Vítejte na stránkách 7. oddílu Stopa Kouřim - Kronika - Mezinárodní tábor "Kačerov-Vlára" 13.7. - 4.8.2013\nÚvod » Kronika » Mezinárodní tábor "Kačerov-Vlára" 13.7. - 4.8.2013\nMezinárodní tábor "Kačerov-Vlára" 13.7. - 4.8.2013\nTak jak letos začít. Školní rok je za námi, což je dobrá zpráva, protože jedeme na tábor. I letos je naše společné soužití trochu netradiční. Vlčata a světlušky začínají samostatně již 5. července. My ostatní se scházíme na tábořišti v Kačerově až v sobotu 13. července 2013.\nKolem poledne jsme kompletní. Začínáme vozit podsady a stavíme stany. Jde nám to pěkně od ruky, takže za chvíli máme střechu nad hlavou. Tak rychle ubytovat a nanosit materiál do skladovacího stanu. Tím samozřejmě nekončíme. Stavíme novou vstupní bránu, věšák na ešusy i sušák na prádlo. Základní práce jsou hotové. Nyní můžeme připravit ohniště a nadělat zásobu dřeva. To vše jsme stihly během odpoledne. Večer se účastníme společného střediskového nástupu a poprvé nám Sixtík troubí večerku. Konečně jsme se dočkaly.\nA co jsme ten první týden vlastně dělali? Ti nejmenší, pokračovaly v etapové hře. My skauti jsme dodělávali některé táborové stavby a věnovali se plnění Nováčků, stezek, odborek a Tří orlích per. To vše jsme kombinovali s dalšími aktivitami. Učili jsme se poznávat různé rostliny a zvířata, hráli jsme hry, sekaly, řezaly a dělali všechno proto, abychom se nenudily. A jak je mým dobrým zvykem, tak i letos jsem připravil jeden zatěžkávací test, abych věděl, jak na tom jsme po té fyzické a psychické stránce. Jedno příjemné ráno jsme se zabalili a řekli si, že se půjdeme vykoupat do přehrady. A tak jsme vyrazili. Procházeli jsme malebnou krajinou, kochali se různými přírodními úkazy a užívali si fajn den, zatímJ. V jedné z vesnic jsme nakoupili jídlo, čímž naše batohy značně ztěžkly. A jde se dál. Dorazili jsme k přírodní rezervaci, na jejímž území je umístěn židovský hřbitov. Kluci jej museli nalézt, což se jim povedlo. Tento hřbitov je zajímavý tím, že je uprostřed pole a velmi těžko se hledá. Dáváme si svačinu a pokračujeme, směr „Kočičí hrádek“. Krajina se mění. Stoupáme do kopců, slézáme do údolí a zde se brodíme kopřivami a vysokou travou. Na několika místech musíme přebrodit vodní toky. Nálada už není tak veselá. Nedaří se nám najít cíl, tak šplháme do té největší stráně. Na jejím vrcholu se rozprostírají louky. Oběd. Sundáváme batohy a propocená trika. Během chvíle hoří oheň a z ešusů se line vůně hotového jídla. Nálada se zlepšuje. Chvíli odpočíváme a už jsme zase na cestě. Vesnice, kterými procházíme, jsou tvořené ze statků a všude je plno hospodářských zvířat. Po několika kilometrech jsme se napojili na červenou turistickou značku. Čeká nás perný pochod. Lezeme přes skály, zdoláváme prudké svahy. Nikdo už nemluví. A jsme u cíle. Vítá nás město Želiv s obrovskou vodní nádrží. Kluci se těší do vody. Bohužel, možnost koupání je až na druhém břehu, což je další množství kilometrů a čas se nám krátí. Je kolem šestnácté hodiny. No, přátelé, koupat se nemůžeme, musíme vyrazit do tábora. Upírají se na mě zděšené pohledy. Povoluji hodinový odpočinek pod lípou, nedaleko krámku. Kupujeme pití a dobíjíme baterky. Tak zase vyrážíme. Nohy jsou samý puchýř a Sixtík má „vlka“. To mu nezávidím. „Kojote, pojedeme autobusem“. Mrknul jsem na jízdní řád, usmál se a autobus jsem povolil. On už totiž žádný nejede. Tak pánové, vracíme se do tábora. Pro udržení morálky si zpíváme a hrajeme „slovní fotbal“. Nohy se začínají motat a také vyčerpání se projevuje. Po každé hodině chůze povoluji deset minut odpočinek. Tempo se zpomaluje. Venku je již tma, nicméně nebe je plné hvězd a tak hledáme souhvězdí. Jo, taky se podstatně ochladilo. Jdeme po tmě, bez baterek, vidět je dostatečně. Vidím první slzy a nevolnost. Po půlnoci nařizuji hodinový odpočinek. Vaříme horký čaj, a co to nevidím. Většina kluků spí. Tak jak si sedli, nebo upadli. Vstávat, musíme pokračovat. Vidím ty bolestné výrazy, ale jen na chvíli. Rozchodili jsme se a už zase jdeme. Tempo je tři kilometry za hodinu. Je půl čtvrté, když dorážíme do tábora. Čeká na nás hlídka a dostáváme najíst. Klobouk dolů kluci, zase jste mě nezklamali a společně to zvládli. Jděte si lehnout, zítra máte volno.\nDalší den byl na náš oddíl žalostný pohled. Nikdo nemohl chodit a pochod ve tvaru na oběd byl pro celý tábor velkou legrací. Nevadí, jdeme se vykoupat do nedalekého rybníka. Vybrali jsme si místo v lese, mezi borůvčím a naskákali do vody. Byla to paráda a příjemné rozptýlení.\nNesmím zapomenout na společný táborový oheň, kde se hrálo, zpívalo a soutěžilo a na táborovou atmosféru, kterou jsme si sami vytvořili. Otázkou je, jaká ta atmosféra byla…\nPíše se 20. července 2013 a já přebírám vedení tábora. Vlčata a světlušky odjíždějí domů a nám dnes začíná mezinárodní „Česko-Slovenský“ tábor. Během dopoledne přemisťujeme stany a připravujeme vše na příjezd našich hostů. Ti přijíždějí autobusem v odpoledních hodinách. Srdečně se vítáme a zařizujeme ubytování. Naši roveři připravují slavnostní oheň a my se společně scházíme na nástupu, kde vztyčujeme dvě státní vlajky a zpíváme první sloku české a slovenské skautské hymny.\nTak začínáme. Po nástupu zahajujeme celotáborovou hru na téma „Robinson Crusoe“. K tomu musím dodat, že každá etapa je doprovázena velkou hrou, na základě které získají účastníci potřebné pomůcky pro vlastní etapu. Rozdělil jsem všechny účastníky do osmi skupin a přidělil barvu. První hra se jmenuje „pevnůstky“. Skupina, která splnila úkol, obdržela táborová trička, takže při večerním nástupu jsme všichni stejně oblečení. A jde se k táborovému ohni. Navzájem se seznamujeme a vše doprovázíme hrou na kytary a zpěvem. Také jsem zadal úkol k příštímu ohni. Nacvičte divošský tanec s doprovodem přírodních hudebních nástrojů. Po večerce ještě chvíli sedíme u ohně a pak už se jde spát.\nDůležitou informací pro Vás, je počasí. Letos je abnormální vedro s teplotami nad třicet stupňů a bez deště. Z tohoto důvodu jsem musel táborový program neustále upravovat a zjednodušovat. K tomu všemu je zde velké množství kousavého hmyzu.\nI tak pokračujeme v programu. Každý den je jedna etapa CH. Rozděláváme oheň, mapujeme okolí, stavíme přístřešky, ve kterých spíme, budujeme sluneční hodiny, pracujeme s kůží, cestujeme podle skautských pochodových značek a azimutu, přičemž plníme různé úkoly. K tomu získáváme nástroje a pomůcky formou her. Jenom příkladem: „Na pašeráky, Barevný logik“. Tyto hry jsou dost náročné a trvají několik hodin. Vše doplňujeme dalšími aktivitami. Postavili jsme dvě sauny, které byly hojně užívané, zahráli jsme si noční hru „přenášení ohně“, kdy každá skupina musela přenést potokem hořící oheň na určené místo a to pěkně za tmy a jen s jednou baterkou. Také jsme hráli míčové hry jako pinčes, benbinton a volejbal. Měli jsme noční výsadek a oblíbenou zábavou v těchto horkých dnech se stalo házení do potoka a kotlíková válka. Nesmím zapomenout na naše rovery a rangers, kteří nám velkou měrou, pomohly svou prací a ochotou. Za to Vám patří mé díky.\nJo abych nezapomněl, také jsme byly na výletě v Praze, kde jsme navštívili museum Karlova mostu a plavili se na gondolách. Nicméně týden utekl jako voda. V pátek jsme začali bourat tábor. Byla to makačka, ale zvládli jsme to. Večer se konal slavnostní oheň, kdy jsme se velmi dobře bavili při divošských tancích. Zlatým hřebem večera bylo vystoupení Dona a Ládi, kteří předvedli dobře nacvičenou „Haku“. Noc se snesla do údolí a my pomalu uléháme ke spánku, pěkně venku, pod širou oblohou.\nRáno nás opustili naši Slovenští hosté a my se jedeme domů přebalit, neboť zítra odjíždíme na Slovensko. A tak se stalo. Scházíme se v 07:00 hod u Musea. Máme problém s autobusem, ale nakonec vše dobře dopadlo a my odjíždíme. Cesta je klidná a zábavná. Hrajeme na kytaru, zastavujeme u „Mekáče“. A už jsme na hranicích. Projíždíme Trenčínem a vracíme se k hranicím, k řece Vláře. Jsme na místě. Tentokrát nás vítají Slováci. Nakládáme batohy a přesouváme se na tábořiště. Mají zde jiný systém rozmístění stanů. Jsme všichni pohromadě. Máme chvilku na ubytování a jde se na oběd. A už se vžíváme do táborového režimu. Seznamujeme se s prostředím a koukáme, kde co je. Večer máme slavnostní nástup, po kterém jsme shlédli sestřih událostí z prvního týdne. Rufus to krásně připravil a sestříhal. Přesouváme se k táborovému ohni. Opět hrajeme na kytaru a povídáme si. První den končí.\nBudíček je v sedm hodin, stejně, jako u nás. Rozcvička, snídaně, nástup. A pokračujeme v CH. Opět to vezmu pouze okrajově. Skupiny čekal náročný pochod po naučné stezce v horách, stavěli se vory, které se přetahovaly proti proudu řeky pomocí vrátků, které jsme si sami stavěly, a pekli jsme chleba ve vlastnoručně postavených pecích. Samozřejmě nechyběl doprovodný program. Navštívili nás psovodi, kteří nám připravili zajímavou ukázku výcviku, navštívili nás hasiči, což se nám velmi líbilo, neboť jsme byli všichni mokří a špinaví od pěnyJ. Samozřejmě jsme se chodili koupat do řeky a poznávali nejbližší okolí. Nutno říci, že i zde byly velmi vysoké teploty, ale namísto komárů zde bylo velké množství vos a různých hadů, což někteří těžce nesli. Naši hostitelé nám připravili několik zajímavých výletů. Navštívili jsme termální koupaliště, což byla paráda, byli jsme na hradě Trenčín a projeli se místní električkou, což je také zážitek.\nV sobotu jsme slavnostně vyhlásili výsledky celotáborové hry a ocenili vítěze. Ceny byly parádní. Termohrnky, nože a ešusy. Při večerním nástupu jsme vyhodnotili celý tábor a domluvili se na další spolupráci. Výměna zkušeností je neocenitelná. A jdeme k táborovému ohni. Zapalujeme svíčky a vyslovujeme svá přání. Pak už se hraje, zpívá a bavíme se různými vystoupeními, včetně skautských mažoretek. A tak jako u nás, i tady se vše ukládá k poslednímu společnému spánku. Ráno jsme se rozloučili a nastoupili do autobusu, který nás veze zpátky domů. Letošní tábor je definitivně u svého konce, Kojot.\n© 2018 eStránky.cz | Tvorba webových stránek | RSS | WebSlice Mezinárodní tábor "Kačerov-Vlára" 13.7. - 4.8.2013 | Tisk | Aktualizováno: 1. 7. 2018 | Nahoru ↑


Filmy s ekologickou tematikou | Zelený lístek\ndokument, USA, 80 minut\nTento dokument vysvětluje vztah mezi nemocemi a stravou. Je velmi vhodný pro všechny, kteří se seznamují se zdravou výživou. Vysvětluje principy nemocí a jejich příčiny ve stravě, popisuje vliv živin na naše tělo a naopak vznik nemocí v případě jejich nedostatku. Také se zaobírá tématem, proč celosvětová osvěta není běžně dostupná, farmacetickým lobby a tím, jak je vše podmaněno zisku. Není žádoucí léčba stravou, přestože se jedná o přirozený proces udržování zdravého těla. Na léčivech totiž zbohatlo mnoho lidí a tento bussiness je jeden z nejvýdělečnějších oblastí vůbec.\ndokument, USA, 127 minut\nJedná se o klíčový dokument o léčbě rakoviny. Odhaluje fakta podpořená mnoha vědeckými studiemi, nabízí zcela odlišný úhel pohledu na západní zdravotnictví a na nutnost zvyšovat zisk. Jedná se o přehledné a jasné informace, které by měl mít k dispozici každý a farmaceutické společnosti se velmi intenzivně brání osvěte v tomto směru.\ndokument, USA, 90 minut\nPřesvědčivý depresivní pohled na velkopodnikání ve výrobě potravin nejen popisuje jejich nechutnou cestu z polí a stájí ke spotřebiteli, ale zároveň zkoumá ekonomický řetězec, v němž následky zdánlivě levného jídla, kdy hamburger stojí méně než brokolice, nese celý zdravotní a sociální systém. (oficiální text distributora)\ndokument, USA, 95 minut\nDokument se snaží ukázat brutalitu, kterou lidé páchají na zvířatech, aby dohnal diváky k přehodnocení svého životního stylu. Je rozdělen na několik částí: domácí mazlíčci (odchyt a utracení zdivočelých psů), jídlo (mučení a porážka dobytka na jatkách), oblečení (zabíjení zvířat pro kožešinu), zábava (kruté životní podmínky zvířat v cirkusech, smrt v rodeech a v korridě). Film je vlastně komentovanou sérií jednotlivých záběrů, z nichž většina je údajně pořízena skrytou kamerou na skutečných jatkách a podobných místech a nebyla doposud nikde uveřejněna.\ndokument, USA/Kanada, 75 minut\nBalená voda je největší reklamní a marketingový podvod na světě, říká mediální analytička Barbara Lippertová v dokumentu Stephanie Soechtigové. Načerpat zdarma pitnou vodu, stočit ji do plastových lahví, rozvézt po světě a prodat zpátky lidem – „modré zlato“ prostě přináší snadné výdělky. Film přitom ukazuje, že voda v plastové lahvi je často tatáž, jaká teče ve všech amerických domácnostech z vodovodu. Režisérka dále rozkrývá, jak se firmy Nestlé, Pepsi Cola či Coca-Cola díky mezerám v zákonech vyhýbají daním z čerpání vody a recyklace, zveřejňování výsledků studií o zdravotní nezávadnosti i morální odpovědnosti za nepřímé důsledky jejich podnikání. Skupiny nezávislých expertů, aktivistů či novinářů přitom upozorňují na to, že balená voda škodí nejen našim peněženkám. Plastové lahve totiž obsahují látky, které jsou nebezpečné pro lidské zdraví, přispívají k výskytu rakoviny, neplodnosti a dalších onemocnění. Nadměrné čerpání vody a nedostatečná recyklace plastu navíc ohrožují životní prostředí: ryby a další vodní živočichové přicházejí o svá přirozená útočiště a světové oceány se začínají hemžit úlomky plastů „nahrazujícími“ plankton, potravu ryb.(Jeden svět)\ndokument, Austrálie/USA, 97 minut\nDokument popisující jednačtyřicetiletého australana Joe Cross, který trpěl autoimunitní chorobou a díky dlouholetému nevhodnému stravování trpěl obezitou. Jedná se o typický americký motivační film, nicméně ukazuje, jak se dá začít žít zdravě. Celý dokument je o 6Oti denní výpravě, kdy se Joe rozhodl vyměnit své dosavadní stravovací návyky za ovocné a zeleninové šťávy.\ndokument, Francie, 95 minut\nTento dokument o planetě Zemi režíroval Yann Arthus-Bertrand. S optimistickým přístupem a aktuálními tématy se snímek zaměřuje na vzrůstající povědomí veřejnosti o současných sociálních problémech a problémech životního prostředí. Exkluzivně se vydáme na cestu kolem světa do těch nejúžasnějších, ale také nejponičenějších krajin – nádherná, dech-beroucí a silné emoce vyvolávající cesta z hlubin australského korálového pobřeží na vrchol hor Kilimandžáro, z amazonských pralesů do pouště Gobi, z bavlníkových plantáží v Texasu do průmyslové Šanghaje a ještě dál. Home nám skýtá konkrétní pohled na problémy, kterým musí naše planeta čelit: globální oteplování, kácení deštných pralesů, ztráta biodiverzity a ubývání přírodních zdrojů, ale na druhou stranu i pozitivní vývoj, jako je vzrůstající demokracie, rozvoj vzdělání, růst životního standardu.\ndokument, Rakousko/Německo, 95 minut\nRežisér Werner Boote nabízí detailní pohled na materiál, který se stal každodenní součástí našeho života. Vydejte se spolu s ním na fascinující cestu okolo světa po stopách umělých hmot na naší planetě a zamyslete se tak nad důsledky jejich používání.\nkomedie, Francie, 99 minut\nJedná se o satirický popis dnešní doby, kdy mimozemšťanka Mila přistane na naší planetě a hodnotí očima nezasvěceného systém, ve kterém žijeme. S humorem zde hodnotí, jaké převrácené hodnoty shledává. Film nebyl dlouhou dobu běžně k dispozici, nicméně stojí za shlédnutí.\ndokument, USA, 88 minut\nZátoka je oscarový vítěz z roku 2010 v kategorii nejlepší dokumentární film, sleduje elitní tým aktivistů, filmařů a potápěčů, kteří se vydali na tajnou misi, jejímž cílem bylo proniknout do skryté zátoky v japonském Taiji a odhalit její hrozivé tajemství. Využívali při tom speciální techniky, včetně skrytých mikrofonů a kamer ve falešných kamenech, a díky tomu odhalili, jak děsivě tato malá přímořská vesnice přispívá k obrovským ekologickým zločinům, jenž se dějí celosvětově. Výsledkem je provokativní mix investigativní žurnalistiky, eko-dobrodružství a poutavých filmových obrazů, který dohromady tvoří nezapomenutelný příběh inspirující k akci diváky po celém světě. (oficiální text distributora)\n101 důvodů, proč se stát veganem\nNejlepší řeč, kterou kdy uslyšíte


V úvodu článku 420 let nové městské radnice (1-2/2016, str. 39) jste si možná povšimli malé časové nesrovnalosti v dobře známém datu první písemné zmínky o Bystřici (1368) a datu nařízení Karla IV., které se týkalo zboření hradu Obřan (1366). Nejde o překlep. Rádi bychom proto uvedli některé tradované historické informace na pravou míru.\nTexty o historii města se shodují, že se původní sídlo panství nacházelo na hradě Obřany. Hrad začal stavět Boček z Kunštátu neznámo kdy, předpokládá se však, že se tak stalo kolem roku 1365. Hrad pojmenoval podle původního sídla svého rodu, které se nacházelo kousek od dnešní brněnské čtvrti Maloměřice. Protože, řečeno mluvou člověka 21. století, neměl Boček stavební povolení, byla stavba hradu zakázána a Boček předal hrad moravskému markraběti.\nV některých historických článcích bývá situace prezentována tak, že došlo k roztržce mezi Bočkem z Kunštátu a moravským markrabětem Janem Jindřichem Lucemburským. A protože se Boček odmítal se zákazem smířit, obrátil se markrabě na svého bratra císaře Karla IV. s žádostí o pomoc. A ten svému bratru samozřejmě vyhověl, a stavbu zakázal. A to i přesto, že udržoval s Bočkem dosud přátelský vztah. Kdo by také dával ve sporu vlastního bratra s jiným mužem přednost někomu cizímu, obzvláště, jde-li o bratra tak loajálního, jakým Jan Jindřich bezesporu byl...\nPrávě datum vydání listiny Karla IV., podle které se ve sporu o Obřany dále postupovalo, ale dokládá, že se situace vyvíjela trošku jinak. Listina o hradech stavěných bez povolení zeměpána byla obecná. Podle Floriana Zapletala Ji Karel vydal už 19. října 1366 v Norimberku. Podobně "postiženy" byly i jiné hrady, z dochovaných jmenujme např. Rabštejn nad Střelou. Naopak např. u rožmberských hradů Dívčí Kámen a Helfenburk povolení zeměpána ke stavbě doloženo je. Ona listina, která by tento akt činila pro dnešního člověka důvěryhodným, se bohužel nedochovala, a její existence je dnes předmětem diskusí.\nStředověkých listin se ale nedochovalo mnoho a nemůžeme jen proto její platnost popřít. Podívejme se tedy na možnosti středověkých stavebníků podrobněji.\nVe 12. stol. měl právo na stavbu hradu pouze panovník. Ten budoval také hrady při hranicích země, které sloužily k její obraně. Jedinou výjimkou s vlastním hradem v této době byl pražský biskup. Tehdejší šlechta sídlila buď v rodových dvorcích, nebo při královských hradech, kde její příslušníci působili jako správci. O stavbě hradů šlechtických máme informace až od poloviny 13. stol., kdy si první hrady budují jihočeští Vítkovci a Bavorové. Už v této době zřejmě náleželo povolování stavby hradu obecně mezi výhradní královská práva, tzv. regály. Přestože z českých zemí 13. století neznáme královská povolení ke stavbě hradů, mohlo budování opevněných sídel probíhat bez právního omezení jen ztěžka. K tématu se dochovalo několik ojedinělých stop, k nimž patří např. usnesení zemského sněmu z května 1241, podle něhož neměla bez souhlasu Oty V. Braniborského nadále vznikat žádná nová opevnění ani pevnosti.\nČást šlechticů, kteří působili jako správci královských hradů, přišla ke svému majetku tak, že postupně usilovala o to, aby byla jejich úřední funkce dědičná. Odtud už byl zřejmě jen krok k tomu, aby s funkcí zdědili potomci i hrad, o jehož název později doplnili i své jméno. Nejvíce k této situaci docházelo za Jana Lucemburského, který potřeboval peníze na financování vojenských výprav, a hrady začal prodávat. Karel IV. se je ale po svém návratu do Čech snažil cílevědomě skupovat zpět.\nAutorka dvoudílné knihy České hrady Dobroslava Menclová (1904–1978) k povolování staveb hradů píše: „Nevíme, zda hrady vznikaly samovolně, bez královského svolení, či zda se toto povolení udělovalo jen ústně... Že tu jakási potřeba královského povolení ke stavbě hradu musela existovat, je vidět jednak z usnesení z roku 1281, jednak z toho, že z doby Jana Lucemburského a Karla IV. je zachováno několik listin výslovně povolujících stavbu hradu.“\nVyjádření, že je možné, že se stavba povolovala ústně, potvrzují i další historici. Shodují se, že celé středověké právo bylo postaveno na jiných pramenech práva, než je tomu dnes. Jen malá část měla písemnou formu, často se uvažovalo v zažitých tradicích založených na ústním podání. To potvrzuje i názor předního znalce evropské hradní architektury, prof. Tomáše Durdíka (1951–2012). Stavby hradu podle něj souvisejí především s vžitými středověkými automatismy – tzn. jakýmisi nepsanými pravidly, která ovlivňovala způsob myšlení středověkého šlechtice. Pokud by žádná regulace ve středověku na našem území neexistovala, byli bychom minimálně ve středoevropském měřítku nápadnou výjimkou. Praktické uplatnění práva ale souviselo především s osobností právě vládnoucího panovníka. A v našem případě Karel IV. nepochybně silným vládcem byl.\nProtože je Karel IV. osobností všeobecně známou, podívejme se v závěru krátce na jeho méně známého a vždy poněkud v ústraní stojícího bratra Jana Jindřicha.\nJan Jindřich Lucemburský byl, stejně jako jeho o šest let starší bratr Karel, synem Jana Lucemburského a Elišky Přemyslovny. Narodil se v roce 1322 a ještě jako dítě byl podle rozhodnutí svého otce oženěn s nehezkou o čtyři roky starší Markétou Korutanskou. Markéta svým nepěkným zjevem proslula, bývá dokonce označována jako „pyskatá“. Ke svému mladičkému manželovi nikdy nepřilnula, a protože se jim ani v dospělosti nepodařilo mít děti, obvinila svého manžela z impotence a požádala o rozvod.\nV únoru 1349 byl sňatek anulován a Jan Jindřich se vrátil zpět do Čech. V závěru téhož roku mu tady Karel IV. udělil v léno moravské markrabství. Tím získal Jan Jindřich titul moravského markraběte a s ním také moc nad poměrně velkým územím. Pravděpodobně v roce 1350 se Jan Jindřich oženil podruhé s Markétou Opavskou – a vyvrátil veškeré pochybnosti o svých manželských schopnostech. Markéta Opavská mu porodila tři syny (Jošta, Jana Soběslava a Prokopa) a tři dcery (Kateřinu, Alžbětu a Annu). Po smrti své druhé manželky se markrabě oženil ještě dvakrát.\nPolitickými postoji byl vždy loajální ke svému staršímu bratrovi a jeho rozhodnutí plně respektoval. To už však nelze říct o Janových synech. Jošt i Prokop se po otcově smrti vystřídali na markraběcím trůnu, jejich vláda byla ale vyplněna vzájemnými spory s jejich pražskými bratranci Václavem a Zikmundem.\nJan Jindřich sídlil na brněnském Špilberku. V Brně založil i augustiniánský klášter sv. Tomáše, který se měl stát rodinnou hrobkou moravské větve Lucemburků. Jan Jindřich Lucemburský zemřel v roce 1375, tedy o tři roky dříve než jeho starší bratr Karel.


Jaký význam má použití oddělovacího transformátoru s převodem 1:1? 0 uživatelů a 1 Host prohlíží toto téma. « předchozí další »\nAutor Téma: Jaký význam má použití oddělovacího transformátoru s převodem 1:1? (Přečteno 51620 krát)\n« kdy: 24.04.2008, 22:15 »\nJaký význam má použití oddělovacího transformátoru s převodem 1:1,\npro "bezpečné oddělení od silové sítě"?\nNa sekundáru bude přece zase stejné napětí a podle průřezu sekundárního vinutí i protékající proud,nechápu to slovo "bezpečné".\nBezpečné pro koho?\n« Odpověď #1 kdy: 24.04.2008, 22:37 »\nZnamená to bezpečné oddělení od země a tím žádné napětí proti zemi. Můžete se dotknout kteréhokoliv jednoho z vodičů (ne dvou ) a nic se vám nestane.\nNepleťte si to s bezpečným napětím SELV a PELV.\n« Odpověď #2 kdy: 24.04.2008, 22:50 »\nAle síťové trafo se přece také uzemňuje,fáze a nulák na primární svorky,ochranný vodič na kostru trafa.\nI potom bude dotyk se sekundární fází bezpečný?\n« Odpověď #3 kdy: 24.04.2008, 23:40 »\nady: Znáte opravdu princip klasického transformátoru? Pokud ano, tak s vědomím, že proud prochází pouze uzavřeným obvodem, zkuste si tu smyčku mezi vývodem sekundáru a kostrou představit. Kontrolní otázka: Kde najdete vzájemné spojení, kudy je smyčka uzavřena?\n« Odpověď #4 kdy: 25.04.2008, 07:20 »\nCitace: ady 24.04.2008, 22:50\nAno, bude bezpečný, proto se transformátor nazývá - bezpečnostní oddělovací transformátor\n(ČSN EN 61558-2-4).\nJedná důležití informace pro Vás (ostatní to jistě ví), vodiče na sekundární straně se v žádném případě nesmí spojit s ochranným vodičem nebo uzemněním!\nKontrolu je možné zajistit hlídačem izolačního stavu.\n« Odpověď #5 kdy: 25.04.2008, 13:49 »\nPokud je vše zapojeno tak, jak zde zmiňovali kolegové, tak jediný způsob, jak můžete dostat ránu od výstupu bezpečnostního trafa je sáhnout si na oba výstupní vodiče najednou. Pro úplnost je nutno podotknout, že výstupní svorky nelze označovat jako fázi a nulu\nRe: Jaký význam má použití oddělovacího transformátoru s převodem 1:1?\n« Odpověď #6 kdy: 26.04.2008, 14:05 »\nTakové trafo se běžně používá např na operačních sálech pro zapojení přístrojů při operaci...Poku d by tam nebylo , tak by lékaři někdy nevěděli koho mají dříve zachraňovat , jestli kolegu nebo pacienta.....\n« Odpověď #7 kdy: 26.04.2008, 14:07 »\nMožná bude pro vás ještě nutná informace, že u "normální" sítě (230V ze zásuvky) je u distribučního transformátoru jeden pól (N-NULA) propojen na zem, proto to není oddělené a proto je na fázi napětí i proti zemi a proto to kope. Pokud by ten N nebyl propojen bylo by to jinak....\n« Odpověď #8 kdy: 26.04.2008, 16:07 »\nAk by aj nebol jeden pól uzemnený, kopalo by to proti zemi aj tak. Distribučné siete sú rozsiahle a kapacita proti zemi nieje zanedbateľná. Preto aj tie vývody z bezpečnostného trafa nesmú byť dlhé.\n« Odpověď #9 kdy: 27.04.2008, 19:33 »\nTransformátopr se nenazývá bezpečnostní oddělovací transformátor, pokud je vyroben podle citované normy : ČSN EN 61558-2-4 - Bezpečnost\nvýkonových transformátorů napájecích zdrojů - Část 2 -: Zvláštní požadavky pro oddělovací ochranné transformátory pro všeobecné použití.\n« Odpověď #10 kdy: 27.04.2008, 19:53 »\nCitace: František Bernard 27.04.2008, 19:33\nTransformátopr se nenazývá bezpečnostní oddělovací transformátor, pokud je vyroben podle citované normy : ČSN EN 61558-2-4\nOpravdu si myslíte, že se nejedná o bezpečnostní transformátory?\nTerminologie je jedna věc, a chápání principů druhá. Pro Vaši informaci uvedu citaci z uvedené normy.\nSouběžně s touto normou se může používat ČSN EN 60742 Oddělovací ochranné a bezpečnostní ochranné transformátory - Požadavky (35 1330) z dubna 1998 v souladu s předmluvou k EN 61558-2-4:1997."\nP.S. Jinak máte pravdu, že se v dnešní terminologii používá slovo "bezpečnostní" pouze pro transformátory na napětí bezpečné do 50 V AC nebo 120 V DC.\n« Odpověď #11 kdy: 09.01.2009, 10:04 »\nPotřebuji eliminovat zemní smyčku v audio řetězci a jako výhodné řešení se jeví právě zmiňované oddělovací síťové trafo. Bude to bezpečné při následujících podmínkách?: Budou připojeny dva přístroje - mixpult a počítač - oba trojvodičově k síti a mezi sebou nesymetrickým linkovým nízkofrekvenčním vodičem. Přes uzemnění, kostru a stínění linkového vodiče nyní vzniká zemní smyčka. Idea je jeden z přístrojů (mixpult) připojit k síti přes ono oddělovací trafo. To nemá zapojený ochranný kolík a tím by se zemní smyčka rozpojila. Bude to bezpečné, když druhý přístroj bude se zemí spojený? Po nakreslení několika variant možných chyb jsem nenašel nic, jak by mohlo dojít k úrazu, ale nechci opomenout nějakou drobnou, avšak fatální maličkost.\n« Odpověď #12 kdy: 22.09.2014, 13:31 »\nPotřebuju vyřešit jednu koupelnu, kde se pozapomnělo na ochranné opatření u svítidla.\nBezpečnostní oddělovací transformátor 230/230VAC o výkonu cca 50VA by to elegantně vyřešil.\nNevíte někdo o přístroji, který by se dal schovat do podhledu (provedení zhruba jako zdroj SELV pro malé napětí)? Do rozvaděče nelze, na okruhu je víc svítidel.\n« Odpověď #13 kdy: 22.09.2014, 19:07 »\nA nešlo by to řešit právě SELV?\n« Odpověď #14 kdy: 22.09.2014, 19:21 »\nCitace: David Hruda 22.09.2014, 19:07\nA být zodpovědný za následující infarkt architekta?\n« Odpověď #15 kdy: 22.09.2014, 19:26 »\nSilveratech dělá bezpečnostní trafa v IP54, ale bylo by to na objednávku.\n« Odpověď #16 kdy: 23.09.2014, 02:59 »\n« Odpověď #17 kdy: 23.09.2014, 10:15 »\nZvláštní význam pro zamýšlenou aplikaci to samozřejmě nemá, oni ale prostě nižší krytí u zapouzdřených transformátorů nemají...\nKde sehnat oddělovací transformátor 230V, 300-500VA?\nLze použít první transformátor a na jeho sekundár připojit sekundár druhého?\nJak by to bezpečnostně vypadalo, kdyby každy dům měl oddělovací trafo?\nPoužíváte ve svých dílnách oddělovací trafo?\nProč je oddelený obvod 400/230 V na sekundáre uzemnený?\nJe nutné oddělení řídících obvodů trafem při ovládání motoru z více míst?\nJe nutný oddělovací transformátor pro stykač ovládájící frekvenční měnič?\nAký je rozdiel medzi bezpečnostným a oddeľovacím transformátorom?\nCo je to přesně galvanické odpojení od distribuční sítě?\nJak má být zapojen oddělovací transformátor?\nJe potrebné dávať do zubnej ambulancie ochranné oddeľovacie trafo?\nJe nutny RCD na primare oddelovacieho, bezpecnostneho trafa?\nMusí ochrana selv vždy splňovat oddělený zdroj?\nMá mít zásuvka za oddělovacím transformátorem zapojený ochranný kolík?\nJak zapojit zásuvku na oddělovací trafo ?\nJak fungují transformátory ve zdravotnictví, tedy bezpečnostní transformátory?\nJe nutné pro topení v kabině jeřábu oddělovací trafo?\nJe vám jasný pojem "elektrické oddělení"?\nJe v pořádku zapojení oddělovacího transformátoru?\nJakou měřicí metodu použít pro měření elektrického oddělení?\nJe nutné galvanické oddělení brusky v kotli (laminátového) fekálního vozu?\nLze prodávat jako "oddělovací" trafo s výstupem TNS?\nJak se nazývá děj v oddělovacím transformátoru?\nJak zapojit OT proti galvanické korozi?\nJak ovládat klapku VZT dvěma oddělenými zdroji?\nJaká norma řeší galvanické oddělení?


Podnikat může každý, třeba se jen nebát a mít výdaje pod kontrolou - Neutrálně.cz\nVirtuální sídlo jako správný krok: Musíte si jen dát pozor na…\nVlastní podnikání na jedné straně představuje velikou příležitost k seberealizaci, na druhou stranu však často může způsobit stresy a to především ty finanční. Od začátku je tak třeba ke svým výdajům přistupovat precizně a všechny držet pod kontrolou. Pak už jen máloco může jít špatně. Podívejte se s námi, jak to lze udělat.\nZačít podnikat v dnešní době je na jedné straně velkou výzvou, ale na druhé straně je zapotřebí překonávat mnoho překážek. V samém začátku podnikání se také vyplatí důkladně dbát na to, kam se veškeré finance vynakládají.\nJak usnadnit rozjezd svého podnikání\nVyplatí se tak zaměřit pozornost na optimální výběr bankovních produktů, kterých je v dnešní době na finančním trhu záplava, ale jejich podmínky se zásadně liší. Trvejte však na tom, že chcete získat účet, který bude pro vás skutečně výhodný.\nNenabídne-li vám banka dostatek výhod, tak abyste mohli být plně spokojeni, neváhejte přejít k jiné. V tom spočívá výhoda dnešní konkurenční doby. Banky si klienty musí předcházet a to nejen fiktivními gesty, ale skutečnými výhodami.\nJaký podnikatelský účet zvolit\nNa finančním trhu existuje v současnosti celá řada zajímavých možností. Za pozornost například jistě stojí firemní účet od mBank, což je podnikatelský účet bez poplatků. Výhodou tohoto typu účtu je fakt, že není zatížený poplatky. Nejsou tak zpoplatněny aktivity spojené s jeho založením a vedením, stejně tak nejsou zatíženy poplatky ani výběry z tuzemských bankomatů a v zahraničí od částky 1 500 Kč výše.\nBez poplatků jsou prováděny také všechny příchozí a odchozí tuzemské platby, trvalé příkazy a inkasní platby i okamžité převody mezi účty v rámci téže banky. Bez zpoplatnění je rovněž možné využít příležitost k měsíčnímu vkládání částky do výše 50 000 Kč v hotovosti na poště.\nKe kontu je současně přidělena i debetní platební karta, jejíž velkou výhodou je skutečnost, že lze zpětně získat 1 % z každé uskutečněné transakce jejím prostřednictvím, a to až do výše 2 500 Kč měsíčně.\nRychlost v první řadě\nDnešní doba je rychlá a protože požaduje rychlost taky od nás, musíme ji i my požadovat od ostatních. Nejinak je tomu v případě bankovních institucí, kde je vhodné lpět na jejich důsledné flexibilitě a operativnosti. Především nízkonákladové banky jsou však velmi ochotné k rychlé spolupráci a vykazují vstřícnost v mnoha jiných ohledech.\nKroky spojené se založením účtu se tak mohou odehrát ve valné většině prostřednictvím vašeho počítače, dokumenty můžete zaslat oskenované elektronickou poštou či jiným kanálem. Mnoho bank také neváhá za vámi vyslat kurýra, který doručí originály dokumentů s podpisy. Vám tak ušetří čas a výdaje za dopravu spojené s osobní návštěvou banky.\nPřecházíte-li od jedné banky ke druhé, je možné vystavit plnou moc a nová banka se pak již na základě tohoto zplnomocnění o většinu nezbytných aktivit postará sama. Ostatně jste jejich nový klient a oni se před vámi musí ukázat v tom nejlepším světle.\nSamozřejmostí, kterou od banky prakticky očekáváme, je zabezpečení veškerých dat, která jí svěříme. Banky jsou si této povinnosti vědomy a vynakládají nemalé finanční prostředky na to, aby zabránily hackerským pokusům či phishingu, kdy jsou klienti po vstupu do svého účtu v internetovém bankovnictví záměrně přesměrováni na další portál, který však již nemá s konkrétní bankou nic společného.\nBezpečné tak musí být nejen internetové bankovnictví, ale i užívání mobilních aplikací, jejichž výhodou je, že se dají používat prakticky kdekoliv. Stejně tak odstávky, kdy jsou systémy aktualizovány, musí být s dostatečným předstihem ohlášeny dopředu a zároveň musí být co nejkratší.\nKlienti si nepřejí v dnešní době čekat a mají na to plný nárok. Banky tak musí být schopny zaplatit výkonné odborníky, kteří vše zajistí kvalitně a zároveň v nejkratší možné době.\nPři svém podnikání musíte myslet především na to, že svět je globální a uspějí pouze ty nápady, které jsou snadno aplikovatelné a přenositelné. Nebojte se tak vsadit i na nejnovější dostupné technologie, jeví-li se vám jako užitečné. V tomto ohledu se totiž šetřit nevyplatí. Svět se stále vyvíjí dopředu.\nZní to sice samozřejmě, ale i užívání počítačů a mobilních telefonů, bez kterých si dnešní osobní ani pracovní život nelze představit, mnoho lidí zpočátku také dlouho odkládalo. Měli představu, že tyto novoty nejsou pro ně tolik důležité a že se bez nich dost dobře dokážou obejít. Historie však ukázala, že moderní technologie vítězí. Na to je při podnikání zapotřebí myslet nejvíce.


Motiv Èertovka, dobré nápady na vánoèní firemní dárky a pøání\nZamyslete se na chvilku nad tím, jaké propagaèní a reklamní pøedmìty vybrat pro své klienty. Tøeba èokoládové vánoèní dárky, to je dobrý tip na best dárky jak pro zamìstnance tak i pro Vaše klienty. Máme dobré a vtipné nápady na firemní best dárky na Vánoce. Snadno jimi zrealizujete svoje firemní vánoèní pøání. Posloužíme Vám, hledáte-li tipy i na jakékoliv jiné hezké reklamní pøedmìty. Dnes jsou stále populárnìjší vánoèní pøání z èokolády místo døívìjších novoroèenek jen z papíru. Nìkdy je ale jako tip na dárek nejlepší znaèková bonboniéra s belgickými pralinkami. U nás si urèitì vyberete originální lahùdkové belgické pralinky jako dárkové pøedmìty pro firmu na Vánoce. Máme také další skvìlé nápady na firemní vánoèní dárky pro firmy. Na pøání vytvoøíme nádherné dárkové balíèky a koše z reklamní èokolády a firemního vína, které jsou vhodné jako balíèek pro firmu i jako dárek pro klienty. Objednejte si k tomu také plnobarevný potisk vybraných vánoèních dárkù. Vánoèní firemní pøání je ale vhodné objednat zavèas, abyste stihli pøání na Vánoce svým klientùm vèas odeslat. Motiv Èertovka, dobrý tip. Reklamní cukrovinky jsou stále oblíbenìjší jako firemní best dárek. Dárkové pøedmìty Praha a reklamní agentury Praha jsou vhodnými místy, kde si koupíte tak dobrou vìc, jakou je firemní èokoláda. Èokolády jsou stále populárnìjší jako tip na firemní vánoèní best dárky, musejí však mít firemní potisk èokolády. Dále jako velmi dobrá firemní propagace poslouží tøeba i originální vánoèní blahopøání v podobì bonboniéry s belgickými pralinkami. Vánoèní pøání z èokolády, bonboniéra jako tip na dárek a další vtipné dárkové pøedmìty, tøeba luxusní èaj pro firmu na Vánoce. Právì firemní originální znaèkové anglické èaje v podobì vánoèní kolekce jsou hitem letošních Vánoc. Dárkovì balený anglický èaj se totiž dá nádhernì kombinovat s belgickými pralinkami a bonboniérami do elegantních dárkových balíèkù doplnìných visaèkou s firemním logem. Také víno pro firmu nebo kalendáø pro firmu, to je dobrá volba, chcete-li originální firemní dárky a koše. Luxusní vánoèní pøání jsou nìkdy lepší než kalendáøe pro firmu. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu firemních dárkù, kalendáøù 2018, novoroèenek 2018, èokoládových dárkù, firemních bonboniér i èokolády s firemním potiskem. Prodáváme moc dobré firemní dárky z èokolády, máme dobré nápady na dárky na Vánoce.\nMotiv Èertovka, urèitì správná volba. Takže když to struènì shrneme, co jsou ty nejlepší jak se øíká best dárky pro Vaše klienty a obchodní partnery? 1/ firemní belgické pralinky v bonboniéøe s potiskem 2/ kvalitní firemní víno s potiskem 3/ znaèkové anglické èaje s potiskem 4/ rozmanité èokoládové dárky, od nejmenších èokoládièek až po velké tabulkové èokolády s potiskem 5/ elegantní firemní balíèek nebo koš, který obsahuje cokoliv, na co si vzpomenete 6/ kalendáø 2018. To vše jsou úžasné propagaèní a dárkové pøemìty, které si Vámi obdarovaní zákazníci a partneøi dobøe zapamatují. Všechny tyto pøedmìty mùžete samozøejmì doplnit i firemním pøáním a nìkdy staèí i jen malá visaèka s Vaším firemním logem a hezkým blahopøáním. Náš e-shop Vám dobøe poslouží k nákupu tìchto firemních best dárkù s barevným potiskem. Pøesvìdète se nákupem u nás, že máme opravdu dobré nápady na ty nejlepší dárky na Vánoce a že také Vám, hezkým a chutným dárkem, udìláme radost. A nakupte si vèas...


Turistpropag 2022 | Dovolená, veletrh cestovního ruchu, 28.5. - 29.5.2021\nSedmý ročník mezinárodní soutěžní přehlídky turisticko-propagačních materiálů TURISTPROPAG již zná své vítěze. Porota, sestavená z řad odborníků cestovního ruchu na design, stylistiku a grafiku, ocenila turistické materiály a produkty. Vyhlášení a ocenění vítězů proběhlo na slavnostním galavečeru ve čtvrtek 21. dubna 2022 na veletrhu cestovního ruchu REGIONY ČESKÉ REPUBLIKY v Lysé nad Labem. Ostravské suvenýry získaly 1. místo v kategorii Ostatní propagační předměty.\nSoutěžní přehlídky turisticko-propagačních materiálů se zúčastnilo 300 projektů ve 20 soutěžních kategoriích. Nejvíce zastoupená byla kategorie Ostatní propagační předměty, kde bylo na 98 přihlášených materiálů, a právě v této kategorii bylo zařazeno informační centrum OSTRAVAINFO!!! Konkurence byla značná a odborná porota měla nelehkou situaci, jelikož množství přihlášených bylo skutečně velké, a o to více získané 1. místo těší. OSTRAVAINFO!!! do soutěže přihlásilo balíček ostravských suvenýrů od místních\na regionálních výrobců. Kazeta obsahovala kávu, čaj, čokoládu, sirup a mýdlo ve tvaru uhlí.\n„Z pohledu infocenter a destinačního managementu vnímáme jako klíčovou spolupráci s místními podnikateli, proto se snažíme, aby také co nejvíce suvenýrů nabízených v našich íčkách a e-shopu mělo lokální původ“, uvádí ředitel ostravských infocenter a destinačního managementu Jiří Šimon a dodává: „Kávu Chutě Ostravy jsme přichystali společně s ostravskou rodinnou pražírnou Laura Coffee. Ze speciální směsi bylin a ovoce, pěstovaných v krásné přírodě Morávky, je připravený Čaj pro Ostravu, jehož výrobcem je Mamma Tea. Ostravská čokoláda je exkluzivně ručně vyrobená vysoce kvalitní čokoláda z dílny Královské čokolády. Ostravský sirup obsahuje směsici lokálních bylinek typických pro ostravský region a jeho černá barva, která je daná aktivním potravinářským uhlím, odkazuje na historii těžkého průmyslu v Ostravě. Ostravský sirup pro nás vyrábí Oktarína TR. Originálním dárkem z našeho města je také mýdlo s aktivním uhlím a arganovým olejem, jež vyrábí ostravští senioři v rámci projektu Zkušení.cz“.\nOceněné propagační předměty mají jednotný design s motivy ostravských atraktivit navržený ostravskou agenturou Mattbox.\nVšechny suvenýry je možné zakoupit v infocentrech OSTRAVAINFO!!! nebo v novém


Decentní koberec Harlequin Yasuni Ochre\nTento úžasný béžovýkoberec Harlequin Yasuni Ochre se vyznačuje elegantním listovým designem, vpleteným do silné textury pomocí třpytivé viskózy. Viskóza zdůrazňuje design, dává mu hedvábnou strukturu a krásný lesklý povrch. Díky decentnímu designu a neutrálním tónům je tento koberec velmi snadno stylovým doplňkem pro vaši ložnici, obývací pokoj nebo dokonce kancelářský prostor. Tento koberec byl vyroben z čisté nové vlny, což zajišťuje, že textura je luxusně hustá a hebká na dotek. Vlna je velmi odolný materiál, který přirozeně zpomaluje hoření, takže si můžete být jisti, že tento koberec je stejně praktický jako stylový.


Bahna 2014: diváci zkusí, jak se cítí napadení vojáci | Týden.cz\nBahna 2014: diváci zkusí, jak se cítí napadení vojáci\nOkusit pocity vojáků čelících útoku nebo zhlédnout hromadný výskok výsadkářů z obřího letounu CASA budou moci návštěvníci 25. Dnu pozemního vojska Bahna 2014, který se uskuteční 7. června v prostoru vojenského cvičiště Bahna u Strašic ve Vojenském újezdu Brdy. Kromě bojových cvičení a přehlídky moderní armádní techniky organizátoři tradičně připravili i historické ukázky, které letos připomenou 100 let od vypuknutí první světové války a 70. výročí bojů na Dukle a spojeneckého vylodění v Normandii.\nZatímco loni se tato akce, kterou každoročně navštíví okolo 50 tisíc lidí, uskutečnila kvůli nasazení vojáků při odklízení škod po povodních až v srpnu, letos se její termín naopak uspíšil kvůli konání velkého vojenského cvičení v Doupovských horách v druhé polovině června. Pro zhruba 800 profesionálních vojáků tak budou letošní Bahna současně přípravou na následné manévry.\n"Hlavní téma bude tradičně obrana České republiky. Ukázky boje budou zaměřeny na to, jak jsou naše těžké jednotky připravovány a cvičeny k obraně země," oznámil novinářům jeden z pořadatelů Bahen, velitel pozemních sil Ján Gurník.\nHlavní bojová ukázka, do níž se zapojí jednotky 7. mechanizované brigády z Hranic na Moravě, podle něj návštěvníkům demonstruje "tvrdou válku" - boj proti nepříteli, který zaujme určité pozice.\n"Novota bude to, že vždycky se útočilo od prostoru diváka. Pro letošní rok jsme to otočili a diváci se budou cítit jako jednotka, na kterou je útok prováděn. Budou mít možnost vcítit se do kůže toho, kdo brání teritorium a bude vidět, že na něj útočí bojové vozidlo pěchoty, nalétávají na něj vrtulníky a zaútočí na něj tanky," přiblížil Gurník jeden z očekávaných vrcholů akce.\nDalším podle něj bude průlet dopravního letounu CASA a hromadný výsadek 20 vojáků do prostoru cvičiště. "Vojáci budou skákat z vyšší výšky a místo klasických padáků budou mít křídla," uvedl Gurník. Tato náročná ukázka se podle něj ale uskuteční jen za příznivého počasí.\nPrvní červnovou sobotu uvidí vyznavači armádní techniky v Brdech celkem 257 kusů současné pozemní techniky, včetně například všech modifikací obrněného vozidla Pandur. K tomu budou k vidění stíhačky Jas-39 Gripen, bojové letouny L-159 Alca, transportní letadlo CASA nebo vrtulníky Mi-17 a Mi-24.\n"Naše ukázky budou směřovány k připomenutí důležitých historických faktů naší nedávné historie, které se odehrávaly na území naší republiky," poznamenal ředitel Muzea na demarkační linii v Rokycanech František Koch. Prezentací dobové techniky milovníci vojenské historie připomenou také kulaté výročí od vylodění západních spojenců v Normandii v roce 1944.


Sony VAIO VGN-NR21M/S (pro zvětšení klikněte)\nNové Sony VAIO VGN-NR21M/S však není tak úplně nové jak by se mohlo zdát. Je to pouze nástupce předchozího modelu VGN-NR11S/S u kterého si mnoho uživatelů stěžovalo na pomalý disk (nutno říci, že oprávněně, 4200 otáček za minu je opravdu nic moc) a navíc japonský výrobce přidal i několik MHz na procesoru.\nVše ostatní jako x-black LCD, netradiční provedení či stále jen integrovaný grafický akcelerátor zůstalo. Nový model bych tak spíše označil za velmi mírnou evoluci než něco nového. To by pro začátek mělo stačit, celou konstrukci a kvalitu šasi propíši až v další kapitole, pojďme se podívat co v sobě notebook ukrývá.\nJak jsem již prozradil v úvodu, Sony u nového modelu nahradil starý dvoujádrový procesor Core 2 Duo T5250 s frekvencí 1,5GHz za výkonnější model T5500 s frekvencí 1,66GHz. FSB na frekvenci 166MHz, 2MB vyrovnávací paměti to vše zůstalo, jediným faktickým rozdílem je ona frekvence.\nPoužitá platforma je samozřejmě Centrino Duo (Santa Rosa) se základní deskou osazenou severním můstkem Intel GM965 (G značí integrované GPU).\nSony svůj nový model vybavilo celkem 2GB operační paměti, což je dnes již standard mezi notebooky (pouze ty nejlevnější mají 1GB RAM), která je klasicky rozložená do dvou modulů s kapacitou 1 a 1GB. Jejich výrobcem je společnost Hyundai a paměti jsou nastavené na 667MHz při časování 5-5-5-15.\nPrvní bolístkou notebooku (tedy pokud na něm chcete občas hrát hry, jinak ne) je integrovaný grafický akcelerátor Intel Graphics Media Accelerator X3100, což je sice to nejvýkonnější, co Intel pro notebooky nabízí, ale na nějaké slušnější hraní her můžete rovnou zapomenou, svědčí o tom mimo jiné například pouze 8 pipelines. Samotné jádro pak zvládá specifikace DirectX 9.0c s Pixel Shaderem 3.0, DirectX 10 nikoliv.\nPoužitý displej má úhlopříčku 15,4" s nativním rozlišením 1280x800 a jedná se o speciální lesklé x-black LCD o kterém Sony tvrdí, že je to špička na trhu a podává vynikající barvy. Zda tomu tak je se podíváme z fotografií.\nO uložení vašich dat se stará 5400 otáčkový pevný disk s kapacitou 200GB jehož výrobcem je Fujitsu. Disk má 8MB vyrovnávací paměti a pro komunikaci používá rozhraní SATA. Protože Sony dodává k notebooku předinstalovaný operační systém Windows Vista Home Premium, je disk rozdělen na 180GB oddíl, kde je předinstalovaný operační systém (po prvním spuštění se systém doinstaluje, požádá vás o zadání uživatelského jména a hesla), druhý oddíl o zbylé kapacitě je skrytý a je na něm uložena záloha OS. V případě, že jej potřebujete obnovit, snadno tak uděláte přes utilitu VAIO Recovery Center, která je na notebooku nainstalovaná společně s OS.\nMechanika pochází od Panasonicu (MATSHITA je zkratka Matsushita Electric Industrial Co Ltd.) a je to klasická DVD vypalovačka. Není to však úplně to nejlevnější co lze koupit a na mechanice je to znát, hlavně co se týče hlučnosti. Například při instalaci sice pořád s přehledem přehlučí ventilátor u notebooku a i vibrace jsou citelné, ale není to ani zdaleka tak hrozné jak u minule testovaného Compalu VBI.\nCo dalšího v notebooku najdete je shrnuto v tabulce.\nFrekvence 1,66GHz, 2MB L2 cache\nGrafická karta Intel GMA X3100, až 384MB z RAM\nDisplay TFT SONY x-black 15,4" 1280 x 800\nPevný disk Fujitsu MHY2200BH (5400ot/min, 200GB)\nOptická mechanika Matsushita UJ870QJ\nExpress Card ano (34mm)\nRozměry 360 x 269 x 38mm\nOrientační cena (vč. DPH) cca 22 000 Kč


Učitel a student(ka) « Vlastimil Marek\n« Podle ovoce stromů poznáš…\nHokkaido v Měcholupech »\nUčitel a student(ka)\n15.8.2009 Najdete v rubrice Jiné myšlení\nIndické rčení „Když je žák připraven, přijde učitel“ má i méně známou variantu z hlediska učitele: „Učitel si své žáky musí zasloužit“. Po mnoha letech mám víc studentů najednou, a navíc kromě dobrých a lepších „čtenářek“ i dlouhodobější studentku, na kterou jsem hrdý.\nPo týdenních seminářích se vždy z těch pár desítek účastníků vyloupne několik jedinců, kteří v práci na sobě a transformaci svého „softwaru“ pokračují i doma. Někdy dokonce někteří vydrží celé roky, a dělají tak radost nejen sobě, ale i mně. Poslední dobou jejich počet narůstá. Mám tichou ale intenzivně hřejivou radost především z těch, kteří mne začali pravidelně navštěvovat, a ve zdánlivě obyčejných dialozích čerpají další inspiraci a povzbuzení k další práci na sobě samých.\nJezdili za mnou dva mladí mužové, kteří za pouhé dva roky neuvěřitelně „vyrostli“: zvládli meditaci, hru na didžeridu i africké bubny, umí alikvotní zpěv, a především se oba vymanili z pracovního kolotoče a začali pracovat ne na daně a zbytečnosti, ale na sobě… jeden je již deset měsíců na Novém Zélandu, druhý sbíral odvahu, celou tu dobu pracoval na různých farmách (za byt a stravu a seznamoval se s cizinci) a poletí tamtéž za dva měsíce.\nJezdí za mnou mladý muž, který už loni strávil delší čas na „farmě“ legendárního butó tanečníka Mina Tanaky v Japonsku, dokázal strávit devět dnů sám na legendární a i pro Japonce velmi tvrdé posvátné cestě divočinou, napsal o tom knihu, a letos odjel na měsíc do Berlína, aby si vydělal na další cestu a pobyt (žongloval a hrál na flétnu mezi auty na křižovatce a vybíral do klobouku). Umí se učit.\nNěkolikrát přijel skromný a motivovaný mladý muž, který se živil a uživil coby řidič kamionu (projezdil tak severské i jižní státy Evropy, prochodil většinu evropských metropolí) a teď chce lépe meditovat. Jiný ještě mladší se několikrát stavil na cestě ze školy v západních Čechách (bude umět vyrobit si např. kytaru) domů na jižní Moravu, a jeho otázky na téma „jiná hudba“ se, také díky tomu, že se tak jako většina ostatních, o kterých se zmiňuji, zúčastnil týdenního letního semináře, postupně nasměrovaly k (praktické) duchovnosti a metodám k ní vedoucím.\nJezdí za mnou ale i muž, který začal chodit na mé pořady o hudbě už koncem 80. let min. stol., a v poslední době (sám se vyléčil z rakoviny a zbavil brýlí) už učí třeba tím, že pod jeho vedením zájemci vyrábějí své meditační hudební nástroje: je to nejlepší čtenář mých časopisů, který se k jednotlivých číslům Barak či Man po letech pravidelně vrací a vždy nadšeně komentuje, kolik nového tam zase objevil. Staví se občas muž, který na mém semináři byl před dvanácti lety a v posledních letech začal pečlivě a pravidelně číst mé články na internetu: jako jeden z mála mne bránil před útoky trollů na jednom blogu… málokdy mluvíme konkrétně o duchovnosti, ale mezi řádky je to také o Cestě.\nMám radost z každé návštěvy, z každé správné otázky, z každého „aha“ momentu a záblesku pochopení v očích „mých“ studentů (oni jsou to ale především „sví“ vlastní studenti… protože studují sami sebe). Vzhledem ke stavu věcí na ženských tocích mám ale zvláště velikou radost z každé ženy, která není naježená a umí se učit. Už nějakou dobu se kolem mne pohybuje jedna pokročilá, zvyklá prát se s osudem, a dychtivá se učit, ta ale má dost „radosti“ se svým životem a synem.\nV poslední době mi začala psát (a překládat mé fejetony do angličtiny) mladá žena, žijící a pracující v Londýně. Ne že bych neměl žádné dobré a lepší čtenářky a studenty, ale přece jen: takovou úroveň vztahu mezi učitelem a studentkou, jako v tomto případě, jsem pak při osobní návštěvě nečekal ani ve snech. Dosud jsem totiž nepotkal ženu, která by se ptala tak otevřeně, dychtivě, nepředpojatě, která by tak dokonale chápala, co chci tou či onou metaforou naznačit. Je „připravena“ (pečlivou četbou mých článků i knih, které jsem jí poslal) a rychle zvládá všechny disciplíny: okamžitě jí to začalo hvízdat alikvoty, bubnuje (rozpouští netušené bloky těla) stále lépe, a klidně začala trénovat hru na “didžeridu“ na trubku od vysavače, když jsme nesehnali rouru PVC. Vždy, když udělá chybu, nebo když jsem prudce ironický, nebo když si udělám srandu z ženského pohledu na tu kterou věc, se směje, místo aby (si) nadávala… a povídat si s ní je rozkoš. Chápe každý vtip. Má až živočišnou radost z toho, že je pochopí. A přestože je to krásná žena, vždy jde o dialog a setkání dvou duší. Jedné, která je dychtivá se učit, a druhé, která dychtivě učí. Hmmm…\nJako bych skutečně už nasedl na „vlnu“. Horoskop na rok 2010 totiž Psovi předpovídá, že „bude konečně sklízet ovoce své dlouhodobé práce“. I já kdysi spěchal, byl netrpělivý, ale život a doba mne naučily prostě dělat, co dělám, na 100%, a nečekat výsledky nebo dokonce vděk. A když mi někdo namítne „No jo, tobě se to řekne, ty to umíš, ale co já…“ směji se a odpovídám: „Ale já byl před lety v téže pozici jako ty. Začátečník.“ A ironicky dodávám: „Tak za třicet let ti to taky půjde…“\nKdyž se svých návštěv ptám na věk, většinou se jim blíží násobkům sedmi (jsou buď v páté, šesté, nebo většinou už v sedmé, duchovní čakře). Jsou připraveni, a našli si mě. Každý, komu je 26, 27 nebo dokonce už 28 (nebo 34 či 35, nebo 41 či 42) let, by měl využít přirozených dispozic a poslechnout hlas svého těla, mysli a osudu, a zapracovat na tom, co v něm hodlá probublat: nepromarnit šanci, protože další tak kvalitní přijde až za sedm let. Mimochodem, každý alkoholik je jen zoufalý hledač duchovna.\nZ opačného pohledu, já si své studenty „připravil“ také usilovným letitým psaním o duchovnosti. Právě tak jsem si ale systematicky a také dlouhodobě připravoval a připravil posluchače koncertů na tibetské mísy, nebo účastníky svých seminářů a čtenáře svých fejetonů a knih. Pravda, na počátku jsem byl až příliš nadšený a některé mé knihy jsou na většinu současných čtenářů (a hlavně čtenářek) dodnes až moc náročné.\nJednou z velkých překážek skutečného postupu na duchovní Cestě je totiž netrpělivost. Začátečník vždycky spěchá. Na rozdíl od evropské hudby (a situací), kdy všichni (nejen) bubeníci hrají co nejrychleji a co nejvíc nahlas, a řada žen po víkendovém semináři reiki nebo tantry chce rovnou vyučovat, např. Indové vědí, že rychle hrají ti, kteří to ještě neumí (a naopak pomalu hrát si mohou dovolit jen mistři).\nS vědomím jistého rizika nepochopení uvedu jeden metaforický duchovní příběh. Žena jednoho hledače duchovnosti, který hrál na violoncello jen jeden jediný tón, se jednou vrátila z města a začala ho poučovat: „Už vím, co je na tvé hře divného. Ve městě jsem si zašla do hudební školy a zjistila, že všichni hrají tak, že prsty přebíhají po hmatníku nahoru a dolů a vyluzují tak spoustu tónů. Jen ty hraješ jeden jediný tón.“ Muž se usmál a vysvětlil jí: „ Jenže oni stále ten svůj tón hledají, zatímco já ho už našel.“\nZvládne-li člověk „jeden“ tón, tedy sám sebe, může si pak, chce-li, zahrát všechny ostatní tóny. Zvládne-li student roli studenta (a bude věčně hladový po nových informacích a hlavně metodách a zkušenostech, a nevynechá jedinou příležitost něco nového se naučit), a nebude-li spěchat, a bude se navíc umět zasmát své ignoranci nebo začátečnické nešikovnosti, pak se z něj stane učitel. Protože člověk, který už ví (že všechno je dokonalé, a naopak že utrpení je jen nedorozumění a iluze), se nemůže nepodělit.\nZvládne-li učitel roli učitele, a nebude-li spěchat (ani v očekávání pokroku svých žáků), pak se dočká i dobrých a ještě lepších studentů. A dokonce, i v téhle přefeminizované době, a právě proto a přestože ženská duchovnost je jiná, než mužská, a metody k ní vedoucí také, se dočká i výborných a ještě lepších studentek. Hurá. Jednu takovou už znám.