- Prešovský kraj - Okres Svidník - Svidník | Slovensko na Světadílech\nOkresní město Svidník leží v severní části Nízkých Beskyd, na nivní terase u ústí řeky Ladomirky do Ondavy v nadmořské výšce kolem 230 m.\nObec vznikla roku 1944 sloučením dvou obcí – Nižný Svidník, ležící u levého břehu Ladomirky a Vyšný Svidník, ležící na pravém břehu Ondavy.\nMěstem Svidník vedou dvě státní cesty 1. třídy. Cesta 1/73 z Prešova přes Giraltovce do Polska. Cesta 1/77 z Popradu přes Starou Ľubovňu, Bardějov, Vranov n/Topľou na Ukrajinu.\nV současnosti je město Svidník s více než 12 tisíci obyvateli přirozeným administrativním, hospodářským, kulturním, rekreačním a sportovním centrem regionu. Přes Svidník vede také významná mezinárodní cesta, směřující přes Vyšný Komárik – Barwinek největší přechod ze Slovenské republiky do Polska. Na okraji Svidníku je vybudováno letiště.\nNejvětšími podniky jsou Svik, s. r. o., a Potravinářské strojírny, a. s. V ostatní čase se rozvíjí soukromé podnikání, zejména ve zpracovatelském průmyslu, v obchodě, službách a zemědělství.\nJestliže v minulosti péči o zdraví obyvatelstva zabezpečovali 1 až 2 lékaři, v současnosti je ve Svidníku moderní nemocnice s poliklinikou, uvedená do provozu v roce 1981.\nVe městě jsou čtyři státní základní školy a církevní základní škola sv. Juraje, Základní umělecká škola, Zvláštní škola internátní a čtyři střední školy – Gymnázium dukelských hrdinů, Střední průmyslová škola oděvní, Obchodní akademie a Střední zdravotnická škola církevní Milosrdného samaritánství a také učňovské školy – Střední odborné učiliště oděvní a Střední odborné učiliště strojírenské s maturitou. Základní školy jsou také v obcích regionu.\nKromě dvou muzeí (SNM – Muzeum ukrajinsko-rusínské kultury a Vojenské muzeum) ve Svidníku sídlí také Státní okresní archiv, s cennými fondy a dokumenty z období 1918 až 1990. Poddukelská okresní knihovna ve Svidníku, jako první na Slovensku, realizuje holandsko-slovenský projekt biblio-busové formy vypůjčování knižních jednotek.\nTuristiky atraktivní v letním období jsou zejména celostátní Slavnosti kultury Rusínů-Ukrajinců Slovenska, které se konají v místním amfiteátru už od roku 1956.\nMěsto a okolní obce se sice nevyznačují honosnými a umělecky bohatými světskými stavbami, o to víc však sakrálními, zděnými a zejména dřevěnými, ve kterých se naplno projevil génius místního lidového stavitelství. Jedenáct dřevěných chrámů východního obřadu v regionu, nejvíc na východním Slovensku, je zařazeno v kategorii národních kulturních památek.\nNěkteré zděné řeckokatolické chrámy a římskokatolické kostely, respektive zemědělské stavby dřevěné lidové architektury byly vyhlášeny za kulturní památky. Mezi národní kulturní památky patří také Památník Československé armády na Dukle s areálem a Památník Rudé armády ve Svidníku s hřbitovy. V Hunkovcích je hřbitov padlých německých vojáků ve druhé světové válce.\nNad areálem amfiteátru ve Svidníku je národopisná expozice v přírodě ŠMURK – skanzen. Mezi kulturní památky patří také klášter z roku 1795 a budova bývalého okresního soudu, kde v současnosti sídlí Poddukelské osvětové středisko. Je to účelová stavba z přelomu 19. a 20. století s převahou neoklasicistních prvků. Z 19. století pochází také původní budova stálé expozice Muzea ukrajinské kultury v centru města.\nDominantou centra Svidníku je Socha armádního generála Ludvíka Svobody, jediná ve střední Evropě. Architektonickými dominantami jsou oba řeckokatolické chrámy, obnovené v letech 1993 – 1996, pravoslavný chrám sv. Trojice, vybudovaný od srpna 1993 do srpna 1994 a římskokatolický kostel Božského Srdce Ježíšova, vysvěcený v červenci 1996.\nV současnosti neustále probíhají práce na rekonstrukci a zvelebování města. V roce 2000 se začalo s přemostěním řeky Ladomírky, čímž se spojily sídliště Dukla a Utra. Pracuje se na rekonstrukci pěší zóny. Dokončila se část budovy nového kulturního domu, ve které sídlí pobočky Národního úřadu práce a Slovenské spořitelny, a. s.\nPříznivce sportu potěší ve Svidníku tenisové kurty a letní koupaliště. Cestující potěší zajisté nová autobusová stanice.\nNevelký region Svidníku, dal světu významné osobnosti. Mezi nimi se vyjímá akademik SAV Dionýz Ilkovič, rodák ze Šarišského Štiavnika, fyzik a spoluobjevitel polarografie, akademický sochař František Gibala, rodák z Krájné Poľany a pravoslavný arcibiskup Laur-Vasiľ Škurla, rodák z Ladomirové, působící v USA. Komunistický politik Vasiľ Biľak se narodil v Krajně Bystré. Ve Svidníku působil také národní umělec, malíř Dezider Millý. Jeho obrazy jsou ve stejnojmenné galerii.\nOkolí Svidníku poskytuje možnosti poznávání lidových zvyků a obyčejů, malování velikonočních vajíček, také pěší turistiky po značkových chodnících, stanování, cykloturistiky, autoturistiky, koupání se a v zimě lyžování a sáňkování. Je zde možný sběr hub, jahod, malin a lískových oříšků v letním a podzimním období.\nStopy o osídlení Svidníku a jeho okolí jsou zřetelné už v pravěku. Jsou to nálezy mamutích klů a zubů a kamenného sekeromlatu z mladší doby kamenné. Roku 1992 u řeky Ondava u Svidníku byl nalezen stříbrný denár z dob císaře Marca Aurélia (r. 161 – 180), což dokazuje existenci starověké jantarové cesty procházející přes Svidník.\nVýhodná zeměpisná poloha, název a postavení Svidníku v raném středověku a první zprávy o okolních dědinách v povodí horní Ondavy a také existence středověkého hradiště na blízkém vrchu Kaštielik (328 m n. m.) znamenají, že proces trvalého osídlení regionu a samotného Svidníku se začal už před 13. stol.\nŠirší území kolem dnešního okresního města Svidník, patřilo už před polovinou 13. století totiž feudálům Abovcům. Roku 1269 koupil Štefanův syn (comes) Šimon od (comesa – šlechtice) Půda, syna Artolfa z rodu Abovců zem Smilno za 30 marek. Její hranice sahaly na východě až po řeku Chotčianku. Tehdy také území Stročína patřilo k zemi Smilno. Roku 1317 se vzpomíná Stročín jako rozvíjející se vesnice, kde se vybíralo mýto. V tom samém roce 1317 zkonfiskoval uherský král Karel Robert majetky dalšího feudála, a to nevěrného Petra Peteňa, kterému patřilo také území Stročína a daroval je magistrovi Mičkovi, synovi Michala, comesovi a kastelánovi na hradě Šariš. Tehdejší rozsáhlý chotár Stročína zahrnoval také území pozdější osady Svidník, a také dalších osad.\nPoslední třetina 13. století a první polovina 14. století byly takto velmi rušné ve změnách vlastnických poměrů také na území pozdějšího Svidníku. První písemná zpráva týkající se přímo Svidníku je v listině Jágerské kapituly z 28. června 1355, kde je Svidník zapsán jako „Scyuidnyk“.\nJižně od Svidníku se na pravém břehu řeky Ondavy vypíná nápadný kopec „Kaštielik“ (kóta 328), na kterém pravděpodobně sám vzpomínaný Michalův syn magistr Mičk anebo jeho syn Lórand zde vybudoval v polovině 14. století hrad – opevněné šlechtické sídlo. Podle pokusných archeologických sond existenci hradu třeba datovat také do 15. století. Nalezený úlomek ústí komorové dlaždice z 15 století a cihloviny, příkop a zemní val svědčí, že v 14. až 15. století u Svidníku existoval honosný hrad.\nByl pravděpodobně zpustošen vpádem polských vojsk koncem 15. století. Na hradě „Kaštielik“ je třeba vykonat hloubkový komplexní archeologický výzkum, jenže předtím je třeba udělat zde také pyrotechnický průzkum, protože na „Kaštieliku“ byli v období Karpatsko-dukelské operace na podzim 1944 boje a jsou zde také stopy po zákopech z první světové války. Na kopci je v současnosti řídký dubovo-bukový porost. Nedaleko od hradu také v 15. století ve Svidníku pulzoval život. Vždyť kolem něj vedla krajinská cesta a makovičtí majitelé, kteří se při Zborovu zdržovali také na kaštielickém hradě, z toho těžili.\nO starobylém rusínském osídlení Nižního a Vyšného Svidníku a také o tom, že byly dvě samostatné dědiny od začátku, svědčí soudní záznam (ručitelský závazek) v bardejovské městské soudní úřední knize, jejíž latinský název je Iudicium bannitum 1416 – 1443. Záznam je na straně 19 a nachází se ve vzpomínaném Státním okresním archivu v Bardějově. Byl sepsán v městské kanceláři ve svobodném královském městě v Bardějově 27. října 1434. Do té doby je to nejstarší známý písemný údaj o Rusínech ve Svidníku a v jeho okolí. Přímo vyvrací tvrzení renomovaných slovenských historiků, o příchodu starých Rusínů do obou dvou Svidníků až koncem 15. století a dokonce později.\nV dalších letech se příznivěji vyvíjel Nižný Svidník, ve kterém začátkem 17. století existuje chrám a fara, 9 poddanských domů a majer, který sestával z kláštera, mlýna, pily, zahrady a staveb pro hospodářská zvířata. Při prvním úředním sčítání obyvatelstva roku 1787 zde žilo ve 43 domech 299 obyvatel. V průběhu 18. století, se vyvíjel dynamičtěji Vyšný Svidník.\nV polovině 18. století význam Svidníku vzrůstá, protože se stává sídlem třetího okresu Makovického panství. Jeho majetky vlastnili Erdödyovci a Szirmaiovci. Svidník byl později také sídlem slúžnovského okresu.\nZeměpisná poloha Svidníka a jeho okolí v pohraničním pásmu byla příčinou, že jeho obyvatelstvo se nejednou ocitlo ve víru zlomových událostí. Většinou pokojný Dukelský průsmyk, sloužící jako obchodní tranzit, ukázal občas také odvrácenou tvář. Po jeho cestách projížděly vojenské vozy se zbraněmi a vojskem. Na jaře 1799 procházeli přes Svidník do severní Itálie ruská vojska pod vedením generála G. L. Rebindera. V březnu 1800 to byli kozáci Suvorovského vojska, a jak dokazuje i pamětní tabule na budově, v které sídlí úřady státní správy, v roce 1806 pobyli v obci vojska generála Kutuzova.\nVelmi kruté, vůči místnímu obyvatelstvu, bylo devatenácté století. Po neúrodných letech vypukla cholera. Nepříznivé hospodářské poměry a bída byly v poslední třetině 19. století hlavními příčinami hromadného vystěhovalectví do zámoří.\nSituace, se ještě zhoršila v období první světové války, kdy ustupující jednotky císařsko-královské armády podpálily Svidník.\nPo první světové válce Svidník a okolní obce patřily mezi nejbídnější v republice. Košíkářství, podomní obchod, ani další drobné činnosti na obživu nepostačovaly. Svidník a jeho okolí zachvátila další vystěhovalecká horečka.\nPříslovečná bída, zaostalost a chudoba provázely však obyvatelstvo tohoto regionu až do skončení druhé světové války. Málokterou vesnici či město postihlo tolik válečných hrůz, a to jak v první, tak také ve druhé světové válce, jako Svidník. Dukla a samotné městečko Svidník se staly natrvalo symbolem obětí druhé světové války.\nHistorické boje z konce druhé světové války, zde připomíná Památník Sovětské armády a Vojenské muzeum ve Svidníku a také rozsáhlý přírodní areál Památníku Československé armády na Dukle – národní kulturní památky.\nOd roku 1956 se v místním amfiteátru každoročně konají Slavnosti kultury Rusínů – Ukrajinců. Ve městě sídlí Státní muzeum ukrajinsko-rusínské kultury. Jeho součástí je skanzen a galerie Dezidera Millyho. Z unikátního souboru východoslovenských dřevěných kostelíků (cerkví) se 12 těchto národních kulturních památek nachází v blízkosti Svidníku. Nejstarší sakrální památkou ve městě je řeckokatolický chrám z druhé poloviny 18. století. V roce 1994 byl vybudován nový pravoslavný chrám a roku 1996 dokončen římskokatolický kostel.\nPoválečné období je ve znamení intenzivního rozvoje celého svidnického regionu. Postavilo se mnoho objektů občanské vybavenosti, rodinných domů, bytů i významné průmyslové závody. Zprůmyslnění znamenalo pro zde žijící obyvatelstvo fakt, že jeho celoživotním údělem už není jen práce na poli a v lesích. Výstavba oděvních závodů, strojírenských závodů potravinářského průmyslu, několika podniků místního významu a zařízení služeb urychlily růst městečka. Vybudovaly se nové školy a moderní nemocnice, nesoucí jméno čestného občana Svidníku, armádního generála Ludvíka Svobody.\nPříroda a okolí Svidníku je pestrá a mnohotvárná. Orograficky patří území do oblasti Nízkých Beskyd, celkově Ondavská vrchovina a Laborecká vrchovina. Představuje širokou sníženinu mezi horstvy Východních a Západních Karpat. Nadmořská výška hřebenů se pohybuje kolem 500 až 600 m. Největší výšky dosahuje v pohraničním rozvodném hřebeni. Ten je poměrně úzký a prostoupený sedly. Reliéf území je typický flyšový, má mírné, hladce modelované tvary. Ondavská vrchovina se poměrně rychle snižuje ze severu na jih. Údolní dna Ondavy a jejích přítoků, jsou v nadmořské výšce kolem 200 m n. m.\nCelá oblast, leží v mírném pásmu. V klimatických oblastech mírně teplé, teplé a chladné s průměrnou roční teplotou vzduchu 6 – 8°C. Průměrné roční úhrny srážek se pohybují v rozmezí 700 – 800 mm. Roční počet dní se sněhovou pokrývkou je 80 – 100 dní. Maximální sněhová pokrývka v severní části je 80 cm, na ostatním území 40 cm.\nÚzemí širokého okolí Svidníku odvodňuje řeka Ondava, která pramení v Ondavské vrchovině u obce Ondavka. Jejími významnými přítoky jsou Ladomirka, Chotčianka, Vojtovce a Brusnička. Na řece Ondava se nachází vodní nádrž Velká Domaša s vodní plochou 15 km2. Nádrž je v poměrně úzkém údolí, které se mírně rozšiřuje pouze nad přehradní zdí. Orientovaná je převážně ve směru sever-jih a severozápad-jihozápad. Poskytuje výborné podmínky pro rekreaci, vodní sporty a rybolov. Dalšími důležitými toky v regionu jsou Radomka a Topľa.\nOkolí Svidníku se může pochválit bohatstvím minerálních vod. Nejvýznamnější a nejvydatnější soustava minerálních pramenů se nachází v obci Šarišský Štiavnik. Nejvýznamnější z nich je Šťava s vydatností 25 l/s nacházející se v areálu lázní. Z ostatních jsou známé a často navštěvované prameny v Radomě a Dubové.\nSNM – Muzeum ukrajinské kultury ve Svidníku je národnostní institucí, jejíž posláním je dokumentova základní etapy kulturně-historického, politického a sociálního vývoje Rusínů – Ukrajinců Slovenska od nejstarších dob po současnost. Vzniklo v roce 1956 v Prešově (do roku 1993 Muzeum ukrajinské kultury), ve Svidníku sídlí od roku 1964. Zde se postupně rozvíjela jeho systematická sběratelská, vědecko-výzkumná, publikační, metodicko-odborná a kulturně-výchovná činnost.\nToto muzeum je jedinečně specializované a nejstarší národnostní muzeum na Slovensku.\nNa ploše 1 700 m2 dokumentuje kulturně-historický vývoj ukrajinsko-rusínského obyvatelstva Slovenska od nejstarších dob po současnost.\nNárodopisná expozice v přírodě SNM – Muzea ukrajinsko-rusínské kultury ve Svidníku se rozprostírá na desetihektarové ploše v bezprostředním sousedství amfiteátru. Komplexní národopisná expozice, zpřístupněná v roce 1982, na základě výrazného hmotného materiálu podává návštěvníkům ucelenou představu základních životních podmínek Rusínů – Ukrajinců Slovenska v minulých historických obdobích.\nZde se soustřeďují nejtypičtější památky lidové architektury a bydlení v této části Slovenska. V přenesených a zrekonstruovaných objektech je instalován typický lidový nábytek, domácí inventář, tradiční pracovní nářadí a ukázky lidového umění. Mimo hlavní typy obydlí jsou v expozici zastoupené také všechny druhy tradičních hospodářských budov: stodoly, chlévy, sýpky, seníky, sklepy, studny a další menší stavby. Tyto objekty jsou využité pro instalaci tradičního zemědělského nářadí – různých typů vozů, pluhů, bran, košů na obilí a jiného rozmanitého náčiní.\nTechnické a hospodářské budovy reprezentuje vodní mlýn, větrný mlýn, vodní pila a jiné menší objekty. Umístěné jsou podél potoka, kde jsou všechny potřebné podmínky pro demonstraci jejich činnosti.\nZ kultovních staveb se v expozici nachází dřevěná cerkva (r. 1776) z Nové Polianky (Mergeška) s bohatou interiérovou výzdobou.\nAreál skanzenu navazuje na moderní amfiteátr, kde se každoročně shromažďuje 30 – 50 tisíc návštěvníků tradičních Slavností kultury Rusínů-Ukrajinců Slovenska.\nGalerie Dezidera Millyho\nJe třetí expozicí SNM – Muzea ukrajinsko-rusínské kultury ve Svidníku. Byla zpřístupněná v roce 1983. Nachází se v barokním paláci z 18. století. Představuje vývoj lidového a profesionálního výtvarného umění Rusínů-Ukrajinců od 16. století po současnost. Dominantou expozice je vzácný soubor ikon, které patří mezi nejstarší a nejcennější sbírkové předměty tohoto muzea.\nExpozice sestává z exponátů chronologicky prezentujících vývoj ikonopisného umění 16. – 18. stol. Mimo toho jsou v expozici prezentována díla představitelů starší a mladší generace.\nZakladateli současné zakarpatské malířské školy byli Adalbert Erdélyi a Josef Bokšaj. Svou ranou tvorbou jsou s ní nerozlučně spjatí také mnozí výtvarníci na Slovensku, kteří u Erdélyiho a Bokšaja získali základní poznatky a orientaci pro další tvorbu.\nÚstřední místo v expozici mají díla národního umělce Dezidera Millyho (1906 – 1971) – příslušníka Generace 1909, který vešel do dějin moderního výtvarného umění na Slovensku jako jeden z jeho zakladatelů. Charakteristickou črtou tvorby D. Millyho, jehož jméno nese tato Galerie, a který se hrdě hlásil, ke svému ukrajinskému původu je námětová pestrost, bohatost, technická rozmanitost, mistrovské ztvárnění vesnického člověka a proniknutí do jeho vnitřního pocitového ovzduší, poetičnosti a baladičnost.\nVojenské muzeum Svidník\nDukelské muzeum, v současnosti Vojenský historický ústav, Vojenské muzeum Svidník vzniklo 2. června 1965. První expozice muzea byla otevřena u příležitosti 25. výročí bojů o Dukelský průsmyk 4. října 1969. Posláním muzea je dokumentovat a odborně zpracovávat dějiny vojenství na východním Slovensku. Hlavní expozice byla po reinstalaci veřejnosti zpřístupněná v roce 1996, dokumentuje vojenské dějiny v regionu východního Slovenska od roku 1914 až po období roku 1945.\nV expozici je zvýrazněn vojensko-strategický význam Dukelského průsmyku v období dvou světových válek, které přinesly velké oběti na lidských životech, materiální škody a měly celkový dopad na další dějinný vývoj v tomto regionu. Vystavené dokumenty v první části expozice poukazují na průběh 1. světové války v příhraničních oblastech východního Slovenska se zvláštním zřetelem na ofenzivu ruských vojsk přes Dukelský průsmyk v roce 1914. Bojové operace v Karpatech si vyžádaly velké ztráty na lidských životech, což ve skutečnosti představovalo kolem jednoho milionu ruských a kolem 800 tisíc rakousko-uherských vojáků. Vystavené dobové exponáty doplňují toto historické období.\nV areálu u hlavní budovy Vojenského muzea ve Svidníku se nachází Památník sovětské armády, kde je pochováno více než 9 tisíc vojáků. Postavený roku 1954 a s přilehlým parkem je národní kulturní památkou. V regionu Svidnického okresu se mimo toho nacházejí také vojenské hřbitovy a památky z období 1. světové války.\nV nedalekém okolí je množství krásných míst, historických památek a dalších zajímavostí pro turisty.\nV průběhu dlouhých staletí vznikaly na našem území cenné stavební památky, které patří do klenotnice světové kultury. Jejich významnou součástí jsou dřevěné kultovní stavby, které se svou originalitou, technicko-uměleckým řešením a společenským významem zařadily mezi národní kulturní památky. Celkově bylo na Slovensku vyhlášených za Národní kulturní památku 27 dřevěných kostelíků. V okolí Svidníku je zachovaných 11 takových uměleckých skvostů lidové architektury. Většina dřevěných kostelíků pochází ze 17. a 18. století. Mnoho těchto památek bylo zničeno v letech první a druhé světové války.\nPrešov (56 km)\nKrajské město, kulturní a historické centrum, s množstvím památek, muzeí a galerií.\nBardějov (35 km)\nOkresní město, kulturní a historické centrum, městská památková rezervace.\nBardějovské lázně (30 km)\nZnámé lázeňské středisko u Bardějova s minerálními léčebnými prameny; skanzen lidové architektury.\nZborov (25 km)\nZřícenina hradu ze 14. Století, sídlo panství Makovica, renesanční klášter, hřbitov z 1. světové války, německý hřbitov z 2. světové války.\nStropkov (13 km)\nOkresní město, východně od Svidníku. ZOO park, jezdecký areál, goticko-renesanční palác, řeckokatolický chrám z roku 1947, gotický kostel, františkánský klášter.\nMedzilaborce (45 km)\nOkresní město, východně od Svidníku. Muzeum moderního umění rodiny Warholovců se sbírkou originálů Andyho Warhola.\nVodní nádrž Domaša (25 km)\nCentrum letní rekreace s výbornými sportovními možnostmi ve střediscích na pobřeží celé vodní plochy.\nNejvýše položené místo: Nástavok (752 m n. m.)\nNejvýše položená obec: Belejovce (463 m n. m.)\nNejvětší obec: Kračúnovce (1 073 obyvatel)\nNejnižší z karpatských průchodů na východ od Oravy: Dukelský průsmyk (502 m n. m.)\nNejníže položená obec: Mičákovce (180 m n. m.)\nNejmenší obec: Príkra (7 obyvatel)\nČerpáno z oficiálních stránek města http://www.svidnik.sk, na kterých najdete další informace.


Kudy z nudy - #světovéČesko a skalní miniměsto Kunratické Švýcarsko plné vyhlídek a kamenných reliéfů\nÚvod > Aktuality > #světovéČesko a skalní miniměsto Kunratické Švýcarsko plné vyhlídek a kamenných reliéfů\nVydáno30. srpna 2020\nZwickau Švýcarsko reliéf Kunratice vyhlídka skála kaple rytíř galerie sklárna skalní město smrt příroda Zelený vrch varhany\nDva romantické pohledy na Švýcarsko: z vyhlídky Švýcárna na Kunratické Švýcarsko a z pavilonu Gebhardshöhe na pravé Švýcarské Alpy\nOblast Kunratického Švýcarska má řadu výhod. Především tohle skalní miniměsto zná skutečně jen málokdo, takže při troše štěstí se jím možná budete toulat sami. Bonusem navíc je krásná příroda, klid a pohoda. A také řada malebných zákoutí, kde přírodě trochu pomohly lidské ruce.\nKolem Zeleného vrchu na vyhlídky a do divadla\nNejhezčí trasy hledat nemusíte, Kunratické Švýcarsko je skutečně maličké a značených cest je jen pár. Musíte se ale rozhodnout, kde začnete: třeba ve Cvikově procházkou po křížové cestě na Kalvárii a pak po neznačené cestě kolem Trávnické jehly? Zakrátko se tak dostanete na nádhernou vyhlídkovou cestu, která vede po úbočích Zeleného vrchu. Říká se jí Cvikovský okruh, je žlutě značená, takže se neztratíte, a navíc na ní najdete několik pěkných odpočívadel, třeba Schillerovu vyhlídku anebo Švýcárnu, romantický zastřešený pavilonek s fantastickým výhledem postavený nad zbytky bývalé Švýcarské boudy. Zastavit se můžete i v Lesním divadle, které nechal v pískovcovém lomu na jižním úbočí Zeleného vrchu kolem roku 1920 vybudovat místní ochotnický spolek.\nKe kapli a Karlovu odpočinku\nDalší kouzelná cesta vychází z Drnovce, který leží východně od Cvikova. Zeleně a žlutě značený okruh vede tesaným úvozem do lesa; zakrátko se dostanete k malebné skalní kapli z roku 1834, o kousek dál pak ve skalách nad cestou čeká vytesaný výklenek s lavicí a malým reliéfem. Místo se jmenuje Karlův odpočinek a vybudovali ho místní jako poděkování předsedovi horského spolku a řídícímu učiteli z Kunratic Karlu Beckertovi, který měl na zvelebování Kunratického Švýcarska největší zásluhy. Na výzdobě skal a okolí se podílel také četnický strážmistr Josef Bundesman.\nZnačený okruh vás dovede do lesů a luk severně od Drnovce, kde objevíte také jeskyni Waltro; na sklonku druhé světové války se v ní ukrývala skupina odbojářů. Nakonec se po silnici vrátíte zpět do obce; cesta dohromady měří přibližně tři kilometry.\nVyhlídka Dutý kámen a Skála smrti\nDalší krátký turistický okruh upravili Beckert s Bundesmanem na hřebínku, vystupujícím z krajiny mezi Cvikovem a Kunraticemi. Místu se říká Dutý kámen: jsou tu vytesané schody a kruhová skalní plošina s lavicí a kamenným stolem, na kterém se ještě dají rozeznat zbytky slunečních hodin, zeměpisné orientační tabule a datum zhotovení 19. 7. 1914. Opěradlo lavice zdobí reliéf koruny s již téměř nečitelným názvem Karolinenruh, Karolínin odpočinek. Objevit můžete také nevelkou jeskyni zvanou Ševcovská díra, reliéf zobrazující německého básníka Karla Theodora Körnera, jehož osudy v lecčems připomínají našeho Karla Hynka Máchu, a největší skalní blok, podle tvaru nazývaný Vějíř nebo Varhany.\nZ Dutého kamene se ještě můžete zajít podívat ke Skále smrti: zeleně značená odbočka k ní vede ze silnice mezi Kunraticemi a Lindavou. Na konci se tyčí patnáct metrů vysoká skála s vytesaným reliéfem rytíře na koni a dívky, padající do propasti. Děsivý výjev vychází z místní pověsti, ale smrt úřadovala jinde, než by se na první pohled zdálo: mlynářova dcera prchající před surovým rytířem dopadla do měkkého mechu a zachránila ji i široká sukně, naopak rytířův kůň se na hladké skále neudržel a i se svým pánem se utopil na dně propasti.\nŠest švýcarských zajímavostí a jeden krátký pohled do skutečného Švýcarska\nSkalní reliéfy jsou výrazným fenoménem Lužických hor a v lesích kolem Cvikova jich objevíte několik. Například v lese severně od Kunratic je k vidění kamenný oltář Nejsvětější Trojice, ještě o kousek dál v dnes již nepoužívaném úvozu staré cesty z Kunratic do Mařenic objevíte skalní reliéf zobrazující útěk Svaté rodiny do Egypta.\nU Mařenic se můžete podívat do Antonínova údolí, kde se dochovaly zbytky skalní kaple. U začátku náhonu bývalého Neumannova mlýna u silnice z Mařenic do Trávníku je vytesán skalní reliéf Ukřižování; okolo vede cyklostezka 3053.\nV Lindavě u Cvikova sídlí Sklárna Ajeto; zdejší exkluzivní skleněné výrobky najdete v uměleckých galeriích celého světa. Zajímavou podívanou slibuje i Pačinek Glass, galerie a sklárna Jiřího Pačinka v Kunraticích.\nMísto, které podobně jako Kunratické Švýcarsko také není všeobecně známé, sice neleží přímo ve Švýcarsku, ale otvírá se z něj pohled na Švýcarské Alpy. Řeč je o nostalgickém pavilonu Gebhardshöhe, stojícím na Rottachbergu nad německým Rettenbergem. Je to magické místo s oslnivou vyhlídkou na alpské masivy, ideální pro piknik nebo odpočinek. Jde také o oblíbené místo všech, kteří si v horách chtějí užít východ slunce.


V Karlovarském kraji ve třetím čtvrtletí přibylo 5,4 pct hostů - Karlovarský deník\nV Karlovarském kraji ve třetím čtvrtletí přibylo 5,4 pct hostů\nKarlovarský kraj - Ve třetím čtvrtletí letošního roku se přijelo do Karlovarského kraje ubytovat 247.435 hostů. Meziročně jde o nárůst o 5,4 procenta. Větší podíl na něm měli hosté z Česka, přibylo ale i cizinců, vyplývá ze zveřejněných údajů Českého statistického úřadu. Celkově se tak v kraji daří vyrovnat propad, který vznikl nižším zájmem turistů z Ruska nebo Ukrajiny na počátku roku.\nNávštěvnost Karlovarského kraje opět rostla, což platilo i pro Karlovy Vary.Foto: Ilustrační foto Deník\nNávštěvnost v Karlovarském kraji v poslední době rostla hlavně kvůli cizincům, letošní třetí čtvrtletí je proto výjimkou. Českých hostů totiž přibylo meziročně o 11,6 procenta, zatímco cizinců jen o dvě procenta.\nNa celkovém počtu turistů, kteří do kraje přibyli, se ale stále podílí výrazně větší mírou cizinci, těch ve třetím čtvrtletí přijelo 154.739, českých hostů pak 92.696.\nNárůst zájmu domácích návštěvníků o Karlovarský kraj se projevil i v počtu přenocování. Ten u českých návštěvníků narostl ve třetím čtvrtletí o 9,8 procenta, u cizinců počet přespání klesl o 3,4 procenta.\nKarlovarský kraj, jehož lázeňské služby jsou do značné míry orientovány na klienty z Ruska a rusky mluvících zemí, letos zasáhl pokles zájmu, vyvolaný jak událostmi na Ukrajině a sankcemi Evropské unie, tak poklesem kurzu rublu. Propad zájmu lázeňské firmy odhadují asi na 20 procent. Přesto se daří nižší počet ruských klientů nahrazovat hosty z jiných zemí. Dokládají to i statistiky za první tři čtvrtletí. Od počátku letošního roku zatím přijelo do kraje 610.130 hostů, což je stejně jako loni. Zhruba dvě třetiny z toho tvoří cizinci. V počtu přenocování tvoří cizinci tři čtvrtiny celkového počtu.\nV celé České republice podle ČSÚ ve třetím čtvrtletí turistů přibylo. Celkem se jich v zemi ubytovalo 5,4 milionu, což je oproti stejnému období loňského roku nárůst o dvě procenta. Počet tuzemských návštěvníků zůstal na podobné úrovni jako loni, zahraničních návštěvníků přibylo 4,2 procenta. Nejvíc přijelo Němců, výrazně ubylo Rusů. Meziročně se o 0,8 procenta na 15,8 milionu snížil počet přenocování.\n17.11.2014 VSTUP DO DISKUSE 1


40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky | Magnet 3Pagen\n40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky\nFür 40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky gibt es in dieser Farbe im magnet-3pagen.cz Online Shop nur dieses Bild und keine weiteren Abbildungen.\n40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky PŘIDEJTE VAŠE HODNOCENÍ\n40 ubrousků za super cenu!\nPolypropylen, v ochranném sáčku.\nČÍSLO ZBOŽÍ: 126.280\n40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky je jedním z produktů z kategorie Údržba a úklid kuchyně. Zakoupením tohoto výrobku jistě neuděláte chybu a s největší pravděpodobností najde u Vás použití.\n40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky objednáte v e-shopu www.magnet-3pagen.cz za výhodnou cenu. Ušetřete! Nikdy před tím nebylo objednávání tak snadné! Vyberte si, mohlo by Vás zajímat: okenní folie, dózy, brusič nožů či organizér na kosmetiku nebo natáčky na spaní. Aplikujte všechny přínosy e-shopu a nakupte ještě dnes!!\nZdroj:: 40 čisticích ubrousků na sklokeramické desky více...


Česká zbrojovka: Část akcionářů zamýšlí prodat až 2,3 % akcií v rámci zrychleného úpisu | Fio banka\nÚvod > Zpravodajství > Zprávy z burzy > Česká zbrojovka: Část akcionářů zamýšlí prodat až 2,3 % akcií v rámci zrychleného úpisu\n15.11.2021 23:59, BAACZGCE\nČeská zbrojovka oznámila zrychlený prodej části akcií držených akcionáři, kteří je nabyli jako část vypořádání za společnost Colt. Nabízí až 2,3 %.\nČeská zbrojovka uvedla, že byla upozorněna na zrychlený úpis balíku akcií ze strany některých akcionářů, kteří nabyli 1,1 mil. jejích akcií jako část vypořádání za společnost Colt, kterou Česká zbrojovka koupila.\nAkcionáři mají zájem v rámci zrychleného úpisu prodat až 770 tis. akcií České zbrojovky, tedy až 2,3 % celkového akcií společnosti. Za předpokladu prodeje všech výše zmíněných akcií by tito akcionáři dále drželi 1,0 % akcií. Zároveň se zavázali v následujících 30 dnech po dokončení nabídky neprodávat další akcie.\nPro více informací se můžete obrátit na dealing Fio banky na telefonním čísle +420 224 346 493.\nČeská zbrojovka Group koupila Colt v únoru 2021, za společnost zaplatila také emisí 1,1 mil. kusů nových akcií, dalších 1,1 mil. kusů může být emitováno v závislosti na dosaženém hrubém provozním zisku EBITDA do roku 2023. Podrobně jsme o transakci informovali zde.\nAkcie České zbrojovky Group (BAACZGCE) v pondělí na pražské burze uzavřely se ztrátou 0,8 % na 532 Kč, na RM-SYSTÉMu o 1,5 % výše na 540 Kč.\nColt CZ Group: výsledky hospodaření za 1Q 2022


od 1 000 do 3 000 Kč 57\nod 3 000 do 8 000 Kč 85\nZlato 14K 146\nSrdíčka - Love 21\nKvítky - Flora 12\nS kamínkem - Spirituailty 8\nod 0 do 6 let 25\nod 10 let 9\nZapínání zepředu 26\nKruhové zacvakávací 13\nKruhové zasouvací 2\nBez kamínků 42\nNa šroubek 7\nNáušnice z bílého zlata patří mezi nejpopulárnější každodenní doplňky. Vyberte si z naší široké nabídky více než 300 náušnic, v klasických nebo nápadnějších designech - v dostupnějších variantách od 1 519 Kč až po luxusní diamantové bílo-zlaté kousky na výjimečnější události\nVisací náušnice z bílého zlata Slzy\nProvlékací náušnice z bílého zlata s křížky\nVisací náušnice z bílého zlata s točeným vzorem\nNáušnice z bílého zlata Senona\nNáušnice z bílého zlata s gravírováním Cynthia\nNáušnice z bílého zlata s matováním a vzorem\nNáušnice z bílého zlata se zirkony Adoncia\nNáušnice z bílého zlata Damiana\nNáušnice z bílého zlata s opalitmi a zirkony\nProč zvolit náušnice z bílého zlata?\nJe cenově dostupnější než platina.\nZvýrazňuje jiskru a zářivost diamantů, protože neodráží barvu kamenů.\nV současné době je více populární než žluté zlato.\nBílé zlato je slitina se silnějšími kovy než žluté zlato, díky čemuž je odolnější proti poškrábání.\nLépe doplňuje světlé nebo růžové tóny pleti než ostatní barevné odstíny zlata.\nDalším krokem po výběru materiálu náušnic je jejich tvar. Každé barvě pleti či typu obličeje (čtvercovému, oválnému či obdélníkovému) se hodí jiné tvary náušnic, které vyzvednou krásu jednotlivých kontur obličeje. Podrobněji jak si vybrat náušnice podle tvaru Vašeho obličeje Vám poradíme zde.\nNáušnice můžete v ušním lalůčku uchytit klasickými i atypickými druhy zapínání. Každý typ má jiné výhody, podívejte se, který by Vám vyhovoval nejvíce:\nPuzeta / Balónek – tento typ znáte pod pojmem "pecky", jde o nejpopulárnější typ zapínání u drobných náušnic. Rovná tyčka se provleče přes ušní dírku, a z druhé strany se spojí s puzetou nebo se zašroubuje balónkem.\nDámský patent – nejrozšířenější a nejbezpečnější mechanismus zapínání, při tomto způsobu provlečete zahnutou část přes dírku ucha, která se následně zacvakne do spodní části.\nAfroháčky – toto jednoduché zapínání lalůček téměř vůbec nezatěžuje. Jde o mimořádně bezpečné zapínání, které je však vhodné skládat při spaní, neboť by se mohlo poškodit.\nAnglické zapínání / Ruský patent - u tohoto mechanismu lépe vynikne vzor náušnice, který nevisí směrem dolů. U tohoto stylu se rovná tyčka provleče přes ušní dírku a zacvakne spodní částí, která pak zapadne do výřezu.\nProvlékací náušnice - tzv. řetízkový typ zapínání, který jednoduše provlečete přes celé ucho.\nBrizura – styl zapínání vhodný zejména pro děti, při kterém se háček zasune do očka na přední straně náušnic.


Kniha Ježíšek, vánoční koledy a říkadla | Český Ježíšek\nKniha Ježíšek, vánoční koledy a říkadla\nJistě víte, jak to bylo s koledami, které vznikaly v dávných časech, kdy je děti zpívaly po vesnicích a dostávaly za to různé dobroty. Jenže léta běžela a koled stále přibývalo. A nejen koled, také přibývalo písní, které se zpívaly na vánoční mši i při jiných slavnostních příležitostech.\nNěkdo však zpívat neuměl, ale koledovat chtěl. Vymyslel si tedy vtipnou veselou říkanku, která se všem líbila. Lidé se zasmáli vtipnému dítěti, selka ho odměnila nějakou dobrotou. To se líbilo i ostatním dětem a říkačku se honem naučily, aby mohly také koledovat. Tak vznikla vánoční říkadla.\nV knížce je najdete spolu s koledami a dokonce zde máte i noty, takže se koledu můžete naučit zpívat nebo zahrát na nějaký hudební nástroj. Některé z koled v této knížce jsou tak slavné a mají takovou hudební kvalitu, že je zpívají na vánoce i slavné sbory, třeba píseň Chtíc, aby spal nebo Narodil se Kristus Pán či Jak jsi krásné, neviňátko. Nu a říkadla jako Liška na ledu nebo Narodil se Ježíšek se naučí každý a třeba mu přinesou nějakou dobrotu, když je na Vánoce hezky poví sousedce nebo známým.


Galén osmdesátníkem – Adam.cz\nOd Redakce 6. 10. 2004 4 minuty čtení\nPozdější práce a úsilí Jana Šimáněho v Junáku, ve funkci tajemníka PO SSM, při výchově učňů-soustružníků a zámečníků v Radotíně u Prahy, při školení instruktorů zájmových skupin a vedoucích táborů, které vedl v Krajském domě pionýrů a mládeže v Praze-Karlíně, v redakci časopisu ABC mladých techniků a přirodovědců, kde podněcoval vznik a práci mnoha různě zaměřených klubů, ve vedení Komise mikrokolektivů při Ústřední radě PO, jako člen náčelnictva chlapeckého kmene Junáka-experta pro mikrokolektivy, dělníka v Mitasu v Praze 10, při ilegální podpoře a usměrňování mikrokolektivů po roce 1973, v redakci nového Mladého hlasatele v r. 1989 a 1990, jako šéfredaktor obnoveného časopisu Junák, jako spoluzakladatel Sdružení pro volný čas dětí a mládeže DUHA, v redakci časopisu Duhová planeta a všude jinde, při spontánním styku s mládeží – vždy měl na mysli svobodu, přátelství a vzájemnou pomoc bez rozškatulkovávání činností podle hranic jednotlivých organizací dětí a mládeže. Myslím si, že byl a je nejen duchovní, ale i organizační veličinou. Byl a je ojedinělým a zaníceným pedagogem-funkcionářem, který dával a dává přednost tvořivému rozvíjení metod výchovy dětí před jejím úplným podřízením metodám, vyhlášeným jednotlivými organizacemi. Je pro něho příznačné, že za svého největšího učitele považuje dodnes Jaroslava Foglara – Jestřába a sebe že definuje jako jeho žáka, „klubistu“, nekopírujícího vždy doslovně učitelovy myšlenky.\nChci na tomto místě čtenářům připomenout Galénovo výročí. Nutnou, ale stručnou charakteristikou jeho minulé práce není možno nahradit velmi zajímavé vyprávění pamětníků nebo čtení podrobností o jeho životě, uvedených například v dvojčísle 9-10/1993 Zpravodaje Sdružení přátel Jaroslava Foglara. Jak vyplývá z jubilantova vyprávění i z textu zmíněného zpravodaje, má Jan Šimáně – Galén „patentové právo“ i na dva dodnes hojně využívané „vynálezy“. První se jmenuje VVZ, čili Velká Výměna Zkušeností, která od roku 1965 pravidelně probíhá na širokých setkáních vedoucích, instruktorů a sponzorů dění v dětských organizacích. Druhý se nazývá „Březový lístek“, má totéž datum vzniku a umožňuje demokratické oceňování – vyznamenávání příkladně činných dětí i dospělých dvanácti stupni stejnojmenného odznaku. Oba dva „vynálezy“ jsou konkrétním zpodobněním Galénových východisek. Přátelství a spolupráce jedinců i komunit, „rozrůzněných“ jen jejich organizační a členskou příslušností, ale sjednocených ve snažení dosáhnout společného cíle. Tím pro Galéna vždy byl a je svobodný, všestranně a harmonicky vyspělý člověk jako příslušník uvědomělé občanské společnosti.\nŘada přátel oslavila spolu s jubilantem jeho významné životní výročí dne 2. října 2004 na aktivu, svolaném v rámci Galénovy Nadace ostravskými nositeli odznaků Březový lístek – představiteli významných dětských a mládežnických organizací z ČR a SR. Znovu jsme si také připomenuli, že Jan Šimáně byl v srpnu 1970 odsouzen a uvězněn na dva roky za rozvratnou činnost, nejen za zvláštní vydání letáku „Nepokořená svoboda“ s fotodokumentací ze srpnové invaze obrněných „přátel“ a za samizdatové články. Uvědomili jsme si ojedinělost Galénova počínání: peníze, které obdržel při své pozdější rehabilitaci a jako odškodné za nucenou práci v Německu, vložil do své Galénovy nadace „…pro vytváření prostor a podmínek pro zakládání a rozvoj malých, středních i velkých komunit dětí, mládeže i dospělých …“ (konec citace čl. 2 zřizovací listiny Nadace). Považuji za čest, že jsem se mohl jednání tohoto aktivu účastnit a těšit se s ostatními z Galénovy přítomnosti, jeho duševní neúnavnosti a dostatečně silné zdravotní kondice. Sdíleli jsme a pokoušeli se zaplašit jeho rozpaky nad údajným výrokem p. Milana Uhdeho, přirovnávajícím postavu doktora Galéna z Čapkova dramatu Bílá nemoc k současnému vydírajícímu teroristovi. Náš Galén, Jan Šimáně, rozhodně nikoho nevydírá, a je nám i mnoha dalším stálým příkladem. Znovu mu přejeme pevné zdraví a hodně spokojenosti z práce jeho následovatelů.


Mladík se radoval, ženu zatkli na hranici - iDNES.cz\nJenže na hraničním přechodu v Mikulově ji zatkli policisté a drželi ji několik hodin v cele předběžného zadržení. Stále totiž platil zatykač, který na ni právě kvůli vyhýbání se nástupu do věznice s dozorem již před časem vydal soudce Miloš Žďárský.\nNa svobodu ji policisté propustili až poté, co je o milosti informoval soudce. Prezident si navíc nemohl ani být jist, že má o případu všechny informace - nevyžádal si vůbec originál soudního spisu. Přitom Klaus vždy prohlašoval, že milost udělí jen po pečlivém a důsledném zvážení.\n"Spis nikdy neopustil budovu krajského soudu," řekl MF DNES dobře informovaný zdroj. Klausův mluvčí Petr Hájek k tomu pouze uvedl, že prezident měl "stoprocentně všechny relevantní informace". Václav Havel, předchozí hlava státu, si vždy od soudu vyžádal dokumenty k zapůjčení.\nPět let za podvodnou studii\nDefinitivní rozsudek nad Bojanovskou padl letos v srpnu u Vrchního soudu v Olomouci. Žena byla odsouzena za to, že společně s Radovanem Jašou, který byl před několika dny zatčen a uvězněn, podvedla Finanční úřad v Břeclavi.\nBojanovská pro Jašu zpracovala fiktivní studii, která měla být návodem, jak jeho geodetickou firmu udržet na trhu. V daňovém přiznání pak Jaša několikastránkovou studii lživě vykázal na 9,5 milionu korun, a připravil tak stát na daních o pět milionů korun.\n"Kdo inicioval vypracování této studie, není jasné. Rozhodně však odpovědnost obou byla stejně velká, a jejich trestný čin jsem proto ohodnotil stejně. Oběma jsem vyměřil za krácení daně pět let nepodmíněně, a to na dolní hranici trestu," vysvětlil předseda senátu krajského soudu Miloš Žďárský, jenž o případu rozhodoval v prvním kole, a senát vyšší instance mu dal za pravdu.\nDalší důvody, proč shledal soudce oba vinnými, jsou podle něho zřejmé. "Záměrně chtěli poškodit stát, studie měla sloužit pouze k vykázání nákladů. Neměla valnou hodnotu, soudní znalec její cenu odhadl maximálně na 139 tisíc korun," dodal Žďárský. Radovan Jaša, který byl před několika dny zatčen a uvězněn, sám vědomý podvod uznal a ještě před rozsudkem začal pět milionů splácet.\nNěkolik důvodů pro milost\nBojanovská sama od začátku tvrdila, že nechápe, proč se soud jejím případem vůbec zabývá, a že je nevinná.\nPrezident milost odůvodnil tím, že z podvodu neměla žádný majetkový prospěch. A také proto, že žena je v plném invalidním důchodu a stará se o dvě nezletilé děti. Navíc: "Jde o případ, ke kterému došlo již roku 1995."\nJejí advokátka Iva Petrová se k případu své klientky odmítla vyjádřit a řekla pouze, že její mandantka má z prezidentova rozhodnutí radost. "Bez jejího vědomí vám k tomu nemohu nic říci," podotkla.\nEliška Bojanovská je tak od čtvrtka volná. Přesto bude muset k soudu ještě jednou, převzít milost. Kdy to bude, nedokázal zatím Žďárský říci. "Bude to co nejdřív, ale zřejmě až po Novém roce. Milost bude Bojanovské předána oficiálně před senátem, který se kvůli tomu sejde," dodal soudce.\nTémata: Česká daňová správa, Daně, Daňové podvody, Daňové přiznání, Důchod, Finanční úřad, Hraniční přechod, Invalidní důchod, Krácení daně, Petr Hájek, Václav Havel, Věznice, Vrchní soud


Zámek Linhartovy – 9. stránka – Zámek Linhartovy\nJednotné vstupné pro děti i dospělé 20 Kč červen sobota 10 – 16 hodin neděle 10 – 16 hodin červenec-srpen pátek 10 -16 hodin sobota 10 – 16 hodin neděle 10 – 16...\nZámek naleznete na půli cesty mezi Krnovem a Městem Albrechticemi a pravidelně na něm probíhá řada kulturních událostí. Další možnosti Nabízíme také možnost prohlídky zámeckého parku (foto ZDE) včetně památného dubu z konce 13. století. Na zámku...\nVelikonoční jarmark 2020 zrušen\nČtvrtek, 12. března 2020\nRada města Město Albrechtice na svém jednání dne 11. března 2020 rozhodla v souvislosti s nepříznivým vývojem šíření coronaviru o zrušení kulturních a sportovních akcí, které byly plánovány na měsíc březen. Toto opatření se...\nZámek už je plný vajíček\nKdo v průběhu února navštívil Jaroslava Hrubého v jeho domácím ateliéru, nestačil se divit. Ač v bytě bylo příjemně teplo, kastelán měl na pravé ruce, ve které držel speciální nožík, docela tlustou rukavici. To...\nNeděle, 17. května 2020\nKastelán již nyní připravuje Velikonoční jarmark\nPřipojené video z Velikonočního jarmarku v roce 2019 může být vzpomínkou na pěknou zámeckou akci. Stejně tak ale může motivovat k účasti na jarmarku letošním.  Video Karel Knapp\nPříprava realizace III. etapy revitalizace a obnovy zámku jde do finále\nLinhartovský zámek je v albrechtickém regionu jedním z nejstarších němých svědků událostí z dob dávno minulých, poválečných i současných. Tisíce dnes již bezejmenných lidí mnoha generací tak bylo svými životy spjato s jeho osudy. Historický objekt spolu se zámeckým...\nHřích to nevyužít\nNení to tak dávno, kdy jsem na webu zámku zveřejnil video pořízené z pozemních fotografií. Kdybych tušil, k jakým fotkám se dodatečně ještě dostanu, počkal bych. Pavel Bártek opět nevydržel jen tak sedět doma a vyrazil....\nKrásné Vánoce, PF 2020\nÚterý, 24. prosince 2019


Unipetrol zlepšil své hospodářské výsledky – Novinky.cz\nUnipetrol zlepšil své hospodářské výsledky\nPetrochemickému holding Unipetrol, který vlastní polská ropná firma PKN Orlen, vzrostl za devět měsíců letošního roku zisk meziročně o 27 procent 2,91 miliardy korun. Tržby společnosti se zvýšily o osm procent na 71,81 miliardy korun.\nčtvrtek 9. listopadu 2006, 12:31 - PRAHA\nDo skupiny Unipetrol patří společnosti Chemopetrol, Česká rafinérská, Benzina, Paramo a Unipetrol Rafinérie. Spolanu firma prodala polské chemičce Anwil, která rovněž patří do skupiny PKN Orlen. [celá zpráva]Do konce roku by se měl uskutečnit prodej i kralupského Kaučuku.\nNárůst tržeb je způsoben zejména zvýšeným odbytem pohonných hmot, který byl o 18 % vyšší než objem prodaný ve stejném období loňského roku.\nZisk skupiny Unipetrol v mil. Kč\nskupina Unipetrol zisk ve třetím čtvrtletí 2006 zisk ve třetím čtvrtletí 2005\nChemopetrol 334 455\nBenzina 8 -99 (ztráta)\nUnipetrol Rafinérie 706 102\nČeská Rafinérská 81 109\nParamo 32 -58 (ztráta)\nKaučuk 95 31\nSpolana 50 -76 (ztráta)\nProvozní výsledky se zlepšily ve všech dceřiných společnostech. Objem zpracované ropy ve třech rafinériích Unipetrolu se za devět měsíců letošního roku zvýšil na 3,17 mil. tun, tj. o 5 % více než ve stejném období loňského roku.\nV říjnu představila společnost Benzina, která je také součástí skupiny Unipetrol novou strategii, která má za cíl zvýšit efektivnost provozu a prodejů společnosti. Firma otevřela luxusnější čerpací stanice Benzina Plus. [celá zpráva]


Prořezání ovocných stromů, Počátky, okr. Pelhřimov: NejŘemeslníci\nÚroveň jednáníOvěřenoDo ověřených hodnocení se počítají pouze zakázky uskutečněné přes portál NejŘemeslníci.Ostatní hodnocení se také několika různými způsoby kontrolují, ale do ověřených se nepočítají. Popis zakázkyReference vznikla z poptávky: Hledám kvalifikovanou firmu či živnostníka na prořezání jabloní - 2 vzrostlé stromy + 3 zakrslé. Termín: konec března až začátek dubna Lokalita: Počátky (Vysočina)Celkové hodnoceníPán rozhodně nebyl odborníkem na práci, kterou jsem si u něj objednala.Uživatel_144021, 31.08.2016 (Počátky, okr. Pelhřimov)CenaneuvedenaMísto realizacePočátky, okr. PelhřimovDodavatel2hodnocení\n1.80%kladnýchkladná0záporná22xOvěřenoDo ověřených hodnocení se počítají pouze zakázky uskutečněné přes portál NejŘemeslníci.Ostatní hodnocení se také několika různými způsoby kontrolují, ale do ověřených se nepočítají.Pelhřimov +150 kmZednické práce všeho druhu,kutilské práce-různé opravy spotřebičů,montování a oprava nábytku,práce s motorovou pilou,pokládka podlahových krytin,oprava a realizace plochých střech,údržba a zakládání okrasných zahrad,Profil firmy...Dodavatel se věnuje tématůmzednické práce, zahrada, štuky a štukování, rekonstrukce domu, pokrývač a klempíř, hodinový manžel, ploché střechy, podlahy, oprava nábytku, opravy spotřebičů, práce s motorovou pilou, střechy, obkladač, ...Oblast dodavatele Vyplňte PSČ ve formuláři výše. Vaše poloha se objeví na mapě. Můžete ji zkontrolovat a upravit.\nSouvisející tématazahradaSouvisející kategorieúdržba zahrad,zahradaNáš BlogPřivítání jaraZajímavé referenceZahradní úpravyDům&Zahrada.czTipy pro perfektní bylinkovou zahradu


Celkem 153 položkyDisplaying 43 - 48 položky\t 5 na stránku 10 na stránku 20 na stránku 30 na stránku 50 na stránku 100 na stránku 150 na stránku 200 na stránku Výchozí řazení Nejstarší první Nejnovější první Naposledy upravené první Published - Most Recent first Titulek A-Z Titulek Z-A Autor A-Z Autor Z-A Nejčtenější první Nečtené první Největší ID první Nejmenší ID první Nejkomentovanější Best Rated Ordering in current category Strana 8 z 26\nV Mariánských Lázních byl otevřen babybox za účasti představitelů církví\npondělí 5. červen 2017 11:48\nVe čtvrtek 1. června byl v Mariánských Lázních uveden slavnostně do provozu, 71. v republice a 4. v karlovarském kraji, babybox. Této “radostné ” události se vedle představitelů města a kraje , zúčas...\nVanutí Ducha svatého v Mirovicích\nneděle 4. červen 2017 15:05\nLetnice se v mirovickém husitském kostele konaly ve znamení společenství, které se raduje z barev, odlišností, ale je spojeno v Ježíši Kristu. Bylo to setkání ryze ekumenické. Při bohoslužbách přijal...\nAK na 7. velikonoční týden\nstředa 31. květen 2017 13:01\nDuše má velebí Pána. (Lukáš 1,46) Srdcem přijímáme Boží slovo. V modlitbě odpovídáme Bohu "Ať se mi stane podle Tvého Slova". Nepřehlížíme svou bolest, ani bolest svých blízkých. Jsme ale svobodní i ...


Test Jeep Wrangler Unlimited 2.2 CRDi Rubicon – Zaostřeno na technologie | fDrive.cz\nJeep Wrangler Unlimited 2.2 CRDi Rubicon\nNaskytla se nám možnost si na krátký test vypůjčit Jeep Wrangler. Podívali jsme se hlavně na jeho technologie a výbavu obecně. Je sice pravdou, že Wrangler vlastně nikdy nebyl úplně dokonalým vozem, ale s příchodem modelové verze 2020 se povedlo vychytat opět pár neduhů, na které si jeho dosavadní majitelé stěžovali.\nDo testu dorazila prodloužená pětidveřová verze Unlimited, která tak trošku do nabídky Jeepu původně vůbec nepatřila. Jenže současná doba mění zarytá pravidla, a tak i Jeep už nějaký ten rok nabízí pro Wrangler dva typy karoserie, což má přispět k lepším prodejním číslům. Pokud se ptáte, co znamená označení Rubicon, jde o nejdrsnější terénní specifikaci, jakou lze pořídit. Asi nejpodstatnější novinkou spojenou s příchodem nové generace Wranglera, je nový jízdní režim 4H Auto. Ten vyřešil celou řadu stížností z řad zákazníků, kterým dělalo potíže udržet obří Wrangler hlavně na mokré silnici. V základním nastavení 2H se totiž jedná o čistou zadokolku a pokud s tak velkým vozem pojedete například po loužemi pokryté okresce, musíte počítat s velkou mírou neposlušnosti. Standardně jsou navíc na voze terénní pneumatiky, které na klasické silnici také přispívají tomu, že auto úplně neposlouchá. Ale jelikož Jeep rád naslouchá zákazníkům, před dvěma lety vybavil model Wrangler režimem jízdy 4H Auto. Jakmile jej aktivujete, je výkon rozdělen automaticky na obě nápravy, ovšem vždy maximálně v poměru 50:50.\nTechnické parametry Jeep Wrangler 2.2 CRDi Unlimited\nSUV, 4 882 × 1 894 × 1 848 mm, 2 197 kg\n+ 147 + 200, točivý moment: 450 Nm\nKombinovaná: 10 l / 100 km\nPočasí se pak v den zápůjčky postaralo o to, že Jeep měl ideální možnost ukázat, jak moc sebejistý v novém nastavení je. Obrovská průtrž mračen a před námi bylo 110 km čistě po okresních silnicích. Popravdě jsme si ani na sekundu nedovolili aktivovat základní režim 2H, i samotný prodejce nás v ten den odrazoval od jízdy na čistě zadní pohon. A výsledek? Po pár ujetých kilometrech jsme se s Wranglerem dokonale sžili. Jen si tak trošku neumíme představit, že ještě loni bychom jeli v čistě zadokolkovém režimu... Už tak nás jímala hrůza z prudkých zatáček plných vody. A jelikož na voze byly obuty velmi drsné terénní pneumatiky, za volantem jsme se kvůli špatné přilnavosti chvílemi cítili jako čerství absolventi autoškoly. Co se dá dělat, Wrangler patří k největším zástupcům pravověrných terénních automobilů na současném trhu a naším plánem ho bylo vrátit v pořádku.\nAčkoliv jsme měli vůz půjčený jen na jeden den, měli jsme přesto v plánu dojet z Prahy až do Krkonoš, což nám poskytlo dostatek času na prozkoumání palubního systému i interiéru. Pokud se budeme bavit o vnitřku, sedačka řidiče je dostatečně velká, avšak poněkud tvrdá. Na středu palubní desky jsou pak trošku netradičně ovladače elektrických oken. Díky tomu může všechna okna ovládat také spolujezdec, jenže s automatickým dojezdem zde nepočítejte. Automatika funguje jen směrem dolů, ovšem opačným směrem je potřeba každý ovladač k jednotlivému oknu pečlivě držet pět sekund. To by mohl Jeep s dalším modelovým rokem napravit. Obecně je Jeep Wrangler 2020 tak nějak pořád napůl drsňák, který si odpírá některé moderní prvky výbavy. Tak například ovládání stěračů. Nemají senzor deště a pro trvalý chod (se dvěma rychlostmi) se musí otočit kolečkem na pravé páčce. Jenže součástí toho je přeskočení dalších tří úrovní stírání, přičemž ta poslední bohatě postačí i pro hustší déšť.\n„Specialitou“ Wranglera je centrální zapínání interiérových světel. To je nezvykle spojené s regulací jasu podsvícení palubní desky a také obou displejů. Pokud si pak náhodou nastavíte osvětlení palubní desky na nejvyšší úroveň, současně se rozsvítí vnitřní LED osvětlení kabiny. To však bude svítit i poté, co vypnete motor a vytáhnete klíček ze zapalování. Před vystoupením z vozu je tak potřeba otočit regulátorem osvětlení palubní desky o něco níže, čímž docílíte klasického zhasnutí vnitřních světel ve stropě. A co se stane, když to neuděláte? Po pár hodinách vás Wrangler odmění vybitou baterií, jelikož světla sama od sebe prostě nezhasnou a v ten okamžik není aktivní ani zpožďovač, který by jinak stropní osvětlení po deseti sekundách od zamčení vozu deaktivoval. Naopak nás ale velmi potěšil displej v přístrojovém štítu, který nabídne obrovské množství informací a je bohatě konfigurovatelný.\nŘidič má možnost volby mezi klasickými jízdními údaji, ale není problém promítnout si třeba aktuální využití pohonu obou náprav, popřípadě údaje o převýšení a náklonu vozu. Ovládání přístrojového štítu je řešeno skrze levé rameno volantu, kde je k tomu určena hned trojice tlačítek. Naopak na centrálním displeji infotainmentu Uconnect o velikosti 8,4" je praktická domovská stránka, na které lze uzpůsobit veškeré informace, aby byly pěkně pohromadě, skoro jako na smartphonu. Na poměry dnešních moderních vozidel pak překvapí hláška výrobce, že pro Wrangler není podporováno Android Auto. Platí to výhradně pro český trh a za vše může samotná aplikace, která zde dělá tak trošku neplechu. Škoda... Drobnou náplastí je alespoň výkonný audiosystém Alpine se subwooferem a výkonem 552 W, který skvěle poslouží i k přehrání audio souborů z USB a AUX. Jeho přítomnost nám dokázala zpestřit delší cestu a ve spojení s příjmem signálu DAB se jedná o docela pohodové ozvučení.\nDalší možností je volba přehrávání audia skrze Bluetooth, jenže s tím souvisí další malá nepříjemnost. Tou je požadavek Jeepu, který přikazuje v případě párování mobilního telefonu zastavení na místě. Pokud se tak někdo z posádky rozhodne během jízdy připojit mobilní telefon, řidič nemá na výběr a musí najít vhodné místo k zastavení. V opačném případě se totiž systém Uconnect rozhodne celou akci sabotovat a proces párování sám vypne. To nás poměrně iritovalo a pokud je to ze strany americké automobilky snaha o větší bezpečnost, pak se jí to moc nepovedlo. Součástí odmítnutí párování je totiž také varovná hláška přes celý displej, která na pár sekund znemožní jakékoliv ovládání dotykové obrazovky. Ještě, že reakce systému na dotek jsou bleskurychlé a po krátké chvíli se dá v celém menu velice dobře orientovat. Až na těchto pár větších chyb není Wrangler vůbec špatným autem. Jeho největší přednosti jsou pak samozřejmě v terénu, kde dokáže se správným řidičem za volantem (a obutím) excelovat.\nVe výbavě Rubicon najdeme v základu 17" kola z lehkých slitin, na kterých jsou terénní pneumatiky o rozměru 255/75. Věřte nám, tyto gumy bohatě postačí na veškerý myslitelný terén. Ve výbavě totiž nechybí ani elektronicky odpojitelný přední stabilizátor a uzávěrka diferenciálu přední a zadní nápravy. V této kombinaci pak stačí zvolit pevný režim pohonu všech kol s označením 4L a Wrangler se během mžiku promění v traktor, který zastaví snad jen chyba řidiče. V rámci pohonu byl pod kapotou naftový čtyřválec o objemu 2,2 litru a výkonu 200 koní, se kterým spolupracovala skvěle naladěná automatická převodovka s osmi stupni z dílny ZF. Dost nás překvapila právě souhra automatu s motorem, kdy jsme nezaznamenali jediné škubnutí a motor byl poměrně dobře odhlučněn. Kdo by ale čekal pádla pod volantem, bude zklamaný. Místo nich tu jsou sice dvě ovládací plošky, jenže ty mají za úkol ladit stanice autorádia a upravují jeho hlasitost. Pro manuální mód převodovky je potřeba volič přesunout k pravému koleni řidiče, pak se teprve dají lépe korigovat jednotlivé zařazené stupně.\nV rámci jízdy nejen po běžných silnicích je potřeba myslet na to, že Wrangler je stavěný jako klasický offroad. Tím pádem využívá žebřinový rám a zadní tuhou nápravu. Na každé menší nerovnosti se tak dokáže nehezky otřást a do rukou řidiče umí poslat slušný kopanec. A pokud se rozhodnete s Wranglerem jet delší dobu po standardní silnici, budete muset počítat s neustálými drobnými korekcemi, které udrží auto nejen ve správném směru, ale i na silnici. Stačí drobný poryv větru, který vytvoří i protijedoucí kamion, a rázem se celé auto otřese, což může nezkušené řidiče vyděsit. Na to je potřeba myslet pokaždé, když budete Wrangler (obzvláště v edici Rubicon) řídit. Tento Američan odpouští řidičské chyby jen málokdy, zejména na klasické silnici. V reálném provozu je ale s naftovým čtyřválcem i celkem úsporný. Náš průměr se i přes dvě zastávky v těžším terénu zastavil na 9,7 litrech na 100 km, což není vůbec špatné. Již brzy se navíc na českém trhu ukáže hybridní varianta 4xe.\nVe výsledku je nový Jeep Wrangler Rubicon zase o něco modernějším offroadem, který ale pořád zvládne spoustu práce v těžkém terénu. Je sice pravdou, že na své hlavní konkurenty ztrácí především po stránce technologické výbavy, což ale nemusí být úplně na škodu. Současné offroady jsou plné elektroniky a snad jen Jeep se drží staré tradice, která velí mít vedle voliče převodovky další řadící páku. Dalo by se říci, že Wrangler je prostě stylovka, kus historie, která si žádá jen toho pravého majitele. Toto auto si nekoupí někdo, kdo má rád německou prémiovou třídu a ve svém terénním voze vyžaduje masážní sedačky v elektrice. Jeep Wrangler si koupí ten, kdo se rád vyřádí v opravdu drsném terénu, není mu cizí ani pár stovek kilometrů napříč republikou za doprovodu neskutečně hlasitého hluku od pneumatik a postačí mu základní výbava a hlavně pocit, že nikde nezůstane „viset“.\nnový jízdní režim 4H Auto\nvynikající průchodnost těžkým terénem\nnutnost neustálých korekcí volantem při jízdě\nsložité párování Bluetooth\nabsence automatického dojezdu oken\ntest, technologie, Jeep, technikaFacebookTwitter


Pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující provozní areály Nižbor, a to provozní areály na prodej Nižbor, pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor, Provozní areál Nižbor na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii provozní areály k pronájmu Nižbor nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Nižbor, komerční nemovitosti k prodeji Nižbor, komerční nemovitosti k pronájmu Nižbor, Komerční nemovitosti Nižbor na dražba.\nDalší lokality v okolí pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor. Určitě lépe naleznete pronájem provozního areálu pronájmy provozních areálů Nižbor, který hledáte.


Posunutím otevřete panel Oznámení a pak klepněte na položku > Volat. V části Nastavení internetových hovorů klepněte na položku Účty. Klepněte na položku Přidat účet. Zadejte podrobnosti účtu. Klepněte na tlačítko > Uložit. Chcete-li nastavit HTC Desire X tak, abyste mohli přijímat internetové hovory na svůj přidaný účet, klepněte na tlačítko Přijímat příchozí hovory. Internetové volání\nV aplikaci Lidé klepněte na kontakt, který má účet pro internetové volání, a potom klepněte na položku Internetové volání. V části Seznam hovorů klepněte na protokol internetového volání. Telefonní číslo\nNejprve povolte internetové volání pro odchozí hovory. Posunutím otevřete panel Oznámení a pak klepněte na položku > Volat. Klepněte na položku Použít internetové volání a potom vyberte buď Pro všechny hovory, pokud je k dispozici datová síť nebo Pokaždé se zeptat. 1


Kuchař Jamie Oliver: Ženy mě mají radši než muži - iDNES.cz\n19. dubna 2007 13:20, aktualizováno 13:20\nPřed jednadvaceti lety byl Jamie Oliver typický desetiletý chlapec. Nikdo, ani sám Jamie, by tehdy neuhodl, že z něj bude jeden z nejslavnějších šéfkuchařů na světě.\nJamie Oliver - Trochu si šlape na jazyk, má essexský přízvuk a ve škole mu to moc nešlo. Přesto je jedním z deseti nejvlivnějších lidí v Británii. | foto: PA Photos- Michael Walter\nSám přiznává, že mu to ve škole nikdy moc nešlo. A tak se zaměřil na to, co miloval - hudbu a jídlo. Měl štěstí, do vaření se totiž tak trochu narodil.\nJeho táta měl restauraci a malého Jamieho fascinovalo všechno, co se v kuchyni dělo. A protože táta byl pohodář, kuchyně byla pro Jamieho místem radosti a smíchu. To však neznamenalo, že by se tam tvrdě nepracovalo. Právě tam se Jamie naučil pracovní disciplíně. V devíti letech si vydělával loupáním brambor, v jedenácti si krájením zeleniny vydělal na své první vlastní tenisky, čímž umlčel všechny posmívající se spolužáky, kteří považovali vaření za „holčičí záležitost“.\nKdyž se rozhodl, že se bude vařením živit, přihlásil se na školu cateringu a poté odjel do Francie na praxi. Po několika zaměstnáních se uchytil u známých britských šéfkuchařek Rose Grayové a Ruth Rogersové v restauraci River Café. Tehdy se jeho život začal doopravdy měnit.\nNedbalost jako značka\nZůstal tam tři a půl roku. „Ty dámy mě naučily všechno o tom, kolik času a úsilí musíte věnovat přípravě toho nejčerstvějšího, nejpoctivějšího a chutného jídla,“ vzpomíná.\nStala se tam i jiná důležitá věc: Jamie se poprvé setkal s televizní kamerou. O River Café tehdy natáčeli dokument a Jamie, úsměvně drzý asistent šéfkuchařky, který byl blázen do jídla a dobíral si štáb, všechny okouzlil. Po odvysílání prvního dílu mu okamžitě zavolali producenti a nabídli mu vlastní televizní pořad. Vznikl pořad Nahý kuchař, který z Jamieho Olivera udělal během pár týdnů hvězdu všech generací a typů lidí.\nJedenadvacetiletý Jamie v televizi vařil jednoduše a s obrovským nadšením. Všechno u něj vždycky vypadá tak nějak nedbale a mimochodem, díky čemuž mají všichni pocit, že umějí vařit už jen tím, že se na Jamieho dívají. Jeho značkou jsou rozcuchané vlasy, trochu roztrhané džíny, ošoupané tenisky, kostkovaná košile. Byl okouzlující, protože byl úplně normální.\nBrad Pitt si pro něj poslal vlastní letadlo\nDruhá televizní show, která zásadně posunula jeho kariéru, se jmenovala Jamieho kuchyně. Byl to vlastně dokument o tom, jak Oliver buduje svoji první vlastní restauraci. Dal jí jméno Fifteen, tedy Patnáct, podle počtu mladých lidí z okraje společnosti, které v ní zaměstnal a naučil vařit. Měl okamžitě ohromný úspěch. Stejným způsobem pak rozjel další tři stejnojmenné restaurace - jednu v anglickém Cornwallu, druhou v australském Melbourne a třetí v nizozemském Amsterdamu.\nDo Fifteen chodí celebrity, ale i běžní lidé. Na pátek a sobotu je prakticky nemožné získat rezervaci. Mezi hosty můžete potkat Billa Clintona stejně jako Brada Pitta, velkého Oliverova fanouška. Zbožňuje ho natolik, že si pro něj jednou nechal poslat speciální letadlo a zaplatil mu za to, že jemu a jeho tehdejší manželce Jennifer Anistonové uvaří večeři. Od té doby jsou s Pittem velcí přátelé, Oliverovi studenti u Pitta vaří, a herec dokonce koupil Oliverův starý londýnský dům.\nDěti jako chutě\nRozšiřování Oliverova impéria bylo náročné na jeho čas: musel mít pod kontrolou všechny projekty a zároveň zůstat hvězdou svých pořadů. Zdálo se, že nejvíc to odnáší jeho partnerka Jools. Obyčejná dívka a školní láska, kterou si Jamie vzal a má s ní dvě děti. V pořadu Jamieho kuchyň je scéna, kdy Jamie opět odbíhá řešit životní krizi jednoho ze svých studentů z Fifteen a Jools jen stojí a bezmocně křičí do tmy: „A co já?“\nOd narození dcer Poppy Honey (Makový med) a Daisy Boo (Sedmikrásková Boo) před pěti, respektive čtyřmi lety se Jamie snaží zklidnit a být víc doma, ale...\nJak se s vaší velkou slávou vyrovnává vaše žena Jools?\nNemůže jít ani nakoupit, aby ji někdo nezastavil a nechválil mě. Dokonce jí i říkají, že bych měl být uveden do rytířského stavu nebo být svatořečený. A když pak přijde domů, říká mi v legraci sire Jamie.\nMyslíte si, že by vás měli posvětit?\nSamozřejmě, že ne. Chápu, že spoustu lidí musí tahle myšlenka přivádět k šílenství. Vím dobře, že mě hodně lidí k smrti nenávidí a myslí si o mně, že jsem pompézní, arogantní idiot. Ženy mě mají rády, ale hodně mužů mě nesnáší.\nProč si myslíte, že vás nesnášejí?\nRozčiluju jeden speciální druh nevyrovnaných, naštvaných a frustrovaných chlápků. Víte, o kterých mluvím? Takoví ti, co nenávidí všechny ostatní, co vydělávají peníze. Zoufale se těší na to, kdy se o mně zjistí, že jsem jenom kokain šňupající troska, co chodí po městě a spí s manželkami jiných mužů. Jenže to já nejsem.\nJak Jools zvládá to, že máte tolik práce a nejste moc doma?\nDocela dobře. Pracovní problémy doma neřeším a od té doby, co se nám narodily děti, jsem se dost změnil. Mám ročně sedm týdnů dovolené a volné víkendy, což na šéfkuchaře není špatné. Ona chce, abych měl volna ještě víc. Jenže já stoprocentně vím, že kdybych doma trávil víc času, zbláznila by se ze mě. Jsem totiž strašně hyperaktivní. Když dostanu nápad na recept, jsem klidně vzhůru do dvou do rána a zkouším ho. Pořád mám nápady a pořád musím něco dělat.\nVe vašich pořadech bylo odhaleno hodně z vašeho soukromého života. Třeba v Jamieho kuchyni kamery zachytily moment, když si Jools přečetla v novinách, že ji podvádíte (deník se později omluvil). Jaký jste měl pocit z toho, že se to odvysílá?\nDohodli jsme se, že to v pořadu necháme. Stal se z něj dokument o mém životě. Věřím, že má smysl být radikální - a tohle se vážně stalo.\nJak to, že s Jools tvoříte tak dobrý tým?\nOna je fantastická, jsem z ní úplně omámený. Ale naše manželství není o nic víc perfektní než kterékoli jiné. Hádali jsme se a měli problémy, ale museli jsme spolu dospět a stát se rodiči. To je teprve ta velká věc. To je okamžik, kdy se učíte. Třeba já každé ráno ležím deset minut ve vaně. Jools to přivádí k šílenství, protože obléká a chystá dcery a myslí si, že se tím vyzouvám z povinností. Jenže pro mě je to jediný čas během dne, kdy si můžu všechno dopředu promyslet. Tenhle čas pro sebe prostě mít musím.\nChcete mít ještě další děti?\nPoppy se někdy zmíní o tom, že by maminka měla mít další děťátko. Ale mluví jen o holčičce. Když jí řeknu: A co třeba chlapeček?, tak obě s Daisy začnou pištět. „Žádný chlapečky! Žádný odporný chlapečky!“ Jsem obklopený ženami. Jools by chtěla čtyři děti, ale já si myslím, že jde o kvalitu, ne o kvantitu. Mít čtyři děti a dva hodně zaneprázdněné rodiče je trochu sobecké. Chtěl bych rok počkat. Nechci si připadat jako na závodech. Je mi jenom jedenatřicet a chci si aspoň chvíli užívat to, co mám. Miluju víkendy, kdy se starám o holky. Jsem s nimi úplně pořád, aby si Jools mohla odpočinout. Vaříme spolu a pak to jíme. Zbožňuju to.\nKupte si jídelní stůl\nCo říkáte na to, že ne všechny rodiny jedí společně?\nViděl jsem statistiky, podle kterých už lidé ani nekupují jídelní stoly. Když jsem připravoval projekt Jamieho školní jídelny, byl jsem ve spoustě rodin, kde stoly opravdu neměli. Děti jedly před playstationy ve svých pokojích a rodiče seděli před televizí s tácy na klíně. Byly to chudé rodiny, ale pořád měly satelit, televizi s velkou obrazovkou a dost peněz na cigára. Viděl jsem chudé rodiny třeba v Itálii nebo Jižní Americe a tam to vypadalo úplně jinak. Podle mě bychom měli aspoň jednou za týden svolat rodinu ke stolu, najíst se spolu a povídat si u toho. Tohle je komunikace, ne playstation, mobil nebo iPod.\nO své studenty se hodně zajímáte. S jedním jste dokonce šel i k soudu a žádal soudce, aby ho místo vězení nechal dokončit váš kurz Fifteen. Mělo to cenu? A jak jeho případ dopadl?\nMělo to cenu. Dneska je z Dennise skvělý kuchař. A přesně pro takovéhle věci je tady Nadace Fift een - nabrat děti, které nic nemají, a něco jim dát. Otočit jejich životy o sto osmdesát stupňů. Od ukončení toho kurzu už Dennis vařil pro Brada Pitta a najali ho na catering při udělování hudebních cen Mobo. Od života, který vedl předtím, tedy od těch pátečních rabování a rvaček s noži, je dneska vzdálen miliony kilometrů.\nNedávno jste do Nadace Fifteen v Austrálii najímal narkomany. Proč?\nMelbourne má obrovský problém s drogami. Heroin je úplně všude. První den stojím u okna hotelového pokoje a pozoruju to nádherné město. Jenže když se podívám dolů, vidím, jak si pode mnou kluk píchá heroin.\nJaký máte vy osobně názor na drogy?\nNenávidím je. Spousta mých studentů byla závislá. Z představy, že si někdo píchne heroin, je mi špatně. Proč to dělají? Proč si tím ničí život? Absolutně pro to nemám pochopení.\nProč si myslíte, že si tolik mladých lidí neví se sebou rady?\nDůvodů je víc. Nejhorší podle mě je, že vláda zavřela všechna místa, kde se děti mohly naučit obor nebo řemeslo. Když chcete v Británii najít šikovného zedníka, nemáte šanci.\nKvůli univerzitám. Všechno se točí kolem nich, každý chce jít na vysokou školu. Všichni máme mít právo na vzdělání, ale ve skutečnosti není každý nadaný. Pak často pro lidi s vysokými školami není práce. Takže děti, které se na univerzitu nedostanou, nemají ani moc možností, jak se naučit nějaké řemeslo. Nedáváme jim důvod, aby byly pyšné na svoji práci.\nJak se tomu Nadace Fifteen snaží pomoct?\nTím, že je to řemeslo učíme. Abyste byli dobří kuchaři, nemusíte mít skvělé známky ve škole. Já stál ve škole za prd. Na univerzitě bych neprošel ani prvním dnem.\nJaký jste byl vlastně žák?\nNemehlo. Byl jsem dyslektik, nejhorší ze třídy ve všech předmětech kromě umění. Ne všichni jsou dobří v učení, a když nejste, připadáte si kvůli tomu někdy hodně špatně. Vyrostete s tak nízkým sebevědomím, že se vám může stát, že prostě vypadnete ze společnosti.\nJak to, že vy jste z ní nevypadl?\nMěl jsem štěstí, že mám tátu, který si mě vždycky všímal. Pracoval jsem v jeho hospodě od dvanácti let, od šestnácti jsem vařil. Můj táta má pravidlo, že vždycky je co dělat. A tak jsem vstával před rozedněním, abych pekl chleba. Pak jsem měl další úkol a po něm další. Vždycky jsem byl něčím zaměstnaný. Jsem čistý produkt výchovy - můj táta vždycky sebral děti z vesnice, které dělaly problémy, a dal jim u sebe v hospodě něco na práci.\nMá váš otec pořád tu hospodu?\nJasně. Dokonce jsem tam i poslal pár dětí od nás, aby tam něco pochytily. Jeden kluk, Aaron, mého tátu naučil péct chleba po jeho, to je fantastické, ne? I můj táta se něco naučil.\nKouzlo pro děti: chleba a těstoviny\nMyslíte si, že se každému v životě hodí, když umí něco uvařit?\nUrčitě. Každé dítě jste schopní naučit uvařit těstoviny. Vidíte na jejich obličejích, jakou mají obrovskou radost, že něco umějí. Tohle s dětmi pokaždé udělají dvě jídla - těstoviny a chleba. Nemají žádnou kvalifikaci, ale dokážou to. Funguje to jako kouzlo. A jediné, co děláte, je to, že jim ukazujete něco, co dokážou. Ne to, co nedokážou.\nProč cítíte takovou povinnost dětem pomáhat?\nMám rád svoji práci a rád pomáhám lidem, kteří to potřebují. A pak vás to taky docela nakopne, když vidíte, jak jste někomu změnil život. Nic jiného se tomu nevyrovná. Ať tomu říkáte jakkoli - charita, dobrá práce, je to jedno. Máte ze sebe nesmírně dobrý pocit. A až za deset let nebudu mít do čeho píchnout, určitě mi vždycky někdo z mých kluků dá práci!\nMáte s Nadací Fifteen nějaký velký plán?\nAno, vytvořit síť firem, které budou řídit absolventi Fifteen a které zároveň bude nadace vlastnit. Teď je Nadace Fifteen totiž jen charitativní organizace.\nDokázal jste toho hodně. Na co jste nejvíc pyšný?\nMůj největší úspěch je právě Fift een. Naši absolventi jsou všude - některé z dětí pracují v těch nejvyhlášenějších podnicích po celém světě, jako jsou třeba restaurace Gordona Ramsaye. Chci, aby to takhle šlo dál a ještě víc se rozrůstalo.\nJamie Oliver v pěti bodech\n* Narodil se v 27. května ve vesnici Clavering v Essexu, nedaleko letiště Stanstead.\n* V 11 letech si vydělal své první peníze za krájení zeleniny v hospodě u svého otce.\n* V roce 1997 se poprvé objevil na televizní obrazovce. Pracoval jako asistent ve slavné londýnské restauraci River Café, o které přišel televizní štáb natáčet dokument. Jamieho objevili náhodou.\n* 24. června 2000 si po dlouholeté známosti bere svoji školní lásku Juliettu Nortonovou, které říká Jools. S ní má dvě dcery.\n* V červnu 2003 dostává pološlechtický titul MBE od královny Alžběty II.\nAutoři: MF DNES , Jo Stevens\nTémata: Francie, kuchyně, Letadlo, vaření, Bill Clinton, Brad Pitt, Brambory, Drogy, iPod, Jamie Oliver, Královna Alžběta II., Nadace, Poradna: Drogy, Poradna: Televize, Poradna: Vlasy, Poradna: Výchova, Poradna: Závody, Svařené víno, Zaměstnání\nSlavný kuchař Jamie Oliver bude potřetí otcem\nJeden z mediálně nejslavnějších britských mistrů kulinářů se opět stane otcem. Jamie Oliver očekává s manželkou třetího... celý článek\nBritská hvězda televizních pořadů o vaření Jamie Oliver má s manželkou Jools už tři dcery. Té nejmladší je teprve... celý článek\nŠestatřicetiletý Jamie Oliver se snaží ve světě bojovat proti obezitě. Svůj program zdravé stravy představil na školách... celý článek\nVezmete špetku zvědavosti, pořádnou porci vášně, pár desítek let zkušeností a hodně lokálních potravin. Když to všechno... celý článek


Ruští manažeři obviněni z tunelování Sigmy - iDNES.cz\n20. června 2001 14:48, aktualizováno 14:48\nLutín - Policisté podezírají dva ruské podnikatele Jevgenije Lavrechova a Sergeje Nedueva, že připravili zkrachovalou čerpadlářskou společnost Sigma Lutín o několik desítek milionů korun. Oba muže, kteří stáli za ruskou společností Tasmo, jež byla před lety hlavním akcionářem Sigmy Lutín, vyšetřovatelé obvinili z trestných činů zneužívání informací v obchodním styku a podvodu.\nSpolečnost Tasmo kvůli několika smlouvám se Sigmou Lutín získala v roce 1996 na její úkor nejméně 44,3 milionu korun. Lavrechov a Neduev využili toho, že byli v té době členy představenstva Sigmy Lutín a uzavřeli mezi oběma společnostmi smlouvy například na nákup jízdních kol, dodávky čerpadel pro ukrajinské elektrárny či půjčky na nákup akcií Sigmy.\n"Smlouvy byly zcela nevýhodné pro společnost Sigma a uzavřené s úmyslem zvýhodnit firmu Tasmo," uvedla severomoravská policejní mluvčí Dagmar Bednarčíková. Oba Rusové nyní čekají v policejní cele na rozhodnutí soudce, zda je pošle do vazby.\nLavrechov navíc jako zástupce společnosti Tasmo předstíral uzavření mnohamilionových obchodních kontraktů pro Jadernou elektrárnu Temelín.\n"Od samého počátku však neměl v úmyslu práce provést. Na základě těchto smluv Sigma na účet společnosti Tasmo poukázala zálohu 1,7 milionu amerických dolarů. Svým jednáním uvedl společnost Sigma Lutín v omyl a poškodil ji tehdy o 44 milionů korun," řekla Bednarčíková.\nSigma Lutín se na podzim 1996 dostala do vážných finančních potíží, které její management spojoval právě s firmou Tasmo. Ruská společnost v té době vlastnila 36 procent akcií lutínského podniku, který v roce 1998 skončil v konkursu.\nVedení Sigmy Lutín se ještě předtím rozhodlo převést klíčové dceřiné společnosti Sigmy Lutín pod jinou firmu, aby se zbavilo vlivu ruského akcionáře. Výroba tak postupně přešla na firmy seskupené kolem společnosti Sigma Group.\nJejí šéf Milan Šimonovský je již několik týdnů ve vazbě, protože jej policisté společně se vsetínským podnikatelem Romanem Zubíkem obvinili z dvacetimiliónového podvodu. Zubík podle vyšetřovatele jménem své společnosti Sezooz uzavřel v roce 1997 s firmou Sigma Energoinženýring, jež je součástí skupiny Sigma Group, fiktivní smlouvu na dodávku strojů.\n"Pohledávku pak převedli na další firmu, která za ni zaplatila 20 miliónů korun," řekl Bajger. Sezooz a Sigma Energoinženýring po několika týdnech smlouvu po dohodě zrušily. Šimonovský seděl v představenstvu zkrachovalého Penzijního fondu Viva, ve kterém vlastnily část akcií společnosti Sigma Group a Sezooz Group.\nTémata: podvod, policista, Dolar, Fond, Jaderná elektrárna Temelín, kurzové zajištění, Milan Šimonovský, Penzijní fondy, Podnikatel, Půjčka, Úvěr a půjčka, Záloha


Jiráskův Hronov stísněný a rozstrkaný – Novinky.cz\nDivadlení festival amatérských souborů Jiráskův Hronov\nčtvrtek 6. srpna 2015, 11:29 - Hronov\nPoté, co loni skončila ve městě po léta působící hotelová škola a s ní i internát, kde nacházela útulek největší část seminaristů i souborů, zavřely se hotely Prajzko a Radnice, nabyla otázka na palčivé naléhavosti. A letos je nejskloňovanějším problémem 85. festivalového ročníku.\nHosté jsou rozstrkání doslova všude, náhradní internát ve Velkém Poříčí je od centra vzdálen dvacet minut svižné chůze (ano, jezdí festivalové busy i taxík!), soubory bydlí dokonce až v sousedním Náchodě. Lektory si rozebrali soukromníci, ale stále je to zoufale málo.\nMěsto tuto otázku zjevně podcenilo. Ve festivalovém Zpravodaji konstatuje hronovská starostka: „Každý pochopí, že padesát jedna týdnů v roce nepotřebujeme ubytovací kapacity pro tři sta lidí.“\nNejde to vyřešit, míní starostka\nTo je však mimochodem velmi podhodnocené číslo. Tolik je v Hronově jen seminaristů. A co soubory, lektoři, redakce Zpravodaje, čestní hosté, festivalový výbor, novináři, zahraniční hosté? A navíc jejich rodiny? Tím přece počet „nájezdníků“ značně naroste. A budoucnost? Není nijak růžová. Aspoň paní starostka tvrdí: „Nejde to vyřešit. Prosím účastníky dalších festivalů, aby s tím počítali.“\nOpravdu jednoduché řešení. Ale město, které festival od roku 1930 proslavil a přináší mu kromě popularity i jistý finanční zisk, by se mělo vzpamatovat a situaci řešit.\nJinak může nastat bizarní situace, kterou jsem zaslechla v kuloárech: „Jiráskův Hronov je tak zavedená značka, že se festival může konat konec konců třeba v Pardubicích.“\nA to by byla škoda. Pro město samé i pro nás, kteří do Hronova jezdíme rádi.


Fallout 76 v rukou vtipálků. Hráč vytvořil zákeřné bludiště s nestvůrou | Sazka eLEAGUE\nVtipálek vytvořil přímo vražedný labyrint. • Foto: Repro Youtube.com\nČlánek Fallout 76 v rukou vtipálků. Hráč vytvořil zákeřné bludiště s nestvůrou\nAsi není potřeba si nic nalhávat, nejnovější díl slavné série Fallout se stal propadákem. Multiplayerová hra Fallout 76 hráče nudí a celkové hodnocení není vůbec pozitivní. Přesto si to své hráče najde. Jeden z nich se nyní blýskl parádně promyšleným zlomyslným kouskem. Ostatní hráče lákal s vidinou výhry do záludného labyrintu plného falešných dveří a jedné slavné a zároveň nejnebezpečnější nestvůry ze světa Falloutu. Celé to pak sledoval z bezpečné vzdálenosti.\n„Vyřeš labyrint! Vyhraj ceny!“ Přesně na takové heslo lákal další hráče do svého zlomyslného stavení. A celá řada z nich se přemluvit nechala. Vtipálek ihned poté, co hráči vstoupili dovnitř, zamkl dveře a z bezpečné vzdálenosti sledoval jejich trápení.\nLabyrint byl totiž plný klikatých chodeb, falešných dveří a kromě absence východu uvnitř číhal i deathclaw, tedy nejnebezpečnější a nejodolnější nestvůra v celém Falloutu. Vtipálek se pak panikařícím lidem smál z bezpečné vzdálenosti a ještě jim sarkasticky ukazoval palce vzhůru. Vtipné video, kde hráči v panice běhali po labyrintu a v patách měli nebezpečnou stvůru, se rázem stalo hitem.\nNahrál ho na diskusní fórum Reddit sám vtipálek s přezdívkou Vault101manguy. „Tohle je naprostá zkouška strachu,“ napsal. Smál se pak i faktu, že kvůli nastaveným pravidlům samotné hry jim deathclaw ve skutečnosti nemohl tolik ublížit. „Na to je ale dost těžké myslet, když jste s deathclawem konfrontováni nečekaně a pronásleduje vás skrz zamčené bludiště,“ přiznal.\nPodle jeho slov ani jeden z hráčů v labyrintu nezemřel a prozradil i podrobnosti, jak celé bludiště připravoval. Jen zkrotit takového protivníka mu prý trvalo několik dní a celý labyrint musel několikrát přestavovat, aby se jeho nestvůra dostala do všech chodeb.\nJe otázkou, jestli podobně kreativní hráči dokáží přilákat další, zároveň to tvůrcům nasťinuje, čím by hru mohli okořenit.


sms na JOIE.cz Proc jen slzy v ocich mam, kdyz na tebe vzpominam tak to je a vzdy bude, kdyz nekdo nekoho miluje\nPredstirat hloupost na pravem miste je nejvetsi moudrost.\nMas tvaricky jak z cervanku, proto pisi pozvanku. Jen pro to tve srdicko a taky pro tve telicko. Ktere bych chtel cele zlibat a pak se do tvych ocek divat. Moje srdce po tvem touzi, snad uz laska kolem krouzi. Ver mi ze mam Te nadevsecko rad a sve srdce Ti chci navzdy dat!!!!\nAt kazdy den se krasny zda pro Tebe a prani Tva. At se splni! Tvoje sny a nastanou jen krasne dny...\nZil jsem jiz mnoho zivotu. Poznal jsem mnoho veci a pritom hledal jen jednu. Hledal jsem sve srdce. Moc jsem ho chtel. Kdyz uz jsem ho konecne nasel, mela jsi ho v ruce ty. A ja jsem ti ho nechal. Protoze jen tobe patri. Ty jsi me srdicko a jen tebe miluji.


HLASUJTE, DISKUTUJTE: Souhlasíte se stávkou učitelů? Už víte, kam umístíte své dítě? - Mělnický deník\nHLASUJTE, DISKUTUJTE: Souhlasíte se stávkou učitelů? Už víte, kam umístíte své dítě?\nMělnicko/ Domníváte se, že plánovaná stávka učitelů v příštím týdnu je oprávněná? Máte problém s tím, kam v ten den umístíte svoje dítě?\nZapojte se do diskuse dole, nebo hlasujte v anketě vpravo!\n3.6.2008 Diskuze 9


Florbal Chomutov - „Kluci si seřídili mířidla po první přestávce,“ říká brankář Jan Vlček\n30.09.2020 | Ondřej Šarša, foto: Roman Dušek\n„Kluci si seřídili mířidla po první přestávce,“ říká brankář Jan Vlček\nC H O M U T O V - Letošní chomutovská jednička mužského "A" týmu Jan Vlček zaznamenal pětatřicet důležitých zákroků v utkání s Jaroměří a společně se spoluhráči oslavil první vítězství v nové sezóně. Neodmyslitelný článek chomutovského celku působí v klubu nepřetržitě od roku 2007 a prožil několik týmových úspěchů. Ještě pod názvem FbC 98 Chomutov pomohl například v postupu do tehdejší druhé ligy mužů, před třemi roky pak do druhé nejvyšší ligy mužů. Nedávného devětadvacetiletého oslavence jsme vyzpovídali po druhém domácím utkání.\nPrvní letošní výhra se zrodila až ve třetím zápase. Jak hodnotíš utkání s Jaroměří?\n„Všichni jsme věděli, že nás nečeká nic lehkého a to se také potvrdilo. Hlavně kvůli psychické pohodě jsme už potřebovali vyhrát. Jaroměř hrála celkem dobrý florbal, ale konečně se ukázalo, že dokážeme zamakat a fungovat jako tým. Myslím si, že hlavně tento fakt byl základem našeho úspěchu.“\nPár dnů po skončení karantény jsi naskočil rovnou do soutěžního utkání. Jak náročné to pro tebe bylo?\n„Tak naštěstí jsem osobně stihl dva tréninky, někteří kluci pouze jeden. Každopádně pro mě jako brankáře to tak těžké nebylo. Myslím si, že pro kluky v poli to muselo být náročnější.“\nPrvní třetina skončila 0:0 a diváci se dočkali branek až ve druhé třetině. Myslíš, že za to mohla vaše herní pauza?\n„Částečně ano a také gólman na druhé straně nepředvedl vůbec špatný výkon, naštěstí si kluci o první přestávce seřídili mířidla a pak už to tam začalo padat.“\nÚvodní branku Chomutova v pondělním utkání obstaral útočník Lukáš Staněk (vlevo na obrázku)\nSpoluhráč Lukáš Staněk vstřelil v utkání čtyři branky, které pomohli k zisku tří bodů. Co bys řekl k jeho výkonu?\n„Lukáš určitě předvedl super výkon. Má skvělý výběr místa pro vstřelení branky, nemenší zásluhu na těchto čtyřech brankách má určitě i Tadeáš Melíšek, který mu na tři branky přihrál, dalo by se říct na zlatem podnose.“\nBěhem utkání s Jaroměří jsi několikrát podržel tým skvělými zákroky. Máš osobně před zápasem nějaký svůj rituál, který ti pomáhá?\n„Mám už nějaký zaběhnutý rytmus, který se snažím přibližně dvě hodiny před zápasem dodržovat. Pokud se mi zápas nepovede nebo pokud ze svého výkonu nemám dobrý pocit, tak se snažím nějaké drobnosti v rituálech pro příští zápas změnit.“\nBrankář Jan Vlček při důležitém zákroku v utkání proti Jaroměři\nDalší utkání je na programu až příští sobotu. Co bude cílem během následujících tréninků? Na co konkrétně se budete chtít zaměřit?\n„Poslední dobou hodně pracujeme na hře na útočné polovině a na rozehrávce, takže si myslím, že toto bude na programu následujících tréninků. Co se týče mě, tak já se budu snažit udržet si formu z posledního zápasu a nezranit se, přeci už nejsem nejmladší (smích).“\nMinimálně následující dvě domácí utkání s Gullivers Brno a Karlovými Vary se bude hrát bez přítomných diváků vzhledem k novým vládním opatřením. Byl bys raději pro přerušení sezóny?\n„Určitě nám naši skvělí fanoušci budou v příštích zápasech chybět, vytvořili skvělou atmosféru i v posledním zápase a za to jim moc děkuji Zase si myslím, že by byla škoda přerušit sezónu, vypadnout z tempa a případně jí dohrávat až někdy v létě, kdy by mělo alespoň částečně odpočívat.“\n„Už od mala jsem lezl všude, kde byla nějaká branka,“ směje se David Skácel (22.12.2020)\n„Trénování je pro mě odpočinek od práce,“ říká Michal Bělohlávek (20.12.2020)