Výkřik ze záhrobí 8 aneb Básnický experiment | Inflow\nInflow Blogy Výkřik ze záhrobí 8 aneb Básnický experiment\nBývalý Atlet: “Počkejte, Padrino! Opravdu výkřik číslo 8?“\nKmotr: “Sì, numero otto! Perchè?“\nBývalý Atlet: “Pak myslím, že již nadešel ten správný čas.“\n(Bývalému Atletu přejede vzrušením mráz po zádech. Kmotr ho nechápavě pozoruje.)\nI tak by mohl vypadat kratičký, výstižný a neopomenutelný začátek dnešního výkřiku.\n1. Proč básnický experiment?\nZadejme si do pole pro vyhledávání slovo “experiment“. Co nalezneme? Emily’s zvrácený experiment, Terekův sci-fi experiment, experiment pana Kadlece v podobě Krankety popř. ŠKVI experiment pana Škyříka. Ano, to vše už tady bylo. S většími či menšími úspěchy. ODBOČKA Bývalý Atlet vyzývá všechny, kteří o existenci předchozích experimentů neměli nejmenší tušení, aby se s nimi (ale až po přečtení tohoto výkřiku) ve vlastním zájmu seznámili či se do nich nějakým způsobem zapojili. Taková menší reklama ;-) KONEC ODBOČKY Ale básnický experiment? Ten tu ještě nebyl!\n2. Perchè numero otto?\nZ menší části kvůli tomu, že “to tak prostě vyšlo“. Z větší části proto, že v asijské kultuře je číslo osm bráno jako šťastné znamení, naznačuje období bohatství a prosperity a je považováno za symbol !!!nekonečnosti!!! Ale největší důvod je takový, že číslo osm je Bývalého Atleta nejoblíbenější. Takže proto, Kmotře!\n3. Jak na to?\nPostup je následující. Formu zachovejme stejnou, jakou použil ve svém experimentu kolega Terek. Tj. forma komentáře, kdy do jeho nadpisu napíšeme pouze číslo, které následuje po tom předchozím (01 --> 02 --> 03). Každý má možnost se do experimentu zapojit kolikrát uzná za vhodné. Počet veršů není nikterak omezen.\nA obsah? Obsah básně závisí čistě na každém z nás. Může vyjadřovat náš názor k Inflow, oboru, životu obecně, momentální náladě, přírodě… Měla by být ale zachována myšlenka jakési kontinuity. Je opravdu velmi těžké odhadnout, jakým směrem se báseň vyvine.\nToť otázka. Nejtěžší z dnešních otázek. Řečeno atletickou terminologií: předposlední tréninkový úsek (=chápej otázka) bývá vždy ten nejkvalitnější, nejvýživnější, nejtěžší. Bývalý Atlet si opravdu netroufne začít (proto ten mráz běhající po jeho zádech, proto to vzrušení). Vytvoření prvních veršů by se mohl(a) ujmout nějaký/á zkušenější “básník/básnířka“. Poezií se zde zabývalo či chce zabývat nemálo bloggerů a bloggerek (jen namátkou – BB, connie, emily, entiro, jana, jiřík, myrcza…) To ale neznamená, že se této role nemůže ujmout kdokoliv jiný. Ba naopak. Může jím být ten/ta, kdo si v životě ještě nikdy nezaveršoval...\n5. Jaké jsou cíle?\nVytyčení cílů je prosté. Cílem je dosáhnout toho, aby se svými příspěvky zapojilo do tohoto experimentu co nejvíce bloggerů, bloggerek a komentátorů Inflow. Buďme In! Zapojme se všichni! Vytvořme kolektivní dílo! Nechme se společně unášet! Buďme Flow!\nVýkřik nedozněl... A nedozní nikdy...\nDočkej času jako husa koláče\nbez práce se is-okýnka nezbarví do maskáče\nPečení holuby nelítají do huby\ntak losla si šestku zkusila převrátit ji na ruby\nvšak byla tam fikaně u čísla tečka\na devítka vlastně stejně hnusná pečka\nzkoušková situace prekérní?\nZvol přístup lehce ležérní!\nA zborcený milenky tón vynechat myšlenky co byly neposílat, nepublikovat. Zkouška už dávno není harfa na hraní zkusit to, vybrnkat poznání. Měla si to raději nechat pro sebe? Kdo zkusí tohle číst jednou půjde do nebe.\n"Každá zkouška je dar"\nmyšlenka moudrá velice\n(od jedné čarodějnice)\nkéž nepřijde nazmar ;o)\n01e už asi nikdo nechtěl kdyby to tak byl býval Atlet Bývalý věděl. 01e a běžím pryč už nechytím nic ani ten cirkusový míč.\nJá 01e chtěla,\nabych na zkoušku navázat směla.\nEmily je mrkef.\nZkouška je chvílí posvátnou,\nve společenském oděvu k ní všichni (vlastně nikdo) jdou.\nČlověk sedí, oči plné hrůzy,\nmarně se dovolává své múzy.\nPoklidná tvář pedagoga,\nvyzývá Tě, ať přijdeš znova.\nVýkon byl podán neuspokojivý,\nnepomáhají výmluvy o amnézii.\nTy mi můžeš políbit záda,\nstejně je to jen bl*á šaráda!\nTřísknou dveře, nadávka sprostá,\npředmět se posouvá do dalšího semestra.\nPedagogové nemilí i milí\nEmily s pílí pílí\ndlouhou chvílí fakt nekvílí\nPodezření ve mně sílí kdo že je to ta BlackCatWhiteCat před malou chvílí? Je-li ona ta co myslím pak chybí už jen dvě co místo projektu na hrobě špatném tu pláčí a kvílí.\n& kovářovy husy\nmarně se vždy zlobily\nA nemusí nemusí nemusí\nvždyť rozluštili rébusy\na zkouškové je za nima\nhusy stříhaj ušima\nkdo rébusy nemusí\nkusý nebo nekusý\nnevidí si do pusy\na k snídani měl krokusy\nAtlet do me tudle prudil\n- rýmovat mě prosím nutil!\n"Ale notak dobře" jsem mu řekla...\n(jelikož jsem při jeho vzdychání trochu vyměkla...)\n... pak jsem se ovšem poněklud zasekla...\nprotože ze mě tekla\nsamá slova vleklá...\nAle přece v tom Emily nenechám samotnou\ntak ať i ostatní vlaštovky vylétnou! ;-)\n... protože "Jedna vlaštovička jaro nedělá"\na tys přece chtěl, aby tu byla pořádná mela!\nTak atlete omlouvám se\nbásničky jsou pro mě pasé...\nRýmovat se prostě nedá,\npříjdu si jak u vševěda\nVím, že tohle není žádná poezie\n... je to spíše tragedie\n... jen doufám že se z toho nikdo nepo**ije\nRýmovat se pravda nedá,\nzkus však znova\nnajít vhodná slova,\nsamo se pak všechno poddá.\nA neomlouvej svoje básně,\nneleží totiž vůbec na dně.\nChováš se k sobě zbytečně přísně\npřidat verš sem stačí jednou týdně.\nAtlet již nezvrací In\na nemá na duši splín.\nAtlet již nezvrací Flow,\nnechá verše spokojeně plout...\nCo má altlet se zvracením,\nto fakt nevím, vůbec nevím.\nchtěl by zvracet furt a pořád\nco to je za zvrhlý pořad?\nSnad má ale radost větší\nkdyž komentáři se jeho dílo hemží\nsnad už se mu nechce brečet\na snad teď z inflow neuteče\na bude sem pořád něco psát\na v blogerství se zdokonalovat ;-)\n...a na duši už žádný mrak ;-)\n- byť i lehce perverzní -\nbyl jen přerod “básníka“\nteď mi pěkná konina.\nAno, ano, srdce plane,\nblog už z Inflow neodvane.\nPřestal brečet, zvolal: “Inu!\nZáhrobím asi provedu tu svoji Lotynu!“ ;-)\nA než dozněl tento pokřik,\nsesmolil zas další výkřik... ;-)\n... nechce se mi do záhrobí\n... kdoví co tam čerti robí!!!\n... lepší zůstat na zemi\n... mám tu dobré zázemí :-)\nNechce se ti do záhrobí?\nV kterém čerti tuze zlobí :-x\nProč pak tohle veršování?\nJe v tom “vyšší plánování“ ?!?\nJen dobrota a altruismus\n(a všechen ten další humus),\nnic jiného v tom však není\nnechci slávu, nechci jmění.\nZkusila jsem jen veršovat\na tím ti (snad) radost udělat.\nCo to tady všichni máte,\nže za čísla vždycky dáte\npísmenka ta malá\nbudou brzy stará.\nTo bude tím zkouškovým!\n(M)učení leze na mozek,\nvšak do hlavy nedoleze nic,\ni mě z INFOSu změk,\nnedostanu tam víc.\nA tak tu radši píšu,\nchatrnou mou básničku.\nnerýmy omluvte, je jich tam moc,\njá jdu zas učit se, celou noc.\nBásnička I-Ariely boří všechny bariéry. Dobře chápu její muka srdéčko mi žalem puká.\nUčení mi jde též ztuha marně hledám v psaní druha. Diplomová práce není žádná láce.\nMozek po těch pěti letech všechno dohromady plete. Šedá kůra mozková nechopnost už neschová.\nProto, nežli zvolit dřinu, radši lezu pod peřinu. Zatímco se ovšem válím, P.Š. mě moc nepochválí:-(....\n132\t+1 +1 odpovědět\nKdo je a jaké jméno má\nVstala a hned se mračila\na pak tančila.\nPřivála ticho a dny bílé\nsnila už víckrát\nvždy je to jiné.\nŘíkají také že zlou bývá\nprosí a zpívá.\nTouží být dámou znovu a zas\nzimy je čas.\nA dvakrát je to netřeba :-).\nkdyž nepolíbila mě Múza\nNerýmuje se to ?\nMě nepolíbila Múza\nJa vim, ze puberta odezniva u kazdeho jinak, ale neptal bych se - dockam se od skupinky basniku nekdy debaty k tipum na knihy (typu cetl jsem a je super, nesouhlasim, znam lepsi knihu)?\nNebo basnici uz nectou?\nP.S. ptam se take - kde je puvab teto basne? V krovi, na toalete?\n
Puberta je krásná věc, že? To je pak hezké i na toaletě a ve křoví. Anonymní zákeřnost s puberou přišla? Nebo až po ní? Já jen ať vím, na co se připravit. (Abych se preventivně zastřelila, než "tohle" na mě příjde.)
\n
Dočká se anonym recenzí od básníků ?
\nAž se nějakému/nějakým bude chtít, pak dozajista anonyme. slibovat je problém, páč básníci si dělají, co chtějí. Toť stará známá věc, pro všechny kdo čtou.\n
Na PS - a vlastně na celý komentá - mě hnedle napadla trefná a spontánní "odpověď". Ale porušila bych kodex. Kdybych byla co k čemu básník, tak odpovím prostě a dvouslovně: "ale ho**o." Má to svou lyriku, že ?
\nAle jsem máčka.\nCo jméno říká o tom\nkdo kým je\na bude potom ?\nsnad že někdy vůbec nevstává\nna stropě jenž snad býval sněžný\nčím pak ticho zní\nv jakékoli barvě\nže ať ti bez otisků říkají co chcou\nv dlani vločky\nVím na prahu jaro je\nprávě míchám si ho\nAha, jiz chapu - basne jsou tedy na h**vno.\nA pak spolu s anonymy spachneme i slusne vychovani.\nP.S. Nejak se mi kvuli tomu kalu nestoji za to ani prihlasovat. INFLOW je zajimavy experiment, ale jako experiment i konci - socialni sit pro par lidi, kteri se bavi mezi sebou. Takova sekticka :-(.\nNo, at se hybou basnicka streva. Zatim to z nich strika o sto sest...\nKalové pole a v duši prach přihlaš se, vole překonej strach. Výkřiky dozní sekta se rozplyne kdo Inflow przní trest ho tu nemine. Skupina básníků a tipy na knihy? Střeva na chodníku růže a křoviny. A nestydět se za sebe.\nMyslím, že se Bývalý Atlet musí bavit,\nnakolik že fekální úspěch bude slavit\npomožme mu tam...\nTeď už nepomůže Bůh\nani Alláh... :-(\nAť hledám, jak hledám, nenalézám jediné své vyjádření o tom, že jsou básně na *****. :-)\nChytáte se jen nadsázky, vtipu: toho NEVYSLOVENÉHO, záměrně expresivního přemrštěného, co bylo jen malinkou součástí mé spontánní reakce na fakt, že:\nmě prostě příjde "zvláštní" shazovat skupinu, která se v rámci JEDNOHO experimentálního příspěvku snaží něco vytvořit. Ať se vám "surrealistické pásmo" zdá kalné jak chce, "sektičku básníků" potěšilo.:)Mě osobně velice, protože báseň je docela osobní věc a tak je zážitek ZKUSIT tvořit ji spolu (ať je pak navenek jakkoli (ne)kvalitní) a navíc je to taky docela odvaha(navíc přihlášený ;-) ). Neříkám, že je to dokonalé, ale člověk se učí/zkouší ...\nPodobnou diskuzi o "poezii" jsem zde už jednou vedla, a divím se sama sobě, že se k tomu ještě vyjadřuju, páč mi to tu radost z ní akorát totálně bere :-(\nTakže jádro mého vyjádření je spíše toto:\nProč hned rovnítko s celým Inflow ?! Zaráží mě dovednost některých lidí vše překroutit, paušalisovat, vidět seletivně. Pro mne je divné, že vám stojí za to, něco kritizovat, ale nestojí vám za to se "ani přihlásit". (M.T., J.M. ... ? :-) )\nNakonec prosbička: (prosto ironie)\nInflow není žádný "magický prostor". Osobně to vnímám tak, že co do něj každý sám vloží, to tam i najde. To je logické.\nProto si myslí, že by bylo "řešení" a moc fajn, abyste připojil svůj veršík nebo "rozpoutal" recenze-smršť. Vážně se ráda zapojím a těším se.\nPři jiných okolnostech bych zprávu od jakéhokoli anonyma přešel mlčky ba nečtouce (ten, kdo nemá dost kuráže odlišit se od ostatních tím nejmenším, že se podepíše, mě nezajímá…)\nK básnickému experimentu stručně a naposled jen toto: Vše podstatné již bylo zmíněno, ale jakožto autor tohoto experimentu cítím povinnost se ještě jednou lépe a srozumitelněji vyjádřit, upřesnit, dovysvětlit…\nNejde mi/nám (výjimečně) o kvalitu. Snažíme se o básnický experiment. Nejsme přeci na soutěži básníků, kde se sypou verše vytříbené techniky na požádání. Opravdu jde o to, aby se zapojili i ti, kteří si na něco samostatného netroufnou (či se nezmůžou) a můžou se (i anonymně) schovat “v davu“. Komu se nechcou číst ode mě “ty kecy tam nahoře“, shrnu je hravě do tří slov: KOLEKTIVNOST, NEKONEČNOST, KONTINUITA. Recenze knih? Dávám za pravdu. V Read or Die je opravdu málo ukázek z poezie. Že by už “básníci“ nečetli? Trochu laciné… Myslím si o tom svý. Třeba se to ale i zásluhou tohoto výkřiku brzy změní. Třeba se dočkáme “debaty k tipum na knihy (typu cetl jsem a je super, nesouhlasim, znam lepsi knihu)“. A bylo by to jaksi “nad plán“.\nA zmínka o sektičce? Ta ve mně vyvolává úsměvnou vzpomínku na motto, které stálo na maturitní stužce naší třídy: “Ono někdy nezbývá nic jiného, než se smát“ :-)\nVýkřik dozněl... Š(am)pi(ón) alias bývalý Bývalý Atlet\nUž to sice tady nechci nijak zbytečně rozmazávat, ale ještě mě to nutí se k tématu tohoto experimentu naposledy vyjádřit. Přesně, jak píše Emily, jsem to brala: vím, že nejsem žádný kovaný poeta, ale jednoduše mě to lákalo si to zkusit – v životě jsem nic nezveršovala, pustit tyto „prvotiny“ na Inflow bylo riskantní, ale pod hlavičkou „experimentu“ jsem myslela, že to tento prostor (včetně mě) ustojí. Dobře, vložila jsem sem čtyři komentáře a zkusila obměnit formu („toaletu“ nepočítám, to byl jen nevítaný bonus navíc), pokud jsem tím někoho znechutila natolik, že už sem nemůže, je mi to líto hned ze tří důvodu: 1) Inflow mě baví a mám ho ráda – dělat mu (a sobě) medvědí službu je trapný paradox 2) redakce a všichni ti, díky nimiž Inflow běží, dělají dobrou práci – nemám nejmenší zájem ji jakkoli kazit 3) a hlavně je to škoda pro samotné znechucené, protože na Inflow je plno jiných zajímavějších, hodnotnějších, vyzrálejších (?) informací, které přece nemůže tento počin obrátit jen tak vzhůru nohama Co s tím? Z mé strany stojí za úvahu utažení uzdy X ze strany kohokoli jiného možná popuštění: každý může přece otevřít téma, které mu tady chybí – a že jich je ještě hodně, ať již těch nedotčených, tak i těch, co tady zůstávají zatím bez odezvy. Asi tak to vidím. Edita\nanonyme anonyme co nebylo nezahyne\nententýky nos bez kodexu bos\ns noblesou na prsou budu tančit s komtesou\nhare kršna halelujá aneb klády v oku mém...


Ano, prvek o rozměru cca 10x12 m, hloubka do 15 cm bude volně přístupný, bez oplocení, či nějaké zábrany pro vstup. Minulý týden jsme řešili vhodný materiál pro dno, aby nebyl kluzký a tedy nebezpečný.\nDobrý den. Rád bych se zeptal, zda planovaný "vodni prvek" pro náměstí bude pouze na koukání a nebo zda bude mít i praktické využití v létě pro schlazení-např. vodní trysky pro děti a pod. Děkuji. Michal.\nStromy jsou okrasné kultivary hrušní, jejichž koruna bude držena v menším tvaru. Chápu obavy některých obyvatel bytovek, ale k projektům revitalizace zeleně a náměstí, které byly zveřejněny v Našich novinách, vyvěšeny ve vývěsce na náměstí a stále jsou uvedeny na webových stránkách města (od 28.11.2012) se nikdo z občanů nijak (to je kladně ani záporně) nevyjádřil. Osobně si myslím, že pro občany města, kteří nebydlí v dotčených bytových domech, bude lepší pohled na kvetoucí stromy, než-li na sušící se prádlo před balkony.\nNepřijde mi vůbec vhodné sázet velké stromy tak blízko balkonu a oken bytovek na náměstí.Myslím ,že se nikomu nebude líbit mít výhled na korunu stromu,který vám vysadili přímo uprostřed okna či balkonu.Jistě by se našly vhodnější stromky nižšího vzrůstu, které by tak nestínily jak slunci tak světlu.Věřím že konečná fáze bude na oko líbivá, ale pro obyvatele těchto zastíněných bytů to opravdu nezačíná vesele.\nVýsadba stromů, keřů, živých plotů, cibulovin, růží a levandulí je realizována v rámci akce "Revitalizace zeleně ve Ždírci nad Doubravou". Na tuto akci přispívá významnou částkou (90% uznatelných nákladů) Státní fond životního prostředí. Projekt revitalizace vznikl již v roce 2009 a navazuje na něj projekt Revitalizace náměstí 9.května. V současné době provádí spol. Green Project I.etapu výsadby zeleně a spol. Dlažba Vysoké Mýto zahájila rekonstrukci náměstí. Obě akce budou ukončeny nejdéle na podzim příštího roku.\nK dotazům a připomínkám v diskuzi:\n* Socha od p.Olšiaka - rekonstrukce náměstí probíhá podle projektu, který musíme dodržet. Nad rámec projektu chceme naproti prodejně COOP umístit sloupové hodiny. Není vyloučeno, že po dokončení projektu bude možné zvažovat, jak náměstí doplnit např. sochou od p.Olšiaka.\n* Stromy a stínění budov - paní Petra správně píše třímetrové stromy. Tyto stromy v žádném případě nezhorší výhled, jelikož koruna je ve výšce až nad 2 m, což výhledu cyklistů či motoristů rozhodně nebrání. Navíc některé stávající keře budou na jaře odstraněny. Pokud totiž není vidět, tak překáží ve výhledu keře, ne stromy. Chci při této příležitosti připomenout pravidlo pravé ruky, které by mělo uvedený problém na daném místě řešit. Ale známe řidiče (řidičky?). Jedu rovně, tak mám přednost.\nDo školní jídelny jsme za dost peněz nechali osadit žaluzie, jelikož je zde problém naopak se sluníčkem. Vysazované stromy - hrušně, jabloně, třešně - jsou malokorunné kultivary, které budou udržované tak, aby zachovaly nižší vzrůst. Věří, že až bude vše hotové a dokončené, budeme se mít čím pochlubit.\nDvě nové fotky v sekci Ždírec a okolí na fotografiích / Do roku 1945:\nV hlavním menu přibyla nová sekce Rozhlasové reportáže, jednak obsahuje aktualizovanou reportáž - Ždírec nad Doubravou 1945 a zbrusu novou reportáž - Ždírec bombardovali rusové.\nDíky Vám jsme se dostali již nad 5000 přístupů !\nDobrý den. Ráda bych Vám poděkovala za váš nápad s výsadbou nových stromů. Je milé vidět dobře využívané finance pro zkrášlení prostředí pro všechny. Stromy jsou pěkné a velké. Děkujeme. Daniela.\nZdá se mi, že je to s výsadbou nových stromů trochu přehnané a že je to zbytečné vyhazování financí. Navíc nové třímetrové stromy budou bránit už takto špatnému výhledu při výjezdu aut mezi prodejnou a domem p. Vomely a také stínit v učebnách a školní jídelně i v bytovce u Jednoty.\nuvažuje se o soše od pana Olšiaka, pěkně by zdobila náměstí, např. ždírecký plamínek ve znaku obce. Přilákala by spoustu turistů a hledačů pokladů - geocaching.\nRevitalizace "náměstí"nám pomalu začala, tak bych se chtěl pana starosty zeptat zda myšlenka,která tady byla přesně před rokem navržena ještě není zapomenuta.Myslím , že nápad se sochou p.Olšiaka byl určitě dobrý a neměl by zapadnout. Anketa na toto téma neproběhla...Proč ??? Škoda..Tohle by nám určitě hanbu nedělalo.....


Řidičský průkaz sk. T Kontakt: Kocourková Hana Ing., tel.: 371 522 740\nNástup:01.03.2021Plat od - do:25000Pracoviště:Plzeň-jihObor a Profese:ŘidičTyp pracovního vztahu:Plný úvazekMin. vzdělání:Střední bez maturityZaměstnavatel:Zemědělská společnost Komorno, a.s.Kontaktní osoba:Ing. Hana Kocourková 371 522 740, 371 522 553, 371 522 556 komorno|komorno#cz; kocourkova|komorno#czKontaktní adresa: 146\nPodmínky: Kliknutím na níže uvedené tlačítko "Uložit" souhlasím se zpracováním a uchováním veškerých mých osobních údajů, které poskytuji prostřednictvím internetové služby www.zamestnani.cz spravované společností TANGER infosystems s.r.o. Osobní údaje budou zpracovány v souladu s rozhodnutím Komise EU ze dne 15. června 2001 a zákonem 101/2000 Sb. Tyto údaje poskytuji společnosti Zemědělská společnost Komorno, a.s.. výhradně za účelem zprostředkování zaměstnání a to na dobu výběrového řízení, nejdéle však na 1 rok od jejich zaslání. Kdykoli budete moci požádat společnost Zemědělská společnost Komorno, a.s. o smazání nebo o opravu osobních údajů.


Stát má územní rozhodnutí pro úsek Pražského okruhu mezi D1 a D11 | iMaterialy\niMaterialy > Aktuality > Projekty > Stát má územní rozhodnutí pro úsek Pražského okruhu mezi D1 a D11\nPodle webu ŘSD bylo územní rozhodnutí vydáno 30. 7. a zatím je nepravomocné, takže je možné proti němu podat odvolání. „V současné době běží 30 dní na podání námitek,“ potvrdil na twitteru ředitel ŘSD Radek Mátl. Dodal, že rozhodnutí vydal stavební úřad městské části Praha 22. „Máme územní rozhodnutí k Pražskému okruhu v úseku 511 (Běchovice – D1)! 1165 připomínek vypořádáno. Další milník Pražského okruhu konečně zdolán, můžeme pokračovat dál,“ napsal primátor.\nVnější Pražský okruh by měl po dokončení měřit podle dosavadních plánů asi 83 kilometrů, v provozu je zhruba polovina. Je součástí dálniční sítě a jeho stavbu financuje stát, na rozdíl od vnitřního, který má na starosti magistrát. Projekt dvanáctikilometrové části okruhu mezi D1 a D11 na jihovýchodě Prahy zahrnuje čtyři mimoúrovňové křižovatky a dva tunely, konkrétně Dubeč s 275 metry a Na Vysoké (téměř 400 metrů). Město ve spolupráci se státem vykupuje pozemky pro tzv. zelené pásy kolem okruhu, které mají pohlcovat hluk a zplodiny. Premiér Andrej Babiš (ANO) nedávno řekl, že výměnou za pozemky, které stát od města potřebuje například v Letňanech, vláda přispěje pražskému magistrátu na dostavbu vnitřního okruhu, u kterého chybí část z Pelc-Tyrolky do Štěrbohol, a to částkou 60 miliard korun.\nPrvní zmínky o silničním obchvatu kolem Prahy (SOKP) jsou již z 30. let minulého století. Pevné obrysy ale trasa začala nabírat až koncem 70. let. První sedmikilometrová část mezi Slivencem a Třebonicemi na jihozápadě Prahy byla otevřena v září 1983, poté ještě přibyl krátký úsek na východě a pak nastala desetiletá pauza. Výraznější pokrok a otevírání dalších úseků přišly až na přelomu tisíciletí. Silniční okruh kolem Prahy (SOKP) je součástí tuzemské sítě dálnic a silnic. Tato skutečnost vychází z Návrhu rozvoje dopravních sítí v ČR do roku 2010, schváleného usnesením vlády v roce 1999. Okruh patří mezi nejvýznamnější dopravní stavby Prahy a Středočeského kraje a po dokončení se stane jednou z nejzatíženějších komunikací v ČR. V budoucnu má odvést z hlavního města tranzitní dopravu.\nJihozápadní část pražského okruhu propojila dálnici D1 směřující na Brno a Ostravu s D5, která vede do Německa, v září 2010. Na okruhu o délce 23 kilometrů je 40 mostů a dva dvoutubusové tunely – Komořanský a Lochkovský. Stavba vyšla zhruba na 18 miliard korun bez DPH. Jihozápadní část okruhu je první českou dálnicí s takzvaným liniovým řízením dopravy.


Pravidelné čištění vodojemů na Českobudějovicku začalo – iVodárenství\n„Všechny uvedené vodojemy jsou vícekomorové. Vždy tedy budeme čistit jen jednu polovinu a druhá bude k dispozici pro zásobování obyvatel vodou. Kapacita jednotlivých komor je dostatečná a proto nedochází k žádnému omezení dodávek pitné vody,“ vysvětlila mluvčí společnosti Jitka Kramářová.\nJako první čeká očista vodojem Dubičné, kde práce začaly na počátku tohoto týdne. Vodojem je na Budějovicku největší a jeho dvě komory pojmou celkem 5 tisíc m3 vody. „Nejprve bylo zapotřebí nechat pitnou vodu z čištěné komory řízeně odtéct do spotřebiště. To trvá zhruba deset hodin. Až poté je možné začít ručně, s pomocí tlakové vody, čistit dno a stěny a tím odstranit případné usazeniny,“ popsala postup Jitka Kramářová.\nDodala, že čištění jedné komory trvá v případě takto velkých vodojemů tři dny. Součástí je i kontrola a přezkoušení funkčnosti všech armatur a potrubí. Druhou komoru vodojemu zaměstnanci ČEVAKu vyčistí příští týden.\nPo vodojemu Dubičné bude následovat údržba malého vodojemu Třebotovice, který jako jediný má pouze jedinou komoru o objemu 50 m3. Ani její vypuštění však nebude pro obyvatele znamenat žádné komplikace, vodovodní síť bude po dobu odstávky zásobena pomocí cisteren. Navíc zde práce potrvají pouze jeden den.\nV únoru se očisty dočkají i vodojemy Hosín a Staré Hodějovice. V případě Hosína jsou práce koordinovány s odstávkou a pracemi na Úpravně vody České Budějovice, odkud je voda do hosínského vodojemu čerpána.


Pohádkové nádraží v Nové Pace láká na kytičky, vítězem je Mimoň - Jičínský deník\nPohádkové nádraží v Nové Pace láká na kytičky, vítězem je Mimoň\nPraha – Titul nejkrásnější nádraží v letošním roce získalo nádraží Mimoň. Historická nádražní budova, která byla před osmi lety opravena, získala v 10. ročníku soutěže 2713 hlasů z celkových 6276.\nTmavě červené cihly tvořící fasádu mimoňského vlakového nádraží, které se stalo nejhezčím nádražím roku, nejsou jedinou zajímavostí této budovy, která původně vůbec neměla stát. | Foto: Deník/Kateřina Charvátová\nOcenění pohádkové nádraží si odnesla nádraží Nová Paka – město, nedaleké nádraží v Rovensku pod Troskami a bývalé nádraží a nynější kavárna Káva v Litoměřicích.\nNa slavnostním vyhlášení to oznámili pořadatelé z Asociace Entente Florale CZ.\n„Naše nádraží je stále rozkvetlé. Kolegyně Hana Nosková je úžasnou pěstitelkou a při zalévání jsem napočítala, že tu máme 69 květináčů a truhlíků," říká Jana Purmová, která se domnívá, že právě kvůli kytičkám nádraží získalo ocenění pohádkové.\n„A taky už máme stálé vazby s cestujícími, kterým se u nás prostě líbí," směje se Purmová. Mezi ostatními nominovanými nádražími do letošního ročníku pak byly přihlášeny například Harrachov, Mariánské Lázně, Vodňany, Studénka, nebo Teplice nad Bečvou.


Legenda o létajícím Cypriánovi (2010) - film online zdarma\nLegenda o létajícím Cypriánovi - zde online ke zhlédnutí\nStrhující příběh o Cypriánovi, který žil v 18. Století na magickém místě zvaném Červený klášter. Jednoho dne najdou mniši před bránou kláštera polomrtvého, post...pro celý popisek se přihlašte. Film Legenda o létajícím Cypriánovi online.\nPodívejte se na pořádný film zdarma a online. Režie se v tomto filmu ujme Mariana Čengelová-Solčanská, což potěší všechny fanoušky. Jednu z hlavních rolí představuje Marko Igonda. Vysoká rychlost internetu umožňuje jednoduché online streamování a přehrávání videa v HD kvalitě. Film Legenda o létajícím Cypriánovi ke stažení - níže najdete odkazy přímo na soubory ke stažení. Máte-li rádi server csfd.cz, můžete se prokliknout na profil filmu pomocí tlačítka níže. Legenda o létajícím Cypriánovi ke stažení. Film si přehrajete pomocí kliknutí na obrázek níže. Pro zhlédnutí online filmů jsme zvolili službu streamuj.tv, je bez virů a reklam a za pár korun. Zdarma si film přehrajete přes Netu.tv, na Streamuj.tv je nutné zaplatit symbolický poplatek za lepší kvalitu bez reklam. Další možností je film Legenda o létajícím Cypriánovi stáhnout do svého počítače, například pomocí Hellspy. Film online.\nHrají: Marko Igonda, Radoslav Brzobohatý, Lukáš Latinák, Vladimír Javorský, Pawel Malaszynski, Rafal Fudalej, Alexandr Domogarov, Daniel Olbrychski, Ľubomír Paulovič, Ivan Romančík st....


holubí letka | Jak oslovit média\nTag Archives: holubí letka\nPraxe media relations, Tisková konference, Zajímavosti\nVětšina lidí, kteří pořádají tiskové konference, vernisáže nebo večírky, se dříve nebo později stane svědkem náletu takzvané holubí (nebo Holubovy) letky. Tento pojem nemá nic společného s ornitologií. Holubí letka, to je podivná sorta lidí, která se zvláštním způsobem přiživuje na mediální praxi.\nJsou to většinou postarší lidé, kteří chodí na tiskové konference a další novinářské akce, aniž by měli v úmyslu získané informace jakkoliv prakticky využít. Někteří tím zabíjejí čas, jiní se chtějí zadarmo občerstvit, případně si popovídat. Často jde o bývalé novináře, není to však pravidlem.\nSlovy Romana Bajčana, jde o „skupinu novinářů seniorů, kteří v žurnalistice sice už aktivně nepůsobí, ale akce, jako jsou tiskové konference, se pro ně staly vítaným zdrojem jednak rozptýlení, a v neposlední řadě i zdrojem občerstvení, popřípadě i zdrojem dárků a pozorností“. Členové Holubovy letky mají čich na akce s rautem, případně alespoň s chlebíčkem a kávou. Naopak na zpravodajsky náročných akcích a v okamžicích, kdy se za pochodu píšou dějiny, je většinou nepotkáte.\nTakzvaná Holubova letka se prý začala formovat v Praze na počátku 90. let. Své jméno údajně dostala podle svého představitele, vysloužilého novináře Miroslava Holuba (ze Syndikátu novinářů byl vyloučen v roce 1999 kvůli jednání, které poškozovalo prestiž novinářského stavu). Vazba mezi osobou a označením však není příliš pevná, a tak se této skupině lidí říkává také holubí letka, holubáři nebo holubi.\nHolubova letka je mezi aktivními žurnalisty opovrhovanou skupinou. Pojďme se podívat na to, jak o nich ve vážných i humorných textech psali mediální profesionálové. Filmový publicista Tomáš Baldýnský je s nadsázkou označil za „tajné seskupení falešných novinářů utvořené s cílem dostat se na všechny večírky bez pozvánky“. Podle Baldýnského dokážou třeba na festivalech „bleskově vniknout kamkoliv, sežrat chlebíčky a zmizet beze stopy“. Ondřej Horák jim kdysi v Lidových novinách vymyslel označení „šediví nechutové“, Petr Volf je v Reflexu popsal jako „obávané pražské chlebíčkáře“. Pro Ladislava Vereckého z Magazínu Dnes byla holubí letka „týmem rychlého nasazení vysloužilých žurnalistů“.\nNovinářská obec si z holubí letky s chutí dělá legraci. Čas od času se tak na webu objeví ironické články, fotogalerie nebo videozáznamy s nelichotivými komentáři. Za pozornost určitě stojí seriózní text Martina Kozáka, zajímavá je fotogalerie Jana Cágy. Před lety o holubí letce v regulérním zpravodajském článku informovaly Lidové noviny, článek je například zde. Na těchto stránkách najdete různé materiály k dávnému večírku televize Prima, z nějž musela holubí letku vykazovat policie.\nS humorem (ale také zjevným opovržením) na holubí letku pohlížejí i výtvarní umělci a galeristé, kteří „nálety“ dobře znají z vernisáží. S nadhledem k problému přistoupili v Ostravě – založili tam „oficiální“ recesistickou letku s prezidentem i stanovami. Česká televize o tom informuje v téhle reportáži (hovoří v ní třeba věhlasný fotograf Jindřich Štreit). Typický nálet holubí letky na skromné pohoštění zachycuje toto video.\nFenomén holubí letky neunikl ani pozornosti akademických mediálních vědců. Barbora Osvaldová z Fakulty sociálních věd Univerzity Karlovy o nich v roce 2004 napsala článek do Mladé fronty Dnes, v němž zformulovala i několik obecných zásad pro určování členů holubí letky:\n„U dveří se objeví podivná skupina většinou postarších žen a mužů, které nikdo nezval. Rozeberou si materiály, posbírají bloky a tužky s logem fi rmy, rozesadí se v sále. Třeba se zapojí i do diskuse. Kladou banální nebo scestné otázky. Jejich chvíle přijde, když konference skončí. Přesunou se ke stolům s občerstvením, dávají si signály, kde lze co ještě sníst a vypít, a klidně si jídlo balí i s sebou domů.“ Zdroj: Mf DNES, 29. 6. 2004\nOsvaldová ale správně a trefně připomíná ještě další, takříkajíc sociální rozměr věci. Holubova letka totiž často pohltí i někdejší schopné dlouholeté novináře, kteří ztratí zaměstnání nebo odejdou do důchodu, ale nedokážou se zcela odstřihnout od novinářského světa, plného zajímavých podnětů a vzruchů. Proto obcházejí tiskové konference, i když už nemusí. „Skupina původně nazvaná podle jednoho z těchto ‚novinářů‘, pana Holuba, symbolizuje několik rovin: pochopitelně drzost a nevkus. Avšak nejspíš i problém, jak se vyrovnat s dalším stadiem života.“\nProfesionálové i přesto členy holubí letky spíše pohrdají a vadí jim, pokud na tiskové konferenci dostanou příliš velký prostor. Hrozbu náletu holubí letky proto někdy odborníci uvádějí jako důvod pro svěření organizace tiskové konference PR agentuře. S tímto názorem však lze účinně polemizovat. Agentury jsou někdy hodnoceny takzvaně „od kusu“, tedy podle toho, kolik lidí na konferenci dostanou. Proto někdy rozešlou pozvánku na všechny dostupné novinářské adresy, bez jakékoliv oborové nebo místní selekce. Přitom v letitých agenturních adresářích jsou často i neaktivní novináři nebo „lovci chlebíčků“. Pokud si organizace uspořádá tiskovou konferenci sama a osloví s pozvánkou jen relevantní média podle předem zvoleného klíče, je pravděpodobnost „náletu“ mnohem menší než u akce, kterou bez patřičné důslednosti připravila agentura.\nJak se vyhnout náletu holubí letky\n– Posílejte pozvánky selektivně na osvědčené adresy.\n– Pohoštění pro novináře připravte jako překvapení, a nikoliv jako lákadlo. Případně na opulentní občerstvení zcela rezignujte a snažte se skutečné novináře „pohostit“ kvalitními informacemi a profesionálním přístupem. Většina z nich to ocení více než sebelépe obložený chlebíček.\n– V případě pochybností požadujte při vstupu na akci platný novinářský průkaz nebo vizitku. Tisková konference je pracovní setkání, nikoliv veřejná akce přístupná komukoliv, a tak se nemusíte cítit trapně.\n(Zdroj: kniha Jak účinně oslovit média)\nOznačeno tagem holubí letka, media relations, tisková konference


Posted on 24.11.2015 24.11.2015 by udělal se do mě sexprivat\nJsem neustále nadržená a chci, abys mi to pořádně udělal. Roztáhni mi nohy, zasuň ho do mě až po koule a vyšukej mě, dokud mi nepoteče šťávička po stehnech. Mám ji pořád mokrou a otevřenou! Chceš, abych ti ji nastavila a hezky podržela? Nenech mě už čekat a přijď mi vraz. Na tomto privátu je ještě daleko víc děvčat, od velmi dobrých až po katastrofální, nedají se dát rozhodně do jednoho pytle. pojď si se mnou užít. Chceš si se mnou užít?Nabízím sex za kč+jiné erotické služby. Jsem čerstvě 18ti letá modrooká blondýnka /77 prsa č.2 Pokud máš .. Sexprivat jsem prolezl cely a nic. Vím že do toho nemám moc co kecat (jsem v zásadě zelenáč oproti ostatním) ale nemyslíte že je čas aby admin určil dva/tři pravidelné diskutující (z řad zkušených norníků) aby fungovali jako Přijde mi vážně ujeté aby např. v tématu k SOHO byli poslední 4 stránky plné flamů, mimo dva nebo tři relevantní přízpěvky.\nUdělal se do mě sexprivat -\nBylo teprve šest ráno a já se potichu přes spícího Milana na gauči dopotácela do koupelny. Začal rytmicky přirážet a druhou rukou mě chytl za vlasy. Jedinou nevýhodou možná je, že za se muže nornik udelat jen jednou, Což je škoda protoze jak jsem se ji udelal az do krku tak bych sex za penize zruc nad sazavou sel znova. Venku panovaly tropy, česke holky boubelky video chodil jen v kalhotách bez trička. Pustila jsem si vařící vodu a vlezla pod proud vody. I v klidu se mi zdál větší jak Honzovo v pozoru.\nOvšem štafle se začali kymácet a Milan hbitě přiskočil a chytl je, abych nespadla. Moje kundička se v rytmu přírazů roztahovala a stahovala. Jako horká láva mě zalilo jeho tryskající semeno. Tam si snad ty kurvy myslej, ze jsou stredem vesmiru, nebo co.\nTomi Paci - Vsákneš se do mě, jako déšť\n0 thoughts on “Udělal se do mě sexprivat”\nSeznamka sms sally seznamka


Flagman plavačkový prut Tregaron Match Super Sensetive 4.2 m 8 - 16 g (TRGM420) - Sportcarp\nFlagman plavačkový prut Tregaron Match Super Sensetive 4.2 m 8 - 16 g (TRGM420)\nŽádné hodnocení. Kód: 48337 EAN: 2000033310013 Po registraci sleva 7 % Doprava zdarma\nSérie závodních matchových prutů, které představují absolutní špičku v tomhle segmentu.\nTyhle pruty se vyznačují nejen mimořádně nízkou hmotností, ale také skvělým vyvážením, takže i při délce 420 cm jsou v ruce v podstatě neznatelné. Velmi lehký blank je vyztužen uhlíkovou páskou s nápisem Flagman. Nízký průměr blanku umožňuje bleskové, v podstatě okamžité záseky bez prodlevy.\nBlanky jsou velmi flexibilní a mimořádně dobře pracují při nahazování a nechají Vás beze strachu chytat i s velmi jemnou koncovou sestavou. Ani při velmi rychlé sérii záběrů se Vaše ruka neunaví.\nTohle jsou pruty pro opravdové gurmány a znalce!\nMaximální vrhací zátěž: 16 g\nDélka prutu Délka prutu 4,2 m\nTyp prutu Matchové pruty\nFlagman obal na 2 pruty Armadale 2 Rod Holder 165 cm (ARMHC2_165) Kód: 49156 Po registraci sleva 7 %


Černá hodinka aneb Bujaré oslavy ? | Poznámky pana Bavora\n← O cestě do Číny\nTatra, Matra, Fatra (4. časť) – prečo sú Nízke Tatry nízke →\nČerná hodinka aneb Bujaré oslavy ?\nTak jsme si dnes oslavili Mezinárodní den migrantů. Vyhlásilo ho Valné shromáždění té ztrouchnivělé organizace, známé pod zkratkou OSN, v roce 2000.\nŘekl bych, že nám migranti nějak začínají přerůstat přes hlavu. Takto o nich psal skoro na den před pouhými čtyřmi lety Deník Referendum (úryvky):\nZvláštním případem migrantů jsou tzv. běženci – lidé žádající o azyl, tj. hledající ochranu před persekucí a pronásledováním. Podle statistik Úřadu Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky počet běženců pozvolna klesá. V roce 2000 spadalo do příslušné kategorie 15,9 milionu migrantů, tedy 8,8 procenta z celku; v roce 2010 přitom 15,4 milionu, tj, 7,6 procenta. Většina uprchlíků pochází z oblastí aktuálních konfliktů – Afghánistánu a středoafrických zemí.\nCelé to máte tady:\nObecně vzato bychom se všichni mohli vyprdnout na práci a slavit skoro každý den. Posuďte sami:\nVýznamné a mezinárodní dny 2016\n1. ledna 2016 Nový rok.\n1. ledna 2016 Světový den míru.\n1. ledna 2016 Den obnovy samostatného českého státu.\n4. ledna 2016 Světový den Braillova písma.\n26. ledna 2016 Mezinárodní den celníků.\n27. ledna 2016 Den památky obětí holocaustu a předcházení zločinům proti lidskosti.\n31. ledna 2016 Den dětí ulice.\n12. února 2016 Darwinův den.\n13. února 2016 Světový den rádia.\n16. ledna 2016 Den památky Jana Palacha.\n20. února 2016 Světový den sociální spravedlnosti.\n21. února 2016 Mezinárodní den mateřského jazyka.\n21. února 2016 Mezinárodní den průvodců cestovního ruchu.\n22. února 2016 Den sesterství.\n29. února 2016 Mezinárodní den boje proti vzácným chorobám.\nbřezen 2016 Měsíc čtenářů.\n1. března 2016 Mezinárodní den civilní ochrany.\n1. března 2016 Den nulové diskriminace.\n2. března 2016 Mezinárodní den zásnub.\n3. března 2016 Světový den divoké přírody.\n8. března 2016 Mezinárodní den žen.\n8. března 2016 Světový den muslimské kultury.\n11. března 2016 Evropský den památky obětem terorismu.\n12. března 2016 Den přístupu České republiky k NATO.\n14. března 2016 Mezinárodní den akcí pro řeky a proti přehradám.\n20. března 2016 Světový den štěstí.\n21. března 2016 Světový den poezie.\n21. března 2016 Světový den lesů.\n22. března 2016 Světový den mimů.\n25. března 2016 Mezinárodní den solidarity se zadržovanými a nezvěstnými členy mírových misí.\n26. března 2016 Světový den boje proti epilepsii.\n27. března 2016 Světový den divadla.\n28. března 2016 Den učitelů – Den narození Jana Ámose Komenského.\nposlední neděle v dubnu 2016 Světový den sdružených měst.\n2. dubna 2016 Mezinárodní den dětské knihy.\n7. dubna 2016 Den vzdělanosti.\n16. dubna 2016 Světový den hlasu.\n18. dubna 2016 Mezinárodní den radioamatérů.\n20. dubna 2016 Světový den marihuany.\n21. dubna 2016 Mezinárodní den proti hluku.\n23. dubna 2016 Světový den knihy a autorského práva.\n25. dubna 2016 Světový den boje proti malárii.\n28. dubna 2016 Světový den bezpečnosti a ochrany zdraví při práci.\n30. dubna 2016 Mezinárodní den jazzu.\ndruhá sobota v květnu 2016 Světový den pro fair trade.\n1. května 2016 Svátek práce.\n5. května 2016 Mezinárodní den hygieny rukou.\n5. května 2016 Květnové povstání českého lidu.\n6. května 2016 Mezinárodní den proti dietám.\n8. května 2016 Den vítězství.\n9. května 2016 Den Evropy.\n13. května 2016 Světový den koktejlů.\n15. května 2016 Mezinárodní den odpůrců vojenské služby.\n15. května 2016 Den rodin.\n17. května 2016 Světový den informační společnosti.\n18. května 2016 Mezinárodní den muzeí.\n23. května 2016 Světový den želv.\n28. května 2016 Světový den her.\n29. května 2016 Mezinárodní den příslušníků mírových operací OSN.\n31. května 2016 Světový den bez tabáku.\n1. června 2016 Mezinárodní den dětí.\n1. června 2016 Světový den rodičů.\n1. června 2016 Světový den mléka.\n3. června 2016 Evropský den jízdních kol.\n5. června 2016 Světový den životního prostředí.\n8. června 2016 Světový den boje proti nádorům mozku.\n9. června 2016 Mezinárodní den archivů.\n10. června 2016 Vyhlazení obce Lidice.\n14.června 2016 Světový den dárců krve.\n18. června 2016 Autistický den hrdosti.\n20. června 2016 Světový den uprchlíků.\n21. června 2016 Světový den hudby.\n23. června 2016 OSN pro den veřejné služby.\n23. června 2016 Mezinárodní den vdov.\n25. června 2016 Den námořníků.\n26. června 2016 Mezinárodní den boje proti zneužívání drog a nezákonnému obchodování s nimi.\n27. června 2016 Den památky obětí komunistického režimu.\ndruhá neděle v červenci Evropský den koupání v řekách.\n5. července 2016 Den slovanských věrozvěstů Cyrila a Metoděje.\n6. července 2016 Den upálení mistra Jana Husa.\n6. července 2016 Světový den polibku.\n11. července 2016 Světový den populace.\n20. července 2016 Mezinárodní den šachu.\n28. července 2016 Světový den boje proti žloutence.\n29. července 2016 Mezinárodní den tygrů.\n30 července 2016 Mezinárodní den přátelství.\n6. srpna 2016 Světový den boje za zákaz jaderných zbraní.\n13. srpna 2016 Den leváků.\n19. srpna 2016 Světový den humanitárních pracovníků.\n23. srpna 2016 Evropský den památky obětí stalinismu a nacismu.\n28.-29. srpna 2016 Evropská noc pro netopýry.\n30. srpna 2016 Mezinárodní den obětí násilného zmizení.\ndruhá sobota v září Světový den první pomoci.\nposlední neděle v září 2016 Světový den srdce.\n5. září 2016 Mezinárodní den charity.\n8. září 2016 Mezinárodní den gramotnosti.\n10. září 2016 Světový den prevence sebevražd.\n14. září 2016 Evropský den židovské kultury.\n15. září 2016 Mezinárodní den demokracie.\nod 16 září 2016 Evropský týden mobility.\n21. září 2016 Mezinárodní den míru.\n26. září 2016 Mezinárodní den antikoncepce.\n28. září 2016 Den české státnosti.\n29. září 2016 Světový den srdce.\n1. října 2016 Mezinárodní den kávy.\n2. října 2016 Světový den nenásilí.\n4. října 2016 Světový den lidských sídel.\n10. října 2016 Světový den proti trestu smrti.\n12. října 2016 Mezinárodní den za omezení přírodních katastrof.\nod 12. října 2016 Světový týden kostí a kloubů.\n14. října 2016 Světový den standardů.\n16. října 2016 Světový den výživy.\n20. října 2016 Mezinárodní den kuchařů.\n20. října 2016 Světový den statistiky.\n21. října 2016 Den původních odrůd jablek.\n24.října 2016 Den Spojených národů.\n24. října 2016 Světový den pro rozvoj informací.\nod 24. října 2016 Týden za odzbrojení.\n27. října 2016 Světový den audiovizuálního dědictví.\n28. října 2016 Den vzniku samostatného československého státu.\n31. října 2016 Den UNICEF.\ndruhý čtvrtek v listopadu 2016 Světový den jakosti.\n1. listopadu 2016 Mezinárodní den veganství.\n3. listopadu 2016 Den bez pesticidů.\n10. listopadu 2016 Světový den vědy pro mír a rozvoj.\n11. listopadu 2016 Mezinárodní den válečných veteránů.\n14. listopadu 2016 Den bez aut.\n15. listopadu 2016 Den vězněných spisovatelů.\n17. listopadu 2016 Mezinárodní den studentstva. Den boje za svobodu a demokracii.\n19. listopadu 2016 Světový den toalet.\n21. listopadu 2016 Mezinárodní den filozofie.\n21. listopadu 2016 Světový den rybářství.\n25. listopadu 2016 Mezinárodní den bez nákupů.\n2. prosince 2016 Světový den počítačové gramotnosti.\n9. prosince 2016 Mezinárodní den proti korupci.\n10. prosince 2016 Den lidských práv.\n11. prosince 2016 Světový den dětství.\n18. prosince 2016 Mezinárodní den migrantů.\n20. prosince 2016 Mezinárodní den lidské solidarity.\n29. prosince 2016 Mezinárodní den biologické rozmanitosti.\nMě se naprosto mimořádně líbí, že na 8.března připadá nejen náš legendární MDŽ, ale také Světový den muslimské kultury – to se mi tak hezky snoubí, i když Světový den zásnub připadá na už na 2.března.\nNu, vyberte si podle chuti a dejte zprávu, co vás nejvíc zaujalo.\nP.S.: A dejte mi, prosím, typ na dárek pro migranty k jejich svátku. Mě zatím napadla jen jízdenka zpátky k nim domů. Ale prosím – jen slušně. Ať neděláme panu domácímu problém!\nDalší článek v 0:00: Tatra, Matra, Fatra (4. časť) – prečo sú Nízke Tatry nízke\nPříspěvek byl publikován v rubrice Krajanovy postřehy se štítky den, mezinárodní, migrace, svátek, světový, Černá hodinka. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.\n48 reakcí na Černá hodinka aneb Bujaré oslavy ?\nden republiky to pasuje,victory day, nepasuje datum mi bo, ja nemenim datumy a chyba tam sviatok prizdisravania nasej republiky,datum nemusi byt,to tam dennodene.\npodla mna som napisal velmi slusne,ale cukalo so mnou,ale vyzvy k slusnosti som dodrzal.\nS těmi migranty je to na dlouhé povídání.\nZde bych se odvolal na článek MULTIKULTURALIZMUS zde uvedený….\nPokud se nemýlím, je to něco přes 300 let, co jsme se mohamedánů (Turků) zbavili, tak, řečeno eufemisticky mě vidina soužití s muslimy neláká a po pravdě řečeno si ji nedovedu představit.\nNa druhou stranu nic nemám proti vhodné (zdůrazňuji vhodné) pomoci chudákům, i když bych sobecky upřednostňoval naše chudáky.\nTolik stručně k migrantům.\nK těm svátkům:\nAsi většina vznikne proto, že ten, kdo ho vymyslel a prosadil z toho má dobrý džob.\nZaujaly mě spíš nelogičnosti\n– proč mají svátek želvy a ne třeba krokodýli?\n– proč je svátek koktejlů a ne třeba piva?\n– proč není svátek brunetů (tek), blondýnů (nek), plešatých ?\n– a kde je svátek gayů? (to už zavání porušováním lidských práv..:-))\nMohl bych takto pokračovat donekonečna.\nJestli jsem některý svátek na který se tážu přehlédl, omlouvám se. Snažil jsem se číst pozorně…\nPokud vám nějaký svátek chybí, připojte se k mé iniciativě a vyhlásíme na každou třetí středu ve čtvrtletí Mezinárodní den pro všechno a proti všemu. Tam se pak schová cokoli a ještě by to bylo čtyřikrát do roka.\nA budu aspoň tajemníkem té iniciativy? (:-))\nNebyl by lepší pokladník?\nPůvodně jsem myslel na tajemníka pro slavení.\nAle o pokladníkovi budu uvažovat.\nTřeba, až bude pokladna plná, že bych slavil příští 18.12.? (až bych se s tou pokladnou zdejchnul….\nNa plnou pokladnu by to musela být neziskovka – já bych raději bral správce pípy.\nTiež sa hlásim a navrhujem „sudé roky pro všechno a liché proti všemu“.\nPředevším Vám jako profíkovi děkuji za ten seznam výročí, která jsou v Česku doposud ještě povolena oslavovat.\nDo budoucna je z výše Vámi popsaného zřejmé, že bezesporu některé archaické svátky jako MDŽ, budou nahrazeny novými současnými a to je ten Světový den muslimské kultury.\nDále zřejmě seznam ještě rozšíří o nějaké ty pro naše děti a vnuky další důležité svátky oslavy a výročí.\nProto si také myslím, že do budoucna musí existovat dynamicky vládou udržovaná databáze povolených oslav, s popisem toho co se ten který den oslavuje a jak mohou dané oslavy probíhat.\nZde se jedná např. o to aby nebyl pro oslavy povolený 17. listopad 1989 zaměňován za, v budoucnu zakázaný 17. listopad 1939.\nV tomto souhlasím s Vámi, že korekce oslav je do budoucna naprosto nevyhnutelná, jelikož po přeformátování jak Evropy tak i Česka budou některé oslavy více méně atavistické, jako třeba toho 24.12. xxxx, proto jste toto datum naprosto prozíravě vynechal.\nTa druhá otázka kterou jste předložil a to, typ na dárek pro migranty k jejich svátku, tak nevím ale třeba vietnamci na svůj Tết po 12 h pm.\nMají tradici, že první osoba, která vkročí do vašeho domu v novém roce, vám přinese štěstí nebo smutek po celý rok.\nZvou tedy pouze majetné, zdravé a inteligentní muže. Vietnamci jsou hodně pověrčiví, takže pokud náhodou jako první vkročí do jejich domu či vlasti onen migrant, a nebude se jim potom dařit,tak si na něho zaručeně vzpomenou.\nProto zřejmě bude nutné se někdy poučit i v Asii protože opravdu Vietnam ani Čína s přílivem migrantů z Afriky problém nemá a mít nebude.\nTo je dyskryminácia: „Zvou tedy pouze majetné, zdravé a inteligentí muže.“ To jako mezi ženami se žádná majetná, zdravá a inteligentí nenajde???? 🙂\nJe jasné, že se majetná, zdravá a inteligentní žena najde ale pokud překročí práh jako první žena, tak to přináší smůlu na celý další rok.\nNějak mi v tom seznamu chybí Světový den humanitárního bombardování.\nA po téhle zprávičce i něco jako Mezinárodní den mafiánů.\nMigrantům bych k jejich svátku přál, aby jim všemožní šiřitelé lickýchpráv a demokracie i toho nejsprávnějšího náboženství (všech vyznání) dali konečně pokoj a nechali je v klidu žít tam, kde jsou doma. (Já vím, jsem xenofobní naivní trouba.. 🙂 )\nPro oslavence dárek od firmy Rimmel:\nZaujal ma už ten prvý – 1. 1.\nŽe svetový deň mieru. Oslavuje sa po celom svete petardami a kanonádou hneď o polnoci. Je to prvý deň v roku, to ako aby sme ten mier mali čo najskôr z krku, nech na to už celý rok nemusíme myslieť.\nOkrem toho – Deň obnovenia samostatného českého štátu. Tento sviatok na mňa pôsobí hodne rozpačito. Na našej strane – Deň vzniku Slovenskej republiky – to nie je o mnoho lepšie.\nSnáď o pár generácií, keď vymrieme my, čo poznáme históriu a pamätáme, tak to už nikoho neprivedie do rozpakov.\nSi děláš kozy, světe.\nČekal jsem, že se tu bude držet určitá pieta kvůlivá pětiletému výročí skonu našeho velikána, kterého nám závidí celý svět a zatím tu místo toho vymýšlíte blboviny. To i v tom Bělehradě na něho jistě všichni vzpomínají se slzou v oku. Ne jak v Práglu, kde šlo obrovské procesí minimálně dvaceti lidí s velkým oranžovým srdcem z papundeklu.\nJestli chcete pietu za velikána, Rosťo, tak na baktualních blozích vyhledejte Džamilu Stehlíkovou, nebo na I-Děsu Dominika Duku.\nDžamilu si vyhledám, až bude psát z jurty při přežvykování kůže z yaka 😆\nChybí mne tam vnucené americké svátky jako je Valentýn, Den matek , helovín a pod.\nPo doplnění několika zahraničních svátků může být úsměv v louži celý rok.\nŇáko se nám to pizgří. Jirát s Pacovským asi nebudou mít veselé Vánoce\nJako právně pomýlený sice nevím, co bude následovat, ale čekám, že ještě bude veselo. No, a jestli začne někdo otevírat jeho chybějící hlas při církevní šarádě a „doplněný“ čistě demokraticky pánem t.č. v kriminále ….. .\nTak tohle bude zajímavé. Jak ho budou znova žalovat bez těch odposlechů jsem skutečně zvědav. Teď bychom potřebovali Lexe, nebo Asfalta\nA pokud jde o restituce, on ho při hlasování někdo nahradil? už si to nepamatuju. Jenom vím, že to prošlo pouze o dva hlasy; jenže Rath u řečnického pultu by byl nemalou překážkou, dokázal být velice důrazný, takže… ?\nJeho hlas tam chyběl. Neměli by 101. Jsou to kluci šikovní, vždy si poradí. A kdyby nasadili stejnou techniku na Matku Terezu, tak skončí v klepetech taky.\nStejně, jak zavřeli dr. Sládka, aby prošel Havel. Jo, demokracie není zadarmo, ta něco stojí.\nČSSD a KSČM odešli ze sálu. Hlasování se nezúčastnili. Ale ten stoprvní hlas byl Roman Pekárek (tehdy ODS) bývalý místostarosta Kolína v době hlasování pravomocně odsouzený za korupci. Do sněmovny se dostal těsně před hlasováním jen díky tomu, že Tluchoř, Fuksa a Šnajdr složili své poslanecké mandáty. Jistě si vzpomenete na ty tanečky kolem těchto tří. Jednalo se tehdy také o jejich uplácení funkcemi. Tzv Kauza trafik. Uměle vytvořené seskupení na podporu CR bylo také LIDEM.\nPotom, jak soudci vycházeli Jirátovi vstříc, co se týče vazby i všech námitek obhajoby, si Bradáčová teď stěžuje na přepjatý formalismus odvolacího soudu.\nAle nebojte se ničeho, ona si spolupracující obviněná Salačová určitě vzpomene i na to, u čeho nebyla. A Pacovský jí to zbaští i s navijákem.\nNějak mně chybí, co bylo předraženo. Znalecké posudky nic neprokázaly, pokud mi tedy nechybí nějaké info. Já samozřejmě netrpím naivitou, že je čistý, jak slovo Boží, ale kdyby to na něčem prokázali, mělo by to určitou štábní kulturu. Tak to má jen pachuť politického zadání jednoho politika, který se v bakalovizi VH vyjadřuje ke každé kravině.\nVidím to stejně, vlkovi jsem kdysi tvrdil něco podobného; měl taky pěnu u..\nČernobílý svět majitele nory mě odehnal pryč už před léty.\nChybí mi totéž a zaklínadlo „Buštěhrad“ na mě nějak nepůsobí.\nPo osobní zkušenosti s rozpočtem podobného rozsahu je mi tento nesmysl naprosto jasný. Žádný Buštěhrad nebyl předražen a celé to byla zinscenovaná likvidace nepohodlného politika.\nMyrka v pyžamu ho nechala zašpérovat za akci Bušťehrad, který neproběhl a dle posudků ani nebyl předražený. Ale když už seděl v čučáku, tak vymýšleli stále nové a nové hňupoviny, jen aby nemuseli přiznat, že trefili kozla.\nAno, chtěla jsem se zeptat, jestli tedy už měli nějaké důkazy (ne svědectví Salačové, tomu nevěřím ani ň) o předraženosti zakázek. Já si na nic takového nepamatuji, ale mohlo mně to uniknout.\nHlasů pro bylo ale 102.\n2) Ministr spravedlnosti, jehož příjmení tu nelze vyslovit, ale jménem je Robert, prý chystá stížnost (nevím ke komu), takže to bude ještě zapeklité.\nA madam Bradáčová má – pochopitelně – taky pěnu kolem retů. Co kdyby nakonec musela zpátky do Ústí..\nJak dopadlo to první hlasování, než to šlo do Senátu? Tam mám dojem, že šlo o jeden hlas. To co jste dal, je přehlasování Senátu.\nPořád je to o dva hlasy. Pro schválení bylo třeba minimálně 92 hlasů. tedy aby zákon neprošel, muselo by hlasů „Pro“ být maximálně 91 při stejné účasti poslanců na hlasování. Přítomnost Davida Ratha by měnila kvórum směrem nahoru. Z jednání byli omluveni následující poslanci:\nWalter Bartoš (ODS) – pracovní důvody, Pavel Bém (nezařazený) – osobní důvody, Jiří Besser *) (TOP/STAN) – zdravotní důvody, Václav Cempírek (TOP/STAN) – osobní důvody, Václav Klučka (ČSSD) – zdravotní důvody, Pavol Lukša (TOP/STAN) – rodinné důvody, Alfréd Michalík (ČSSD) – zdravotní důvody, Josef Novotný st. *) (VV) – osobní důvody, Jiří Paroubek (nezařazený) – osobní důvody, Antonín Seďa (ČSSD) – rodinné důvody, Jaroslav Škárka (nezařazený) – neuvádí důvod.\nKvórum dále snižovali nepřihlášení poslanci: 3x ODS, 1x TOP/STAN, 3x VV a, pokud odečteme zavřeného Rátha, 1 nezařazený.\n*) omluvený Jiří Besser podle záznamu hlasoval pro\nomluvený Josef Novotný st. podle záznamu hlasoval proti\nJako vždy : o fakta není zájem. Díky Rosťo.\nKdo má mozek udělá si obrázek sám : ČSSD, ODS, TOP a obskurní hnutí jako VV. LIDEM či ANO vždy hlasují nápadně či nenápadně (nikoliv nenapadnutelně, ale to ten napadající musí použít mozek!) tak aby každá lumpárna byla schválena.\n„Jelikož se Vrchní státní zastupitelství v Praze domnívá, že tímto rozhodnutím jednoho ze senátů Vrchního soudu v Praze byl porušen zákon, připravuje podnět k podání stížnosti pro porušení zákona, který následně předloží ministru spravedlnosti,“ míní madame Bradáčová a ministr Robert „Nějaký mořský pták“ tvrdí, že je rozhodnut stížnost podat.\nJsou to §266 – 276 zákona o trestním řízení soudním č. 141/1961Sb. a osobně se v tom moc nevyznám. Kdepak jsou asfalt nebo Lex, když je člověk potřebuje..\nZvláštní baktuální tuitulek, protože Rath nebyl osvobozen ale byl zruše prvoinstanční rozsudek a věc byla vrácena k novému projednání, takže si nejsem moc jistý, jestli v tomto případě stížnost pro porušení zákona vůbec podat lze.\nBěžte někdo vzbudit Lexe a Asfalta, ať v tom udělají pořádek.\nA dnes je obzvlášť veselo. Pražská kavárna zaútočila na Pražskou kavárnu. Chtělo by to souboj. Třeba bambitky. Včíl nevím? Nepíše se baNbitky? Já ty kvéry neumím.\nKdyž on si Horáček pustil pusu na špacír a knížu těžce urazil.\nBambitky neřešte, aristokraté to jistě budou řešit zkřížením mečů.\nTo by šlo, jen jestli na to nebude moc vysoké vstupné. Důchod mně dojde až dvaadvacátého a ještě ty Vánoce na krku. Taky se mohli začít urážet až na Štěpána. Blbci.\nJo, ten souboj – já bych navrhoval ruční granáty na třicet kroků. 🙂\nTo nejde, Jeho Urozenost by si to hodila pod nohy.\nMno tak zhruba 140+104S+N – rok má 365— to toho na práci jaxi taxi moc nezbývá . připočítáme.li narozeni a jmeniny koldokola rodiny … hmm 🙂


CHKO – Příkeráci\nArchiv rubriky: CHKO\n2017 Český Ráj: 100letá lípa Tatobity, Rovensko, CHKO Apolena, Pekařova brána, Vyskeř\nKvěten 27, 2017 Leden 24, 2018 DaewLeave a comment\nRead more „2017 Český Ráj: 100letá lípa Tatobity, Rovensko, CHKO Apolena, Pekařova brána, Vyskeř“\nCategories: Český Ráj, CHKO\n2014 ZČ4 rozhledna Stráž, Goethova skalka, přírodní park Halštrov, hrad Seeberg, hrad Vildštejn, Krušovice\nČerven 28, 2014 Červen 15, 2017 DaewLeave a comment\ndovolená 2014, den 4., poslední\nRáno vstáváme kolem půl sedmé, jen Nelinka dohání pozdní usínání. Nese se to již ve znamení odjezdu. Na jednu stranu jsme ráni, že si konečně „oddechnem“ 🙂 – po fyzické stránce, na druhou stranu bylo to tu super parádní, bude se nám stýskat. Balíme věci a na půl osmou jdeme opět na snídani do hotelu. Po snídani platím ubytování a kupuji TZ Seeberg, jdu pro auto před hrad, abych ho postavil přímo před penzion, protože pro tašky jdu asi na pětkrát. Dnes máme v plánu jen pár drobnějších vyjížděk po okolí.\nUž v infocentru v Aši se Jitce zalíbila na pohlednici rozhledna Stráž (717asl) asi 7km na východ od Aše. Vypadala totiž jako taková subtilní ocelová chudinka, oproti ostatním – je to bývalá vojenská hláška. První cesta vede tedy tam (17km). Jedeme přes Aš do Horních Pasek. Dál je zákaz vjezdu mimo dopravní obslužnosti, rozhledna je nadohled, asi 1,5km daleko v areálu pěti vysokých větráren. Rozmejšlíme co dál a projíždíme zákazem, parkujeme pod jednou z nich. Jak říká Jitka, když člověk stojí přímo pod vrtulí, jde z toho docela strach. Listy stříhají vzduch a v tom „autobuse“ za vrtulí hučí 50Hz nebo to aspoň tak zní.\nJdeme k rozhledně po místní polňačce, je sucho jde se v pohodě. Po 500m je přes cestu natažen ohradník, ale vypadá to, že je bez proudu a pastvina bez krav. Přelézáme ho a po dalších 300m mezi kravinci jsme pod rozhlednou. Je komplet rezavá, s Filípkem lezeme na horu, po pár šprynclech vidím, že tam chybí podlaha-ocelové rošty asi někdo ukradl.\nSlézáme s Fífou dolů a jdu tam sám pro pár fotek. Rozhled ale nikam moc není. Návštěva zde rozhodně nestojí za to a rozhlednu by neměli ani propagovat, je nefunkční, nebezpečná a špatně dostupná.\nDál se chceme podívat na Goethovu skalku, je hned vedle silničního tahu Fr. Lázně – Aš, tak proč ne. Jedeme zpět do Hazlova, beru zde benzín na cestu domů, Fífa jde se mnou pro nanuka. Zjišťuji, že na Skalku musíme zase pár kilometrů k Aši. Ale před tím ještě zajíždíme do vesnice a kupujeme zde v trafice ještě TZ Přírodní park Halštrov – Výhledy /*1726*/, která je pro celý tento park vč. Goethových skal. Vracíme se k Aši a kousek před kruhákem za autobusovou zastávkou Hazlov-Pata necháváme auto na lesní cestě, je zde turistické odpočivadlo, naproti přes silnici je nějaký dětský ústav. Vylézáme z auta a kde se vzali, hned nás tu vítají tři malinkatá koťátka, hlavně děti teda. Vybaluji krosnu, usazuji do ní Nelinku a jdeme obejít pár skal. Z lesní cesty odbočujeme doprava a jdeme kopcem nahoru podél (nadoslech) silnice. V lese je mraky borůvčí a obalených, že jsem to ještě neviděl, asi to tu nikdo netrhá. Zato skal je poskromnu, sem a tam nějaký balvan.\nAle to se mění s příchodem na vršek, je tu soubor krásných křemenných skal, zase trochu jiných než známe z domu, z pískovce. Krásně se na slunci lesknou.\nNa turistické tabuli se můžeme dočíst pár podrobností „Přírodní památku, vyhlášenou r. 1972, tvoří asi 250 m dlouhý obnažený křemenný val, místy užívaný jako cvičný horolezecký terén. Při silnici z Hazlova do Aše je od r. 1846 umístěna pamětní deska připomínající zdejší oblíbené zastávky básníka a přírodovědce Johanna Wolfganga Goetha.“ Já skáču po skále a dělám si fotky, Jitka je s dětmi dole a jsou zabráni do sbírání borůvek. Fífa i Nelča mají nejen pusy celé fialové. Vracíme se k autu, nahoru a zpět to mělo necelé 2km.\nPřírodní park Halštrov – Výhledy /*1726*/\nZ průvodce:“ Přírodní park Halštrov se nachází v pohoří Smrčiny v severovýchodní části Ašského výběžku mezi Aší a obcí Hazlov. V tomto přírodním parku najdeme Goethovu skalku a také udržovaný pramen Bílého Halštrova, který je oblíbeným výletním místem.“\nV autě jsem se díval na turistickou známku Halštrovského parku a zalíbila se mně na něm grafické zpracování studánky – pramene Bílého potoka. Při cestě na Goethovu skalku se ve mně rodil plán, že bychom tam mohli ještě zajet. K prameni to není z parkoviště daleko, cca 1,5km jedna cesta. Vesnice Výhledy, která je pro nás nejlepší výchozí bod je tady od skal vzdušnou čarou necelých 1,5km, po silnici je to později 6,5km.\nJedeme už asi po sedmé přes kruháč před Aší a naní odbočujeme na vesnici s malebným názvem Nebesa. Ve Výhledech jsme za pár minut. Parkujeme v trávě u silnice. Nelinka putuje do krosny a začínáme u r. Výhledy rozc. a po zelená stoupáme kolem pár baráčků do lesa, zde je příjemný chládek.\nPo cca 700m jsme u r. U Buku, po dalších 700m po zelené bychom měli být v Bílý Halštrov-pramen odbočka. Stále jdeme chládkem po lesní cestě, kolem rostou asi dvoumetrové náprstníky, pak jdeme jakoby jasněženým lesem – po obouch stranách je vcelku mladý smrkový les, ale cca do 5 metrů kompletně obalený stříbrným lišejníkem.\nOd odbočky bychom mohli pokračovat po zelené, někam dále až za Aš. Nám stačí 100m k prameni, posledních pár metrů se jde po dřevěné lávce.\nJe vidět, že se tu o to někdo stará, krásné místo, lavička u zurčící studánky přímo vybízí k posezení, čehož však před námi využil německý turista. Zápis do „vrcholové“knížky neděláme, razítko v ní není. Za chvíli to bereme stejnou cestou zpět k autu, Filípek nachází po cestě malého hříbka a že ho musí vzít babičce. P5esně v poledne jsme v autě. Co dál?\nHrad Seeberg /*445*/\nPo celou dobu pobytu na Seeberku jsme se nedostali do samotného hradu. Ráno měli od 10, odpoledne jen do 17ti. My však odjížděli vždy před osmou a vraceli se po 21hodině. Měli jsme dilema, zda se tam podívat a pomyslně si tento hrad odfajfkovat nebo ne. Přiznám se, mně se tam vůbec nechtělo, Jitka byla na vážkách. Nakonec na poslední chvíli na křižovatce k němu odbočuji, když už jsme tady, ať pak doma neříkáme „Měli jsme tam jet.“ Tak ještě jednou vidíme náš penzion, přestože jsme se ráno loučili. Platíme vstup, celkem 170,-.\nA dobře jsme udělali, jsou tu pěkné expozice a hlavně samotný hrad je moc krásný. Hrad Seeberg byl po svém založení jedním z vojenských opěrných bodů, které vytvářely zázemí při německé kolonizaci Chebska. Původní románský hrad zde stál pravděpodobně již koncem 12. stol., první písemná zpráva je však až z roku 1322.Chodí se bez průvodce, což nám vyhovuje. Stoupáme po schodech nad kasou, kde je výstavka o zabití Albrechta z Valdštejna. Potom přecházíme padací most na druhé nádvoří a zastavujeme se v místnosti o vývoji porcelánu i se současnou produkcí Karlovarského porcelánu. Ač na tyhle lapače prachu absolutně nejsem, některé čajové sety byly tak nádherné, že bych svoje zásady pozměnil a chtěl je mít doma i ve vitríně. (A to je co říct.)\nNato jsme slezli do sklepení s exponáty chebského kata Karla Hussa.\nNeobvyklá byla expozice s dveřními kovanými zámky, opravdu mohutnými, na fotu cca 1/3 z nich.\nNaopak o jedno a dvě patra výš byla expozice představuje vývoj interiérů a nábytkové tvorby v 19. století, černou kuchyni, barokní a rokokový intarzovaný nábytek, chebský venkov v 19. století.\nVšchny místnosti byly plně a dobově vybavené – je na co koukat. V bývalé sýpce je expozice starých zemědělských pomocníků. V jedné ze stodol je uděláno dětské hřiště, zde děti zůstali a tak jsme si na střídačku s Jitkou (raději jsme nenechávali děti bez dohledu a zpoza rohu na ně dohlíželi) prolezli velikánskou stodolu s expozicí venkova – od lžičky, přes motovidlo, po sáně za koně.\nAbych nezapoměl na venkovní holubník. Něco jako menší slepičárna na kůlu, dokola byl udělán ochoz pro člověka a celé zastřešené.\nŽádné lezení po žebříčku, asi jim dost chutnali a měli je často :). Blíží se čtrnáctá hodina a i žaludek se hlásí o svá práva. Odcházíme k autu a Seeberg, minimálně pro letošek nadobro opouštíme.\nHrad Vildštejn /*916*/\nPři vybírání ubytování jsme měl dva finalisty – Penzion Seeberg a Penzion pod komínem ve Skalné kousíček od hradu Vildštejn. Nakonec jsme byli na Seebergu, protože v daném termínu již Pod komínem nebylo volno, ono i na Seebergu to byl poslední pokoj. A tak mne napadá, než pojedeme domů, zajedeme se Pod komín podívat na oběd, o co jsme přišli-nepřišli. Oproti přímé cestě domů je to trochu zajížďka, ze Seebergu 12km na SV. Ale v tom skoro tisíci naježděných km se to ztratí. Jedeme tam po starých a mimo posledního úseku nám již známých cestách. Za půl hodinky jsme na místě. Vypadá to pěkně, penzion v ústraní ruchu, nepočítám-li, že právě nyní pod penzionem dělají v rámci nějaké revitalizace poměrně velký rybník – pak to tady teprve bude úžasné.\nVenku pod letním přístřeškem právě obědvají asi ubytovaní, my jdeme dovnitř. Velká útulná restaurace je jen naše. Objednáváme pití, pivko tu je oproti Seebergu skoro za polovic a jídla skoro také. Jitka si pro změnu dává svíčkovou a já pekelný řízek s kroketkami. Fífa, že nemá hlad. Chtěl bych do něj nacpat alespoň polévku, ale mají fazolovou, což bych neuspěl. Tak mu objednáváme alespoň hranolky s kečupem.\nNakonec si dává alespoň svíčkovou s Jitkou. Jídlo máme za chviličku, výborné, ceny nejnižší co jsme tu viděli a taková rodinná atmosféra. Za domem je ve stínu stromů velké dětské hřiště s prolejzačkami, trampolínou, skluzavkami. Fífa se nemohl ani najíst, aby už tam byl. Penzion pod komínem jsme jmenuje opravdu podle vysokého komíny přímo na dvorku, na němž sídlí čápy. Když jsem čekal na Jitku, přemýšlel jsem, co je to všude na chodníku a částečně i na fasádě za bílé šplíchance. Vápno? Z čeho? Vše tu je bezvadně hotové, není vidět, že by něco předělávali. Najednou“flák“, „flák“. Těsně vedle mě přilétli dva nové z komína. Aha, čápy, došlo mi. 🙂 Tak jsem poodešel čekat ještě pár kroku stranou. Takže s ubytováním tady bychom původně určitě netratili, spíše naopak. Nevadí, příště. Autem přejíždíme jen pár stometrů vedle k hradu Vildštejn, TZ jsem koupil Pod komínem.\nJe jedním z nejstarších a nejzachovalejších kamenných vodních hradů v České republice. Oblézáme ho zvenčí a jdeme dovnitř.\nFilípek hned běží do dětského hřiště alá hrad.\nV malých výbězích je minizoo, tu bych asi zrušil, ty zvířata nevypadali moc nadšeně. Prohlížíme si věznici doprovázeni strašidelnou kulisou z repro, slyšet to někde v lese v noci, asi bych se tam dlouho nezdržoval 🙂 Zkoušíme si šibenici, naštěstí neúspěšně. Královský sál, středověkou hodovnu (zde můžete sami hodovat, neboť hrad má svou bohatou kuchyni s rytířským menu) i muzeum hasičské techniky s technikou po baronu Trautenberkovi vynecháváme.Jdeme do auta, poslední foto a odjezd domů.\nVolíme nejrychlejší cestu, po R6 k Sokolovu a po E48 přes Karlovy Vary až do Prahy. A odtud klasicky po dálnici až do Turnova a přes Brod domů.\nKrušovice – u pivovar /*841*/\nProjíždíme Krušovicemi, při míjení vysokých stohů s pivními sudy u pivovaru Krušovice zahlédnu v Jitčině oku slzu, asi že si to nestihla alespoň vyfotit. Rychle odbočuji k pivovaru, kde se otáčím a jedu zpět na „Krušovické“ odpočívadlo. Mají zde postaveny stánky ve tvaru cisterny a sudu s vyhlídkou.\nStojí tu autobus a kolem plno němců. Jitka jde s Fífem koupit pivo a nanuka, Nelinka chrůpe, nebudíme ji, protože dost dlouho plakala. Vylézáme na vyhlídku a děláme fotky „ráje“.\nJitka pak ještě vedle vedle v suvenýrech kupuje TZ a tohle byla pro ni ta správná tečka za dovčou, po cestě ještě usrkává z kelímku…\nV Praze děláme krátkou zastávku s Fífou na benzince. Jsme přesně v přistávacím koridoru letiště Ruzyně, za tu čtvrthodinku kousek nad námi prolétá pět velkých letadel, Filípek je takhle zblízka ještě neviděl. Asi budeme se muset se jet někdy podívat na Ruzyň. Zbytek cesty probíhá v poklidu před půl devátou jsme doma. Naší zrovna grilují, tak se tam stěhujeme, ani nevybalujeme. Klobásky, pivko – parádní tečka2\nCelkově jsme za 4 dny najeli 900km (300km Příkrý – Cheb), stálo nás to něco málo přes 10tis. (z toho 3600 ubytování a 2000 benzín)\nJením slovem PARÁDA.\nCategories: CHKO, Hrady, Zámky, Rozhledny, Zajímavá místa ČR, Západní Čechy


Rovnost, Petra Zálešáková, 13. 12. 2006\nVýstava skoro celá z vosku\nSvět na který si nelze jen tak sáhnout. Je totiž křehký a také mu nesvědčí příliš tepla. Je zapotřebí ukrýt jej pod sklo. To nabízí výstava "Svět pod sklem" v dílech z vosku.\nNetradiční výstavu zabývající se podobou vosku začala včera v Etnografickém ústavu Moravského zemského muzea. v Brně.\n"Jedná se o první ucelenou výstavu s tímto druhem vystavovaných exponátů a zároveň vzhledem ke křehkosti materiálu taky zřejmě poslední," řekla kurátorka výstavy Hana Dvořáková. Podle ní nebyl o díla z vosku dlouho mezi lidmi zájem. "Byla na hranici kýče," vysvětlila.\nVýstava se zaměřuje především na celoplastiku. Jedná se o církevní i světská díla. Z církevních děl jsou to hlavně betlémy, které sloužily například jako domácí oltáře nebo poutní upomínky. Světské náměty se věnovaly různým scénovým výjevům nebo květinovým výzdobám.\nExpozice však nabídne vosk i v jeho tradičnějších podobách. "Nabídne krátkou sondu do včelařství, popíše vosk jako výchozí surovinu pro výrobu plastik a seznámí návštěvníky s významem vosku v léčitelství. Dále dá nahlédnout do tvorby trojrozměrných obrazů a práce pro voskové panoptikum," říká Hana Dvořáková.\nSoučástí expozice je i tragant, materiál, s kterým je vosk často zaměňován, nebo plastika inspirovaná operou Kouzelná Flétna představující dvojici Papageny a Papagena z první poloviny devatenáctého století.\nVýstava bude v Etnografickém ústavu přístupná až do dvacátého čtvrtého února příštího roku.\nPrávo, Jan Chmelíček, 13. 12. 2006\nPlastický svět se vešel pod sklo\nVýstava v Etnografickém ústavu nabízí pohled na uplatnění vosku v životě člověka\nJeště historicky nedávno patřily drobné voskové nebo tragantové plastiky pod skleněným poklopem k běžnému vybavení domácností.\nTi, kdo si nemohli dovolit k zušlechtění svého příbytku drahé figurky či žánrové kompozice z drahého porcelánu, koupili si jejich výrazně levnější obdobu z vosku. „Manufaktury jako například Gautsch v Mnichově nebo Weinkamer v Salcburku je od poloviny 19. století vyráběly dokonce jako sériové katalogové zboží. Takzvané ceroplastiky, zejména s církevní tematikou, patřily do výbavy katolických rodin prakticky ve všech zemích bývalé monarchie,“ přiblížila Hana Dvořáková téma výstavy Svět pod sklem - Podoby vosku, která byla otevřena v Etnografickém ústavu Moravského zemského muzea v Brně. Ve dvou výstavních prostorách Paláce šlechtičen může divák až do 24. února příštího roku najít reprezentativní část ze zdejší ojedinělé sbírky zhruba 300 příkladů svérázné masové produkce kýčů, jež svého času zaplavovaly poutní místa, příležitostné trhy a obchody s upomínkovými předměty. Jsou tu světské i náboženské předměty - nejčastěji figurky svatých, betlémské scény a žánrové výjevy všeho druhu, které vznikaly od středověku ve specializovaných dílnách voskařských mistrů, v klášterních výrobnách a později i v manufakturách. K ozdobám výstavy patří legendární dvojice z Mozartovy Kouzelné flétny - Papagena a Papageno, jež v první půli 19. století skvěle vyvedl z vosku Philip Jechl a opatřil je pestrými kostýmy z peří. Exponát, pocházející z muzea v Litomyšli, je vystaven i s partiturou hudebního génia, který jako jedenáctiletý jen pár kroků od Paláce šlechtičen v Brně krátce pobýval a o kousek dál hrál na varhany a koncertoval. Vedle ukázek plastik pod skleněným poklopem výstava v Etnografickém ústavu nabízí také pohled na uplatnění vosku v životě člověka. Tato linie začíná včelími úly, pokračuje ukázkami výroby širokého spektra svíček, trojrozměrných obrazů, uplatněním vosku v léčitelství a končí alespoň symbolicky nahlédnutím do muzeí voskových figur. Ačkoli voskové plastiky „pod šturcem“ byly svého času mimořádně rozšířené, česká umělecko-historická a etnografická literatura se jimi doposud nezabývala. Také současná výstava v Etnografickém ústavu je svého druhu pionýrským počinem.\nMladá fronta DNES - jižní Morava, (jaz), 14. 12. 2006\nV Paláci šlechtičen vystavují voskové plastiky\nBrno - Z vosku někteří vyrábějí svíčky, jiní vánoční dekorace, někteří si jím dotvářejí avantgardní účesy. V Paláci šlechtičen představují jeho další podobu. Až do 24. února následujícího roku na Kobližné ulici vystavují ceroplastiky pod šturcem, tedy voskové církevní a světské výjevy umístěné pod skleněným krytem.\nSousoší většinou zachycují jednoduché scény postav v žánrově rozmanitých situacích. „Základní surovinou byl vosk, z nějž byly do forem odlévány základní části, tedy hlava, končetiny. Samotný korpus pak tvořil buď rovněž voskový odlitek, nebo to bylo dřevěné jádro potažené voskovou vrstvou,“ uvedla kurátorka výstavy Hana Dvořáková.\nZ měkkého materiálu umělci zhotovovali i tenké pláty oděvů, místy je nahrazovali skutečnou látkou. Sošky pocházejí z manufaktur devatenáctého století, některé z nich sídlily například v Salcburku a Mnichově. „Ceroplastiky s církevní tematikou patřily do výbavy katolických domácností především v zemích bývalé monarchie a v Bavorsku, kde se staly součástí domácích oltářů, tzv. svatých koutů, vánoční instalace,“ upřesnila využití voskových soch Dvořáková. Mnohé z nich se staly i výbavou nevěst. Návštěvníci si na výstavě mohou prohlédnout voskovou Papagenu a Papagena - dvojici hlavních postav Mozartovy opery Kouzelná flétna, kterou v první polovině devatenáctého století zhotovil Philllip Jechl. Ze sbírek ji zapůjčilo Regionální muzeum v Litomyšli.


Nejstarší tibetské dějiny a tři dharma králové | TibInfo - Informační systém o Tibetu\nSongcän Gampo byl jedním z nejvýznamnějších tibetských panovníků. Za jeho vlády (605 - 650 n.l.) získal Tibet v Asii silný vojenský a politický vliv. Především se však zasloužil o příchod buddhismu do Tibetu. Vyslal do Indie 17 učenců, aby studovali posvátná písma a přinesli zpět do Tibetu moudrost buddhismu. Nejznámějším z nich byl Thönmi Sambhota, který na základě indických písem vytvořil tibetskou abecedu a je také autorem prvních překladů buddhistických textů ze sanskrtu do tibetštiny.\nPo svém nástupu na trůn si Songcän Gampo vzal za ženu dceru nepálského krále Anšuvarnana Bhrkutí (Balsa). Později se oženil s dcerou čínského císaře, princeznou Wen-čcheng (Gjasa). Belsa i Gjasa, obě buddhistky, přinesly s sebou do Tibetu sochu Buddhy Šákjamuniho. Pro sochu nepálské princezny byl postaven chrám Džókhang a pro sochu čínské princezny chrám Ramočhe. Později, když šla Tibetem zvěst, že do Lhasy vtrhnou čínská vojska, byly obě sochy ukryty. Socha z Ramočhe byla zazděna v Džókhangu a socha z Ramočhe zakopána za Lhasou. O dvě generace později byly sochy na popud další čínské princezny, manželky krále Meagcoma, vypátrány. Socha od Gjasy byla umístěna v Džókhangu a socha od Balsy v Ramočhe.\nStejně jako Songcän Gampo byl i Thisong Decän (vládl v letech 756 - 797) horlivým zastáncem a propagátorem buddhismu. Pozval do Tibetu indické pandity (jako byli např. Dharmakirti, Vímalamitra, Šantigarbha a nejznámější Šántarakšita a Padmasambhava). Padmasambhava založil první tibetský klášter Samjä. Do tibetštiny bylo přeloženo velké množství buddhistických spisů. V Samjä tehdy také žili první tibetští mniši.\nV letech 792-794 se v Samjä konala slavná disputace mezi indickým panditou Kamalašílou a čínským mnichem Che-šangem. Čínská škola učila, že osvícení je náhlé a je výsledkem úplného duševního a fyzického odpoutání se od světa. Dle indické školy je osvícení pomalý proces, který vyžaduje postupné duševní zrání. Nakonec král rozhodl, že Tibeťanům je bližší učení indické a ustanovil buddhismus státním náboženstvím Tibetu. Tibet neustále podnikal vojenské výpady do pohraničních oblastí Číny, vétšinou však bez výraznějších úspěchů. Až v roce 763 dobylo Thisong Decänovo vojsko hlavní město tchangské říše Čchang-an (dnešní Si-an v provincii Šen-si) a čínský císař Tchaj-cung byl nucen uprchnout. V roce 783 byla v Čching-šuej podepsána smlouva mezi Tibetem a Čínou, která vymezila hranice a potvrdila tibetský nárok na oblast u jezera Kökenúr a část provincie Kan-su.\nJedním z Thisong Decänových důležitých vojenských spojenectví byla aliance se Sikkimem. Tibet a Sikkim společně bojovali s čínskými jednotkami v S'-čchuanu. Koncem 8.století dobyla tibetská vojska velkých vítězství na západě. V roce 790 získala zpět čtyři důleřitá obchodní střediska v Turkestánu, postupovala dále k Pamíru až k území za řekou Ox al-Tubbat („Tibetské jezírko“). Vojskům arabského kalifa Harun al-Rašida se podařilo Tibeťany zastavit až poté, co se spojil s čínskou armádou. Tibetská armáda byla v Thisong Decänově době jednou z nejobávanějších v celé Asii.\nRalpačän byl třetím králem, který se zasloužil o rozšíření buddhismu v Tibetu (vládl v letech 814 - 836). Byl až pátým synem krále Saenalega, ale pro podporu buddhismu mu byla v následnictví dána přednost před jeho bratrem Darmou, odpůrcem buddhismu (první syn se stal mnichem, druzí dva zemřeli). Ralpačän pozval do Tibetu slavné indické pandity (Šíléndrabódhi, Dánašíla, Džinamitra aj.), kteří překládali posvátná písma. Pomáhali jim a texty revidovali dva významní tibetští překladatelé - Kawa Palceg a Čhödö Lu Gjalcchän. Ti také vypracovali standartní buddhistickou terminologii. Byl sestaven první sanskrtsko-tibetský slovník, tzv. Máhavyupatti.\nJedním z najvýznamějších počinů Ralpačänovy vlády bylo podepsání mírové dohody mezi Tibetem a Čínou v roce 821. Dohoda potvrzovala vymezení hranic dle smlouvy z r.783 a deklarovala navázání přátelských vztahů a vzájemné úcty. Text dohody byl vztesán do tří kamenných stél, které byly vztyčeny ve Lhase před Džókhangem, v Čchang-anu před branou císařského paláce a na hranicích v Gugu Meru.\nStéla ve Lhase byla vztyčena v r. 822. Na její západní straně je vytesán text dohody v tibetštině a čínštině, na východní straně je shrnutí tibetsko-čínských vztahů. Na severní straně jsou jména tibetských a na jižní čínských zmocněnců, kteří se zůčastnili podpisu dohody. Tato stéla se jako jediná dochovala a je čínskými i tibetskými historiky uznávána jako platný historický dokument.\nPřes rozkvět náboženství a vojenské moci se Tibet začal dostávat do krize. Ralpačän byl v r.841 zavražděn a na trůn dosedl jeho starší bratr Darma (Langdarma), který zahájil rozsáhlé a velmi tvrdé represe buddhismu. Po Langdarmově smrti se moc v Tibetu rozdrobila mezi jeho potomky a vláda byla po více než 400 let v rukou vládců jednotlivých oblastí. Pokračovala však intenzivní výměna indických a tibetských učenců a buddhismus se nadále rozvíjel.\nVe třináctém století se Čhögjal Phagpa, vysoký lama z kláštera Sakja, stal duchovním učitelem mongolského vládce Kublajchána, díky kterému získal i politickou moc ve všech třech tibetských provinciích. Mongolové tehdy ovládali Čínu a měli moc i nad Tibetem. Po Čhögjal Phagpovi vládli Tibetu ministři-lamové z kláštera Sakja. V letech 1349-1497 byli u moci lamové rodu Phagmodupa, později světští králové dynastií Rinpung a Cangpa.\nV r. 1642 získal světskou moc pátý dalajlama Ngawang Lozang Gjamccho a byl ustanoven vládní kabinet Gandän phodang. Od té doby vládne Tibetu dalajlama (v případě jeho nepřítomnosti nebo nedospělosti vládne regent).\nV letech 1644 - 1911 vládla Číně mandžuská dynastie Čching, která měla v Tibetu politický vliv. Čchingští císařové byli horlivými zastánci buddhismu a tento v Tibetu velmi podporovali. V roce pádu mandžuské dynastie vyhlásil třináctý dalajlama nezávislost Tibetu a čínské vojenské jednotky Tibet opustily. V roce 1912 byla v Urze podepsána tibetsko-mongolská smlouva, ve které obě země navzájem uznaly nezávislost druhé strany.\nOd roku 1959 žije dalajlama v exilu v Indii, protože komunistická Čína Tibet okupuje a tvrdí, že Tibet byl odjakživa součástí Číny. Jako argument jí slouží také ovládnutí Tibetu dynastiemi Jüan a Čching. To by si však potom Mongolsko mohlo nárokovat celou Čínu.\n[ 13.02.2000\tzdroj: TIBINFO (www.tibinfo.cz) autor: Monika Dohnalová\t]


Rekonstrukce vytápění a tepelné čerpadlo - TZB-info\nTZB-info / Vytápění / Tepelná čerpadla / Rekonstrukce vytápění a tepelné čerpadlo\nRekonstrukce vytápění a tepelné čerpadlo\nKompletní oprava staršího domu je nákladný proces, od kterého si slibujeme mimo jiného především úsporu za jeho provoz a vytápění. Kromě pořízení nových oken a zateplení fasády přichází na řadu většinou také výměna topného systému. Té navíc hraje do karet chystaná úprava legislativy.\nKvůli chystané úpravě legislativy čeká mnoho domácností rekonstrukce topného systému.\nTepelné čerpadlo jako úsporná alternativa\nRekonstrukce vytápění je komplikovaný úkol, do kterého se člověk málokdy vrhá s nadšením. Mnoho domácností se mu přitom dříve či později nevyhne. V září roku 2022 totiž vstoupí v platnost nový zákon o ochraně životního prostředí, který zakazuje provoz neekologických kotlů. Ruku v ruce s tím přichází otázka, čím starý kotel na tuhá paliva nahradit. Rovněž i rostoucí ceny energií a nejistá situace na trhu jsou v současnosti častým důvodem, proč se mnoho domácností uchyluje k hledání nového způsobu vytápění.\nJednou z možností je tepelné čerpadlo, které představuje úspornou a komfortní alternativu. „Hlavní výhodou tepelného čerpadla je jeho bezúdržbový chod a nízké provozní náklady. Pokud byl dům původně vytápěný například plynem nebo elektřinou, může být finanční úspora po výměně starého kotle poměrně výrazná. Oproti vytápění dřevem nebo uhlím je jeho provoz zase podstatně jednodušší. Není třeba řešit nákup topiva nebo revize kotle a komínu. Jeho koupi navíc podporuje i stát, na pořízení tepelného čerpadla lze získat i dotace, s jejichž vyřízením jsme našim klientům připraveni pomoci,“ popisuje benefity tohoto typu vytápění Jakub Tykal, obchodní a marketingový ředitel společnosti ACOND, předního českého výrobce tepelných čerpadel. Navíc jde o způsob vytápění, který je šetrný k životnímu prostředí.\nJaké čerpadlo vybrat pro starší dům?\nPři výběru tepelného čerpadla berte v potaz stav budovy.\nPři výběru konkrétního typu čerpadla je třeba zohlednit situaci a stav budovy a vsadit na dostatečně výkonné zařízení. „U starších domů je třeba počítat s jejich vyššími tepelnými ztrátami. Ty lze sice částečně snížit například výměnou oken a zateplení fasády a stropu, ale i tak se taková budova svými tepelně izolačními vlastnostmi nebude rovnat moderní novostavbě. Tomu by mělo být uzpůsobené i čerpadlo, které pro vytopení bude potřebovat větší výkon, než jaký by stačil v novostavbě. Určitě proto doporučuji si raději připlatit a vybírat dostatečně výkonný typ,“ radí Jakub Tykal z ACONDu. a dále pokračuje: „Z toho důvodu jsme vyvinuli tepelné čerpadlo ACOND PRO R, které je se svým výkonem do 18 kW a energetickou účinností A+++/A+++ určené speciálně právě pro rekonstrukce.“ Zjednodušeně se dá říci, že méně výkonné čerpadlo přinese nižší pořizovací cenu, ale pravděpodobně o něco vyšší provozní náklady. Výkonnější čerpadlo bude patrně nákladnější při pořízení, ale částka za jeho provoz bude nižší. Úspora se navíc každým rokem sčítá. Záleží ovšem také na energetické účinnosti zařízení, která v podstatě říká, kolik tepla čerpadlo dokáže vyrobit při odběru 1 kW ze sítě. Čím tedy bude účinnost vyšší, tím lépe.\nPodle čeho čerpadlo vybírat?\nSpolehlivým ukazatelem kvality čerpadla je jeho energetický štítek.\nJednoduchý ukazatel, podle kterého se lze při výběru řídit, je výkon čerpadla v kilowatech a také energetický štítek, který všichni dobře známe z běžných domácích spotřebičů. Důležité je také dbát na tichý chod čerpadla. „Z pohledu hlučnosti je důležitý každý decibel. Zajímavé je, že už 3 dB navíc jeho hlučnost zdvojnásobí. Kupříkladu naše čerpadlo ACOND PRO R má hladinu akustického hluku 49,3 dB. Průměrné hodnoty se přitom pohybují kolem 55 až 65 dB,“ vysvětluje Jakub Tykal z ACONDu. Velká většina výrobců přitom uvádí pouze akustický tlak, což je veličina pouze přepočítaná a její hodnota se liší podle toho, v jaké vzdálenosti je stanovována. Důležité je ovšem i správné umístění v prostoru. Jakákoliv blízká odrazová plocha, jako je plot, zídka nebo keře, akustické vlastnosti čerpadla zhorší. Pozornost je třeba věnovat i použitému druhu chladiva, kompresoru či povrchu venkovní jednotky, který by měl být vždy z nerezu. Zajímat bychom se měli i o délku a podmínky záruky a další navazující služby.\nPozor na záruku u tepelných čerpadel