého režimu ale máme v Čechách více, hlavně v oblasti skleněných realizací, přesto NPÚ udělil ochranu jen jediné!\nZdeněk Sýkora, 1969, keramické dlaždice, odvětrávací komín tunelu Letná\nMně na těch 40 letech od roku 48 velmi zajímá nějaké členění, protože mám pocit, že veřejnost, dokonce i kulturně poučení lidé, oficiální výtvarné umění oněch 40 let škatulkují jako socialistický realismus a okamžitě škrtají. Přitom jsi zmiňoval jména jako Sýkora, Novák, Demartini… Nebo když jsem se díval na vaše stránky, tam jsou přece jména, která se nedají označit jako umělci, kteří by se nějak hlásili k minulému režimu. Spíše byli v šedé zóně, nebyli to přeci žádní „kovaní stalinisté“…\nČím hlouběji se člověk do toho období ponoří, tím více vidí, jak ta doba nebyla homogenní. Nejenže nebyla jednolitá v časové lince, jsou tam velké rozdíly, ale byly tam dokonce rozdíly i mezi jednotlivými organizacemi a pochopitelně samotnými tvůrci. Např. systém osazování uměleckých realizací byl obecně od 60. let velmi liberální. Socialistický realismus oproti tomu, co říkají novináři nebo jak se to obecně vnímá, skončil rokem 58… Zřídkakdy se projevil pouze jako výzdoba stranických nebo armádních budov ještě ve vrcholné normalizaci…\nTeď sem trochu vstoupím, rád bych se zeptal na nějaké konkrétní věci, které se dají označit za socialistický realismus…\nJistě, např. od Karla Pokorného je to typické sousoší Sbratření – vášnivý polibek mezi sovětským vojákem a českým partyzánem v parku před Hlavním nádražím. A mimochodem, to je velmi kvalitní socha. Když se na ni člověk podívá, tak je sice popisná a naprosto v duchu stalinského pojetí socialistického realismu, ale je zároveň barokní, vytváří nějaký dynamický vír…, a navíc ji autor vymodeloval v roce 47 podle slavné autentické fotografie Karla Ludwiga, takže nemůžeme říct, že by ji modeloval na popud poúnorové garnitury, naopak ji udělal na objednávku z roku 45 od občana z České Třebové, který se vrátil z koncentračního tábora a který ji věnoval svému městu jako dar z vděčnosti za osvobození rudou armádou. V Praze je kopie. Mimochodem, o socialistickém realismu se u nás uvažovalo a mluvilo ve výtvarné obci již za první republiky, dokonce i Chalupecký má několik obhajob socialistického realismu, samozřejmě v mnohem širším pojetí, než jak to bylo vnímáno ve stalinismu. Stalin byl primitiv a měl to velmi úzce vymezené, ale o pojmu socialistický realismus se normálně uvažovalo už za první republiky jako o legitimním uměleckém nástroji. Nic není černobílé.\nKarel Pokorný, Sbratření, Vrchlického sady v Praze\nTakže to byla 50. léta a poté to skončilo…?\nV roce 53 umírá Stalin, Chruščov pak kritizuje kult osobnosti a pompézní přezdobenost a neefektivitu socialistického realismu. Za klasický milník definitivního rozchodu se sorelou je uměleckohistoricky považován rok 58 – kdy se už Československo prezentovalo na EXPO 58 modernou. Od té doby se jedná o nějaké projevy internacionální moderny, u nás se tomu říkalo brusel, a ta dojíždí přes nějakou unavenou modernu až do postmoderny v závěru 80. let. Hlavně koncem uvolněných 60. let se realizovaly i projevy nejradikálnější geometrické abstrakce, neokonstruktivních tendencí, minimalismu, kinetického, světelného a počítačového umění a nové figurace – tedy umění naprosto v kontextu současných trendů i v západní Evropě a severní Americe.\nTakže to není tak, že mezi rokem 48 a 89 se realizoval jenom socialistický realismus, ale jsou to různé projevy. Teď jsme si to popsali v časové přímce, ale ani v 50. letech to není tak, že by všichni dělali socialistický realismus. Např. již zmiňovaný Jiří Novák v 50. letech krásně vybruslil ze státního zadání tak, že dělal dětská hřiště – jako výtvarník zpracovával veřejný prostor pro děti a tím se totálně vyvázal ze státní cenzury. Nebo dělal domovní znamení, která vlastně předznamenávají bruselský styl. V 50. letech se nerealizoval ve veřejném prostoru jenom socialistický realismus, vznikají i dekorativní věci, které nejsou odvážné, jsou nějakou měkkou modernou, ale stěží o nich můžeme říci, že jsou socialistickým realismem. Např. o vypískované žábě do skla nebo čápovi nemůžeme říci, že by obsahovali nějaký socialistický ideál.\nČím si vysvětluješ, že to všechno bylo poměrně jednoduše odmítnuto s tím, že to nemá hodnotu, a likvidovalo se to, když je to tak bohatý kompilát?\nTo je dáno společenskou situací po roce 89, kdy se obecně celé to období hodilo do jednoho pytle s dobou nepřízně, okupací, s uzavřenými hranicemi, s profízlováním státu a cenzurou a místo, aby se oddělila plev od zrna, tak se s tou špinavou vodou vylilo z vaničky i dítě. Objektivně se nezhodnotilo, že ve veřejném prostoru vznikaly kvalitní výtvarné realizace. Prostě všechno, co vzniklo za minulého režimu, je hrozné a basta! A hodně tomu přispívala politická garnitura, která nastupovala v 90. letech. Viz. např. Václav Havel, který se vyjádřil o panelových sídlištích jako o králíkárnách, aniž by si za prvé politicky uvědomil, že v nich bydlí třetina obyvatelstva, a tím je deklasifikoval na nějaká chovná zvířata (smích), a za druhé, ta sídliště, co se týče poměru cena – výkon, jsou velmi kvalitně postavená. Když jsme sem v 90. letech pozvali urbanisty z Paříže a ptali jsme se jich, co proboha s tím, tak oni byli nadšení a říkali, že je to mnohem kvalitněji a lépe postavené pro lidi, než jak mají postavena sídliště (např. která obepínají Paříž) s podobnou technologií oni. V tržím hospodářství se totiž podřizoval urbanismus komerční těžbě plochy, zatímco tady jsou veřejné prostory udělané naprosto velkoryse. Myslelo se na občanskou vybavenost a v mnoha případech se skutečně podařilo kvalitně ubytovat obrovské množství lidí. Československý stát nakonec musel zajistit bydlení všem svým občanům, protože to byla povinnost vyplývající z jeho ústavy.\nJsi velice fundovaný v tom, jak se s veřejným prostorem pracovalo za minulého režimu, mohl bys to teď srovnat s tím, jak je to dnes?\nJe to jednoduché. Největší problém není kvantita, ale u ní začnu. Mezi roky 1970 a 1990 (což je mé sledované období) vzniklo v Praze 1800 výtvarných realizací ve veřejném prostoru a po roce 90 jich v Praze vzniklo pouhých 56 – myslím tedy z realizací, které jsou placeny městem nebo státem, nemluvím o ilegálních nebo neoficiálních realizacích jako graffity atd. Srovnáváme tedy věci, které vznikly z nějaké městské nebo státní oficiální struktury. Takže 1800 za dvacet let normalizace a 56 za pětadvacet let demokracie. To už je samo o sobě velmi zajímavý sociologický okamžik. Jak je možné, že v jednom období vzniká tolik výtvarných realizací a v druhém téměř žádné? Pak je další věc – tím, že v rámci neoliberální doktríny, kterou u nás prosadil Klaus, nejenže se zrušil čtyřprocentní zákon, což byl zákon, který ukládal, aby se věnovalo jedno až čtyři procenta z rozpočtu stavby na výzdobu, ale zrušily se i (velmi důležité pro urbanismus a pro kooperaci urbanismus – architektura – výtvarné umění) úřady, jako je Hlavní architekt města (např. Prahy) – jako nějaká ideová vize města – zrušil se Československý svaz výtvarných umělců, Český svaz výtvarných umělců, Fond výtvarného umění, vlastně všechny organizace, které byly vytvořeny za minulého režimu. Místo toho, aby byly nahrazeny nějakou demokratickou variantou, tak byly bez náhrady zrušeny a neexistoval žádný aparát, který by zastřešoval nebo nějakým způsobem hlídal kvalitu nových realizací. Těch 56 nových výtvarných realizací vzniklo tak, že je vybíral nějaký místní úředník, který má zpravidla ekonomické nebo právnické vzdělání. Tzn., že tento typ lidí, v této oblasti nevzdělaných, výtvarně negramotných, vybíral věci do veřejného prostoru.\nSoučasné oficiální realizace podléhají naprosto ultrakonzervativnímu vkusu nové garnitury. Viz příklad na náměstí Kinských – památník Tarase Ševčenka, který je (což je paradoxní) tuším z roku 2009, přitom je ve stylu socialistického realismu, ale hrozně špatně namodelovaný, hrozně nekvalitně. Když to srovnáme s tím Pokorným z roku 47, tak je to opravdu špatné. Kauzu osazení Ševčenka dokresluje to, že to tam prosadil kontroverzní politik z ODS Jančík v rámci toho, aby se dohodl s ukrajinskou stavební lobby. Ševčenko nikdy nebyl v Praze, ale nikdy nebyl ani v Československu, nemá s tím místem vůbec žádnou souvislost, prostě to tam šoupl bez jakékoliv konzultace s památkáři, odbornou obcí… Politik, který se v rámci svých čachrů s nemovitostmi potřeboval zavděčit ukrajinské mafii, dal jen tak postavit pomník nacionalistického básníka, který byl sice dobrý básník, já proti němu nic nemám, ale je to dnes symbol vyhroceného ukrajinského nacionalismu, dokonce se objevuje na tetovaní ukrajinské mafie. Takže to je možná pomník ukrajinské mafie v Čechách (smích). Veselý je i fakt, že autorem sochy je Valentin Znoba, dvorní sochař Leonida Brežněva.\nTohle byl tedy rok 2009, podívejme se teď na aktuální případy – a je jich několik – kdy se objevují naprosto nekoncepčně objekty ve veřejném prostoru, jako je třeba pomník českým letcům na Klárově nebo teď nově na Ortenově náměstí motýlek od brazilského komerčního výtvarníka Britta.\n(smích) – ten motýlek nebo pomník českých letců jsou strašné kýče. Jsou to dary, z těch 56 osazených soch po roce 90 jsou totiž skoro třetina dary. Magistrát hlavního města Prahy nebo městské části zatím nesebraly odvahu vypsat regulérní transparentní otevřenou výtvarnou soutěž, jejíž výsledek by potom respektovaly, ale zato se rády ujmou daru – podle principu darovanému koni na zuby nehleď prezent umístí do veřejného prostoru. Tyto dary jsou od produktivních, ale podprůměrných sochařů, kteří už mají nějaké peníze a nechají vytvořit kopii svého díla, které potom věnují městu, protože ví, že Praha prezent přijme. Potom si napíšou do portfolia, že mají v centru Prahy dílo, což jim pomáhá shánět další kšeftíky. A je to princip úplně šílený, protože když chcete něco věnovat do sbírek nějaká státní instituce, jako je galerie nebo muzeum, tak se musí sejít odborná komise, která určí, jestli je ta věc natolik kvalitní, aby vůbec byla přijata do depozitáře, natož aby byla vystavena – pro to už je zase další schvalovací aparát. No a tady se dar dá do veřejného prostoru na stálo bez komise, prostě je to zadarmo, tak šup sem s tím.\nOdhalování Brittovy sochy na Ortenově náměstí\nToto jsou nějaké konkrétní problematické věci. Je možné se proti tomuto principu postavit? Jsou např. nějaké mechanismy, které jsou uzákoněné, nebo nic takového neexistuje a člověk by musel např. napsat petici…?\nPetice se může vyjadřovat ke konkrétním kauzám, ale tohle chce prostě nějakou systémovou změnu a ta systémová změna musí probíhat ve spolupráci odborníků s politiky. Myslím si, že třeba na Praze 3 Matěj Stropnický tyto argumenty vnímal a přijímal, až to nakonec vyústilo v to, že se velmi aktivně popral za námi navrhovaný jednoprocentní nebo dvouprocentní zákon o architektuře, který říká, že každá městská nebo státní stavba musí z investice věnovat jedno až dvě procenta na nějaké výtvarné řešení, jako je tomu běžně v západní Evropě a severní Americe. Jednoprocentní zákon není samoúčelný a jenom o penězích, ale garantuje i to, že výběru díla musí předcházet veřejná transparentní soutěž, musí v ní zasedat odborná komise, která je volená zespoda výtvarnou obcí, tzn. že na volbu komise nemá vliv politik nebo úředník, a ještě je důležité, že výtvarné dílo musí vznikat v součinnosti s architektonickým projektem. Tedy že vznikající architektura není uměle dodatečně dovyzdobená, ale dílo je navrženo už při projektu stavby. Pokud se tyto zásady podaří uhlídat, ochrání to realizace před nějakými mafiánskými nebo lobbystickými tlaky, což je úkolem umělecké obce, aby si to ohlídala. Ale to samozřejmě neřeší problematiku těch dárečků, které už v tom veřejném prostoru jsou a jsou strašné. Vůbec bych se tedy nebránil nějaké guerillové akci, kdyby tento typ věcí někdo třeba uřízl motorovou pilou.\nRozhovor vedl Dominik Forman, editovala Karolína Babíčková\nVyšlo v Solidaritě 93-95/podzim 2014\nPřednášku Pavla Karouse na toto téma můžete rovněž zhlédnout na TV Solidarita:


Po Veleslavínu chybí eskalátor i na kladenském autobusovém nádraží | iKladno.cz - o Kladně ví vše\nDomů » Archiv » Po Veleslavínu chybí eskalátor i na kladenském autobusovém nádraží\nZpráva o chybějících eskalátorech ve stanici metra Veleslavín, která je hlavním přestupem při cestě na letiště, zasáhla celé Česko. iKladnu se teď, jako jedinému na Kladně, ale i ve světě, podařilo zjistit, že eskalátor chybí i na kladenském autobusovém nádraží.\nZpráva je skutečně šokující, protože si tohoto faktu nikdo nepovšiml celé desítky let. Hlavní přestupní stanice při cestě z Kladna na letiště Václava Havla je opravdu bez jezdících schodů a dodnes si toho nikdo nevšiml.\nPodle specialistů na danou problematiku nejde o chybu města. Kladenské autobusové nádraží bylo projektováno ještě v době kdy kufry neměly kolečka, lidé byli zvyklí kufry neustále držet v ruce a nosit je. Proto je nikdy nemohla zaskočit absence eskalátorů a nepotřebovali ani nosiče.\n„Jde o civilizační chorobu nazývanou lenost,“ přitakává jeden z oslovených specialistů a zároveň dodává, že kdyby pro cestující autobusového nádraží náhodou byly eskalátory k dispozici, určitě by je začali zneužívat zákazníci přilehlého obchodního domu. Takovému chuligánství by dokázal zamezit jedině nějaký pořadatel, který by se do našponovaného rozpočtu města zcela jistě nevešel.


Automat Desert Dreams online zdarma - Hraj 4000+ automatů zdarma!\nAutomat Desert Dreams online zdarma\nAutomat Desert Dreams se právě nahrává...\n Víkendový automatový turnaj v Energy Casino o (nejenom) 26.875Kč!\nGingerbread Lane \nPopis online automatu Desert Dreams zdarma\n5-válcové Cryptologic Herní Hrací 02/07/2016\nLíbí se vám poušť, kde můžete zažívat nejrůznější dobrodružství, a ještě vyhrát skvělé peníze? Pak neváhejte a rozhodně si vyzkoušejte online výherní automat Desert Dreams od vývojářského studia Cryptologic. Tento skvělý stroj nabízí hráčům pět válců, na kterých můžeme dohromady napočítat celkem dvacet výherních linií zdarma. Výhry se na těchto liniích vyhodnocují zleva doprava a k zisku takové výhry potřebujete alespoň tři stejné symboly vedle sebe. Pokud se vám to povede, můžete se těšit na opravdu skvělé peníze zdarma.\nPokud by vás zajímali také bonusové symboly, pak vězte, že Desert Dreams nabídne vskutku skvělé bonusy. Prvním takovým bonusovým symbolem je dobrodruh. Tento symbol dokáže nahrazovat všechny ostatní, kromě sarkofágu, tak, aby mohla vzniknout zcela nová kombinace, díky které se můžete těšit na úžasné peníze zdarma. Vyhrát můžete až 4.000 kreditů zdarma. Druhým bonusovým symbolem je právě zmíněný sarkofág. Pokud získáte alespoň tři takové sarkofágy, můžete se těšit na deset volných spinů zcela zdarma, v rámci kterých můžete získávat opět úžasné peníze na hrací účet zdarma! Posledním bonusovým symbolem je dívka, díky které se můžete těšit na 2.000 kreditů přímo na hrací účet!\nNeváhejte ani vteřinku, založte si herní účet ještě dnes a vyzkoušejte si skvělý online výherní automat zdarma Desert Dreams ještě dnes a uvidíte, jak úžasné peníze můžete vyhrávat každý den zcela zdarma!\nVelice povedená pouštní grafika\nObří výhry přímo na herní účet zdarma\nTagged automatautomatiautomaty bez registraceautomaty hry onlineautomaty online zdarma bez registraceautomaty zdarma bez registracecasino automatycasino hry zdarma automatyvýherní online automat


Severní Korea počítá s preventivním jaderným úderem - Novinky.cz\nNovinky.czZahraničníSvětSeverní Korea počítá s preventivním jaderným úderem\nSeverokorejci 30. srpna zveřejnili snímek jednoho z předchozích odpalů balistické střely. Foto: Uncredited, ČTK/AP\nSeverní Korea počítá s preventivním jaderným úderem\n26. 9. 2017, 19:58 – Washington\nNebezpečí války na Korejském poloostrově je vysoké, varoval server 38North, který provozuje Americko-korejský institut při univerzitě Johnse Hopkinse. V pondělí v komentáři připomněl, že severokorejská jaderná doktrína počítá stejně jako americká s preventivním úderem.\nSeverní Korea se cítí zahnaná do kouta, varoval v textu Joseph DeThomas. Právě to je podle něj nebezpečné.\n„Severokorejský jaderný a raketový arzenál je naštěstí slabší než vysoce vyspělé americké konvenční zbraně a schopnosti jaderných zbraní USA. Dobře naplánovaný jaderný útok amerických strategických sil by mohl vést k odzbrojení KLDR a paralyzovaní jejích velitelských a řídích schopností. Takovou možnost prozíravý severokorejský velitel nemůže vyloučit a musí si uvědomit své slabiny ohledně počtu a technologické vyspělosti střel. Jeho jedinou nadějí je uplatňovat svou strategii jaderné války, která počítá s výhodou prvního úderu,“ uvedl DeThomas.\n„To je veřejně uvedeno v severokorejské jaderné doktríně,“ upřesnil.\nHrozba války roste\nZmiňuje, že za současné situace vzrůstá nebezpečí propuknutí konfliktu, a to kvůli pouhému špatnému vyhodnocení dění. Válka pak může rychle přejít v jadernou. Varuje současně, že obě strany jsou zaslepené a nehledají jiné možnosti a vytvářejí dojem, že válka je nevyhnutelná, pokud druhá strana nebude kapitulovat.\nDenuklearizace Severní Koreje je hodnotný cíl, ale ne tak hodnotný, aby za to stála jaderná válka ve východní Asii, a to i v případě, že by ji USA vyhrály.\nUvádí, že KLDR se může cítit bezpečná teprve ve chvíli, kdy budou její rakety schopné zasáhnout města v USA. Spojené státy se ovšem domnívají, že právě v tu chvíli je nevyhnutelné přistoupit k vojenskému řešení.\nI Spojené státy ve své vojenské doktríně počítají s preventivními údery. DeThomas varoval, že mnozí američtí představitelé o nich opakovaně mluví a tím na něj občany připravují. Psychologická příprava už začala a zahrnuje i „obvyklé označení oponenta za zlo a šílence“.\nPřipomněl, že mnozí američtí představitelé opakovaně uváděli, že na stole leží všechna řešení včetně vojenského.\nDodává, že Pchjongjang je přesvědčen, že USA míní nasadit své konvenční síly, aby dosáhly změny situace a režimu. Nechce ale následovat osudu Iráku a Libye, přičemž dospěl k závěru, že ty padly právě proto, že neměly jaderné zbraně. To ostatně uvedl i ruský ministr Sergej Lavrov, když řekl, že si myslí, že USA nezaútočí na KLDR a že na Irák zaútočily, protože věděly, že nemá žádné zbraně hromadného ničení. [celá zpráva]\n„Denuklearizace Severní Koreje je hodnotný cíl, ale ne tak hodnotný, aby za to stála jaderná válka ve východní Asii, a to i v případě, že by ji USA vyhrály,“ uzavřel analýzu DeThomas, přičemž varuje, že posun americké i severokorejské politiky vede k tomu, že nevojenské řešení krize je stále méně pravděpodobné.\nZmiňuje, že je sice možné, že pod tlakem sankcí nakonec severokorejský režim ustoupí, zřejmě však dříve svůj zbrojní program dovede do konce.\nKLDR změnila přístup\nDeThomas také upozornil, že k zhoršení současné situace přispěla KLDR, která se rozhodla změnit status quo, kdy její konvenční zbraně namířené na Soul držely protivníky v šachu. Obyvatelé jihokorejského hlavního města byli de facto rukojmími, protože byli v dostřelu severokorejských dalekonosných děl a taktických raket. Jaderné nálože a mezikontinentální rakety, které testuje Pchjongjang, představují ohrožení obranných plánů USA a Jižní Koreje.\nJe ale možné, že se KLDR cítila ohrožena novou generací amerických konvenčních zbraní, které jsou schopné pronikat obranou nepřítele a provádět přesné údery. KLDR sice pohrozila sestřelením amerických bombardérů B-1B, dokonce natočila propagandistické video, kde tak činí, ale zřejmě toho není schopna.\nPodle bývalého důstojníka jihokorejské armády Mun Song-muna, který nyní působí jako vojenský analytik v Soulu, je vysoce nepravděpodobné, že by armáda KLDR byla schopna slova ministra zahraničí o sestřelení amerických letounů naplnit. Stárnoucí severokorejské stíhačky MiG by neměly šanci proti podstatně vyspělejším americkým stíhačkám, jež bombardéry doprovázejí. Na posledním leteckém dnu navíc chyběly nejmodernější stíhačky MiG-29.\nAčkoli se KLDR v květnu chlubila, že je připravena rozmístit své nové střely země-vzduch, které podle expertů mohou potenciálně zasáhnout cíle vzdálené až 150 kilometrů, je otázkou, nakolik by tento nevyzkoušený systém představoval hrozbu pro americké letouny operující daleko od východního pobřeží Severní Koreje, podotkl Mun. Nemluvě o tom, že USA má ve výzbroji mnohem modernější letadla kategorie stealth, která jsou radary obtížně zjistitelná, jako B-2 Spirit, bojové letouny páté generace F-22 Raptor a F-35 Lightning II.\nServer 38North ale ve sloupku dodal, že KLDR zatím zřejmě s útokem nepočítá, protože při svém vystoupení v OSN severokorejský ministr zahraničních věcí Ri Jong-ho zmínil ustavení „vyšetřovacího výboru“, který má vyčíslit škody způsobené sankcemi. To se většinou nedělá ve chvíli, kdy se zahajuje sebevražedná válka.


Kudy z nudy - Bruslařská magistrála na Lipně - nejdelší dráha na přírodní bruslení\nÚvod > Co chcete dělat? > Bruslařská magistrála na Lipně – nejdelší dráha na přírodní bruslení\nbruslení Lipno Lipno nad Vltavou Frymburk přehrada jezero Pernek ovál Horní Planá Přední Výtoň ledová plocha David Neumann Ottawa Dolní Vltavice\nAktuální stav ledové plochy k 18. 1. 2021: dráha není v provozu. Síla ledu je 6 – 12 cm. Led je velice nestabilní. Správci odstraňují sníh, aby brzy dosáhli rychlejšího zesílení ledu. Nevstupujte prosím na dráhy pokud nastane obleva. Ničí se tím povrch ledu. Letos se již eviduje propadnutí více osob a zvířat do ledu. Bezpečná síla pro hromadné bruslení je 17 až 18 cm\nPřehled tloušťky ledu (18. 1. 2021)\nFrymburk pláž: 9 – 13 cm\nFrymburk u přívozu: 6 – 11 cm\nLipno loděnice: 8 – 12. cm\nPřední Výtoň: zamrznuto od 11.1. 2021\nU Lipenské Víly: 0 cm\nFrymburk – Přední Výtoň pod dráty: 0 cm\nČerná v Pošumaví Windypoint: 10 – 12 cm, nabízí o víkendech buslení (na vlastní nebezpečí), otužování a občerstvení. Provozovatelé upravují ledové plochy na bruslení, vysekávají díry do ledu na otužilce a pro návštěvníky připravuje nápoje vicemistr Evropy v barmanském sportu David Neumann.\nDolní Vltavice: 6 – 15 cm\nHorní Planá: 13 – 20 cm (podél břehu) od přívozu proti proudu směrem na Pihlov\nJakmile dosáhne led bezpečné tloušťky (cca 17 – 20 cm), mezi obcemi Lipno nad Vltavou a Frymburk pravidelně upravována bruslařská dráha, která měří téměř 12 km, stejně jako tzv. Hornoplánská trasa s 15 km. V roce 2012 byly obě dráhy poprvé v historii propojené na rekordních 38 km z Lipna nad Vltavou až do Perneku (tento spoj není upravován pravidelně).\nBruslařská dráha je doslova dálnice šest až osm metrů široká a vstup na ni je zdarma. V Lipně nad Vltavou můžete využít půjčovnu bruslí. Po trase potkáte také několik ledových barů. Letos (2021) je zatím magistrála zavřená, koncem ledna se však předpokládá její otevření.\nLokální bruslení (není zatím v provozu)\nLokální bruslení pouze v Lipně nad Vltavou (4 km ovál), Horní Plané hřiště, ve Frymburku hřiště, ovál 2 km pouze v dopoledních hodinách.\nBezpečná síla pro hromadné bruslení je 17 až 18 cm, takže pokud se udrží mrazy, dobrovolníkům se podaří propojit Frymburk, Lipno a Přední Výtoň. I když vypadá přehrada zamrzle, nevstupujte na jiná místa, než kde je otevřený ovál – zvláště u břehů je vstup na led nebezpečný!\nTrasa ze stanice Lipno nad Vltavou k místu Bruslařská magistrála na Lipně - nejdelší dráha na přírodní bruslení.\nTrasa ze stanice Lipno nad Vltavou, Slupečná, rozc. k místu Bruslařská magistrála na Lipně - nejdelší dráha na přírodní bruslení.


Drak, čarodějnice a pastýři | Getsemany\nStřet pohanství a křesťanství ve středověké velšské literatuře.\nTři motivy z velšských legend a pověstí, mohou ukazovat na konfrontaci mezi nastupujícím křesťanstvím a ustupujícím starším náboženstvím Keltů ve Walesu a Bretani. Světec (nebo hrdina) se střetává s rozličným duchovním nepřítelem – v mém výběru je to drak, skupina čarodějnic a – možná trochu překvapivě – tlupa pastýřů.\nRudý drak, jako symbol velšských (nebo přinejmenším gwyneddských) Keltů, se možná literárně prvně objevuje ve brythonské básni ze sedmého století, kde čteme o „rudém draku, palladiu faraona, který v povětří bude doprovázet lid“.1 Kdo je míněn faraonem není jasné, ale pevnost Dinas Emreis, kam nechal mýtický král Llud zakopat dva draky, se údajně původně nazývala Dinas Faraon Dande („Hradiště prchlivého faraona“).2 Tam také oba skryté ještěry – rudého a bílého – údajně objevil jasnovidný chlapec Embresguletic, jehož se „hrdý tyran“ Vortigern chystal rituálně zavraždit.3 V těchto pověstech – a v národním uvědomění Velšanů napořád – je rudý drak hrdým symbolem „římských občanů“ post-římské Británie, a tedy bytostí kladnou, vznešenou, hrdinskou.\nVe velšských legendách, ve shodě se středověkou evropskou tradicí, je však drak také nepřítelem duchovenstva a křesťanské víry vůbec. Jistě, ne každé střetnutí světce s drakem nutně musí odrážet zápas s pohanstvím. Předpokládaný ještěr ze skotské řeky Ness v Adamnanově Životě svatého Columby (II., 28)4 – latinský text používá ovšem obecného slova „bestia“ – se zdá být reálným živočichem, byť nezjištěného druhu. Gildas „Moudrý“ zdrtí jeduplného ještěra, hubícího obyvatelstvo Říma, kteroužto obludou se – s největší pravděpodobností – rozumí morová epidemie.5 Za příběhem prince Carannoga a draka v Carrumu se skrývá vzpomínka na nájezdy vikingských dračích lodí na pobřeží Somersetu v 9. století,6 v drakovi, přemoženém biskupem Samsonem, lze zase spatřovat projekci bretaňského vladaře Connomora „Prokletého“.7\nPřípadem, kdy drak téměř jistě symbolizuje keltské pohanství, je však událost ze života velšského biskupa Teila. K té mělo dojít za jeho pobytu v Bretani, někdy kolem roku 550:\n„Zatímco čekali na příznivý vítr do plachet, král toho kraje, jménem Budic, přišel za ním s početným vojskem Bretaňců. A král i jeho vojsko ihned před ním poklekli, a když se (Teilo) ptal, co to znamená, král odpověděl: „Skláníme svá kolena proto, abyste prosili Boha za mě a moji zem, kvůli neštěstí, jež nás teď sužuje. Neboť se v poslední době objevila obrovská zmije, která už téměř zničila třetinu mého království.“ Svatý biskup nějaký čas váhal, bál se s ním jít, neboť s tou zmijí byly spojovány hrůzné věci. Tu se mu náhle zjevil anděl Páně a utěšoval jej, řka: „Nestrachuj se s nimi jít, neboť moc Kristova bude s tebou a zničí tu zmiji pod tvýma rukama.“ Svatý hierarcha se na andělovu radu odvážil přiblížit k létajícímu a okřídlenému drakovi. A maje inspiraci z nebes, vzal jednu součást svého oděvu, uvázal jí kolem draka a oznámil mu Pánův příkaz, aby ho následoval až k moři a přestal vypouštět jed a zhoubný dech. Tak konečně zvíře, které se z nařízení biskupova stalo krotkým a šlechetným, nezvedlo již křídla, aby jimi děsilo, neukazovalo zubiska, jimiž by skřípalo, ani nevyplazovalo jazyk a tak nevypouštělo ohnivý dech. Vzápětí zbožný hierarcha odvedl obrovského netvora, svázaného součástí svého oděvu a – ve jménu Páně – připevnil ho na velkou skálu uprostřed moře.“ 8\nOznačení škůdce kolísá mezi zmijí (had-svůdce v knize Genesis 3. kap.) a drakem (sedmihlavý „drakón megas“ ze Zjevení Janova 12. kap.), jeho démoničnost je však zjevná. Blíže nespecifikovanou součástí hierarchova oděvu, která slouží ke zkrocení ničemné obludy, je zřejmě štola (řecky stolé), podobně jako v Carannogově dobrodružství. Tento pruh látky – původně běžný antický šál – se stal poměrně záhy znamením kněžského svěcení (jáhnů, kněží a biskupů).9 Je tu jednoznačně vyjádřena svrchovaná moc církevního úřadu nad starým kultem, možná spojeným s plodností (had jako falický symbol), který je skrze ní učiněn „krotkým a šlechetným“.\nProč byl drak upevněn ke skále v moři, není zcela jasné. Snad se to vztahuje k nebezpečnému útesu, spjatému s pověrami bretaňských rybářů.\nDevatero čarodějnic (panen, víl, stařen, bojovnic) se ve velšských příbězích vyskytuje často. Místně jsou spojeny s Gloucesterem (v romanci Peredur, syn Efrawgův), zásvětním Caer Sidi (v mýtu Preiddeu Annwn) jehož vstup je lokalizován na ostrov Lundy, kouzelným Jabloňovým ostrovem (ve Vita Merlini), jímž může být Bardsey Island u pobřeží Gwyneddu, a také s jižním Walesem, kde se s těmito ženami – tedy vlastně s jednou z nich – setkává svatý Samson.\nProtože ze všech těchto „čarodějnických“ příběhů je Samsonův nejdříve zaznamenaný (už v sedmém století), stojí za připomenutí. Když biskup – v doprovodu svého jáhna – cestuje lesem, jakási šedovlasá stařena v červeném hávu ohrožuje křesťanské poutníky oštěpem. Je vdovou, má osm sester a matku, o níž se Robert Graves domnívá, že jí není míněna lidská žena, ale sama Hekaté, bohyně čarodějnic.10 Když nepomůže vlídná domluva, Samson agresivní vědmu proklíná a ona vzápětí hyne.11\nZde je na místě uvést úryvek z pre-galfridiánské básně Pa Gur, v níž jeden z Artušových „rytířů“ – v této verzi už zřejmě celkem pokřesťanštěný – bojuje s nestvůrami a osobami, vládnoucími kouzelnou mocí:\n„Skvělý Cai a Llacheu\npřed utrpením modrých kopí.\nNa výšinách Ystvingonu\ndevatero čarodějnic probodl Cai.\nNa (ostrov) Mona skvělý Cai se vydal\nCai, syn Cynyrův, je sice asi původně irským mýtickým héroem Coiem, synem Conairovým, jak se domnívá Rachel Bromwich,13 nicméně v citované básni se možná jedná o římského historického hrdinu, jménem Gaius. Pokud je tomu tak, byl jím zjevně Gaius Suetonius Paulinus, římský guvernér v Británii, který za Neronovy vlády rozdrtil povstání královny Boudiccy. Před tím však už, asi v roce 61, napadl ostrov Mona (Anglesey), centrum druidského kultu – právě druidové stáli v pozadí keltského odporu vůči Římu jak v Británii, tak v i Galii:\n„Na břehu stál již ozbrojený nepřátelský šik v těsně semknutých řadách, mezi nimi pobíhaly ženy jako furie ve smutečním šatě, prostovlasé, s pochodněmi v rukou; kolem nich druidové, kteří s rukama zdviženýma k nebi pronášeli modlitby nebo vyráželi kletby, neobvyklým zjevem tak ohromili naše vojáky, že s údy jakoby strnulými nastavovali ranám nehybné tělo.“14\nNavzdory počátečnímu překvapení (očarování) nakonec Římané obránce ostrova zmasakrovali a vykáceli posvátné háje. Nastalo období „civilizovaného“ kultu, keltská božstva – tak jako už dříve v Galii – byla ztotožněna s římskými, lidské oběti druidů postavili římští okupanti mimo zákon. Není však pochyb, že tato opatření se v praxi týkala převážně měst; venkov i nadále uctíval božstva podle tradice svých otců.\nVelšská báseň sice zmiňuje jako místo pobití čarodějnic neidentifikovatelný Ystvingon, následující zmínka o Moně – kam se Cai vypravil zahubit jakéhosi Llewona (nebo lvy) – jistě s tímto dobrodružstvím souvisí. Mezi pobitím druidů – a druidek – na Moně a jeho zapsáním velšským bardem v desátém či jedenáctém století uplynula dlouhá doba ústního tradování, která prozaickou vojenskou akci proměnila v působivou mýtickou zkratku a napojila jí – díky podobě jmen – na artušovský cyklus.\nPokud tedy přijmeme tuto interpretaci Caiova/Gaiova hrdinského činu – a já se domnívám, že bychom ji přijmout měli – a srovnáme ji se Samsonovým incidentem, pak se před námi objevuje společenství keltských kněžek ve dvou výrazně odlišných obdobích. Spatřujeme je – vlivné a mocné – v polovině prvního století na ostrově Mona, kde ovšem jejich „kouzla“ neobstojí proti mečům římských dobyvatelů. A na počátku století šestého už kněžky staré víry jen smutně živoří v lesním úkrytu, když křesťanský světec jednu z těchto nebožaček skolí mocným slovem.\nVražední pastýři a jejich paní\nDrobná epizoda z legendárního životopisu svatého Cybi, možná odráží pohanskou reakci na působení křesťanských mnichů v šestém století. Odehrává se také na – dříve druidském – ostrově Mona.\n„A svatý Cybi řekl učedníku Caffovi: „Odejdi ode mě, nemůžeme být spolu.“ A přišel (Caffo) do města, které se nazývá Merhyr Caffo, a tam pastýři z Rhosyru zabili Caffa. A tak požehnaný Cybi proklel pastýře z Rhosyru i s jejich paní.“15\nTemný příběh připomíná detektivku. Známe oběť, známe vrahy – ale kde máme motiv? Jistě, lze předpokládat, že pohanští obyvatelé zaostalého kraje na ostrově Mona napadli představitele nové víry. Ale není to příliš jednoduché? Caffo byl přece bratrem Gildy, který v knize De excidio et conquestu Britannia mezi pěticí odsuzovaných brythonských vládců nejtvrději kárá Maelgwna z království Gwynedd – jehož součástí byla právě Mona. Pokud se vražda odehrála před rokem 547, kdy Maelgwn umírá na žlutý mor, „paní“ těch pastýřů může být míněna uražená Maelgwnova druhá manželka.16 Neboť gwyneddský pán zavraždil synovce, oženil se s jeho vdovou a – aby jen u jedné vraždy nezůstalo – zákonnou manželku nechal rovněž usmrtit.17 Jisté hagiografické paralely (Jan Křtitel, svatý Kilián) nelze přehlédnout.\nZnáme ovšem velice podobný příběh, odehrávající se na sklonku téhož století, na území dnešního jižního Skotska. Pojednává o krutém konci šíleného proroka Lailokena/Merlina, kterého zabijí „pastýři“ na břehu řeky Tweed. Jeho smrt je trojnásobná, tudíž posvátná, jak důvěrně víme především z irských pověstí – tak hyne například nepřítel opata Columa Cille – král Diarmud, a později i Diardudův vrah, nehodný kněz Aed „Černý“. Nejednalo se o vraždu obyčejnou, nýbrž rituální. Archeologické nálezy („muž z Lidlow“) dosvědčují skutečnost těchto obětí. Lailokenův konec je ve vyprávění shrnut takto:\nMerlinus triplicem fertur inisse necem.“18\nNešťastný prorok – nedlouho před smrtí pokřtěný biskupem Kentigernem - je tedy probodený kůlem, ubitý kamením a navrch se ještě utopí. Stejně jako v Caffově případu, i zde stojí v pozadí zločinu žena, cizoložná manželka – z dějin neznámého – krále Meldreda. Jakýsi Máel Doraid však vládl v Cumbrii na počátku 11. století a jeho jméno snad bylo použito ve starobylém příběhu, písemně zaznamenaném poměrně pozdě.19 Simon A. Stirling (The King Arthur Conspiracy, kap. 20) se domnívá, že za osobou Meldreda se skrývá artušovský princ Mordred a za zlou královnou Gwenhwyvar. To můžeme směle přijmout – ovšem pouze za předpokladu, že zároveň jednoznačně zamítneme historičnost zmíněných osob. Onen král i jeho paní jsou osobami zjevně mytologickými. Gwenhwyvar z artušovského cyklu – stejně jako legendární „paní pastýřů z Rhosyru“ – je keltskou bohyní lásky a smrti, vyžadující lidskou oběť, z níž se stane následně „myrddin“ (věštecký duch).20 „Meldredus“ je pak jedno z mnoha jmen boha podsvětí.\nPokud tato hypotéza odpovídá skutečnosti, pak – přirozeně – pastýři v textu nejsou tím, čím se zdají být. Jsou to obětníci staré víry, jak v Lailokenově případu, tak i v Caffově, který rovněž musel zemřít trojnásobnou smrtí. Kdyby byl sťat – jako mnoho jiných a mnohdy nehistorických – keltských svatých, pak by nás o tom legenda jistě informovala. A to tím spíše, že na místě Caffovy rituální vraždy se nachází obligátní pramen („Ffynnon Caffo“). Je možné, aby za zločinem stál gwyneddský královský pár? Maelgwna přece známe jako pravověrného křesťana a štědrého podporovatele církevních společenství. Byl přesto ve spojení s druidy? Možná, vždyť jsme viděli, že ani jiný křesťanský král, Vortigern – věříme-li tedy Nenniovu vyprávění - neváhal přinést lidskou oběť. V „temném věku“ to nemuselo být neobvyklé.\nA ještě něco – Cybi proklel Caffovy vrahy i „s jejich paní“. (Podobně, jak víme, jednal – s okamžitým úspěchem – i biskup Samson.) Smíme předpokládat, že se kletba naplnila? Snad, když jí legendista zmiňuje. Ale jak se naplnila a na kom vlastně? Na to už odpověď neznáme. Pokud nás poněkud zaráží četnost kleteb, vyslovovaných keltskými světci, mějme na paměti, že jsou předně zaměřeny proti temným duchovním mocnostem, proti démonům. A jejich lidské nástroje – čarodějnice a pastýři/druidové – se prostě „svezou“ s nimi.\nUkázali jsme si, že vzpomínky na konfrontaci mezi křesťanstvím a pohanstvím ve Walesu a Bretani se odrážejí ve středověkém písemnictví. Obecně křesťanský symbol dračí nestvůry jako pohanské víry ve Walesu koexistoval spolu se symbolem draka-národního symbolu. Na případu kolegia čarodějnic jsme zase viděli, že násilné potlačování druidismu v Británii začalo už s počátkem římské okupace, jisté formy toho náboženství však přetrvávaly celá staletí. Zabijáčtí pastýři ze dvou uvedených vyprávění (nejedná se však ve skutečnosti o jediný příběh ve dvou verzích?) ukazují, že k lidským obětem, konaným druidy, mohlo docházet ještě v křesťanské éře.\n1The Gwarchan of Maelderw, in: http://www.aancienttexts.org/library/celtic/ctexts/a05.html\n2Mabinogi, „Zvláštní vydání…“: Brno, 1995, str.88.\n3Nennius, Historia Brittonum, 42, in: http://sourcebooks.fordham.edu/basis/nennius-full.asp Podotýkám, že Vortigern – jehož identita není dosud zcela jasná – je vždy líčen jako křesťan, byť celkem nevalný (protivil se – na rozdíl od svých svatých synů - biskupu Germanovi). Má nás jeho ochota k provedení temného rituálu překvapit?\n4Adamnan, Vita Sancti Columbae, Liber secundus, caput 28, in: http://www.thelatinlibrary.com/columba.html\n5Edens, W. Julian, Saint Gildas and the Pestilent Dragon, in: http://www.heroicage.org/issues/6/gildas.html\n6Hunt, August, The Story of Uther and Igerna, in: http://www.facesofarthur.org.uk/articles/guestdon5.htm\n7The Life of St. Samson of Dol, in: http://www.celticchristianity.infinitesoulutions.com/Life_St_Samson_of_Dol. Zmiňovaný Conomor (zabit asi roku 561) je nesporně předobrazem pohádkového rytíře Modrovouse a snad i krále Marka z pověsti o Tristanovi a Isoldě.\n8The Life of St. Teilo, IX., in: http://www.maryjones.us/ctexts/teilo.html\n9Význam štoly bývá symbolicky vykládán různě, někdy jako ručník, jímž Ježíš před Poslední večeří utíral nohy učedníkům, jindy jako Kristovo jho, „které netíží“.\n10Graves, Robert, The Triple Muse (ed. Clifton, Chas, Harvey, Graham, The Paganism Reader, Routledge: New York and London, 2004, str. 128-152)\n11Baring-Gould, Sabine, Fisher, John, The Lives of British Saints, sv. III., str. 144-145, in:http://archive.org/details/liveofbritishsa03bariuoft\n12Arthur and the Porter, in: http://www.maryjones.us/ctexts/bbc31.html\n13Watson, Edward, Fair Cei: Hero or Villain?, in: clasmerdin.blogspot.com/2016/04/fair-cei-hero-or-villain.html\n14Tacitus, Cornelius, Letopisy, XIV., 30, Svoboda. Brno, 1975, str. 387\n15Vita Sancti Kebii, 17, in: http://www.ancienttexts.org/library/celtic/ctexts/cybi1.html\n16Tento názor zastával, například, největší odborník na velšskou hagiografii - Sabine Baring-Gould (The Lives of British Saints., sv. II, str. 50).\n17Gildas, De Excidio et Conquestu Britannia, III., 35, in: http://www.herofcamelott.com/docs/Gildas-On-the-Ruin-of-Britain.pdf\n18King Meldred and Lailoken, in: http://www.maryjones.us/ctexts/lailoken2.html\n19Edmonds, Fionna, Personal Names and the Cult of Patrick in eleventh-century,in: Boardman, Steve (edit.), Saints´Cults in the Celtic World, The Boydel Press: Woodbridge 2013, str. 56.\n20Srv. Gruber, Martin, Svatý Merlin nebo Merlin pekelník?, in: Getsemany 4/2016\n‹ Gereint. Hledání ztraceného světce. o úroveň výš Knihovnička Getseman ›


1 ......... 95 96 97 98 99 ......... 100\nbakoun: Můžeš kam chceš. Chce to zkoušet aby to pro tvojí jízdu stříkalo co nejlíp. Když jedeš po dálnici nebo mimo město,tak je lepší si je nastavit aby stříkali trocha vejš,ale když jezdíš jen po městě tak je můžeš nastavit tak nějak do půlky. Je to čistě na tobě.\nmagnetto: Mě to čeká už v březnu, ale raději to svěřím kamarádovi co má na stk konexe, než pak řešit nějaké triviální věci.\nNechci se nějak chlubit,ale u nás v Drásově jsem pošel emisema i bez jednoho katalizátoru a to legálně a stkčkem i když jsem měl vy zadní nosník. Ničeho si nikdo nevšimnul. Ale třeba když jsem byl s Ducati na stk v Příbrami u Hypernovi,tak tam mě poslali do háje (dostal jsem to na měsíc),protože mi chyběla samolepka na rámu. Tak jsem zašel do reklamky za známejma,tam mi jí udělali za nula,nula prd a už jsem prošel. Ale vtipný na tom je,že když jsem tam byl poprvý,tak si vůbec nevšimli,že mam prasklej pístek na zadní třmen a zadní kolo v podstatě nebrzdilo (sežeň narychlo radiální třmínek od Bremba). No prostě nesmysl.\nTakže je tu čištění předních parabol....\nMá někdo zkušenost jak na to?\nMyslím tím, komplet čištění vnitřku světel -> Nějaký návod na nepo rvení náklápění a dalších funkčních dílů či neznehodnocení povrchu uvnitř světel...?\nRE: Golf IV - čištění v myčce na nádobý = dnes myčka na nádobý není k dispozici....\nDíky všem, ať nemusím zakládat nové téma\nzn. 323F BJ - předfacelift.\nmagnetto: na to nemusíš zakládat téma, to téma už tady dávno je Sice se týká M6, ale princip bude stejný i na BJ\nmagnetto: nu já už mazdičku vlastním čtvrtým rokem (toto letí) , technickou budu dělat podruhé, co ji mám, nicméně poprvé v Praze .\nSice jsem na jiných fórech o autech četla, že prý Jarov nic moc, stejně to asi risknu a uvidím, snad to dopadne dobře\nMyslíte že by šlo přeplňovat moje FP ??\nProč ano / proč ne.\nVýhody / nevýhody.\nCena / výkon.\nDíky jen za inteligentní komenty.\nmagnetto: Samozrejmne ze by slo, ale cena za realizaci te spis presvedci o tom ze je lepsi si koupit neco kde uz vetracek je :-D\nMAX6: Mam dotaz specialne na tebe, na kolik vyjdou komplet predni brzy(nipparts)? Ceka me to tak abych vedel kolik si nasetrit $$$ :)\nDneska jsem se na 150km trati pokoušel o normální jízdu a hle, i s dvoulitrem lze jet úsporně\nHoši, je u BJčka slyšet čerpadlo v nádrži když mám rezervu a jedu do zatáčky?\nZvuk to má podobný jako když máte kamen v pneumatice a jen při projetí zatáčkou (kdy by se měl údajně přesunout benzín na stranu.....)\nStalo se Vám to už někdy?\nmagnetto: Tak to jsem nikdy nepozoroval\nmr_tom: Aha, ale díky za reakci... Dělá mi jen když jedu na doraz a než dojedu k pumpě.\nmagnetto: RE: Zjištěno,, Byl to blbej plech za zadním kotoučem\nČau lidi, tak sem zjistil že mam v háji tlumiče, přední i zadní, poraďte někdo jaký tam dát, mam pořád to bjčko 2.0 ditd 66kw. Klidně bych tam dal i sportovnější. Jo a pěkně mi olezl chrom z lišty na masce, máte někdo radu co s tim?A ještě mě napadlo jestli víte kde je na bjčku na klimatizaci odtoková trubka kondenzovaný vody? Díky moc za rady\nsmyke: ad tlumič - pokud by sis před svým dotazem pročetl forum, tak je tu snad 100x napsáno, že nejlepší jsou KYB - Kayaba. počítej i s horním uložením tlumičů.\nad lišta - přestříkat, dát folii, zkusil bych možná i plastidip\nad klima - nevím\nJa s nima mam spatnou zkusenost, vytekli oba po 5000km, nastesti uspesna reklamace. Nejlepsi je sehnat starsi funkcni originaly z vrakoviste. Zni to divne ale po tom co jsem 3x menil zadni tlumice mam ted uz 30 tis. km pokoj....\njedna špatná zkušenost vs desítky výborných zkušeností


Často kladené otázky zákazníků - LKW WALTER\nČasto kladené otázky zákazníků\nPoptávka Zadavatel přepravy\nHlavní předmět podnikáníKamionová dopravaKombinovaná dopravaZákaznický portál CONNECTManagement SHEQInformační technologieKomunikace\nZákaznický portál CONNECT / Informační technologie\nŽivotní prostředí / Bezpečnost / Kvalita\nSpolečnost LKW WALTER je rakouskou soukromou společností (100 % v rodinném vlastnictví) a patří ke skupině WALTER GROUP. Společnost byla založena v roce 1924 a ve svém oboru je úspěšná již několik desetiletí. Spolehněte se na partnera, spolehlivého v každém ohledu, jehož prvotřídní bonitu potvrzují mezinárodní ratingové agentury již po mnoho let. Informace o firmě\nJeště nemáte Vaše přístupové heslo nebo jste ho zapomněli? Vyžádejte si Vaše přístupové heslo ještě dnes! Registrace.\nProclení je u společnosti LKW WALTER vyřešeno jednoduše a efektivně. Ve všech důležitých přístavech a na většině frekventovaných hraničních přechodů má LKW WALTER vlastní celní deklaranty.\nV tomto případě kontaktujte svého disponenta, který je odpovědný za příslušnou zakázku. Kontaktní údaje naleznete v přehledu zakázek v zákaznickém portálu CONNECT: Přihlášení. Ještě nemáte Vaše přístupové heslo nebo jste ho zapomněli? Vyžádejte si Vaše přístupové heslo ještě dnes! Registrace.\nNebezpečí a škody lze částečně pokrýt i uzavřením pojištění přepravy. Více podrobností k tomu najdete na našem zákaznickém portále CONNECT v sekci „Věděli jste už?“: Přihlášení. Ještě nemáte Vaše přístupové heslo nebo jste ho zapomněli? Vyžádejte si Vaše přístupové heslo ještě dnes! Registrierung.\nLKW WALTER disponuje sítí dopravních partnerů v celé Evropě, která se skládá z více než 13.500 dopravních partnerů, kteří byli pečlivě vybráni podle našich vysokých požadavků na kvalitu. Kromě silniční přepravy využíváme i přepravu kombinovanou, na které se významně podílíme s více než 7.000 návěsy, které jsou přizpůsobeny k manipulaci s jeřábem.\nKombinace kamionové dopravy, železnice anebo lodi je velmi efektivním a ekologickým způsobem přepravy. Společnost LKW WALTER ji optimalizovala na nejvyšší úrovni, mimo jiné díky průběžným investicím do moderního vybavení. Disponujeme více než 7 000 návěsy uzpůsobenými pro jeřábovou manipulaci.\nCONNECT je náš online portál pro zákazníky, pomocí kterého můžete realizovat zakázky pohodlně jediným kliknutím myši. Další funkce: aktuální přehled zakázek a poskytnutí dalších užitečných informací: Demo. Ještě nemáte Vaše přístupové heslo nebo jste ho zapomněli? Vyžádejte si Vaše přístupové heslo ještě dnes! Registrace.\nObraťte se na svého Key Account Managera nebo si vyhledejte svou kontaktní osobu pro požadovanou přepravní trasu v našem zákaznickém portále CONNECT online. Ještě nemáte Vaše přístupové heslo nebo jste ho zapomněli? Vyžádejte si Vaše přístupové heslo ještě dnes! Registrace.\nVšechny prezentace skupiny WALTER GROUP jsou optimalizovány pro Internet Explorer, Firefox, Chrome a Safari.\nSHEQ znamená Safety/Security-Health-Environment-Quality. Více informací naleznete zde! Management SHEQ.\nAno, kodex chování by měl sloužit našim zaměstnancům a manažerům jako směrnice pro rozhodování a podnikatelské chování. Jsou v něm definovány zásady našeho etického jednání, chování na pracovišti a zacházení s firemním vlastnictvím. více podrobností: Code of Conduct.\nKvalita v první řadě pro společnost LKW WALTER znamená optimální plnění očekávání našich zákazníků. Proto jsme v celé společnosti zavedli jako základ normu ISO 9001:2008. Dodržování této normy kontroluje interní tým pro Shared Service SHEQ Management, který své aktivity rovněž zveřejňuje ve zprávě společnosti.\nBezpečnost je pro společnost LKW WALTER důležitým aspektem. Díky mnoha opatřením se nám daří chránit během přepravy jak člověka, tak nakládku. Například jsme podle mezinárodních právních nařízení vyvinuli a implementovali školicí program a příručku řidičů pro naše dopravní partnery a pro jejich řidiče. Ty zahrnují i preventivní opatření ke snížení rizika kriminálních přístupů ke zboží. Kromě toho je náš systém managementu certifikován podle mezinárodně uznávaných standardů SQAS (Safety and Quality Assessment Systém) a HACCP (Hazard Analyses and Critical Control Points). (odkaz: HACCP od prosince 2015).\nSamozřejmě! Společnost LKW WALTER klade velký důraz na ochranu dat a nakládá s Vašimi daty s nejvyšší důvěryhodností. Více podrobností najdete v našich podmínkách používání pod bodem II. Ochrana dat: Podmínky používání.\nSlužby pro zadavatele přepravy


U pokladny stál burian,marvan,mandlova\nburian marvan mandlova\nU pokladny stál je asi moje nejoblíbenější komedie s Vlastou Burianem v hlavní roli. Ve filmu se setkáváme s optimistickým nemocničním zřízencem s příznačným jménem Kryštof Rozruch. Situace, ve které se ocitá není moc optimistická, protože na svůj ischias vyfasoval od nemocniční pokladny zuby. Neváhá proto a jde je reklamovat, úředníci pro živelného Rozrucha nemají pochopení, zvlášť když se střetne i s panem radou, vdovcem, který pálí za slečnou Věruškou (A. Mandlová). Situace se změní ve chvíli, kdy prohlásí, že je z nemocnice svatého Jakuba a tak je považován za primáře Marka, kterému se má ve všem vyhovět. Revizní lékař (Marvan) jej tedy bere sebou do lázní, kde se potkává se skutečným primářem Markem, který se vydává za chudého Rozrucha, aby zjistil, jestli láska jeho vyvolené Hedušky je opravdová. Shodou okolností je Heduška dcera pana rady, který je v lázních na výletě s Věruškou.\nBuriana pronásleduje starší pacientka, ze které se vyklube Věřina matka a všichni zúčastnění se v jeden moment setkávají v jakési katarzi filmu. Následně se v nemocnici záměny vysvětlují, Rozruch slavnostně oznamuje, že dokončil večerní studium medicíny a Marvan mu zajišťuje teplé místečko v pojišťovně. Tento moment mi k celému charakteru Rozrucha nesedí, ale to je detail.\nFilm obsahuje spousta skvělých scén, třeba vsugerování si slivovice, celková hádka o bahno a zuby, pacient s slepákem nebo Burianova operace/řezání prstu pana rady. K vrcholům ale patří balada nebo spíš melodram o deliriu tremens, kde expresionisticky nasvícený Burian vrhá přízračné stíny a dokonale vyděsí Marvana, jehož obhajoba alkoholismu přepočtem na kalorie je také skvělá.\nCelkově jde o velmi povedenou a vtipnou komedii a na úspěchu mají velký podíl všichni herci.\nPočet příspěvků: 2 - zobrazeno v: 18.10.2021 - 12:36:45\nZak (11.06.2010 - 18:03:12):\nI když filmy s Vlastou Burianem nepatří příliš k mým oblíbeným kouskům,tenhle film je u mě mezi vyjímkami.V mé DVD sbírce se k němu občas vracívám.I přes svoji klasickou naivitu má svůj půvab a kouzlo.Jenom mi vadí Burianovo těkání očima přímo do kamery,ale to už je u těchto starších filmů normalní.\nMartin1 (22.02.2008 - 08:54:22):\nDalší úspěšná a mnou velice milovaná komedie s Vlastou Burianem. Ten je v roli svérázného ošetřovatele Rozrucha opět ve svém živlu. Komedie plná záměn, milostných pletek a bílých myšek je dokonalá od začátku do konce. Skvělé jsou i vedlejší postavy - bravurní výkon Jaroslava Marvana v úloze pohodlného MUDr. Brunera, neodolatelný Čeněk Šlégl jako záletný gremiální rada Pěna, Václav Trégl alias otravný pacient Klůcek, Marie Blažková coby vdova po berním exekutorovi sužovaná bolestmi hlavy nebo Ladislav Hemmer jako šéf pojišťovny. A celá řada nezapomenutelných replik a scén, nejlepší je ta, kdy Rozruch operuje prst panu gremiálnímu radovi nebo úvodní slovní přestřelka v nemocenské pojištovně. Malá zajímavost: jedná se o poslední český film režiséra (a herce) Karla Lamače.


Co kvalifikuje film jako vánoční film? Odpověď vás může překvapit - Zábava | Září 2021\nCo kvalifikuje film jako vánoční film? Odpověď vás může překvapit\nFilmoví diváci po celém světě již dlouho debatovali o tom, zda Die Hard je vánoční film. Koneckonců, film se koná na Štědrý den. Akční povaha filmu však nutí kritiky tvrdit, že se nejedná pouze o vánoční film, bez ohledu na kulisu kulis. Probíhající debata nutí každého položit jednu otázku - co dělá z filmu vánoční film?\nMusí být vánoční film uspořádán kolem Vánoc?\nJednoduchá odpověď zní ano. Období, ve kterém je film nesmírně důležitý, alespoň když mluvíte o tak snadno rozpoznatelném období kalendářního roku. Hollywoodský reportér tvrdí, že rychlé pohyby, které jsou důsledně považovány za vánoční filmy, nemusí být během prázdnin zcela nastaveny.\nTak jako hollywoodský reportér bere na vědomí, že některé z nejoblíbenějších filmů v žánru nejsou zcela zahrnuty do prázdnin. Například, Seznamte se s mnou v St. Louis má sváteční témata, ale většina filmu nemá nic společného s Vánoci. Muzikál, produkovaný v roce 1944, je stále považován za klasiku dovolené. Totéž platí i pro ostatní klasiky prázdnin, takže se zdá, že na čase, který je věnován Vánocům, nezáleží, ale lze s jistotou říci, že film musí mít jistý svátek, aby mohl být považován za vstup do sezónního žánru.\nZáleží na žánru?\nPokud je roční období, ve kterém je film uveden, jen okrajově relevantní pro definování filmu jako vánočního filmu, pak je žánr filmu důležitý? Zdá se, že to je důležitější než jiné faktory, ale filmy v několika žánrech jsou stále považovány za vánoční filmy.\nPříspěvek sdílený úředníkem Home Alone Official (@homealoneofficial) 5. prosince 2015 v 13:32 PST\nrecenze pro iphone 8 plus\nZdá se, že kategorie komedie má nejvíc typické vánoční filmy. Jen málo lidí by debatovalo o tom, zda nebo ne Sám doma, Vánoční svátek Lampoon, Čtyři Vánoce, a Vánoční příběh jsou vánoční filmy. Dramatický žánr a hudební žánr mají také spravedlivý podíl na vánoční klasice. Je to báječný život, stalo se to na Páté Avenue a drama roku 2008, Vánoční příběh jsou velmi dramatické vánoční filmy.\nTo neznamená, že akční žánr nemá pozoruhodné záznamy. Klíšťata prostě nejsou vnímána jako vánoční příběhy, protože se soustředí více na akci než na roční období, ve kterém jsou zasazeny. Die Hard Pravděpodobně by to fungovalo, příběh-moudrý, stejně dobře, kdyby to bylo nastaveno na jaře. Čas poznamenává to Batman se vrací, Smrtící zbraň, a Polibek Polibek Bang Bang všichni by mohli být považováni za vánoční pohyb, ale obecně nejsou kvůli jejich akcím nabitým příběhům.\nJaké filmy jsou považovány za klasické vánoční filmy?\nZdá se, že nastavení i žánr jsou základními prvky vánočního filmu, ale jen okrajově. Nyní je čas podívat se na jednoznačné vánoční filmy a přijít na to, proč si zaslouží sváteční buldok. Vánoční příběh a A Zázrak na 34tis ulice jsou dva filmy, které bezesporu spadají do žánru. Oba se konají během vánoční sezóny a jsou uváděny na trh jako vánoční filmy. Totéž platí pro Sám doma, vánoční svátek Lampoon, a Čtyři Vánoce.\nFilmy sdílejí více než jen marketing a kulisy společné. Všechny filmy, které jsou jednoznačné vánoční klasiky, se spoléhají na rodinnou dynamiku, aby posunuly své příběhy kupředu. Ať už jde o radost z období nebo o nespokojenost s lidmi, se kterými postavy tráví dovolenou, zdá se, že všechny vánoční filmy sdílejí stejné společné pouto rodiny. Není to o tom, o čem je prázdninová sezóna? Rodinné pouto máme a někdy si přejeme, abychom to neudělali.\ngeek a různé kobky a draci


Last minute do Toroni | Sleva až 43 % | Balim.cz\nLast minute do Toroni\nLast minute dovolená Toroni\nToroni je velice oblíbenou destinací nejen pro last minute dovolené. Tato fascinující země s bohatou historií nabízí kromě mnoha památek především nádherné pláže a služby na světové úrovni, které přitahují dobrodruhy z celého světa. Naše nabídka je proto plná last minute zájezdů do Toroni od několika stovek cestovních kanceláří, aby si každý našel ten pravý zájezd. Nabídku pravidelně upravujeme a vybíráme pro vás zájezdy na poslední chvíli do různých letovisek a hotelů v Toroni.\nProč si vybrat last minute dovolenou v Toroni? Vyplatí se vůbec ještě last minute?\nVybírat dovolenou na poslední chvíli se někdy může pěkně vyplatit. Last minute zájezdy jsou totiž často zlevněné až o několik desítek procent, protože cestovní kanceláře potřebují na poslední chvíli zaplnit místa v letadle a hotelech. Co to znamená pro vás? Nabídka hotelů sice bude menší než v případě first minute zájezdů, za to si ale můžete dopřát třeba luxus pětihvězdičkového hotelu za cenu tříhvězdičkového, a ještě vám zbyde na výlety po okolí. Toroni má zkrátka své unikátní kouzlo, které si zamilujete.\nLast minute do Toroni all inclusive?\nProč ne, cokoli si budete přát. Last minute dovolená, nebo v překladu dovolená na poslední chvíli je skvělou volbou, pokud jste časově flexibilní. Jak můžete usuzovat z anglického překladu, last minute dovolená v Toroni nebo super last minute je kupovaná na poslední chvíli, to znamená, že odlet je klidně už za několik dní nebo týdnů. A míst je málo, je tedy potřeba umět se rychle rozhodnout a být flexibilní. V nabídce najdete celou řadu last minute zájezdů s all inclusive do Toroni, na které byste s normální cenou ani nepomysleli. S last minute slevou jsou tyhle zájezdy skoro za hubičku, a proto se vyplatí si na ně počkat.\nNa co se při výběru last minute zájezdu do Toroni zaměřit?\nLokalita – chcete být přímo na pláži anebo v centru města? Vyrážíte do Toroni za mořem, nebo se těšíte do hor?\nJaké je počasí v Toroni?\nJaká je v Toroni měna? Stihnete si ještě směnit peníze, anebo si vyberete na místě?\nCo nejde opomenout? (hlavně pokud letíte na super last minute dovolenou do Toroni)\nPokud stále váháte, zda je last minute do Toroni tou pravou volbou, podívejte se i na naše další last minute zájezdy. Létáme do celého světa, stačí si jen vybrat.


Podnájem bytové jednotky 2+1 (54 m2), ulice Dr. Martínka, Ostrava - Hrabůvka Nabízíme vám podnájem bytové jednotky 2+1 o velikosti 54 m2, nacházející se v 7. podlaží z 12, na ulici Dr. Martínka v Ostravě - Hrabůvce. Výtah s kamerovým systémem. Bytová jednotka prošla rozsáhlými úpravami. Kuchyň disponuje moderní kuchyňskou linkou s vestavnými spotřebiči (plynová varná deska, trouba, mikrovlnka, digestoř), lednice samostatně. Pokoje jsou prostorné a slunné. Koupelna s vanou, umyvadlem a připojením na pračku, toaleta odděleně. Na chodbě za závěsem je umístěna šatní skříň s dostatkem úložného prostoru. Veškerá občanská vybavenost v docházkové vzdálenosti (MHD, obchody, restaurace, kavárna, pošta, lékárna). Cena podnájmu: 10.800,- Kč/ 1 osoba Jistina: 22.000,- Kč Provize RK: 10.800,- Kč


Článek přečten: 58146×\nHledáme posily do Zlína (na plný úvazek)\nPráce musí bavit, naplňovat a mít smysl. Jednu takovou ve Zlíně pro vás máme!\nHledáme posilu do Prahy (na plný úvazek či brigádně)\nPráce musí bavit, naplňovat a mít smysl. Jednu takovou v Praze pro vás máme!\nHledáme posilu do Karlových Varů (na plný úvazek či brigádně)\nPráce musí bavit, naplňovat a mít smysl. Jednu takovou v Karlových Varech pro vás máme!\nFotky zákazníků 1886 fotek\nHodnocení prstenů 10386 recenzí\nsnubni prsteny ze stribra cena\nsnubní prstýnky Rokytnice v Orlických horách\nsvatební prsteny Železnice\nzásnubní prsteny Planá nad Lužnicí\nsnubní prsteny z titanu levně


Výkup slitin kovů Strakonice - vykuptechnickehostribra.cz\nNacházíte se zde: Vykuptechnickehostribra.cz / Výkup slitin kovů / Výkup slitin kovů Strakonice\nVýkup slitin kovů Strakonice: Zaměřujeme se na výkup slitin kovů mnoho let. Naše společnost provádí výkup slitin kovů ve všech malých i velkých městech v České Republice. Jsme schopni provést výkup slitin kovů s obsahem běžných kovů, jako je: Chrom (Cr), Wolfram (W), Nikl (Ni), Cín (Sn), Stříbro (Ag), Platina (Pt). Nabízíme také výkup slitin kovů s obsahem méně známých a vzácnějších prvků, například: Molybden (Mo), Vanad (V), Kobalt (Co), Paladium (Pd), Rodium (Ro), Bismut (Bi), Titan (Ti), Tantal (Ta). Výkup slitin kovů provádíme i u dalších kovových prvků.\nPostup pro výkup slitin kovů je jednoduchý a u všech materiálů je stejný. Jako první nás vždy musíte kontaktovat, oznámit nám jaké množství materiálu pro výkup slitin kovů máte a další důležitá informace, kterou potřebujeme znát je místo, jaké si pro výkup slitin kovů přejete. Naše firma působí po celé ČR, takže nám nedělá problém zajistit výjezd třeba do města Strakonice. Naše firma může provést výkup slitin kovů prakticky na jakémkoliv místě v ČR. Po vzájemné domluvě posíláme provést výkup slitin kovů našeho zaměstnance, ten na určené místo pro výkup slitin kovů dorazí hned, jak to bude možné (nejpozději do 24 hodin). Po příjezdu na určené místo (například do města Strakonice) probíhá kontrola materiálu pro výkup slitin kovů, provede se rentgenové měření, pomocí nějž budeme moci určit, jaká bude přesná cena za výkup slitin kovů. Po zjištění struktury materiálu pro výkup slitin kovů se slitiny ještě zváží. Poté už stačí sečíst hodnotu vašich materiálů pro výkup slitin kovů a určit konečné ceny za výkup slitin kovů.\nCena za výkup slitin kovů ve městě Strakonice: ceny za výkup slitin kovů se odvíjí od ceny prvků, které jsou obsažený v materiálech pro výkup slitin kovů. Čím větší obsah a čím vzácnější kovy ve slitině budete mít, tím lepší ceny za výkup slitin kovů vám budeme moci nabídnout. Jaké je přesná cena za výkup slitin kovů vám budeme moci sdělit vždy až po rentgenovém měření spektrometrem. Toto měření materiálu pro výkup slitin kovů trvá do několika sekund. Po kontrole spektrometrem již budeme schopni spočítat ceny za výkup slitin kovů.\nPlatba za výkup slitin kovů proběhne vždy na místě pro výkup slitin kovů - ve městě Strakonice nebo jinde, popřípadě pomocí bankovního převodu na váš účet. V případě zájmu nebo pokud máte nějaké dotazy na výkup slitin kovů, neváhejte nás kontaktovat.


Finální verze Total Commanderu 8.0 je zde - Magazín Stahuj.cz\n26. 05. 2012 | Martin Tábor\nNa Total Commander ve verzi 8.0 si uživatelé tohoto oblíbeného správce souborů museli od počátku jejího vývoje počkat zhruba tři čtvrtě roku. Přesto, že se jedná o major verzi, mnoho převratných novinek čekat nelze. Největší změnou je tak pravděpodobně vytvoření 64 bitové varianty aplikace, jejíž vznik nebyl díky mnoha modulům a programovacímu jazyku Delphi vůbec jednoduchou záležitostí. Při tvorbě 64 bitové verze TCM 8.0 se tak údajně uplatnil i open source vývojářský nástroj Lazarus, který programy psané v Delphi umožňuje zkompilovat i do zmíněné instrukční sady.\nTotal Commander 8.0 (64 bit)\nNově jsou tak nabízeny celkem tři varianty instalačního balíčku, a to čistě 32 bitové verze, 64 bitová a jeden větší instalační soubor, který nainstaluje obě varianty současně. Poslední zmíněná možnost je zároveň asi tou nejlepší, protože v 64 bitové verzi lze stále narazit na určité problémy. Z dalších novinek můžeme jistě zmínit např. lepší nástroj pro hromadné přejmenování, vylepšená synchronizace složek a zrychlit by se mělo zároveň kopírování velkého množství malých souborů.\nDrobná vylepšení lze poté nalézt pochopitelně i na mnoha jiných místech. Vzhledem ke konzervatismu aplikace se tak dle očekávání jedná v naprosté většině o vylepšování již stávajících funkcí, optimalizaci zdrojového kódu a opravy chyb. Vedle TCM 8 vyšla také finální verze Total Commanderu 1.0 pro Android, která se však pouhý dva dny po vydání dočkala již opravné verze 1.01.\nTotal Commander 9.10 od 929,- Kč 3661063 stažení 7,1 MB


2560x1440 Tapety na plochu kočky. 2560x1440 HD - krásné tapety 7362236\n2560x1440 Tapety na plochu kočky, HD 2560x1440 - hd tapety na plochu. 7362236\nTapety pozadí zdarma - 2560*1440 Krásné fotografie pozadí pracovní plochy. Dívat na nádherný svět, 2560 * 1440 tapety tapety. 2560 - 1440 Krásná tapeta zdarma, 2560/1440 Zdarma tapeta zvířata. Kotě tapety obrazovky.\nKoťata jsou zábavné, zábavné, veselý a hravý domácí zvířata. Zvířata doprovázet člověka v průběhu mnoha tisíciletí. Chcete-li najít si dokonalou domácího mazlíčka, to dává smysl, aby nejprve požádat o radu odborníky. Tapeta na plochu 7362236: Koťata jsou povznášející, překvapení a uklidnění. Fauna bohyně lesů a polí. Domácí zvířata zachránit nás před depresí. AmbientCat. Jeden z nejoblíbenějších plemen koček. Zvířata žijí na Zemi stovky milionů let. Kočka v domě je domovem terapeut. Planeta zvířat - Zázemím zvířata. Kotě pozadí.\n2560x1440 - Stahovat obrázky Zdarma pro desktop - HD Tapeta na plochu - Síla spolupráce. Tapety na plochu zdarma pro desktop, Zdarma obrázky tapety, Tapety na pozadí - Snít o dojem. Zdarma zázemím fotografie, Zdarma tapeta obrazy - Dívat na nádherný svět. Desktop fotky, Tapety ke stažení zdarma - Dívat na nádherný svět. Tapety na obrazy, Síla Duch. Zdarma tapeta obrazy - Dívat na nádherný svět. Free foto pozadí - Snít o Odbornost. Tapety na plochu kočky, Kotě pozadí · Zdarma zázemím fotografie\nKoťata jsou skutečným vitamin radosti. Je to užitečné pro úspěšné podnikatele mají černou kočku, aby dále zesilovat svůj majetek. Nakreslit krásnou kočku a dokonale nakreslit kočka není totéž. Digitální fotografie prohlídky - Fotografování výtvarného umění galerie. Digital on-line médií, Web art gallery - digitální fotografie 7362236: Domácí kočky pocházející z divokých ty, které byly domestikovaných, protože před 5000 lety do dnešních dnů.


Diáø VARIO týdenní A5 14,3x20,5 cm, firemní dárky pro firmy, kalendáøe\nVyberte si to nejlepší. Napøíklad èokoládové vánoèní dárky, to je dobrý tip na dárky pro zamìstnance, propagaèní a reklamní pøedmìty. Novoroèenky se hodí jako firemní dárek na Vánoce. Máme dobré nápady na vánoèní manažerské dárky. Snadno s nimi zrealizujete svoje firemní vánoèní pøání tak zvané novoroèenky na Vánoce. Posloužíme Vám, hledáte-li tipy na reklamní pøedmìty. Dnes jsou stále populárnìjší vánoèní pøání z èokolády místo døívìjších novoroèenek jen z papíru. Nìkdy je ale jako tip na dárek lepší znaèková bonboniéra s belgickými pralinkami. U nás si vždy vyberete originální lahùdkové pralinky jako dárkové pøedmìty pro manažery do dárkového koše pro firmu na Vánoce. Máme také skvìlé nápady na firemní vánoèní dárky a blahopøání pro firmy, na pøání vytvoøíme šikovné dárkové vánoèní manažerské balíèky a koše. Diáø VARIO týdenní A5 14,3x20,5 cm, dobrý tip. Balíèek z reklamní èokolády i firemní víno jsou vhodné jako dárky a koše pro firmy i jako manažerské dárky pro klienty a je to dobrá reklama. Objednejte si potisk dárkù.Novoroèenky a firemní PF je vhodné objednat vèas. Vánoèní pøání pro firmy a reklamní cukrovinky jsou oblíbené jako firemní dárek. Dárkové pøedmìty Praha a reklamní agentury Praha jsou vhodným místem, kde si koupíte tak dobrou vìc, jakou je firemní èokoláda jako dárek pro manažery. Stále populárnìjší jsou dárky do koše z èokolády jako tip na firemní vánoèní dárky, musejí však mít potisk èokolády. Jako dobrá firemní propagace poslouží tøeba i novoroèní pøání firemní tak zvaná firemní Pfka. Nezapomeòte vèas nakoupit dárkové pøedmìty pro Vaše zamìstnance nebo manažery. Vánoèní pøání z èokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další originální dárkové pøedmìty, tøeba luxusní èaj pro firmu na Vánoce.\nDiáø VARIO týdenní A5 14,3x20,5 cm, Právì firemní originální anglické èaje v podobì vánoèní kolekce èi koše jsou hitem letošních Vánoc. Naše reklamní kanceláø Vám ráda poslouží. Firemní Pfka, kalendáø s potiskem, firemní víno, firemní diáøe, firemní koše, to vše jako letošní vánoèní dárky pro zákazníky. Mezi originální reklamní pøedmìty a firemní manažerské dárky patøí firemní bonboniéry. Firemní bonboniéry jsou úžasné jako propagaèní pøedmìty, jako výborné nápady na vánoèní dárky pro manažery. Také víno pro firmu nebo kalendáøe pro firmu, to je dobrá volba, chcete-li originální dárky pro firmu. Luxusní vánoèní pøání jsou nìkdy lepší než kalendáøe pro firmu. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu firemních dárkù, novoroèenek, èokoládových dárkù, košù, firemních bonboniér i èokolády s firemním potiskem. Prodáváme moc dobré firemní dárky z èokolády, máme dobré nápady na dárky na Vánoce. Firemní kalendáøe jsou dùležitou a nepøehlédnutelnou souèástí firemní prezentace. Jsou to oblíbené reklamní dárkové pøedmìty, které pomáhají pøi budování vztahù s obchodními partnery, s veøejností i vlastními zamìstnanci. Kalendáø je vítaným kompromisem mezi užitnou hodnotou a estetickým zážitkem, je to praktický upomínkový pøedmìt s dlouhodobým pùsobením. Reklamní spoleènost TEREZA Tempo Line, pøední výrobce a distributor firemních kalendáøù i novoroèních manažerských dárkù, Vám i letos nabízí operativní spolupráci, krátké dodací lhùty a výhodné ceny. Kalendáøe s rùznými motivy mají lidé rádi. Proto je reklamním kalendáøem s firemním potiskem mùžete potìšit a zároveò udìlat dobrou reklamu své firmì. Vìøíme, že Vám hezkým a dobrým dárkem udìláme radost.


Appartamento Luelen - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Alghero\nVia Sassari 184, Alghero Centrum města, Alghero, Itálie, 07041 - Zobrazit na mapě\n"Very friendly host Very clean Fully equipped Amazing terrace..."\nAppartamento Luelen – podrobnější informace\nAppartamento Luelen, umístěný v oblasti Alghero Centrum města, Alghero je mezi cestovateli velice populární. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nVyužijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Alghero. Hotel poskytuje výtah s cílem zajistit našim hostům co největší komfort.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Když hledáte komfortní a pohodlné ubytování ve městě Alghero domovem vám bude hotel Appartamento Luelen.\nVšichni cestovatelé (24) Páry (9) Rodiny s malými dětmi (6) Rodiny se staršími dětmi (4) Skupiny (5)


Úvahy o světě a lidech\nO pojídačích nálepek, Vědoucnosti přesvědčených a společnosti jako traverze\nToto měl být můj poslední článek, který by vyšel na D-FENSu. Ale "projekt cover" nakonec končí tak důsledně, že nevyjde.\nJe to pesimistická reflexe na to, jak funguje lidský mozek a argumenty. Na to, jak je možné, že se lidé dožadují zdánlivě schizofrenních "řešení" a proč jim to není divné. Jak selhali akademici a proč nemá cenu debatovat se "žrouty nálepek". Jakou sílu mají "Vypravěči Příběhů" a proč drží v rukou ohromnou politickou moc. A hlavně, jak fungují "Vražedné Nálepky" a co se s nimi dá jako jediné dělat....\nMytické myšlení a psychologie války: chtějí nás do něj přepnout\nAneb PR manipulace 2.0; jak lidé myslí a vnímají ve válkách; a proč je i každý ateistický Čech potenciálním “imigrantem” či “muslimem” určeným k likvidaci...\nAneb “jak vznikají gangy a státy, jak fungují lidská společenství a kdy je moudřejší přestat být hustě racionální”...\nKdo necestuje MHD, okrádá se o úžasné sociologické zážitky. Třeba dnes jsem nemohl přeslechnout skupinku důchodců, jejichž úvahy se po pohoršení nad Janečkem ubíraly vskutku neotřelým směrem:\n»A těch vyloupenejch pump. Já se divím, že stát tyhle kukly a kapucy a brýle nezakáže. (...) To je tím, že to nikdo nechce řešit.«\nZakuklení lyžaři by tedy zasloužili přes držku, stejně na sjezdovkách jen vraždí maminky s kočárky. Parta senior problemsolverů ale poskytla v přehledném a kompaktním balení názornou ukázku, kterak funguje typický Zakazovač -- a bylo by škoda se tomuto fenoménu nepodívat na zoubek....\nO mentalitě upalovačů čarodějnic\nProcesy s takzvanými čarodějnicemi jsou nepochybně temnou skvrnou na tváři historie naší civilizace. Většinou se ale zapomíná, že v drtivé většině případů neměly náboženský důvod. Motivace byla daleko prozaičtější: lidem bylo zle -- a bylo nutné najít viníka a pěkně si na něm (či ní) zchladit žáhu.\nA jak se tak dívám kolem sebe, stále více si říkám, že se dnešní lid od hordy vidláků s pochodněmi vlastně neliší. Jenom se -- spolu s celou společností -- stal poněkud sofistikovanějším.\nZa povodně totiž nemůže nikdo. Povodně se prostě dějí. Shit happens.\nJiž při povodních v roce 2002 mne zarazila jedna věc: jakmile opadla voda, začal se lid (a média) ptát, kdo za to...\nPR manipulátory -- aneb vakcína proti PR kampaním\nSmějeme se Američanům, jak jsou snadno manipulovatelní, když jim někdo něco zdůvodní "bojem proti terorismu"...\nA přitom se sami necháváme úplně stejně manipulovat zdůvodněními, šitými na míru našim osobnostním profilům a naší národní mentalitě.\nAbyste se mohli bránit hře k falešnými kartami, musíte ji prve rozeznat. Takže vítejte v praktické ukázce využívání profilování a mediálních kampaní k ovládání lidí....\nNulová tolerance -- aneb zvykáme si na policejní stát\nBěhem devadesátých let se v USA začal vyskytovat zajímavý represivní program: "zákony nulové tolerance". Ve zkratce se jedná o to, že je centrálně definováno "zakázané chování", které musí být trestáno naprosto bez ohledu na okolnosti, motivaci, škodu atd.; tedy o příkaz persekuovat formální aspekt přestupku současně se zákazem přihlížet k tomu materiálnímu (proto zákony nulové tolerance). To, co se na počátku zdálo být pouze stupidní, politicky korektní buzerací ale nabralo nebývalých otáček....\nJenže přesně totéž říkali naši židé v roce 1937....\nPojďme se tedy podívat na to, jak se "pravici" a "levici" v průběhu dějin různí lidé snažili definovat, jak jejich definice padaly... A jestli to je možné definovat lépe....\nNebezpečné věci -- aneb o kultuře strachu a zakazování\nProtekcionisté považují všechny občany za děti, které je záhodno celoživotně zakonzervovat v nedospělém stavu, kde budou zcela závislé na státu a nikdy nedostanou příležitost se chovat zodpovědně i kdyby toho skrze své skutečné rodiče byly schopny, protože jim vše, co by jen teoreticky mohlo být nebezpečné, bude zakázáno.\nKvůli tomu razí všemi kanály kulturu strachu: když uvidíte "nebezpečnou věc", jako sportovní auto nebo zbraň, máte se vyděsit a utéct. Rozhodně nemáte být schopni s ní kvalifikovaně zacházet.\nRecenzent a komentátor NutNFancy s tím zásadně nesouhlasí a ve svém komentáři propaguje hodnoty dob nedávno minulých: kombinaci dovedností, soběstačnosti a osobní zodpovědnosti....\nO Demokratech a Republikánech -- aneb kdo je tady rasista\nAmerickým demokratům se povedlo přesvědčit širokou veřejnost, že oni — samozvaní liberálové a progresivci — hájí práva menšin, kdežto republikáni a konzervativci jsou ti "hnusní rasisti" a "bigots".\nVtipné na tom je, že ve skutečnosti je tomu přesně naopak: demokraté vždy přihlíželi k rase a naprosto nestáli o rovnost všech před zákonem. To se netýká jen jejich dnešního konceptu "dobrého rasismu" alias "pozitivní diskriminace" — ten je až důsledkem chytrého tahu prezidenta-demokrata Lyndona Johnsona, který se na palubě Air Force One nechal slyšet: "Zařídím, že negři budou volit demokraty dalších 200 let." Demokraté byli rasisté od počátku a v jejich rasismu spočívá i řada projevů jejich politiky, zákazy zbraní nevyjímaje: už tehdy šlo demokratům v prvé řadě o to, aby měli "jejich lidé" monopol na moc nad ostatními.\nPodívejme se tedy na kus levičáckého pokrytectví: nechť se bigotní a rasističtí "liberálové", "progresivci" a "demokraté" najedí vlastních soudů....\nNegativa facebooku - aneb proč na něm nejsem a nebudu\nNedávno se mne jedna známá zeptala, proč vlastně nejsem na Facebooku. Jelikož se jedná o otázku komplikovanou a já neměl dost času na promyšlení, vypustil jsem akorát jakýsi slabomyslný blábol - standardní to můj výstup, když mluvím aniž bych si stihl promyslet odpověď.\nLeč otázka je to dobrá a zasluhuje si zpracování. Co mám proti inzerování se na Facebooku a proč tak "divně" dbám na soukromí, kterému tajné služby, němečtí psychologové i zakladatel Facebooku sám vyhlásili absolutní válku (a proto se sami schovávají)?\nTato stránka tedy postupně a uceleně rozebírá koncept soukromí; moc skrze informace; profilování; inherentní negativa sociálních sítí; persekuci skrze Facebook; negativa rozpoznávání obličejů a v neposlední řadě i vynucování konformity skrze dohled a konce, jakých ta konformita může dojít....\nV jedné diskusi se opět vyskytnul člověk, který se jal tvrdě bít ostatní po hlavách argumentem, že jejich postoje "nejsou racionální". Jelikož jsem nemohl najít krásnou diskusi na toto téma mé osoby s Coyotem na DFENSu, kde jsme koncept racionality poněkud podminovali, musel jsem to sepsat znova.\nRacionalita je pěkný buzzword, ale to je asi tak vše. Logicky se totiž dá dospět k tomu, že je "racionální" buď úplně vše, nebo naopak vůbec nic.\nJe láska racionální? Je to kombinace neřízených chemických procesů, které se později přemění na emocionální vazby. Mnohdy je v opozici s tím, co by bylo "racionální" - ale přitom přináší užitek, protože nasycuje emocionální potřeby. Je racionální si pochutnat na steaku s hranolky namísto toho, aby člověk každý den jedl hnusnou syntetickou kaši, obsahující optimálně...\nDuševní vlastnictví že neexistuje? Ne a ano. /kompilát z diskusí/\nNa DFENSu, FinMagu a u Svobodných jsem diskutoval IP. Stěžejní myšlenky jsem koncentroval na tomto místě.\nMám to, že je v prvé řadě nutno důsledně rozlišovat mezi myšlenkou či konceptem a piplavou a nádenickou prací, která onu myšlenku či koncept rozvine ve funkční produkt; stejně tak je potřeba rozlišovat mezi inspirací, kdy je někdo existencí byť nového a unikátního vynálezu či konceptu puzen k tomu, aby vlastním úsilím a vlastním vývojem vytvořil něco podobného - a okopírováním, kdy někdo s minimem úsilí získá plody cizí práce.\nStejně tak definice vlastnictví jako toliko "unikátního statku" je dle mého mínění velice nešťastná. Pokud se všude budou válet třeba identické flétny v neomezeném množství a já si jednu vezmu, podle takového konceptu ji nemohu vlastnit; a protože jich mám k...\nVody českého internetu rozvířil další škandál. Právník jisté slečny Šlégrové, Petr Kočí, podal námitku pro podjatost proti soudnímu znalci Mazlovi. Hlavními důvody jsou ekonomická závislost na zadavatelích posudků (znalec si žije nad poměry svého platu, takže je závislý na dohazování deseti- až stotisícových honorářů za znalecké posudky o extremismu), zapojení znalce do politiky skrze stranu TOP09 a až v poslední řadě "možné ovlivnění židovským původem", protože - slovy Tomáše...


Dětský nábytek /Policové regály a regálové systémy/Policová skříň Gappa GA5\nModerní policová skříň Gappa GA5 je praktický a elegantní nábytek z nové soustavy od výrobce Dolmar. Vyrobena je z kvalitního lamina a MDF desky. Výrobce použil na hrany nábytku ABS lišty, které zabraňují mechanickému poškození. Disponuje proskleným úložným prostorem, který je navíc nasvětlený a dodává tak nezaměnitelnou atmosféru. Skříň dodáváme přímo od výrobce. Více informací\nDisponuje proskleným úložným prostorem s LED světly a vnitřním úložným prostorem s několika policemi.\nRozměry skříně Gappa GA5:\nŠ: 90,1 cm\nV: 151,2 cm\nŠířka: 90,1 cm\nCena: 2 499,00 Kč 2 849,00 Kč -350,00 Kč


La Manga Golf | La-Manga.cz\nDomů » Destinace La Manga » Sport a zábava La Manga » La Manga Golf\nHrajte Golf ve Španělsku po celý rok – Mar Menor Golf Resort\nGolfové zájezdy do Španělska se pořádají celoročně. Na jihu země v blízkosti La Manga del Mar Menor se sezona dělí na 3 základní období, které určují ceny green fee.\nNejlepší hrací podmínky pro golf jsou ve Španělsku na jaře a na podzim. Měsíce březen, duben, říjen a listopad spadají do nejvyšší sezony, kdy se dá fee na 18 jamek pořídit za 58 EUR.\nStřední golfová sezona zahrnuje na jihu Španělska měsíce leden, únor, květen a září. V tyto měsíce si 18 jamek zahrajete za 50 EUR.\nNejnižší španělská golfová sezona je pak v prosinci a v horkých letních měsících od června do srpna. Za golfové fee v resortu La Serena golf na 18 jamek v létě či prosinci zaplatíte jen 42 EUR.\nGolfová hřiště ve Španělku – La Manga Golf Club nebo La Serena Golf\nV oblasti Costa Calida je mnoho skvělých golfových resortů. Vybírat si můžete dle kvality i ceny za green fee.\nNejbližší golfové hřiště z La Manga del Mar Menor je vyhlášený La Manga Golf Club, kde si můžete hru rezervovat na jednom ze tří golfových hřišť.\nZákladní ceny jsou 190 EUR za 18 jamek a 105 EUR za 9 jamek. Rezervací lze získat i lepší cenu fee, která se odvíjí také dle sezony.\nDo 30 minut se z La Manga del Mar Menor dostanete na další 18 jamkové hřiště na pobřeží Costa Calida, je jím La Serena Golf. Toto hřiště se rozkládá na březích mnoha jezer a jezírek a je hezky rovinaté. Zahrát si zde můžete za ceny velmi podobné jako v ČR.\nGolfové turnaje ve Španělsku nabízí například areál Mar Menor Golf Resort.\nGolfové členství ve Španělsku\nNa pobřeží Costa Calida i v nejbližším okolí La Manga del Mar Menor se nachází desítky golfových hřišť.\nNěkteré španělské golfové resorty nabízejí i měsíční, kvartální či roční golfové členství.\nV případě, že si takovéto členství pořídíte, máte pak golfovou hru za symbolickou cenu 3 nebo 6 EUR. Záleží zda zvolíte 9 či 18 jamek.\nGolf členství lze ve Španělsku pořídit již od měsíčního. Nabízí jej například La Serena Golf. Pro 1 osobu je cena za měsíc 225 EUR a v případě 2 osob zaplatíte 375 EUR za oba. Hrát pak můžete, kdykoliv když je na hřišti volno za pouhých 6 EUR za 18 jamek. Samozřejmostí je, že musíte svůj flight rezervovat předem.\nPokud byste se na La Mangu za golfem vraceli pravidelně, možná se vám vyplatí roční členství, které La Serena nabízí za 1 100 EUR pro jednoho nebo za 1 600 EUR pro 2 hráče.\nZapůjčení golfových holí přímo na letišti Alicante jen za 35 EUR na týden\nNemáte chuť převážet své vybavení na golfové pobyty v zahraničí? Už nemusíte. A nemusíte si golfové hole ani postupně a kdovíjak kvalitně půjčovat na různých španělských hřištích. Dnes je již běžné, že si golfový set zapůjčíte přímo na letišti a tam jej zase na konci vašeho golfového zájezdu na Mar Menor vrátíte.\nVybírat si můžete z mnoha golfových setů věhlasných značek a vysoké kvality. Na stránkách Clubs To Hire si můžete zarezervovat destinaci, datum vyzvednutí i vrácení a navolit si jaké hole byste pro svůj golfový zájezd do Španělska chtěli mít v bagu. Samozřejmostí je i půjčení dalšího golfového vybavení, které pro hru na golfových hřištích ve Španělsku nemůžete postrádat.\nPobočka Clubs To Hire na letišti Alicante je umístěna ve 2. patře odletové haly naproti Burger King. Rezervujte si své golfové vybavení předem a užijte si celoročně skvělý golf ve Španělsku naplno.


Tady je ten mluvící pejsek. S taťkou si ho prohlížíme a povídáme si spolu. No já spíš vrním blahem a taťka povídá. Já už taky budu brzy mluvit. Jen to prý nejde všechno naráz, ale jedno po druhém :). No a ještě jsem zapoměla: Mám na sobě svoje první šaty. To je co...\nze dne 22. prosince 2007 | Mám 5 měsíců a 14 dnů\nA je to tady, už mám první zoubek. Na fotce není vidět, ale mamka ho našla a cinkala o něj lžičkou - tak tam určitě je ... Byla to veliká legrace. Taťka mi ráno při snídani dával prstem ochutnat trošku cukru. Mňam, to byla dobrota.Cukr je slaďounký a mooooc dobrý. Jenže taťka si vůbec ničeho novýho v mé puse nevšimnul a odjel něco zařizovat. Zato mamka, ta to měla vymyšlený. Každé ráno mě dává prst do pusy, ale bez cukru, moc mi nechutná. No ale až dneska jsem zjistila proč. Ona mamka hledala moje zoubky. A taky ten první našla. Hned volala taťkovi, že našla zoubek a měla velikanánskou radost. Taťku to asi trošku mrzelo, ale nedal na sobě nic znát a když přijel tak dal mamince peníze na nové šaty - když našla ten můj první zoubek.\nze dne 9. prosince 2007 | Mám 5 měsíců a 1 den\nNěco se tu chystá\nNěco se tu fakt chystá. Mamka dnes udělal různá těsta a vykrajuje z něho takové obrázky-kolečka, hvězdičky, srdíčka, a tak. Nechce mi pořád prozradit proč to dělá, ale je tu toho v kuchyni plno. Moc se mi to líbí, a voní to tu.........\nJééé to se mi líbí....\nDneska jsme s mamkou vykrajovali kolečka. Nevím ještě na co to bude, ale je to hezké. Dává to pak do trouby. Taťka dnes donesl větvičky z lesa a mamka je dala v pokoji a v kuchyni do vázy. Pěkně to tu voní jehličím a cukrovím. Asi se tu něco chystá, však já na to přijdu...\nze dne 8. prosince 2007 | Mám 5 měsíců\nFotka nic moc, ale každopádně jsem tu už 5 měsíců\nA je to tady. Už je mi 5 měsíců. A je to na tom světě čím dál hezčí a čím dál zajímavější. Asi mi brzy porostou zoubky, protože moc slintám. Ale moc mě baví sedání na zadeček. Dřív jsem jen ležela, ale před nedávnem jsem zjistila, že když se chytím pevně ručičkama a přitáhnu se, tak se posadím. Ale když nepokrčím nožičky, tak se postavím. No to je něco úžasnýho. Už jsem skoro jako mamka a táta. Já se sice neudržím na nožičkách, ale i tak je to fajn a sranda....\nMám 5 měsíců, tak řádím\nMám takové malé narozeniny tak si řádím. Možná se i otočím na bříško\nze dne 27. listopadu 2007 | Mám 4 měsíce a 20 dnů\nUž umím ledacos chytit sama do ručičky\nFakt jsem šikovná. Zjistila jsem, že se dají brát věci do ručiček a že to není tak těžký jak se mi dřív zdálo. A tak už si umím podat různé hračky. Jen když tahám za ubrus na stole, tak to nesmím....\nze dne 17. listopadu 2007 | Mám 4 měsíce a 10 dnů\nS taťkou nakupujeme\nTady jsme na nákupu. Všude je plno lidí a mně se nechtělo ležet v kočárku, protože jsem to všechno chtěla vidět. A tak mě taťka vzal do náruče a já to všechno viděla... Bylo tam plno barevných věcí a plno světel a všude plno lidí. A hračky, oblečení a různé papání. No nádhera - moc se mi to líbilo. Jenže naši říkali, že s nimi nemůžu často chodit do velkých obchodů, protože je tam moc lidí a někteří mohou být i nemocní a já jsem maličká a musím být zdravá. Tak nevím. Někdy mi říkají, že jsem velká holka a někdy jsem zase malá, hmm.....\nze dne 10. listopadu 2007 | Mám 4 měsíce a 3 dny\nUž mi začali doma dávat zeleninku lžičkou. Poprvé to bylo hrozný, ale podruhé jsem stáhla pusinku k sobě aby to do mě necpali\nFakt to nebylo dobrý. Mamka říkala, že se musí začít zeleninkou, abych si nezvykala na sladké ovoce. Ale stejně měl pravdu taťka, když mi chtěl dát olíznout čokoládu. Jenže mamka mu to nedovolila a pak ji snědla sama...\nUž sedím ve vaničce skoro sama\nTo je paráda. Většinou mě sice koupe maminka, ale občas i taťka. No a tady poprvé sedím ve vaničce a máme z toho všichni velkou radost. A mamka hned běžela pro foťák aby nás vyfotila.\n«prvni ‹předchozí 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 následující› poslední»[ 71 … 80 z 95 ]


Kayakfishing - vybavení pro kayakfishing - 2. část\nHome Články o přívlači Přívlač a sportovní rybolov Kayakfishing - vybavení pro kayakfishing - 2. část\nRybaření z kajaku je pro mnohé rybáře záhadou, není úplně jasné co všechno je na kajaku potřeba. V tomto článku se dozvíte základní věci o specifickém vybavení, které je na kajaku potřeba. Také se budeme zabývat základními vlastnostmi kajaků a tím jak tyto vlastnosti ovlivňují výběr kajaku.\nKajakové pádlo je nejefektivnějším pohonem lodě vlastní silou, to už věděli i eskymáci. Při koupi pádla musíme brát v potaz několik věcí:\nDélka pádla: i ti nejmenší rybáři by neměli kupovat pádla kratší než 200 cm. Obecně platí: čím širší kajak, čím vyšší sezení v lodi a čím vyšší člověk tím delší pádlo. Já při výšce 193 cm používám pádlo 250cm dlouhé a je to tak akorát. Nejlepší je však vyzkoušet. Platí také, že s delším pádlem si méně cákáte vodu.\nTvar listu: pro chytání na nádržích a jezerech, kde potřebujete spíše urazit delší vzdálenosti, doporučuji štíhlé protáhlé listy (např. TNP Sea), znamená to větší frekvenci pádlování, což oceníte. Pro řeky a zarostlá místa spíše širší list s větším záběrem (např. TNP Assymetric), ten se hodí při jemném manévrování např. pod převislými větvemi a v jiných složitých terénech.\nÚhel listů: listy na kajakovém pádle mají určitý úhel. Pokud máte úhel 0°, znamená to že oba listy na pádle jsou stejně orientované. Tento úhel se téměř nepoužívá, leda pro extrémní kajaking např. vodopády, surfing na vlnách apod. Pro naše účely je ideální úhel od 45° do 90°. Sám používám 45°, ale hodil by se mi větší… tak 60°.\nPravé-levé pádlo: Obecně lze říci, že praváci používají pádla pravá a leváci pádla levá. Tzn., že pravák drží pádlo pevně pravou dlaní a žerď protáčí v dlani levé. Pro leváky platí výše popsané obráceně. Obecně je ale pravda, že s jakým pádlem začnete s tím také pádlujete.\nMateriál: Jednoznačně doporučuji karbon, je sice dražší, ale při délkách pádel kolem 230 cm je už váhový rozdíl velmi znát.\nKroužky: Nikdy nekupujte pádlo bez kroužků proti stékání vody! Jinak budete pořád mokří. Doporučuji také kupovat pádla dvojdílná, kvůli skladnosti.\nKalhoty: Vyplatí se pořídit si tzv. suché kalhoty, tedy kalhoty z nepromokavé prodyšné látky. Při pádlování na kajku si totiž hlavně začátečníci občas na nohy cáknou vodu. Mám vyzkoušené kalhoty Hiko Quest a jsem 100% spokojen, mají inteligentně umístěné kapsy na stehnech, které jsou v sedě v kajaku dobře dostupné.\nBoty: Dále by člověk neměl podcenit obutí do kajaku. V létě je to fuk, ale pokud je trochu chladněji opět bych doporučil nějaké vodácké neoprenové botky. Např Hiko Wade Plus.\nVesta: Při lovu z kajaku je nezbytná plovací vesta. Možná to někomu zní jako zbytečnost, ale jednou vám to může zachránit život. Vesty se samozřejmě dělají speciálně pro rybáře, tedy se spostou kapes a dalších vychytávek. Vesty se dělí do dvou skupin- nafukovací a pěnové. Nafukovací mají zabudovanou patronu, která po zatáhnutí za táhlo nafoukne vestu. Pěnové vesty mají všité pěnové plováky. Momentálně ve spolupráci s firmou Vodák Sport designuji pěnovou vestu pro lov z kajaku. Uvítám vaše nápady a přání. Naším cílem je vytvořit funkční vestu, ale zároveň držet cenu co nejníž.\nKalhoty Hiko Quest Vysoké boty Hiko Wade Plus\nCrewsaver Teviot(nafukovací vesta)\nStohlquist Fisherman(pěnová vesta)\nKajak musí být pohodlný, a to nejvíc záleží na použité sedačce, proto se trochu rozepíšu. Faktem je, že sedačka od Jackson Kayak nemá v současné době konkurenci, pochopitelně ale nepasuje do ostatních kajaků. Umožňuje sedět buď nízko nebo vysoko, podle potřeby. Samozřejmostí je štelovatelná opěrka zad. Sedačka se také dá vyjmout a sedět můžete tak i na břehu. Pokud sedačku sklopíte v nízké poloze, tak máte de facto lehátko. Ostatní výrobci ale nezůstávají pozadu. Firma FeelFree nabízí pro rybáře hned tři varianty. Já zde zmíním pouze nejvyšší variantu, vyplatí se totiž investovat do pohodlí. Jedná se o jejich nejluxusnější variantu KingFisher. Zajímavé jsou přídavné držáky a kapsy v zádech sedačky. Poslední z výrobců, které zmíním je Ocean Kayaks. Jejich nejluxusnější sedačkou je Comfort Tech.\nJackson Kayak Coosa FeelFree-KingFisher Ocean kayaks-Comfort Tech\nOsobně mám zkušenost pouze s držáky RAM. RAM 2000 a RAM Lightspeed. Moje doporučení je: Lightspeed je skvělý patent, umožňuje rychlé vytržení prutu z držáku, ale bezchybně funguje pouze s pruty od 20g výše, tedy jednoznačně volba pro trolling. RAM 2000 obslouží i štíhlejší proutky.\nSystémy uchycení držáku na kajak jsou několika typů:\nRAM Flus: tento adaptér nezanechává na povrchu žádnou nerovnost. Montáž je ovšem trochu těžší.\nRAM Bulkhead: montáž na vertikální povrch na kajaku pomocí 4 šroubů.\nRAM Revolution: tento držák je asi nejuniverzálnější, na kajak montujeme kouli na které se držák otáčí. Opět 4 šrouby stačí.\nZakotvení pro kajak\nNejlepší řešení je psí vodítko s pružinou. Na konec místo psa ale připevníte těžký řetěz obalený páskou, aby necinkal. Držadlo vodítka upevníte vedle sedačky kajaku, aby bylo vždy po ruce. Podle toho kolik z řetězu spustíte na dno, kajak jenom zbrzdíte, nebo úplně zastavíte.\nKotvící řetěz instalovaný na zádi kajaku Coosa\nNa co se zaměřit při výběru kajaku? Toť otázka. V zásadě na to můžeme nahlížet ze dvou pohledů.\n1. Vlastnosti kajaku\nKajak vždy, díky svému tvaru, nějak kombinuje stabilitu, rychlost a obratnost. Než zakoupíme rybářský kajak, vždy musíme dobře promyslet, která z těchto vlastností je pro nás důležitá.\nStabilita: Platí- čím širší kajak, tím lepší stabilita. Příkladem stabilního kajaku je již zmíněná Coosa. Na tomhle kajaku můžete při lovu dokonce stát a nedá se převrhnout. Z Coosy vždy dříve vypadnete, než byste jí převrátili… ale i to chce velkou dávku snahy. Stabilní a široké kajaky za svojí stabilitu ale platí menší rychlostí a manévrovatelností.\nRychlost: Rychlost u kajaku oceníte zejména na nádržích, kde je třeba se přesouvat na větší vzdálenosti. Platí- čím je kajak delší a užší, tím pojede rychleji. Ukázkou rychlých kajaků je např. FeelFree Moken 12,nebo Ocean Kayaks Prowler 15.\nObratnost: Obzvláště na menších vodách je často potřeba jemně manévrovat kolem stromů, mezi rákosím apod. V takovéto situaci oceníte kratší kajak. Např. FeelFree Nomad tomuto požadavku vyhovuje. Nicméně je pomalý a moc toho neuveze.\n2. Výbava kajaku\nAčkoliv kajak si ve finále můžete donekonečna upravovat, přidávat síťové kapsičky a kdesi cosi, tak při koupi je dobré také koukat na výbavu kajaku. Mezi to patří počet držáků, velikost skladovacích prostor, drobné vestavěné krabičky na nástrahy, vodotěsné vaky apod. Pokud plánujeme vícedenní výpravy, vyplatí se uzavřené skladovací prostory. Praktické jsou i zmíněné krabičky na nástrahy a vodotěsné kruhové poklopy na drobnosti.\nObří skladovací prostor Mokenu 12, pojme snadno i děličku.\nVestavěné krabičky u modelů FeelFree Moken\nPoslední vychytávkou ve vybavení, kterou tu musím zmínit je geniální systém u kajaků FeelFree - kolečko v kýlu. Toto kolečko umožňuje kajak pohodlně táhnout za přední úchyt. Mají to patentované takže u ostatních kajaků to bohužel neuvidíme. Kolečko u modelů FeelFree usnadňuje přepravu kajaku.\nDěkuji všem co dočetli celý článek a doufám, že vám pomohl a inspiroval vás.\nJan Liska, www.kayakfishing.cz