Ale co teď? (44) - Kejvalka (svět za Kejvalkou) Science fiction\nA víte co? Je mi to skoro fuk. Děj se vůle boží, jak říkáme my ateisti. Mohamedáni prý říkají »inšaláh«, ale znamená to totéž. Jsem hnusný vrahoun, jsem bestie a vlastně nechci ani žít. Co jsem to udělal? Nejradši bych se neviděl. Svojí mamince se už nikdy do očí podívat nemůžu. Co jsem to udělal? Co to do mě vjelo? Vždyť jsem nikdy takový nebyl! No a teď bych měl třeba někdy jít zase do školy, postavit se před děti a něco jim vykládat? Jak bych se cítil? A jak se cítím teď? Ani se neptejte... Myslel jsem si o sobě kdovíco... A teď se to ukázalo! Ludvíku, jsi ty ještě vůbec člověk? Po tom, co jsi tady předvedl? Je v tobě aspoň kapka člověčiny? Už ses taky docela proměnil na strašidlo z téhle hnusné končiny!\nSedím v jeskyňce a brečím. To se mi »oči nepotí«, to prostě hlasitě brečím. Tečou mi slzy a teče mi z nosu... Žádný hrdina... už ani slušným člověkem nejsem. Jakým »slušným«... ???\nNe! Ludvo, ty do téhle země patříš, jsi strašidlo nejhorší, nikdy se neodvažuj na nějakého člověka promluvit, nikdy se domů nevracej, protože doma, tam bydlí lidi a ty jsi jen hnusný strašidlák, jsi obluda záhrobní a seď tady a nejraději tady umři! A nejlíp co nejrychleji, abys nemusel strašit tady, ani jinde! A na zemi už vůbec ne! Fuj, fuj, a největší FŮŮŮJ! ...A co kdyby ses prostě oběsil? Za to, co jsi udělal, by sis to zasloužil, ty vrahoune! Vím, že peklo není, ale mělo by být, abys dostal, co si zasloužíš!\nNikdy nemůžu napravit co jsem udělal. Nikdy. I kdyby se nikdo z lidí nedozvěděl...? Jak nikdo z lidí, přece to víš ty! Ty, ty jedna nelidská bestie, co ses kdysi jmenovala »Ludvík«... Jsem jako ve snu. Kéž bych se probudil a bylo všechno jako dřív... kéž bych zůstal doma u maminky, kéž bych se nikdy nestal učitelem, kéž bych se nikdy nestal zabijákem! Teď sám nad sebou nahlas brečím, teď lituju všechny ty jezinky, které jsem pomordoval. Už nikdy nevylezu odsud z jeskyňky už se nikdy nepodívám nějaké jezince do očí. Musela by tam vidět hrůzu, co jsem udělal...\nMoje maminka a lidová moudrost říká, že „ráno moudřejší večera“. Tož nevím jestli jsem moudřejší... ale jsem klidnější. Už tak zoufale nebrečím. Co už. Z jeskyňky nevylézám, jezínkové mě hladí a očividně se snaží mne uspokojit. Hladí, mažou a krmí a napájejí...\nMrkt sice ještě leží, ale ta rána se tak nějak stabilisuje, nebo co. Kůži na zasažených místech má takovou scvrklou, krabatou, a už jí ani netrápí ty záchvaty pálení a mrazení postiženého místa, jak se zdá. A ani už tak zoufale nepíská a nesyčí. Snad to bude lepší. Ludvíku, co jsi vlastně zač? Copak jsi nějaký Ludvík Chelčický? Nebo že bys byl Lvem Ludvíkovičem Tolstým? Neodporovat zlu násilím? Jsi snad nějakým jehovistou, který sice nebrání zlu, protože násilí je hřích, ale hbitě povolá policistu, aby ten hřích vzal na sebe, až bude jehovistu bránit? Nebo jsi ten policajt, co nastaví krk, aby chránil slabšího? Kdo tu byl ten slabší? Ty černé útočnice, které přiletěly připravené dokonce i na tvůj syrinx, se spuštěnou pozorovatelnou, živými hoppery, tou chemickou zbraní a vůbec s velkou přesilou? Chtěl jsi ty černé jezinky pomordovat, hned jak přiletěly? Nechtěl! Musel jsi bránit ty své? Například své pokrevnice? Musel! Tak nebreč, vychutnej si tohle duffo, ještě si lokni, vypni prsa a běž ven!\nCo mám říkat, kromě trochy odvahy, kterou mi vyztužily nápoje, „mazáž“ a duffo, kromě rozumového rozkladu, mne ven vyhnala ta moje nešťastná zvědavost.\nOj,oj, oj...Kde bych mohl být, kdybych tak zvědavý nebyl! Asi bych zůstal doma u maminky, na inzerát o práci učitele někde v temné pohraniční bruseli bych neodpovídal... a vůbec.\nNo, první co vidím je vrak toho zepelínu. Nejméně dva balonety jsou prázdné a velice schlíple visí a leží na konstrukci letadla. Potrhané, pomotané šňůry visí jak pomíchaná střeva, když řezník vyvrhne pašíka. A ovšem vzducholoď sedí na zemi. Nakřivo, protože tu rovina není nikde žádná. Paluby zepelínu leží na zemi, jeden díl se opírá o naši hradbu...\nA tady ještě leží zohavené mrtvolky Lízalky a Oštěpářky. Ta kyselina, nebo co to bylo za svinstvo, jim tělíčka rozežrala. Popálené a samozřejmě mrtvé jsou ještě i dvě černovlasé jezinky. Ale ostatní mrtvolky nevidím... kde jsou? Že by...? Ne, to ne!!!... Ale ano, ano. Tady byly prostě hody. Zatímco jsem v depresi smutnil v jeskyni, ošetřoval Mrkt a přemýšlel o sebevraždě, tady byly hody! U nás se hodům říká „krmáš“... a jezinky tady měly pohřební hostinu... krmily se... FUJ! Fuj, fuj, veliké fujfuj!! Jezinky jsou tak nacpané, že jim docela trčí bříška. Ty černovlasé i ty naše jsou nacpané. Zdá se mi, že se nějak usmířily, že se dohodly... Nebo ne? Vypadá to, že se čeká na mne! Aha, opravdu se něco chystá. Snad nechtějí abych taky ochutnal? Blééé! Aha, to je něco jiného. Ty černovlasé stojí v zástupu a na něco čekají... co to zase je? Budou se jedna po druhé omlouvat? Nebo co? No nic hezkého to nebude, protože žalostně pískají... No toto! Ony jsou v oficíně! Tak tohle by měla vidět paní Fijáková, naše holička! Tehdy, když v naší druhé třídě vypukly vši. Všichni kluci jsme se postavili do řady a paní holička nás ještě před školou, ještě na dvoře, vzala na dva milimetry... no, měli jsme z toho bžundu, léto beztak na krku, prázdniny za rohem... tož půl dne školy odpadlo, komu by to vadilo? Tyhle jezinky to mají ale horší. Neberou jim vlásky strojkem, ale nějakým nožem, kudlí to určitě moc, má ten nový účes do ježka daleko, zubaté a schodaté je až hrůza. Tohle asi nová móda nebude... tohle vypadá jako trest. A navíc barva... barvení na šedé a bílé prameny... no... při těch kratičkých vlasech jsou to spíše skvrny. Bílé a šedé... Asi je to nějaký druh potupy, nebo tak... A asi hrozné rituelní potupy, podle toho jako ostříhané a obarvené kvílí...\nPopálené jezinky jsme pochovali do země. Co jsem měl dělat? Na oba hrobečky těch mých jsem naskládal na sebe ploché kameny... No a ještě jsem si trochu zabrečel.\nNašel jsem jeden z cancourů, co po nás metaly útočnice. Byl už docela poslední, ostatní už byly uklizeny. Do rukou jsem ho nebral, to se ví. Kyselina? Ale kdepak. Tohle není chemická zbraň, ale biologická! Je to vlastně jenom kus nějaké tkáně, snad kůže, nebo masa jakési místní potvory. A ta je plná malinkých červíčků, červíčičků... Aha, a ti potvůrkové zákeřní se pustili do jezinek. Něco jako naše pozemská zákožka svrabová. Ale turbo zákožka! A že se Mrkt uzdravuje? To neudělala ta voda, omývání by na zakousnuté červíky nezabralo. Tu desinsekci určitě zajistily moje čuránky. Prostě mocné močné lidské tělní tekutině ti parasiti nezemští nemohli odolat. Ono jim asi nedělá dobře ani lidský pot. Sice mě popálili, teda vlastně pokousali, ale dál se nedostali a potupně v těch malinkých puchýřcích co mi naskákaly zahynuli. Jó, na nás, na lidi, na to je třeba jiný kalibr holenkové! Teda „holenky“...\nMrkt se uzdravuje. No uzdravuje... ta kůže pokousaná od červíků už nikdy nebude jako před tím... to vidím. Zdá se, že ji to místo ani nijak zvlášť nebolí, ale není stejně teplé, jako zbytek jejího těla. A ten rozdíl cítí, protože si klade na ta místa svou ruku, nebo i ruku mou. Asi jí to pohlazení dává nějakou úlevu, nebo co... nevím. Ale když mi maminka položila ruku na čelo, když jsem byl nemocný, nebo mi nějaké bebi pofoukala, úlevu mi to přineslo. To se ví, že nesedím u Mrkt celé dny v jeskyni, to by nešlo. A co se děje? To byste neuhodli!\n„Tak ty bys chtěla kreslit? Proč ne. Když jsem někdy stonal, taky jsem si rád kreslil. V posteli, nebo třeba u stolu v kuchyni. Proč ne, klidně si kresli. Tady máš tu blánu, Mrkt a kresli si. Nakresli mi něco hezkého, než se vrátím. Půjdu s tou oškubanou Škubandou a její kamarádkou dolů, za bránu, do lesa, podívat se co tam roste. Tady jsi teď šéfová, Mrkt, tak tady buď hodná, máš to tady na povel, nikomu neotvírejte, počkejte až se vrátíme.“\nTakhle si povídám s Mrkt, doufám, že mi rozumí. A co dělá Ludvík? Světe, div se! Dal jsem se na botaniku! Správně, na botaniku! Jo, jo... maminka říkala: „Odpíraného chleba největší krajíc“. A je to tady. Ludvík chodí po lese a sbírá místní květenu. A ta teda je! Je docela jiná, než to, co jsem před tím viděl tady v Zakejvalčí. No, některé rostliny mi něco připomínají, některých jsem si asi nevšimnul, ale většinou je to naprostá exotika. Vypadá to třeba trochu jako tahle přepodivná květinka.\nPříklad flory z Rrssff. Ani sám Paganel by nevěděl co je to zač.\nNebo tahleta! Škubanda, zdá se, byla nějaký vědátor té černé výpravy, nějaký specialista. Když jsem si tak prohlížel sestřelenou vzducholoď a hlavně její výbavu, napadlo mne, že to asi jen tak nějací piráti nebudou... O pirátech si myslím, že jsou to tvorové nepoddajní, takoví divocí, kdovíjakým pořádkem neoplývající. Žádný řád a kázeň. Prostě divocí loupežníci, kteří jsou schopni porvat se i sami mezi sebou, vybavení tím, co kde komu ukradli, uloupili... Tady takové náznaky nevidím. Všechno jednotné, už od těch stejně načerněných hlaviček a vůbec celé vzducholodi. Ono je to v podstatě kamufláž, ta černá barva ve zdejším tmavém světě, že... no a ta výbava! Všechno urovnané upevněné, žádné giglající se vaky a pytlíčky uvázané jen tak halabala... všecko jednotné v zákrytu... a vůbec ta výstroj, co ty jezinky sebou měly! Spoustu jejich věcí jsem viděl poprvé, a vůbec netuším, k čemu je mohli mít. Jo, a každá šňůra v lankoví letadla má v sobě oranžovou nitku... ano, tak se i u nás, na Zemi značila lana patřící námořnictvu.....tohle nebyla výprava pirátská, tohle byla regulérní výprava vojenská. A úkolem nebylo, podle mého mínění, jen tak oloupit, vydrancovat, vyplenit naši »Stanici na půl cesty«, ale místo vojensky obsadit. Proto bylo jezinek na vzducholodi tolik. Kromě vzduchoplavkyň nesla vzducholoď vojenský oddíl, který se měl debarkovat, zneškodnit a zlikvidovat osazenstvo Stanice, teda nás, a ustavit tady vlastní posádku CSL (Certifikovaných silničních lupičů), čili celníků. Určitě byla jednou z těch mnou dekapitovaných i vojenská velitelka, velitelka výsadku. No, ale vzduchoplavkyně zůstaly, podle všeho, většinou na své vzducholodi, která po proražení balonetu teď už nemá dost vztlaku k dalšímu letu... jo, je mi to jasné. Ty co nebojovaly, ty co nepadly prve v boji, padly do našeho zajetí, byly potrestány oškubáním, nabarvením a ponížením dle jezinčího mravu.\nA s jednou z nich, co jsem si pro sebe nazval „Škubanda“, teď chodím na několikadenní botanické výpravy do pralesa.\nJezinka je to šikovná, chytrá, pochopila, že jsem Ldff, sebe bez rozpaků jmenuje „Šškbbňdff“... A říkám skoro s jistotou, že Škubanda je nějaká šéfová, tedy bývalá, ale to se pozná. Svou doprovázející jezinku rázně komanduje a ta dělá co jí řekne. Teda to co Škubanda brbtne.\nPralesní rostliny-botanikovo delirium, že?\n„Košík udělej! Ale né takový, takový plochý a delší, copak to nevidíš, jaký má ta rostlina dlouhý stvol? No, proto! A teď polož zavazadla, vylez nahoru pro tamten květ. A dělej, nemáme na to celý den!“\nTo se ví, že Škubandě nerozumím, ale podle toho, jak se ta druhá jezinka snaží a jak mlčky poslouchá štěkavé brebentění Škubandy, je jasné, kdo je tady šéfovou. Docela si představuju, že Škubanda byla nějakým externím vědeckým specialistou výpravy a ta druhá byla jejím asistentkou, pomocnicí, nebo tak něco...\nNevypadají ty holky, že by byly extra zdrcené vynuceným usazením vzducholodě. Prostě si jedou po své linii, věda je věda, no a když už jsme tady, bude aspoň pořádný herbář! Když ji tak pozoruju, vzpomněl jsem si na Vernův román. „Děti kapitána Granta“ se to jmenovalo. A byl tam jakýsi nadšený profesor, který ať byli kde byli, ať se dělo co se dělo, pořád nadšeně pozoroval a studoval místní přírodu. Jo, Škubanda by mohla být od zítřka tím profesorem.\n„A ten Ldff nám tady v pralese dělá ochranku a když je třeba, tak nám případně utne jakýsi kmínek, abychom se dostaly k tomu květu... no a za odměnu mu zkusím plasticky a mimicky vysvětlit, k čemu může která ta bylina být. Jo, a vůbec je to zajímavý tvor, ten Ldff, už jsem o nich slyšela, ale nikdy jsem je sama neviděla, tož mám prima příležitost se s tímto exemplářem seznámit...“\nJak říkám, nemůžu jí rozumět, jak si tak brebentí, ale fakt to vypadá, že říká právě toto...\nSbíráme toho moc. Hafo, habakuk, jak by řekla školní mládež. Kytky jako z deliria botanikova. Z něčeho jenom lupení, z něčeho jenom prášek a kořínky, něco bereme vcelku. Názvy těch rostlinek si vymýšlím podle sebe, takže tohle třeba určitě není pampe-liška, ale aspoň pampe-vlk. A toto není koníklec, tohle je oslístáj... Někde musí být nějaký opylovací hmyz, když tu jsou takové květy, ale neviděl jsem zatím nic. Vlastně i zvířat je tu v Zakejvačí málo. Zatím jsem se setkal jenom s hoppery, housenkami, těmi krásnými podivnými motýly a se světluškami. Jestli byly ti bílí červíci v housence nějakými symbionty, parazity nebo mláďaty, jsem se nedozvěděl. Tak rychle je jezinky spořádaly...jo, vlastně, ještě ti svraboví malilinkatí ďáblíci...\nA už mi to trampování pralesem lezlo krkem. Konečně zpátky na stanici, konečně se pohodlně okoupu v teplé tekoucí vodě. V pralese je co jíst, zvláště když je s vámi botanička Škubanda. Je dost překvapivé, že některá místní zelinka chutná podobně jako jako ta naše, pozemská. Třeba kopr tady vypadá úplně jinak, ale chutná stejně jako náš. Nemám kopr rád. Ani doma, ani tady. Ale ta zeleninová dieta je za mnou, tady na »Stanici« je pro Ludvíka i onačejší bašta. Změnila se pro mě nejen strava, ale hlavně se změnila vzducholoď. No a tím vším se Ludvíčkovi změnila i nálada. K lepšímu! Zatímco jsme botaničili, (a bosky se bota ničí špatně) Jezinky vzducholoď přestavěly. O ty dva prostřelené balonety ji zkrálily, jeden rošt nebo snad podlaží odstranily, všechny šňůry navázaly, a vůbec, vzducholoď jako nová. A hlavně! Už není černá. Takže tady se chystá záchrana! Hurá! Vzducholoď se zabavuje! Privatizuje! Znárodňuje! Prostě je moje! Maminka říkávala: „Ludvíčku, kdo lže a krade, do pekla se hrabe!“ Hmm, vlastně má pravdu, tady opravdu kradu. Ale možná už v pekle jsem. Horko je tu jako v pekle, strašidel okolo mě moc, tož co. Do pekla se nehrabu, v pekle už jsem! A chci se vyhrabat. A co k tomu potřebuju? Zeppelin! Nutně!\nJen co najdu tu místní Kejvalku tak vzducholoď vrátím. Čestné slovo. Na holý pupek přísahám! Na co by mi taky doma vzducholoď byla, že...\nLetíme si už pěkných pár dní. Pro černé jezinky možná ta výprava neskončila takovým katastrofálním neúspěchem. Podívej se na to z hlediska jejich vzdáleného velitelství, Ludvo. Pravda, expedice měla velké ztráty na výsadkářkách. Velitelství zde přišlo o vzducholoď. Ale! Vzducholoď jim vrátím, slibuju. A o veslařky velitelství nepřišlo, většinou letí s námi, a zbytek obsadil Stanici. Takže hlavního úkolu jejich výpravy dosáhly! Navíc šest jezínků! To je přece kořist! A i nějaké harampání čili haraburdí ztrofejčily! Profesorka Škubanda si veze obsáhlou sbírku květeny a těch poznatků o člověku, teda o mě! Do vědy zvané Ludvíkologie se pustila opravdu zgruntu. Jak studijní exemplář prohlíží, zkoumá, jak se snaží o dorozumění! A musím uznat, že jí to jde! Opravdu. Tahle jezinka je vzdělanec s badatelským nadáním. Její zájem je tak veliký, že Mrkt žárlí. Uzdravila se, až na tu zkrabatělou jizvu bezvadně, ale žárlí. A jak! Je jí chuděrce, divoké jezince odněkud z pralesa jasné, že ji Škubanda rozumem převyšuje, ale místečko na spaní na mém břichu Mrkt samozřejmě jako jediné dopřávám. Asi není úplně jasné, co mám za lubem. Jak chci místní Kejvalku najít. Jednu malou tlustou věžičku v ohromném, pralesem zarostlém světě. Ale plán mám. Vyjde mi, vyjde! Určitě vyjde! Prý není zoufalých situací, prý jsou jen zoufalí lidé.\n„Toho bohdá nebude, aby Ludvík zoufalství podlehl!“\nZ toho sebepovzbuzujícího optimistického zvolání je vidět, že za mojí náladou 1A stojí nejen lepší okolnosti, lepší vzduch, duffo, ale i zásoba šťáviček, kterou si kdysi černé, ale dneska flekatě ožužlané vojsko vezlo a které jsem ovšem ztrofejčil. Ani nemrkly!


Na sídlišti Černý Most útočil divočák: Potrhal a vykastroval psa | Blesk.cz\n18. října 2016 ● 18:14\nDěsivý zážitek jako z bojové arény má Petra Hátlová (44) z Prahy. Při ranním venčení napadlo jejího čtyřletého psa Teema na kraji sídliště na Černém Mostě divoké prase a vykastrovalo ho.\nSobota 8. října, půl deváté ráno. Jako každý den šla Petra se svým stafordširským bulteriérem na procházku. Prošli mezi paneláky k rozestavěným rodinným a řadovým domům. Tam panička Teema pustila, aby se proběhl. „Popoběhl na trávu těsně vedle křoví. Tam se to strhlo. Řev. Bylo to rychlé. Zaútočilo na něj divoké prase, podle všeho bachyně s mláďaty,“ popisuje Petra.\nPo nějaké době se pes vypotácel na cestu. Slečna, která incident viděla, zavolala policii. Policisté pak přivolali na místo zvířecí záchranku, která Teema ošetřila a odvezla na veterinu. „Je mi jasné, že někdo bude namítat, že jsem neměla psa pouštět na volno. On mi ale neutekl. Jen se přiblížil ke křoví. Kdybych ho měla na vodítku, tak by tam stejně trávu očichával a odnesla bych to i já,“ míní Petra.\nObyvatelé Černého Mostu mají strach. Po okolí se potuluje divočák, který v sobotu 8. října potrhal a vykastroval psa.\nTeemo přežil, i když s následky. Petru ale momentálně trápí nejvíc pocit, že se to může kdykoliv opakovat. „Je to frekventované místo, kromě pejskařů tam chodí lidé běhat, jezdí tam na kolech, na koních. Chodí tam na procházky školky. Co když k tomu křoví odběhne dítě,“ varuje Petra. Ta již oslovila magistrát, Městskou část Praha 14 i myslivce. Odpověď jí přišla jen z městské části. „Ujistili mě sice, že myslivci chystají na listopad několik honů, ale obyvatele o nebezpečí důrazněji neinformovali,“ říká Petra.\nKynolog Martin Říha: Reakci nelze odhadnout\n„Reakci divočáka lze těžko předpokládat,“ míní kynolog. Faktem podle něj je, že jsou prasata přemnožená a že stále více pronikají do měst. Lidé za to do určité míry mohou sami, když vyhazují odpadky kolem kontejnerů nebo zahrádkáři vyvážejí k popelnicím spadané ovoce.\n„Prasata tak jdou za potravou. Co se týká rizik, nejde jen o možnost útoku. Divočáci přenášejí i pseudovzteklinu, která je pro psy smrtelná a přenáší se pouhou močí nebo slinami,“ varuje Říha.\nNebude psím tátou\nTeemo utrpěl zranění, která zřejmě přežil jen díky tomu, že je stafbul, a tedy silné a dobře osvalené plemeno. Ze šarvátky s divočákem vyšel s přervanými příčnými břišními svaly, byl doslova vykastrovaný, takže už nikdy nebude chovný. Má přetrhané křížové vazy v koleni, čeká ho operace. Přišel o jeden přední zub a má ulomené dva horní špičáky. Měl několik děr v břiše i jinde po těle a řadu hlubokých škrábanců.\ndivočák, černý most, pes, strach, venčení, Praha 9\nlobotom: Předpokládám, že majitelé čoklů, nově postavených domů, hřiště či parku apod., a ostatně i automobilů, uhradí škody za jimi vyhnanou a zlikvidovanou drobnou zvěř (myslivcům) i nezvěř (státu). Jinak myslivce nesnáším, ale zvěř tady byla dávno před existencí myslivců a patří sem víc než čokli.\nzelvik22: Nebojte, za chvíli bude po prasatech - rozestavěné domky v okolí... za chvíli tam developeři vytlačí poslední zbytky zvěře. Prase by si normálně v klidu zalezlo, ale kam už má jít, když mu člověk devastuje poslední zbytky úkrytů? Paní by si měla uvědomit, že skutečně v Praze psi na volno běhat nesmějí. A je to jen a jen na její riziko.\nvosavopruz: píšeš blbosti,mě to jedno není a zdaleka nejsem sám\nbalin: máme jednu stafordku v dome a je to zlatý a veľmi dobromyseľný pes (isteže veľmi záleží na výchove)\nBystrozraky: Škoda, mohlo být jednoho škaredého čokla míň. To je zajímavé, jak se tady v diskuzi někteří lidé pohoršují, jak se ten divočák opovážil, ale když se vraždí lidí, to je nechává naprosto vlažnými. Není to zvrhlé?


HWServis.cz - Výměna vadných CPU na tabletech Acer Iconia a Acer Aspire Switch\nOprava Apple notebookAsus K53S autoRockClio3patice Yoga HD 6950HM170 AppleGO6100 fleky F3S restartovaní servis Lenovo G555 Acer 5551G. Lenovo G565 HD 5850 Picasso Vito Tab2GO7600 P5110 aktuality Pavilion Audi TT VIA VN896LGA 1150G86 MCP67Volterra LGA 1156 Lifebook Asus K53SV LGA 2011 Citroen C8 brotherAcer Iconia HD 3470 Focus IIFordodblo LCD HWServis displej VGN-FZ31Z Toshiba L850 CmaxOprava L850 Acer Aspire Switch servis L750 LGA 1366 repas.C850 Peugeot 206 prius Asusdisplej F3JACitroen C4 iMACToshiba C850 modifikace VGN-FZ21M P5100 LGA 775 Renault HP Mini TX 1000 opravFocus III nelze zapnout AMD password konektor Stylistic Vaio Amilo Pavillion pristrojova\n04.08.2018- Z ničeho nic Vám nejde zapnout tablet značky Acer Iconia nebo Acer Aspire Switch? Umíme řešit tuto typickou závadu.\nV posledním půl roce velice často opravujeme tablety s vadnými procesory společnosti Intel, a to u oblíbených multifunkčních tabletů Acer Aspire Switch a Acer Iconia. I když jsou tyhle tablety vcelku zdařile konstrukčně vyřešeny, tak největším problémem v poslední době jsou právě procesory značky Intel, které velice často umírají. Na jednu takovou typickou opravu se nyní podíváme.\nCPU intel Z3735F na desce pro tablet Acer Aspire Switch - pro zvětšení klikněte\nU těchto tabletů nepomůže reflow/reball, jak zkouší mnoho nezkušených servisů, ale pouze výměna za nový a plně funkční čip.\nVšechny tyhle procesory jsou ze spodní strany opatřeny kuličkami o průměru 0,30-0,35mm. Jedná se o detailní a precizní práci při sundání ze základní desky a následném znovu osazení nového čipu.\nUkázka výměny CPU Intel Z3735F za nový kus - pro zvětšení klikněte\nJak poznáte, že se jedná o tento typ závady? Ve většině případů tablet nelze vůbec zapnout nebo zapnut lze, ale obrazovka zůstává černá.\nKlíčová slova: Acer Iconia Acer Aspire Switch oprava výměna CPU


Jak je důležitá kvalita surovin pro české výrobce? – iBi STORE blog\n18.2.2016 4.1.2021 Kateřina Třísková\tZaměřeno na prodejce\nČeskem hýbe kauza palmového oleje, lide vášnivě nakupují čerstvou zeleninu a ovoce na farmářských trzích a téměř v každém městě již naleznete obchody se zdravou výživou a biopotravinami. Je zkrátka vidět současný trend ve stravování – lidé chtějí znát složení potravin, které konzumují, a v neposlední řadě je zajímá také vliv na jejich zdraví.\nPalmový olej – problém číslo jedna\nJistě vás neminuly informace o mizejících pralesích v jihovýchodní Asii, kde se násilně vysazuje palmou olejnou. Z té se získává palmový olej, který najdete ve většině sladkých výrobků, ale i kosmetice – má totiž dobrou konzistenci a je cenově výhodný.\nPokud toho o problematice palmového oleje zatím příliš nevíte, můžete se podívat na skvěle zpracované a jednoduše pochopitelné video z dílny Greenpeace.\nBIO, či neBIO?\nDalším skloňovaným tématem jsou biopotraviny. A jaké musí být? Jedná se o produkty ekologického zemědělství, které se pěstují a zpracovávají bez použití umělých chemických látek. Neměly by také obsahovat geneticky modifikované organizmy. Neustále se však spekuluje, zda jsou opravdu lepší ve všech směrech, nebo jestli toto “BIO razítko” není pro kvalitu potravin podstatné. To už je asi na uvážení každého, zda preferuje potraviny s certifikátem BIO a považuje je za kvalitnější, chutnější a zdravější. Bezesporu se ale můžou biopotraviny pyšnit minimálním množství látek zatěžujících lidský organismus, a to už za zvážení k nákupu pro některé stojí.\nA jak se na tuto problematiku dívají partneři iBi STORE? Vše se dovíte níže v naší minianketě:\nJak je důležitá kvalita a původ surovin pro výrobu vašich produktů?\nJe pro vás klíčové, zda má výrobek označení BIO? V čem vnímáte rozdíl oproti „běžným“ produktům?\nJak se stavíte k aktuální kauze palmového oleje?\nPro mě je kvalita a původ surovin alfa a omega. Své výrobky zakládám na kvalitních surovinách. Když se mi surovina od dodavatele nelíbí, nebojím se jí vrátit. Zároveň stále hledáme lepší dodavatele surovin, jako např. kakaa, sušených rajčata či hořčice, abychom se mohli pořád někam dále posouvat. Fandíme lokálním surovinám. Pro mě není zajímavá bio pohanka z Číny, mohu koupit tu českou, ač o něco dráž.\nOznačení BIO pro mě není klíčové, stačí důvěryhodný dodavatel s kvalitním produktem.\nPalmový olej nepoužíváme, nikdy jsme jej nepoužívali a ani s tím nikdy nezačneme. Jsme v koalici proti palmovému oleji (https://stoppalmovemuoleji.cz/clenove.php).\nKvalita surovin je pro nás zásadní, to by potom naše podnikání nedávalo smysl. Ze špatných nekvalitních surovin, nevyjde nic dobré jak chuťově, tak výživově. České místní suroviny upřednostňujeme, koneckonců náš první výrobek byl nakládaný český česnek v oleji, který to vše odstartoval. Sami zkoušíme pěstovat – spolupracovat s přírodou a rádi bychom do budoucna některé suroviny měli vlastní. Avšak nebráníme se kvalitním surovinám z dovozu, protože některé země umí pěstovat plodiny v super kvalitě a ještě v zásadách ekologického nebo i permakulturního pěstování. V tom je skvělé to dnešní propojení světa, kdy se můžeme učit a navzájem sdílet informace, např. ohledně pěstování a přístupu k němu, protože s tímto tématem je spojen i přístup k lidem, přírodě a podnikání. Nikdo není izolovaný, všichni žijeme společně na Zemi, takže jsme jedno velké společenství.\nVšechny otázky jsou spojené nádoby. Takže BIO certifikace klíčová pro výběr potravin u nás určitě není. Zmiňovali jsme, že zkoušíme pěstovat, tak pro domácnost máme suroviny vlastní nebo od sousedů, známých, od kterých nakupujeme nebo směňujeme, takže je to založeno na vzájemné důvěře. Především zeleninu, ovoce, vajíčka. Nálepka BIO je zmiňovaná především v souvislosti s potravinami, ale nám není lhostejné, jak bude vypadat naše planeta po nás, tak tu cítíme velkou zodpovědnost. Není to jenom jídlo, ale oblečení, drogerie, obaly, třídění odpadu… Např. u hygienických, kosmetických a drogistických potřeb je pro nás označení BIO nebo EKO zásadní. Máme už vytipované výrobce, které chceme podporovat, protože smýšlí a přistupují ke světu jako my. S tím souvisí další téma, našeho postoje ke kauze palmového oleje.\nTomuto tématu se věnujeme už asi dva roky. Po vyslechnutí pořadu, kde byl rozhovor ze zakladateli projektu Green life (https://nepz.cz/kdo-jsme/projekt-green-life/), nás toto téma natolik zaujalo, že jsme přemýšleli, dohledali informace, shlédli film Zelená poušť a už nás to nepustilo. Díky za lidi, kteří se tématy jak je např. palmový olej, zabývají. Před dvěma lety, když jsme o tom začali hovořit ve svém okolí, tak na nám někteří říkali, že nic nezmůžeme. A ejhle, je nás opravdu hodně a hýbe to světem. To je krásný příklad toho, co jedinec zmůže díky dnešní propojenosti, když se spojí s ostatními podobně smýšlejícími. Jsme v koalici boje proti palmovému oleji. Takže nic, co obsahuje palmový olej, nekupujeme. Ze začátku to bylo dost náročné, protože zjištění, že palmový olej je skoro všude kolem nás, bylo děsivé. Ale obraz před očima, co se tam děje s celým ekosystémem, zvířaty a lidmi, nás motivoval, takže jsme si dáli tu práci s hledáním výrobků bez „palmáče“. Nejen v potravinách v drogerii, kosmetice apod. Děkujeme, že jste nám dali prostor se vyjádřit a všem čtenářům přejeme úspěšné dny.\nKvalita surovin pro výrobu mých zavařenin je, dalo by se říci, klíčová. Kvalitní marmeláda se totiž z nekvalitních surovin vyrobit nedá. Nebo já to alespoň nedokážu. Naštěstí jsem opravdu malým výrobcem, takže si dokážu kvalitu surovin ohlídat. Většinu ovoce si pěstuji sama nebo si ho sama sbírám v brdských lesích. Ať už jsou to borůvky, ostružiny, maliny nebo třeba lesní jahody. Pokud si nějaké ovoce nejsem schopná vypěstovat v dostatečném množství (třeba jahody řeším samosběrem) nebo vzhledem k nadmořské výšce ho u nás prostě vypěstovat nelze – třeba meruňky, mám své osvědčené a prověřené dodavatele. I tak mi ale při zpracování každý kousek ovoce projde rukama, takže za jeho kvalitu ručím. Co se týká původu surovin, tak osmdesát procent produkce tvoří české ovoce – samozřejmě kromě moravských meruněk. Citrusové marmelády jsou jen takovým doplňkem sortimentu. Tady mi nezbude nic jiného, než se spolehnout na velkoobchod.\nOznačení BIO nijak neprožívám. Co může být víc BIO, než ovoce vypěstované v čisté přírodě na hranici CHKO Brdy, případně nasbírané přímo v brdských lesích? Ovoce, které nikdy nepřišlo do styku s hnojivem, postřikem ani s jinou chemií? A že nemá oficiální označení BIO? Mně to nevadí. Já totiž vím, z čeho vyrábím a k tomu žádný papír nepotřebuju.\nCo dodat k palmovému oleji? Naštěstí ho k výrobě svých produktů nepoužívám. A soukromě se výrobkům s palmovým olejem vyhýbám obloukem. Je to i důvod, proč jsem přestala kupovat výrobky, které jsem ještě donedávna měla v oblibě.\nPro nás je kvalita surovin od začátku jedna z nejdůležitějších věcí, úplný základ. Všechny suroviny pečlivě vybíráme a musí u nás projít nejen po kvalitativní stránce, ale i po stránce etické. Koukáme se prostě na suroviny používané pro výrobu úplně stejně jako na to, co chceme sami každý den jíst. A tak stejně jak v kvalitě jídla nešidíme sami sebe, nešidíme ani Naše kaše a pomazánky. Odrazí se to pak samozřejmě na ceně, ale naštěstí existuje čím dál tím víc lidí, kteří tuhle jednoduchou matematiku chápou a vědí, že kvalitní věc musí mít odpovídající cenu.\nV tomhle máme jednoduchou zásadu. Když výrobce nebo pěstitele osobně poznáme, popovídáme si s ním, nakoukneme mu „pod pokličku“ a získá si naše sympatie, pak žádné BIO certifikáty neřešíme. Když víme, že pracuje v souladu s našimi zásadami, pak nám to nepřipadá podstatné. Pokud ale „pod pokličku“ nedohlédneme, pak je pro nás označení BIO dostatečnou, že kvalita produktu odpovídá našim nárokům.\nMy máme velkou radost, že se to téma takhle rozvířilo. Před rokem a půl jsme o tom viděli dokument na festivalu Země na talíři a začali se výrobkům s palmovým tukem vyhýbat. U potravin nám to nepřišlo až tak složité, pokud nejíte polotovary a různé laskominky, není to takový problém. Mnohem větší umění je to u kosmetiky, tam se těžko hledá i obyčejné kostkové mýdlo, které by jej neobsahovalo…\nKvalita používaných surovin je pro nás a naší výrobu naprosto určující. V principu jde o to, že námi vyráběné produkty – přepuštěné máslo ghí – je a bude pouze natolik dobré, nakolik je kvalitní máslo, ze kterého je připravováno. V našem případě je původ surovin podmíněn jejich kvalitě, v naprosté většině preferujeme českou produkci.\nKlíčové to pro nás v tuto chvíli není, ale u certifikovaných či skutečných BIO výrobků spatřujeme jejich nespornou a přidanou hodnotu např. v tom, že při jejich produkci je více myšleno na samotnou přírodu, výživu skotu a v neposlední řadě i konečné konzumenty. Toto je pak vše navíc a mnohdy upřednostněno nad nižšími náklady samotné produkce a výrobky, což se pak logicky odráží v jejich konečné kvalitě.\nO této kauze toho mnoho nevím a z tohoto důvodu si ji netroufám ani komentovat.\nA my děkujeme českým výrobcům za odpovědi.\n← Kam na farmářské trhy v Praze\nStručný přehled o EET pro každého →\n5.5.2021 12.10.2021 Markéta Kalinová\nNoví dodavatelé v iBi STORE\n30.7.2018 4.1.2021 Kateřina Třísková\t0


AKUTNÍ EPIGLOTITIDA V PŘEDNEMOCNIČNÍ PÉČI - PDF\nAKUTNÍ EPIGLOTITIDA V PŘEDNEMOCNIČNÍ PÉČI\nDownload "AKUTNÍ EPIGLOTITIDA V PŘEDNEMOCNIČNÍ PÉČI"\n1 Vyšší odborná škola, střední odborná škola a základní škola MILLS, s. r. o. Čelákovice AKUTNÍ EPIGLOTITIDA V PŘEDNEMOCNIČNÍ PÉČI Diplomovaný zdravotnický záchranář Vedoucí práce: MUDr. Josef Štorek, Ph.D. Vypracovala: Věra Pozděnová Čelákovice 2012\n2 Čestné prohlášení Prohlašuji, že jsem absolventskou práci vypracovala samostatně a všechny použité písemné i jiné informační zdroje jsem řádně ocitovala. Jsem si vědoma, že doslovné kopírování cizích textů v rozsahu větším než je krátká doslovná citace je hrubým porušením autorských práv ve smyslu zákona 121/2000 Sb., je v přímém rozporu s interním předpisem školy a je důvodem pro nepřipuštění absolventské práce k obhajobě. Náchod\n3 Poděkování Děkuji panu MUDr. Josefu Štorkovi, Ph.D., za odborné vedení mé absolventské práce a za cenné rady při jejím zpracování. Velmi bych chtěla poděkovat paní Zuzaně Maurové z odborné knihovny Oblastní nemocnice Náchod za její pomoc při výběru a vypůjčení literatury, ale především děkuji své rodině za trpělivost, kterou se mnou během studií měla. Veliké díky všem. 2\n4 Obsah Úvod Cíle práce Hlavní cíl Dílčí cíle Teoretická část Dýchací systém Anatomie dýchacího systému Funkce dýchacího systému Fyziologie dýchacího systému Stavba dýchacích cest Onemocnění dýchacího systému Hemofilové nákazy Epidemiologie Horní cesty dýchací Dolní cesty dýchací Akutní epiglotitida epiglottitis acuta Příčina onemocnění Projevy onemocnění Průběh nemoci Léčba nemoci Akutní laryngitida laryngitis subglottica Příčina onemocnění Projevy onemocnění a průběh nemoci Léčba nemoci Porovnání epiglotitidy a laryngitidy Přednemocniční péče Praktická část Vlastní výzkum\n5 3.1.1 Rozhovor s pacientem Kazuistiky Algoritmus pro zdravotnické záchranáře při syndromu dušení Diskuse Závěr Zusammenfassung Bibliografie Seznam tabulek Seznam obrázků Seznam příloh Seznam zkratek Přílohy... 51\n6 Úvod Pro svoji absolventskou práci jsem si vybrala téma akutní epiglotitida neboli zánět hrtanové příklopky v přednemocniční péči. Dlouho jsem nad tématem práce přemýšlela, až mě nakonec zaujala praxe na otorinolaryngologickém oddělení, kde jsem se s epiglotitidou poprvé setkala. Jedním z velice vážných a život ohrožujících stavů z hlediska počtu dětí, které každý rok na toto onemocnění zemřou, je právě zánět hrtanové příklopky epiglotitida. Epiglotitida postihuje nejen dětskou populaci, ale vyskytuje se i u dospělých a to v kterémkoliv věku. Nebývá to příliš časté onemocnění, proto musí být v řadách zdravotnických záchranářů povědomí o této nemoci, nejlépe v porovnání s akutním zánětem hrtanu (laryngitis subglotika). Ve své práci popisuji anatomii dýchacích cest a seznamuji čtenáře s onemocněním dýchacího systému. Především uvádím rozdíly mezi epiglotitidou a laryngitidou s jejími příznaky, diagnostikou a léčbou. Hlavním cílem práce je poskytnout přehled o příznacích, diagnostice a léčbě tohoto život ohrožujícího stavu, abychom uměli především v praxi bezpečně a včas epiglotitidu diagnostikovat a předejít tak případnému úmrtí pacienta. V absolventské práci čerpám nejen z odborné literatury, ale především z vlastní praxe na ORL oddělení v Oblastní nemocnici Náchod a praxe na zdravotnické záchranné službě. 5\n7 1 Cíle práce 1.1 Hlavní cíl Cílem AP je především: seznámit s onemocněním dýchacích cest a popsat typické příznaky onemocnění, aby bylo možné bezpečně epiglotitidu diagnostikovat 1.2 Dílčí cíle rozlišit epiglotitidu a laryngitidu popsat přednemocniční péči 6\n8 2 Teoretická část 2.1 Dýchací systém Dýchání je základem všech fyziologických dějů v organismu. Je to nepřetržitý a životně důležitý proces, kterému je nutné dávat bezpochyby velikou pozornost. Ventilace zajišťuje výměnu plynů mezi atmosférou a krví. Podmínkou látkové výměny v organismu je neustálý přívod kyslíku. Při všech chemických pochodech ve tkáních vzniká oxid uhličitý a voda, jež je nutno z organismu odstraňovat. Výměna a přenos kyslíku a oxidu uhličitého v těle jsou uskutečňovány krví. Ústřední roli v řízení dýchání má dýchací centrum uložené v prodloužené míše [DYLEVSKÝ, 2007, s. 95, 105]. 2.2 Anatomie dýchacího systému Dýchací cesty mají tyto části: zevní nos, nosní dutinu, nosohltan, hrtan, průdušnici, průdušky a plíce. Vlastními dýchacími odstavci plic jsou tzv. respirační bronchy a alveoly. [DYLEVSKÝ, 2007, s. 96]. Nos (nasus) je trojboký útvar tvořící střední partii obličeje. Povrch nosu je pokrytý kůží s početnými mazovými žlázami. Nosní dutina (cavitas nasi) je na zevní nos navazující prostor, který je po stranách ohraničený kostěnými výběžky horní čelisti. Vzadu pokračuje nosní dutina dvěma otvory, choanami do nosohltanu. Nosní dutina je patrem oddělena od ústní dutiny. [DYLEVSKÝ, 2007, s. 97]. Nosohltan (nasopharynx) je horní nálevkovitý úsek hltanu, do kterého choanami proudí vzduch z nosní dutiny. Hranicí mezi nosohltanem a ústní částí hltanu je měkké patro a čípek. Při polykání se zvedá svalovina měkkého patra a odděluje ústní dutinu od nosní dutiny. Na bočních stranách hltanu ústí do nosohltanu tzv. Eustachovy trubice spojující střední ucho s nosohltanem. V blízkosti ústí obou trubic jsou nakupeny lymfatické uzlíky, nazývané nosohltanové mandle (tonsilae pharyngeae). [DYLEVSKÝ, 2007, s. 98]. 7\n9 Hrtan (larynx) má již typický trubicovitý, mírně nálevkovitý tvar s horním ústím otevřeným do dolní části hltanu a s dolním úsekem přecházejícím plynule do průdušnice. Hrtan leží na přední straně krku před jícnem. Kostra hrtanu je tvořena hrtanovými chrupavkami. Největší z nich je štítná chrupavka, která tvoří nápadnou vyvýšeninu na přední ploše krku. Pod štítnou chrupavkou je hmatná prstenčitá chrupavka, ke které jsou na zadním obvodu připojeny trojboké hlasivkové chrupavky. Od hlasivkových chrupavek jdou k zadní ploše štítné chrupavky dva hlasové vazy. Dutina hrtanu je od hltanu (pharynxu) oddělena hrtanovou příklopkou (epiglottis), jejíž podklad tvoří opět elastická chrupavka listového tvaru [DYLEVSKÝ, 2007, s ]. Epiglottis (příklopka hrtanová) se nachází v odstupu laryngu od pharyngu. Hlavní funkce epiglottis je při polykání, kdy se přikládá na vstup laryngu a tím jej uzavírá a zabraňuje vdechnutí potravy, nebo tekutin. Obrázek 1 Horní cesty dýchací [Zdroj: 8\n10 Obrázek 2 Hrtanové chrupavky zezadu [Zdroj: Obrázek 3 Hrtanové chrupavky v bočním pohledu [Zdroj: 9\n11 Obrázek 4 Endoskopický pohled na hrtan - epiglotis [Zdroj: 44] Chrupavky hrtanu jsou spojeny drobnými klouby, které umožňují jejich vzájemný pohyb. Pohyb chrupavek je prováděn třemi skupinami krátkých hrtanových svalů. Pohyb umožňuje měnit výšku zvuku, vznikajícího chvěním okrajů řas proudem pomalu vydechovaného vzduchu [DYLEVSKÝ, 2007, s. 99]. Průdušnice (trachea) navazuje na prstencovou chrupavku hrtanu a svým průběhem před jícnem přibližně sleduje zakřivení páteře. Trachea vstupuje do hrudníku, kde se větví na pravou a levou průdušku, které vstupují do plic. [DYLEVSKÝ, 2007, s. 100]. Pravá průduška (bronchus dexter) probíhá téměř v přímém pokračování průdušnice. Je poměrně krátká. Proto vdechované předměty (zvratky) snáze zapadají do pravé průdušky. Levá průduška (bronchus sinister) odstupuje pod ostřejším úhlem a je také delší. Po vstupu průdušek do plic se bronchy mnohonásobně větví do tzv. bronchiálního stromu. Bronchy s průměrem průsvitu pod jeden milimetr se nazývají bronchioly. Průdušnice a průdušky jsou konečnými odstavci dýchací trubice [DYLEVSKÝ, 2007, s. 100]. Plíce (pulmo, pulmones) jsou orgány jehlancovitého tvaru, vyplňující převážnou část prostoru hrudní dutiny. Vrcholky plic, které přesahují horní okraje klíčních kostí, nazýváme plicní hroty. Lehce prohloubené plochy, kterými plíce naléhají na bránici, tvoří báze plic. Bronchy, cévy a nervy vstupují do plic v tzv. plicních stopách v plicních hilech. Pravá plíce je hlubokými zářezy rozdělena na tři laloky a levá plíce na dva laloky. [DYLEVSKÝ, 2007, s. 101]. 10\n12 Povrch plic pokrývá poplicnice (pleura), přecházející v nástěnnou pohrudnici. Mezi poplicnicí a pohrudnicí jsou vzduchotěsné pohrudniční dutiny (cavitas pleurales). Hlavním inspiračním svalem je bránice [DYLEVSKÝ, 2009, s. 353]. Z anatomického dělení dýchacího ústrojí rozeznáváme akutní infekce horních a dolních cest dýchacích. Horní cesty dýchací tvoří nosní dutina a hltan. Dolní cesty tvoří hrtan, průdušnice a průdušky [DOSTÁL, 2004] Funkce dýchacího systému Z funkčního hlediska je dýchání složeno ze tří na sebe navazujících dějů: zevního dýchání, rozvodu dýchacích plynů a vnitřního dýchání. 1. Zevní dýchání (ventilace) je první fází dýchacího cyklu, ve kterém dochází k výměně plynů mezi atmosférou a krví. K této výměně dochází výhradně v plicích. Ventilace je umožněna dýchacími pohyby hrudníku, při kterých dochází k nasátí vzduchu nadechnutí (inspiraci) a k vypuzení vzduchu vydechnutí (expiraci). 2. Rozvod (transport) dýchacích plynů (O 2, CO 2 ) mezi povrchem plic a buňkami tkání obstarává krev. Do tkání je přiváděn především kyslík a z tkání je odváděn oxid uhličitý a voda. Oxid uhličitý difunduje v plicích do vydechovaného vzduchu. 3. Vnitřní (tkáňové) dýchání zajišťuje výměnu plynů mezi krví a tkáňovými buňkami [DYLEVSKÝ, 2007, s. 95]. funkce: Stavební úprava dutiny nosní a její vnitřní členění dovolují plnit mnohostranné 1. Vdechovaný vzduch na silně prokrvené sliznici předehřát na tělesnou teplotu. 2. Vzduch je očištěn od mechanických nečistot. 3. Voda obsažená v hlenu se na prohřáté sliznici odpařuje a zvlhčuje příliš suchý vzduch. 11\n13 4. Pachové látky se na povrchu sliznice rozpouštějí a dráždí buňky čichového pole. 5. Lymfatická tkáň v podslizničním vazivu je obrannou bariérou proti vniknutí infikovaného vzduchu do organismu [DYLEVSKÝ, 2007, s. 97] Fyziologie dýchacího systému Vdech (inspirium) je aktivní děj. Zajišťují jej dýchací svaly (bránice) a podtlak v dutině pohrudnice. Vdechovaný vzduch se skládá z: 21 % kyslíku, 79 % dusíku a z 0,04 % oxidu uhličitého. Výdech (expirium) je pasivní děj, při kterém se uplatňuje pružnost plic, pružnost hrudní stěny a její hmotnost. Vydechovaný vzduch se skládá z: 15 % kyslíku, 79 % dusíku a z 5 6 % oxidu uhličitého. Kyslík je přenášen hemoglobinem, kde se volně váže na železo obsažené v červeném krevním barvivu. Ve 100 ml krve se může vázat asi 20 ml kyslíku. Oxid uhličitý je volně rozpuštěn v krevní plazmě (5 %), váže se také na hemoglobin (10 %) a na krevní plazmu (85 %). Převod plynů, tj. O 2 a CO 2, z vdechovaného vzduchu do krve a naopak, se uskutečňuje v prokrvených plicních sklípcích difuzí. Dechový objem je asi 500 ml. (Při námaze až 1 2 litry.) Vitální kapacita plic je množství vzduchu, které můžeme vydechnout po největším nádechu. Má vztah k tělesnému povrchu. U muže je asi ml, u ženy ml. Dýchací centrum je uloženo v prodloužené míše. Řídí dýchání na základě složení krve (ph) protékající centrem, informací z různých receptorů v dýchacích svalech, plicích a ve stěně cév [DYLEVSKÝ, 2007, s. 101, 103, 104] Stavba dýchacích cest Dýchací trubice se skládá ze zevního nosu, nosní dutiny, nosohltanu, hrtanu, průdušnice, průdušek a plic. Vlastními dýchacími odstavci plic jsou tzv. respirační bronchy a alveoly. Stěna trubic i dutin dýchacího systému se skládá ze sliznice, 12\n14 podslizničního vaziva a z chrupavčitého (u dutin kostěného) skeletu, vaziva a z hladké svaloviny. 6. Sliznice (mukosa) je pokryta cylindrickým řasinkovým epitelem, typickým pro dýchací cesty. Funkčně jde o epitel, jehož kmitající řasinky umožňují posun hlenu, na který se nalepují mikroorganismy a nečistoty z vydechovaného vzduchu. 7. Podslizniční vazivo je hojné zvláště v hrtanu, kde jeho prosáknutí při zánětu vyvolává zúžení dýchací trubice až její uzávěr. Ve vazivu celé dýchací trubice jsou rozptýleny drobné uzlíky složené z lymfatických buněk, které tvoří ochrannou bariéru proti infekci. 8. Chrupavčitý nebo kostěný skelet trubic a dutin zabraňuje zúžení dýchacích cest. 9. Hrtan tvoří chrupavčitá kostra. Hrtan je trubice, kterou proudí vdechovaný vzduch do plic a vydechovaný vzduch rozkmitává hlasivky (hlas, řeč) [DYLEVSKÝ, 2007, s. 96]. 2.3 Onemocnění dýchacího systému Infekce dýchacího ústrojí vždy znamenaly a nadále i budou znamenat veliký problém jak medicínský, tak i sociálně ekonomický, protože jsou jedním z nejzávažnějších příčin nemocnosti lidí. Postihují všechny věkové kategorie a vyskytují se od banálních forem, tak až po onemocnění s fatálními následky. Ve vztahu k anatomickému dělení dýchacího ústrojí, rozeznáváme akutní infekce horních a dolních cest dýchacích. V etiologii většiny akutních respiračních infekcí převažují viry, paramyxoviry, ortomyxoviry, pikornaviry, koronaviry, adenoviry a herpesviry. Z bakteriálních původců zejména Streptococcus pyogenes, zejména skupina A, Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae, Mycoplasma pneumoniae, chlamidie a zřídka stafylokoky, gramnegativní bakterie, Moraxella catarrhalis, anaeroby apod. Primárně virové záněty 13\n15 dýchacích cest mohou být posléze příčinou komplikací, např. bakteriální pneumonie [DOSTÁL, 2004; LOBOVSKÁ, 2002] Hemofilové nákazy Hemofily způsobují systémová onemocnění u dětí a protrahované infekce dýchacích cest u dospělých. Častěji se vyskytují v zimních měsících jako kapénková nákaza, která často komplikuje virové respirační infekce. Průběh není vždy příznivý. Záleží na věku pacienta, lokalizaci zánětu a včasné účinné léčbě [DOSTÁL, 2004; LOBOVSKÁ, 2002] Epidemiologie Jak již bylo řečeno, hemofilové nákazy jsou kapénkové infekce, které mohou komplikovat průběh virových respiračních onemocnění a vyskytují se nejčastěji v zimních měsících. Po kolonizaci horních cest dýchacích se šíří buď do plic nebo krevní cestou a postihují jiné orgány. Výzkum potvrzuje, že novorozenci a kojenci do 3 měsíců věku onemocní jen zcela výjimečně, díky tomu, že jsou zřejmě chráněni pasivně přenesenými protilátkami od matky. Dále se uvádí, že do konce prvního roku života, prodělá minimálně jednu hemofilovou nákazu téměř 50% dětí, a do konce třetího roku skoro všechny děti. Již po pátém roce života jsou tyto nákazy vzácné [BARTOŠOVÁ, 2003] Horní cesty dýchací Infekcí horních cest dýchacích rozumíme syndrom infekční rýmy, akutní rinofaryngitidu, akutní tonzilofaryngitidu, akutní sinusitidu, akutní laryngitidu a akutní epiglotitidu. Akutní respirační infekce mají v našich podmínkách obvykle sezónní výskyt s dominantním způsobem šíření a to vzdušnou cestou kapénkami a s rozvojem epidemií různého stupně závažnosti, nebo i jako součást pandemie v případě chřipky [DOSTÁL, 2004]. 14\n16 2.3.4 Dolní cesty dýchací Mezi akutní infekce dolních cest dýchacích řadíme akutní tracheitidu, akutní bronchitidu, akutní bronchiolitidu a pneumonie. Bakteriální infekce dolních dýchacích cest jsou získávány vzdušnou cestou, aspirací, hematogenně nebo rozšířením z horních dýchacích cest [LOBOVSKÁ, 2002; DOSTÁL, 2004]. Většina bakteriálních pneumonii vzniká aspirací vlastního orofaryngeálního sekretu, který obsahuje směs aerobních a anaerobních mikroorganismů. Oslabením hostitele chřipkou nebo jinou infekcí horních cest dýchacích vzniká nejčastěji pneumokoková pneumonie. Pneumokokové nákazy postihují nejvíce dýchací cesty, způsobují sinusitidy, mesotitidy, hnisavé sekundární meningitidy a sepse [LOBOVSKÁ, 2002; DOSTÁL, 2004]. 2.4 Akutní epiglotitida epiglottitis acuta Obrázek 5 Epiglotitida [Zdroj: 15\n17 Obrázek 6 Akutní epiglotitida [Zdroj: Příčina onemocnění Akutní epiglotitida neboli zánět hrtanové příklopky je bakteriální, velice závažné, život ohrožující onemocnění, které je téměř vždy způsobeno H. influenzae, typu b a Streptococcus haemolyticus, který způsobuje zánět epiglotis. Nejčastěji se vyskytuje u dětí mezi 2 5 lety, nejvíce v zimním období, ale může se nečekaně vyskytnout i u dospělého v kterémkoliv věku. Onemocnění se lokalizuje na pojivo vchodu do hrtanu, ale svůj vliv může vzácně sehrát i poranění sliznice stravou. [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; STAŇKOVÁ, MAREŠOVÁ, VANIŠTA, 2008; HAHN, 2007] Projevy onemocnění Nemoc se ve většině případů vyvíjí pozvolna, jako každé jiné onemocnění horních cest dýchacích, pomalu během dne. Postupně však dochází ke zhoršení stavu a klinický obraz bývá velmi vážný. U nemocného může nastat horečka až 39 C, je schvácený. Nemocný trpí výraznou bolestí při polykání, má pocit knedlíku v krku, později má pocit, že přes knedlík ani nepolkne a ztrácí sílu. Mívá otevřenou pusu a lehce vyplazený jazyk, odmítá pít, někdy mu nejdou spolknout ani vlastní sliny. Pro bolest v krku je kašel jen povrchní a opatrný. Hlas není afonický, spíše jen tichý a huhňavý. Při inspiriu a expiriu slyšíme bublavý zvuk, žádný výrazný stridor. Je přítomna tachykardie a tachypnoe. Pleť začíná být našedlá, což bývá známkou 16\n18 výrazného dušení [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; STAŇKOVÁ, MAREŠOVÁ, VANIŠTA, 2008; HAHN, 2007; 42] Průběh nemoci Dítě zaujímá úlevovou polohu vsedě, protože vleže se výrazně prohlubuje dyspnoe, která nastupuje velmi rychle. Při podezření na epiglotitidu necháme dítě sedět, vyšetříme dutinu ústní, kde je vidět prakticky normální nález nebo jen lehké zarudnutí. Bez možnosti zajištění průchodnosti dýchacích cest se vyšetření hrdla však nedoporučuje. Při laryngoskopii lze nalézt výrazně zduřelou a intenzivně červenou epiglotis. Mnohdy není vyšetření laryngoskopií nutné, stačí stlačit kořen jazyka a je vidět zarudlou a i několikrát zvětšenou epiglotis (zejména u dětí). [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; STAŇKOVÁ, MAREŠOVÁ, VANIŠTA, 2008; HAHN, 2007; 42] Léčba nemoci Pacienta je nezbytné hospitalizovat, převoz musí být v doprovodu lékaře. Podávají se nitrožilně antibiotika (Ampicillin; amoxicilin Augmentin, Amoclen, Amoksiklav) a kortikoidy, na něž však chybí výrazná odpověď, kterou brzy vidíme u subglotické laryngitidy, (proto je použití kortikoidů podle některých autorů sporné). Někdy je však podle stavu pacienta nutná i endotracheální intubace. V laboratorním nálezu bývá zrychlená sedimentace erytrocytů, leukocytóza a kultivační pozitivita H. influenzae b. V léčbě je nejdůležitější zajistit zprůchodnění dýchacích cest intubací a nitrožilní aplikace cefalosporinů II. nebo III. generace, eventuelně aminopenicilinů s inhibitory betalaktamáz. Alternativním lékem je chloramfenikol. Je nezbytné zajistit hydrataci a udržení minerálové rovnováhy. Tento stav vyžaduje okamžitou hospitalizaci na JIP. Obvykle během několika dnů dochází ke zlepšení díky intenzivní intravenózní antibiotické léčbě. Takže i v případech, kdy je nutná endotracheální intubace (nejlépe bez relaxancií), je možno pacienta během několika dnů extubovat. Možnou komplikací se však může vytvořit ohraničení zánětu se vznikem abscesu epiglotis. Prevencí epiglotitis je vakcinace proti H. influenzae b. [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; 17\n19 STAŇKOVÁ, MAREŠOVÁ, VANIŠTA, 2008; HAHN, 2007; BYDŽOVSKÝ, 2008; 42]. 2.5 Akutní laryngitida laryngitis subglottica Příčina onemocnění Akutní laryngitida je zánětlivé onemocnění hrtanu, hlasivek či oblasti pod hlasivkami. Prostá akutní laryngitida (zánět hlasivek) bývá častá i kdykoliv v dospělosti. Při subglotické laryngitidě je maximum zánětlivých změn především v měkkém pojivu pod hlasivkami - tzv. Subglotickém prostoru. Subglotická laryngitida je typickým onemocněním dětského předškolního věku. Nejspíš je to dáno anatomickými poměry v hrtanu, který má ještě menší průsvit a řídké pojivo pod hlasivkami dětí je velmi náchylné k tvorbě otoků. Většinou tedy jde o virové onemocnění, vyskytující se nejvíce u dětí mezi 1. až 5. rokem. U této nemoci bývá sezónní výskyt více na jaře a na podzim. Je to relativně vzácná nemoc a bývá nejčastěji vyvolávána viry parainfluenzy (typ 1, 2 a 3, adenoviry, myxoviry, RSviry, viry influenzy). Laryngitida často nasedá na akutní virové či bakteriální onemocnění nosu, nosohltanu nebo krčních mandlí. U subglotické či prosté laryngitidy, může kdykoliv dojít k bakteriální superinfekci i z původně virového zánětu [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; LOBOVSKÁ, 2002; HAHN, 2007; 42] Projevy onemocnění a průběh nemoci Průběh subglotické laryngitidy je většinou afebrilní. Onemocnění začíná obvykle jako mírný katar horních cest dýchacích, ale druhý až třetí den náhle v noci se projevuje záchvatovitým štěkavým kašlem ( popisuje se i jako kokrhání), inspiračním stridorem se zatahováním jugula, někdy i mezižebří a epigastria. Dítě bývá vyděšené, dýchá s velkou námahou a dusí se. Při těžším průběhu může docházet až k cyanóze. Intenzita dyspnoe je závislá na stupni stenózy laryngu. Záchvat dušnosti obvykle po několika minutách poleví, dítě je pak velmi vyčerpané, plačtivé a usíná únavou 18\n20 [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; LOBOVSKÁ, 2002; HAHN, 2007; 42] Oproti tomu akutní laryngitida se může vyskytnout kdykoliv během života. Maximum zánětlivých změn je přímo na hlasivkách, které jsou oteklé. Pacient má bolesti v krku. Projevuje se chrapotem či přechodnou afonií (ztrátou hlasu), nejprve je často suchý dráždivý kašel (pocit řezání v hrtanu), později dojde ke změně na vlhký kašel až k záchvatům kašle. Pokud dojde k zasychání ulpínajícího hlenu na oteklé hlasivky, má pacient pocit dušení [www.lekari-online.cz/orl-otorinolaryngologie/ zakroky/ epiglotitida, 42]. Komplikací může být rozvoj akutní respirační insuficience či pneumonie. Nemoc trvá většinou 3 4 dny s pozvolným odezníváním příznaků. Diagnóza je dána klinickým obrazem a jen se ověří laryngoskopicky Léčba nemoci U subglotické laryngitidy, jako první pomoc je otevřít na dobře ustrojené dítě okno, nechat ho dýchat studený vzduch nebo se doporučuje i dýchání u otevřené lednice či mrazáku Základem léčby je podání kortikosteroidů, pokrokem je zavedení rektálních čípků Rectodelt. Vhodné je i zklidnění pacienta (promethazinem), dítě se obvykle hospitalizuje 1-2 dny na ORL či dětském oddělení, vytváří se mu vlhké prostředí, podávají se mu inhalace. Vzhledem k původu onemocnění je léčba antibiotiky zbytečná. Laryngitida se převážně léčí oxygenací, šetrnou sedací, zvlhčováním vdechovaného vzduchu a dle situace i intubací či tracheostomií. Řada názorů na léčbu kortikoidy není jednotná, přesto aplikace hydrokortisonu je u nás všeobecně preferována. Nemoc často recidivuje. V tomto případě je nutné vyšetření nosohltanu a zvážení eventuelně adenotomie [DOSTÁL, 2004; POKORNÝ, 2010; LOBOVSKÁ, 2002; HAHN, 2007; 42] U akutní laryngitidy je nutný klidový režim, hlasový klid, u kuřáků přísný zákaz kouření. Ve stadiu suchého kašle se již podávají expektorancia a mukolytika, která zředí vazký hlen a nutí pacienta vykašlávat nebo smrkat. Vhodné jsou 2x denně například inhalace (Vincentky s mukolytiky). Pacientům se dobře dýchá i mluví třeba v zapařené 19\n21 koupelně. Podávají se léky snižující teplotu a působící protizánětlivě, a vitamín C [www.lekari-online.cz/orl-otorinolaryngologie/zakroky/epiglotitida, 42]. 2.6 Porovnání epiglotitidy a laryngitidy Společným jmenovatelem řady diagnóz v oblasti ORL je dušnost dyspnoe. Je to akutní stav, který může bezprostředně ohrozit život. Tyto stavy dělíme z několika pohledů podle místa postižení, vyvolávající příčiny nebo hlavního klinického příznaku. Patří sem tři klinické jednotky lišící se etiologií, průběhem nemocí a léčbou: laryngitis subglottica epiglottitis acuta laryngotracheobronchitis pseudomembranacea et crustosa [POKORNÝ, 2010; STAŇKOVÁ, MAREŠOVÁ, VANIŠTA, 2008] Terminologie dušení: Dušnost: subjektivní pocit dechové tísně Dušení: Objektivní klinické známky zvýšeného dechového úsilí: tachypnoe zatahování měkkých tkání hrudníku dýchání otevřenými ústy lapání po dechu alární souhyb abnormální zvuky drnčivý vzdech (grunting) bublání z retinovaného sekretu pískoty, vrzoty ve výdechu ticho nad hrudníkem (obstrukce!!!) cyanóza sliznic při dýchání plynů s FiO 2 =0,20 Dechová nedostatečnost: zvýšení PaCO 2 a pokles PaO 2 pod náležité hodnoty 20\n22 Klinické rozdělení dušení: Dušení při vdechu je přítomno u: akutní subglotická laryngitida pablánová laryngotracheobronchitida akutní epiglotitida aspirace žaludečního obsahu alergický otok v laryngu a subglotickém prostoru [POKORNÝ, 2010; s ] Diferenciální diagnostika epiglotitidy a laryngitidy následující tabulka: Tabulka 1 Porovnání epiglotitidy a laryngitidy [Zdroj: STAŇKOVÁ, MAREŠOVÁ, VANIŠTA, 2008, s. 58] Epiglotitida Věk 2 6 let ½ 3 roky Etiologie bakteriální virová Vznik perakutní v noci Stridor inspirační i expirační, bublavý zvuk v expiriu Subglotická laryngitida inspirační, sílí při křiku Kašel tichý, bojí se kašlat štěkavý, suchý Bolest v krku výrazná není Polykání nemůže polykat, výrazné slinění bez potíží Hlas tichý, huhňavý dysfonie až afonie Horečka vysoká, dítě je schvácené není, nebo subfebrilie Poloha sedí v předklonu, brání se položení nemá vynucenou polohu, dušnost se nemění Tabulka 2 Rozšíření tabulky navíc o prevenci a léčbu [Zdroj: NOVÁK, 2004] Epiglotitida Prevence očkování proti hemofilu není Subglotická laryngitida Léčba antibiotika, popř. intubace kortikoidy i.v., adrenalin inhalačně 21\n23 Dušení při výdechu: bronchiolitis acuta vážná akutní bronchitida kritické astma Dušení při vdechu i při výdechu: akutní bronchopneumonie s výrazným dušením [POKORNÝ, 2010, s ] 2.7 Přednemocniční péče Jak je již popsáno v minulých kapitolách, epiglotitida je rychle progredující zánět epiglotis, neboli hrtanové příklopky, uzavírající hrtan a tkáně v jejím okolí. Musíme mít na paměti, že oteklá epiglotis může způsobit náhlou až úplnou obstrukci dýchacích cest. Akutní epiglotitida se typicky rozvíjí po infekci horní části dýchacího traktu [ADAMS, HAROLD, 1999]. Klinický obraz u akutní epiglotitidy je proměnlivý a závisí na tom, zda je pacientem dítě nebo dospělý. U dítěte může klinický nález epiglotitidy zahrnovat: zánět v hrdle horečku obtížné dýchání inspirační stridor obtížné polykání (způsobující nadměrné slinění) chrapot zrychlené dýchání vtahování mezižeberních prostor cyanózu 22\n24 zaujmutí úlevové polohy ve snaze usnadnit si dýchání (naklánění se dopředu s ohnutými zády) červenou oteklou epiglotis U dospělého je klinický průběh epiglotitidy méně dramatický. Může zahrnovat: obtížné polykání silné pálení či tlak při polykání horečku [ADAMS, HAROLD, 1999, s ; 42]. Vždy u dušení při postižení v oblasti horních dýchacích cest u dětí spočítáme Downesovo skóre, na jeho základě pak indikujeme léčebný postup, způsob zajištění transportu a rozhodujeme o směřování pacienta. Pokud napočítáme dle Downese = 2 body, je možné pokračovat v domácím ošetřování, pouze v případě, že je dostupná rychlá a opakovaná kontrola lékařem při zhoršení stavu dítěte. Dosahuje-li dle Downese = 3 a více bodů, mělo by být dítě převezeno k hospitalizaci. Při hodnotách Downese = 4 body, je možný pobyt na standartním oddělení. Dosáhne-li již skóre více než 5 bodů, vezeme pacienta v doprovodu lékaře na JIP. V případě kritického dušení, kdy Downesovo skóre dosahuje více než 7 bodů (i po již prodělané iniciální léčbě), je indikována urgentní intubace a následná ventilační podpora v rámci resuscitační péče [FAJT, 2004]. Tabulka 3 Skórovací systém podle Downese při obstrukci HDC [Zdroj: FAJT, 2004, s. 25] Příznaky 0 bodů 1 bod 2 body Kašel není dráždivý, drsný štěkavý Stridor není inspirační Inspiračně - expirační Inspirační šelesty normální drsné oslabené Dechová námaha není zatahuje jugulum a nadklíčkové jamky Cyanóza není přítomna při FiO 2 =0,21 jako v bodě 1., navíc zatahuje mezižebří i odžebří, dýchá otevřenými ústy přítomna při Fi O 2 =0,4 23\n25 K intubaci platí úplně stejná pravidla, jako u akutní subglotické laryngitidy. Rozměr tracheální rourky volíme jen o 0,5 mm menší ve vnitřním průměru než u dospělého. Anestézii navozujeme vsedě, teprve po dosažení optimální úrovně anestezie pokládáme pacienta na znak a velmi rychle intubujeme. Ke tlumení po úspěšné intubaci používáme midazolam, ketamin nebo opiáty. Základním lékem jsou širokospektrá antibiotika. Ještě před aplikací ATB, bychom měli provést odběr krve na mikrobiologické vyšetření [FAJT, 2004]. Pokud jsou již všechny možnosti zajištění dýchacích cest vyčerpány a není možná intubace, musíme přistoupit k urgentnímu výkonu. Nejjednodušším urgentním a krátkodobým výkonem tohoto druhu je koniotomie (koniopunkce), při které se tzv. Koniotomickou jehlou probodne vazivová membrána ve štěrbině mezi chrupavkou prstenčitou a štítnou. Štěrbina je dobře hmatná při silném záklonu hlavy. Jehla vpichovaná přesně ve střední čáře probodne kůži, podkoží, vazivovou membránu a sliznici dutiny hrtanu. Po vbodnutí se v ráně ponechá dutý plášť jehly, který slouží jako trubice přivádějící do hrtanu vzduch [DYLEVSKÝ, 2007, s. 100]. Přehled pomůcek k zajištění dýchacích cest: Obrázek 7 Ústní a nosní vzduchovody [Zdroj: POKORNÝ, 2010] 24\n26 Obrázek 8 Ústní vzduchovod (vlevo) a nosní vzduchovod (vpravo) in situ [Zdroj: POKORNÝ, 2010] Další pomůcky k zajištění dýchacích cest viz Příloha. 25\n27 3 Praktická část 3.1 Vlastní výzkum Rozhovor s pacientem Při své praxi na ORL oddělení v Oblastní nemocnici Náchod jsem se nečekaně setkala s akutní epiglotitidou, která mě natolik zaujala, že se stala inspirací k psaní mojí absolventské práce. Připravila jsem si rozhovor s pacientem a na základě otázek a odpovědí bych Vás ráda s jeho výsledky seznámila. Rozhovor se skládá z těchto otázek: 1. Víte co je akutní epiglotitida? Slyšel jste již někdy o této nemoci? 2. S jakými nemocemi se trvale léčíte a jaké užíváte trvale léky? 3. Trpíte často na angíny, míváte problémy s polykáním, se ztrátou hlasu nebo jiným onemocněním, které potřebuje ORL vyšetření? 4. Byl jste někdy hospitalizován na ORL oddělení? Pokud ano, tak s čím? 5. Máte epiglotitidu poprvé, nebo jste již tuto nemoc někdy prodělal? 6. Jak a kdy přesně začaly vaše příznaky? 7. Co Vás nakonec přimělo k vyšetření na ORL? 8. Zavolal jste si RZP posádku, nebo jste se do nemocnice dopravil sám? 9. Jaká byla vaše poloha při transportu? 10. Co bylo pro Vás při transportu nejhorší? 11. Kouříte? 26\nmalému, nebo i většímu dítěti!!! Dítě není pouhá zmenšenina dospělého!!!\nProblematika dětského věku NEODKLADNÁ ZDRAVOTNICKÁ POMOC 27.2.-9.3.2012 BRNO v PNP Dítě versus dospělý V podmínkách PNP je jen málo těch, kteří se netřásli obavami ze své vlastní nezkušenosti a z nedostatečné


Náklady na jejich přepravu či skladování jsou nižší z důvodu jejich nízké hmotnosti a skladnosti. Skládací krabice vyrábíme různých tvarů a velikostí.\nNabídnout vám můžeme jednodílné skládací krabice i dvoudílné skládací krabice, které jsou tvořeny dnem a víkem. Skládací krabice se dodávají v rozloženém stavu, díky čemuž nikde nezaberou moc místa. Jejich poskládání je velmi rychlé a snadné.\nK výrobě skládacích krabic se nejčastěji používá třívrstvá vlnitá lepenka. Díky své konstrukci jsou papírové krabice z lepenky ideálním přepravním boxem na jakékoliv výrobky, zboží či zásilky. Uschovat do nich můžete i drobné předměty, osobní věci, hračky nebo dokumenty.\nSkládací krabice nacházejí své uplatnění ve skladech, kancelářích i domácnostech. Při výrobě skládacích krabic se řídíme dle norem FEFCO. V případě vašeho zájmu vám můžeme vyrobit skládací krabice na míru.


Fiat Punto kabriolet na prodej - 6 inzerátů\nABS, el. okna, centrál dálkový, mlhovky, autorádio, CD přehrávač, Fiat Punto 1.6 ELX Cabrio, 65kW, ZFA17600006008613, ABS, el.ovl.okna, centrální zam. s dálk.ovádáním, autoradio s CD Clarion, el.\nautorádio, CD přehrávač, el. přední okna, imobilizér, manuální převodovka, plní 'EURO II', senzor opotřebení brzdových destiček, l,\ncentrální zamykání, imobilizér, el. přední okna, mlhovky, klimatizace, dělená zadní sedadla, 2x airbag, litá kola, ABS, posilovač , elektrická stahovací střecha, nová spojka, nové přední brzdy, ekologický poplatek zaplacen, komplet nové náplně, IHNED MŮŽETE ODJE\nFiat Punto 1.6 KABRIOLET BERTONE\nnajeto: 105 595 km\nairbag řidiče, centrální zamykání, el. seřiditelná sedadla, imobilizér, litá kola, manuální převodovka, mlhovky, plní 'EURO II', p, TOP STAV!!! VOZIDLO BEZ KOROZE!! ZÁRUKA NA PŮVOD VOZU; VOZIDLO SI MŮŽETE PROHLÉDNOUT ZA PŘÍTOMNOSTI VAŠEHO MECHANIKA VČETNĚ DIAGNO\nFiat Punto Cabrio 1.2 i 44 kW\n2x airbag, ABS, posilovač řízení, litá kola, plní 'EURO II', nastavitelný volant, imobilizér, centrální zamykání, výškově nastavit, první majitel, nehavarované, Do provozu 24.11. 2000. Doklady a SPZ - CZ, STK do 04/2019, poplatek za eko. zaplacený, plně funkční\nFiat Punto 1.2i KABRIO LITÁ KOLA\nUSB, plní 'EURO III', AUX, airbag řidiče, litá kola, el. přední okna, manuální převodovka, autorádio, CD přehrávač, dělená zadní s, první majitel, nehavarované, EKO daň zaplacena, nové náplně, filtry, tlumiče, ramena, uložení zadní, muzika mp3, nové obutí


Michal Balcar - Urban | Rozhovory | Kritiky.cz\nKritiky.cz > Profily osob > Rozhovory > Michal Balcar - Urban\nKdyž jste se začetl do scénáře poprvé, jak se vám líbil?\nMoc, protože si myslím, že je napsaný chytře a nedělá z diváků, a hlavně z dětí, hlupáky.\nJak byste popsal svoji postavu?\nUrban je rozhodně kladná postava. Pere se s překážkami, které mu Lichoradka klade do cesty, aby Lauru získal. Bojuje o lásku, v čemž se s ním rozhodně ztotožňuji.\nKdyž si vzpomenete na celé dva měsíce natáčení, co se vám vybaví jako první?\nNejdřív mě asi napadne fyzická náročnost hraní, protože první dny jsme hned lezli na Panské skále. V dalších scénách jsme se prali v hospodě U kukaček. To mi tedy dalo pěkně zabrat a nejen mně - tím bych chtěl pozdravit kaskadérský tým - hoši, byli jste boží! Vzpomenu si taky na to, kolik jsme toho nacestovali v autě, hodně spaní na hotelech a taky různé vtipné historky. Jednu vtipnou mám, ale nesmím ji říkat...\nJak se vám spolupracovalo s hereckou partnerkou Danou Droppovou?\nVšechno v pořádku. Myslím, že jsme souzněli. Pro Danku to bylo první natáčení. V souvislosti s tím jsem si vybavil svůj první natáčecí den, kdy\nse to kolem mě tehdy jenom hemžilo a já se cítil jako Alenka v říši divů. Všichni mluvili a kolikrát říkali technické věci, kterým jsem ani nerozuměl. To všechno na člověka hodně působí. Tak jsem jí říkal, aby si ty první chvilky užívala, protože pak už se bude možná nudit.\nJe Jitka Rudolfová přísnou režisérkou, nebo povoluje i drobnou improvizace co se scénáře týká?\nPracuje se s ní moc dobře, protože je chytrá a přesně ví, co od každého obrazu potřebuje, což je pro herce hodně důležité. Pak mezi nimi snadno vzniká důvěra. Děkuji za to.\nA jaké je pro vás poselství pohádky?\nNeztrácet naději a bojovat. Diváky si pohádka určitě získá svým příběhem, lokacemi a skvělým obsazením, do kterého jsem se díkybohu dostal. Nebude to pohádka, co by se pitvořila a podbízela. Toho si považuji a věřím, že se bude líbit.\n◄ Dana Droppová - Laura | Jana Plodková - Lichoradka ►\nVygenerováno v 23:44:29\nza 1,46336 s\nPojďte strávit poslední říjnový den na americký způsob - s vydlabanými…\nPřichází revoluce! Hrdinka Katniss (Jennifer Lawrence) přežila své již druhé…\nFilm inspirovaný skutečnými příběhy a osudy dětí zapojených do organizovaného zločinu…\nCesta vzhůru vypráví o umanutosti, o zdolávání vlastních a obecně lidských limitů, ale…


en-Míchací lopaty na beton :: Lopaty a lzice\nMíchací lopata S - malá\nRychle a jednoduše si vyrobíte beton přímo na staveništi. Je vhodná i pro míchání kompostu, či zemědělských směsí. Odolná šneková hřídel a břit jsou vyrobeny z HARDOXU 500. Součástí je hydraulicky ovládaná výpusť. Určena pro objem 500 ltr.\nšíře 1.2 m\nMíchací lopata M - střední\nRychle a jednoduše si vyrobíte beton přímo na staveništi. Je vhodná i pro míchání kompostu, či zemědělských směsí. Odolná šneková hřídel a břit jsou vyrobeny z HARDOXU 500. Součástí je hydraulicky ovládaná výpusť. Určena pro objem 630 ltr.\nšíře 1.5 m\nMíchací lopata L - velká\nRychle a jednoduše si vyrobíte beton přímo na staveništi. Je vhodná i pro míchání kompostu, či zemědělských směsí. Odolná šneková hřídel a břit jsou vyrobeny z HARDOXU 500. Součástí je hydraulicky ovládaná výpusť. Určena pro objem 750 ltr.\nšíře 1.8 m\nMíchací lopata XL - extra velká\nRychle a jednoduše si vyrobíte beton přímo na staveništi. Je vhodná i pro míchání kompostu, či zemědělských směsí. Odolná šneková hřídel a břit jsou vyrobeny z HARDOXU 500. Součástí je hydraulicky ovládaná výpusť. Určena pro objem 840 ltr.


Autor : Karel Pacner 🕔19.05.2008 📕16.341\nV roce 1976 nabídla sovětská vláda evropským socialistickým zemím, že jim v rámci programu Interkosmos vypustí kosmonauty. A to bylo všechno, co se dověděla veřejnost, žádné podrobnosti o jejich výběru a výcviku, nic.\nKdyž ve čtvrtek 2. března 1978 odpoledne ohlásily rozhlas a televize, že v kosmické lodi Sojuz 28 odstartoval s Rusem Alexejem Gubarevem i československý letec Vladimír Remek, bylo to překvapení. Podle sovětských zvyklostí se všechno do poslední chvíle utajovalo – co kdyby se start nepovedl, anebo dokonce kosmonauti zahynuli?\nTeprve potom začaly přicházet první podrobnější informace. Kosmonauti letí na orbitální stanici Saljut 6, kde přebývají Jurij Romaněnko a Georgij Grečko, pobudou tam necelý týden a vrátí se za osm dnů.\nKdo ještě se ve Hvězdném Městečku u Moskvy připravuje ke startu? A kdy poletí další? Jak probíhá výběr zemí a lidí? To zůstávalo tajemstvím.\nProč letěl Čechoslovák první a ne třeba Polák, nebo Bulhar? Ani na tyhle otázky nikdo neodpovídal. Lidé si mysleli, že je to jakási náplast za vpád sovětských vojsk v srpnu 1968 a následnou okupaci. Málokdo věděl, že Československo je ve vědeckém výzkumu, který v rámci programu Interkosmos probíhá, nejaktivnější. Nejspíš hrály roli oba důvody – dodnes tento výběr nikdo nevysvětlil.\nNáhrada za Američany\nV létě 1975 si Američané a Rusové podali ruce ve vesmíru – na oběžné dráze se spojily kosmické lodi Apollo a Sojuz. Vzápětí se sešla v Helsinkách konference hlav států, která se shodla na politickém uvolnění v Evropě a ve světě. Zdálo se, že Kreml je nakloněn užší spolupráci se Západem i k respektování demokratických práv občanů svého bloku.\nPůvodně uvažovaly Moskva a Washington o pokračování v těchto kosmických experimentech. Hovořilo se o přistání Apolla na orbitální stanici Saljut. Analýza amerických tajných služeb ukázala, že sovětští odborníci a kosmonauti využili návštěv kosmických středisek a laboratoří USA k rozsáhlému sbírání tajných informací o moderní technice, aby ji mohli kopírovat hlavně pro vojenské účely. Kongres další spolupráci zablokoval. Vynořovaly se i další důvody. Během několika měsíců vyšlo najevo, že ani vřelá slova v Helsinkách a podpisy na listinách nemysleli Sověti upřímně. Uvolňování skončilo, smlouvy z léta 1975 se staly cárem papíru. Schylovalo se k novému kolu studené války.\nKandidáti: 24 – 8 – 4 – 2\nKreml potřeboval ukázat světu vlídnější tvář a zahájit novou propagandistickou kampaň. Proto nabídl v létě 1976 vládám svého bloku vypouštění jejich letců na svých kosmických lodích. Nejprve Praze, Varšavě a východnímu Berlínu, ostatní státy přišly na řadu později. Ve Hvězdném Městečku u Moskvy, kde je Gagarinovo středisko pro přípravu kosmonautů, nebylo možné z kapacitních důvodů cvičit víc zahraničních kandidátů, než šest.\nV pražském Ústavu leteckého zdravotnictví rychle vyhledali podle výsledků každoročních prohlídek pilotů nejzdatnější – bylo jich 24. Tuto skupinu pozvali k důkladnému vyšetření. Nakonec z nich vybrali osm. V říjnu přiletěla do Prahy skupina sovětských lékařů vedená kosmonautem Vasilijem Lazarevem. Všech osm uznala schopných, ale další výběr ponechala na českých kolezích: „Pošlete k nám jenom čtyři mládence.“\nPlukovník dr. Antonín Dvořák, předseda stálé lékařské komise, odletěl v listopadu do Moskvy se čtveřicí: Ladislav Klíma, Oldřich Pelčák, Vladimír Remek a Michal Vondroušek. Sovětští lékaři a instruktoři vybrali Pelčáka a Remka.\nProč právě Remek?\nIntenzivní přípravu zahájili Pelčák a Remek ve Hvězdném Městečku 6. prosince 1976. Současně s nimi se chystaly i dvojice z Polska a NDR. První měsíce trávili kandidáti studiem teoretických předmětů. Následoval nácvik na trenažérech a cvičení na přežití v nepříznivých podmínkách – na moři, v pustinách a podobně.\nKdyž v květnu 1977 složili první zkoušky, nadřízení jim přidělili partnery pro případný let. K Pelčákovi přišel Nikolaj Rukavišnikov, civilista, kosmický konstruktér. Remka dali dohromady s plukovníkem Alexejem Gubarevem.\nPři závěrečných zkouškách na trenažérech prošly obě dvojice. Avšak podle Sovětů byli Gubarev a Remek přece jenom o něco lepší.\n„Velkou předností Remka byly výborné psychofyziologické předpoklady, z kandidátů byl nejlepší,“ hodnotil jej Dvořák. „Také při laboratorních testech, kdy pracoval pod časovým tlakem, byl nejlepší. Rovněž intelektuálně stál na špici. Byl odolný proti zátěžím a proti dráždění vestibulárního aparátu. Měl však nadváhu a trpěl vazomotorickou rýmou. Pelčák patřil k nejzkušenějším pilotům z řad kandidátů. Měl velmi dobré psychické vlastnosti. Při zátěžových zkouškách byl většinou nadprůměrný. Ale jeho ostrozrakost byla trochu snížená, výsledky testů se pohybovaly na dolní hranici přípustnosti.“\nPrvní mezinárodní kosmická posádka měla startovat v sobotu 25. února 1978 – na počest 30. výročí převzetí moci komunisty v Československu. „Avšak něco se stalo a vypuštění bylo odloženo,“ vzpomínal Pelčák. „Nic nám nevysvětlovali. Všechno jsme se dovídali spíše mimochodem.“\nDalší příležitost se otevřela ve čtvrtek 2. března 1978 v podvečer našeho času. Z kosmodromu Bajkonur vzlétla raketa s lodí Sojuz 28, na níž byli Gubarev a Remek. Shodou okolností Remek demonstroval i sepětí obou našich národů – po matce byl Čech a po otci byl Slovák.\nV pátek se Sojuz 28 po jednodenním samostatném letu spojil se Saljutem 6 a jeho posádka přešla na palubu orbitální stanice. Poprvé dostala základní posádka stanice krátkodobou návštěvu – bylo to umožněno tím, že stanici vybavili dvěma přistávacími uzly.\nRemek měl od začátku hodně práce. Hned po tom, co se usadili na stanici, musel spustit biologický experiment Chlorella I. V budoucnosti by se totiž řasy měly stát součástí umělého koloběhu života na planetoletech směřujících k Marsu a dále. V sobotu zahájil pokusnou krystalizaci látek ve stavu beztíže. Předpokládá se, že v mikrogravitaci bude možno vyrábět unikátní materiály a farmaka bez příměsi nežádoucích látek; u léků by to znamenalo, že by neměly vedlejší nepříznivé následky.\nV dalších dnech zkoušeli kosmonauti dva československé lékařské přístroje, které měly umožnit větší komfort na oběžné dráze. Oxymetr zjišťoval změny zásobování tkání kyslíkem, které vznikají vlivem stavu beztíže. Katatermometr měl zase napomoci určit, nakolik člověk může udržovat v kosmu potřebnou teplotu, aniž by se přehřívali a potili, anebo zase aniž by se nachladili.\nVšechny tyhle experimenty byly unikáty, které vymysleli českoslovenští vědci. Nicméně patřily do širšího programu výzkumů a získané závěry byly jenom kamínkem do celkové mozaiky poznání.\nPrvní čeština z vesmíru\nRemek stejně jako většina kosmonautů trpěl v prvních hodinách „kosmickou nemocí“ spojenou s nevolností. Patřil však k prvním, kteří se s tím po návratu svěřili lékařům, zatímco ostatní mlčeli – obávali se, že kdyby vyzradili své obtíže, příště už by neletěli. Tím tedy přispěl k objasnění těchto potíží.\nVšichni kosmonauti museli denně dvě hodiny cvičit, aby si jejich organismus příliš nezvykl na stav beztíže. Platilo to i pro návštěvníky.\nV sobotu, třetí den letu, se konala tradiční palubní tisková konference. Operátor z řídícího střediska Remka vyzval, aby mluvil česky. Kosmonaut však těžko hledal česká slova, navíc mu kolegové napovídali rusky – první čeština z vesmíru zněla dost rozpačitě a přerývavě.\nOvšem nebyla to jeho vina. Žil v ruském prostředí a žádost o vyprávění v češtině ho zaskočila. Navíc ještě úplně nepřekonal žaludeční nevolnost zaviněnou beztíží.\nV pátek 10. března, po devíti dnech letu, Gubarev a Remek odpoledne našeho času přistáli na obvyklém místě v Kazachstánu.\nPřistávací modul lodi Sojuz 28 v leteckém muzeu v Praze - Kbelích\nKdyž se náš kosmonaut vrátil domů, zmocnili se ho politici a udělali z něho ozdobu komunistických oslav.\nOd té doby vykládal Vladimír Remek o svých zážitcích mnohokrát. A co mu utkvělo natrvalo v paměti? „Nejsilnějším pocitem byl dojem z fantastického týmu a týmové spolupráce, která klapala. A klapala se vším všudy a výsledkem bylo, že se tehdejší Československo opravdu stalo třetí zemí světa ve vesmíru a že já osobně jsem se stal kosmonautem a mohl jsem být u toho.“\nMnozí kosmonauti najednou pocítili po přistání odpovědnost za Zemi a lidstvo. Totéž Remek: „Určitě jsem získal větší nadhled. Vidím nebo se o to alespoň snažím vidět věci v širších souvislostech. A to často neopakuji jen já, ale většina z kosmonautů a astronautů bez rozdílu, odkud jsou – viděli jsme na vlastní oči, že zeměkoule je ve skutečnosti příliš malá na to, abychom si ji sami likvidovali a válčili na ni proti sobě, ale naopak zase dost velká na to, aby se na ni dalo docela dobře žít všem. A jestli je pacifismus v tom, že třeba nefandím rozšiřování takových systémů, jako je ten americký radar, který má být u nás, pak jsem možná i pacifičtější.“\nKGB rehabilitovala některé odborníky\nVýzkum vesmíru měl v Československu tradici. Remkův let některým oborům dopomohl k tomu, že se staly středem politické pozornosti, a proto dostaly zvýšené finanční dotace. V lékařsko-biologických vědách zase KGB prověřila k tajné práci několik odborníků, kteří měli po roce 1968 potíže – nyní k nelibosti okresních a krajských funkcionářů KSČ mohli pracovat na zajímavých úkolech a jezdit do SSSR.\nJeden astronomický experiment však selhal. Zavinili to Sověti, kteří nedovolili ondřejovským odborníkům, aby Remka a Pelčáka naučili pozorovat určité hvězdy. Pokus s oxymetrem nemohl proběhnout o víkendu, protože sovětští odborníci nepřišli do zaměstnání a brněnské do řídícího střediska nepustili.\nOstatně spolupráce sovětských badatelů se zahraničím byla vždycky složitá – kvůli nadměrné byrokracii a zbytečnému utajování. A někteří ji navíc brali jako formalitu.\nTřebaže byla výprava prvního Čechoslováka do vesmíru především obrovskou propagandistickou akcí, která měla dokumentovat spolupráci se SSSR, pomohla rozvinout vybrané směry, jako třeba výrobu ve stavu beztíže i výzkum řas, a rehabilitovala politicky proskribované odborníky. A zahájila epochu výprav do vesmíru občanů zemí, které nemají kosmické stroje.\nKam s kosmonautem?\nPo návratu do republiky nevěděla armáda, co by s kosmonautem měla dělat. Pokoušela se ho uplatnit na různých místech, ale v devadesátých letech se ukázalo, že mu je nejlíp v civilu. „Když se teď podívám zpátky, jsem skoro přesvědčen, že by to jiným vydalo i na několik životů,“ říká Remek, který je dnes poslancem Evropského parlamentu. „Každá z aktivit mi něco dala a myslím, že naopak já zase jí. A každá rozšířila můj obzor. Ať už to bylo létání jako takové, práce ve výzkumném vojenském ústavu nebo působení ve velitelských vojenských funkcích, ale také v muzeu, při řízení výrobního podniku v Rusku, stejně jako práce obchodního rady a současné aktivity v EU nevyjímaje.“\nJestliže to bude možné, rád by poslancem v EU zůstal i v dalším období. Chce se zasazovat nejen o další rozvoj energetiky, zvláště pak jaderné, ale upozorňovat české politiky na význam kosmonautiky. „Někdy se mi zdá, že se ke kosmonautice u nás pořád – nejen ve vztahu ke mně – přistupuje tak, jako kdyby to byla moje či něčí soukromá záležitost. Ale nehledě na moji osobu, se kterou si pořád – tak jako ostatně i dříve – nevědí někteří politici rady, je dnes kosmonautika v podstatě ekonomickým odvětvím. To už chápe vedle velmocí jako Rusko, USA i Čína, už také Evropská unie A je mi někdy trochu líto, že se u nás nedaří skutečně podporovat zájem mladých lidí – který tu je, jak vidím při akcích, kterým se snažím pomáhat – trochu systematičtěji a důsledněji. A přitom chceme třeba hrát významnou roli při rozvoji mezinárodního projektu kosmické navigace Galileo.“\nOtištěno v MfD 29. 2. 2008\nObrázek via https://cs.wikipedia.org/wiki/Vladim%C3%ADr_Remek\nAmerický antiraketový deštník? Zaplať Pánbů za něj!\nZpátky do „železného objetí Země“\nTagy: Čechy, Československo a Česko (CZK) : R Články : Období studené války (1945-1989) Zbraně a vybavení : Vesmírná technika


Existují měsíce, ale ovulace neexistuje: stane se to? - Nemoci\nMěsíčně bez ovulace: jak vrátit "ztracené" vejce?\nJe známo, že narození nového života vyžaduje účast dvou buněk: spermie a vejce, které každý měsíc dozrává ve vaječníku ženy. Stává se však, že tento proces je přerušený a že ovulace nedochází, a proto není možné koncepci. Ale to se často stává hlavní příčinou neplodnosti...\nBohužel žena nemusí dokonce ani vědět, že její vejce nezraje a vejce nevyjde, protože často měsíční jsou v obvyklém rytmu. Ale s pojetím v takových případech existují problémy, jako v případě uvolnění vajíčka z vaječníku se tak nestane, pak spermie oplodnit nic, a je jasné, že těhotenství nelze očekávat, že v tomto případě.\nJe třeba poznamenat, že u zdravých žen ovulace ne každý měsíc. Kromě toho existují doby života, kdy se vůbec nestane. Takže ovulace není přítomna u starších žen v menopauze, a nic se o tom nedá dělat. Snížení počtu ovulací za rok začíná přibližně za 30 let (někdo dříve, někdo později). U velmi mladých dívek, anovulační cykly dojít 1-2krát do roka, u žen starších 35 let - každý druhý měsíc, a do 45 let v 3/4 anovulatorních cyklů. Z tohoto důvodu je starší žena, tím obtížnější pro ni otěhotnělá. Zcela normální je nedostatek ovulace u těhotných žen a kojících matek v prvních měsících po narození (za předpokladu, že se krmí své dítě na vyžádání kojených), v kombinaci s amenoreou (nedostatek menstruace).\nExistují další příčiny poruch ovulace. Silný emocionální šok (smrt milovaných osob, vážné problémy v rodinném životě), stálé stresy mohou vést k úplné nepřítomnosti ovulace při zachování menstruace. Poruchy ovulace mohou být také způsobeny intenzivním fyzickým stresem, chronickou únavou, delší cestou a změnou klimatu. Ve všech těchto případech je selhání dozrávání vajíčka způsobeno ochrannou reakcí organismu na přetížení.\nČasto je nepřítomnost ovulace u žen s hmotností menší než 45 kg as prudkým poklesem tělesné hmotnosti o 5-10% měsíčně. Výzkumní pracovníci zjistili, že ovulace je třeba, aby 18% hmotnosti ženského tělesného tuku, protože tukové buňky se hromadí hormon estrogen převede hormony odpovědné za zrání a uvolnění vajíčka. V případě nedostatečného množství hormonů ztrácejí měsíční ztráty, proto není ovulace. Ale i při nadměrném ukládání tukové tkáně je možný stejný výsledek - negativně ovlivňuje nejen nízký obsah hormonů, ale také vysoký.\nNormální a považuje se za nedostatek ovulace u žen užívajících perorální antikoncepci a při použití jiných metod hormonální antikoncepce. Koneckonců, působení léků je právě potlačit zrání vajíčka. Někdy po dlouhém příjmu perorálních kontraceptiv existuje komplikace - absence menstruace a možnost koncepce během 6 měsíců po ukončení jejich užívání.\nVzhledem k tomu, že v procesu ovulace v němž se účastní mnoho hormonálně aktivních tkání a lidských orgánů, pak mohou být poruchy tohoto procesu způsobeny velmi odlišnými nemocemi:\nRůzné patologie vaječníků (vrozené anomálie vaječníků, nádory vaječníků, těžká zánětlivá onemocnění vaječníků, změny polycystických vaječníků).\nNemoci hypofýzy a hypotalamu. Hypofýza je žláza mozku, která produkuje řadu hormonů, které regulují činnost všech endokrinních žláz v těle. Pokud je produkce hormonů tohoto orgánu narušena, vede to k poruše v procesu ovulace. Hypotalamus (část mozku) reguluje funkci hypofýzy v reakci na změny v prostředí. Při dlouhodobém silném stresu přestavuje hypofýzu na režim "přežití", čímž blokuje reprodukční funkci.\nOnemocnění štítné žlázy. Hormony produkované štítnou žlázou jsou zodpovědné za normální fungování všech tělesných systémů, včetně reprodukčních. Při poklesu funkce může přetrvávat pravidelný cyklus, ale stane se anovulační. Pokud jsou odchylky významné, přestane menstruace. Nejčastější příčinou snížené funkce štítné žlázy v oblastech s nedostatkem jódu je nedostatek jódu. Proto během období plánování lékaři těchto oblastí doporučují, aby ženy používaly jodidovou sůl a dodatečně užívali jodid draselný.\nNemoci nadledvin. Jednou z funkcí nadledvin je syntéza a zpracování pohlavních hormonů, žen a mužů. Pokud je tato funkce rozbitá, pak žena může posunout rovnováhu k "mužským" hormonům, což negativně ovlivňuje ovulaci.\nJak zjistit, zda nastala ovulace?\nPár, který plánuje těhotenství, s pravidelným sexuálním životem a správným menstruačním cyklem, by neměl specificky počítat čas ovulace. Důkazem nezpochybnitelné ovulace bude nástup těhotenství. Nejčastěji nemají problémy s ovulací žen, jejichž menstruační cyklus má konstantní interval a trvání 21 až 35 dnů. Pokud je těhotenství zpožděno, pak stojí za to ověřit, zda dojde k ovulaci.\nVedle těchto příznaků mohou lékaři použít jiné metody k diagnostice problémů s ovulací a jejich příčinami. Nejspolehlivější z nich je ultrazvuk. Kromě toho je nutné provést studii hladiny hormonů v krvi. Nejde jenom o to, zda se vyskytnou problémy s ovulací, ale také o tom, jak zjistit jejich příčinu.\nPokud je příčina správná a ovulace nedochází, může lékař předepsat léky. Za tímto účelem se používají hormonální přípravky, které jsou předepsány v určitých koncentracích v přesně definovaných dnech cyklu. Během procesu stimulace musí žena neustále sledovat bazální teplotu a její pocity a doktor s pomocí ultrazvuku sleduje odezvu vaječníků\nExistuje ovulace, pokud nejsou měsíční\nMenstruační sekrety dokončují život cyklu vaječných buněk. Nepoužívaný biomateriál a nevyžádaná endometriální vrstva opouštějí dělohu, což naznačuje nástup nového cyklu. Při provádění studií o tom, zda může dojít k ovulaci bez menstruace, se ukázalo, že většina žen věří, že ovulace bez menstruace se nestane, takže není možné těhotná bez menstruace. Jaké je jejich překvapení, když při nepřítomnosti menstruace zjistí, že jsou těhotné. Ukazuje se, že v některých klinických situacích je podobný jev docela možný.\nObecné pojmy menstruačního cyklu a jeho fáze\nMěsíční jsou skutečně začátkem menstruačního cyklu, což představuje měsíční opakující se cyklus výcviku ženského reprodukčního systému pro plodnost. Po dobu jeho trvání se provádí prozatímní měsíc, i když se může pohybovat v rozmezí 21-35 dnů. Existuje menstruační cyklus několika fází. První fáze spočívá v oddělení endometriální vrstvy, během které dochází k menstruačnímu krvácení.\nPak začíná tvorba folikulů, které obsahují nedostatečně vyvinuté vajíčky. Jedna z folikulů se rozvíjí aktivněji než ostatní, převezme dominantní roli a zhruba na 10. až 15. dni cyklu se z ní vynoří zralá buňka. S uvolněním vajec začíná nová fáze - ovulace, která trvá jeden den. Pak přichází luteální fáze nebo fáze žlutého těla. Bunka se začne postupně pohybovat do těla dělohy. V tomto stadiu, kdy došlo k oplodnění, nastává implantace embrya do dělohy. Pokud nebyla žádná koncepce, pak buňka zahyne a vyjde s měsíčními.\nNěkdy se stane, že buňky nezrají a ovulace nedochází, to znamená, že cyklus je anovulační. Měsíčník může chodit pravidelně, ale může být nepřítomen. Stav, kdy nedojde k výstupu buňky, se nazývá anovulace. V tomto případě se vejce vůbec nevyvíjí nebo není schopno projít trubkami do dělohy. Existují však i takové klinické případy, kdy nejsou měsíční, a pravidelně dochází k ovulaci.\nJe ovulace možná v nepřítomnosti měsíce\nMnozí věří, že ovulace a menstruace jsou dva úzce související pojmy. V gynekologické praxi je však mnoho příkladů, kdy se žena dozví o těhotenství v nepřítomnosti menstruace. Takové případy dokazují, že ovulační procesy jsou přirozené přírodní podmínky, které se vyskytují bez ohledu na přítomnost nebo nepřítomnost menstruace.\nV jakých případech je ovulace bez menstruace\nSituace, kdy dochází k období ovulace bez menstruace, mohou být způsobeny řadou faktorů:\nKojení. Nejčastěji se v postnatálním a laktačním období objevují neočekávané "zalety" v nepřítomnosti menstruačních období. Koncepce kojení je pravděpodobné pouze za určitých okolností. Zatímco dítě se krmí výhradně mateřským mlékem, produkce estrogenu je depresivní, takže vajíčka nezrají, ovulace se nevyskytuje. Ale když dítě začne přijímat další návnady, je kojení sníženo a sekrece prolaktinu je snížena. Dochází k růstu estrogenního hormonu a začíná proces dozrávání vajíček, následovaný ovulací. Pokud nedošlo k oplodnění, buňka zahyne a vystupuje ven s první poporodní menstruací, která může mít podobu lehkých slizovitě bledě růžových skvrn. Následně se ovulace stane pravidelným jevem, ačkoli nemusí existovat měsíční období.\nNepravidelná období. To je také poměrně častý jev. Menstruace trvale přichází v různých časech, může se jednat o málo cyklů, ale ovulace se stále vyskytuje. Takový obraz je možný při menopauze nebo v prvních letech menopauzálního období.\nOvariální dysfunkce. Často je nepřítomnost mužů bez těhotenství spojena s dysfunkcí vaječníků. Takové onemocnění je často doprovázeno nepravidelným mensesm. Patologie se zpravidla vyvíjí na pozadí endokrinních poruch nebo problémů se štítnou žlázou.\nGynekologické faktory. Provokovat menstruační zpoždění gynekologických problémů a jako negativní dopad na vaječnících patologických stavů, jako pohlavních zánět, děložní myomy, karcinom čípku děložního a tak dále. Kromě toho může být doba vynechány v důsledku zánětlivých lézí samotného vaječníku.\nSyndrom ovariální polycystózy. To je také docela běžný problém, který doktoři snadno identifikují i při rutinním vyšetření. Pacienti s touto patologií mají růst vlasů nad rty, mastnou pleť a vlasy, nadváhu a další příznaky, které se vyskytují na pozadí zvýšeného testosteronu. Jedná se o redundanci testosteronu, která způsobuje nepohodlí, kvůli kterým se ztrácí menstruace, ale nejhorší je, že vzniká neplodnost, protože mužský hormon ovlivňuje zrání sexuálních buněk.\nProblémy s váhou. Pokud je tělesná hmotnost nedostatečná nebo nadbytečná, často dochází k měsíčním poruchám, zatímco ovulace se zpravidla vyskytuje. Po normalizaci hmotnosti nastane obnovení menstruace.\nKromě toho dochází k ovulaci bez menstruace s fyzickým přetížením, psychoemotickým poraněním, nepravidelným stravováním nebo dlouhodobým užíváním hormonální antikoncepce atd.\nJe koncepce možná, pokud nejsou měsíční\nPravděpodobnost, že se vyskytne koncepce, když se neuskuteční žádné měsíční, se vždy odehrává. Pokud jsou lhůty v několika cyklech nepřítomné, pak je diagnostikována amenorea. Existuje několik druhů amenorey: falešné nebo pravdivé. Falešná amenorea je absence viditelných menstruačních příznaků. Vejce v tomto případě jsou plně zralé a mohou oplodnit spermie, i když menstruační krvácení není. S falešnou amenoreou je koncepce zcela možná, ale to, jak dobře bude ložisko pokračovat, bude záviset na závažnosti příčin falešné amenorey.\nTam je také pravdivá amenorea, když menstruační nepřítomnost kvůli nesprávné funkčnosti reprodukčních struktur. Vejce nejsou zralé ve stejnou dobu, proto je zbytečné počkat na počátek. Těhotenství se může objevit až po odpovídající léčbě. Pro úspěšný vznik koncepce je nutné obnovit normální menstruační cyklus tak, aby se pravidla opět začaly opakovat. Za prvé, musíte změnit svůj život, normalizovat svou váhu a vyhnout se stresovým situacím. Kromě toho se musíte zapojit do léčby sexuálních patologií. Jak bylo uvedeno výše, v některých situacích je možné těhotenství dokonce i bez menstruace.\nČasté příčiny anovulace\nJe to úplně jiná věc - když ovulace chybí, a měsíčně pravidelně jít. Anovulační cykly jsou obvykle dost vzácné, pouze asi 3% z celkového počtu cyklů může být bez ovulace. Tato podmínka je vážným znamením, což svědčí o narušení reprodukčních procesů. Společnými důvody pro anovulaci jsou takové zdánlivě neškodné faktory jako změna místa pobytu, menopauzy nebo začátek menstruačního cyklu u velmi mladých dívek. Také ovulace chybí u mladých matek s kojením, ale pouze tehdy, když je dítě na HS.\nMaturace folikulů je řízena folikuly stimulujícím hormonem, který se produkuje v části žlázy hypofýzy. Pod vlivem různých faktorů nelze tento hormon vyrábět dost, pak úplné dozrávání folikulu, a proto se vejce nevyskytuje. Ovulace a další faktory ovlivňují.\nNedostatek pohlavních hormonů nebo jejich nedostatek;\nZánětlivá patologie genitální oblasti;\nPatologií nadledvin, které způsobují reprodukční problémy;\nInfekční onemocnění ženské sexuální sféry;\nStresové stavy a nadměrná nervozita mohou také vést k tomu, že ovulace může být nepřítomná a ne za jeden měsíc;\nNezdravá strava, kouření tabáku, zneužívání alkoholu a další závislost;\nDědičná anovulace, kdy je patologii přenášena na ženu od matky, babičky atd.\nTaké příčiny anovulace mohou být skryty v takových porušeních, jako je hyperprolaktinémie, hyperandrogie atd. Jakékoli porušení v oblasti reprodukce by měly být hodnoceny odborníky. Lékař určí rozsah poškození reprodukčního systému a zvolí potřebnou terapii.\nKurz a známky anovulace\nObvykle, když folikul zraje, jeho stěny se zlomí a uvolní zárodečnou buňku. Folikulární stěny bezprostředně po uvolnění vaječné formy do žlutého těla, které produkují estrogenové a progesteronové hormony, připravují děložní tělo na počátek koncepce a ložiska. Pod jejich vlivem se zvyšuje krevní oběh dělohy, aktivní nasycení endometria je nezbytnou výživou. Ale to je normální.\nPokud nedojde k produkci progesteronu, dochází k reverznímu folikulárnímu vývoji, u kterého se žlutá žláza nevytváří, a děloha se tak stává neschopnou odnést oplodněnou ženskou buňku. Současně může být vak nebo krvavý nátěr, který nesouvisí s menstruačním cyklem. Takové krvácení je způsobeno hormonální nedostatečností a snížením velikosti folikulů.\nAnovulace může být určena některými charakteristickými rysy. Protože ovulační procesy aktivují průsvitné viskózní sekrety, jejich nepřítomnost může hovořit o selhání ovulace. Odborníci také často připisují anovulační známky nestabilitě měsíčního cyklu, kdy měsíční měsíc přicházejí dvakrát nebo třikrát za měsíc nebo po několik měsíců nepřítomní. Na patologii označují barvu exkrementů a jejich počet. Patologické znaky jsou ty, které se hojně týden týden nebo více, stejně jako málo hnědé kartáčové dřevo, které vyniká méně než tři dny.\nUrčení nepřítomnosti nebo přítomnosti ovulace bude přesně podporováno každodenním měřením bazálních parametrů. Na tomto základě vypracovat speciální grafiku, která bude jasně definovat přesné datum ovulace období, nebo jeho nedostatek. Obvykle dochází při zlomení folikulů k ostrému skoku v teplotních hodnotách nad 37 ° C.\nTakže, shrneme. Při jakékoliv odchylce od cyklu může dojít k neočekávané koncepci. Absence menstruačních exkrecí nenaznačuje nepřítomnost ovulace, takže i bez měsíčního nástupu je pravděpodobnost koncepce pravděpodobná. Pokud má žena podobné problémy a nemá v úmyslu otěhotnět, je potřeba antikoncepce. Nicméně, i když maminka opustí dítě pro neočekávané pojetí, absence měsíce je často patologická, takže dítě se může narodit s různými abnormalitami nebo vrozenými intrauterinními abnormalitami. Proto musíte nejprve vyléčit a pak otěhotnět.\nDůvody zpoždění měsíčního po podání přípravku Dufaston


Opilec usnul na zemi, přes hlavu mu přejelo auto. Přežil – Novinky.cz\nBEZ KOMENTÁŘE: Opilci přejelo přes hlavu auto, nic se mu nestalo\nO incidentu, k němuž došlo 9. června, informoval tento týden polský zpravodajský server Fakt.\nZáběry z bezpečnostní kamery ukazují, jak muž, později identifikovaný jako Jarek Sawicki, ležel bez hnutí na chodníku. Po chvíli přímo na něj začal couvat osobní vůz, jehož řidič si ležícího opilce nevšiml.\nAuto přejelo levým zadním kolem přímo přes mužovu hlavu, poté se zastavilo. Ač se to zdá neuvěřitelné, mladý Polák nehodu přežil bez zranění.\n„Měl velké štěstí, protože se mu nic nestalo a utrpěl jen pár odřenin,“ řekl policejní mluvčí David Szlachetka. Policie podle serveru Fakt vyšetřuje případ jako trestný čin.