Výživa s inzulínovou rezistencí - Komplikace 2020\nInzulínová rezistence a zvýšená hladina cukru v krvi jsou často prekurzory diabetu. Dieta s rezistencí na inzulín ke ztrátě tělesné hmotnosti a ztrátě tělesné hmotnosti je nezbytná, protože pomáhá zabránit vzniku "sladké choroby". Správná a zdravá výživa pomáhá normalizovat metabolické procesy v těle, snižuje hladinu cukru v krvi, snižuje riziko vzniku cukrovky. Kromě toho správná výživa diety přispívá k normalizaci tělesné hmotnosti.\nŠpatná nebo snížená citlivost buněk těla na působení inzulinu se nazývá inzulínová rezistence. Tento patologický stav se projevuje u pacientů s hypertenzí a nadváhou. Faktory, které vedou k rezistenci buněk na inzulín, jsou:\nnesprávná strava s převahou sacharidů ve stravě.\nKromě toho přispívá k rozvoji patologických stavů může břišní typ (hromadění tuku v oblasti břicha) obezity, vysoké hladiny triglyceridů a cholesterolu, ateroskleróza. Škodlivé návyky, jako je zneužívání alkoholu, jsou také jedním z faktorů, které vyvolávají mechanismus vývoje inzulinové rezistence.\nJe možné se zotavit z inzulínové rezistence?\nHlavní metodou boje proti tomuto patologickému stavu je snížení tělesného tuku v těle. To se provádí buď radikálně (chirurgicky), nebo konzervativně (dodržování diet a cvičení). Správně zvolená strava vám umožňuje snížit příjem škodlivých sacharidů, pravidelné sportovní zátěže posilují svaly a spalují nadbytečný tuk. Vzhledem ke změně životního stylu na zdravý, metabolismus (metabolismus v těle) se vrátí k normálu a zabraňuje vzniku diabetes mellitus.\nPotřeba stravy s inzulínovou rezistencí\nU inzulínové rezistence je dietou hlavní metoda terapie. Dietní výživa v této patologii může dosáhnout několika cílů:\nPacienti s rezistencí na inzulín musí jíst částečně - 5-6krát denně. Tato organizace diety umožňuje rozptýlit metabolismus, což vede k rychlejšímu spalování tuků a sacharidů. Druhým důležitým doporučením je spotřeba velkého množství vody denně - 1,5-2 litrů. Ze stravy je nutno vyloučit potraviny s množstvím škodlivých "rychlých" sacharidů, mastných potravin a potravin. S touto patologií je nádobí zakázáno smažit, vařit s množstvím oleje. Optimální způsob vaření:\nProč byste měli znát glykemický index potravin?\nGlykemický index ukazuje vliv potravin na hladinu glykémie (glukózy v krvi), ilustruje, jak rychle se po konzumaci potravin v potravinách rozkládají sacharidy. Tento indikátor má několik stupňů, které jsou uvedeny v tabulce:\nU diabetických pacientů a pacientů s inzulínovou rezistencí jsou užitečné produkty s nízkým glykemickým indexem, protože nevedou k významnému zvýšení koncentrace cukru v krvi a pomáhá zhubnout. Produkty s průměrnou hodnotou indexu mohou být také zahrnuty do denní stravy, avšak v přísně omezených množstvích.\nDieta pro pacienty s rezistencí na inzulín zahrnuje především velké množství zeleniny, protože mají nízký glykemický index a nízký obsah kalorií. Jedná se o zelenou zeleninu, zelí, mrkev, řepu. Nízkotučné maso (kuře, krůty), vejce, chudé ryby musí být přítomny ve stravě. Navíc, některé druhy tučné ryby - pstruha, lososa, lososový - doporučené které mají být zahrnuty do stravy pro inzulinovou rezistenci, protože obsahují velké množství nenasycených mastných kyselin, které pomáhají bojovat proti ateroskleróze a vysoké hladiny cholesterolu v krvi.\nChléb, sladkosti a alkohol jsou nutně vyloučeny ze stravy. Sladké bobule a ovoce jsou zakázány. Pro pacienty s inzulínovou rezistencí se však doporučují kysané a sladkokyselé bobule - maliny, rajčata, třešně. Mastné maso, káva, sladké šťávy jsou nutně vyloučeny z menu diet. Z obilí povolené pohanka, ovesné vločky, v omezeném množství rýže. Povoleno použití celozrnných a žitných pekařských výrobků. Doporučuje se vložit do otrubových otrub.\nPřed výběrem jídla na strava konzultujte s lékařem.\nNabídka s inzulínovou rezistencí pro každý den a týden by měla zahrnovat zítra, oběd, oběd, odpolední občerstvení a večeři. Snídaně se může skládat z ovesné vločky, parmetické omáčky, nízkotučného tvarohu s bobulemi nebo tvarohou. Jako nápoj - silný bylinný čaj, kompot nebo uzvar. Pro druhou snídani je možné jíst nízkotučné jogurt, lehký ovocný salát nebo tvaroh, smíchané s zelenými.\nNa oběd se doporučuje jíst polévky. Může to být ucho, lehké zeleninové polévky, polévky na nízkotučných kuřecích výkonech. Na druhém místě můžete vařit kotlety, ryby, dušená zelenina, vařené obiloviny. Kromě toho můžete v jídelním lístku nabídnout i zeleninové saláty. Z nápojů - kompot z nesladeného ovoce nebo želé. Sýrové soufflé, jablka nebo jiné druhy ovoce se doporučují jíst v poledne. Večeře by neměla mít vysoký obsah kalorií a "těžké". Doporučuje se jíst ryby pečené se zeleninou, vařená nebo dušená kuřecí řízek, čerstvá zelenina. Jako druhou večeři můžete vypít sklenku nízkotučného kefíru, jogurtu nebo ryaženky.\nJe známo, že inzulínová rezistence je obvykle úzce spojena s obezitou. Lékaři vždy doporučují, aby tato choroba snížila tělesnou hmotnost. Nicméně kauzální vztah mezi inzulínovou rezistencí, obezitou a výživovými faktory je složitý a rozporuplný. Je možné, že jedna z nich vzniká jako první a má tendenci způsobovat jiné. Na druhou stranu lze předpokládat, že rezistence na inzulín a nadváhu mohou vzniknout nezávisle, jako výsledek třetího faktoru, ale nakonec se navzájem posilují. Některé populace mohou být geneticky předisponovány jak k přírůstku hmotnosti, tak k inzulínové rezistenci.\nSprávná strava má mimořádný význam při inzulínové rezistenci\nVlastnosti výživy s inzulínovou rezistencí\nDokonce i malá hmotnostní ztráta může snížit rezistenci na inzulín, takže většina doporučení ohledně výživy je zaměřena na snížení hmotnosti, pokud existuje.\nAmerický doktor Andrew Vail doporučuje provést změny ve stravě a dodržovat následující postuláty ve stravě:\n1) Je třeba sledovat spotřebu sacharidů. Klasická nízkotučná a vysoce sacharidová strava, obvykle doporučovaná pro prevenci nebo léčbu kardiovaskulárních onemocnění, může zhoršit inzulinovou rezistenci. Místo toho by se měla volit ve prospěch stravy se středně nízkým obsahem sacharidů, kde zaujímají pouze 40-45% celkové denní kalorie. A není nutné konzumovat žádné sacharidy, ale sacharidy s nízkým glykemickým indexem (tj. Ty, které pomalu zvyšují hladinu cukru v krvi). Je třeba upřednostnit potraviny s nízkým obsahem sacharidů a vysokým obsahem vlákniny.\nZelenina: zelí, mrkev, brokolice, růžičková kapusta, řepa, zelené fazolky, špenát, brambor ve slupce, sladká kukuřice, sladká paprika.\nOvoce: avokády, jablka, meruňky, pomeranče, maliny, borůvky, hrušky.\nChléb, obiloviny: pšeničné otruby, celozrnný a žitný chléb, ovesné vločky "Hercules", pohanka.\n2) Pokud je inzulínová rezistence v potřebě konzumovat malé množství mononenasycené mastné kyseliny (30 až 35% denní kalorické) ze zdrojů, jako je například lněný olej a olivový, ořechy a avokádo. A výrobky, jako je tučné maso, krém, máslo, margarín a pečivo, by měly být omezené. Nedržte se stravy s extrémně nízkým obsahem tuku, ale tuky by měly být užitečné a konzumovány s omezeným přístupem.\nNekrakamistye zelenina a ovoce - jsou nepostradatelné při přípravě stravy\n3) Lékař doporučuje jíst mnoho neškrobové zeleniny: pět nebo více dávek denně. Vyberte si různé druhy zeleniny, které pokrývají celou řadu barev. Kromě toho každý den musíte jíst 2 porce ovoce s nízkým glykemickým indexem, jako jsou třešně, grapefruity, meruňky a jablka.\n4) Jezte více ryb! Vyberte si studené mořské ryby, které obsahují velké množství užitečných omega-3 mastných kyselin, například lososa, losos nebo sardinky. Omega-3 kyseliny pomáhají zlepšovat protizánětlivý účinek inzulínu a také zlepšují reakci buněk na hormon.\nLosos a pstruh jsou zobrazeny s inzulínovou rezistencí\n5) Jezte často a v malých porcích. Taková strava pomůže udržet hladinu cukru v krvi stabilní po celý den a také se vyhnout skoku inzulínu.\nKalorický obsah níže uvedeného menu závisí na velikosti porcí, od 1500 do 1800 kcal denně.\nSnídaně: 1 šálek ovesné vločky, 0,5 šálku bobulí, 100 gr. nízkotučný tvaroh.\nSvačina: oranžové, grapefruity nebo 2-3 mandarinky.\nOběd: 100-120 gr. bílé kuřecí maso (grilované kuře možné bez kůže) za studena nebo ryby (losos, pstruh, losos, makrela), zeleninový salát s 1-2 lžičky olivový olej nebo lněný olej, petržel (hlávkový salát, špenát, apod), malá deska z fazolí nebo čočky (může být nahrazena kaštanovou kaší).\nVečeře: 150 g dušeného kuřecího masa nebo lososa, zeleninový talíř s 1 čajovou lžičkou olivového oleje, zeleninou, šálek hnědé rýže.\nSvačina: 30 gr. mandle nebo vlašské ořechy.\nMějte také na paměti, že potřebujete 2-3 litry vody denně.\nKuřecí maso je vynikajícím zdrojem bílkovin, ale měl by být nízkotučný\nKoenzym Q10(CoQ10). Silný antioxidant, CoQ10 podporuje zdraví srdce a zabraňuje oxidaci "špatného" cholesterolu. Dávkování: 90-120 mg denně, lépe absorbované mastnými potravinami.\nKyselina alfa-lipoová. Tento antioxidant zlepšuje buněčnou odezvu na inzulín a pomáhá stabilizovat hladinu cukru v krvi. Dávkování: od 100 do 400 mg denně.\nHořčík. Vyšší hladiny inzulínu a cukru v krvi se často vyskytují u lidí s nižší hladinou hořčíku v krevní plazmě. Bylo prokázáno, že doplňky hořčíku zvyšují inzulinovou rezistenci ve studiích na zvířatech. Dávkování: 100-400 mg denně. Vezměte chelát citrátu nebo hořčíku nebo Mg-glycinát. Nepoužívejte oxid hořečnatý.\nChrome. Tento minerál pomáhá stabilizovat hladinu cukru v krvi, zlepšit profil sérových lipidů a pomáhá tělu lépe využívat glukózu a spalovat tuky. Nejlepší formou je GTF Chromium), dávkování 1000 mikrogramů denně.\nInzulinová rezistence / zdravotní centra Dr. Andrew Weil je\nVzhledem k tomu, že i nízká hmotnostní ztráta ovlivňuje snížení odolnosti vůči inzulínu, všechny diety jsou zaměřeny konkrétně na snížení nadměrné hmotnosti, pokud existují.\nSprávná výživa pro inzulinovou rezistenci při hubnutí je navržena tak, snížit hladinu uhlohydrátů ve stravě, v důsledku toho začíná zotavení metabolické rovnováhy, hmotnost se snižuje. Při výběru produktů je třeba řídit jejich glykemickým indexem a zvolit ty, ve kterých je nízká.\nGlykemický index - indikátor účinku asimilovatelného přípravku na hladinu cukru v krvi.\nAť tak či onak, denní lidské spotřebě by měly být používány určité množství sacharidů, bez nich nemůže existovat normální život, protože naprostý nedostatek sacharidů ve stravě vede k celé řadě poruch v těle, jako je například dysbacteriosis. Nízký glykemický index spotřebované produkty pomohou zjednodušit proces zpracování sacharidů.\nJedním z hlavních principů stravy s inzulínovou rezistencí při hubnutí je výjimka z stravy cukru a škrobu, stejně jako výrobky vyrobené z bílé mouky, přičemž je třeba si uvědomit, že tyto látky jsou obsaženy v různých druzích ovoce a zeleniny, nejen v hotových výrobcích.\nVýše uvedenými produkty jsou rafinované uhlohydráty a Dieta musí být nízký obsah sacharidů. Dalším důležitým prvkem stravy je vysoký obsah vlákniny v použitých potravinách.\nPro potraviny, které obsahují velké množství vlákniny a mají také nízký glykemický index, jsou:\nOvoce a bobule: jablka, nektarinky, citróny, maliny, hrušky, brusinky, jalovce, avokádo, papája, borůvky, třešně, meruňky.\nObiloviny a krupice: ovesné vločky a pohankové krupice, žitný chléb, pšeničné otruby, celozrnné.\nOřechy a semena: semena slunečnice a dýně, lnu, arašídy, kešu, mandle, lesní a brazilské ořechy, piniové ořechy.\nOstatní výrobky: fazole, houby, ryby a krevetky, sýr a jogurt bez přídavku barviv, oliv, čočky, česneku.\nMělo by se také vzít na vědomí strava s inzulínovou rezistencí na úbytek hmotnosti nevylučuje použití tuku, ale tuky musí být vybrány jako monosaturované a jejich použití by mělo být velmi opatrné.\nOdborníci doporučují dodržovat následující dietu - jíst často, ale v malých porcích, což pomáhá udržet hladinu cukru v krvi na stabilní úrovni, vyhýbat se náhlým skokům.\nAle z nichž by měly být produkty vyřazeny:\npekárenské výrobky z bílé mouky,\nvšechny produkty rychlého občerstvení, hotové výrobky, polotovary,\nsýtené nápoje s vysokým obsahem cukru,\nalkohol s vysokým obsahem cukru v kompozici,\nPři inzulínové rezistenci je důležité dodržet dietu, pití nejméně 2-3 litry vody denně, a také kombinaci stravy s přídavkem vitamínů a minerálů, které jsou nejlépe absorbovány potravinami, například koenzym Q10, chróm a hořčík.\nVymezení léků provádí lékař, který může správně kombinovat vitamíny s dietou, kterou dodržujete. Je to v komplexní stravě a vitamíny fungují nejlépe, nenahrazujte je navzájem.\nDenně jíst ne méně než 2-3 porce ovoce, častěji jíst ryby bohaté na mastné kyseliny, sledovat sacharidy, a pak za několik týdnů zjistíte určité zlepšení v blahu.\nInzulinová rezistence se považuje za porušení vnímání těla hormonálním inzulínem tělem. Tento stav je plný vývoje pre-diabetes, gestační nebo diabetes 2. typu. Ukazuje se, že inzulínová rezistence se často vyvíjí na pozadí obezity. Ačkoli existují případy vývoje inzulínové rezistence u lidí, kteří netrpí nadměrnou tělesnou hmotností.\nLidé nikdy zpravidla nepociťují rezistenci na inzulín. A jeho dlouhodobá přítomnost ohrožuje vývoj nejen diabetu, ale také:\nateroskleróza, hypertenze, ischemická choroba;\nOnemocnění se léčí lékařsky, což vám umožní snížit množství inzulinu v těle. Dieta s nízkým obsahem sacharidů pomáhá výrazně snížit odpor, dieta 9.\nPacient s nadváhou se vždy doporučuje, aby ztratil další kilo.\nSprávná výživa s inzulínovou rezistencí znamená použití potravin s nízkým nebo středním glykemickým indexem.\nTo znamená jíst ty potraviny, které nevyvolávají růst cukru v krvi. Tělo potřebuje výživu, což usnadní zpracování glukózy.\nDieta s rezistencí na inzulín nevylučuje použití produktů obsahujících sacharidy. Stačí vybrat komplexní sacharidy, které jsou pomalu tráveny.\nDieta se zvýšeným obsahem cukru může snížit hladinu glukózy v plazmě, stabilizovat cukr a při mírném onemocnění minimalizovat její projevy.\nCo pomůže testům\nStanovení přítomnosti inzulínové rezistence lze provést laboratorními krevními testy. Plot se provádí na prázdném žaludku, přičemž poslední jídlo je nejméně 8 hodin před testem.\nKrev se vyšetřuje na glukózu, stejně jako na inzulín. Na základě těchto dvou ukazatelů se vypočítá index HOMA. V tomto případě, pokud se zvýší glukóza a inzulín, pak bez výpočtů je jasné, že index NOMA bude vysoký.\nNorma indexu HOMA je 2,7.\nPro stanovení citlivosti tělních tkání na inzulín použijte index Saro. Koeficient minimálně 0,33 je považován za normální.\nJak vybrat správné produkty\nÚplné vyloučení sacharidů ze stravy vede k intestinální dysbakterióze a ketóze. Proto je velmi důležité dodržovat výživu s nízkým obsahem sacharidů. Množství uhlohydrátových potravin v denních kaloriích by tedy nemělo být vyšší než 45%.\nPreferovány jsou potraviny s vysokým obsahem vlákniny a glykemický index potravin by měl být nízký nebo střední.\nPotravinářská pyramida pro rezistenci na inzulín:\nplody (300 až 400 g);\nkyselé mléčné výrobky: kefír, mléko, tučný a nízkotučný tvaroh (0,5 l), pevný sýr s nízkým obsahem tuku;\nmasa a ryb (300 g);\nhouby (150 g);\nchlebové otruby, žito nebo z pšeničné mouky 2 stupně (do 100 g)\nobiloviny, brambory (200 g) nebo některé druhy sladkostí.\nJaké potraviny mohu jíst s dietou?\nCo můžete jíst a co je lepší se vzdát:\nvejce, jogurty a sýry;\nchřest a fazole;\novoce (avokádo, citrony, borůvky, maliny, papája, nektarinky, hrušky, kokos, brusinky, rybíz, kdoule);\nV seznamu produktů, které se mohou čas od času hýčkat:\novoce a bobule, kromě hroznů;\nzelenina (mladé brambory, dýně, mrkev, řepa);\njogurt nebo kefír s obsahem tuku vyšším než 1,5%;\nobiloviny (krupice, ovesné vločky, hnědá rýže, proso);\nnápoje (kompot, kakao).\nbílá mouka, pita chléb;\nobiloviny (rýže, proso, perlový ječmen, ják);\nčipy, rychlé občerstvení, krekry;\novoce (třešeň, banán, jakékoliv konzervované ovoce a bobule);\ndžemy, koláče, sušenky, lízátka, med;\nnápoje (káva s kondenzovaným mlékem, sladká vína, nektary, čerstvá).\nPři výběru potravin s nízkým obsahem sacharidů je třeba věnovat pozornost balení výrobků. Množství sacharidů by nemělo přesáhnout 10 gramů. Pokud balení označuje více sacharidů, je lepší odmítnout nákup.\nNedoporučujeme používat mléčné výrobky s nízkým obsahem tuku, které negativně ovlivňují celkovou pohodu pacienta.\nMononenasycené tuky s rezistencí na inzulín se používají v malých množstvích.\nJejich počet by měl činit až 35% denního obsahu kalorií. Mezi tyto tuky patří olivový a lněný olej, avokádo, ořechy. Kompletně vyloučte stravu nebo výrazně omezte konzumaci tučného masa, másla, margarínu, pečení, krému.\nOdborníci doporučují konzumovat více zeleniny s nízkým obsahem škrobu. Měli by být přítomni při každém jídle a to je 5 až 6krát denně. Obohacujte nabídku pestrou zeleninou. Kromě toho by měly dvě jídla obsahovat ovoce s nízkým glykemickým indexem (třešeň, grapefruit, meruňka, jablko).\nČastěji maso na menu by mělo být přítomno ryby, ve kterých je velké množství omega-3 mastných kyselin (losos, losos, sardinky). Omega-3 zlepšuje protizánětlivé působení inzulínu, buňky lépe reagují na hormon.\nPacienti s obezitou se často ptají: "Jak zhubnout?" Dietitians trvají na částečné výživě. Pěti-šest-režim stravy stabilizuje hladinu cukru v krvi a pomáhá vyhnout se inzulin skoky po celý den.\nOrientační nabídka týdne s inzulínovou rezistencí\nMožnost 1 (denní výhřevnost 1500-1800 kcal).\nNa snídani můžete jíst talíř z ovesných vloček, přidáním poloviny sklenice bobulí a nejvýše 100 gramů nízkotučného tvarohu.\nPro druhou snídani nebo občerstvení musíte jíst pomeranč, grapefruity nebo 2-3 mandarinky.\nOběd v nabídce zahrnuje až 150 gramů bílého kuřete nebo ryb (losos, pstruh, růžový losos, kranase). Maso nebo ryby jsou konzumovány v tandemu se zeleninovým salátem, který je olivový nebo lněný. Ozdoba se jedí s fazolemi nebo čočkou nebo kaštanovou kaší. Jablko může být poledne v poledne.\nVečeře s dušeným kuřecím masem nebo rybami (až 150 gramů), zeleninou, která je ochucena olivovým olejem a bylinkami. Jako obloha zvolte hnědou rýži.\nPosledním svačinkem by měly být mandle nebo vlašské ořechy (až 30 g)\nPři dodržování stravy byste měli určitě vypít 2-3 litry vody denně.\nMožnost 2 (denní výhřevnost do 2000 kcal)\nNa snídani si jíst parní omeletu, tvaroh s zeleninou a pít kávu.\nPro druhou snídani nebo občerstvení můžete jíst: ovocný salát, zelenou hodinu s tofu, dušenou zeleninu, vařené vejce.\nNa oběd jedí po polévkové polévce, vařené na zeleninovém vývaru nebo prostě zeleninovou polévku. Jako přílohu lze připravit zelí nebo perličkový ječmen s parním kotletem nebo kuřecím prsíčkem.\nPro středně ranní občerstvení můžete jíst sýrovou soufflé se sušeným ovocem nebo ovocným salátem.\nObědte pečené ryby se zeleninou nebo rýžovými masovými kuličkami z Turecka.\nPři posledním jídle můžete vypít sklenici ryaženky nebo sušeného mléka.\nMožnost 3 (denní výhřevnost 1500-2000 kcal)\nNa snídani můžete pít jogurt, jíst ovocný salát nebo 150 gramů borůvek.\nBěhem občerstvení použijte ovesné vločky se sušeným ovocem nebo parní omeletu.\nMůžete si dát oběd s zeleninovou polévkou nebo polévkovou polévku. Na ozdobu mohou být vařené hnědé rýže pilaf a terminály drůbeží nebo zeleninové osmahneme lilek.\nNa ranní svačinu jedí sýr tofu nebo zeleninový salát.\nVečeře s dušenou zeleninou s parní pánví nebo pohankou s játrovými kotletky.\nV noci používejte pouze sklenici sušeného mléka.\nVýznam inzulínu v metabolických procesech lidského těla je obtížné přeceňovat. Co se stane s inzulínovou rezistencí? Proč se to jeví a co může být nebezpečné? O tom, stejně jako porušení citlivosti na inzulín v různých situacích ao léčbě této patologie, si přečtěte dále.\nInzulinová rezistence je porušením metabolických reakcí v reakci na působení inzulinu. Jedná se o stav, kdy buňky převážně tlusté, svalové a jaterní struktury přestanou reagovat na účinky inzulínu. Tělo pokračuje v syntéze inzulínu normálním tempem, ale nepoužívá se ve správném množství.\nTento termín je použitelný na jeho vliv na výměnu bílkovin, lipidů a celkový stav cévního systému. Tento jev se může týkat buď jediného výměnného procesu, nebo všechno současně. Prakticky ve všech klinických případech není rezistence na inzulín rozpoznána až do výskytu patologických stavů v metabolismu.\nVšechny živiny v těle (tuky, bílkoviny, uhlohydráty) jako energetická rezerva se používají po celý den. Tento účinek je způsoben účinkem inzulínu, protože každá tkáň je vůči němu citlivě odlišná. Tento mechanismus může fungovat efektivně nebo neúčinně.\nPři prvním typu syntézy molekul ATP používá tělo sacharidy a mastné látky. Druhá metoda je charakterizována přitažlivostí bílkovin pro stejné účely, kvůli nimž padá anabolický účinek molekul glukózy.\nantisugar inzulínový efekt.\nVědci zatím nemohou jmenovat přesné důvody, kvůli kterým má člověk inzulínovou rezistenci. Je zřejmé, že se objevují u těch, kteří vedou pasivní životní styl, mají nadváhu nebo jsou prostě geneticky předisponováni. Důvodem tohoto jevu může být stále podávání lékové terapie určitými léky.\nMáte-li některý z následujících bodů, pak s největší pravděpodobností podstupujete porušení citlivosti na inzulín:\nJste muž s obvodem pasu větší než 103 cm, žena s obvodem větším než 88;\nNěkdo z vašich vzdálených příbuzných trpí diabetes, aterosklerózou nebo hypertenzí;\nPřenos histologického diabetu;\nZvýšení hladiny triglyceridů;\nNízká hladina lipoproteinů s vysokou hustotou;\nPorušení pocitu inzulínu může být doprovázeno některými příznaky. Nicméně, jen pro ně je obtížné diagnostikovat tento jev.\nS odolností vůči inzulínu má člověk takové příznaky:\nPacient se obtížně soustředí, jeho vědomí je neustále zakaleno;\nV krvi je spousta cukru;\nNadýmání. Většina intestinálních plynů je tvořena z uhlohydrátových potravin. Vzhledem k narušení jejich stravitelnosti trpí činnost trávicího traktu;\nPo jídle si jen chcete spát;\nZávažné skoky v krevním tlaku;\nDlouhá regenerace poškození;\nSada váhy a potíže při jeho pádu. Tukové depozity se nacházejí hlavně v břiše. Podobně se lékaři domnívají, že nadměrná hmotnost dále stimuluje rozvoj inzulínové rezistence;\nMám hlad po celou dobu;\nKrevní test odhaluje zvýšený obsah triglyceridů;\nDepresivní stavy. Kvůli nedostatku inzulinového účinku a metabolických poruch může mít pacient různé psychoemotické poruchy, včetně deprese.\nNadváha a odolnost vůči inzulínu\nNadváha tělesné hmotnosti je jedním z hlavních předisponujících faktorů pro vývoj inzulínové rezistence. Chcete-li zjistit předpoklady pro porušení citlivosti na inzulín a metabolického syndromu obecně, potřebujete znát svůj index tělesné hmotnosti. Toto číslo také pomáhá identifikovat stupeň obezity a vypočítá riziko vývoje kardiovaskulárních onemocnění.\nIndex je vypočten podle vzorce: I = m / h2, m je váha v kilogramech, h je výška v metrech.\nIndex tělesné hmotnosti v kg / m2\nRiziko inzulínové rezistence\nMalé (mohou se objevit i jiné nemoci)\nZávažnost obezity 1\nObezita se závažností 3\nJe toto porušení nebezpečné?\nTato patologie je nebezpečná pro výskyt následných onemocnění. Především je to diabetes mellitus 2. typu.\nV diabetických procesech se jedná především o svaly, játra a tukové vlákna. Vzhledem k tomu, že citlivost na inzulín je snížena, glukóza přestává být spotřebována v množství, která by měla být. Ze stejného důvodu začnou játrové buňky aktivně produkovat glukózu štěpením glykogenu a syntetizovat cukr z aminokyselinových sloučenin.\nCo se týče tukové tkáně, klesá antilipolytický účinek. V prvních fázích je tento proces kompenzován zvýšením syntézy inzulinu v pankreatu. V zanedbávaných stádiích jsou zásoby tuku rozděleny na molekuly volných mastných kyselin a glycerinu, osoba ostře ztrácí váhu.\nTyto složky vstupují do jater a stávají se lipoproteiny s nízkou hustotou. Tyto látky se hromadí na cévních stěnách a vyvolávají rozvoj aterosklerózy. Kvůli všem těmto procesům se do krve uvolňuje spousta glukózy.\nNoční odolnost proti inzulínu\nOrganismus je nejvíce citlivý na inzulin ráno. Tato citlivost má za následek přetržení během dne. Pro lidské tělo existují dva typy dodávek energie: režim noci a dne.\nBěhem dne se většina energie přebírá převážně z glukózy, tukové zásoby nejsou ovlivněny. V noci se naopak stane, že tělo poskytuje energii, která se uvolňuje z mastných kyselin, které se po rozpadu tuku uvolňují do krevního oběhu. Z tohoto důvodu může být snížena citlivost na inzulín.\nPokud budete jíst většinou večer, pak se vaše tělo jednoduše nemůže vyrovnat s množstvím látek, které se do něj dostávají. To může mít za následek vážné zdravotní potíže.\nPo určitou dobu je nedostatek normálního inzulínu kompenzován zvýšenou syntézou látky v beta bunkách pankreatu. Tento jev se nazývá hyperinzulinémie a je rozpoznávacím znakem diabetu. V průběhu času se schopnost buněk produkovat přebytek inzulínu snižuje, zvyšuje se koncentrace cukru a člověk rozvíjí diabetes.\nPodobně je rezistencí na inzulín a hyperinsulenemii stimulující faktory pro vývoj onemocnění kardiovaskulárního systému. Kvůli působení inzulínu, proliferace a migrace buněk hladkého svalstva, proliferace fibroblastů, dochází k inhibici fibrinolýzních procesů. Tak jsou cévy vaskularizovány se všemi následnými následky.\nTěhotenská rezistence v těhotenství\nMolekuly glukózy jsou základním zdrojem energie jak pro matku, tak pro dítě. Během zvyšování intenzity růstu dítěte začíná jeho tělo vyžadovat více a více glukózové látky. Je důležité, že od třetího trimestru těhotenství požadavky na glukózu přesahují dostupnost.\nObvykle mají děti nižší index cukru v krvi než u matek. U dětí je to přibližně 0,6-1,1 mmol / l, u žen to je 3,3-6,6 mmol / l. Když růst plodu dosáhne své maximální hodnoty, matka může vyvinout fyziologickou necitlivost na inzulín.\nVeškerá glukóza, která vstupuje do mateřského organismu, není ve skutečnosti trávena a je přesměrována na plod, takže během vývoje nedisponuje živinami.\nTento účinek je regulován placentou, která je základním zdrojem TNF-b. Asi 95% této látky vstupuje do krve těhotné ženy, zbytek se uvolňuje do těla dítěte. Zvýšení hladiny TNF-b je hlavní příčinou inzulínové rezistence během těhotenství plodu.\nPo narození dítěte hladina TNF-b rychle klesá a paralelně se citlivost na inzulín vrátí k normálu. Problémy mohou nastat u žen s nadváhou, protože produkují TNF-b mnohem více než u žen s normální tělesnou hmotností. U těchto žen je těhotenství téměř vždy doprovázeno řadou komplikací.\nRezistence na inzulín obvykle nezmizí ani po porodu, je zde velmi velké procento diabetes mellitus. Pokud je těhotenství normální, je rezistence pomocným faktorem pro vývoj dítěte.\nZhoršená citlivost na inzulín u dospívajících\nLidé, kteří jsou v pubertálním období, velmi často dostávají inzulinovou rezistenci. Je zajímavé, že koncentrace cukru se nezvyšuje. Po absolvování období puberty je stav obvykle normalizován.\nBěhem intenzivního růstu začínají intenzivně syntetizovat anabolické hormony:\nPřestože jejich účinky jsou opačné, metabolismus aminokyselin a metabolismus glukózy nijak netrpí. Při kompenzační hyperinzulinémii se zvyšuje produkce bílkovin a stimuluje růst.\nŠiroká škála metabolických účinků inzulínu pomáhá synchronizovat procesy puberty a růstových procesů a udržovat rovnováhu metabolických procesů. Tato adaptivní funkce poskytuje úsporu energie s nedostatečnou výživou, urychluje pubertu a schopnost představit a porodit potomky na dobré výživové úrovni.\nPo skončení pubertačního období zůstává koncentrace pohlavních hormonů vysoká a necitlivost na inzulín zmizí.\nPřed zahájením boje s inzulínovou rezistencí provedou lékaři vyšetření pacienta. Pro diagnostiku stavu před diabetem a diabetu typu 2 se používá několik typů laboratorních testů:\nTest glukózy v plazmě na prázdný žaludek;\nTest na toleranci ústní glukózy.\nDiabetes typu 2 je charakterizován 6,5% testu A1C, hladina cukru 126 mg / dL a výsledek druhého testu je vyšší než 200 mg / dL. V pre-diabetickém stavu 1 je indikátor 5,7-6,4%, druhý - 100-125 mg / dl, druhý - 140-199 mg / dl.\nHlavní indikace pro tento typ léčby je index tělesné hmotnosti vyšší než 30, větší riziko vaskulárních a srdečních onemocnění, stejně jako přítomnost obezity.\nPro zvýšení citlivosti na glukózu platí tyto léky:\nÚčinek těchto léků je zaměřen na inhibici glykogeneze, snížení tvorby glukózových sloučenin v játrech, inhibici sání cukru v tenkém střevě, zlepšení sekrece inzulínu.\nJeden z nejbezpečnějších způsobů léčby. Akarbóza je reverzibilní blokátor alfa-glukosidáz v horním GI traktu. To narušuje proces štěpení polysacharidů a oligosacharidů a další absorpci těchto látek do krve a také hladina inzulinu klesá.\nZvyšte senzitivitu inzulínu ve svalových a tukových vláknech. Tyto léky stimulují významný počet genů, které jsou odpovědné za citlivost. Výsledkem je, že kromě boje s rezistencí klesá koncentrace cukru a lipidů v krvi.\nPři inzulínové rezistenci je důraz kladen na stravu s nízkým obsahem sacharidů, s výjimkou hladovění. Doporučuje se jíst částečný typ, měl by být 5 až 7krát denně, s ohledem na občerstvení. Je také důležité pít dostatek vody, nejméně 1,5 litru denně.\nPacientovi může jíst pouze pomalé sacharidy. Může to být:\nPečení na základě žitné mouky;\nPři dietě s nízkým obsahem uhlovodíků pacient nemůže:\nVšechny sladké (rychlé sacharidy);\nTalíř a mouka;\nVšechny produkty, které konzumují pacienta, by měly mít nízký glykemický index. Tento pojem je indikátorem rychlosti degradace sacharidových produktů po požití do těla. Čím je tato hodnota nižší, tím více vyhovuje pacientovi.\nDieta pro kontrolu inzulínové rezistence se vytváří z těch produktů, které mají malý index. Je velmi vzácné jíst něco s průměrným GI. Způsob přípravy produktu obvykle má na GI jen malý vliv, existují však výjimky.\nNapříklad, mrkve: když je surový index je 35 a tam je to může být, ale vařená mrkev jsou velmi velké GI a není absolutně ne.\nOvoce lze také konzumovat, ale musíte spotřebovat nejvýše 200 gramů denně. Nemůžete z nich vyrábět domácí džus, protože když je drť rozdrcena, vlákno zmizí a šťáva získá velmi velkou GI.\nGI lze podmíněně rozdělit do několika kategorií:\nAž 50 - nízká;\n50-70 - průměrně;\nVíce než 70 - velký.\nExistují některé potraviny, které nemají glykemický index vůbec. Mohu jíst s inzulínovou rezistencí? - Ne. Téměř vždy toto jídlo má velmi vysokou kalorickou hodnotu, a takové s porušení citlivosti na inzulín je nemožné.\nTaké existují potraviny s malým indexem a velkou kaligrafií:\nVýživa pro pacienta by měla být různá. Musí to být nutně maso, ovoce, zelenina. Doporučujeme konzumovat glukózu před 15:00. Polévky lépe vaříme na zeleninovém vývaru, někdy je povoleno používat i sekundární masné vývary.\nNa stravě s nízkým obsahem sacharidů můžete jíst tyto druhy masa:\nJátra (kuřecí / hovězí);\nZ ryb můžete štiky, polkla a biskupa. Musí jíst alespoň 2krát týdně. Obloha je nejlépe podávaná s kašlem. Jsou vařené na vodě, nemohou být naplněny živočišným původem.\nTyto obiloviny můžete jíst:\nNěkdy se můžete rozmazlovat s makaróny z odrůd tvrdé pšenice. Můžete jíst den 1 vaječný žloutek a až na bílkoviny. U stravy můžete konzumovat téměř veškeré mléko kromě toho s velkým podílem tuku. Může být použito k jídlu odpoledne.\nV zeleném seznamu jsou následující produkty:\nKrém na 10%;\nLví podíl jídla by měl sestávat ze zeleniny. Můžete z nich udělat salát nebo obloha.\nNízký glykemický index v této zelenině:\nHrášek v čerstvé a sušené formě.\nPacient prakticky není omezen na koření a koření. V pokrmech můžete bezpečně diverzifikovat oregano, bazalku, kurkuma, špenát, petržel, kopr nebo tymián.\nNa stravě s nízkým obsahem sacharidů můžete jíst mnoho různých jídel. Nebojte se, že vaše strava bude nezajímavá a průměrná.\nSportovní fyziologové se domnívají, že fyzická aktivita je nejúčinnější metodou kontroly inzulínové rezistence. Během tréninku se zvyšuje citlivost na inzulín v důsledku aktivace transportu glukózy během kontrakce svalových vláken.\nPo zátěži se intenzita snižuje a procesy přímého působení inzulínu na svalové struktury začínají. Díky svým anabolickým a antikatabolickým účinkům napomáhá inzulín k naplnění nedostatku glykogenu.\nStručně řečeno, organismus absorbuje molekuly glykogenu (glukózy) co nejvíce během cvičení a po ukončení tréninku je tělo glykogenu vyčerpáno. Citlivost na inzulín se zvyšuje kvůli skutečnosti, že sval nemá žádnou energetickou rezervu.\nTo je zajímavé: lékaři doporučují zdůraznit školení pro ty, kteří trpí diabetem typu 2.\nDobrou volbou pro potírání inzulínové rezistence bude aerobní cvičení. Během takového zatížení se glukóza spotřebuje velmi rychle. Hodinové kardiologické tréninky s mírnou nebo vysokou intenzitou mohou zvýšit citlivost v příštích 4-6 dnech. Viditelné zlepšení jsou zaznamenány po týdnu tréninku s minimálně 2 vysoce intenzivními kardio tréninkami.\nPokud jsou třídy udržovány dlouhodobě, může pozitivní dynamika přetrvávat po dlouhou dobu. Pokud v určitém okamžiku osoba náhle opouští sport a vyhýbá se fyzické námaze, inzulinová rezistence se vrátí.\nPlus silový trénink nejen zvyšuje citlivost na inzulín, ale také zvyšuje svalovou sílu. Je známo, že svaly intenzivně absorbují molekuly glukózy nejen v okamžiku samotného zatížení, ale i po něm.\nDokonce i po absolvování 4 silových tréninku, a to i během odpočinku, se zvýší citlivost na inzulín a hladina glukózy (pokud jste před měřením nejela) se sníží. Čím intenzivnější je zatížení, tím lepší je index citlivosti.\nKomplexní přístup k fyzické námaze eliminuje nejlepší inzulínovou rezistenci. Nejlepší výsledek je stanoven při střídání aerobního a silového tréninku. Například chodíte do haly v pondělí, středu, pátek a neděli. Proveďte v pondělí a pátek kardio (například běh, aerobik, jízda na kole) a ve středu a neděli cvičení s hmotnostním zatížením.\nInzulinová rezistence může být bezpečná, pokud se objeví na pozadí procesů, jako je pubertační období nebo těhotenství. V jiných případech je tento jev považován za nebezpečnou metabolickou patologii.\nPřesné příčiny vývoje této nemoci jsou obtížné jmenovat, ale plní lidé jsou velmi náchylní k tomu. Tato dysfunkce nejčastěji není doprovázena živými příznaky.\nPři absenci léčby může porušení citlivosti na inzulín způsobit diabetes mellitus a různé nemoci kardiovaskulárního systému. Pro terapii dysfunkce se užívají léky, cvičení a speciální výživa.\nOšetřovatelský proces při diabetes mellitus způsobuje, prioritní problémy, implementační plánStátní vzdělávací instituceStřední odborné vzdělávání"Murom Medical College"\nKUSHANIE. STŘEDNÍ RUSKÁ RECEPTY Recepty jsou pro 6 osob\n(na oběd pro 3 osoby vezměte 1/2 podíl, pro 2 osoby - 1/3, pro 9 osob zvýšení podílu o 1,5 krát apod.)\n2136) Vodka bílá Moskva, stará.


23.9.2009 00:33 - tisková zpráva\nZdálo se, že lepší výchozí pozici má Jernberg, ale ve skutečnosti tahal za delší konec provazu Isachsen, neboť nemusel škrtat žádné body. A byl to podsaditý Nor, kdo šel od začátku za svým životním snem stát se poprvé v životě mistrem Evropy. Už v rozjížďkách se prezentoval čistou stopou, která se ukázala jako velice rychlá. Obě rozjížďky vyhrál a ve třetí rundě mohl šetřit svůj Ford Focus.\nZato Jernbergovi se nedařilo optimálně a musel se smířit s 2. řadou ve finále A. Zakletý byl sosnovský víkend pro úřadujícího šampiona Kennetha Hansena. Už v 1. rundě svoji rozjížďku pro technickou závadu nedokončil a v těch dalších to byl jen stín slavného Švéda. Postoupil jen do finále B a naděje na postup mezi nejlepší nebyly velké. Zato Pavel Koutný se po protrápené sezoně před domácím publikem vyšvihl a potvrdil, že Sosnovou umí. Protlačil se do 1. řady na startu finále\nA vedle Isachsena a bylo jasné, že si dojede pro nejlepší výsledek sezony. Větším překvapením byly výkony se stejnou Fiestou jedoucího Brita Liama Dorana, jenž se celého seriálu nezúčastňuje. A do třetice Fiesta: hvězda WRC Henning Solberg si dokázala poradit se soupeři ve finále B a šla mezi šestici nejlepších. Tam nedošel Solbergův týmový šéf Andreas Eriksson s Fiestou nové generace, když nestačil v béčku právě na norského rallymana.\nVelké finále A početné diváky nezklamalo. Start z pole position proměnil Isachsen v jasné vítězství, přestože ho v 1. zatáčce Jernberg připravil o zadní nárazník, a mohl se radovat. Koutného handicap se jmenuje start a díky němu ho přespurtoval z 2. řady Jernberg. Náš reprezentant byl dokonce místy rychlejší než švédský pilot Fabie, ale zkušený Seveřan si stříbro v závodě i v ME pohlídal.\nŠestnáctistovky v Sosnové sedli ruským bohatýrům – nejvíce s českou licencí jedoucímu Eduardu Leganovovi. Výhrami v 1. a 3. sérii rozjížděk si zajistil pole position ve finále A. Vedle něho se postavil už jistý šampion Mats Lysen a 2. řadu opanovali Rusové Timeržanov a Rachmatulin. Zdeněk Čermák zajel maximum možného a šel na 5. pozici roštu.\nNa víc ani jeho skvěle disponovaná Fabia ve vražedné konkurenci především špičkových Renaultů Clio nemá. Pětici doplnil norský nováček Andreas Bakkerud výhrou ve finále B, kde skončily naděje Jaroslava Kalného po heroické noční výměně motoru. Leganov potvrdil svoji extratřídu ve finále A, které vyhrál stylem start-cíl. Už v 1. kole chyboval Čermák a odsoudil se ke kroužení na beznadějně posledním místě.\nChybě se nevyhnul ani šampion Lysen, a to se stává opravdu výjimečně. Ke stříbru tak pomohl Rachmatulinovi – jinými slovy dvojnásobný triumf Rusů, byť na počest Leganova se hrála česká hymna.\nZadokolek se sešlo 11, což je na letošní poměry rozhodně úctyhodný počet. Svůj mistrovský titul potvrdil Borseth postavením na pole position. Právo startovat z 1. řady si vyjel také Kenis, což nevěštilo nic dobrého pro našeho Romana Častorala živícího naději na evropský bronz. Nevedlo se Belgičanu Sterkensovi, jenž musel právo startu mezi elitou zachraňovat vítězstvím ve finále B, na což rozhodně zvyklý není.\nCestu vpřed mu usnadnila kolize Nizozemce Kasseho s Belgičanem Mertensem, po níž Kasseho Astra zůstala stát. Finále A ozdobil souboj Borsetha s Kenisem, ale mistr Evropy Belgičanovo BMW před sebe nepustil. Kenis nicméně stříbrem definitivně zhatil naděje Častorala na bronz. Ten mu patřil v Asosnové, ale nepatří mu v konečném pořadí ME. Sterkens se chytrou jízdou zezadu prokousal na 4. příčku a potvrdil titul vicemistra.\n1. Sverre Isachsen N Ford Focus\n2. Michael Jernberg S Škoda Fabia\n3. Pavel Koutný CZ Ford Fiesta\n4. Liam Doran GB Ford Fiesta\n5. Henning Solberg N Ford Fiesta\n6. Kjell Arne Smerud N Citroen Xsara\n7. Andreas Eriksson S Ford Fiesta\n8. Jean-Luc Pailler F Peugeot 207\n9. Michael de Keersmaecker B Ford Focus\n10. Ole Kristian Nøttveit N Ford Focus\n1. Eduard Leganov CZ Volkswagen Polo\n2. Ildar Rachmatulin RUS Renault Clio\n3. Mats Lysen N Renault Clio\n4. Timur Timerzyanov RUS Renault Clio\n5. Andreas Bakkerud N Peugeot 206\n6. Zdeněk Čermák CZ Škoda Fabia\n7. Johan Larsson S Citroen Saxo\n8. Jaroslav Kalný CZ Peugeot 206\n9. Ondřej Smetana CZ Ford Puma\n10. Trond Marthinsen N Volkswagen Polo\n1. Knut Ove Børseth N Ford Fiesta\n2. Guino Kenis B BMW 120\n3. Roman Častoral CZ Opel Astra\n4. Jos Sterkens B Ford Fiesta\n5. Ole Habjørg N BMW 120\n6. Tony Lund Tjelle N Peugeot 207\n7. Patrick Mertens B Volkswagen Polo\n8. Ivo van den Brandt B Mitsubishi Colt\n9. Josef Iro CZ Škoda Fabia\n10. Viktor Mužík CZ BMW 320\nFotogalerie: Mistrovství Evropy v RallyCrossu Sosnová 2009 foto Luboš Novosád


Do noci na kopci\nOsobně si myslím, že je třeba všechny tyhle vysílačky zakázat, každého jen otravují!\nVčera byl Moon Contest, dle některých radioamatérů takový srandazávod, který se koná první tři středy v měsíci na třech různých pásmech - 50 MHz, 144 MHz a 432 MHz. Lze pochopit, že ostřílení krátkovlnní vlci neberou takové večerní povídání na VKV/UKV, navíc povětšinou realizované pomocí FM, jako pořádné závodění, ale pro člověka, který přišel ze světa CB či PMR je to správný start do licencovaného radioamatérství, alespoň já to tak beru. Proto jsem Moon Contest poslouchal už v roce 2013 a hned jak jsem dostal příležitost, tak jsem se v srpnu zapojil. Mám stanici jen pro dvě vyšší jmenovaná pásma, umím FM a DMR, velkou díru do světa tam takto neudělám, ale do konce roku už to nějak přežiju a do začátku nového ročníku se snad nějak dovybavím.\nVe 22:00 závod skončil, ještě jsem dvacet minut kecal přímo na pásmu se stanicemi, které znám z volných pásem, následně jsem napsal domů, že vyrážím, Lada odepsala, že jdou už stejně s Fíkem spát a ... najednou bylo půl druhé a já v ruce držel mikrofon od CB a stále seděl na tomtéž vršku.\nJeště, že to není domů daleko, ve dvě už jsem ležel v posteli. Nicméně když ráno před pátou hodinou Fík projevil touhu po pravidelné dávce mléka, chtělo se mi děla větev, jen v okolí nebyl kmen, do nějž bych se mohl zakousnout. Zakecat se na CB hluboko do noci, to se mi podařilo v životě jen párkrát a vždycky během nějakého závodu. Že by si bylo s kým normálně povídat, to já už nepamatuju. Když byl ještě večer v Praze živý osmnáctý kanál, neměl jsem výbavu ani místo, když jsem obojí sehnal, už bylo po večerech všude ticho. Je to fajn, jen ty rána...


Karel Kýr HROZNATŮV SLIB. Příběh o založení kláštera Teplá - PDF\nKarel Kýr HROZNATŮV SLIB. Příběh o založení kláštera Teplá\nDownload "Karel Kýr HROZNATŮV SLIB. Příběh o založení kláštera Teplá"\n2 Karel Kýr HROZNATŮV SLIB Příběh o založení kláštera Teplá 2\n4 PŘEDMLUVA Málokteré z míst spjatých s historií naší vlasti má dodnes tak fascinující, působivou atmosféru, jakou si přes všechny neblahé zvraty osudu uchoval tepelský premonstrátský klášter s chrámem, bývalou školou, lékárnou a útulkem pro pocestné. Zlomky osudu zakladatele kláštera, pozdějšího probošta Hroznaty, mě inspirovaly k napsání příběhu, jehož děj se odehrává před více než osmi stoletími. Dobu, v níž se odehrává náš příběh, charakterizovaly fanatické boje velkých křížových výprav, rytířské turnaje a velké slavnostní lovy tady všude se uplatňovala statečnost a brutální síla. Současně ale byla nepsaným zákonem i něžná poetická služba lásce, jež odhalovala opačné lidské vlastnosti, mužskou zdobivost a zženštilost. Svaté války podstatně rozmnožily počet nižší šlechty a pomohly rytířům k vojenské kariéře, k získání pozemků, k poznání dalekých krajin, a tím i k určitému rozhledu a společenskému vzestupu. Již kníže Boleslav I. svým řádem stařešinským dal podnět k rozdělení země na úděly. Úděly se pak rozdělovaly na župy. Župy, základ veškeré správy zemské byly sídly jednotlivých plemen a skládaly se z většího nebo menšího počtu vesnic, zpravidla sídel rodů. Středem župy byl hrad, sídlo náčelníka celého plemene, žup, nebo vejvody, shromaždiště župních sněmů, sídlo svatyně a v dobách válečných útočiště lidu. Župan spolu s rodovými náčelníky tvořil sbor, jemuž náležela správa všech župních veřejných záležitostí. Župy se staly polickými okresy, v jejichž čele byli potom zeměpanští úředníci, vykonávající správu jménem knížete. Župané dosáhli časem dědičnosti svého úřadu. Byli jádrem zemské šlechty zemanů, lechů, byli správci, soudci i vojevůdci žup a spolu s rodovými náčelníky-vladyky se scházeli na župních shromážděních. Tak tedy bylo v Čechách v době našeho příběhu, v době, kdy věnce vysokých hor a tmavých lesů tvořily kolem naší vlasti těžko průchodnou hradbu... 4\n5 KAPITOLA 1 Na pokraji hlubokého lesa stála vesnice s nemnohými statky roztroušenými po údolí, stráni, u potoka. Každý hospodář si vystavěl obydlí u svých pozemků. Jenom kaplička na mýtině a malý zvon na vidlicovém sloupu byly pojítkem všech chalup. Poblíž lesa se nacházelo stavení největší, ze všech stran obezděno jako hrádek. Pro početnou Někrasovu rodinu nestačil jeden domek vedle sebe v lásce žily tři pokolení. Stařešina, hlava rodiny, vystavěl pro syna a vnuka vedle ještě jedno stavení. Jen dvůr, ke kterému byla obrácena okna všech tří světnic, měli všichni společný. Nejstarší Někrasa dosud vládl v rodině i v domě. Byl to již bělovlasý stařec, ale ještě zdatný. Sice už nepracoval, ale jako nejstarší vládl celým majetkem a rod až po nejmladšího pravnuka ho musel poslouchat. Všichni pracovali společně, stůl byl společný, poslušnost neomezená. Taková byla tehdy hospodářství v celých Čechách. Rozvoj rodiny byl omezen, páni nedovolili se stěhovat z místa na místo. Není tedy divu, že Pavel, bratr nejstaršího Někrasy, raději odešel z domu a dal se k vojsku. Ne na jeden rok, nýbrž na celý život. Potloukal se zpočátku po dvorech českých vladyků, kde zastával službu zbrojnoše. Byl to tehdy ohnivý mladík, měl popudlivou povahu a nerad by poslouchal staršího bratra, který se podle stařešinského práva stal hlavou rodiny. Pod rodnou střechou by jinak jistě došlo k půtkám a rozbrojům. Starý Někrasa nevěděl přesně, kolik mu je let. Věděl by to, kdyby uměl počítat přes padesát. Své stáří měřil podle vysokých topolů, které sázel na zápraží, aby k sobě stáhly blesky a stavení chránily. Předhonily jste mne znamenitě, oslovoval je často nahlas. Vy do výše, já k zemi. Ale ještě bych mnohého mladíka předběhl a na posledních kolbách jsem čtyřicátníkovi z ruky vyrazil oštěp. K večeru se všichni vraceli do rodné chalupy z polí, zahrady a lesů. Široká vrata se nestačila otáček ve veřejích. Výrostek, oblečený v krátké a ne zrovna čistotou zářící suknici, přiháněl dobytek. Na dvoře zapráskal bičem a o zvířata se více nestaral. Usedl pod lípu a začal vyřezávat ozdobu na násadu biče. To už přicházel starší bratr Joza a v ruce svíral hák, kterým se kypřila půda. Před ním rozvážně kráčel tlustý vůl Joza si vesele pohvizdoval milostnou píseň. Když pásl, přes pole rozmlouval s dívkou svého srdce tak hlasitě, že se 5\n6 to v lesích ozývalo ozvěnou. Ve dvoře pustil Joza zvíře do chléva a zamířil k lípě, kde pasák, nejmladší syn mladého Někrasy, seděl a vyřezával.,,co to děláš, Luboši? Chlapec se obrátil k bratrovi a místo odpovědi ukázal na rozdělanou násadu. Pěkný had. Jenomže je příliš slabý a dlouhý, řekl Joza. Když viděl, že pasákovi pochvala zalichotila, snažil se vytknuté chyby zamluvit slovy:,,ale líbí se mi. Povedl se ti. Pozornost obou se obrátila k novému příchozímu. Byl to sám mladý hospodář. Vracel se z lovu. Dva ohaři se hnali před ním, přeběhli celý dvůr, vyplašili všechny slepice, krůty i pyšného kohouta vyhnali na kůl, u kterého byli přivázáni koně. Pasák i oráč rychle zamířili k otci, podsaditému muži v drsné, pevné říze, kabátci podšitém liškou a ve vysokých loveckých botách. Na širokých plecích mu visel luk, u pasu se mu houpal vykládaný toulec vedle širokého loveckého nože s lesklou rukojetí. Ani lovecká trubka nechyběla. Ale ničeho z toho si synové nevšímali, i když otcova výzbroj byla jejich touhou. Zraky obou hned padly na kořist, kterou přinášel na zádech a připevněnou k opasku. Několik pernatých ptáků, zajíců a mladou srnu. Dnes jsem mohl dostat vlka. Táhnou k nám, a co nevidět některého uvidíme. Zima je zažene až ke stavením. Zatímco synové sundávali kořist a bedlivě ji prohlíželi, vyšel na dvůr i starý Někrasa. Býval výborným lovcem a ještě nyní, i když se mu ruka již třásla, málokdy chybil. Povídáš, že jsi viděl v lese vlka? Nedaleko vysoké skály, tam, kde se sbíhají stezky. Běda samotnému poutníku. Ti by se do něho dali. Vlk za humny uprostřed podzimu je neklamné znamení, že u nás nebude mnoho blahobytu, řekl starý Někrasa. Letos se nám nedařilo, úrodu jsme měli nevalnou. Vždy, když jsme nezvaného hosta uviděli v lese tak brzy, dostavily se časy, od jakých nás chraň Bůh blahodárce! Někdy přišel mor, jindy hlad, v jinou dobu hrozila válka. To je krásná srnka, pochvaloval starší syn. Podobnou jsem ještě nedostal. Kdyby nebylo té zvěře, vzdychl mladší Někrasa, ani bychom se neuživili. Ještě že v lesích člověk nějaký ten kus uloví a na několik dnů je maso. Jiného nám lesy nedají, pokýval hlavou starý Někrasa. Paliva nespotřebujeme ani tolik, co spadne suchých větví ze stromu. Lesní stromy pohnijí, houby uschnou. Kdybychom měli místo těch lesů více orné půdy! Půjde-li to takhle dál, tak nás lány oseté po stráních a údolích těžko uživí. Největší díl půdy zabírají lesy. Jsou nám sice ochranou před nepřítelem, ale živí dravou zvěř a letos nám přinesly mnoho dešťů, že osení z té velké vláhy pohnilo. 6\n7 Starý Někrasa měl špatné posluchače. Pasák odnášel srnu a Joza si vybíral nejkrásnější ptačí pera za klobouk. Mladý hospodář však nebyl s otcem stejného smýšlení. Nadevše si cenil les. V lese lovil od rána do večera, starost o pole ponechával synům a hospodářství starému otci. Les byl jeho životem, zdálo se mu, že by bez něho nemohl žít. Starý Někrasa se rozhlédl po okolních stráních a rovinách. Všude je obklopoval hustý les a jen řídká místa po vykácených stromech byla oseta. Už asi s tou myšlenkou půjdu do hrobu. Příliš lesů a vod našemu kraji škodí. Ubírají nám půdu. Pasák zaslechl, že dědečkova nepřízeň je zaměřena také na rybníky. A tak si dovolil pronést otázku: A kde by potom žily ryby, kdyby nebyly rybníky? Luboš byl horlivým rybářem. Chytal v okolních rybnících, kterých byl nadbytek. I ty rybníky, bažiny a močály jsou nám více na škodu než k užitku, odpověděl Někrasa. Co z nich máme. Ryby v nich ani nepochytáme, v bažinách se množí plazi a mokřiny přinášejí nemoci. Kdybych byl bohatým pánem a mohl ze svého věku odečíst několik let, hned bych začal vysušovat bahnitá místa a nadělal bych z nich úrodná pole. Starý Někrasa u lípy osaměl. Mladí se nemohli odloučit o kořisti, kterou mezitím odnesli do domu. Stařec jako by ani nepozoroval, že je sám uprostřed dvora, kde se zelenalo několik sedátek z drnů. I když ho musel celý rod poslouchat, syn s jeho názory nesouhlasil. Starý Někrasa prozíravým okem pozoroval, že lidem v tomto koutu Čech nedostačuje k výživě dosavadní půda. Často upomínal jak domácí, tak sousedy, aby co nejvíce rozšiřovali území s ornou půdou. Ale narážel na houževnatý odpor. Lovy v lesích byly oblíbenou zábavou a vlastnící odmítali kácet stoleté duby, buky a smrky. Majiteli lesů v celém širokém okolí byli páni z Teplé. Ani ti nebyli Někrasovým myšlenkám nakloněni. A obyvatelé dědin neměli odvahu ani možnost, aby své území zvelebili. Starý Někrasa, muž velmi zkušený, pozoroval již velmi dlouho poměry v tomto kraji. Obyvatel přibývalo a on dobře věděl, že nynější půda nemůže poskytnout výživu všem. Ale nevěřili mu, poukazovali na zvěř, ryby, na lesní plody, na všechno, co je až dosud živilo. A nepřítel by k nám měl volnou cestu, namítali ještě sousedé. Lesy nás přece chrání, jsme zde v ústraní. Do Teplé je daleko a kdo ví, vzalo-li by nás panstvo v ochranu a otevřelo nám bránu, kdyby sem vtrhl nepřítel. Proti nepříteli se musíme jinak opatřit, odpovídal starý Někrasa. Že by nás pak Sezima kdy odehnal od bran, když jsme potřebovali pomoc to nikdo nepamatuje. Jeho nástupce bude jistě stejně dobrým ochráncem našeho jmění a životů. 7\n8 Přišel-li mor a v Nezdicích byli osamoceni, odkázáni jen na sebe, stejně jako v jiných vzdálených dědinách, a izolováni nepropustnými lesy, pak všichni dávali za pravdu starému Někrasovi. Že je třeba, aby se spojili, sjednotili. Jakmile však nebezpečí minulo, vše zůstalo při starém. Někdy se neurodilo, pole nedalo žádné obilí a časem se dostavil i hlad. Tu Někrasa posílal sousedy na lov do zavátých lesů a krajiny plné dravé zvěře, na zamrzlé rybníky a bažiny. Opět mu dávali za pravdu, ale sotva přišlo jaro, na všechny sliby zapomněli. Nikdo na lesy nevztáhl ruku, hvozdy šuměly stále stejně, vodní hladiny se leskly, rákosí bujelo tam, kde chtěl Někrasa zasít pšenici nebo jiné druhy obilí. Jeho hlas zůstával hlasem volajícího na poušti. Až zase přijde nouze, až budete umírat hlady, pak si vzpomenete na moje slova, ale bude pozdě. Proč neposlechnete, proč nemyslíte na budoucnost? Proč trváte na starých zvycích, proč se vám zdají být moje rady pošetilé? Na západě se ukázala červená záře, která rudla až do krvava. Někrasa se na tu stranu podíval a vzpomněl si na všechna přání, kterými se před chvílí zabývala jeho mysl. Jeho pozornost byla upoutána neobyčejným jevem. Již dávno nehořel západ tak rudými červánky. Jen aby to nebylo zlé znamení, které věští nešťastné budoucí dny, řekl tiše. Válka nebude, v zemi je pokoj. Jen aby sem nezavítal nevítaný host. Někrasa svolal domácí na dvůr, aby se podívali na rudou záplavu na západě. Dávno takovou nikdo z nich neviděl. Neklamné znamení neblahých budoucích dnů. Jako by hořel západ a všechny dědiny kolem. Hrozné znamení! Z tohoto úděsného divadla dostali všichni strach. Luboš vyběhl na blízký vrch, aby lépe viděl, starého Někrasu obklopili domácí, jako by u něho hledali ochranu. Vzadu stál nejmladší syn, nedávno ženatý, se svou chotí, rovněž poděšenou a vystrašenou. Skláněla hlavu s lesklou čelenkou na manželovu hruď. Jen aby to nebylo znamení války, řekla mladá žena a podívala se bojácně na manžela. Neboj se, teď je v Čechách klid. Vojvoda se také nikam do pole nestrojí a za chvíli začne zima. Kdybych přece jen někdy musel do války, vrátil bych se jako vítěz. Prosím tě, Mikeši, ani mi to nepřipomínej... Teď mě miluješ, pak bys na mne byla hrdá. Záplava neustávala, ještě více rudla a divákům se oči zalévaly slzami. Někrasa si musel několikrát přetřít obličej rukávem. Zakýval hlavou a přemýšlel, co by to neobyčejné znamení mohlo znamenat. Také ze sousedních stavení lidé vybíhali a nevysoký pahorek byl brzy obklopen diváky. 8\n9 Jsme v rukou božích, pronesl konečně stařec pevným hlasem. Jak s námi Hospodin naloží, tak se stane. Co by to bylo platné, kdybychom se dívali jen na záři a ruce složili do klína. Musíme dále pracovat, plnit své povinnosti, aby nás ohlašované neštěstí nepřekvapilo. Zvláště je zapotřebí, abychom se zaopatřili na zimu.. Bude dlouhá a krutá, nikdo se z domu nedostane... Kolem Někrasy byl brzy hlouček statných hospodářů, mladých i starých. Seběhli se zeptat, co si myslí o tom znamení nejstarší a nejrozumnější z Nezdic. To znamená, že nastane dlouhá zima, odpověděl Někrasa. Zásobte co možná nejvíce. Neurodilo se, s chlebem nevystačíme... Opět dochází na moje slova. Máme málo polí, nemůžeme se už uživit. Lesy zabírají mnoho místa. Dokud zde nerozšíříme ornice, bída často zaklepe na dveře a nastane hlad. Chraň nás, Bože! zaúpěla bělovlasá stařena, Někrasova žena. Její slova opakoval v davu druh za druhem. 9\n10 KAPITOLA 2 Na hradě Teplá bylo rušno. Hradní strážci v nových krunýřích a s vycíděnými přilbicemi procházeli přes veliké nádvoří, po hradbách a mezi branami, které byly otevřeny dokořán. Vše bylo svátečně přioděno. I havrani na věži jako by krákali docela zvláštním, slavnostním hlasem. Na nejvyšším cimbuří vlály prapory a přední bránu krášlilo zelené chvojí. Hradní kaple, otevřená od rána, byla vyzdobena koberci z pánových komnat. Všechny ruce pilně pracovaly, jenom zbrojnoš Ryzek seděl na široké kamenné lavici u věže. Od lesů foukal sice silný vítr, ale Ryzek byl dosti otužilý, než aby se bál mrazivých větrů, třebaže řezaly do kostí. Měl na sobě sváteční kabátec, trochu opelichaný, kdysi podšitý lištinou, a po boku mu visel široký a těžký meč. Všechnu starost o vyzdobení a okrášlení kaple a celého hradu ponechal mladším druhům. Postaví se do čela až v boji, kdežto takové titěrné práce mu prý padají z ruky. Ryzek byl nejstarším zbrojnošem v hlavním čeledníku, byl to milý a statečný Sezimův společník, ať už u nějakého veselí či v krvavém boji. Od mládí zastával na hradě službu podkoního, pak jezdíval s pánem po kolbách a bojích, lovil v lesích, ale v poslední době častěji odpočíval v čeledníku u ohně, nebo zde na lavici, stejně jako jeho pán v panských komnatách trávil spokojeně dny stáří. Dnes odevzdá vojvoda všechno nástupci, svému synovi Hroznatovi. Ryzek se zamyslel. Jak bude nyní na hradě? Že i Hroznata má dobré srdce, to věděl dobře, ale zda se i v síle a statečnosti vyrovná otci... Byl většinou vychováván matkou a mezi zbrojnoše chodil málo. Podle Ryzkova názoru to byla u mladého pána chyba, že v životě dával spíše přednost něžnosti, mírnosti a jemnosti než udatnosti, která vyrazí protivníkovi oštěp z ruky. Ryzek by rád vychoval Hroznatu podle své chuti, ale ten lnul -jak se zdálok meči méně než otec. Proto nyní, kdy si přivedl nevěstu a stane se pánem otcových statků, by se mohlo vše na hradě změnit. Ryzek se obával, že se poškodí i slavná pověst, které se dosud Teplá těšila u sousedů. O čem tady rozumuješ, ty starý bručoune? zeptal se Ryzka asi dvacetiletý mladík, který se před ním zastavil. 10\n11 Ryzek vytržen z myšlenek, mávl rukou a řekl: Až ti zbělí vlasy jako mně, tak ti také nebude do smíchu a veselí, ty holobrádku. Ale dnes by ses měl přece jen rozveselit. Po západu slunce přiveze Hroznata novou paní a bude hlučno v panských síních i v naší ratejně. Až do bílého rána! Pomysli jenom na sladkou medovinu, kořeněnou zvěřinu a proudy vína, které ohněm proráží do všech smyslů. Mladý zbrojnoš Kytka poskočil a zavýskl si z plných plic. S mladou paní se vrátí na hrad život. Beztoho tady bylo už k ukousání. Také tady bývalo veselo, když jsme se kolem vojvody shromáždili, abychom do Řezna vyprovodili knížete. Nebo když na hradišti zaplál oheň a nepřítel se na nás hrnul. Hned jsme byli v poli, Sezima vpředu a za námi na hradbách vlály různobarevné šátky. Všem se v žilách rozproudila horká krev. Alespoň nyní častěji vytrhneme do lesů na hony a lovy a na tomto nádvoří se střetneme při kolbách a pro pochvalu jejích družek, kterými se jistě obklopí. Podobné naděje by měly táhnout i mojí olysalou hlavou, já ale nevěřím, že by to u nás vzalo nějaký příznivý obrat. Kdybych nebyl sedmdesátník nad hrobem, opravdu bych zde nevydržel. Takové ticho, takové mrtvé ticho! Ani se nepamatuji, kdy byl u nás naposledy turnaj. A dnes se má všechno obrátit? Nevěřím tomu. Ryzek domluvil a zamyslel se. Mnoho zkusil, hodný kus světa s vojvodou shlédl, a tak není divu, že si nemohl v Teplé zvyknout na klidný život. Uprostřed hustých lesů, v ústraní, na tichém hradě. Od té doby, kdy Sezima po bitvě u Lehnice pověsil široký meč na stěnu a zabýval se jedině výchovou syna Hroznaty. Ale při dudách si starý skočíš, alespoň s mojí nevěstou, vytrhl Kytka starce z ponurých myšlenek. S tvojí nevěstou? zasmál se Ryzek uštěpačně. Jak je tomu dávno, co ti teklo mléko po bradě? Kdepak jsi byl, s kým jsi bojoval, jaké máš zkušenosti, že chceš už hledat klidný kout u ženy? Já jsem nepomýšlel na ženění ani v padesáti letech... Proto jsi také zůstal sám jako hruška v poli. Ano, neoženil jsem se, ale věru toho nelituji. Zato jsem vykonal dost pro svoji zem. A kde budeš bydlet? Snad si nenecháš zařídit teplý krb ve sluji v dubovém lese? Starý, s tebou dnes není žádná řeč. Příliš ses zahloubal do minulosti. Do dob, kdy ženichové čekali do padesáti let a pak jim ženění nestálo za to. Po těchto slovech se Kytka se smíchem vmísil mezi veselící se dav Nerozvážné hříbě! zabručel nahlas Ryzek. Ani stáří neušetří před jízlivými vtipy a úsměšky. Však také okusíš hořkých dnů a veselí tě přejde. 11\n12 Ryzek se ještě protáhl na lavici a pak se prošel po nádvoří. Všude se pilně pracovalo na výzdobě bran, dveří, stěn, cimbuří a hradeb. Nejpilněji se budovalo lešení na velkém nádvoří. Tady by měly probíhat turnaje. Pro paní a vznešené dívky byla postavena tribuna, na prostranství porostlém trávou byl navezen říční písek. Lešení pokrývaly drahé kožešiny a koberce. Nejvyšší místo čekalo na novomanžele. Pod lípou se pracovalo na sedadlech a pódiu pro diváky. Půda byla urovnána a upěchována. Na hrad se hrnuli poddaní z okolních dědin, všem se na tvářích zračila radost a z očí omladiny plála naděje, že opět užijí na hradě veselé chvíle. Každý byl svátečně oblečen. Někrasa se procházel po nádvoří s celým rodem. Oděn byl v dlouhém kožichu bělavé barvy, který byl ozdoben červeným lemováním. Hroznata měl mladou choť přivést až navečer, ale hrad se plnil od rána. Práce na polích skončila, zásoby na zimu byly opatřeny, hospodáři měli pokdy. A na hradě se od čeledi dozvědí nějaké novinky z kraje a pobaví se pohledem na svatební hostinu. Starý Někrasa se sukovitou břinkovicí se otáčel po nádvoří, vysvětloval a ukazoval mladším to, co zasluhovalo pozornost. Ale jeho vnučku Martu poučoval o všem mladý zbrojnoš s prvním chmýřím pod nosem a s hladkou tváří. Nic nedbal na to, že ho jeho druhové volali k započaté práci. Tady si, Marto, zatančíme při dudách a cimbálu a tam si chci v turnaji dobýt vavřínový věnec jako vítěz. Mladá nevěsta prý bude sama rozdávat odměny. Marta se začervenala a cudně klopila oči, když jí Kytka pošeptal do ucha, že její úsměv je nade všechno vyznamenání. Půdu jsme pěkně upěchovali, aby nám nevázly nohy. Ani o medovinu nebude nouze. Kytka opět ztišil hlas a chválil medovinu Martiných úst, která je nade všechny medoviny světa. Tady jsem se bránil na hradbách proti nepříteli Němci, zde jsme vrhali spoustu kamení na hlavy útočníků, vyprávěl Někrasa posluchačům. Byl to zuřivý boj, ale nedali jsme se. Hrstka ubránila hradby a raněno nás bylo sotva deset. Ale tamhle, pod borovicí, jsme pochovali asi dvacet nepřátel. Marta, i když poslouchala dědova slova, ničemu nerozuměla. V uších jí stále zněla sladká slova hezkého zbrojnoše Kytky, s kterým se znala již delší dobu. Vojvodova družina tehdy lovila blízko Nezdic. Lovci se rozjeli a rozešli po lese, aby svému pánovi Sezimovi nadehnali zvěř. V údolí na palouku žala trávu hezká dívka, kterou Kytka zahlédl mezi lesními stromy. Hned zanechal lovu a zamířil k ní. Stála uprostřed pestrých květů, na jejích bosých nohou se třpytily kapky vody z potoka. Kytka pozdravil a dívka sebou trhla. 12\n13 Jsi hezká, řekl Kytka. Proč jsi mne vylekal? Že nejsi vílou, to dokazuje tvoje práce. Víly nestínají tak hezkým kvítkům hlavičky, ale splétají je do věnce, aby jimi ozdobily svoji hlavu. Odkud jsi? Z Nezdic, panský zbrojnoši. Ty ale zapomínáš na svoji povinnost. I beze mne bude lov dobrý. Jak ti říkají? Jsi příliš zvědavý. Znáš Někrasu? Bývá na hradě často. Kdo by neznal toho ctihodného starce! Jsem jeho vnučka a jmenuji se Marta. Marta... Hezké jméno. Jistě jsi starostlivá hospodyně... Kdybych byl tak zběhlý v sekání trávy jako v šermu a sečích, zastal bych tě v práci, abych došel vděku... Nejsi nadarmo v panských službách, umíš se výborně dvořit. Ale pamatuj si, podobnými lichotkami se mi nezavděčíš. Přesto však Martě Kytkova pochvalná slova zalichotila. Jiným by se v práci nedala zdržovat, když na trávu doma čekala nemocná kráva, ale Kytka se jí líbil, a tak s ním rozmlouvala s patrným zalíbením a potěchou. Vyměnili spolu ještě několik hezkých a žertovných slov a mluvili by dále, kdyby je z hovoru nevytrhl jelen, který prudce vběhl na palouk, aby unikl pronásledovatelům. Na chvíli se zastavil, nadzvedl hlavu s mohutným parožím a chtěl se pustit na opačnou stranu. To je již na pokraji lesa objevila vladykova družina. Kytka rychle strhl luk. Vystřelil. Ale bylo již pozdě. Jelen se ztratil v houští. Tentokrát jinoch stržil posměch, dokonce ho napomenul sám Sezima, aby si lépe hleděl svých povinností. Kytka ovšem všechno snesl rád, hlavně že poznal Martu. Tu známost pak pěstoval a v okolí Někrasova statku nejraději lovil s Jozou, s Martiným bratrem, s kterým se seznámil proto, aby se snáze dostal k Martě. Když se na hradě kolem Marty otáčel již dosti dlouho, místo toho, aby pomáhal s přípravami, došel si pro jinocha na nádvoří sám Ryzek. Všude se hemžili venkované - na hradbách, dvorech, mostech, a ještě více jich čekalo před branou. Jak vojvoda Sezima, tak jeho syn Hroznata byli u lidu velmi oblíbeni. Nebýt jich, často by všichni zakusili hlad. Když bylo nejhůře, sýpka na hradě byla otevřena a každému se půjčovalo na věčnou oplátku. Hradní posádka chránila poddané mečem, Sezima navíc svou dobrotou a štědrostí. Starci si ještě pamatovali, jak vesele bývalo na hradě, když Sezima, junák v plné síle, so do Teplé přivážel paní Dobroslavu ze starého rodu Černínů. Proto také dnes čekali, že zažijí kratochvíle při medovině a dudách, když Hroznata, syn a nástupce, si přiveze na hrad choť Vojslavu. Sotva byly přípravy dokončeny, rozezvučely se po lesích trubky lovců, bubny a kvikot několika dud. Na hradě se řadili zbrojnoši, lid proudil branami a hlásný 13\n14 oznamoval z věže příjezd Hroznatovy družiny. Veselým zvukům v lese odpovídaly jako ozvěna zvuky na hradbách. Ryzek přeměřil prostranství celého nádvoří zkoumavým pohledem. Vše bylo v pořádku. Jako nejstarší sloužící na hradě čekal hned u hlavní věže. Netrpělivě přecházel. Před chvílí si dovolil mít pochybnosti o statečnosti mladého vojvody, ale teď by pro něj do ohně skočil. Po celý život byl poddaný pánů z Teplé a sloužil věrně za všech okolností. Hroznatova družina již vyjížděla z lesa, zabočila do údolí, ke vsi Nezdicím. Vpředu jeli na zpěněných koních junáci s trubkami, za nimi novomanželé, pak Sezima a jeho choť, dále Hroznatovy sestry Vojslava a Judita, následovala četná družina sousedních pánů, vladyků a zemanů, zbrojnoši, praporečníci, dudáci s potulným pěvcem uprostřed. Za průvodem byla vezena na mnoha vozech nevěstina výbava. Sotva se přiblížili k hradu, lid hlučně pozdravoval novou paní. Ať žije naše ctihodná paní! Přejeme ji štěstí a dlouhý věk. Ať žije! Nechť ji všude doprovází štěstí a zdar! Ať nám panuje moudře a statečně dlouhá léta! Kolem průvodu by se neprotlačila ani myška. Ryzek se chtěl vítat s mladou paní, ale ta právě seskočila z koně i s manželem a vydala se pěšky s lidem k bráně. Všechno panstvo je následovalo. Jenom dudáci nesestoupili z koní, aby je ze všech stran viděli a slyšeli. Panstvo se hned odebralo do komnat, aby si odpočinulo po namáhavé a neschůdné cestě. Paní se ukáže až na druhý den, při kolbách, když bude rozdávat ceny vítězům. Lidé se zatím veselili na nádvoří. Dudáci se přemístili na připravené pódium a hned spustili veselou do skoku. Staří i mladí se chytili a brzy půda duněla, ozývaly se výkřiky radosti, z několika beček tekla medovina. Ryzek se ujmul povinnosti krčmáře. Naléval jak lidem, tak sobě do vlastního korbílku. Tváře mu vesele plály, oči svítily radostí. Tak co, starý, neskočil by sis také? Uřícený Kytka se zastavil před Ryzkem, strkal k němu Martu, aby ji provedl v kole. Holobrádku, dnes pro tebe tanec, zítra se s tebou budu měřit v turnaji. Dnes jsem králem tance, zítra budu ověnčeným vítězem! Nevychloubej se mnoho, aby ti dnešní samochvála nebyla potupou a hanbou. Tady máš medovinu, zavdej si, dej i tomu děvčeti a skákejte za mne jednou tak vysoko. Kytka se nedal pobízet, tancoval s vesnickou chasou dlouho do noci. Nic nedbali, že chladný podzimní vítr ovívá rozpálené tváře, že na nebi místo 14\n15 slunce vystoupil měsíc. Teprve když se dudáci odstěhovali do čeledníku i se zbytkem medoviny, lid se rozešel po vesnicích a na hradě všechno ztichlo. Řekni mi, ptal se mladý Někrasa Marty cestou, proč s tebou tancoval jenom ten mladík z hradní čeládky? Byli tam přece chlapci ze vsi, sousedi... Nemohu za to, tatínku. Když mě Kytka nechce pustit. Ty znáš jeho jméno? Vždyť k nám chodí za Jozou. Nikdy jsem si ho nevšiml. Ale nic si s ním nezačínej. Takový zbrojnoš je dnes zde a zítra bůhví kde. Aby nebyl stále s tebou, zítra zůstaneš doma. Beztoho pro tebe turnaje nejsou. Čistá a nevinná radost najednou zhořkla. Marta před chvílí plesala, mladíkovi slíbila, že se jeho síle a obratnosti bude obdivovat, a teď jí otec zakázal nejen zítřejší návštěvu na hradě, ale všechny další styky s milovaným zbrojnošem. 15\n16 KAPITOLA 3 Sotva bylo v Teplé po svatebních slavnostech, začal poletovat sníh. Brzy byla pole obsypána, i na lesy se položil bílý závoj. Z chalup vesele vybíhaly děti, aby přivítaly blížící se zimu. Chytaly vločky sněhu, honily se za většími chuchvalci. Na doškových střechách se objevila nová pokrývka. Nastaly přástvy. Vřetena se jen míhala v rukou, muži nasadili nože na borová polínka, aby oheň dobře hřál. Sousedé se scházeli na táčky. U Dobroňů měli největší světnici, která pojala všechny sousedy z okolí. Také žádná babička neměla takovou paměť a také žádné nešla slova tak hezky od úst jako Dobrušce. Proto se vše hrnulo k jejich stavení a každý usedl na své oblíbené místo. U Dobroňů se ponejvíce scházeli chudí dřevaři a nemajetní hospodáři, kteří vlastnili jen malé pozemky. S večerem začala babička děti odbývat, aby je připravila do postele. Ale rádi poslouchali i dospělí a mluvili na sebe jen pološeptem. Světnice se plnila, každý se otřásl, shodil svrchní, sněhem poprášený šat a pozdravil kývnutím.... Pak vycházel na svět za pět let, později za padesát roků, lidi postrašil, až se nakonec ztratil nadobro. Ubohá duše našla pokoj v nebi a lidé měli od nemilosrdného vladyky pokoj. Pamatujte si, dědičky, zakončovala Dobruška pohádku, že nelítostní lidé nemají pokoj ani v hrobě a živé trápí na zemi. Teď si lehněte a sladce spěte. Pánbůh vás opatruj celou noc. Tvoje pohádka nebyla jistě o předcích našeho panstva, mínil hospodář. Žádného nelítostného nepamatoval na Teplé ani můj praděd, který se dožil požehnaného věku. Hodnější prý nastupuje po hodnějším. Lepšího pána si už nemůžeme přát. Aby jim Bůh požehnal na dětech do posledního kolena! Už dlouho jsme se nepoměli tak dobře jako na Hroznatově svatbě. Víc nám dopřát nemohl a také by se o nás nepostaral nikdo tak dobře jako vojvoda. Medoviny bylo dost, tance také, kořeněných jídel více než dost. Člověk si musel dávat velký pozor, aby nepřebral jako soused Skůra, který ani na práh svého domku nedošel. Jmenovaný se vtiskl do kouta a zabručel: Však toho nebylo mnoho, zlý vítr mi uškodil. Zlý vítr? rozesmáli se ve světnici. Jistě vanul od německých hranic, a proto tak na Skůru neblaze účinkoval. 16\n17 Ale dobře jsme se poveselili na hradě. Není nad hodného pána. Aby je Bůh chránil ode všeho zlého, řekla stařenka u ohně a rukou si přejela vrásčité čelo, jako by starou paměť chtěla probudit. Nedopusť, Bože, aby se na Hroznatových dětech opakovalo to, co se dělo s ním v letech mladosti. Co se stalo mladému vojvodovi? To už je stará a zapomenutá historie, řekla stařenka. I Sezima na to už asi zapomněl. Ale ta svatba mi nejde do hlavy. Vždyť přece učinil slib... Jaký slib? Musím vám to vypravovat od začátku. Byla jsem na hradě služebnou. Paní Dobroslavě jsem posluhovala a také malého Hroznatu jsem vychovávala. Bylo to opravdu zázračné dítě. Šťastná matka mne nejednou ujišťovala spásou duše, že se Hroznata narodil mrtvý. Živá dušička v něm nebyla. Už měl být uložen do hrobu k věčnému odpočinku, když matka poklekla a modlila se vroucně k Panně Marii Bohorodičce, aby dítě obživlo. Byla vyslyšena. Přešťastná matka z vděčnosti zaslíbila syna Bohu. Hroznata byl zaslíben, a přesto se oženil? Dítě bylo ještě dvakrát v ohrožení života. Starší sestra Vojslava, ta, co se nedávno provdala do Krakova a teď přijela na bratrovu svatbu, se jednou s Hroznatou procházela. Vtom chlapec někam odběhl, snad aby si natrhal květiny, a Vojslava na něho na chvíli zapomněla. Úlek jí ochromil údy, když uviděla, že chlapce přejel těžký vůz. Rychle spěchala k místu neštěstí a jistě si dovedete představit její radost, když Hroznata vyskočil neporaněn, čilý a zdravý. Anděl Páně ho zachránil. Jindy by zase utonul, ale obratná rybářova ruka jej vytáhla na břeh. Bohorodička mu byla mocnou ochránkyní, protože jí bylo dítě zaslíbeno. Zdalipak bude nadále ruka Nejvyššího nad ním, když Bohu daný slib nesplnil? Měl se přece oddat kněžskému stavu. Hroznata sám nic nesliboval, nebyl tedy povinen dodržet slib, který jeho jménem učinila jeho zbožná matka. Ovšem, ovšem, ale Hroznatu Bůh tolikrát vysvobodil z velkých nebezpečí... Byl by dobrým knězem, jeho mírná a tichá povaha se k rytířskému stavu nehodí. A protože je kníže k Sezimovu rodu milostivý, jistě by dosáhl vysokých hodností a úřadů. Ale kdo by byl naším pánem? Sezimu Bůh obdařil jen jedním potomkem po meči, sestra odejde jinam a my bychom byli bez ochránce v nebezpečí. 17\n18 Proto také Sezima a paní Dobroslava učinili syna následníkem a pánem a slib daný Bohu splní jiným způsobem. Zatím děkujme, že je nám Hroznata zachován. Ve světnici bylo chvíli ticho, oheň praskal a vřetena se jen míhala. Dobruška již neměla chuť vyprávět. Ještě o Hroznatovi připomněla, jak byl v mládí poslušný, jakým vědomostem ho otec vyučoval a jak nikdo, kdo k němu přišel prosit o pomoc, nebyl odbyt. Dobroslava si asi mnohdy vzpomněla na slib a jistě nejednou nad Hroznatou zaplakala. Ráda by jistě slib splnila, ale rod by tak zanikl. Hroznata je posledním mužským potomkem. Bůh snad všechno v dobré obrátí. Vždyť hodné pány ochraňuje. Sousedé si povídali ještě dlouho a nakonec se osten jejich vtipu obrátil na nešťastného Skůru. Nová paní by si tě prý přála za šaška. Tak se jí prý líbily tvé posuňky a laškování. Jenomže by si takový šašek musel neustále přihýbat z korbele. Jinak je baba a promluvit nedovede. 18\n19 KAPITOLA 4 Když se korouhevní páni, vladykové a rytíři se svými družinami rozjeli z Teplé do svých hradů, v slavnostní světnici zůstal dosud nejužší kroužek přátel. Starý Sezima s mnohými známkami stáří a trampot v obličeji, jinak ještě muž dosti silný, jeho věrná družka Dobroslava, která s úsměvem mluvila o dobrotě srdce. Naproti rodičům seděli novomanželé: Hroznata se ženou Vojslavou. Hroznata byl muž v nejlepších letech, plný síly, ušlechtilých tahů v tváři. Bujné vlasy mu splývaly až na ramena. Oči měl veliké a jasné svědčily o vnitřní bystrosti a odhodlanosti. K síle a statečnosti se u něho družila vážnost a pokora. Byl oblečen jako rytíř, s mečem po boku. Vojslava, která se opírala o manželovo rámě, měla neobvykle jemnou bílou pleť. Řeč se točila kolem starší Sezimovy dcery stejného jména jako Hroznatova žena. Přijela narychlo na svatbu z Krakova a chtěla se vrátit. Nerad tě pouštím v té slotě, řekl Sezima a pohlédl oknem k lesům, které byly poprášeny sněhem. Cesty nejsou bezpečné. I kdybys s sebou měla menší družinu. Zůstaň u nás, paní, prosila novomanželka. Povinnost nezná výjimky. Manžel by měl o mne starosti. Musím, i když bych velmi ráda na rodném hradě ještě pobyla. Někomu se líbí v hlučných městech, ale já bych hned vyměnila Krakov za tento tichý kraj. V Praze je tak krásně a v našem domě je tak útulno, zatoužila po svém domově Hroznatova žena. U nás se ti ani nezasteskne, řekl vojvoda. Teď v zimě zde není moc veselo, na jaře, když se vše pokryje květy a les se rozezní zpěvem ptáků... Hladiny rybníků se lesknou a třpytí, je milé posedět na cimbuří nebo se vydat na procházku. Hroznata se už postará, aby se ti nezastesklo a šťastně ses dočkala jara. I Judita ti bude dělat společnost. Mladší Sezimova dcera vyskočila z křesla v meziokní a objala bratrovu manželku. Budeme dobrými přítelkyněmi. V bolestech i radostech, milá Judito. 19\n20 A až nám bude smutno, zaskočíme na nádvoří do čeledníku a Ryzek nám bude vyprávět příběhy ze svého života. Nebo ti zahraji na loutnu a zazpíváme si píseň o růžičce. Judita se s Hroznatovou chotí hned spřátelila. Hroznata div nežárlil na šťastnou sestru. Teď raději přemýšlejme o tom, jak bychom nejlépe vyvezli Vojslavu do Krakova, řekl Sezima a usmál se. V lesích prý není bezpečno, objevují se vlci. Jednu Vojslavu si ponecháme, druhá musí do Krakova za manželem. Ať družinu doprovází Ryzek, řekla paní Dobroslava. Zná svět a nebojí se ani nejlítějších vlků. I když je starý, jeho zkušenosti a rady vydají za mnoho. Je mu už sedmdesát, ale nedá se. Junáka Kytku vyhodil ze sedla jedním švihem. Výborná rada, řekl pan Sezima. Ryzek tě rád doprovodí a před zimu může zůstat v Krakově. Alespoň nám pak něco poví o Polácích, řekl Hroznata. Že se s nimi několikrát utká, to se rozumí samo sebou. Ani v cizině si nedá pokoj. Hroznata pak provedl mladou paní po hradě, aby si všechno prohlédla. Jak má silné hradby, jak vysoké cimbuří, zahrádku u věže a kde jsou připraveny zbraně, kdyby došlo k napadení hradu. Judita kráčela za svou novou družkou. Mladší Sezimova dcera nemohla dlouho najít spřízněnou duši, ke které by přilnula celým srdcem, ale v nové švagrové objevila všechny dobré vlastnosti, alespoň je v duchu budoucí společnici připisovala. Odtud je nádherná vyhlídka! zajásala Vojslava, když vystoupila na vrchol věže, z které hlásný pozoroval okolí, aby o každém hrozícím nebezpečí dal vědět dole na hradě. Odtud vidím teprve kus světa, obrátila se s úsměvem k Hroznatovi. Z nádvoří jsem viděla jenom husté lesy. Hroznata se postavil za manželku a se zalíbením se díval do kraje, třebaže v něm znal každou chatrč, každý palouk... Nesmírně ho těšilo, že i Vojslavě se vyhlídka líbí. Tady zalézá za kůži studený vítr, ozvala se Judita a zadívala se na Vojslavu, zda je teple oblečena. Tamhle jsou Nezdice, vysvětloval Hroznata ženě. Vedle Heřmanovice, tady vykukuje Kramolín a tam v dáli je Pontner. Na jihozápadě jsou velké rybníky, kterými protéká řeka Teplá. Od Manetína vede zemská stezka, po které jsme přijeli z Prahy. Vede k Žandovu. Tamhle se zvedá Strážnice, odtud dostáváme znamení, když se blíží nepřítel. Je to velmi výhodné místo. Ale asi jen pro nás, přerušila ho Vojslava. Proč jen pro nás? 20