Karibské zapadákovy (Spojené státy americké) | Lidé a Země\nLidé a Země > Reportáže > Karibské zapadákovy\nPavel Fochler, Úterý, 2. října 2007\nJsou to trochu outsideři vedle větších a skvostnějších členů karibské rodiny, ale pro ostrovní fajnšmekry mají své kouzlo. Dříve se tu odehrávala dramata, bojovalo se o každou píď země, a dnes tu na vás zaútočí nanejvýš zdivočelé kozy.\nMezi karibskými ostrovy Svatý Vincenc na severu a Grenada na jihu se táhne řada ostrůvků, které mapy této části Malých Antil uvádějí pod souhrnným názvem Grenadiny.\nZe svatovincencské části Grenadin je největším ostrovem Bequia.\nNa mapě připomíná ostrov v polovině zakroucenou nudli s vykousanými okraji četných zálivů a žije na něm asi pět tisíc obyvatel afrického a evropského původu. Přes rozdílnou barvu pleti mají ostrované jedno společné: hrdost na své tradice námořníků, velrybářů a stavitelů lodí.\nOsudy kopcovité Bequie se podobají osudům většiny ostatních ostrovů této části Karibiku. Původní Aravaky vystřídali ve 13. století bojovní Karibové, kteří svůj nový domov pojmenovali Becuoya – ostrov mraků. Po objevitelských plavbách Kryštofa Kolumba se zde objevili piráti a otrokáři. Francouzi vznesli na Bequii a ostrov Svatého Vincence nárok roku 1664, ale první bílí plantážníci, pro něž museli černí otroci pěstovat indigo, bavlnu a cukrovou třtinu, se na Bequii objevili až roku 1719. Boje mezi Angličany a Francouzi v Karibiku, které probíhaly v 17. a 18. století, ukončil ve prospěch Velké Británie až výsledek napoleonských válek.\nRozvoj cukrovarnictví v Evropě po napoleonských válkách a zrušení otroctví v anglických koloniích v roce 1834 znamenaly zhroucení hospodářství ostrova.\nMístní plantážníci se začali čím dál tím více orientovat na obchod a pozvali si stavitele lodí ze Skotska, aby pro ně stavěli výkonné a rychlé plachetnice.\nNejvětší z bequijských lodí byl třístěžňový škuner Gloria Colita, postavený roku 1939. Měřil padesát metrů a jeho spouštění na vodu trvalo zdejším loďařům dva týdny. V roce 1941 byl opuštěný a nepoškozený škuner objeven ve vodách proslulého Bermudského trojúhelníku, jeho vlastník kapitán Reginald Mitchel i celá posádka však zmizeli beze stopy.\nNa Bequii se usadili také velrybáři, využívající blízkosti velrybích tažných tras. Zakladatelem zdejšího velrybářského průmyslu byl William Thomas Wallace jr., který po návratu ze šestiměsíční plavby na jedné z novoanglických velrybářských lodí zřídil v roce 1875 první stanici na zpracování ulovených kytovců na pobřeží zálivu Friendship. Krátce nato postavila další stanici na protilehlém ostrůvku Petit Nevis rodina Ollivierrů. Intenzivní lov velryb ve všech mořích přivedl kytovce až na pokraj vyhubení, a mezinárodní dohody proto lov velryb zakázaly. Omezenou výjimku dostala pouze domorodá společenstva, kde je velrybářství provozované tradičním způsobem nedílnou součástí lidových tradic a kultury. Spolu s Eskymáky a aljašskými indiány tak mohou díky více než stoleté tradici lovit i velrybáři z Bequie, kterým Mezinárodní velrybářská nadace přiznala roční kvótu tří velryb.\nPřeorientovat se na měnící se podmínky museli také bequijští stavitelé lodí, protože dřevo, které používali, dnes nahradily jiné materiály, u menších lodí zejména lamináty. Část bývalých stavitelů lodí se nyní věnuje službám pro jachtaře a jejich zásobování, jiní stavějí lodě i nadále, tentokrát jen jako modely. Mezi návštěvníky ostrova jsou oblíbeny nejen modely tradičních obchodních plachetnic bequijských velrybářských člunů, ale i modely slavných lodí, které kdy na ostrov zavítaly. Když Bequii v roce 1985 navštívila anglická královna Alžběta II., obdržela od ostrovanů darem model královské jachty Britannia, na které právě připlula. Donedávna znali Bequii snad jen jachtaři, sportovní potápěči a možná i někteří sběratelé poštovních známek, nyní se ale začíná tento stav měnit. V listopadu 1999 se dali dohromady místní obchodníci, majitelé hotýlků, restaurací a prodejen suvenýrů a vytvořili Bequijské turistické sdružení.\nZaložili malé informační středisko a vydali první prospekty s mapkami a názvem Bequia: velký malý ostrov. Téměř zapomenutý ostrov se rozhodl vsadit na turistiku, ne všem se to ale líbí.\n„Moře bylo vždycky naším osudem,“ zamyslel se na večerní procházce u přístavu stařík, který se se mnou dal do řeči, a pokračoval: „Některým jachtařům, zejména Američanům, se tady tak líbí, že si tu kupují pozemky a stavějí luxusní vily, ve kterých nakonec pobývají jen pár dní v roce, jiní se zde chtějí usadit natrvalo. Chápu to, ale je toho již moc. Ostrov je malý a pokud to vláda nezarazí, brzy bude zastavěn domy, které se sem nehodí, z přírody nezbude nic, turisté sem přestanou jezdit a my budeme cizinci ve vlastním domě. A pak už nám zůstane jen to moře. A to by byla věčná škoda.“\nBarbuda – ostrov velkých ptáků\nBarbudu si prý občas lidé pletou s Barbadosem, jmény ale veškerá podobnost obou karibských ostrovů končí. Patnáct stovek obyvatel Barbudy žije převážně z výnosů rybolovu a drobného zemědělství a jezdí po hrbolatých a písečných cestách ve vysušené krajině porostlé kaktusy.\nMé dny na Barbudě měly neměnný rytmus. Budíček obstarávalo kohoutí kokrhání, oslí hýkání, kočičí mňoukání a psí štěkání – přesně v tomto pořadí, pravidelný začátek ve čtyři hodiny ráno, konec o dvě hodiny později. Na ostrově stálo za prohlídku především jeho „hlavní město“ Codrington, bydliště všech Barbuďanů. Ti jsou potomky otroků, které sem přivezl sir Christopher Codrington, rodák z anglického Gloucesteru, guvernér britských Závětrných ostrovů a současně majitel plantáže Betty´s Hope na ostrově Antigua. Barbudu si v roce 1685 pronajal od britské koruny za poplatek jedné vykrmené ovce ročně. Na ostrově choval dobytek a pěstoval zemědělské plodiny, které prodával dalším plantážníkům z Antiguy. Příjmy si ovšem ještě vylepšoval vyzvedáváním nákladů z lodí, které ztroskotaly na okolních korálových útesech. Codringtonova rodina měla Barbudu pronajatu až do roku 1870.\nCodrington tvoří většinou dřevěné domky pastelových barev se zahrádkami, anglikánský kostelík, malá základní a střední škola, nemocnice, několik obchodů se smíšeným zbožím a pošta, za níž se tyčí vysoký telekomunikační stožár. Z původní pevnůstky se čtyřmi strážními věžemi, vybudované na ochranu proti pirátům a Francouzům, se nezachovalo téměř nic, zůstal ale takzvaný Vládní dům, dnes rozpadající se troska, v níž přebývají toulavé kočky. Kámen zazděný v bráně má vytesán letopočet 1743 a nápis Suffolk, Lynn, Burford, Ellham a latinské slovo fecit (udělal, vystavěl).\nSnad proto, že později již o stavbě domu a jeho stavitelích nikdo neznal podrobnosti a nikdo zde asi ani neuměl latinsky, získal kámen přezdívku Tajemný (Mystery Stone) a je považován za ostrovní záhadu.\nS dědictvím Codringtonů se návštěvník ostrova setkává denně. Zřícenina jejich domu na náhorní plošině na východě ostrova je obtížně přístupná, zato volně pobíhající zdivočelé kozy, prasata, africké perličky, osly a daňky lze zahlédnout bez větší námahy téměř každý den. Původní přírodu Barbudy dokázala tato zavlečená zvířata poničit tak, že dnes je povrch ostrova pokryt jen suchými křovinami, kaktusy a dalšími pichlavými rostlinami. Barbudu lze celkem pohodlně projet na kole. To, které jsem si půjčil já, sice nebrzdilo, ale na plochém ostrově to nevadilo.\nBarbuda je protkána písečnými stezkami, vymleté zbytky betonového podkladu hlavní silnice jsou patrné jen v okolí Codringtonu. Nedotčené území přírodní rezervace Frigate Bird Sanctuary s mořskými ptáky fregatkami v bažinách u mysu Billy Point na severu ostrova je přístupné pouze na člunech.\nVelcí loupeživí ptáci dali Barbudě její původní indiánské jméno Wa´omani – Ostrov velkých ptáků, první angličtí kolonisté z Antiguy používali v roce 1628 jméno Dulcina – Sladká, nakonec ale převládlo jméno současné, které do svých map zanesli již v polovině šestnáctého století španělští kartografové.\nKdyž pomine polední vedro, je nejlepší vydat se na cyklistickou vyjížďku na nejjižnější mys Spanish Point. V jeho blízkosti archeologové vykopali pozůstatky indiánské osady z pátého století našeho letopočtu. V roce 1695 se tu v bouři potopila španělská loď Santiago de Cullerín s nákladem třinácti tisíc pesos žoldu pro vojáky v Maracaibu.\nPeníze a část nákladu Španělé později zachránili, potápěči z lodi Riptide, kteří se v roce 1988 u zbytků vraku potápěli, nalezli jen hliněné džbány a několik drobných předmětů. Lodních vraků je u bouřlivého mysu prý okolo stovky, a tak se potápěči u Barbudy jistě ještě dočkají překvapení.\nV Karibském moři při honduraském pobřeží, severovýchodně od přístavu La Ceiba, leží Zálivové ostrovy, které sice tvoří jednu z honduraských provincií, ale k Hondurasu jako by nepatřily. Obyvatelé jsou potomky černých otroků a skotských přistěhovalců, chodí do anglikánského kostela a hovoří anglicky. Jejich životní styl připomíná ostrovy vzdálených Antil, se kterými ji mimo jiné spojuje i krvavá historie bojů bělochů s indiány a legendy o pokladech pirátů a bukanýrů.\nPro Evropu objevil souostroví Bahía 30. července 1502 během své čtvrté cesty do Ameriky Kryštof Kolumbus. Malé a hustě zalesněné ostrovy v blízkosti pevniny s obyvatelstvem, které Španěly kvůli nájezdům otrokářů upřímně nenávidělo, se staly ideální základnou pro Angličany. Španělé je však porazili a jejich indiánské spojence přesídlili do zálivu Dulce na pevnině.\nOstrovy Bahía nezůstaly dlouho prázdné. Už okolo roku 1600 zde žilo asi pět tisíc bukanýrů, flibustýrů a pirátů anglického, francouzského a holandského původu a stále se zde objevovali další. Poslední velký pirátský nájezd na pobřeží se konal roku 1689, krátce nato se ale na ostrovech Bahía zabydlela španělská posádka a z bukanýrů a pirátů se stali rybáři, dřevorubci a pěstitelé cukrové třtiny. Následující téměř dvě staletí byla ve znamení stálých bojů mezi Španěly a Angličany o vládu nad mrňavými ostrůvky.\nV roce 1782 ale Španělé ostrovy dobyli, všechna britská opevnění a domy na ostrově srovnali se zemí, barevné obránce odvezli na Kubu do otroctví a anglické vojáky na pevninu do zajetí.\nRoku 1796 se Britové na ostrovy Bahía vrátili a prohlásili je za otrokářskou kolonii. Od roku 1830, kdy belizský guvernér jménem britské koruny vyhlásil připojení souostroví Bahía ke své kolonii, se na ostrovech začali usazovat ještě běloši a později také osvobození otroci z Kajmanských ostrovů.\nObživu jim poskytoval lov ryb, želv a těžba tvrdého dřeva, jiní se věnovali obchodu nebo se jako zkušení a zdatní námořníci nechávali najímat na obchodní lodě. Když byly roku 1850 ostrovy Bahía prohlášeny britskou korunní kolonií, USA to označily za narušení honduraské suverenity. Po složitých jednáních 28. listopadu 1859 Velká Británie zrušila svůj protektorát nad pobřežím Moskytů a Hondurasu přiznala nad ostrovy Bahía suverenitu. Poté, co smlouvu podepsala britská královna Viktorie a honduraský prezident Santos Guardiola, opustil poslední britský guvernér Thomas Price 22. dubna 1864 po slavnostní ceremonii svoji roatanskou rezidenci a ostrovy přešly pod honduraskou svrchovanost.\nVýsledkem dramatických historických událostí je skutečnost, že na ostrově jsou dodnes patrné rozdíly mezi anglicky hovořícími ostrovany a přistěhovalci z pevninského Hondurasu, kteří již počet původních obyvatel převýšili.\nAž do šedesátých let minulého století žili ostrované (sami se nazývají Baymeni) tak, jak byli zvyklí, dodržovali své anglické tradice a o Honduras, který byl pro ně cizí zemí, se nestarali. Když honduraský diktátor plukovník Arellano navštívil během jedné ze svých inspekčních cest i souostroví Bahía a zjistil, že se zde španělsky nedomluví, nastal čas změn. Na chudé, ale turisticky přitažlivé ostrovy začaly proudit investice a s nimi i přistěhovalci z pevniny. Španělsky hovořící Hondurasané se od Baymenů liší nejen jazykem, ale i barvou pleti, náboženstvím, mentalitou, životními zvyklostmi a způsobem obživy. Zatímco ostrovanům vždy poskytovalo obživu především moře, Hondurasané z pevniny se obracejí do vnitrozemí, kde kácejí a vypalují zbytky lesů, na mýtinách si staví primitivní chatrče a zakládají políčka.\nHotelové společnosti z pevniny a spekulanti s pozemky ničí zdejší přírodu ve velkém. Mezi oběma skupinami obyvatel se objevila skrytá nevraživost. Španělsky hovořící Hondurasané přezdívají ostrovanům „piráti“, případně ještě „conchas“ (podle velkých mušlí, které ostrované rádi jedí), a považují je za nepříliš pracovité a zaostalé nevzdělance (což má občas ještě skrytý rasistický podtext), ostrované pak s nostalgií vzpomínají na dobu britského panství. Hondurasané z pevniny, posměšně přezdívaní „indiáni“, jsou pro ně přivandrovalci, kteří jim ubírají práci a ničí přírodu. Od Hondurasu by se ostrované rádi odtrhli – a se svým separatismem se před cizinci ani příliš netají.\nCanouan – želví ostrov\nLoď po dvou hodinách plavby přistává u mola uprostřed zálivu ve tvaru půlměsíce. Ještě než stačím opustit loď, otevřenou lodní zádí najíždí malá dodávka a za ní se hrne desítka cestujících ověšených nejrůznějšími balíky a taškami. Jsem na ostrově Canouan téměř uprostřed Grenadin. Je devět hodin ráno a Charlestown, hlavní osada Canouanu, se teprve probouzí.\nDávní obyvatelé Karibové svůj ostrov pojmenovali podle želv. Ty mořské jsou v okolních vodách stále vzácnější, ty suchozemské na tom nejsou o mnoho lépe.\nNejpočetnějším zvířetem zde jsou zdivočelé kozy, jejichž chodníčky lemované hromádkami bobků jsou snad všude. Suchozemské želvy se na Antily dostaly z Jižní Ameriky jako živé konzervy, které si indiáni Aravakové vozili ze své pravlasti v údolí venezuelské řeky Orinoko. Zatímco Aravakové podlehli ve 13. století bojovným Karibům a ti o tři sta let později evropským zbraním a nemocem, želvy na Grenadinách zůstaly.\nDnes jsou dokonce chráněny zákonem, což ale ostrovanům starosti nedělá a s radostí si želvami zpestřují jídelníček.\nV průvodcích přirovnávají Canouan k obrácené kotvě, jindy k půlměsíci. Mně při pohledu na mapu obrys ostrova připomínal botu mušketýra z třicetileté války. V některých místech je široký jen několik set metrů, v uzavřené severní části je o mnoho širší. Karibové zprvu odráželi francouzské a anglické pokusy o osídlení ostrova, nakonec ale Evropané zvítězili. Ve složitých poměrech britsko-francouzského soupeření o nadvládu na Malých Antilách vyslal v roce 1770 král Jiří III. na Grenadiny zeměměřičskou výpravu a Canouan byl přidělen pěti plantážnickým rodinám.\nNěkterá z jejich jmen (Brisbane, Decato, De Cazeau, Patrice a Snagg) se na Canouanu vyskytují dodnes. Bratři Snaggové pěstovali cukrovou třtinu a postupně ovládli devět desetin rozlohy ostrova včetně jeho úrodné severní části. Po úpadku pěstování cukrové třtiny začali pěstovat bavlnu. Jeden z jejich synů pozval na ostrov britského stavitele lodí Benjamina George Comptona, aby zdejší řemeslníky naučil stavět čluny pro pobřežní plavbu. Tyto čluny se staly základem velrybářství, které v letech 1905–1925 mělo své zpracovatelské stanice v zálivech Whaling a Friendship.\nDělníci na Snaggových pozemcích si své domy směli budovat pouze z vyplétaného proutí zamazaného hlínou, kamenný byl pouze kostel. Uragán v roce 1921 celou vesnici u zálivu Carenage Bay smetl. Po smrti plantážnického patriarchy Henryho Snagga v roce 1924 zůstali ostrované bez vůdce a přesídlili do Charlestownu, jehož záliv krytý kopci Grand Bay jim poskytoval lepší ochranu proti bouřím. Snaggova čistírna bavlny pracovala až do roku 1946, kdy ji vykoupila koloniální vláda. Ostrované se pak věnovali drobnému zemědělství a rybolovu a s rozvojem turistiky v 60. letech nalezli práci v malých hotelech na jihu ostrova.\nCanouan – domov indiánů, bílých kolonialistů i černých otroků, je dnes už jen zapadlý kout, poklidný a ospalý, stejně jako ostatní miniaturní členové velké rodiny karibských ostrovů.


Töpfer sobě aneb Bližší pohled na Fidlovačku | Česká pozice\nÚterý 21. květen 201321:36\tO projektu\nDivadlo Na Fidlovačce má pověst oblíbené a dobře vedené scény. Podíváme-li se však na suchá čísla a manažerské postupy, zažijeme překvapení.\nMarie Reslová | 10.05.2012\n© ČTKEliška Balzerová a Tomáš Töpfer jsou s Divadlem na Fidlovačce nerozlučně spjati od jeho počátků.\nBude senátor Tomáš Töpfer, který na Fidlovačce obratně manévroval mezi soukromým podnikáním a veřejnými penězi, dobrým ředitelem příspěvkové organizace Divadlo na Vinohradech? Podíváme-li se na suchá čísla a manažerské postupy Tomáše Töpfera v „eseróčku“ Divadlo Na Fidlovačce, v němž má dosud většinový podíl, zapochybujeme. Fidlovačka totiž vykazovala opakovaně v hospodaření ztrátu, slabou návštěvnost i tržby. Přesto Töpferovi pražský magistrát každoročně posílal mnohamilionový grant. Navíc Nadace Fidlovačka zřízená pro podporu divadelní činnosti v nuselském divadle opakovaně porušuje zákon o nadacích.\nNa stránkách pražské židovské obce najdeme mezi kulturními institucemi i Divadlo Na Fidlovačce. Úplně první věta doporučujícího textu zní: „Fidlovačka je divadlo bez státních dotací.“ Je trochu jako z židovské anekdoty – záleží na tom, z které strany se na to podíváme...\nTomáš Töpfer, ještě nedávno ředitel Divadla Na Fidlovačce, jednatel stejnojmenné s.r.o. a až dosud její většinový společník, nikdy nedostal od státu ani korunu. Zato z „jiného“ balíku veřejných peněz, z pražského magistrátu a městské části Praha 4, putovalo k jeho „eseróčku“ za deset let bezmála sto milionů. A takhle obojaké je to u Töpfera s ledasčím.\nNeprohloupí ten, kdo si majoritu v Divadle Na Fidlovačce, s.r.o. od Tomáše Töpfera koupí? A co si vlastně bude kupovat?\nTöpfer si řadu let buduje pověst schopného divadelního manažera. I díky ní letos v zimě vyhrál výběrové řízení na post ředitele Divadla na Vinohradech, magistrátní příspěvkové organizace s roční dotací 65 milionů korun. Do funkce má nastoupit 1. září. Při svém jmenování slíbil, že se do té doby vzdá šéfování Fidlovačky, funkce jednatele ve společnosti Divadlo Na Fidlovačce s.r.o. a prodá svůj obchodní podíl tamtéž. První dva kroky už udělal a 1. května předal vedení Fidlovačky herečce Elišce Balzerové. Obchodní podíl v s.r.o. podle svých slov prodá „do konce června v souladu se společenskou smlouvou“. Zatím nechce říct komu.\nNeprohloupí ten, kdo si majoritu v Divadle Na Fidlovačce, s.r.o. od Töpfera koupí? A co si vlastně bude kupovat?\nObchodní společnost Divadlo Na Fidlovačce má podepsanou smlouvu s pražským magistrátem, jež jí zaručuje do konce roku 2013 každoroční grant, který po letošních desetiprocentních škrtech dělá necelých devět milionů korun. Dále si společnost podnajímá budovu nuselské scény s 500 sedadly, a to od Nadace Fidlovačka. Té divadlo od roku 1998 pronajímá radnice Prahy 4, která majetek Prahy spravuje. Aktuální smlouva je uzavřena do 31. března 2013 a čtvrtletní nájem činí 129 029 Kč bez DPH. Od roku 2006 má Divadlo Na Fidlovačce s.r.o. v pronájmu i nedalekou Komorní Fidlovačku se 160 místy.\nPo nahlédnutí do obchodního rejstříku zjistíme, že společnost Divadlo Na Fidlovačce vůbec nevydělávala, naopak byla každý rok, s výjimkou roku 2010, ve ztrátě nejméně milion korun, častěji však vyšší. Lze to ovšem opět vidět i jinak. Kdyby měla Fidlovačka zisk, nemohla by dostat grantovou dotaci, respektive měla by její část vrátit. Kulturní granty lze totiž poskytovat divadlům pouze do výše vyrovnaného rozpočtu. Každoroční ztráta byla tedy paradoxně pro Divadlo Na Fidlovačce výhodná.\nI pro tento případ existuje krásná židovská anekdota: Já vám říkám, pane Mendl, jsou to teď ale zlé časy. Každý týden dosazuju do obchodu tisíc korun. Tak proč obchod nezavřete? ptá se pan Mendl. Nesmysl. Z čeho bych byl živ?\nV roce 1995 Tomáš Töpfer a Eliška Balzerová, nespokojeni s angažmá v Divadle na Vinohradech, zatoužili po scéně podle svých představ. Vyhlédli si zdevastovanou budovu u Botiče, kterou v polovině sedmdesátých let opustilo Hudební divadlo v Nuslích a kde se od té doby nehrálo.\nMísto mělo divadelní charisma. V roce 1921 tu Stanislav Langer postavil předměstskou arénu a otevřel ji Fidlovačkou od Josefa Kajetána Tyla. Divadelní budova totiž stála právě v místech, kde od počátku 19. století pořádal cech českých ševců jarní slavnost, „fidlovačku“, podle které Tyl zpěvohru, v níž kdysi poprvé zazněla Škroupova píseň Kde domov můj, pojmenoval.\nTöpfer a Balzerová v polovině devadesátých let s dalšími deseti kolegy založili Nadaci Fidlovačka a začali shánět peníze na rekonstrukci divadla. Příběh zchátralé budovy pocitově spojený s národní hymnou, se symbolem češství a vlastenecké hrdosti, účinkoval neuvěřitelně. Také doba takovému podniku ještě přála. Oblíbení herci našli podporu a investice na pražském magistrátu, kterému budova patří, i u městské části Praha 4, jež ji dnes spravuje.\nTöpfer a Balzerová dokázali nadchnout pro obnovu nuselského divadla veřejnost, která přijala myšlenku, že se skládá na „své“ divadlo\nAle především dokázali nadchnout pro obnovu nuselského divadla veřejnost, která přijala myšlenku, že se skládá na „své“ divadlo a přispívala na rekonstrukci skoro stejně ochotně jako na zlatou kapličku blahé paměti. Česká televize uspořádala přenos benefičního programu, v němž vystoupili známí herci, kteří obnovení provozu na Fidlovačce podporovali. Byla to jedna z prvních akcí, kdy se sbíraly peníze na bohulibou věc v přímém přenosu.\nNadace Fidlovačka podle Tomáše Töpfera nakonec přispěla na rekonstrukci divadla zhruba sedmi miliony korun. V únoru 1998 byl zahájen provizorní provoz – jak jinak než Tylovou Fidlovačkou. Práci Nadace Fidlovačka ocenila i Herecká asociace o rok později udělením mimořádné ceny Thálie. ... článek pokračuje na další stránce 1\nTopfer a ODS jedno jsou.. Vladimir1950|27.05.2012 - 11:40 Pan senátor a ředitel divadla .. aktivity, které se prý dají skloubit.. Ano,jako senátor ODS nám všem hraje divadlo, ale je to jen podprůměrná fraška..\nNikdy jsem Topfera neměl rád, teď se ukázala na příkladu Stropnického celá jeho mstivá ubohost..oponenta totálně zlikvidovat. Stropnický si sehnal v Brně zaměstnání ve svém oboru, nicméně dlouhá ruka Topfera zapracovala a jeho brněnský soukmenovec Stropnického angažmá zamítl..\nTak se chová jen ten, kdo hovadu je podoben..\nJak jsem si přečetl níže, Topfer "exceloval" v Hyde Parku. Taky jsem to viděl a na takovou snůšku hlouposti a nadutosti dlouho nezapomenu..\nJak typické pro člena ODS..\nJako človék a herec je Topfer taková nula, že až v páru dává smysl..\ndumpinkgové ceny LSD|11.05.2012 - 13:05 Pokud si dobře vzpomínám, kupony na lístky do Fidlovačky (1+1 zdarma) se loni a předloni rozdávaly v autobusech Student Agency.\nTöpfer podpůměrný ředitel sjanborn|10.05.2012 - 20:02 toho pána jsem kdysi slyšel obhajovat radar v Brdech a jenom jsem zíral jak prázdně argumentoval.Fidlovačka jako budova se mi líbí ,představení nikoliv. Praha má neskutečně moc dotovaných divadel a jak je vidět Fidlovačka je dost dobrou pijavicí. Děkuji za zajímavý a\nA co teprve vliv na MK... Pavel K.|10.05.2012 - 09:25 V dalším díle by se mohla paní redaktorka poptat lidí na ministerstvu kultury, jak se paní družinářka zamilovala do úspěšného divadleního principála, který jí v řadě věcí vede ruku a vysvětluje jí, co a jak má dělat, aby osvědčený systém běžel dál a nikdo do něj příliš nešťoural...\nI Vy jedna hnidopiško, ctenarCP|10.05.2012 - 01:08 židovské anekdoty jsou samozřejmě z židovského života. Jde o folklór, kulturní tradici. Vzpomínáte jak se "přel" Vladimír Železný s Ronaldem Lauderem na náklady ČR?\nA Vy víte, jakou knihu poslal István Léko|10.05.2012 - 09:15 A Vy víte, jakou knihu poslal jednou Lauder Železnému k nějakému svátku?\ndivadlo Divadlo na Fidlovačce Divadlo na Vinohradech dotace Eliška Balzerová granty kultura Magistrát hlavnho města Prahy Nadace Fidlovačka ODS Praha 4 sponzoring Tomáš Töpfer Chrono


Kostel na sídlišti, dalo by se říct. Jenže – a těch jenže bude několik – tím sídlištěm je v tomto případě brněnská Lesná, jedno z...\nBěhem posledních let bylo zpracováno několik studií, které měly řešit nedostatek volných míst pro nové žáky a zároveň provozní kolize a špatný technický stav některých...\nPoznávacím znamením novostavby pavlačového bytového domu je nepravidelný rastr ukrývající prostorné lodžie. Rám nejen, že dává pestrému životu nájemníků formu nepravidelných filmových políček, ale navíc...\nBytový dvojdům v proluce z dílny Znamení čtyř – architekti odvážně vytěsňuje dominantní minimalismus, aby v odkazu na „zlatý věk“ přinesl do postindustriální vršovické atmosféry esprit art deco....\nPředstavte si vstupní dveře do svého domu, které se samy otevřou, protože poznají, že jste to vy. Stejně jako brána do garáže, která vás pozná...\nSortiment značky VELUX se rozšiřuje o nové střešní okno s trojsklem a prémiovými benefity za dostupnou cenu. Tepelněizolační parametry novinky vyhovují přísnějším požadavkům stavební legislativy po...\nStřešní zahrady, prostory pro coworking či „nebeskou lounge“ ve 45. patře s výhledem na celý Londýn, to vše si mohou naplno vychutnat obyvatelé nejvyšší rezidenční budovy...\nRozhovor s Markem Štěpánem o kostelu v Lesné\nNeobvyklý projekt představil kostel v Lesné v naprosto jedinečném duchu. Co stálo za jeho ideou nám řekl architekt Marek Štěpán. Projekt kostela v Lesné se táhne...\nRealizace Lesná: Nezalekla se, neboť měla základy na skále\nMarek Jan Štěpán patří mezi nejvýraznější tvůrce i znalce sakrální architektury u nás. Jeho aktuální realizace v Brně-Lesné ale vyvolala mnoho diskusí ještě před svým dokončením....\nVyberte si exkluzivní matrace a postele v novém showroomu v centru Prahy\nVyberte si exkluzivní matrace a postele v novém showroomu v centru Prahy. Neváhejte si ho vychutnat dosyta, vždyť v posteli trávíte třetinu svého života! V dnešní době si můžete...\nRozdílné podlahy v jednom dekoru do celého interiéru\nPokud hledáte podlahu v jednotném dekoru do všech prostor, tak vinylové plovoucí podlahy od Fatry jsou trefou do černého. Jejich konstrukce patří mezi nejkvalitnější na...\nOdborná porota rozhodla o oceněných v jubilejním, pátém ročníku České ceny za architekturu. Vzhledem k protipandemickým opatřením byly ceny předány prostřednictvím onlinového přenosu z pražského...


DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO | Specialista pro fotografování | Fotospecialista.cz\nPopis výrobku: DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO\nSet 3 ND filtrů pro DJI Mavic PRO. Filtry redukující množství světla dopadajícího na čip kamery. Díky tomu pak nedochází k přesvícení snímků, abyste mohli kvalitní fotografie a videa pořídit i za silného slunečního svitu.\nE-shop FotoSkoda.cz nabízí toto zboží DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO za výhodnou cenu 2 290 Kč. Můžete tak snadno objednat zboží ihned přímo v e-shopu online. Produkt je na skladě a je v nachází se zařazen sekci Drony.\nNa webu si můžete pročíst recenze DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO či zkušenosti buď s produktem či e-shopem, specifikace o informace prodejci FotoSkoda.cz. K dispozici jsou i tipy kde koupit DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO. Více detailů o produktu a specifikace jsou k dispozici níže.\nHodnocení DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO je dobré.\nRecenze DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO a k e-shopu FotoSkoda.cz\nnaprostá spokojenost s obchodem i se zbožím, všem doporučuji, komunikace supr děkuji DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO.\nVždy rychle a kvalitní dodání. Produkt DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO je dle představ.\nV našem katalogu produktů nabízíme k produktu DJI filtry set UV/ND4/ND8/ND16/ POL pro MAVIC PRO informační data - popis, cena dostupnost a tyto data nemusí být stále aktualizovaný k dnešnímu dni. Pokud chcete hodnoty ověřit, proklikněte se prosím i do internetového obchodu ( sekce Drony ), kde jsou veškeré další a přesné podrobnosit o tomto výrobku. Taktéž, pokud budete chtít i manuál od výrobce DJI, s tímto vám pomůže přímo e-shop.


Pěstní zápas, střelba a překonávání překážek – tak trénují příslušníky Ruské gardy. Video - Sputnik Česká republika\n22:35 07. dubna 2020\nPěstní zápas, střelba a překonávání překážek – tak trénují příslušníky Ruské gardy. Video\n10:50 27.03.2017 (aktualizováno 23:06 28.03.2017) Získat krátkou URL\n27. březen je Dnem vojsk národní gardy Ruské federace. Na videu se můžete podívat na to, jak probíhá trénink příslušníků Ruské gardy.\nPěstní zápas a palebná příprava, překonávání překážek, dobývání budov útokem a další výrazné okamžiky všedních dnů příslušníků Ruské gardy můžete sledovat na videu, které bylo natočeno na počest profesionálního svátku těchto vojsk.\n5. dubna roku 2016 ruský prezident Vladimir Putin přijal rozhodnutí o vytvoření Federální služby vojsk národní gardy Ruské federace. 16. ledna roku 2017 podepsal prezident výnos o ustavení Dne vojsk národní gardy Ruské federace.\nOkamžik útoku teroristů na vojenskou jednotku Národní gardy RF. Video\nV Ruské gardě probíhá první prověrka bojové pohotovosti\nAktualizováno: 18:36 06.04.2020\nAktualizováno: 17:41 06.04.2020


Hlavní » Programování » 24 knihoven Pythonu pro každého vývojáře Pythonu\nChcete dobrý důvod pro senzační úspěch programovacího jazyka Python? Nehledejte nic jiného než obrovskou sbírku knihoven dostupných pro Python, ať už nativní, nebo knihovny třetích stran. S tolika knihovnami Pythonu tam není žádným překvapením, že některým se nedostává veškeré pozornosti, kterou si zaslouží. Programátoři, kteří pracují výhradně v jedné doméně, navíc ne vždy vědí o výhodách, které mají k dispozici pro jiné druhy prací.\nZde je 24 knihoven Pythonu, které jste možná přehlédli, ale rozhodně stojí za vaši pozornost. Tyto drahokamy využívají široké spektrum užitečnosti, zjednodušují vše od přístupu k souborovému systému, programování databází a práce s cloudovými službami až po vytváření odlehčených webových aplikací, vytváření grafických uživatelských rozhraní a práci s obrázky, elektronickými knihami a soubory Word - a mnoho dalšího. Některé jsou známé, jiné méně známé, ale všechny tyto knihovny v Pythonu si zaslouží místo ve vaší sadě nástrojů.\nCo dělá Libcloud: Získejte přístup k více poskytovatelům cloudu prostřednictvím jediného, konzistentního a jednotného rozhraní API.\nProč používat Libcloud: Pokud vám výše uvedený popis Apache Libcloud nedovolí tleskat rukama od radosti, nezkusili jste pracovat s více mraky. Všichni poskytovatelé cloudu rádi dělají věci po svém, díky čemuž je jednotný mechanismus jednání s desítkami poskytovatelů obrovským šetřičem času a tlumením bolesti hlavy. K dispozici jsou API pro výpočet, skladování, vyrovnávání zatížení a DNS, s podporou Python 2.xa Python 3.x, stejně jako PyPy, kompilátor JIT zvyšující výkon pro Python.\nCo dělá Arrow: Čistší zpracování dat a časů v Pythonu.\nProč použít Arrow: Práce s časovými pásmy, převody dat, formáty data a vše ostatní je již bolest hlavy a půl. Vrhněte se do standardní knihovny Pythonu pro práci s datem a časem a dostanete dvě bolesti hlavy a půl.\nArrow poskytuje čtyři velké výhody. Jedním z nich je Arrow jako náhrada za datetime modul Pythonu, což znamená, že běžné funkce volají jako .Nyní() a .utcnow () pracovat podle očekávání. Dva, Arrow poskytuje metody pro běžné potřeby, jako je posun a převod časových pásem. Za třetí, Arrow poskytuje „humanizované“ informace o datu / čase - například schopnost říci, že se něco stalo „před hodinou“ nebo se stane „za dvě hodiny“ bez velkého úsilí. Čtyři, Šipka dokáže lokalizovat informace o datu / čase bez potu.\nCo Hle dělá: Robustní podpora pro ladění ve stylu tisku v Pythonu.\nProč použít Hle: Existuje jeden jednoduchý způsob ladění v Pythonu nebo v téměř jakémkoli programovacím jazyce: Vložte in-line tisk prohlášení. I když je ladění tisku pro malé programy samozřejmostí, není snadné dosáhnout užitečných výsledků ve velkých, rozlehlých vícemodulových projektech.\nBehold poskytuje sadu nástrojů pro kontextové ladění prostřednictvím tiskových příkazů. Umožňuje vám vnutit jednotný vzhled výstupu, označit výsledky, aby je bylo možné třídit pomocí vyhledávání nebo filtrů, a poskytovat kontexty napříč moduly, aby bylo možné správně vyladit funkce, které pocházejí z jednoho modulu v jiném. Hle zpracovává mnoho běžných scénářů specifických pro Python, jako je tisk interního slovníku objektu, odhalení vnořených atributů a ukládání a opětovné použití výsledků pro srovnání v jiných bodech během procesu ladění.\nCo dělá Black: Formáty kódu Pythonu podle přísné a téměř naprosto neměnné sady pravidel.\nProč používat černou: Formátoři kódu v Pythonu, jako je YAPF, mívají mnoho konfigurovatelných možností - délku řádku, možnosti rozdělení řádků, manipulaci s koncovými čárkami atd. Černá použije konzistentní sadu výchozích hodnot pro pravidla, která nelze změnit. Výsledný formátovaný kód je co nejvíce konzistentní napříč základnami kódu a mezi uživateli s nejmenším možným rozdílem mezi upravenými soubory.\nČerná si trochu zvykne, zvláště pokud máte zálusk na svislé mezery, příkazy s hlubokými vnořením (např. Seznamy v seznamech) a další možnosti formátování. Z dlouhodobého hlediska vás ale osvobodí od přemýšlení o formátování a umožní vám soustředit se na váš kód.\nCo dělá láhev: Lehké a rychlé webové aplikace.\nProč používat láhev: Pokud chcete dát dohromady rychlé RESTful API nebo použít holé kosti webového rámce k vytvoření aplikace, schopný, ale malý Bottle vám dá víc, než potřebujete. Směrování, šablony, přístup k datům požadavků a odpovědí, podpora více typů serverů od běžných starých CGI nahoru a podpora pokročilejších funkcí, jako jsou WebSockets - to vše je zde. Množství práce potřebné k zahájení je rovněž minimální a design Bottle je elegantně rozšiřitelný, pokud jsou potřeba pokročilejší funkce.\nCo dělá Click: Umožňuje vám rychle vytvářet rozhraní příkazového řádku pro aplikace v Pythonu.\nProč používat Click: GUI jsou pohodlné, ale CLI jsou tam, kde je skutečná síla. Vytvoření robustního rozhraní příkazového řádku je však stěží snadné a výchozí sada nástrojů pro shromažďování a používání možností příkazového řádku v Pythonu je primitivní.\nClick zabalí tyto kousky do rozhraní API pro konstrukci CLI na vysoké úrovni. Pokud chcete vytvořit jen několik základních příkazů, můžete to udělat pomocí několika řádků kódu. Pokud chcete pokročilejší chování, jako je samostatné vyzývání k získání dalších informací o parametru nebo odvození hodnot z proměnných prostředí, klepněte na tlačítko Pokryté. Click také podporuje barvy terminálu pomocíColorama knihovnu a lze ji rozšířit pomocí doplňků třetích stran.\nCo dělá EbookLib: Čtěte a zapisujte soubory .epub.\nProč používat EbookLib:Vytváření elektronických knih obvykle vyžaduje hádky s jedním či druhým nástrojem příkazového řádku. EbookLib poskytuje nástroje pro správu a API, které proces zjednodušují. Funguje se soubory EPUB 2 a EPUB 3, s vývojem podpory Kindle.\nPoskytněte obrázky a text (druhý ve formátu HTML) a EbookLib může tyto kousky sestavit do ebooku s kapitolami, vnořeným obsahem, obrázky, značkami HTML atd. Podporována jsou také data obalu, páteře a šablony stylů. Systém zásuvných modulů umožňuje třetím stranám rozšířit chování knihovny.\nPokud nepotřebujete vše, co EbookLib nabízí, vyzkoušejte Mkepub. Mkepub obsahuje základní funkce sestavování ebooků v knihovně o velikosti jen několik kilobajtů. Jednou menší nevýhodou Mkepubu je, že vyžaduje Jinja2, což zase vyžaduje knihovnu MarkupSafe.\nCo dělá Gooey: Dejte konzolovému programu Python GUI s nativní platformou.\nProč používat Gooey: Mezi nejlepší způsoby, jak odradit od používání aplikace, patří uživatelům, zejména řadovým uživatelům, rozhraní příkazového řádku. Málokdo kromě toho tvrdého geeka chtěl zjistit, jaké možnosti předat a v jakém pořadí. Gooey přebírá argumenty očekávané knihovnou argparse a předkládá je uživatelům jako formulář GUI prostřednictvím knihovny WxPython. Všechny možnosti jsou označeny a zobrazeny s příslušnými ovládacími prvky (například rozevírací seznam pro argument s více možnostmi). K tomu, aby to fungovalo, je třeba jen velmi málo dalšího kódování - jeden zahrnout a jeden dekorátor - za předpokladu, že již používáte argparse.\nCo Invoke dělá: Vzdálené spuštění v Pythonu - tj. Provádět úkoly správce pomocí knihovny Pythonu.\nProč použít Invoke: Použití Pythonu jako náhrady za běžné úlohy skriptování prostředí dává smysl. Invoke poskytuje rozhraní API na vysoké úrovni pro spouštění příkazů prostředí a správu úloh příkazového řádku, jako by to byly funkce Pythonu, což vám umožňuje vložit tyto úkoly do vlastního kódu nebo elegantně kolem nich. Jen dávejte pozor, abyste nedovolili nedůvěryhodný vstup předávat tak, jak je, do jakýchkoli příkazů prostředí.\nCo dělá Nuitka:Zkompilujte Python do samostatných spustitelných souborů C.\nProč používat Nuitku: Stejně jako Cython, Nuitka kompiluje Python do C. Avšak zatímco Cython vyžaduje vlastní vlastní syntaxi pro dosažení nejlepších výsledků a zaměřuje se hlavně na matematické a statistické aplikace, Nuitka pracuje s jakýmkoli programem Python tak, jak je, kompiluje jej do C a vytváří jediný -file spustitelný soubor, aplikující optimalizace tam, kde to může po cestě. Nuitka je stále v raných fázích a mnoho z plánovaných optimalizací teprve přijde. Je to však pohodlný způsob, jak proměnit skript v Pythonu na rychlou aplikaci příkazového řádku.\nCo dělá Numba:Selektivně urychlit matematické funkce.\nProč používat Numbu:Svět Pythonu zahrnuje celou subkulturu balíčků pro urychlení matematických operací. Například NumPy funguje tak, že zabalí vysokorychlostní C knihovny do rozhraní Pythonu a Cython kompiluje Python do C s volitelným typováním pro zrychlený výkon. Ale Numba je snadno nejvhodnější, protože umožňuje selektivně akcelerovat funkce Pythonu s pouhým dekorátorem. Pro další zvýšení rychlosti můžete použít běžné idiomy Pythonu k paralelizaci úloh nebo použít pokyny SIMD nebo GPU.\nPamatujte, že NumPy můžete používat s Numbou. Koneckonců, NumPy má mnoho out-of-the-box algoritmů, které není třeba implementovat od nuly. Ale u malých „jádrových“ algoritmů Numba v mnoha případech mnohonásobně překoná NumPy.\nCo Openpyxl dělá: Čte, zapisuje a manipuluje se soubory aplikace Excel.\nProč používat OpenPyxl: Požádejte někoho, aby pojmenoval tři nástroje, které počet Cruncherů používá při své práci, pravděpodobně získáte Python, R a Excel, ne nutně v tomto pořadí. Excel (zatím) nemá nativní připojení k Pythonu, ale balíčky třetích stran tuto mezeru překonaly různými způsoby.\nOpenpyxl funguje úpravou aplikace Excelsoubory spíše než přímou manipulací s Excelem. S Openpyxl můžete automatizovat vytváření tabulek a sešitů, generovat vzorce, naplnit tyto vzorce buňkami a provádět mnoho dalších operací. Můžete také změnit vlastnosti objektů aplikace Excel, například styly buněk a podmíněné formátování. Každý, kdo tráví značný čas zíráním do tabulek, zde najde něco užitečného.\nCo dělá Peewee: Malý ORM (objektově-relační mapovač), který podporuje SQLite, MySQL a PostgreSQL, s mnoha rozšířeními.\nProč používat Peewee: Ne každý miluje ORM; někteří by raději nechali modelování schémat na straně databáze a skončili s tím. Ale pro vývojáře, kteří se nechtějí dotknout databází, může být dobře vytvořený, nenápadný ORM darem z nebes. A pro vývojáře, kteří nechtějí ORM tak plnohodnotný jako SQL Alchemy, se Peewee skvěle hodí.\nModely Peewee lze snadno sestavit, připojit a manipulovat s nimi. Navíc je přímo zabudováno mnoho běžných funkcí pro manipulaci s dotazy, jako je stránkování. Další funkce jsou k dispozici jako doplňky, včetně rozšíření pro další databáze, testovacích nástrojů a systému pro migraci schémat - což je funkce, kterou by se naučil i nenávistník ORM. milovat. Všimněte si, že větev Peewee 3.x (doporučené vydání) není zcela zpětně kompatibilní s předchozími verzemi Peewee.\nCo dělá polštář: Zpracování obrazu bez bolesti.\nProč používat polštář: Většina Pythonistů, kteří prováděli zpracování obrazu, by měli být obeznámeni s PIL (Python Imaging Library), ale PIL je plný nedostatků a omezení a aktualizuje se zřídka. Polštář má být jednodušší a kódově kompatibilní s PIL prostřednictvím minimálních změn. Zahrnuty jsou rozšíření pro komunikaci s nativními zobrazovacími funkcemi Windows a s balíčkem Tkinter GUI od Pythonu podporovaného Tcl / Tk. Polštář je k dispozici prostřednictvím GitHub nebo úložiště PyPI.\nCo dělá poezie: Spravuje závislosti a balení pro vaše projekty v Pythonu na vysoké úrovni.\nProč používat poezii: Teoreticky nemusíte dělat nic pro spuštění nového projektu Pythonu, kromě vytvoření prázdného adresáře a jeho vyplnění .py soubory. V praxi, zejména pro ambiciózní projekt, budete muset udělat mnohem více - vytvořit soubor README, nastavit strukturu složek, deklarovat své závislosti atd. Dělat to všechno ručně je bolest hlavy.\nPoezie většinu tohoto nastavení a údržby automatizuje. Běh poezie nová k vytvoření nového adresáře projektu a virtuálního prostředí předem naplněného základním sortimentem komponent. Deklarujte své závislosti pomocí vlastního formátu souboru pyprojec.toml v Pythonu a Poetry je bude spravovat za vás. U stávajících produktů spravovaných poezií lze jejich závislosti automaticky nainstalovat, aktualizovat a upravit z příkazového řádku Poetry. Poezie také zpracovává publikování do vzdáleného úložiště (jako PyPI).\nCo dělá PyFilesystem: Pythonické rozhraní k jakémukoli systému souborů -žádný souborový systém.\nProč používat PyFilesystem:Základní myšlenka za PyFilesystem nemůže být jednodušší: Stejně jako u Pythonu soubor objekty abstraktní jeden soubor, PyFilesystem FS objekty abstraktní celý souborový systém. To neznamená pouze souborové systémy na disku. PyFilesystem také podporuje adresáře FTP, souborové systémy v paměti, souborové systémy pro umístění definované operačním systémem (například adresář uživatele) a dokonce i kombinace výše uvedených překrývají jeden na druhého.\nKromě usnadnění psaní kódu napříč platformami, který manipuluje se soubory, PyFilesystem odstraňuje potřebu kombinovat skripty z různorodých částí standardní knihovny, hlavněos aio. Poskytuje také nástroje, které by jinak bylo nutné vytvořit od nuly, například nástroj pro tisk konzolových stromových zobrazení souborového systému.\nCo dělá Pygame: Vytvářejte videohry nebo rozhraní frontendů v kvalitě hry v Pythonu.


Evropa pokračuje v znehodnocování peněz. Investory může zachránit zlato — Novinky — Nakupzlato.cz\nEvropa pokračuje v znehodnocování peněz. Investory může zachránit zlato\nPadající měna. To bude zřejmě hlavní znamení letošního roku. Vyplývá to nejen ze současného oslabování koruny i eura, ale také z nedávného rozhodnutí Evropské centrální banky o spuštění programu kvantitativního uvolňování. Banka totiž natiskne nové peníze, za které nakoupí státní dluhopisy zemí Evropské unie.\nDluhopisy plánuje banka kupovat od letošního března do září 2016. Měsíčně za ně utratí 60 miliard eur. Celkem tak do nich investuje přes bilion eur. Chce tím nastartovat inflaci i ekonomický růst a snížit nezaměstnanost.\nEuro je na minimu a pokles má pokračovat\nInflace se podle Evropské centrální banky projeví hlavně ve druhém letošním pololetí. Hodnota eura přitom padá už několik posledních týdnů. A po volbách v Řecku, kdy v čele státu stanula levicová SYRIZA odmítající současná úsporná opatření, klesla dokonce na jedenáctileté minimum vůči dolaru.\nVše tak nasvědčuje tomu, že propad bude dál pokračovat. A nejen v zemích eurozóny. V posledních měsících tiskly nové peníze také například japonská, anglická, čínská, australská nebo ruská centrální banka. Znamená to znehodnocení spousty dalších měn.\nVýjimkou nebude ani česká koruna. Potvrdil to už začátek roku, kdy The Wall Street Journal informoval, že koruna je nejvíc oslabující měnou světa.\nPravidelné investice ochrání i před inflací\nOslabování měny ale nahrává investicím do zlata a drahých kovů, které peníze před inflací ochrání nejlépe. Dlouhodobě by proto cena zlata měla výrazně růst, čemuž pomáhá i současné posilování dolaru. Snadno tak zachováte hodnotu investovaných peněz.\nZvlášť, pokud budete investovat pravidelně třeba pomocí Zlatého spoření. Průběžné nakupování zlata totiž pomáhá zhodnotit investice i v případech, že cena drahých kovů klesá.\nTip - chcete vědět více o zlatu, i o tom, jak ochránit své peníze? Přihlaste se na bezplatný on-line seminář\nJeště než se dostanete k číslům, která spolehlivost zlata potvrzují, máme krátkou poznámku: 2. února ve 20:30 pořádáme už podruhé bezplatný on-line seminář, kde se dozvíte třeba to, jak vám zlato pomůže zajistit vaši budoucnosti.\nPřipravovali jsme jej několik měsíců a vložili jsme do něj to nejlepší z know-how, které jsme za 13 let na trhu nasbírali. Koneckonců přesvědčte sami - podrobnosti i možnost přihlášení najdete na stránce www.skola-sporeni.cz.\nVyhodnocení investic potvrzují i statistiky\nPotvrzují to i čísla z minulých čtyř let. Lidé, kteří zlato pravidelně kupovali, vydělali v české měně i přes pokles ceny v dolarech. Kurz české koruny k dolaru totiž klesl ještě víc než cena zlata. Čeští investoři díky tomu jen za loňský rok zhodnotili své peníze o 12 %.\nVšechno ukazuje na to, že podobný scénář se bude opakovat i nyní. Jen s tím rozdílem, že se nedá čekat žádný zásadní pokles ceny zlata. Spíš naopak – jen od začátku roku stoupla cena za unci zhruba o 100 dolarů.\nI proto se vyplatí začít do zlata investovat co nejdřív. Získáte tak lepší zajištění proti inflaci a šanci na vyšší zhodnocení svých peněz.\nP.S.: A jestli chcete vědět víc (nejen) o tom, jak zlato ochrání vaše peníze, přihlaste se zdarma na náš on-line seminář na www.skola-sporeni.cz.


SEPULTURA má prodeje nejvýše v ČR | Spark Rock Magazine\n„Machine Messiah“ otevřelo shodně na 14. pozici u nás i v Itálii. Na dalších pozicích jsou Německo, Švýcarsko a Rakousko. Je vidět, že v západních zemích bývalého rakouského mocnářství je SEPULTURA žádaným zbožím.\n„Díky Sepultuřané, jsme touto odezvou nadšeni a už se nemůžeme dočkat, až vyjedeme s novým albem na stage. Tohle zavalení energií a nadšením našich fandů je reflektováno v číslech tabulek prodejů a taky je důkazem naše drajvu. Uvidíme se na turné. Kloňte se strojovému mesiáši!“ děkuje kytarista Anderas Kisser. Bohužel u nás SEPULTURU neuvidíme, ale v únoru můžete vyrazit na koncert do Berlína, Mnichova nebo Vídně.


LIFE FITNESS 93C SILVER LINE - ROTOPED - Všechny lokality - LepšíBazar.cz\nHlavní stránkaSport bazar, sportovní potřebyFitness, joggingLIFE FITNESS 93C SILVER LINE - ROTOPED - Všechny lokality\n[17.05.2014]Celkem zobrazeno: 528x\nLIFE FITNESS 93C SILVER LINE - ELEKTROMAGNETICKÝ ROTOPED (3 měsíce záruka na elektroniku, 12 měsíců na ostatní).\nZařízení má snímače tepové frekvence v madlech nebo bezdrátový přijímač od společnosti POLAR - pro hrudní pás nebo hodinky. Jedná se o kvalitní značku Life Fitness, která je díky své vysoké kvalitě velmi oblíbená v každém profesionálním provozu. Pokud máte v Cardio Zoně ještě místo, rozhodně využijte této skvělé nabídky repasovaného zařízení.\nVykupujeme i rozbité nebo poškozené stroje.- welness, fitness vybavení a strojů.\nKontaktujte nás: 737 239 340, fs@fitnessservis.cz\nPálka na squash Wilson - lehoučká horolezecké mačky a lano s úchytkami skákací boty KANGOO JUMPS učebnice jachtingu Posilovaci lavici AGEL produkty v chutném gelu Kopačky Nike Mercurial Vapor III FG kolečkové brusle Florbalka Fatpipe RR Pro tenisová raketa Wilson Boty na běžky ( vázání BRN) batoh 120l Motorový člun Bayliner Capri Motokolo ( pomocný motor kit )\nStatistiky: Dnes přidáno: 0 inzerátů. Web načten za 3.004s


Odbory v maloobchodu vnímají schválený zákon jako průlom - HRmag\nOdbory v maloobchodu vnímají schválený zákon jako průlom\nStát omezí pracovní dobu v obchodech\nPříspěvky od hrmag.cz 17/04/2016\nOdboráři v maloobchodě vnímají schválení zákazu prodeje o třech státních svátcích Sněmovnou jako průlom a vítězství, i když ne tak velké, jak očekávali. Podle Svazu obchodu a cestovního ruchu přijaté znění zákona potvrdilo, že není třeba žádné legislativní regulace. Poslanci dnes schválili zákaz prodeje v obchodech s prodejní plochou nad 200 metrů čtverečních o třech svátcích – 1. ledna, 25. a 26. prosince.\nPůvodní senátní návrh počítal s omezením prodeje o sedmi svátcích. Předloha nyní míří k posouzení senátorům.\nNení vyloučeno, že ze Senátu se zákon vrátí poslancům s pozměňovacím návrhem, který bude rozsah svátků rozšiřovat. Podle původního senátního návrhu měly mít obchody zavřeno na Nový rok, Velikonoční pondělí, 8. května, 28. září, 28. října, 25. a 26. prosince.\nZákaz prodeje i ve schválené podobě se ale nebude vztahovat na obchody s prodejní plochou do 200 metrů čtverečních, lékárny, čerpací stanice, obchody na letištích nebo nádražích nebo na prodejny v nemocnicích. Zavřít však budou muset zastavárny, sběrny či bazary.\nPoslanci přistoupili na pozměňovací návrh Romana Kubíčka (ANO), který zákaz proti senátní podobě zmírnil na tři svátky. Zástupce předkladatelů senátor František Bublan (za ČSSD) s tím nesouhlasil. „Spokojen s tím nejsem, protože je to redukovaný výsledek. V podstatě téměř kopíruje současnou praxi. Ale je tady ještě prostor v Senátu to nějak obohatit o další dny, aby to mělo nějaký význam,“ řekl.\nPřidej komentář jako první k "Odbory v maloobchodu vnímají schválený zákon jako průlom"


EXOD VU BRNO | Filipův deníček - Dolomity 2009\n18. EXOD byl mimořádný tím, že se na něm neodehrál žádný průser typu pochod po hřebeni za bouřky nebo pád sněhového můstku nad okrajovou trhlinou. Počasí bylo až trapně fádní - furt pryč hezky, túry pečlivě vybrané, přiměřené pro A, B i C a horalé povětšinou zodpovědní. Až se obávám, zda nebudu čtenáře deníčkem nudit. Než se mnou nastoupíte do autobusu, chci zde popřát všem kolenářům, jmenovitě Emanovi, Petrovi a pak jakémusi Rafaelu Nadalovi, by je jejich zdravotní obtíže opustily v čase kratším než jedno mávnutí křídel kolibříka. Deníček vznikal těžce za dlouhých letních nocí, po malých částech, v srpnu a počátkem září 2009.\nDen první, příjezd do Brna, úterý 20. července\nPraha Holešovice - Kolín - Pardubice - Česká Třebová - Brno hlavní nádraží (vlak), Brno hlavní nádraží - VFU Brno (taxi), VFU Brno - La Botte a zpět (pěšky)\nPo kratší koketerii, že bych jel do Brna tentokráte autem, myšlenku opouštím a vracím se pokorně k vlaku. Mému nasednutí do Vindobony předchází hektická mailová komunikace mezi Tomášem, Drahuškou, Petrem a mnou, jejímž výsledkem je, že Petr kupuje těžší věci k jídlu typu konzervy a nějaký chlast pro obyvatele Děčína (tuším něco kolem 3 litrů, ferner a rum). Činím změnu v balení, beru si velkou tašku 80l, batoh na túry 35l a spacák bokem. Mnohem pohodlnější, než doposud po 11 let používaná kombinace 3 báglů. Stále je co zlepšovat. Lano, mačky a cepín nechávám doma ve skříni, nebude jich dle slov Petra Dvořáka třeba (měl pravdu).\nV Brně je mnohem větší vedro než v Praze. Letos se rozmazlíme a nepojedeme na veterinu šalinou, alebrž taxíkem. Mají štafl hned před nádražím. Za 200 Kč nás taxi BMW odveze i s bagáží přímo před tělocvičnu. Poučeni z loňska zvoníme na kolegu Kubernáta, ukládáme bágly do tělocvičny, připravujeme si žíněnky na noc (to je základ, před pijatykou v hospodě připravit lože). V šest jsme v La Botte. Je to stejně neměnné jako odliv a příliv, úplněk a nov. Závěrečné soustředění před EXODem se odehrává zde.\nDen druhý, cesta do Corvary, středa 21. července\nBrno - Mikulov - Wien - Wiener Neustadt - Bruck an der Mur - Spittal - Lienz - Bruneck - Corvara in Badia (1550 m), 13h jízdy\nV 5:05 vyjíždíme. Osazenstvo povětšinou staří harcovníci, nových tváří poskrovnu. Nakládání rychlé a bez problémů, vozík poloprázdný. Jiřina se pochlapila a snížila počet tašek na polovinu (to jest na osm ze šestnácti). Petr veze televizi Orava. Nevíme proč, pak se ukáže, že do lepenkové krabice zabalil náš proviant. Piva dost, ale podražilo (o 5 Kč na plechovku). Je vedro (ten den bylo v Praze kolem 35°C). Jana jede sama, Vilda má nějakou nepěknou nemoc. Přejeme mu brzké uzdravení. Za Brnem první informační hlásání Petra a Emana. Až by byl člověk nesvůj, kdyby to bylo jinak.\nJedeme sice horší, zato však kratší cestou mimo dálnice. Co zastávka, to pivo a svačina. Petr promítá na TV minulé hory z DVD přehrávače. Pak je na pořadu dne cimbálová kapela metodou sběrného dokumentu. Nevím čím to, leč kvalita zvuku je příšerná, přežili jsme s vypětím všech sil. Vedro, lepkavo po celém těle. Za Bruneckem konečně odbočujeme do hor a začínáme stoupat. Jsem pověřen náročným úkolem vybrat nejlepší stan - loni jsem se dle slov Petra a Tomáše osvědčil. Jak jsem se úkolu zhostil letos nechť posoudí spolubydlící. Výměna turnusů rychlá, nikdo si neposlal bágly zpět do Brna.\nVečer se hnala bouřka, na poslední chvíli si to rozmyslela a otočila to do údolí vedle, kde se pokojně rozpustila. Zapadlo slunce a je poměrně chladno. Fasujeme čipové karty do sprch a na WC. Výsledkem je, že se chodí konat potřeba nadvakrát. Nejdříve bez a pak s kartou. Kemp je v cca 1600 m, však na otevřeném místě bez kouska stínu. Trochu jako na poušti - svítí slunce vedro, po západu zima bez přechodu. Je plno, máme stany našlapané na sebe. Hlavní sezona klepe na dveře.\nEman nás večer seznamuje s impozantním okolím - kopce nad 2800 m.n.m přímo nad našimi hlavami. Skupiny Sella a Puez - Geisler. Sellu znám ze zimní lyžovačky v Arabbě, Puez - Geisler je pro mne novinkou. Zítra razíme na Sass de Pütia, z čehož máme s Tomášem radost - kopec je dobře vidět z Kronplatzu, obdivovali jsme jej každou lyžovačku. Samostatně stojící hora s parádním kruhovým rozhledem.\nDen třetí, Sass de Pütia (Peitlerkofel), 2875 m, 360° túra kolem hory, čtvrtek 22. července\nWürzjoch (P.so di Erbe, 2006 m), Kompatschwiesen (2058 m), Peitlerscharte (2357 m), Sass de Pütia (2875 m), zpět Peitlerscharte, Gomma Joch (2111 m), uzavření okruhu na Kompatschwiesen (2058 m), zpět na Passo di Erbe - cca 1000 m nahoru a dolů, cca 6 hodin\nOdjíždíme načas (+5 minut se toleruje) za velmi slibného počasí. Cesta do sedla Würzjoch je tak akorát na vypití autobusového pivka coby iontového nápoje před výkonem. V sedle pobíhám po svahu nad parkovištěm a hledám vhodné kompozice k focení, louka je poseta tolijemi baheními. Jiřina jde napřed. Příchod na Kompatschwiesen je po široké šotolinové silnici, celkem fádní až na skupinu záchodových mís posazených na záda a velkou jámu přirozeného původu, kterou cesta obchází.\nPřicházíme pod severní srázy Sass de Pütia, hlavní žlab je kompletně vysněžen, mít mačky a pikl, byla by to nejsnazší cesta na vrchol. Toto léto ostatně je tolik sněhu, že jsou kompletně vysněžené severní žlaby všech kopců nad 2000 m.\nDoháníme Jiřinu. Stoupajícím traverzem dosahujeme sedla Peitlescharte, závěrečných asi 100 výškových metrů je prvním zahřívacím kolem túry. Až do sedla byl výstup ve stínu, zbytek bude kompletně na slunci, není úniku. Po krátkém nabrání druhého dechu pokračujeme prudkým travnato-kamenitým svahem pod vrcholovou hlavu hory, kterou je třeba zdolat lehkou ferratou. Tomáš si ještě odskakuje na podvrchol s křížem, asi kóta 2581 m Za čerstvého větru se občerstvujeme a soukáme do sedáků. Méně zkušeným borcům v oblékání sedáků je třeba pomoci. Ferrata je to lehoučká, ani jsem se necvakal. Plembák se hodí, suti je cestou dost. Než jsem se nadál železo končí, k vrcholovému kříži to je co by kamenem dohodil. Tradiční rituály přípitků, focení, kochání se, dohadů co že je který vrchol - a že jich bylo.\nSestup zpět na sedlo rychlý, stále za ochlazujícího větru (naštěstí). Ze sedla dolů, pak po rovině, pak nahoru a dolů traverzem, dobré výhledy na masiv Kreuzkofelu (skupina Fanes). Výstup do sedla Goma snadný, už si myslím, že máme vyhráno - chyba lávky. Nahoru a dolů, lesem, sutí i loukou, zase nahoru a zase dolů, pořád dokola asi 90 minut ostré chůze. Nekonečný návrat na výchozí bod okruhu.\nI přes Petrovo ujištění, že se nedá nikde nabrat voda, je možné se občerstvit v některém z almů. Teklo i asi 5 potoků, letos však byla mimořádná zima a vody více než v jiných letech, tak bych na to jiná léta či později v sezóně nespoléhal. Vyrazil jsem ze sedla sám, později mne dohonila Jana. Cesta ve dvou ubíhala rychleji. Doháníme většinu skupiny B, která šla okruh bez vrcholu. K autobusu přicházím značně uondán. Zchátralé tělo úředníka říká majiteli, co si o túře myslí. Večer v kempu bez překvapení - panák ferneta na příjezd, vaření, káva & cestovní koláč, hlásání, povídání, trocha červeného a do spacáků.\nDen čtvrtý, Pizes de Puez (Puezspitzen), 2918 m, túra přes 3 sedla, pátek 23. července\nGrödner Joch (P.so Gardena, 2125 m), Forc. Cier (2469 m), Forc. de Crespëina (2528 m), Forc. de Ciampëi (2366 m), Puezhütte (2475 m), Puezspitzen (2918 m), Grödner Hohenweg, Langental, Wolkenstein (1563 m) - cca 1000m nahoru a 1500m dolů, cca 7 hodin\nNa tomto místě popíši do omrzení se opakující ranní dialog (spíše Tomášův monolog) na téma kdo více chrápal, zda já nebo Petr, kdo koho tahal za nohu (většinou Tomáš mne, když už jsem byl vzůru a tudíž nemohl chrápat). Jo a také jak moc vrzaly naše nafukovačky. Příště si vezmu vlastní malý stan a budu spát někde bokem. A místo sebe doporučím do stanu Vladimíra.\nNež jsme se ráno v autobuse podívali na dno plechovky s něčím vařeným, už jsme byli v sedle Gardena. Jiřina opět vyráží napřed by chytila správnou tepovou frekvenci. Je mi ještě hůře než včera. Stoupáme do prvního sedla, převýšení cca 300 metrů. Trochu tápeme nad chatou Jimmy, kudy dál.\nLoupe mi v levém koleni, naštěstí jen asi 50 výškových metrů. Pod sedlem procházíme bizarním skalním městem vápencových věží a věžiček. Doháníme Jiřinu. Zkracuji si odpočinek a vyrážím napřed do dalšího sedla Crespëina, cesta vede očekávaně dolů (asi 40 výškových metrů) a nahoru (100 výškovýc metrů). Proti přes údolí se tyčí mohutná do šíře, však nevysoká kompaktní hradba hory Mont Dressëura nad Val de Chedul. V sedle Crespëina je pěkný dřevěný kříž s Kristem. Opět vyrážím napřed sám se sebou, míjím jezero (Lech de Crespëina), kde bych se za normálních okolností rád vykoupal, dnes ale ne, vpravdě ne.\nSkupina A se cestou přes altipiano k chatě rozpadla na samostatně se pohybující jednotky a malé skupinky. V posledním sedle před chatou fotím květiny, Prisku a Martu. Ze sedla vede úděsný sestup v suti na dno údolí Langental. Skupina B, ostřílení to borci, tudy bravurně sešli. Na chatě se spořádaně dáváme dohromady, rychlé pivko a tatranka a vyrážíme na vrchol. Krátký výšvih travnatým svahem, kus po ostřícím se kamenném hřebínku s napříč vrstvenou skálou, traverz po uzounkém chodníčku v nejjemnější suti, vodorovně přes dva zářezy potoků z jarních tání, nyní s koryry prázdnými.\nV sedle mezi Piz de Puez a Col de Puez vedeme krátkou debatu, na jaký vrchol kdo vystoupí, nakonec všichni na vyšší (o cca 190 metrů). Držím své tempo, na čelo skupiny A dnes nemám, tedy jsem to nevyzkoušel, zda bych vydržel morálně. Mám ztrátu asi 5 minut, celé A se na vrcholu schází ještě asi dalších 10 minut, závěr v suti byl více než nepříjemný, jemný štěrk, dolů bude hodně klouzat. Kolmá severní stěna se sněhovými poli budí respekt, je však dost rozbitá, nekompaktní, nic pro horolezce. Motám se kolem vrcholového křížku, až mne Sylva upozorňuje, že pro mne dolů do severní stěny nepůjdou. Z vrcholového rituálu nic nechybělo. Začínám sestupovat jako první, cestou přemýšlím, kolik času celkem jsem strávil na vrcholech Alp a Dolomit. Řádově asi hodiny, titěrnost v porovnání s tím, kolik času celkem jsem v horách pobyl. Na chatě jsem velmi rychle, hostů řádně přibylo. Dávám si gulášovou polévku, nechutnala mi přes řádný hlad. Ani pivo nepřidalo apetyt. Tak ještě jedno malé a vzůru dolů, tedy nejprve traverzem a poté dolů, což je sice delší, zato pohodlnější způsob dosažení dna údolí Langental. Potok ani říčka nikde, zas bez koupání. U ústí údolí potkávám Emana, obdivujeme ferratu vedoucí na Baita Stevia. Ještě kus vesnicí po asfaltu a kus do kopce, sundat pohorky a ponožky a polknou první doušky chladivého moku.\nDen pátý, Col di Lana - krvavá hora, 2452 m, sobota 24. července\nPasso di Valparola (Ju de Valparola, 2168 m), Passo Sief (2209 m), Sief (2424 m), hřebenem na Col di Lana (2452 m) a zpět, cca 500 m nahoru a dolů, cca 5 hodin\nV noci pršelo a byla bouřka, přesně podle předpovědi. Vyjíždíme později, mraky se dosti honí, dle předpovědi se kolem poledne škubnou a bude fantastická viditelnost, jaká bývá po přechodu studené fronty. Stalo se. Jdeme na horu, kde má Petr pytel z roku 2002, kdy zde jako mladý chlapec prodlíval se svou tehdejší přítelkyní.\nTúru prosazuji jako povinnou pro všechny naše třicetikorunové voliče - nechal bych je s kvérem a plnou polní prodlít den v zákopech bez bojové akce, jen tak být, aby viděli, co to znamená mít se špatně, bez perspektivy, jako terč kulek, šrapnelů a min protivníka kutajícího mi ve skále pod nohama, s čímž neudělám nic, jedno velké NIC.\nVýstup je veden v katalogu zajištěných cest, železa je na skále vskutku hodně, vážne je však třeba brát jen asi 5 kramlí v jednom místě výšvihu kolmého skalního stupně. Na hřebeni nad Passo Sief fučí mohutně a studeně, navlékám na sebe co mám za bundy. Vítr kupodivu později ve vyšších výškách slábne. V severním kotli pod hlavním vrcholem bliká z černých skal malé sněhové pole.\nSkupina A došla na hlavní vrchol Col di Lana, skupina B na vrchol Sief, oddělený od hlavního kratším hřebínkem. Na úbočí Sief je opravený zákop v délce asi 400 metrů. Col di Lana i okolní kopce jsou z bazických vyvřelin, s odlišnou, neméně bohatou květenou než okolní vápencové vrchy. Fotím o 106 kytky, kopce, ledovec na Marmoladě, zákopy. Kousek pod vrcholem je opravená kaplička. Pietní místo, i 94 let od války tu běhá mráz po zádech. Kráter po odstřelu patrný, chybí asi 1/4 kopce.\nNávrat stejnou cestou zpět k autobusu, čekám ještě na Tomáše, zda se půjdeme koupat, šel celý den bez bundy, je trochu prochlazen, koupání rušíme. Do kempu jedeme oklikou přes sedla, ze kterých vedly túry minulých EXODů a ze kterých, je třeba přiznat, jsou parádní výhledy. Jen těch turistů v sezoně je hodně. Už se těším na zítřek, v malé skupince půjdeme do kolmých stěn masivu Sella.\nDen šestý, Cima Pisciadu, 2985 m, via ferrata Brigata Tridentina, neděle 25. července\nGrödner Joch (P.so Gardena, 2125 m), Alta via Dolomiti, ústí Val Setus, via ferrata Brigata Tridentina (obtížnost D), Ütia Pisciadu (2585 m), Cima Pisciadu (2985 m), zpět k chatě Pisciadu, Val Mesdi, kemp Colfosco (Kolfuschg, Calfosch, 1600 m) - cca 900 m nahoru a 1400 m dolů, cca 8 hodin\nRáno jako malované, chladno (asi 4°C). Na sedlo to zná zpaměti i autobus. Mírně trapná situace nastává, když skupiny A a A' čekají, zda Jiřina, která výjimečně nešla napřed, si vypůjčí hole, které bude s vysokou pravděpodobností potřebovat ve Val Setus na sněhových polích. My čekáme nahoře, Jiřina dole a nikdo se nemá k ráznému zásahu. Nakonec Jiřina hole kdesi splašila a přidala se k A'. Chůzi napřed si vynahradila od chaty nahoru na vrchol.\nV poklidu po počátečním nabrání výšky nad sedlem houpavým traverzem s převahou klesání přejeme u ústí Val Setus skupině A' vše dobré a vzájemně potvrzujeme sraz na chatě. Ve 4 (Pavel, Sylva, Petr a já) pokračujeme k nástupu na ferratu. Nejsme tu sami a davy houstnou, ve finále lezeme vzhůru v téměř souvislém (a tudíž tragicky pomalém) zástupu. Posílam Janě SMS, by se zařídili dle potřeb - nakonec se míjíme u chaty, oni po hodině a něco čekání vyráží na vrchol, my je doženeme po vypití zaslouženého pivka.\nFerraty moc rád nemám, tato je vpravdě ve své spodní části vedena logicky, chytů a stupů nepočítaně, volně tak za III.UIAA. Pár obtížnějších výšvihů. Po polovině výstupu podél železných lan se skála napřimuje do kolmice, přibývá žebříků a ubývá chytů. V cestě je dosti krajanů, počet větší než malý. Ještě kratší traverz a jsme u můstku přes propast. Pro Sylvu to je ferratová premiéra, snad se jí líbila. Fotíme se na předpovídatelně fotogenickém můstku, poté se necháme fotit od bližního našeho za ferratou jako lanové družstvo. Udělalo se mi náhle tak nedobře, že jsem čekal každou chvíli obracení obsahu žaludku mezi nás. Petr mne zachránil dávkou kofoly. Díky!\nJeště kousek obloukem mírně vzhůru a již kupuji pivko na chatě. Místo nádherné, jezero, výhledy omezené na severní směry.\nPo přesunu piv ze sklenic do žaludků nahazujeme bágly na záda a vydáváme se na posledních několik set výškových metrů na vrchol těsně pod hranici 3000 metrů. Vládne uvolněná, přátelská atmosféra, špičkujeme, smějeme se, přitom jdeme rychle. Kus želez ve skále s potůčkem a deštěm přes převisy z tajícího sněhu, sněhová pole, sedlo pod vrcholem. Výstup po širokých skalních policích, výše nepravidelých, nakonec po skále, suti minimum. Na vrcholu po obligátní impregnaci proti chladu a nadmořské výšce žvýkáme pozdní oběd. Výhledy famózní. Skupina A' je již emočně saturována a začíná sestupovat, sraz opět na chatě. Dojídáme opožděný oběd, pomalu sestupujeme, nikam nespěcháme. U chaty je první Jiřina (sestupový to ďábel), sedá si však bokem stovky metrů daleko od hospody. Požívám skoro dvě polévky, polovinu druhé dojídá Petr. Sedíme na slunci, přesto mi je chladno a oblékám na sebe další dvě vrstvy. Z koupání sešlo, už ani nevím proč. Tu se vzal, kde se vzal u chaty Vladimír. Potkal jej i Pavel kus od chaty na sestupu. Pochlubil se mu, že dal sám samec ferratu a pronesl něco o namyšlených primadonách. Nadmořská výška, slunce a nižší tlak dělají divy.\nLetecký sestup prvním prudkým hangem s trochou železa na skále na dno údoli Mesdi, pod sněhová pole. Kus mírnějším terénem v sedlé suti a druhý nemilý padák podél bysté vody do širokého údolí a stínu lesa. Do kempu coby kamenem dohodil po turistické dálnici. Vladimír se vrací pro hole, co zapomněl na rozcestí. Byly tam.\nDen sedmý, Kreuzkofel (L'Ciaval, 2911 m, Punta Cavallo), túra která měla smůlu, pondělí 26. července\nSt. Leonard lanovka, Heiligkreuz - Hospiz (2045 m), Kreuzkofel scharte (2612 m), Punta Cavallo (2911 m) a zpět - cca 900 m nahoru a dolů, cca 7 hodin\nPo velmi krátké jízdě autobusem zastavujeme u dolní stanice lanovky na La Crusc. Na parkovišti málem nachytám Sylvu s kalhotami a kalhotkami na půl žerdi, chtěje vyhodit plechovku do kontejneru. Cestou nahoru teplota klesá, ve stínu skokově. Slunce rozpouští mraky v údolích a kolem Sass de Pütia. Další fyziologická přestávka skoro všech na konci druhé části lanovky. Početná skupina A se spočítá a vyrážíme, jak jinak, nahoru. Kolem ještě zavřené chaty, kosodřevinou, kamenitým svahem, přes výraznou rýhu po jarním potoce hore brehom ke skalám. Na ne zrovna pohodlném místě pod lany se soukáme do sedáků, prsáků, přileb, ferratových setů a rukavic, abych po 5 metrech lezení zjistil, že lana končí.\nTuristický výstup severní stěnou (horolezeckých vede hore přes dvacet, včetně legendárních od bratrů Messnerů) je pojat jako zleva doprava stoupající traverz míchaný s kolmými výšvihy "kde to de". Na části výšvihů jsou pak natažena více než pomáhající tak překážející lana a pár kramlí. Nebezpečnější jsou traverzy po římsách užších než 2 vibramy ve spoji spatném. Sice není pod traverzem kolmice dolů, ale i sjezd v suti by mohl skončit přivoláním horské a letem v podvěsu vrtulníku. Traverzy nejsou nijak jištěny, morálově slabší jedinci se tisknou bokem ke skále, čímž ještě snižují již tak slabé tření mezi botami a římsou. Vysvětlení zákadů fyziky nepomáhá. Traverzy přejdou všichni bez úhony. Závěr do sedla je veden skalním zářezem, též zajištěn lany. Po 600 výškových metrech v příkré stěně hop a jsme na plochém altipianu (Ju dla Crusc, 2612 m).\nVrchol se zdá býti otázkou pěti minut, takový brdek (převýšení ještě 300 m). Po dojití posledních vzlínačů Pavel přidává pár minut a počínáme se trousiti k vrcholu. Koho omrzel život, může si z výstupové cesty odskočit rovnou k lanovce a kostelíčku. Kolmá část stěny má jistě stovky metrů. Hrajeme hru "kdo blíž". Ještě těď se mi potí ruce, fuj, brrrr.\nPřiblížili jsme se po rovině pod vrcholovou pyramidku, Magda se táže, cože tu budeme dělat, když tu žádný výstup vlastně není. Odpověděl jsem, že výše nastane jebačka v suti. Magdě se to líbilo, myšlenku uchopila a rozvinula, že se tedy mamce pochlubí, až se dole u busu potkají, co že dělala na kopci - jebačku. ("Ále, normálka, jebačka v suti, znáš to mami, ne?") Suť byla, mírný opruz typu jeden krok nahoru dva dolů také, leč v mezích, výstup na Puezspitzen byl co do kvality a skladby sutě horší.\nJde se mi blbě, nereflektuji na návrh Pavla, že ještě vylezeme na o něco vzdálenější, o to však vyšší vrchol Sasso dele Dieci (3026 m). Pavel se Sylvou vytvoří A+ a na třítisícovku vystoupí. My ostatní se individuálně vracíme k sedlu, kde poslušně opět vytváříme A a po kratší debatě, zda se vrátíme ferratou nebo kolem celého masivu pohled na hodinky rozhodne - dolů stejnou cestou. Jdu první, po části cesty se vždy zastavím a skouknu situaci za sebou. Čím větší jsou mezi námi mezery, tím je menší pravděpodobnost vrhu kamene na hlavu bližního svého pod sebou. U chaty potkávám ve stínu Emana, krátká výměna dojmů a pojmů, měli se také dobře.\nObjednávám dvě točená, Tomáš přichází právě když jsem v půlce sklenice. Rundu otáčí. Je tu vedro přímo k zalknutí, a to jsme ve dvou kilometrech. Jenže na západní stěně, tudíž tu pere slunce. Jdu si prohlédnout kostelík, nezklamal, chladno a ticho. Žaludek hladím polévkou a čekáme na Petra, který se uvolil jít poslední. Třetí pivo a druhá polévka na jeho počest je povinností. Přesouváme se do stínu ke stěně kostela. Jana podnikla závěrečnou jebačku v suti, kterou ji dopřáli dva fotící se turisté - uvolnili menší kamennou lavinku. Uhnula jen tak tak.\nPoslední dochází Sylva z A+ dvojky, poslala pod spodním "železem" Pavla napřed. Sjezd lanovou uspávající. Vedro u busu narůstající. Nákup ve Sparu - dostali jsme s Petrem chuť na pořádný kotel zeleninového salátu. Až se nám dělaly boule za ušima, salát dojídala Sylva a též jí chutnal. Neopomněli jsme i vínka a tak je večer klasický. V noci má přejít další studená fronta, ranní odjezd nejistý v čase i cíli.\nDen osmý, Aferer Geisler, k rodišti Reinholda Messnera, úterý 27. července\nZanser Alm (1689 m), Ob. Herrnsteig, vrchol 2168 m nad Schäferhütte, Kofelwiese (1952 m), Unt. Herrnsteig, Zanser Alm - cca 800 m nahoru a dolů, cca 5 hodin\nPůvodně byl v plánu pro skupinu A Sass Rigais - parádní třítisícovka v hlavním hřebeni skupiny Geisler. Studená fronta se však opozdila o pár hodin a tak v čase odjezdu ráno poprchává a mraky se nad kempem povážlivě honí. Po bitvě je každý generál, tudíž zde mohu pod čarou poznamenat, že risk by se tentokráte vyplatil - odpoledne bylo stabilní pěkné počasí. Petr s Emanem v čase, který jim byl ráno dán a za informací o nejistém počasí, i s ohledem na ne právě levnou lanovku, sází na jistotu vyčkání přechodu fronty. Odjezd je tak posunut o 2h, další 2h trvá přesun busem na Zannser Alm. To je jediné menší mínus dne, cesta tam a zpět zabere 4h celkem, tudíž na túru zbyde hodin 5, a to se žádné velké kopce zdolat nedají, i když začínáme výše než vrchol Sněžky.\nVyrážíme vedeni Pavlem v početném áčku kolem poledne na okruh horní a dolní pánskou cestou, Petr sice navrhuje dojít až na "tuleně", Tullen (2653 m), návrh to je dle mne nereálný, resp. museli bychom vyrazit v malé úderné skupině a ještě cestou nehledět na ztráty - kdo by odpadl, vracel by se k busu po vlastní ose sám.\nPo široké pohodlné cestě dosahujeme křížku - Božích muk, kde se cesta prudce obrací nejprve ve svůj protiklad do protisměru, aby po cca 50 metrech a otočce o 90 stupňů vpravo nabrala charakter diretissimy. Úzký chodníček se vine jako had modřínovým lesem. Říkám Pavlovi, že jdeme ještě moc pomalu, že většina lidí žvaní. Mírně jsme přidali a bylo ticho, jen sípění se neslo lesem. Nejvíc tedy asi ode mne. Výšku jsme nabrali tempem 400m za hodinu, možná něco více. Na horní hranici lesa se cesta poklápí a pokračuje traverzem s občas nečekaným klesáním po úbočí Aferer Geisleru. Už si ani nepamatuju, kde jsme dostihli Jiřinu, která šla napřed. Po dalším kusu traverzu se dostáváme zcela nad les a velkým obloukem ve svahu vystoupáme na nejvyšší bod túry, do cca 2400 m. Místo je vhodné pro oddech a svačinu, výhledy jsou odtud dobré, pod nohama kvetou protěže.\nBěhem zastávky zkušený pedagog a didaktik Tomáš vysvětluje s pomocí dvou placatic fázový posun a fázovou rychlost, na Leoše sedá motýl a Marta se rozverně válí v trávě.\nPo kratším sestupu na rozcestí pod Tullenem vystoupíme na bezejmenný vrchol (2168 m). Byl tu kdysi i kříž, zbytky se válí po zemi a torzo ční stále k výšinám. Výhledy shodné s těmi ze svačiny, tj. kompletní severní stěny a vrcholy Geisleru, nic však více.\nCesta zpět začíná cestou pryč dál od výchozího místa, velikým obloukem po travinách Kofelwiese se vracíme na dolní pánskou cestu, po které, opět s dobrými výhledy na Geisler a skrze pralesní rezervaci dosahujeme autobusu.\nVečer až moc taktizujeme a konspirujeme co zítra, Petr s Tomášem a Sylvou chtějí na Boe, já doprovodím tři zájemkyně na kratší túru do masivu Sella. Na Sassongher jede Vladimír, Leoš a ještě 2 spoluhoralé. Volali si večer taxi, jak úspěšně se uvidí ráno.\nVečerní slavnostní sezení s přípitkem, poslední noc v kempu, zítra balíme.\nDen devátý, masiv Sella, bezejmenný kopec 2848 m, půldenní vycházka, středa 28. července\nCorvara, lanovka na Le Valun, okruh nad Ütia F. Kostner, lehká ferrata směrem na Piz Boe, výstup cestou necestou sněhem a kamením do sedla a na bezejmenný vrchol 2848 m, sestup na Ütia Lago Boe, lanovkou dolů - cca 500 m nahoru a 800 m dolů, cca 4 hodiny\nRáno jako malované, mraky se mazlivě honí kolem vrcholů, slunce s nimi bojuje. Žpendlím kolíčkem na spící velitelský stan kam že to jdeme a v kolika lidech a kdy budeme zpět a vyrážíme pěšky k lanovce, kde jsme před osmou ranní, jezdí od půl deváté. Vzniklý prostoj zaplňujeme pivem v nedaleké kavárně. Občerstvuje se zde též celá obsluha lanovky. Volám Petrovi, vrcholový tým nestihne lanovku před 13h, pojedou dolů až po polední pauze, tudíž v kempu budou kolem půl třetí. Telefonát dopadl dobře.\nNa horní stanici lanovky, již uprostřed mraků, přejeme zdar skupině A+ vrcholové a kolem nápisu "Banik pičo" vyskládaného z kamenů na louce opodál kroužíme tu nahoru tu dolů cestou necestou ve 4 pod skalním amfiteátrem Boe Seekofelu. Nemajíce ferratové nádobíčko ani se nepokoušíme přiblížit pod Zehner a Neuner, tudy to nepůjde (podle mapy mělo), a tak se pokorně vracíme nad chatu F. Kostnera. Po pro morál slabších jedinců lany zabezpečené cestě 672, již jen s Magdou, vystupujeme směrem k Boe, výše již mimo cestu přes sněhové pole a suťovým zářezem na bezejmenné sedlo a ještě bezejmennější vrcholek nad ním, na mapě Tabacco je kóta 2848 m. Místo je romantické a tiché. Cestou nahoru a dolů potkáváme mnoho bližních z Čech, až mi to není milo, moc se tu chovat neumí, mají špatné vybavení, boty, jsou hluční. Mraky se tu a tam škubnou, fotíme se s Magdou na samospoušť. Sestup zpět na cestu 672 po sněhovém poli končí mým 5m sjezdem, který jsem zabrzdil jen tak tak, následuje traverz zpět do odtrhové trhliny ke skále a lehčím terénem k fixním lanům.\nDoslova sbíháme jak k chatě, tak k jezeru Boe. Cestou míjíme asi 3 šňůry Taliánů stoupajících kamsi vzhůru. Kam dojdou netuším, mají botasky, bavlněná trička a džíny. U jezera další zklamání, z koupání zas nic, je tu lidí jako much. Také tu je Jiřina, která výjimečně nešla napřed, zato sem vyšla po svých, docela výkon. Počasí se definitivně obrací pro tento den ke slunečnu, máme nádherné výhledy od Marmolady po Kreuzkofel. Není kam spěchat, tak si dávám nejdražší pivo zájezdu za 4€ na horní stanici lanovky do Corvary. Při jeho konzumaci pozorujeme start paraglidistů, jak samotných tak v tandemu. Před půl jednou vzhůru lanovkou dolů a zkrze Corvaru zpět do kempu.\nBalení proběhlo jako vžycky, když je děsné vedro, to jest s plechovkou kozla v ruce. Balíme s Petrem ještě asi 3 stany sousedů, za pomyslené pivko.\nDen desátý, cesta zpět do Brna, čtvrtek 29. července\nCorvara - Brno, cca 12 hodin (změna trasy, jeli jsme po dálnici)\nZabalili jsme rychle a zkušeně. Jako bychom již někdy tábor balili. Část noci na schodech, milá společnost. K ránu na sedačce. Klátivý spánek v hodinách mezi vlkem a psem. V Brně jsme načas a stíháme pohodlně vlak, kupujeme pečivo k snídani, kávu a plechovku piva na žízeň. Vlastně dvě, cesta bude dlouhá.\nPříští rok jedeme jen "kousek za Vídeň", do oblasti severních vápencových Alp v Rakousku, v plánu jsou túry v pohořích Hochschwab, východní části Niedere Tauern a Eisenerzer Alpen. Pokud budeme bydlet u řeky Salzy ve kempu ve Wildalpenu, vrátím se po 14 letech na místo činu - v roce 1996 jsem zde pobýval s Janou, když jsem doprovázel rodiče na Donauradweg. Třeba sundám pytel z kopce Gr. Griesstein, kam jsme tenkráte pro Janinu únavu a pokročilou denní dobu nedošli.\nDěkuji Honzovi Kodadovi za přesné předpovědi počasí posílané denně jako SMS pro oblast Corvary.


Zobrazeny záznamy 1-20 z celkem 554.\nKlíčová slova: anglická literatura pro mládež, fantasy romány\nJanuary a Deset tisíc dveří / Alix E. Harrowová ; přeložila Adéla Špínová\nHarrow, Alix E., 1989-\nKlíčová slova: americká literatura pro mládež, fantasy romány\nKlíčová slova: australská literatura, fantasy thrillery\nStatečné a zlomené srdce / přeložila Magdalena Stárková\nKlíčová slova: americká literatura pro mládež, fantasy romance\nKlíčová slova: česká literatura pro mládež, fantasy romance\nKlíčová slova: milostné romány, vánoční příběhy\nPupíky. 1, Nejseš nějaká namyšlená? /\nDelaf - Dubucová ; [přeložil Luděk Janda]\nKlíčová slova: komiksy, kreslené příběhy, příběhy pro dívky\nMichael Jackson : král popu 1958-2009 / Chris Roberts ; přeložila Karolina Horynová\nRoberts, Christ, 1959-\nKlíčová slova: životopisy, zpěváci, Jackson, Michael, 1958-2009, populární hudba, pop-music, diskografie, obrazové, publikace\nHolky jako nitky / Sierra i Fabra Jordi ; [přeložila Daniela Šašková] ; [ilustrovala Kateřina Juchelková]\nKlíčová slova: dívčí romány, modeling, španělská literatura\nHorseland. 2., Znovu v sedle /\nadaptace Annie Auerbachová ; autor textu John Loy ; [z anglického originálu ... přeložil Lumír Mikulka]\nNakladatelské údaje: V Praze : CooBoo : Albatros Media, 2010\nKlíčová slova: dívčí romány, příběhy o koních, koně, televizní seriály, americká literatura\nHorseland : nemůžete soudit holku podle její limuzíny. 1., Vítejte na ranči /\nadaptace Annie Auerbachová ; spoluautoři Phil Harnage, Carter Crocker ; [přeložil Lumír Mikulka]\nKlíčová slova: dívčí romány, příběhy o koních, jezdectví, televizní seriály, americká literatura pro děti\nKlíčová slova: dobrodružné příběhy, fantasy komiksy, francouzská literatura\nVe tvém pokoji / Jordanna Fraibergová ; [z anglického originálu ... přeložila Dana Stuchlá]\nz angl.orig.přel. Dana Stuchlá\nKlíčová slova: dívčí novely, prázdninová dobrodružství, americká literatura\nEmily Strange, Ztracená, temná a znuděná /\nRob Reger ; [ilustroval Buzz Parker] ; [přeložil Petr Onufer]\nKlíčová slova: fantasy pro dívky, 18. století, dobrodružné příběhy, americká literatura pro mládež\nPrůvodce světem vlkodlaků / Robert Curran ; [z anglického originálu ... přeložila Andrea Vašíčková]\nKlíčová slova: vlkodlaci, dějiny, legendy, příběhy\nTeam X-treme. Druhá mise, Příšera z hlubin /\nKlíčová slova: dobrodružné romány, napínavé příběhy, agenti, německá literatura pro mládež


Výběr spotřebičů a hi-technologie | Prima Fresh\nKuchyně je srdcem domu a díky současnému trendu obytné kuchyně je i místem, kde se setkáváme s rodinou nebo přáteli. Proto se také zvyšují nároky na její vzhled.\nklaram , Vydáno: 20.11.2013\nBudeme-li hovořit o moderních kuchyních, jsou dnes spíše jako promyšlená laboratoř. Vše, co má složitější tvar, vyžaduje pracné čištění od mastného prachu – jako kořenky, naběračky a další pomůcky, zmizelo za hladkými dvířky z odolných materiálů.\nDnešní moderní kuchyně mají dokonalé a elegantní linie, které si bez vestavných i volně stojících spotřebičů už ani neumíme představit. Trouba, varná deska, lednice, mikrovlnná trouba, digestoř, myčka, kávovar, někdy svoje místo v kuchyni najde i pračka… Jak ale vybrat ty správné?\nZa největší revoluční krok v historii kuchyňských spotřebičů považujeme odtržení trouby od vaření. Sporáky nahradily varné desky ovládané dotykovými senzory. Vedle klasické plynové plotny se dnes do kuchyní pořizují indukční a sklokeramické desky. Na první pohled jsou oba typy desky k nerozeznání, ale rozdíl poznáte až při vaření. Vzhledově identické varné desky se od sebe liší hlavně způsobem zahřívání hrnců a pánví. Sklokeramická varná deska funguje v podstatě stejně jako elektrická plotýnka, která se rozehřeje, a její sálavé teplo pak nádoby na ní položené přijímají, a díky tomu vaří, pečou, dusí či jenom ohřívají. Indukční varná deska se sama o sobě vůbec nenahřeje, ale zahřívá přímo nádobu na ní položenou. K jejímu ohřevu dochází téměř okamžitě a navíc přesně v teplotě, kterou si nastavíte. Indukce vaří velmi rychle a lze ji během vaření účinně regulovat.\nTechnologickým mistrem ve vývoji indukčních desek je značka AEG, která jednu ze svých modelových řad, MaxiSense™, vyvinula tak, že desky nemají vymezeny varné zóny. Dokonale se přizpůsobí hrncům a pánvím všech tvarů a velikostí. Na rozdíl od běžných indukčních varných desek deska MaxiSense™ nabízí varný povrch se čtyřmi samostatnými varnými zónami, které však nejsou jednoznačně vymezeny. To znamená, že žádný hrnec není příliš malý ani velký, aby přesahoval okraj pomyslné plotýnky. Teplo se rovnoměrně rozvádí do celé nádoby, což přináší skvělé kulinářské výsledky. Další funkce, které u vaření na indukčních strojích jistě oceníte, jsou například měřič aktuální doby vaření, ukazatel času od zapnutí, času do vypnutí – CountUp Timer, funkce Stop+Go pro dočasné snížení varného výkonu, pokud si potřebujete kamkoliv odběhnout. Dětská pojistka, která zamkne ovládání varné desky, je dnes už samozřejmostí.\nPečicí blok tvoří sestava zabudovaných spotřebičů, kde horkovzdušnou troubu kombinujeme s mikrovlnnou nebo parní troubou. Při výběru tohoto spotřebiče nejvíce hledíme na to, jak ušetřit nejen na výběru, ale také na jeho provozu. Horkovzdušná trouba je většinou úspornější než klasická. O spotřebě trouby rozhoduje hlavně požadovaná teplota. Pokud pečeme jídlo na 250 °C, spotřebujeme více energie než při ohřevu na 200 °C. Tradiční trouby ohřívají spodní nebo horní topné těleso, případně obě najednou, proto jsou většinou méně úsporné než horkovzdušné trouby. V horkovzdušné troubě je navíc teplo rovnoměrně rozloženo v prostoru trouby a nedojde k připálení na jednom místě nebo nedopečení na jiném místě. Příkladem takové trouby jsou modely od značky Electrolux s dotykovými displeji s popisky a ikonami s funkcí nápovědy a 90 přednastavenými pečicími programy.\n–\tCoolmatic je funkce, kterou byste ve své chladničce rozhodně měli mít, neboť když musí být velké množství čerstvých potravin rychle ochlazeno na optimální teplotu pro uchovávání, stačí pouze stisknutí tlačítka. Toho využijete například po velkém nákupu, kdy jeho vyskládáním výrazně zvýšíte vnitřní teplotu v chladničce, a té pak dlouho trvá, než optimalizuje ideální podmínky pro uchování potravin. S funkcí Coolmatic celý proces chlazení výrazně urychlíte, a navíc se funkce po dosažení ideální teploty automaticky vypne.\n– Technologie MultiAir Flow ovládá a udržuje mimořádně stálou teplotu a vlhkost v celém zařízení. Proto si můžete být jisti, že vaše potraviny budou čerstvé, ať už je uložíte kamkoliv, a že pokaždé, když otevřete chladničku, budou okamžitě obnoveny optimální podmínky.\n– Světelný a zvukový alarm vás upozorní na to, když náhodou začne vnitřní teplota stoupat, například kvůli špatně zavřeným dveřím chladničky.\n– Další užitečná funkce je Dovolená. Pokud pár dní nebudete doma, spusťte funkci Dovolená a vaše chladnička bude šetřit ještě víc energie než v běžném režimu.\n– Mnoho z nás také bojuje s pachy v chladničce. Při výběru nové lednice hledejte tu, která má filtr CleanAir absorbující veškeré pachy uvnitř chladničky, a tím chrání přirozené aroma jednotlivých potravin, dokonce i když nejsou samostatně zabalené.\nStejně jako pračka, mraznička či chladnička i myčka nádobí patří dnes k samozřejmému vybavení domácnosti.Co rozhoduje při jejím výběru? Počet osob v domácnosti, energetická náročnost, spotřeba vody, hlučnost a snadnost ovládání.\nMyčky nádobí jsou dnes vybavené nejmodernější technologií. Senzory automaticky měří stupeň znečištění vody a tomu přizpůsobují parametry celého mycího cyklu, aby spotřeba vody, energie a času byla co nejnižší. Myčka například sama rozpozná, kolik nádobí do ní bylo vloženo a jak je zašpiněné. Podle toho použije správnou teplotu a množství vody, časy mytí a oplachů. V některých myčkách se během mycího cyklu tvoří pára, díky níž je dosahován nejvyšší možný účinek a dají se mýt i křehké kusy nádobí.\nS praktickou funkcí přišla značka AEG u myček AEGProClean™. Systém Time Beam promítá na podlahu tenký paprsek, který signalizuje chod myčky a čas do dokončení mytí. Už se vám tedy nestane, že otevřete myčku za chodu a osprchujete svou naleštěnou kuchyňskou linku, v horším případě odpálíte ovládací desku myčky.\nVýběr kvalitních spotřebičů do kuchyně je velmi důležitý. Dokonce tak, jako samotná sestava kuchyňských skříněk a dalšího kuchyňského vybavení. Proto při výběru kuchyňských spotřebičů je vždy dobré nechat si spolehlivě poradit od prodávajícího.


Semifinálové série play-off první ligy zahájily vítězně Kladno a České Budějovice - Storyfa\nSemifinálové série play-off první ligy zahájily vítězně Kladno a České Budějovice\niROZHLAS / Sport Mar 15 Mar 15 13 sources\nDo semifinálových sérií play-off první ligy, z nichž vzejdou účastníci baráže o extraligu, vykročili lépe hokejisté Kladna a Českých Budějovic. Rytíři zvítězili na ledě vítěze základní části Jihlavy 4:1, Jihočeši dobyli led Vsetína po…\nDo semifinálových sérií první hokejové ligy vstoupily lépe Kladno a České Budějovice. Rytíři zvítězili na ledě vítěze základní části Jihlavy 4:1, Jihočeši dobyli led Vsetína po výsledku 2:0. Obě série o postup do extraligové baráže budou…\nBitva o dvě vysněná místa zaručující boj o nejvyšší soutěž začala. Na úvod semifinále play off první hokejové ligy se dařilo hostujícím týmům. Kladno vyhrálo v Jihlavě 4:1. České Budějovice se radovaly z výhry v Jihlavě 2:0.\nSemifinále první ligy rozehrály lépe Kladno a České Budějovice\nČeskéNoviny.cz / Sport Mar 15 Mar 15\nPraha - Do semifinálových sérií play off první ligy, z nichž vzejdou účastníci baráže o extraligu, vykročili lépe hokejisté Kladna a Českých Budějovic. Rytíři zvítězili na ledě...\nKladno vyhrálo v Jihlavě 4:1, Jágr asistoval. Motor uspěl ve Vsetíně\nZačala bitva o baráž! V prvních utkáních nehrála žádnou roli výhoda domácího ledu. Kladno po výborném vstupu do zápasu vyhrálo na ledě Jihlavy 4:1. Jaromír Jágr i Tomáš Plekanec si připsali po jedné asistenci. Ve druhém utkání vyhrál Motor…\nDo semifinálových sérií play off první ligy, z nichž vzejdou účastníci baráže o extraligu, vykročili lépe hokejisté Kladna a Českých Budějovic.\nSemifinále začali lépe hosté. Kladno i České Budějovice slaví\nDo semifinálových sérií play off první ligy, z nichž vzejdou účastníci baráže o extraligu, vykročili lépe hokejisté Kladna a Českých Budějovic. Rytíři zvítězili na ledě vítěze základní části Jihlavy 4:1, Jihočeši dobyli led Vsetína po…\nCHANCE LIGA ŽIVĚ: Semifinále je tu! Kladno vede v Jihlavě, Motor na Lapači\nwww.hokej.cz Mar 15 Mar 15\nNejlepší čtyři týmy základní části ve čtvrtfinále potvrdily role favoritů, teď si to rozdají o postup do baráže! Chance liga má na programu úvodní semifinálové bitvy – Jihlava od 17:30 poměří síly s Kladnem, Vsetín s Českými Budějovicemi.…\nhokej.cz Mar 15 Mar 15\nWe track 249 articles related to this story 249\nAktuálně.cz / Sport Mar 22 Mar 22 open event\nO postup mezi elitu budou České Budějovice a Kladno bojovat s Pardubicemi a Chomutovem. V semifinále první ligy skončily Vsetín a Jihlava.\nHOKEJ ON:LINE: Kladno s Jágrem přišlo o náskok, Vsetín vymazal manko dvou gólů\nSport.cz Mar 20 Mar 20 open event\nPrvní hokejová liga má ve středu na programu čtvrté zápasy semifinále play off. České Budějovice už mohou postoupit do baráže o nejvyšší soutěž, ale musejí porazit Vsetín (stav utkání 2:2). Kladno vede v sérii s Jihlavou hrané na čtyři…\nTN.cz / Sport Mar 19 Mar 19 open event\nHokejisté Kladna vedou v semifinále první ligy nad Jihlavou 2:1 na zápasy. Na výhře 5:1 se podílel gólem i legendární Jaromír Jágr. České Budějovice jsou blízko postupu. Vsetín porazily ve třetím zápase 2:0 a jsou jednu výhru od baráže. Do…\nŽIVĚ: Jihlava – Kladno 3:1\nČeská televize / ČT sport Mar 16 Mar 16 open event\nSemifinále první hokejové ligy pokračuje dalšími zápasy. Druhou výhru v sérii už slaví České Budějovice, které uspěly ve Vsetíně znovu, tentokrát vysoko 6:0. Rytíři v čele s Jaromírem Jágrem a Tomášem Plekancem zvítězili v prvním duelu na…\nONLINE: Semifinále první ligy začíná. Jihlava a Vsetín hrají doma\nAtraktivní semifinále play off Chance ligy začíná. Jihlavští hokejisté hrají na domácím ledě s Kladnem, Vsetín bojují proti Českým Budějovicím. Sledujte oba duely od 17.30 hodin v podrobných online reportážích.\nVideo: Krev na ledě, odpadky a pivo na střídačce. Prospal pak stříkal vodu na diváky\nAktuálně.cz / Sport Mar 10 Mar 10 open event\nHokejisté Českých Budějovic zvítězili v šestém čtvrtfinále první ligy v Havířově 4:1, vyhráli sérii 4:2 a doplnili v semifinále Jihlavu a Kladno.\nČeská televize / ČT sport Mar 10 Mar 10 open event\nFormu z podzimu zatím potvrzují i na jaře. Fotbalisté Českých Budějovic v 18. kole druhé ligy vyhráli 1:0 v Prostějově a před druhou Jihlavou už mají náskok čtyř bodů. Vysočina totiž překvapivě ztratila na půdě předposledního Táborska po…\nHOKEJ ON-LINE: Jágr na ledě. Favorité mohou postoupit, ale Litoměřice už srovnaly a Havířov si vyšlápl na Motor\nSport.cz Mar 8 Mar 8 open event\nČtyři mečboly jsou v pátek ve hře při zápasech čtvrtfinále play off Chance první ligy. Jihlava, Vsetín, České Budějovice a Kladno. Kdo z tohoto kvarteta doma vyhraje, postoupí do semifinále. Hosté na všech stadionech musí vyhrát, kdo selže…\nONLINE: Pokračuje čtvrtfinále první ligy, Kladno může slavit postup\niDNES.cz / Sport Mar 6 Mar 6 open event\nV nejkratším možném čase si mohou hokejisté Kladna zajistit účast v semifinále Chance ligy, nad Přerovem vedou 3:0 na zápasy a od postupu je dělí jediná výhra. Další čtvrtfinálové série zatím tak jednoznačné nejsou: Jihlava, Vsetín a České…\nONLINE: Kladno chce uspět v Přerově, Budějovice a Jihlava odčinit prohry\niDNES.cz / Sport Mar 5 Mar 5 open event\nČtvrtfinálové série hokejové Chance ligy pokračují třetími partiemi. Zatímco Kladno v Přerově a Vsetín v Prostějově budou chtít navázat na dvě úvodní domácí vítězství, souboje mezi Havířovem a Českými Budějovicemi i Litoměřicemi a Jihlavou…


6 kroků na cestě ke zdravým očím - Zelený zákal - otestujte své oči!\nNovinky6 kroků na cestě ke zdravým očím\nMožná vám zdravé oči připadají jako samozřejmost, ale s přibývajícím věkem bychom se o ně měli starat stále pečlivěji.\nVybírejte si potraviny prospěšné i pro oči – následující potraviny pomáhají udržovat naše oči zdravé, a proto bychom je do jídelníčku měli zařazovat co nejčastěji: listová zelenina (hlavně špenát), tučnější mořské ryby (losos, tuňák), vejce, ořechy a luštěniny, citrusové plody nebo z nich připravené ovocné šťávy.\nNekuřte – kouření významně zvyšuje riziko šedého zákalu, zeleného zákalu a také makulární degenerace, která může vést k trvalé slepotě. Nikdy není pozdě přestat kouřit a nikdy jste to nezkusili tolikrát, aby to už nemělo smysl.\nMějte sluneční brýle v pohotovosti – kvalitní sluneční brýle chrání naše oči před UV zářením, které zvyšuje riziko šedého zákalu a makulární degenerace. V létě, u moře nebo na horách bychom své oči měli vždy chránit, ale sluneční brýle nemusíme odkládat ani jindy během roku.\nNedejte šanci úrazům – při práci, kde hrozí úraz oka (například odletují malé úlomky kamenů, kovu nebo písek), musíme své oči chránit ochrannými brýlemi. Ty jsou vhodné také při sportech, jako je například squash.\nPřed počítačem chytře – aby práce u počítače co nejméně namáhala vaše oči, musíte minimalizovat odlesky na monitoru. To znamená umístit monitor co nejdále od okna a v místnosti použít tlumenější osvětlení. Během práce si každých 30 minut dopřejte kratičkou přestávku, kdy budete střídavě zaostřovat na různé vzdálenější předměty.\nNechte své oči zkontrolovat odborníkem – pokud vám ještě nebylo čtyřicet a vaše oči jsou zcela zdravé, navštivte očního lékaře kvůli preventivní prohlídce každé čtyři roky. Po čtyřicítce už by to mělo být každé dva roky, ale váš lékař vám jistě sám určí ten nejvhodnější interval.