Zakázky je kvůli povodním možné urychlit – Naše voda\n6.6.2013 7.59, Rubrika: Voda a naše peněženka, Podnikání s vodou a zákony\nZadavatelé mohou v zadávání veřejných zakázek na stavby a komunikace poničené povodněmi uplatnit výjimku ze zákona. Na výsledek řízení pak nemusí čekat několik měsíců jako v obvyklých případech.\nZborcené domy, spadené mosty či příjezdové komunikace zasažené povodněmi bude nutné opravit co nejrychleji a zákon o veřejných zakázkách umožňuje řešit tyto situace zadáním ve zvláštním režimu. Zadavatelé ale nesmí pořizovat dodávky, služby či stavební práce za zvláštně nevýhodných podmínek a nesmí situace zneužít.\n„Krajně naléhavým případem bude určitě oprava budovy, které hrozí zřícení, nebo most před spadnutím. Anebo stržená příjezdová cesta k vesnici či městské části, kam nevede jiná komunikace,“ vysvětluje Tomáš Langr, expert na státní tendry ze společnosti OTIDEA.\nV případech, kdy zadavatel plánoval opravu domu, a tento dům nebyl zasažen povodní nebo byl zasažen, ale nemá to zásadní vliv na jeho statiku a obyvatelnost, nejedná se o krajně naléhavý případ. A nebude tak například chápán ani nákup počítačů do kanceláří.\nPokud hodnoty přesahují 1 milion korun u dodávek a služeb a 3 miliony u stavebních prací, mohou zadavatelé aplikovat režim jednacího řízení bez uveřejnění. V něm mohou zakázku vysoutěžit o několik měsíců dříve. Musí jít pouze o urgentní situace, kdy hrozí další škody na majetku či zdraví, nebo je třeba zajistit neodkladné potřeby. V případě, že zadavatel bude takovým postupem opravdu řešit následky povodní, které je třeba bezodkladně odstranit, napravit, zajistit fungování infrastruktury apod., nemusí se bát postihu ze strany ÚOHS ani kontrolních orgánů.\n„Režim jednacího řízení bez uveřejnění má mnoho výhod, celé řízení zkrátí až o několik měsíců. Zadavatelé mohou oslovit přímo jediného dodavatele dle vlastního výběru a nemusí rušit řízení v případě podání jediné nabídky,“ dodává Petr Novotný z advokátní kanceláře Vilímková, Dudák & Partners.\nDále není nutné ustanovit žádnou komisi, může rozhodnout jediná osoba, například pouze starosta. Odpadá i povinnost zveřejnit zahájení zadávacího řízení ve věstníku veřejných zakázek, zde stačí uveřejnit až výsledek. Zadavatele tedy nezdržuje zdlouhavá administrativa a nemusí se bát, že celý proces zadání bude zbrzděn námitkami. Díky tomu se řízení znatelně urychlí, v porovnání se zjednodušeným podlimitním řízení minimálně o měsíc, v případě větších finančních limitů, kdy je povinnost zadávat formou otevřeného nadlimitního řízení, minimálně o 3 měsíce. Zvláštní režim zadání se nemusejí bát využít ani zadavatelé, kteří mají povinnost využívat e-tržiště, výjimka platí i pro ně.\nI v těchto případech ale zadavatelé musí dodržovat jistá pravidla, aby nebyli zpětně napadeni a nedostali se k řízení před ÚOHS. Neměli by nakupovat za zvláštně nevýhodných podmínek a měli by alespoň provést průzkum trhu, na základě kterého stanoví předpokládanou cenu. Měli by nakupovat za ceny v době a místě obvyklé. A určitě by neměli tohoto stavu využít pro zakázky, které už nějakou dobu plánovali. „Podmínkou je také časové hledisko, tedy že realizace jednacího řízení je natolik akutní, že nelze čekat na provedení řádného, např. otevřeného podlimitního řízení. V případě velkých investic by tedy měli zadavatelé zvážit, zda by nebylo přínosnější aktuální stav „zafixovat“ a zadat zakázku v klasickém řízení,“ varuje právnička společnosti OTIDEA Lucie Žilková.\nVýjimka se nevztahuje na případy, kdy hodnoty nedosahují limitu u dodávek a služeb 1 milionu a u stavebních zakázek 3 milionů. Jde o realizaci zakázky malého rozsahu, ve které se postupuje dle interních směrnic mimo režim zákona. Zadavatelé mohou vydat vnitřní pokyn, který upraví postup pro danou situaci, případně dočasně „zneplatní“ vnitřní pravidla, která jsou mnohdy přísnější než zákon. Většina zadavatelů ale ve svých pravidlech na krajně naléhavý případ využitelný pro zakázky malého rozsahu pamatuje.


› Bosoboty / barefooty › Beda Barefoot bačkůrky růžový koník /světlá,sytá růžová/ BF-060010/W\nBeda Barefoot bačkůrky růžový koník /světlá,sytá růžová/ BF-060010/W\nVarianta Zvolte variantuVel.: 22 - Skladem (499 Kč)Vel.: 25 - Skladem (499 Kč)Vel.: 26 - Skladem (499 Kč)Vel.: 29 - Skladem (499 Kč)Vel.: 30 - Skladem (499 Kč)Vel.: 31 - Skladem (540 Kč)Vel.: 32 - Skladem (540 Kč)Vel.: 33 - Skladem (540 Kč)Vel.: 36 - Skladem (580 Kč)Vel.: 37 - Skladem (580 Kč)Vel.: 38 - Skladem (580 Kč)\n– 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021 24.9.2021\n499 Kč 499 Kč 499 Kč 499 Kč 499 Kč 540 Kč 540 Kč 540 Kč 580 Kč 580 Kč 580 Kč od 499 Kč\nBarefoot přezůvky z moderních a na dotek velmi příjemných textilních materiálů. Obuv je nadstandardně široká zejména v oblasti špičky a má ultra ohebnou, tenkou a vysoce flexibilní podrážku. Obuv je velmi poddajná, dodávána s textilní vyjímatelnou stélkou bez klenby. Přezůvky lze využít na ven i na doma.\nNa rozdíl od bačkůrek značky Pathik Shoes jsou vhodné na normální až širší nohu (i širokou).\nBačkůrky jsou vhodné na nožičky normální, širší i velmi široké. Na nárt vyšší a normální. Jedná se o bačkůrku barefootovou, vhodnou i pro začínající chodce.\npřidejte nadměrek cca 1,2cm.


Více než třetina mužů ztrácí zájem o sexuální hrátky – Kukto\nChuť na milování se z našich domovů vytrácí. Je to velice smutné konstatování, ovšem statistické údaje jsou v tomto směru neúprosné. Odhaduje se, že nejméně čtyřicet procent dospělých mužů ve věku od 18 do 60 let nemá o sexuální praktiky vůbec zájem. Doba, kdy se psalo o mužském elementu jako o nezdolném býku v aréně, co myslí jen na to jedno, a zároveň se mu o tom i zdají živé sny, tak ta je dávno pryč. Co se to s „pány tvorstva“ stalo?\nLidská společnost se ocitá na pokraji propasti a ty zásadní kroky k odvrácení pádu do hlubin musíme udělat my sami. Příčin tohoto jevu je více, ale mají jeden společný jmenovatel a tím je stres a frustrace.\nNeblahý vliv stresu na naše životy\nZnačný vliv na ztrátu libida má také stravovací režim, ale stres je na vedoucí pozici. Tento tichý zabiják (nejen) vztahů se mnohdy plíží nepozorovaně a má mnoho podob. Jednou z nich je frustrace uvnitř vzájemného soužití. Jeden příklad za všechny: Žena je úspěšnou podnikatelkou nebo se šplhá po žebříčku firemních pozic a kariéra je pro ni měřítkem hodnot, zatímco muž je stále docela obyčejný dělník. Časem si může připadat méněcenný a z hloupého mindráku se vyklube vztahový kolaps.\nJindy může problémy rozpoutat nedostatek spánku, přepracování, finanční tíseň, špatné vztahy na pracovišti nebo mezi příbuznými, příliš vysoké nároky ze strany partnera, neshody v chodu domácnosti, ve vztahu k dětem a jejich výchově atd. Každá maličkost se počítá a jejich souhrn pak může vytvořit pomyslný Mount Everest, jež nelze jen tak jednoduše překročit.\nMůžeme si za to ovšem sami, doba se zrychluje, ale zrychlujeme ji my, dříve měli lidé více času sami na sebe a na toho druhého, dnes se mnohdy cítíme odstrčeni, na druhé koleji, separováni a izolováni, a to žádnému vztahu neprospěje. Chuť na sex je totiž podmíněna vzájemnou tolerancí, empatií, porozuměním, pozorností, schopností tomu druhému naslouchat, nejen vést strohý jednostranný monolog.\nProč používat pleťová séra?


Šedé jednobarevné běhouny koberce - Mujkoberec.cz\n> Běhouny>Jednobarevné běhouny koberce>Šedé jednobarevné běhouny koberce\n119 Kč 3249 Kč\nBT Carpet - Hanse Home koberce 9\nŠedé kobercové běhouny patří v dnešní době k velice oblíbeným. Šedá barva nemusí být pouze myší a nudná. Naopak. Šedá barva se skvěle hodí do každého interiéru. Můžete také vybírat koberec s různými vzory a motivy.\nBěhoun na míru Astra šedá s obšitím\nKusový běhoun Comfort 104430 Anthracite\n80x450 140x200 160x240\nBěhoun na míru Astra světle šedá s obšitím\nBěhoun světle šedá Astra se velmi hodí do chodby i do hal. Je vyrobena pro větší zátěž a velmi dobře se urdžuje. Díky obšitému obvodu se netřepí. Je výborná i volba kde je podlahové topení.\nBěhoun na míru Modena šedá s obšitím\nKobercový běhoun z kolekce Comfort 104428 Light-Grey v parádní šedé barvě. Tento běhoun se hodí do každého interiéru. Můžete ho použít do každé chodby, ve které bude tvořit krásný bytový doplněk. Běhoun Comfort je se smyčkovým vlasem. Tento běhoun je vyrobený ze 100% polypropylenu, má velmi atraktivní vzhled a snadnou údržbu. Dá se dobře čistit šampónem,...


Francouzská armáda testuje robotického psa Spota Boston Dynamics v bojových scénářích - Tech | Srpen 2021\nSpot se objevil ve výzkumných cvičeních po boku vojenských studentů\nSpot byl zjevně testován na průzkum.\nObrázek: Saint-Cyr Coëtquidan /@SaintCyrCoet\nSpot, čtyřnohý robot postavený americkou firmou Boston Dynamics, se objevil po boku vojáků během vojenských cvičení prováděných francouzskou armádou. Robot byl zjevně používán k průzkumu během dvoudenního tréninkového cvičení, ale nasazení vyvolává otázky o tom, jak a kde budou stroje společnosti Boston Dynamics použity v budoucnu.\nFotografie cvičení bylysdíleno na Twitterupřední francouzská vojenská škola École Spéciale Militaire de Saint-Cyr. Popsal testy jako zvyšující povědomí studentů o výzvách zítřka, které zahrnují robotizaci bojiště.\nNAzprávafrancouzskými novinamiZápadní Francienabízí více podrobností a říká, že Spot byl jedním z řady robotů testovaných studenty z francouzské školy École Militaire Interarmes (Combined Arms School) s úmyslem posoudit užitečnost robotů na budoucích bojištích.\nMichael Perry, viceprezident pro rozvoj podnikání společnosti Boston DynamicsThe Vergeže robot byl dodán evropským distributorem, společností Shark Robotics, a že americká firma nebyla o tomto konkrétním použití informována. Učíme se o tom tak, jak jste, říká Perry. Přesný rozsah této zakázky nám není jasný. Společnost uvedla, že si byla vědoma, že její roboty jsou používány s francouzskou vládou, včetně armády.\n„Když EMIA jde do boje s pozemními roboty“https://t.co/q6MNhCdr5C pic.twitter.com/CTHDpI1Lun\n- Saint-Cyr Coëtquidan (@SaintCyrCoet)31. března 2021\nBěhem dvoudenního nasazeníZápadní Francieříká, že vojáci provedli řadu scénářů, včetně útočné akce zachycující křižovatku, obranných akcí ve dne i v noci a městské bojové zkoušky. Každý scénář byl proveden pouze s použitím lidí a poté společně s lidmi a roboty, aby se zjistilo, jaký rozdíl tyto stroje způsobily.\nBěhem fáze městského boje, kdy jsme nepoužívali roboty, jsem zemřel.\nZdroje citované v článku uvádějí, že roboti zpomalili operace, ale pomohli udržet vojáky v bezpečí. Během fáze městského boje, kdy jsme nepoužívali roboty, jsem zemřel. Ale nezemřel jsem, když jsme nechali robota nejprve obhájit, cituje se jeden voják. Dodali, že jedním z problémů byla životnost baterie Spot: zjevně během cvičení došla šťáva a bylo nutné ji provést.\nNení jasné, jakou roli Spot hrál (ani Shark Robotics, ani École de Saint-Cyr v době psaní tohoto článku neodpověděli), aleZápadní Francienaznačuje, že byl používán k průzkumu. 70lb Spot (31 kg) je vybaven kamerami a lze jej dálkově ovládat, přičemž jeho čtyři nohy umožňují navigaci v terénu, který by napadal roboty na kolečkách nebo šlapané. K dnešnímu dni se používá k dálkovému průzkumu řady prostředí, od stavenišť po továrny a podzemní doly.\nKromě Spot byly zahrnuty i další stroje testované francouzskou armádouAID-X20, dálkově ovládané vozidlo s běhouny tanků a automatickým dělem postavené estonskou firmou Milrem Robotics;MIMO, kolový robotický mezek vyrobený pro přepravu vybavení vyrobeného francouzskou státní vojenskou firmou Nexter; aBarakuda, víceúčelový dron na kolečkách, který může poskytnout mobilní kryt vojákům s připojeným pancéřováním.\nSpolečnost Boston Dynamics zčtyřnásobila UGV Spot a Shark Robotics electric Barakuda UGV na cvičeních ve francouzské vojenské výzkumné škole Center de recherche des écoles de@SaintCyrCoet(CREC)#ugv #bez posádky #unmannedvehicles #robotika #válečný #výzkum #výcvik #Francie pic.twitter.com/1WCASPmdA4\n- Melanie Rovery (@MelanieRovery)7. dubna 2021\nVzhled Spot na simulovaných bojištích vyvolává otázky, kam bude robot v budoucnu nasazen. Společnost Boston Dynamics má dlouhou historii vývoje robotů pro americkou armádu, ale když se přestěhovala na komerční trhy, distancovala se od vojenských spojení. Spot je stále testován řadou amerických policejních sil, včetně NYPD, ale Boston Dynamics vždy zdůrazňoval, že jeho stroje nikdy nebudou ozbrojeny. Jednoznačně nechceme, aby jakýkoli zákazník používající robota ublížil lidem, říká Perry.\nSpotpravidla a podmínkyzakázat jeho použití k ublížení nebo zastrašování jakékoli osoby nebo zvířete jako zbraně nebo k povolení jakékoli zbraně a je možné tvrdit, že robot, který pomáhá prohledávat budovy pro vojáky, nikoho technicky neubližuje ani nezastrašuje. Pokud je však tento průzkum předehrou k vojenskému střetnutí, vypadá to jako křehký rozdíl.\nŘekl Perry Boston DynamicsThe Vergeže společnost měla jasnou politiku zakazující dodavatelům nebo zákazníkům zbraňovat robota, ale že firma stále vyhodnocuje, zda zakázat nebo nezakázat rozmístění zbraní bez použití zbraní vojenskými zákazníky.\nMyslíme si, že armáda, pokud používá robotiku k tomu, aby lidi vymanila z újmy, si myslíme, že je to naprosto platné využití této technologie, říká Perry. S tímto modelem dopředného nasazení, o kterém diskutujete, je třeba něco lépe pochopit, abychom zjistili, zda je aktivně používán ke škodě lidem.\nNavzdory obavám výzkumníků a obhájců tlačí armády po celém světě stále více robotůna bojiště. Dálkově ovládané drony byly dosud nejvýznamnějším nasazením, ale testují se také další případy použití - včetně robotů, které mohou průzkumovat, průzkumovat a hlídat. V současné době existují robotické čtyřnožky podobné spotu postavenému konkurenční firmou Ghost Roboticstestováno americkým letectvemjako náhrada za stacionární kamery. Pokud se roboti osvědčí jako cestovní CCTV, je jen otázkou času, než se tyto schopnosti zavedou do aktivních bojových zón.\nDalší zprávy od Aude Whiteové.\nAktualizovat 8. dubna, 10:48 ET: Aktualizováno s cílem objasnit, že společnost Boston Dynamics si byla vědoma toho, že její roboti jsou využíváni francouzskou armádou, ale nikoli pro toto konkrétní dvoudenní cvičení.\nahoj kamaráde děti\njak přehrávat hudbu na twitch obs


Dobré ráno Sáro, několik let miluji muže (ryba), máme milenecký vztah, který je krásný a někdy i bouřlivý, plný výčitek. Mám čekat, zda odejde od rodiny, nebo potkám někoho jiného, s kým budu zažívat lásky plný vztah. Jsem znamení lev. Děkuji Jana\nAhoj Janinko. Rozhodně čekat nemáš, navíc pokud bys mu rozbila rodinu, tak se můžeš spolehnout na to, že se ti vše mnohonásobně vrátí zpět. Takže na nic nečekej a začni hledat nezadané muže, ale napřed se začni mít ráda.


Pro studenty latiny :: Verum et Bonum: Ecclesia, Národ\nDomů > Pro studenty latiny\nPro studenty latiny\nTen, kdo se chce nauči latinsky, může využít dvo zdrojů literatury - buď knihkupectví nebo antkvariáty. Opravdu doporučit lze jen ty knihy, které nezjednodušují látku, jíž se věnují - ze zkušenosti víme, že nejvíc zbytečného času ztratí student luštěním slovíček a/nebo mluvnických jevů, které jsou v použité knize vynechány nebo popsány povrchně. Ze současné nabídky knihkupectví můžeme doporučit jedinou knihu a tou je:\nInfo a běžná cena: Váz., 972 str., 21 cm x 16 cm, 699 Kč\nRok vydání: 2003 (2. upr. vydání)\nNové vydání unikátního slovníku starověké a současné latiny přináší asi 65 000 českých hesel a přes 160 000 jejich latinských ekvivalentů. Slovník zachycuje především výrazy současné spisovné češtiny, ale nevyhýbá se ani výrazům hovorovým a slangovým. Kromě pojmů z běžného života zde uživatel nalezne nejen nejdůležitější termíny společenskovědní (z oblasti filosofie, práva, ekonomie, historie, literární vědy a jazykovědy, musikologie a estetiky), termíny přírodovědné, lékařské, farmaceutické a veterinární, ale i výrazy z oblasti průmyslu, zemědělství, vojenství, sportu, výpočetní techniky, zpracování informací aj. Zároveň slovník zahrnuje i osobní jména, jména národů, názvy zeměpisné a v určitém výběru i sentence, přísloví a pořekadla. Autoři slovníku si nekladli za cíl nahradit odborné slovníky a obsáhnout všechny pojmy z uvedených oborů, ale poskytnout uživatelům možnost překládat české texty, jako jsou např. slavnostní listiny, proslovy, pozvánky na kongresy a symposia, promoční oznámení, doktorské diplomy nebo odborné referáty a články, ale příp. i běžné zprávy z denního tisku. K tomu slouží i stručná latinská mluvnice v příloze slovníku, zpracovaná hlavně ve formě tabulek, která v 1. vyd. měla podobu samostatné brožurky.\nV antkvariátech se běžně seženou další dobré pomůcky:\nLatinsko-český slovník / Josef M. Pražák, František Novotný, Josef Sedláček, v různých vydáních vycházel ve dvou dílech; naposledy jej vydal KLP-Koniasch Latin Press, 1999. Nedostatkem slovníku je, že neobsahuje středověkou latinu. Je ale natolik podrobný, že tato chybějící slovní zásoba je často odvoditelná.\nZákladní latinská mluvnice / František Novotný, v různých vydáních vycházely pohromadě dva díly, naposledy vydalo v Jinočanech H & H, 1992.\nLatinská mluvnice / Zdeněk Quitt, Pavel Kucharský, několikrát vydalo SPN-Státní pedagogické nakladatelství, naposledy 1989.\nLze doporučit knihy z níže uvedeného seznamu. Kromě toho mohou být jakýmsi vodítkem také stránky www.iknihy.net s nimiž se do jisté míry názorově shodujeme. Seznam Redakce Obrázku libereckých farností (viz zde Odkazy VeBu - Doporučujeme) budovala postupně z doporučených knih malou knihovničku....\nTen, kdo se chce nauči latinsky, může využít dvo zdrojů literatury - buď knihkupectví nebo antkvariáty. Opravdu doporučit lze jen ty knihy, které nezjednodušují látku, jíž se věnují - ze zkušenosti víme, že nejvíc zbytečného času ztratí student luštěním slovíček a/nebo mluvnických jevů, které jsou...


Pronájem bytu Praha 10, byt 1+kk, novostavba.\npronájem byt 1+kk, Dolní Měcholupy\nTato nemovitost již není aktuální ! Aktuální nabídky v lokalitě Praha 10 k prodeji a pronájmu.\nNabízíme kompletní servis v oblasti pronájmu bytu a nemovitosti.\nStav nemovitosti: nový\nVámi hledané ID zakázky neexistuje\n+420 603 296 696\nRealitní kancelář Realitní Portál nabízí pronájem bytu a domu v Praze a okolí. Nabízíme kompletní poradenství v oblasti realit. Zajistíme Vám také prodej vašeho bytu či nemovitosti. Čtěte články v realitním zpravodaji - novinky z oblasti realit. byt, dům, byty, domy, pozemky, reality, pronájem, prodej, nemovitosti, pronájem bytu


Subjekt Společenství vlastníků jednotek pro dům Wolkerova 585/46 v Olomouci | Detail.cz\nIČO: 27789098, datum vzniku: 18. 1. 2007\nKrajský soud v Ostravě, odd. S vložka 5459\nNÁZEV: Společenství vlastníků jednotek pro dům Wolkerova 585/46 v Olomouci\nADRESA: Wolkerova 585/46, 77900, Olomouc\nSubjekt „Společenství vlastníků jednotek pro dům Wolkerova 585/46 v Olomouci“ vznikl před 14 lety v Olomouckém kraji.\npředseda výboru Bc. Irena Řehořková žena Česká republika Vážená paní Řehořková,\nčlen výboru Ing. Petr Táborský muž Česká republika Vážený pane Táborský,\nmístopředseda výboru Radek Leszczynski muž Česká republika Vážený pane Leszczynski,\n2018 a7iuu6j24 7lm51zsjg9\n2017 0fa7iuu6j iuu6j24lgr\n2016 m51zsjg92 26z8gl80m0\nNejedná se o výsledky Společenství vlastníků jednotek pro dům Wolkerova 585/46 v Olomouci, ale pouze o ukázku dat. Vyzkoušejte zdarma Merk.


Strana 159 z 168: 1...156157158159160161162...168\nPřidané 15.09.2020 22:00\n"Jop, super. Užitečná ..." Pronesu, když si budu pročítat papíry, co mi dal a na které mi zapsal ona kouzla. "Připiš to tam, to že to budu ovládat neznamená, že to budu používat. Vše je tedy v knihách že? Budu se tedy později učit z nich. Nyní mne tedy nauč nějaká kouzla, co by se mi ještě mohla hodit v následujících okamžicích. Třeba jedno dvě kouzla a pak již půjdeme, abychom se nezdržovali. Úplně nevím, co bych mohl od zdejších kouzel čekat, takže nemám tucha co mi můžeš nabídnout. Třeba ještě vyvolání těch přízraků co tu poletují ... Pak bych skočil pro Elu abychom mohli tohle divadlo začít." Omluvně pronesu a potom, co mě ještě naučí nějaká další kouzla, bych vyšel hledat Elu, pokud již nestačí dorazit sama.\nUpravil/a scorpioncz dne 15.09.2020 22:02\nPřidané 15.09.2020 22:22\n→ Tah 721\nZaklepal jsi s pomocí klepadla na dveře a zvolal. Chvíli trvalo, než se za dveřmi konečně něco začalo dít. „Vydržte.“ ozval se hlas LaRouchové. Následovalo cvaknutí klíče a zvuk odemykání, možná také nějaké zaklínadlo, které mělo zrušit magickou ochranu dveří. „Hotovo. Můžete vejít.“ oznámila poté co otevřela dveře a pokynula ti ať vejdeš. „Musela jsem ujistit, že jsem odstranila ochranné kouzlo… sama už pořádně nevím kde všude jsem je rozmístila.“ vysvětlila a hřebenem si začala rozčesávat mokré vlasy.\n„Přišlo.“ souhlasila Carwen, když jsi jí pomohl zpět na nohy, „Strašná ženská…“ dodala vzápětí a ještě jednou se rozhlédla, „Snad nás nebude hledat nebo tak něco.“ řekla cestou ke dveřím rezidence. Otevřel jsi dveře a vešel.\nFlavius zrovna vypravoval nějakou historku s korbelem plného piva. Zatímco Belius se svojí sestrou jen pečlivě poslouchal. Tvůj příchod, ale jeho vypravování přerušil, přerušil ho zrovna v tom nejnapínavějším. Belius, který tě spatřil vyprskl smíchy a málem se skácel ze židle, ale Adrianna ho zavčasu chytla a zabránila pádu.\n„Co to máš na sobě?“ zvolal po výbuchu smíchu a vstal ze židle, „Jste se dali na maškarní? Ale ta maska je hodně dobrá.“ připustil, zatímco kráčel k vám. Adrianna také vstala, Flavius tak osaměl a rezignovaně se usadil a napil z korbelu. „Rolstonová? To je delší povídání… to probereme u piva, protože jinak mi rychle vyschne v krku. Ona Anna říkala, že jste jí potkali a byla docela neoblomná.“ uchechtl, „Copak to ona umí. Být neoblomná.“ pokyvoval hlavou, Adrianna na něj s pozvednutým obočím koukla, „Chcete se jít převléknout?“ koukl na vás po otázce kam bylo odneseno vaše oblečení, „Anna vás vysuší.“ pokynul směrem k Adrianně, která na něj nechápavě pohlédla, „Carwen se tak pěkně vystrojila a nějaký hňup jí polije tak krásné šaty. Mohla bys je prosím nějak poupravit?“ podíval se prosebně na svoji sestru.\n„To není potřeba.“ zakroutila hlavou Carwen, ale Adrianna Belia poslechla a seslala na vás dvojici kouzel, kterými šaty i tvůj oděv očistila od vylitého piva. „No… tak děkuji.“ poděkovala nakonec, když její šaty byly ve stavu v jakém je koupila.\n„Výborně.“ uculoval se spokojeně Belius, „A teď pojďte zasednout… ať to dneska pěkně rozjedeme. Carwen se převlékat samozřejmě nemusí. Vypadá dost svátečně a ustrojena přesně na tuhle příležitost.“ zhodnotil a poukázal, že i on a Flavius se převlékli do lepšího oděvu. Poté se otočil na patě a zamířil zpět ke stolu. Carwen nakrátko zaváhala, ale nakonec zjevně souhlasila s jeho slovy a následovala ho ke stolu.\n„Belius vám to dal nahoru ke schodišti.“ oznámila ti Adrianna kde se nacházejí vaše vybavení, které jste svlékli v obchodě. Přikývl jsi, a zatímco Carwen následovala Belia, sám jsi se vydal po schodech nahoru, aby ses převlékl. Vysvlečené oblečení jsi pečlivě složil na hromádku a oblékl se do svého původního oděvu. Následně jsi sešel po schodišti dolů.\nCarwen už seděla za stolem, přímo naproti Beliovi a zrovna přebírala pohárek s vínem od Flavia, který se ujal rozlévání. Dolil i do pohárku, který patřil Adrianně. Belius zůstal u piva, Flavius se spokojeně posadil a napil se z korbelu.\n„Nestalo se ti něco?“ zeptala se Adrianna starostlivě, když si opustil poslední schod. „Přijde mi, že máš na hlavě menší bouli.“ dodala bez váhání a přitom si prohlížela tvoji hlavu. Nejspíš měla na mysli místo, do kterého tě udeřil Ferda.\n„Přesně. Ale já tě od používání neodrazuji. Jen je to kouzlo, které se rozhodně nepromíjí a za jeho použití padají velmi vysoké tresty.“ odpověděl Grithart, když sis začal pročítat kouzla, „Proto ho raději před svojí společnicí nepraktikuj.“ poznamenal, když jsi mu vrátil papír, aby na něj mohl připsat i toto nepromíjející se kouzlo, „Protivníka, kterému budeme čelit znáš z nás s Appiem nejlépe… Praktikuje element Ohně, ale není mu cizí runové magie, ale od té by měl být odříznut. Hmm… Myslím, že v boji s ním bude nejvhodnější použít magii, kterou znáš. Experimentovat s něčím co pořádně ještě neovládáš by se ti mohlo stát osudným.“ začal pozvolna zatímco stále přemýšlel, „Možná pak ještě roj můr nebo podobné okřídlené havěti, ale to není něco co by vyloženě pocházelo z této sféry.“ řekl následně a vytáhl jiný papír na který napsal další dvě zaklínadla, „A ještě tohle… Je to obrácení nemrtvých na toho, kdo je vyvolal. To se vždy hodí. Funguje to hromadě… Poté možná přízračný šíp.“ připsal další, „Nevím jestli ho ovládáš, ale je to vcelku triviální kouzlo, ale také není z této sféry, ale bude se hodit. Stačí?“ podíval se na tebe.\nUpravil/a Aurelius dne 15.09.2020 22:52\nPřidané 15.09.2020 22:30\n"Děkuji, já myslím, že to bude snažit ... pojďme tedy pro Elu a vyražme za naším cílem. Ať tedy neztrácíme dále čas." Pronesu potom, co si přečtu a zapamatuji si všechna nová kouzla, jejíž gesta si při čtení jen tak zlehka zkusím, abych si je lépe zapamatoval. Nebudu je však samozřejmě vyvolávat. No a poté co najdeme Elu, budu následovat magického přítelíčka, aby v podstatě pokročil s tím, co máme v plánu udělat.\nPřidané 15.09.2020 23:24\n"Já jsem v pořádku, ale tomu druhému se stalo... a hodně. Hospodská bitka, nechtěl jsem ho zasáhnout až tak tvrdě, ale to se bohužel stává." Odpovím skoro až sklíčeně. "Nemusíte se o mě strachovat paní.... tedy Anno." lehce se začervenám. "Vše co v životě mám, jsem získal díky vašemu vzdálenému bratranci Arteriovi.... teď když tu není jsem povinnen to nějak vrátit vašemu rodu a myslím, že by si přál abych chránil tamtoho šaška vzadu, a tedy i tebe jako jeho sestru." Pokynu hlavou k Beliovi.\n"Arteriové nejsou v Cyrodiilu všemi milovaní, jak znám Valeria, trochu se i bojím, aby ta svatba proběhla v takovém poklidu, jaký si všichni představujeme. Vím, že to zní paranoidně a měli bychom se hlavně radovat a slavit, ale snaž se prosím při zítřejší svatbě držet v dosahu mě nebo Carwen. Každý strážný nebo sluha může být kdykoliv nebezpečný a nebo zradit. Nedopustím aby se Beliovi nebo tobě něco stalo, jen varuji před možným rizikem. Tohle není Vysokoskalí, ale Cyrodiil a ani nevíš kdo vám může usilovat o život....... Chtěl jsem to říct, ještě než začne alkoholové opojení." Nakonec vykouzlím aspoň lehký úsměv.\nPřidané 16.09.2020 00:08\n,,Našli jsme Caesarovu pokladnici!" zvolám a přitom budu sledovat Carininu reakci ,,Dva klíče už máme, a co nevidět budeme mít i třetí. Taky vidím, že se vyznáte v ochranných kouzlech. Co takhle malou výpomoc při jejím otevření, abychom to nemuseli zbytečně protahovat do návratu mé Paní z návštěvy Vysokoskalí, za podíl z Caesarova zlata samozřejmě." přitom jí budu následovat dovnitř.\nBude-li Carina jevit známky znepokojení, pronesu: ,,Copak drahá přítelkyně, snad jsme tam neměli něco uloženo? Jestli máte jeden z pětice klíčů k Caesarově pokladnici, měla by jste mi jej v zájmu nás obou dát a já už se postarám, aby na Vás nepadlo sebemenší podezření, že jste jej kdy vlastnila."\nNeuvidím-li na Carině žádné známky znepokojení, až budeme uvnitř promluvím: ,,K úplnému otevření té zpropadené pokladnice je žel Osmičce potřeba klíčů pět. Máme k dispozici pár svědků, co jsou ochotni vypovídat, každopádně ocením jakoukoliv pomoc, při hledání těch zbylých dvou klíčů."\nPřidané 17.09.2020 17:29\nPřidané 17.09.2020 18:39\nJen souhlasně kývnu, než se rozejdeme a já najdu Elu. Potom odpovím stručně na její otázku: "Ale dobře, umím pár zajímavých a snad i nyní užitečných kouzel. Jsem rád, že jim je lépe ... a připrav se, půjdeme pro Arteria. Prostě to zkusíme udělat podle Appia a dostaneme se odsud. Už se to chce vrátit na Nirn a tohle je nejproviditelnější a nejjednoduší cesta ... Ačkoliv s ní úplně nemusím souhlasit, moc alternativ tu prostě není." Řeknu trochu sklesle, ale pak dodám. "Při troše štěstí dostaneme aspoň Appia ven a všechny ostatní. Takže pokud ještě něco tady nemáš v plánu, tak se máme s Grinthardem ... nebo jak se jmenuje, špatně se to vyslovuje ... sejít před branou. Pojďme z týhle sféry vypadnout." Pronesu a pomalu společně vedle Ely vyrazím k bráně, na místo schůzky s mágem. "Nějaké další postřehy? Nebo tě něco dalšího napadlo?" Pozeptám se ještě cestou, jak se vlastně Ela o celé věci cítí.\nPřidané 17.09.2020 19:07\n"To bych si opravdu neodvážil tvrdit, že jsi naivní holčička. Nemyslel jsem to vůbec urážlivě, jen jsem radši přehnaně opatrný, nechci aby se tomu hlupákovi něco stalo." Usměju se s pohledem na Belia. "A teď už pojďme, Flavius určitě vypráví něco děsně zajímavého." Odpovím a půjdu si načepovat jedno pivo a přisednout ke skupince.\nPřidané 17.09.2020 19:59\n,,Zní to lákavě, ale nejprve bych si se rád po těch několika bitvách vykoupal a zbavil svou výstroj zbytků krve z padlých protivníků." odvětím Carině, sundám si přilbu, podám jí dekret od Leye, aby si jej mohla přečíst a s úsměvem dodám: ,,Mohla byste jménem Anvilského hraběte poskytnout nocleh a Vaší koupelnu Hrdinnému rytíři." přitom se neubráním smíchu, ale pohotově se omluvím: ,,Promiňte, nemohl jsem si pomoct. Je to tak, že na hradě chybí služebnictvo, a já bych Vás jen nerad doprovázel na Chorrolskou svatbu a přitom byl cítit potem a krví." přitom budu doufat, že můj humor Carinu alespoň trochu pobaví a nijak neurazí.\nPřidané 17.09.2020 22:53\n→ Tah 723\n„To nebude problém.“ souhlasila, když sis sundal přilbu, vypůjčil jí dekret a požádal o koupel a nocleh. „Za předpokladu, že se hrdinný rytíř nebojí duchů. On totiž můj nebožtík manžel straší každého muže, který se rozhodně v tomto domě strávit noc. Bez ohledu ať ulehneme v jedné posteli nebo každý do své.“ pokračovala se smíchem, „Pojďte se mnou.“ vyzvala tě následně, sebrala dvě skleničky na víno, položila je cestou na stůl a odvedla tě do vedlejší místnosti.\nByla to malá místnost plná páry z vody, ve které se nejspíš před tvým příchodem koupala. Voda ve vaně byla téměř až po okraj a část jí byla vylitá kolem.\n„Koupala jsem se chvíli před vaším příchodem. Ještě jsem tu nestihla uklidit ani vyvětrat.“ vysvětlila, „Buď můžete použít vodu, která je uvnitř. Je vřelá… hodně.“ řekla a sáhla do vany, zamumlala zaklínadlo a když se její ruka rozzářila vlivem kouzla spokojeně se usmála, „A čistá. Teď už je čistá.“ konstatovala. „Ve skříni jsou čisté hadry na otření. Jestli budete mít vodu příliš teplou tak si ji zřeďte. V sudu je studená.“ dodala a poukázala na sud s vodou, dřevěnou úzkou skříň, vedle níž bylo zavěšené zrcadlo. „Zkusím najít ještě nějaké čisté mužské oblečení, ale neslibuji zázraky.“\n„Nepochopila jsem to urážlivě…“ namítla trošku polekaně Adrianna, „Ale chápu… Belius dělá dost často neskutečné voloviny… Takže je jedině dobře, že má po boku někoho jako jsi ty. Kdo mu kryje záda.“ usmála se a následovala tě k pivu, „Vlastně jsem si trošku myslela, že tu dospěje, zmoudří. Otec si to také myslel, když ho posílal za bratrancem… ale zjevně se to minulo účinkem, někteří lidé jsou hold nenapravitelní.“ zasmála se pobaveně zatímco sis čepoval pivo.\n„No a jak vám říkám… zbýval poslední. Tak jsem vzal svůj stříbrný legionářský meč a uťal jsem tomu příšernému upírovi hlavu. Krev cákala na všechny strany a hlava se dokutálela k nohám té vystrašené domovní.“ zakončil Flavius trošku kostrbatě svoji historku.\nCarwenin výraz ve tváři ti prozrazoval, že celé Flaviově vylíčené historce příliš nevěří, ale tento její výraz jsi znal jen ty. Flavius ani Belius ho určitě nebyli schopní prokouknout.\n„Ty vole Flave… máš sotva pár piv a už žvaníš voloviny. Legionáři nemají stříbrný meče.“ zasmál se Belius, „Sem čekal nějakou lepší konec.“ zhodnotil následně.\n„Jak nemají? Mají! Já jsem legát. To je něco víc než být kvestorem Belie.“ namítl pobaveně Flavius, „Byl to příběh jak jsem přemohl upíra. Co víc jsi čekal, že se s ním vyspím?“\n„Tak já nevím…“ pokrčil rameny Belius, „Neříkal jsi, že to byl chlap.“\n„Říkal jsem upír ty vole… několikrát jsem to v celém příběhu zdůraznil.“ zvolal Flavius, „Jenže ty sis už v druhé větě mého příběhu začal představovat upírku. Je mi to jasné. Jak tys mohl dělat učitele?“\n„Jasně, že jsem si představoval upírku. Víš, jak jsou upírky zajímavý stvoření? Žijí extrémně dlouho… ty prostě musí znát hromadu zajímavých technik. Neříkej, že tě to nikdy nezajímalo.“ odpověděl mu Belius, Carwen jen upíjela víno a pobaveně se usmívala, „A učitelem sem mohl být úplně normálně.“\n„Nevím. Nikdy jsem nepřemýšlel nad tím, že bych spal s mrtvolou.“\n„Tak teoreticky to mrtvola není, že jo.“\n„Jak není? Vždyť jí nebuší srdce, ne? Nebo je to jen kec?“ zeptal se Flavius.\n„No já nevím... Asi jí nebuší no. Ale víš co... Expert přes zabíjení upírů tu jsi ty. Ale víš, co je pozitivní na vztahu s upírkou?“ podíval se Belius na Carwen a Flavia. „Fakt nevíte?“ zazubil se, „Nemůžete jí zlomit srdce.“ rozesmál se Belius a Flavius ho následoval, „Protože žádný nemá.“ doplnil Belius pobaveně, Adrianna se také tiše zasmála.\nElayna vyslechla tvá slova, dlouze mlčela a bylo na ní vidět, že pečlivě přemítá nad vším, co jsi jí právě řekl. „Záleží co od toho očekáváš… Zkusit to můžeme, ale když to nevyjde nebo vyjde už to nepůjde vrátit zpět.“ začala pozvolna, „Přemýšlím nad celou touhle situací už dlouho, tvé setkání s Arteriem mi to vůbec neusnadnilo, ale dospěla jsem k nějakému postoji.“ povzdechla si, „Jestli je Appiovým cílem zabít Arteria, aby se mohl vrátit živ a zdrav do sféry živých a ty mu v tom hodláš pomoci… budiž, respektuji tvé rozhodnutí, ale já se do boje nezapojím. Budu neutrální.“ řekla odhodlaně, „Možná to teď bude znít hnusně, ale prostě to říci musím a protože tě vnímám jako přítele tak s tebou budu mluvit narovinu. Kdybych tě tak nevnímala tak se tím ani neobtěžuji.“ podívala se na tebe a rozhlédla se zdali jí někdo neslyší, „Určitě ti neušlo, že jsem ambiciózní čarodějka, mám vytyčené nějaké cíle a snažím se jich dosáhnout. Jenže samotná magická moc nestačí, musíš mít i jiný druh moci, pokud chceš něco dosáhnout. Nechci strávit zbytek života tím, že budu čelit systematickému ničení ze strany mocnějšího rodu kvůli tomu, že jsem kdesi ve sféře mrtvých pomohla nějakému zapomenutému členovi slabšího rodu zabít člena onoho silnějšího.“ odmlčela se, „To je mé… přátelské vysvětlení.“ promluvila opět po chvilce, „Kdybychom přátelé nebyli pak bych tuhle část prostě jen přeskočila a řekla ti, že Appius je už několik let mrtev a já jako dcera Císařského mága nemůžu pošlapat odkaz své rodiny tím, že naruším přirozený koloběh života.“ zakončila s povzdechnutím a posmutnělým výrazem ve tváři, „Omlouvám se.“\nPřidané 18.09.2020 10:33\n,,Mnohokrát děkuji." poděkuji Carině a začnu si pomalu sundávat zbroj (s kalhotama počkám, až Carina opustí místnost).\nAž se úplně vysvleču, zkusím, jestli není voda moc horká, případně si jí trochu zchladím a vlezu do vany.\nPřidané 18.09.2020 15:34\nPři své vzpomínce na věznění upírkou Bothiel budu radši jen zticha a napiju se pivka. "Nerad ruším zábavu, ale co budeme teda dělat s tou Rolstonovou, předtím jsem nevěřil, že by mohla představovat nějaký problém. Ale teď pochybuju, že nás nechá v poklidu slavit."\nPřidané 18.09.2020 16:09\n→ Tah 724\n„Užijte si koupel.“ popřála ti Carina před odchodem, zatímco ses postupně začal zbavovat jedné části zbroje za druhou. Zavřela za sebou dveře a nejspíš zamířila do sklepa přinést víno o kterém mluvila. Vysvlékl ses, vyzkoušel vodu a trochu ji ochladil. Následně jsi vlezl do vany a začal ze sebe smývat veškerou špínu.\n„To je dobrá otázka…“ souhlasil Belius, když jsi zmínil Rolstonovou, „Úplně ideálně bychom jí měli nějak pěkně tiše uklidit, ale nenapadá mě jak.“ pokrčil rameny, „Na druhou stranu… jsem nad tím trošku přemýšlel.“ udělal pauzu, aby se mohl napít piva. Carwen na něj nevěříce koukla. Adrianna se posadila zpět na své místo a Flavius jen otřel cosi rozlitého na stole. „Zatím navrhuji být obezřetný a počkat jak bude ona reagovat. Může být pozdě, ale v případě, že se to zvrtne tak jí Adrianna prostě uspí.“ nadhodil k Adrianně, „A trošku jí upraví paměť.“\n„To neudělám. Neuspím Rolstonovou a už vůbec jí neupravím paměť. Vždyť to ani neumím. Teda to uspání ano, ale ovládání paměti ne.“ nesouhlasila Adrianna. Belius se nespokojeně zatvářil. „Nekoukej na mě tak. Tohle neudělám.“\n„Tak ji přinejhorším dáme šlofíka postaru.“ povzdechl si Belius. Jen to dořekl ozvalo se zabouchání na dveře. Belius sebou trhl až málem skončil na zemi. „To je vona?“ hlesl překvapeně a začal se rozhlížet. „Přišla nějak brzy… Ksakru. Co teď?“\nPřidané 18.09.2020 17:13\n"Myslím, že už dorazila muzika." Jen se potutelně usměju a půjdu otevřít dveře v očekávání bardky z hospody.\nPřidané 18.09.2020 19:21\n,,Vana, místo, kde nelezlo smrt mnoho zdatných bojovníků." pomyslím si s úsměvem, zatímco se budu zbavovat špíny.\nAž skončím s koupelí zajdu ke skříni po nějaký hadr na usušeni, přitom si budu dávat pozor, abych neuklouzl na mokré dlažbě. Pak se usuším, ováži si jeden z hadr kolem pasu a počkám, co mi Carina donese za oblečení.\nPřidané 18.09.2020 22:27\n"Chápu, nemusíš se omlouvat a tvůj postoj naprosto chápu. V tom případě bych tě chtěl požádat, aby jsi byla ve střehu a dávala pozor na zbylé živé ... a abys je poté všechny poté dostala na Nirn. Jak se zdá, Arterius asi bude muset tedy zemřít, ale nechci aby zemřel kdokoliv další. A také dávej pozor na sebe, mám pocit že toho je do tohohle příběhu mnohem víc, než nám bylo sděleno." S úctou pokývnu Ele a rozloučím se. Poté se vydám k bráně a vyčkám na mága a Appia.\nPřidané 18.09.2020 23:22\n→ Tah 725\nZbavil ses špíny a dokončil koupel, vylezl z vany, opatrně došel ke skříni s čistými hadry a začal se otírat. Když jsi byl usušený omotal sis hadr kolem pasu a vyčkával, dokud nedorazí Carina s čistým oblečením. Chvilku to trvalo, ale nakonec se ozvalo zaklepání.\n„Našla jsem nějaké oblečení…“ řekla za dveřmi, „Sice nic co by šlo s dnešní módou, ale předpokládám, že jednu noc to vydržíte.“ odmlčela se, „Nechám vám je za dveřmi. Až budete hotov... Můžete si oblečení vzít. Snad vám bude.“\n„Muzika?“ podivil se Belius.\n„Aedan udělal dojem na jednu bardu.“ vysvětlila Carwen stručně, Belius se jen ušklíbl. „Ale pak se to trošku zvrtlo a oddělili jsme se od ní.“ dodala a napila se vína. Zatímco Carwen promlouvala k Beliovi ses vydal otevřít dveře. Bez jakéhokoliv delšího zdržování nebo ověřování, zdali je za dveřmi skutečně bardka jsi otevřel. Nemýlil jsi se. Skutečně za dveřmi stála mlaďoučká bardka, která trochu nejistě přešlapovala na místě. Když, ale uviděla tvoji tvář uklidnila se, alespoň zdánlivě.\n„Eh… Jsem tu.“ řekla nejistě, „Máte stále zájem o mé služby?“ ujišťovala se a přitom se lehce pousmála.\n„Samozřejmě, že máme zájem o její služby! Aedane ber ji dovnitř!“ křikl z plných plic Belius, „Hlavně rychle zapadněte dovnitř, než to zjistí ty-víš-kdo.“\n„Ty-víš-kdo?“ rozesmál se Flavius.\n„Radši ji nebudeme oslovovat příjmením… ještě by jí to mohlo přivolat.“ oznámil Belius, „Jistota je jistota.“ pokrčil rameny, „Hlavně Aedane zamkni. Ať musí vykopnout dveře… Nesmíme jí to zbytečně moc usnadňovat.“\n„Dám na ně pozor.“ přikývla Elanya, „Nenech se zabít.“ řekla na rozloučenou a vrátila se zpět do domu ve kterém přebýval Globullus s Rilen. Sám jsi se odebral k braně u které už postával Grithart, který držel dva nemrtvé koně za uzdu a Appius, který už byl v sedle svého oře.\n„Čarodějka s tebou nejde?“ tázal se překvapeně Appius, když tě viděl přicházet samotného. „Grithart s ní ani nepočítal.“ dodal vzápětí, když si uvědomil, že Grithart má stejně připraveného koně jen pro tebe.\nPřidané 19.09.2020 09:37\n"Díky, ty taky." Odpovím krátce Ele, než se rozejdeme. Přistoupím ke koni a zrovna odpovím Appiovi, když se budu vyšvihávat do sedla: "Nejde, nechce se zaplétat do v podstatě rodových incidentů. A upřímně jí to nemám za zlé, kdo ví jak budou všichni reagovat na tvůj návrat, zatímco Arterius se nevrátí. Takže máte nějaký plán? Protože jediné, co jsem tedy zjistil je, že se Arterius zatím skrývá tam, kde jsi Appie našel ten meč, který má otevřít portál. Arterius ho hledá a neví že ho máš ty. Jo a nevím co všechno ti tady kolega mágus řekl, ale má tam ještě jednoho magického přítelíčka. Pokud dojde na boj, bude to pravděpodobně s oběma. Takže pokud máte nějaký trumfy v rukávu, teďka by bylo fajn je vytáhnout. Nevím jak je chcete přesvědčit, aby šli tam, kam chcete a aby se Art nechal dobrovolně zabít. Tak nějak jste mi to vykládali ne?"\nPřidané 19.09.2020 11:25\n"Samozřejmě, že máme, v té hospodě se to trochu zkomplikovalo, ale jsem rád, že jste trefila." Mile se usměju a pustím jí dovnitř, načež na přání Belia zamknu hlavní dveře. Pak se k bardce nakloním a tiše promluvím, tak aby to slyšela jen ona. "Tohle je vaše velká šance, jen vás chci upozornit, ten uřvaný chlápek je Belius Arterius. Budoucí lord Chorrolu, který se zítra bude ženit. Je to velký milovník žen, tak se jím nenechte svést, nadělala by jste si tím spoustu problémů." Přátelsky bardku varuju a pak už půjdu zpět na k ostatním. Zatím jí nabídnu ať vezme místo mezi námi a občerství se, než přijde čas jejího vystoupení.\n"Když už se tady vypráví historky, myslím že mám taky čím přispět. Takže co by jste radši slyšeli - Vyprávění o hrdinné bitvě o univerzitu, kterou se díky mému pevnému velení podařilo vyhrát? Tedy za pomocí Carwen samozřejmě." Ještě narychlo dodám, než elfka stihne pronést nějakou uštipačnou poznámku. "Anebo příběh o tom, jak jsme přišel ke své jediné jizvě, na jinak půvabné tvářičce? Ten myslím nikdo z vás neslyšel." Pronesu s nadšením a znovu se napiju z korbelu.\nUpravil/a Tondulin dne 19.09.2020 11:26\nPřidané 19.09.2020 12:47\n,,Děkuji." odvětím Carině a dojdu si pro oblečení.\nAž se obléknu, zajdu za Carinou zeptám se jí: ,,Kde bych si mohl vyprat své šaty a vyčistit zbroj? Jsem tu jen hostem a nerad bych někde udělal nepořádek."


GRETSCH G5135 Electromatic CVT Elektrická kytara\nElektrická kytara | HN122816\nElektrické kytary typu CVT, ať už jde o modely ze základní řady Electromatic nebo vyšší Professional, spojuje použití masivního těla s dvěma výřezy. Jde o velmi všestranné nástroje, které se vyznačují vysokou pohodlností hraní. Jak je u Grestch zvykem, použití prvotřídních materiálů, precizní zpracování a top zvuk jsou zde samozřejmostí.\nKonkrétně model CVT má tělo vyrobené z masivního mahagonu. Krk, který je k tělu přilepen, pochází z mahagonu. Použit je palisandrový hmatník s radiusem 12 palců. Na menzuře 625 milimetrů naleznete 21 pražců typu Medium Jumbo. Šířka nultého pražce ze syntetické kosti je 43 milimetrů.\nNa nástroji naleznete dva snímače typu Humbucker, které jsou vyrobené přímo u Gretsch a nesou označení Mega’Tron. Mezi nimi lze přepínat 3polohovým switchem, zvuk se ovládá potenciometry hlasitosti, které jsou zvlášť pro každý snímač, a tónové clony.\nStruny jsou ukotveny ve vibratu Bigsby Licensed B50, kam vedou přes nastavitelnou pevnou kobylku typu Adjusto-Matic. Na druhé straně vedou do spolehlivých ladících mechanik typu Vintage Style. Hardware je chromovaný.\nGretsch G5135 je unikátní nástroj, který zaujme při prvním rozeznění strun. Přijďte si ho ozkoušet a sami a pochopíte...\nModel snímačů: 2x Gretsch Mega’Tron


Koupím hanácké voláče žluté | iFauna.cz\nKoupím hanácké voláče žluté\nInzerováno 101 dní (269 zobrazení)\nKoupím Hanáckého voláče\nKoupím hanáky žluté, aspoň tři páry. Přišel jsem skoro o celý chov, a chtěl bych začít znovu. Je tu někdo, kdo může holuby nabídnout k prodeji, nebo aspoň poradí na koho se obrátit? Děkuji předem za každou informaci. Na můj telefon 730171708 stačí poslat SMS, zavolám zpátky.\nj,pin@seznam.cz (další inzeráty od tohoto uživatele)\nDolní Lukavice, okr. Plzeň-jih\nDalší inzeráty s nabídkou Hanácký voláč\nProdám Hanácký voláč\nProdám Hanáckého voláče - Prodám Hanácké voláče černé, červené modré a žluté.\nŠajdíkove Humence, okr. Senica\nČlánky - Hanácký voláč\nPředstavujeme okrasné holuby – hanácké voláče\nVe skupině majestátně působících velkých rousných voláčů představuje hanácký voláč jedinečné spojení několika z nejatraktivnějších znaků. V jeho zev.....\nS Josefem Brachtlem o chovu velkých voláčů\nKlub chovatelů velkých voláčů sdružuje přes padesát chovatelů z České republiky, Německa, Slovenska, Nizozemska a Polska. Jeho hlavním posláním je pro...


Není úplně tak podstatný, odkud padáš, ale kde tě to vyplivne...\nZveřejnil Marcel Kupka v sobota, března 12, 2016 Žádné komentáře:\nŠtítky: Reading copy, Recenze\nZveřejnil Marcel Kupka v pátek, dubna 20, 2012 Žádné komentáře:\nBox 21: Balada o litevských kurvách a policajtech, kteří sešli z cesty\nLydia je kurva. Litevská kurva, aby bylo jasno. Kurva z donucení. To mají muži ve Švédsku rádi. Holka, kterou můžeš ponížit, chutná jinak než emancipovaná Švédka. Trvá to už tři roky. Dost dlouho na to, aby Lydia znala úchylky stálých zákazníků. Ví, kdo si rád připlatí, aby ji mohl uhodit. Ví, koho vzruší, když před ní plivne na zem a nechá ji plivanec olízat z podlahy. Ví to a umí toho využít. Za všechno navíc si nechává platit. Za každou facku, za každý plivanec. Tak, aby o tom Dmitrij, pasák, který je s Alenou drží násilím v nenápadném stockholmském bytě, nevěděl. Aby měla něco do začátku, až se vykoupí, až jí Dmitrij vrátí pas. Když pochopí, že k tomu nikdy nemá dojít, vzepře se.\nVÝŇATKY Z CHOROBOPISU, SÖDERMALMSKÁ NEMOCNICE, STOCKHOLM\nŽena v bezvědomí, totožnost nezjištěna, přivezena sanitkou v 9.05, nalezena v bytě ve Völundově ulici 3, soused kontaktoval tísňovou linku.\nCelkový stav: navázání kontaktu nemožné, nereaguje na bolest. Bledá a prostydlá. Na zádech čerstvé, 10 cm dlouhé tržné rány a větší množství pohmožděnin, jakož i menší odřeniny v obličeji. Velký otok v horní části levé paže...\n... žena ve věku dvaceti let, která byla pravděpodobně vystavena nějaké formě opakovaného vnějšího násilí (bičována?). Vykazuje známky počínajícího šoku...\nLydia přežije a bere spravedlnost do svých rukou, chce se pomstít. Tomu, komu všechno dává za vinu. VIDĚLA HO, když ji odváželi z bytu, kde ji Dmitrij zbičoval. POZNALA HO. A on poznal ji. Spojí se s Alenou, která chce zapomenout, vypudit poslední tři roky z hlavy, a je na cestě do Litvy. Chce po ní jediné. Ať z jejich schránky na vlakovém nádraží (za zvláštní služby jim skrýš zařídil jeden ze zákazníků) přinese Lydii do nemocnice to, co ještě zbylo z jejího života. V boxu 21 jsou peníze, trhavina a videokazeta, která může usvědčit TOHO, kdo nutí dívky z Východu k prostituci ve Stockholmu. TOHO, kdo byl přitom, když policie vnikla do Dmitrijova bytu. Musím HO zastavit sama, rozhodne se, když jí Alena potají věci přinese. Je mezi nimi i revolver.\nPřípad zbité prostitutky z Východu dostává na starost Ewert Grens. I jeho sžírá touha po pomstě. Žije jí posledních pětadvacet let. Miloval Anni a on mu ji vzal. Byl to okamžik. Už ji nestačil zachytit, když padala pod auto. Zůstalo jen tělo na invalidním vozíku a tvář s prázdnýma očima. Jezdí za ní každý týden. Někdy ho pozná, někdy ne. Nikdy si to nepřestal vyčítat. Nikdy ji nepřestal milovat. Ten, kdo jeho Anni ublížil, bude od zítřka na svobodě. Odpykal si krátký trest a vrátí se ke špíně, kterou dělal vždycky. Nechá se najmout, aby dlužníkům připomínal, že na dluhy se nezapomíná. Zlomí prst za každou nezaplacenou tisícovku. Přerazí ruku za každých deset tisíc. Parazit, který slouží parazitům. Svině. Jochuma Langa musí Grens dostat stůj co stůj.\nSnažila se něco říct. Slyší její žvatlání, otočila se k němu a on měl vždycky pocit, že chce doopravdy něco vyjádřit. Stiskl jí ruku, polkl bolest v krku.\n"Zítra ho pustí."\nZnovu začala žvatlat, po bradě jí stékala slina, vyndal z kapsy kapesník a slinu utřel.\n"Rozumíš, Anni? Zítra jde domů. Je volný. Už zase bude svinit naše ulice."\nPříležitost k pomstě se naskytne brzy. V södermalmské nemocnici naleznou na schodišti tělo mrtvého feťáka. Dealera. Prodával šizenou drogu. Svědci tvrdí, že v jeho blízkosti viděli muže, který odpovídá popisu Jochuma Langa. Grens si je jistý, že tentokrát Langa dostane, nejdřív ale musí vyslechnout tu litevskou holku, která leží shodou okolností ve stejné nemocnici. Na pokoji ji nenajde. Lydia, jejíž případ se zdál jednoduchý a měl být vyřešen tak jako stovky podobných od stolu, je dole v márnici. Drží rukojmí a chce vyjednávat s někým, kdo umí rusky. Zešílela?! Grens odmítne, s únosci nevyjednává. Nikdy to nedělal. Pak se ozve výstřel a do chodby před márnicí někdo vyhodí mrtvé tělo. Ewert Grens musí ustoupit, jeho starý přítel Bengt, jediný z přítomných kolegů, který rusky mluví, zamíří do nemocničního podzemí...\nSven Sundkvist se odplížil zpátky a posadil se, chráněn rohem chodby. Zprudka oddechoval, přidržel si vysílačku u úst, zavolal.\nVe vysílačce zapraskalo, vždycky bylo slyšet tohle praskání.\n"Tady Grens. Příjem."\n"Před chvílí jsem viděl mužskou postavu. Muž vyšel ven z márnice a za sebou táhl tělo. Už je zase pryč, ale tělo tam ještě leží. Viděl jsem dráty, které se k němu táhnou. Nemůžeme se tam dostat! Připravila je k detonaci!"\nEwert se právě chystal odpovědět, ale byl přehlušen oním zvláštním zvukem, který je slyšet, když někdo vyhodí po povětří lidské tělo.\nVe vysílačce se rozhostilo ticho, nebo to vlastně bylo úplně jinak, možná v ní byl slyšet Svenův křik od samého začátku.\n"Ewerte, udělala to! Vyhodila do vzduchu toho člověka, co tam ležel!" Hlas mu přeskakoval, nebyl schopný ho ovládnout.\n"Ewerte, slyšíš mě?! Je úplně na maděru. Vůbec nic z něj nezůstalo!"\nČtenář od detektivky čeká jasné odpovědi a jasná rozuzlení. Tady bude zklamán - Box 21 dělá z otázek zase jen další otázky, není přímočarou detektivkou. Děj se odehrává v několika rovinách, splétá jeden velký příběh z několika menších. Žádný nemá přitom hrdinu, se kterým by se čtenář mohl ztotožnit. Postava, kterou si na straně třicet zařadíme jako "odpornou", v nás na straně devadesát vyvolá soucit. A naopak. V Boxu 21 čtenář nenarazí na ty "správné" a na "zločince". Není s kým se identifikovat, s kým si příběh prožít. Chvíli si můžeme myslet, že v zájmu spravedlnosti je nutné, aby byla odhalena pravá tvář toho, kdo stojí za násilím na mladičkých litevských prostitutkách. Ale (řečeno slovy oficiální anotací ke knize) - kdo je však viník a kdo oběť? Má smysl pátrat po pravdě, když může ublížit? A smí spravedlnost ustoupit, když je v sázce život, přátelství, důvěra? Výsledkem je balada (v pravém smyslu toho slova), která byť v podstatě vyvrcholí už chvíli za půlkou, v márnici södermalmské nemocnice, na posledních stránkách šokuje a přinutí čtenáře, aby značně přehodnotil pohled na celý příběh. Stačí na to jedna věta. Tři slova. Třináct písmen.\nBox 21 je čtení pro otrlé. Čtenáři si mohou být jisti pouze jedním - hrdinové knihy se vůbec nechovají podle pro detektivku typických schémat zločin -> hledání pachatele -> odhalení. Popravdě, co čekat jiného, když se jako autoři sešli novinář a bývalý trestanec...\nČeským čtenářům se knihou Box 21 poprvé představuje autorská dvojice Anders Roslund a Borge Hellström jedni z neproslulejších představitelů drsné severské detektivky, jejichž kniha Three seconds získala v roce 2009 ocenění jako "nejlepší švédský krimi román roku" (Swedish Academy of Crime Writers).\nAnders Roslund a Borge Hellström: Box 21\nDo stockholmské nemocnice přivezou ztýranou ženu a lékaři zděšeně zjišťují, že byla brutálně zbičována. Jmenuje se Lydia, je z Litvy a stala se obětí obchodu s bílým masem – několik let žila uvězněna v luxusním bytě, dokud si neodpracuje „dluhy“. V téže nemocnici kriminalisté Ewert Grens a Sven Sundkvist pátrají po důkazech k usvědčení nájemného vraha, muže, jehož má Grens už pětadvacet let důvod upřímně nenávidět. Příběhy dvou lidí posedlých touhou po pomstě a trestu se protnou v nečekaném dramatu: s dvojicí těl provrtaných kulkami a nemocniční márnicí plnou rukojmí. Kdo je však viník a kdo oběť? Má smysl pátrat po pravdě, když může ublížit? A smí spravedlnost ustoupit, když je v sázce život, přátelství, důvěra?\nVydává Knižní klub 21. dubna 2012. Dávám 10/10.\nZveřejnil Marcel Kupka v sobota, dubna 14, 2012 Žádné komentáře:\nPrávě chtěl zase sebou zavřít zrezivělou petlici, když zavadil pohledem o cosi divného na kraji příkopu. Vypadalo to jako nějaká část zvířete. Přikročil blíž a předklonil se. Byla to tlapka a byla zakrvácená. Na králíka příliš velká. Mohla patřit lišce? Ne, srst pod krví byla černá.\nPohledem sledoval krvavou stopu. O kousek dál uviděl velkého černého psa. Ležel na boku s otevřenýma očima. Hlavu měl vytočenou v divném úhlu a srst zcela zbrocenou krví. Ocas byl uprostřed toho krveprolití nápadně huňatý a lesklý. Když přistoupil blíž, viděl, že pes má useknutou hlavu. Byla téměř úplně oddělena od zbytku těla.\nO několik dnů později je na hřbitově ve Visby nalezeno tělo druhé oběti. Původní podezřelý vraždit nemohl, byl ve vazbě. Vyšetřování začíná od začátku. Mladá žena, vzorná matka a manželka. Proč byla ubodána? Vražedná zbraň je jiná, ale Knutas je přesto přesvědčen, že obě vraždy souvisí. Pojítkem je kousek látky, který měly oběti vloženy do úst. Kousek kalhotek, které jim nepříčetný vrah strhnul z těla. Na ostrov se vrací také Johan Berg. Policista i novinář jdou každý svou cestou, přitom ale oba za stejným cílem - kdo vraždí a proč?\nPolicie i investigativní novinář si musí cestu k vrahovi najít sami, čtenář to má (zdánlivě) jednodušší - do děje jsou vsunuty kurzívou psané části, které evidentně mluví hlasem vraha. Neznámého vraha. Čtenáři postupně začne svítat, hlavní hrdinové nejsou pozadu...\nNeviditelný je dobrá detektivka. Napínavá. Ale... v posledních pěti týdnech jsem měl možnost přečíst tři krimi příběhy - Sestru Rosamund Luptonové, Box 21 autorské dvojice Anders Roslund a Borge Hellström a Neviditelného. A ať už jsem jakkoli spojen s nakladatelstvím Knižní klub, který první dvě knihy vydal, nestranně říkám, že Neviditelný mi sedl nejméně.\nSestra, která se na začátku tváří jako "román pro ženy" má naprosto originální zápletku a pointu, která čtenáři nadlouho utkví v mysli, Box 21 je hodně drsný příběh, ve kterém se litevská prostitutka ve Stockholmu rozhodne vzít spravedlnost do svých rukou. Také Neviditelný je skvělá detektivka, bezesporu, ale ten závěr. Ten závěr! Moc americký. Závěr Neviditelného se mi nelíbil. K poslední oběti vrah nepřistupoval stejně jako k těm předchozím a autorka to vzala všechno tak trochu zkratkou...\nI přes tento nedostatek Neviditelného doporučuji, pokud patříte mezi svižné čtenáře a čtenářky, za jedno odpoledne knihu zvládnete a pokud hltáte vše "severské", bude se vám líbit.\nMari Jungstedtová je další z hvězd severské detektivky, která se k českému čtenáři dostává poprvé. A s velkým zpožděním. "Novinka" Neviditelný vyšla ve Švédsku už v roce 2003 (anglicky pak v roce 2006 jako Unseen). Dobrá detektivka ale nestárne a zaplaťbůh, že se nakladatelství Kniha Zlín rozhodlo Mari Jungstedtovou na český knižní trh přivést. Pane Turňo, vřelé díky:)\nKniha Neviditelný vychází 18. dubna 2012 v nakladatelství Kniha Zlín v překladu Karolíny Kloučkové.\nZveřejnil Marcel Kupka v středa, dubna 11, 2012 Žádné komentáře:\nZveřejnil Marcel Kupka v neděle, března 25, 2012 Žádné komentáře:\nChuck Palahniuk: Prokletí. Výborná kniha, která nepotřebuje příběh. (recenze)\nJsi tam, Bože? Tady Margaret. Příběh náctileté dívky, která poprvé políbí chlapce, poprvé má menstruaci, poprvé cítí, co je láska, spisovatelky Judy Blume je typickou americkou oddychovkou pro dospívající čtenářky. Ve Spojených státech vyšel poprvé (a ne naposledy) v roce 1970, česky pak v Albatrosu v roce 1999.\nMadison, citově vyprahlá třináctiletá dcera slavných hollywoodských rodičů, která se jednoho dne ocitne v pekle, se na začátku každé kapitoly nové knihy Chucka Palahniuka ptá stejně jako Margaret. Jen nehledá Boha, doba pokročila. Madison hledá odpovědi na druhé straně. Jsi tam, Satane? Tady Madison.\nČeskému čtenáři tahle hra se slovy mnoho neřekne, českému čtenáři Chucka Palahniuka už vůbec ne. Doba Judy Blume je pryč, její nejčtenější dívčí romány vycházely v době, kdy v Československu za vrchol tvorby pro dospívající (bez rozdílu pohlaví) platil Čuk a Gek.\nPalahniukův román, plný absurdních situací a prýštící nápady, ale na jedné slovní hříčce nestojí.\nPřečtete si ukázku z knihy:\nJsi tam, Satane? Tady Madison. Moje záliba v moci je pořád silnější a moje schopnost moc získávat roste s ní.\nJak mi vysvětlil Archer, prsten s diamantem je od Alžběty Báthoryové, maďarské hraběnky, která zemřela v roce 1614 a od té doby je uvězněna ve své špinavé pekelné cele. Paní hraběnka byla odmala kráska; když jednou uhodila služebnou, krev náhodou šplíchla na ni a jako by to její urozenou pokožku omladilo.\nJde o vysloveně anekdotické líčení, ale Alžběta se prý do toho nového omlazovacího rituálu zbláznila a honem si sehnala asi tak šest set služek, kterým bleskově vzala všechnu krev, aby se v ní mohla neustále koupat, dokud je ještě teplá. Dneska vypadá prachbídně, sedí, vzlyká, napůl v kómatu vší frustrací a negací a není s to od té krvežíznivé slečny Coury Delacourové k čemukoli přejít.\nKdyž jsem se vyzbrojila prstenem upírské Alžběty, bylo pro mě snazší srazit k zemi Adolfa Hitlera. A teď, ozbrojená i jeho fašistickým knírkem, jsem nacistického supermana poslala do vyhnanství. Samozřejmě, že když někdo už je v pekle, je skoro nemožné s ním zamést ještě hůř. Vyřešila jsem to tak, že ho pošlu na místo, kam sama nemám v úmyslu se nikdy vydat. Původně jsem vybrala Hmyzí moře; pak jsem to ale ještě přehodnotila a rozhodla jsem se pro Bažinu potratů částečným porodem. A v té teď je, v tom pekle uvnitř pekla, v tom močálovitém kraji ze zlého snu, kde se uvařené plody tetelí pod obrovskou televizní obrazovkou, na níž v nikdy nekončící technicolorové smyčce běží Anglický pacient, právě tam Herr Hitler sídlí, zbavený knírku a identity.\nKdyž jsme ty bezduché podržtašky zbavili jejich demagoga, nevyhnutelně se zařadili za Archera a mě a za námi vyrazili dál přes poušť lupů. Samozřejmě jsem jim řekla, ať zahodí ty nevkusné pásky, a abych svůj požadavek zdůraznila, zvedla jsem u toho v ruce ten rouhavý knírek.\nDostali jsme se ale - tedy Archer, já a naše nová parta přisluhovačů - jen k jezeru Vlažné žluči, kde jsme narazili na sošnou ženu, jíž se klaněla svita podlézavých lokajů. Místo trůnu jí sloužila velká halda zkažených mandlových tyčinek Almond Joy a její dvořané vytvářeli soustředné kruhy kolem cípů jejího vyšívaného brokátového roucha. Vypadala sice dost šíleně a posedle, hystericky koulela očima, ale na hnízdě z pracně spletených vlasů jí trůnila korunka nebo snad diadém s perlami. Dvořané se jí klaněli u nohou, ale jí padly zraky na Archera a mě a malátný úsměv okamžitě zmizel.\nKdyž se naše procesí přiblížilo, Archer se naklonil ke mně. Tričko koupené na koncertě Ramones měl smradlavé potem. Špitl mi:"Kateřina Medicejská..."\nKdybyste mého otce požádali o radu, řekl by vám: "Úspěšným komikem se člověk stane tak, že nepřestane žvanit, dokud neuslyší, jak se někdo směje." Čímž myslel: Vytrvejte. Čímž myslel: buďte vytrvalí. Rozesmějte alespoň jednoho. Pak jej a jeho smích použijte jako páku k získání dalšího smíchu. Jakmile pár lidí usoudí, že jste vtipní, začne si totéž myslet stále víc lidí.\nHitlerův maličký knírek mám bezpečně uložený v kapse sportovní sukně a naslouchám Archerovým radám.\n"Někde byla něco jako královna nebo tak," šeptá.\nVe Francii, za renesance, doplním. Byla chotí Jindřicha II. a zemřela v roce 1589. Do plamenů pekelných byla navěky uvržena nejspíš proto, že vyprovokovala masakr známý jako bartolomějská noc, při kterém davy v Paříži povraždily třicet tisíc hugenotů. Blížíme se pořád víc a královniny oči se upřou na mě. Snad vycítila mou nově získanou moc a to, že jsem hladová získat si jí ještě víc. Stejně jako hraběnka Báthoryová se úporně snažila zůstat navěky mladistvou kráskou, Kateřina Medicejská je podle všeho přehnaně fixovaná na nadřazené postavení, které získala už zrodem.\nArcher se zastavil a mě nechal postupovat dál, každý krok teď krátí vzdálenost mezi mnou a mou novou protivnicí. Archer zůstal v bezpečné vzdálenosti vzadu a křikl na mě: "Do toho, Madison. Dej jí přes tu urozenou tlamu..."\nUznávám, že můj čelní útok asi působil poněkud neotesaně a dětinsky, protože jsem nejdřív vychrlila spostu nadávek jako někde na pískovišti, "Zhebni, ty ksichte smradlavá, ty trapná usoplená makarónská nádhero...", a až pak jsem fyzicky svrhla Kateřinu Medicejskou z jejího tyčinkového trůnu a zasypala jí deštěm kopanců, škrábanců, začala jsem jí tahat za vlasy a zběsile lechtat a surově štípat. Ale i přes ten výron pískovišťového barbarství se mi povedlo Její Veličenstvo shodit tváří na zem, takže se trochu nažrala hlíny. Pak už i moje skromná tělesná hmotnost zacílená do ohbí lokte zarytého mezi lopatky stačila k tomu, abych přiměla Její královské Kateřinstvo skučet a na povel slibovat" Sí, sí, jsem Usoplená slečna di Usoplini, jsem Opruda MacOprudová a smrdím jako kočičí chcanky..." Samozřejmě, že ani Kateřina ani nikdo z jejích dvorských parazitů nerozuměl jedinému slovu z toho, co opakovala, ale Archerovi její vynucený projev připadal ohromně komický, takže propukl ve vysloveně vulkanickou erupci řehotu.\nV pekle je nuda. Přinejmenším do chvíle, než se vydáte na pekelnou road movie.\nMadison Spencerová, třináctiletá tlustá dívka s nulovým sebevědomím, se ocitne v pekle. Prý za kouření marihuany. Probudí se ve špinavé kleci, kolem jsou ve stejným klecích blonďatá barbie Babeta, Patterson, hráč amerického fotbalu s číslem 54 na dresu, pak Leonard, typický nerd a Archer, punker s modrým čírem a v tričku Ramones, který v pekle skončil (prý) proto, že ukradl balík plenek v supermarketu. Panuje vcelku nuda, přinejmenším do chvíle, kdy Archer vytáhne spínací špendlík z nosu a odemkne jím klece svých sousedů. Začíná prapodivná a absurdní road movie peklem, plným podivných míst... . Společně s Madison a jejími přáteli (?) putujeme směrem k hlavnímu městu pekelné říše kolem Lupové pouště, kolem Oceánu promarněného spermatu, kam stéká všechen ejakulát, který přišel vniveč při masturbaci a jehož hladina začala peklo s nástupem videa a internetu ohrožovat - porno je pro peklo tím, čím je globální oteplování světu pozemskému...\nAle pojďme s Madison, Archerem, Leonardem, Pattersonem a barbie Babetou dál - jdou kolem Bažiny potratů částečným porodem, přes Velké střepové pláně, plahočí se hromadami ostřihaných nehtů, odpočívají u Hmyzího moře, potkávají pitoreskní Háj amputovaných rukou.\nChuck Palahniuk v Prokletí chrlí jeden nápad za druhým. Vypočítává, kdo všechno a za jak nicotné prohřešky konší v pekle, prozrazuje, že telemarketing k nám nepřichází z pozemských call center, ale z pekla (i Madison během čekání na to, jak dopadne její odvolání, zda patří skutečně do pekla, pracuje jako operátorka v call centru). Stejně tak veškerá internetová pornografie je dílem pekla. Palahniukovo peklo má i svérázné mučení odsouzenců k věčnému zatracení - musí se stále dokola dívat na hollywoodský trhák Anglický pacient. A když je třeba přitáhnout šrouby, vystřídá Anglického pacienta Piano!\nProkletí nemá příběh. Nepotřebuje ho.\nProkletí je skvělé pro toho, kdo ví, co od Chucka Palahniuka očekávat. Pro čtenáře, který k jeho knihám přistupuje jako k běžné beletrii, která vypráví příběh, bude Prokletí napoprvé stravitelnější o něco hůř. Prokletí příběh nevypráví. Ano, Madison se postupně z (pozemského) ušlápnutého děvčete stává vůdcovským typem, když vyvolá v pekle malé povstání proti tamním pořádkům. Z nuly se stává hvězda. Ale příběh, který by dlouho utkvěl v hlavě, to nedá. Prokletí je sbírka vtipných a absurdních gagů, kterými autor nechává čtenáře i sám sebe volně unášet. Na příběh zapomíná. A ono to kupodivu nevadí. Čtenář je natolik zaujat světem Palahniukovy obrazotvornosti, že mu absenci příběhu docela rád promine.\nK čemu Palahniukovo Prokletí přirovnat? Palahniuk experimentuje. Rád a často. Nevyhýbá se sci-fi (ač není rozený zástupce žánru), umí horor, dovede knihu povídek, provázaných navzájem postavami a příběhy. Prokletí je Palahniukova odpověď na poetiku South Parku, kresleného seriálu, který je určen každému, jen ne dětem. Stejně jako každá epizoda South Parku i každá kapitola Prokletí útočí na konkrétní společenský nešvar (ano, vím, je to buzzword par excellance) - v celkovém vyznění Palahniuk plive do usměvavých tváří pokrytců, kteří agitují proti globálnímu oteplení a pak létají za nákupy do Paříže soukromým tryskáčem, vlastní dceru (ano, řeč je o Madison) postaví na vedlejší kolej a budují si veřejný obraz laskavých rodičů tím, že adoptují sirotky z rozvojových zemí. A vůbec, kážou vodu a nalévají se vínem. Značkovým a archívním. A čím dražším, tím líp...\nProkletí doporučuji. Je to výborná kniha.\nJiří Pavlovský, autor doslovu k českému vydání Prokletí o knize říká, že jde o Slepičí duši pro vypuštěnou duši. Nenazval bych to lépe. Prokletí, knihu, kde výrazně převážila autorská invence nad potřebou vyprávět příběh, doporučuji, dávám 9/10!\nProkletí Chucka Palahniuka vychází v dubnu v Odeonu, jsem velmi rád, že jsem si knihu mohl přečíst ještě před vydáním.\nZveřejnil Marcel Kupka v neděle, března 18, 2012 Žádné komentáře:\nZávoje princezny Salome. V žánru historického románu událost roku\nSalome, noc už je na sklonku, Salome, podobnas' úponku, podobna kytaře pro svého vladaře, Salome, tančíš...\nMnozí z nás znají Salome, princeznu z Judeje a vnučku Heroda Velikého, právě a pouze ze slavné písně Karla Kryla. A pak také z Bible, která o Salome hovoří jako o ženě, která si za tanec vyžádala na Herodu Antipovi, svém otčímovi, hlavu proroka Jana Křtitele.\nNic ovšem není tak jednoduché, jak se zdá. Ani život Salome. Historický román německého spisovatele Erica Walze nabízí na 664 stranách mnohem barvitější obraz vnučky Heroda Velikého. Obraz, který vtáhne a nepustí dřív než na poslední stránce. Walz výtečně kombinuje reálný příběh s fikcí a představuje vzrušenou dobu, kdy v Palestině přichází ke slovu křesťanství, nadmíru plasticky a věrohodně. Některé historické romány si s fakty jen zahrávají - ne tak Závoje princezny Salome, téhle knize se dá věřit, že staví na skutečnosti. A ona na skutečnosti staví.\nDěj románu se klene přes období několika desítek let a začíná v okamžiku, kdy Herodes Veliký vydává rozkaz vyvraždit všechny novorozence mužského pokolení v Betlémě, aby se vzepřel předpovědi astrologů, že na svět přijde nový židovský král. Ve stejné chvíli, kdy Herodes rozhodne o životech tisíců, rodí Herodias, žena Herodova syna Theudonia. Když se to Herodes dozví, vtrhne do ložnice, kde porod probíhá, s dýkou v ruce - přijde-li na svět chlapec, bude bez milosti zavražděn. Narodí se dvojčata - chlapec umírá při těžkém porodu, neduživé děvčátko nestojí tyranovi za pohled. Dostává jméno Salome.\nSalome je jiná než ostatní židovské dívky. Chce se vzdělávat (což je v tehdejší židovské společnosti velká troufalost), chce se podílet na vládě (což je troufalost ještě větší). Láska? Salome si dlouho myslí, že láska je jí zapovězena. Je nehezká, má bledou pokožku, vyrážku, řídké vlasy. Je slabá a dýchavičná. Pro muže nepřitažlivá.\nKdyž se na knížecím dvoře Akmé, kněžny a pratety Salome, objeví tajemný mladík Timon, pocházející z Řecka, Salome se bláznivě zamiluje. A zdá se, že ani ona Timonovi není lhostejná. Nebo ji chce Timon jen využít? Když vyjde najevo, že Timon přišel pomstít smrt svého otce (Akmé jej nechala zavraždit), je Salome zklamaná a bezradná... má za to, že ji Timon podvedl a ranil její city.\nMocenský boj o vládu nad židovským státem, úkladné vraždy a intriky mezi vlastními bratry, odpor všech vrstev společnosti proti římské správě - doba, v níž Salome vyrůstá, je dobou, kdy židovský stát prochází mocnými změnami. Objevují se proroci, kteří hovoří o příchodu Mesiáše, radikální zelóti otevřeně bojují proti Římanům. Salome krůček za krůčkem získává moc a vliv. Přitom nemůže zapomenout na Timona, který po neúspěšném atentátu zmizel (byl odsouzen jako otrok do kamenolomu). Když se jí ho za pomoci Piláta Pontského, nového římského správce židovské státu, podaří vypátrat, Timon už v kamenolomu není. Po určité době ale přicházejí do města, kde (nyní již) kněžna Salome žije se svým mužem (a strýcem) Filipem dva stavitelé - jedním z nich je Timon. Jejich láska se znovu rozhoří...\nNe, nebudu vyprávět celou knihu. Momentálně jsem jí ale plný a těžko se mi vybírají místa, která bych chtěl představit více na úkor ostatních. Možná setkání Salome s Haritou, manželkou Heroda Antipa, která ji zasvětí do tajů erotického tance a kterou pak Antipas na naléhání matky Salome (a jeho druhé ženy) nechá ukamenovat? Možná by čtenář rád věděl, jak to bylo vlastně s tancem, za který si Salome řekla Antipovi o hlavu Jana Křtitela? Proč to vlastně udělala? Z pouhého rozmaru? Z lásky ke svému řeckému milenci?\nNeprozradím snad mnoho, když řeknu, že Eric Walz se slavného (nebo neslavného?) momentu dějin křesťanství, kterým smrt Jana Křtitele bezesporu je, zhostil na výbornou. Stejně jako dalších historických faktů, které jen maličko okořenil troškou fikce. Eric Walz psal Závoje princezny Salome velmi dobře připraven, vychází z historicky ověřených faktů, smyšleného je pomálu. Z desítek postav příběhu, který barvitě popisuje období dlouhé téměř půl století, žádná není představena zbytečně, všechny mají své místo a opodstatnění. A nejsou to jen příslušníci Herodovců, farizejové a zelóti. Prostor dostávají vládci Říma - Tiberius, Caligula či například Claudius, nechybí samozřejmě Pilát Pontský, Barabáš ani Ježíš Nazaretský.\nZávoje princezny Salome jsou velkolepou historickou freskou, která přenese čtenáře dva tisíce let zpět do minulosti a ukáže jim počátky křesťanství a boj o moc nad židovským národem ze zcela jiného úhlu pohledu než byli zvyklí - na pozadí života Salome, které později Bible přisoudila pověst kruté a rozmarné ženy, která si nezaslouží nic než opovržení.\nEric Walz představuje jinou Salome. Doporučuji vám ji poznat také. U mě historický román Závoje princezny Salome aspiruje v žánru historického románu na událost roku 2012.\nRomán Erica Walze Závoje princezny Salome vydal Knižní klub v březnu 2012. Dávám známku 8,5/10.\nJako už tradičně - book trailer:)\nZveřejnil Marcel Kupka v pondělí, března 12, 2012 Žádné komentáře:\nKdyž Harry potkal Spasitele. Jo Nesbø. Kniha šestá (recenze)\nKdyž Harry potkal Sally. Romantická komedie Nory Ephron (za scénář byla nominována na Oscara) je o lásce. Když ale Harry potká Spasitele, je to o něčem docela jiném. O znovu probuzené nenávisti. O naději, že zítra bude líp než dneska a ještě líp než včera. O tom, že za dávné hříchy se musí zaplatit. I když se nechce. I když to setsakra bolí.\nHarry Hole, hlavní postava Spasitele a vrchní komisař osloské policie, je muž svérázných způsobů. Alkoholik, který se pokouší abstinovat, policista, který s gustem překračuje pravomoci a na kterého nadřízení působí jako pověstný červený hadr na býka. Ale také vyšetřovatel, za kterým nezůstávají nevyřešené případy. I proto ho nadřízení berou na milost.\nKniha šestá série s Harry Holem v hlavní roli Spasitel se odehrává ve třech vzájemně se proplétajících liniích. První začíná v roce 1991, kdy je na letním táboře rodin norské Armády spásy znásilněna dcera jednoho z vysokých důstojníků organizace. Znásilnění nikdy nevyjde najevo.\nNásleduje střih. Přeskočíme dvanáct let a ocitáme se v Paříži, kde se na svou předposlední zakázku chystá Spasitel, profesionální zabiják, bývalý dětský obránce Vukovaru, který viděl umírat tolik jemu blízkých, že je pro něj smrt všední součástí života. Když splní úkol, čeká jej poslední mise. V Oslu.\nTřetí linie. V Oslu je před Vánoci, když se v jednom z hotelů ubytuje cizinec. Hovoří anglicky s východoevropským přízvukem. Objednává pokoj na jednu noc, kolem krku má uvázaný červený šátek, památku na zastřeleného velitele protisrbských jednotek ve Vukovaru. Je připraven splnit úkol. Jako vždy má sedm nábojů. Nikdy nepotřeboval víc než jeden. V Oslu se ale něco zvrtne. Na předvánočním koncertu Armády spásy je zastřelen Robert Karlsen. Obětí ale měl být Robertův bratr Jon.\nSpasitel se o svém omylu dozví na letišti, kde čeká na zpožděný let do Záhřebu. V sázce je příliš na to, aby nechal správný cíl běžet. Musí svůj úkol stůj co stůj dokončit. To ale nebude tak snadné. V cestě mu totiž stojí Harry Hole, vrchní komisař osloské kriminálky, kterému se na celém případu cosi nezdá...\nNesbø. Láska na druhý pohled\nJo Nesbø mě na první pokus neoslovil. Nemesis na mě nezapůsobila valným dojmem. Zápletka, které jsem jen těžko věřil, (pro mě) plochý příběh. Zkrátka - Nesbø byl pro mě "out". Prostě ke mě přišel ve špatný čas. Spasitel přišel naopak v čas nejlepší možný a pohltil mě. Doslova. Jsem náročný čtenář a detektivka na mě často působí dojmem nedotaženosti a nereálnosti. Spasitel mezi tyto detektivky nepatří. Spasitel je uvěřitelný velice snadno. Spasitel vypráví příběh, který by se mohl stát. Stačí mu přitom zdánlivě obyčejné ingredience - nenávist, nenaplněné city, beznaděj i její opak, naděje.\nSpasitel zaujme i svojí formou. Jestliže například Hypnotizér Larse Keplera využíval zajímavého efektu "znovuvyprávěného" a čtenář tak měl často pocit jakéhosi deja-vu, Nesbø ve Spasiteli používá neméně zajímavého (a na soustředěnost čtenáře náročného) efektu, kdy děj jedné dějové linie končí v nějakém prostředí a děj linie další ve stejném prostředí začíná. Někdy bylo trošku těžké odlišit, že děj už není vyprávěn z pohledu Spasitele, ale Harryho Holea nebo dalších postav, ale bylo to každopádně zajímavé a udržovalo mě to ve střehu. A správná detektivka ve střehu udržovat musí, nic naplat.\nDruhý poznatek k použité formě. Nesbø (a v tom já osobně vidím úspěch jeho knih, stejně jako úspěch Larssona, Keplera a dalších) je vizuálním autorem. Jeho knihy jsou filmovým příběhem, vepsaným do stránek knihy. Má to spád, je to plastické a je to podobné úspěšným televizním seriálům - i tam na konci dílu (kapitoly) dochází ke zvratu, který vás drží v napětí do dílu příštího (nebo do další kapitoly). I proto se Nesbø jen těžce odkládá a člověk by někdy raději přejel stanici, kam ho veze jeho vlak...\nMoje hodnocení? Jo Nesbø je skvělý autor skvělých detektivních příběhů. A Spasitel patří k tomu nejlepšímu, co současná evropská detektivka má (i když Spasitel je záležitost roku 2005). Kniha si na nic nehraje. Říká o sobě, že je detektivka a detektivkou také je. Nefilozofuje. Zcela určitě doporučuji k přečtení. V žánru detektivky je to v současné době asi vážně to nejlepší. Dávám 10/10.\nJeště malé upozornění pro ty, pro které je Spasitel první knihou série s Harry Holem - ne, opravdu nemusíte mít strach, že budete ochuzeni o přesahy už vydaných dílů série. Spasitel je skvělé čtivo i jako "jednorázovka". A Nesbø stejně česky vychází napřeskáčku:)\nSpasitel vychází 14.3.2012 v nakladatelství Kniha Zlín v překladu Kateřiny Krištůfkové.\nZveřejnil Marcel Kupka v sobota, února 18, 2012 3 komentáře:\nBoxer, brouk. Hanebný panchart po anglicku (recenze)\nVážený doktore Erskine,\nobdržel jsem již dary od papežů, magnátů a hlav států, ale žádný nebyl dosud tak výjimečný a neočekávaný jako vaše laskavá pozornost. Je připomínkou, že vítězství vědy jsou pro naši budoucnost právě tak důležitá jako vítězství vojenská. Věřím, že mě budete o postupu své práce informovat - je možné, že se pro Vás ve Třetí říši jednoho dne najde místo. Jak jste na tom s němčinou?\nAdolf Hitler Říšský kancléř\nKdybyste našli podobný dopis a kdybyste ho navíc našli v bytě, kde leží mrtvola hledače nacistických artefaktů - co byste si asi tak mysleli? Že jste narazili na opravdu velké tajemství? Kevin Broom (také hledač a sběratel nacistických relikvií), přezdívaný Rybina (pro svoji nemoc trimetylaminurii, projevující se velmi silným a velmi nepříjemným tělesným zápachem), si myslí totéž.\nŽe je na stopě opravdu něčemu velkému, to se potvrdí ve chvíli, kdy ho v jeho vlastním bytě (nezván) navštíví tajemný Velšan. Chce po něm informace, chce vědět, co našel v bytě s mrtvolou. V ruce má pistoli s tlumičem a tváří se, že pro něj není problém Kevina zastřelit... Kevin uteče, ale v další části příběhu se s Velšanem opět setká a stane se jeho nedobrovolným zajatcem. Společně pak putují za tajemstvím, které má svůj počátek ve třicátých letech 20. století...\nPrávě v tomto časovém úseku se totiž odehrává druhá dějová linie příběhu, a to převážně v Londýně a jeho okolí. Hitler v Německu sílí, a stejně tak sílí fašistické tendence v Anglii. Philip Erskin, příslušník dobře situované rodiny, skrývá svoji homosexualitu a píše pro svého otce, zklamaného tím, že univerzálním jazykem lidstva se stalo esperanto Žida Ludvíka Lazara Zamenhofa, učebnici pangejštiny, která má esperanto nahradit, protože, kdo by přeci po vítězství Třetí říše mluvil jazykem, který stvořil Žid.\nPhilip Erskin je ale především vědec. Jeho oborem je eugenika. Philip věří, že křížením lze za několik generací vytvořit ideální člověka. Nadčlověka. Jeho snažení má několik překážek. Muž (boxer), kterého chce zkoumat, je neuvěřitelně silný, hbitý a agresivní (to by byl voják wehrmachtu!), ale rozhodně ne dokonalý. Je zakrslého vzrůstu (metr a půl), má devět prstů na nohou a hlavně - Seth Roach, přezdívaný Hříšník, je Žid.\nEugenika je pro Philipa nejen vědou, je pro něj vášní. A to přinejmenším od té doby, kdy v Polsku nalezne nový druh brouka, který se vyznačuje velmi zvláštní kresbou na krovkách - svastikou. Erskin svůj úlovek pojmenuje Anophtatamus himmleri, aby z něj po čase vyšlechtil jeho vyšší formu Anophtalamus hitleri, svůj dar vůdci a Třetí říši.\nObě dějové linie jsou propojeny velkým obloukem - snad neprozradím příliš, když naznačím, že jde právě o brouka s hákovým křížem na krovkách a o židovského boxera, který někdy v roce 1936 náhle beze stopy zmizí.\nNed Beauman vás buď ihned zaujme nebo jeho knihu ihned odložíte. To druhé by byla každopádně škoda. Boxer, brouk je jednou velkou groteskou plnou absurdních situací, zápachu, sexu, agresivity. Seth Roach není typickým židovským hrdinou, je to tarantinovský "hanebný panchart" po anglicku. Nerozpakuje se zmlátit otce, který týrá sestru, je homosexuálem, alkoholikem. Ale výtečně boxuje a měl by před sebou jistě zářivou kariéru.\nKdyby nepotkal Erskina, sluší se dodat.\nHodnocení? Dávám dvě plus.\nPřestože není kniha přesně podle mého gusta, oceňuji originalitu tématu i zpracování. Jen tak trochu přemýšlím, proč právě tato kniza dostala Goldbergovu cenu 2012 v kategorii “vynikající debut”. Cenu, kterou dostávají díla dle komise výrazným způsobem zpracovávající téma židovství. Je otázka, zda-li právě Boxer, brouk je tím správným "židovstvím", jak si ho současná kulturní veřejnost představuje... jen pro úplnost - Goldbergovu cenu získal v roce 1980 Arnošt Lustig za Ditu Saxovou. Beauman je v dobré společnosti.\nMimochodem, ať se vyjádří sám autor, který dal své jméno i hlavní záporné postavě v knize:)\nResumé? Dávám 7,5/10 a doporučuji. Knihu vydal Odeon v roce 2011 v překladu Davida a Markéty Záleských.\nZveřejnil Marcel Kupka v sobota, února 11, 2012 2 komentáře:\nStalinovy krávy. Kniha o bolavé duši a hromadě jídla (recenze)\nStalinovy krávy jsou o bulimii. A o anorexii. Boj hlavní hrdinky Anny, po matce Estonky a po otci Finky, s poruchou příjmu potravy je hlavní dějovou linií. Stalinovy krávy jsou o hledání identity. Svoji identitu přitom hledá nejen Anna, hledá ji také její matka Kristiina, vysokoškolsky vzdělaná Estonka, která se v sedmdesátých letech 20. století seznámí s Finem, který pracovně působí v Estonsku, aby se za něj nakonec vdala a odešla s ním do Finska.\nKristiina má ve Finsku strach. Bojí se, že ji KGB unese zpět do Estonska, děsí se i představy, že nebude už nikdy moci navštívit své rodiče v rodné zemi. Její manželství je přitom typicky finské - manžel jezdí na dlouhé pracovní výjezdy do Sovětského svazu, kde si vydržuje milenky. Je to pro něj normální a Kristina mu to mlčky trpí. Žije s Annou víceméně o samotě, zůstává v domácnosti. Při návštěvách v Estonsku, kam může jednou ročně s Annou, cítí, že se stala cizinkou. Je cizinkou v rodné zemi, stejně tak je cizinkou i v zemi svého manžela.\nAnna matčin strach přijme za svůj. Nikdy nikomu neprozradí, že je Estonka, mluví výhradně finsky, jako Finka se i chová. Koneckonců, ve Finsku žije od narození. Pocit vykořeněnosti je pak patrně (co mohu z knihy soudit) příčinou pozdější Anniny poruchy příjmu potravy - stačí několik poznámek o Annině váze a Anna propadá anorexii. Tu čas od času kompenzuje bulimickými záchvaty přejídání se. A pak se to stane. Jednoho dne si Anna po podobném záchvatu vyvolá zvracení. Spirála je roztočena.Bulimické záchvaty jsou stále častější, pro okolí je přitom Anna sympatickou, chytrou a vzdělanou mladou dámou. Je sice trochu štíhlejší, ale to ji spíše ctí...\nCelých 14 let Anna bojuje s poruchou příjmu potravy. Celých čtrnáct let není schopna milovat se s někým, s kým má více než přátelský vztah (popisuje například milostný poměr s mužem, kterého nazývá Vlk - vztah se rozpadá v okamžiku, kdy začne být ze strany Vlka více osobní). Celých čtrnáct let není schopna odhalit svoji identitu, svůj původ. Bojí se, že jako Estonku by ji finská společnost nepřijala. Stejně jako se bála její matka. Svůj strach zajídá, aby ho pak zase vyzvracela.\nV knize popisuje svoji bulimii Anna například takto:\n„Brzy jsem se naučila zvracet jako hotový profesionál. Dalo by se téměř říci, že jsem k tomu měla vlohy od samého začátku, ale až nyní jsem je odhalila. Bezhlesné zvracení bylo hračka, a když jsem se vyzvracela dostatečně rychle po jídle, zvratky ani nepáchly. Mohla jsem to docela dobře dělat i na veřejných místech; například v hospodách opilí lidé vždycky zvrací. A když už jsem nedodržovala dny bezpečného jídla a neměla bulimické dny, které jsem v prvním roce měla týdně maximálně čtyři, můj krk si zvykl natolik, že se z mého hlasu už nedalo poznat, zda jsem zvracela, nebo ne.“\nStalinovy krávy nicméně nejsou románem, který by byl prvoplánově věnovaný anorexii a bulimii. Stalinovy krávy vyprávějí tragický příběh Estonska a jeho obyvatel pod sovětskou okupací. Vyprávějí o deportacích na Sibiř, které mohly potkat každého, o popravách členů estonské domobrany, o pokusu sovětských úřadů zničit vše estonské, o špiclování a udávání. Stalinovy krávy vyprávějí i o tom, jak se po rozpadu Sovětského svazu a osamostatění Estonska tato malá země stala cílem nájezdů Finů, kteří Estonsko vzali coby obrovský nevěstinec a skladiště laciného alkoholu.\nDruhá krátká ukázka z knihy je z kapitoly, které popisuje deportace Estonců na Sibiř v roce 1941 po okupaci Estonska Sovětským svazem:\n"Osvalda, coby hlavu rodiny, na nádraží odtrhnou od ostatních a nikdo o něm dva roky neuslyší.\nSkončí v platinových dolech v Norilsku. Je dost malý a hubený na to, aby přežil. Lépe živení nevydrží náhlý nedostatek potravy, každé ráno jich na pryčnách vedle Osvalda zůstane ležet několik. Těla se dávají do pytlů a vrší se na prostranství nedaleko tábora. Na jaře, až země - a těla - roztají, se do hromadného hrobu pohřbí to, co zvěř z tundry nesežrala.\nMzdou za dvanáctihodinový pracovní den je 300 gramů chleba, jejž muží smějí sníst až v táboře, snad kvůli strachu z pokusů o útěk. Jako kdyby odtamtud někdo mohl utéct. Jako kdyby se o 300 gramech chleba dalo běžet napříč Sibiří.\nZatímco unuce a přikrývky schnou, chodí muži po barácích a okoli na kusech prken, které si přivazují k nohám.\nKdyž jde člověk na latrínu, nesmí na sobě mít nic než spodní prádlo, přestože teploty jsou mínus čtyřicet padesát stupňů.\nZ hladu mají muži vidiny i sluchové halucinace.\nOsvaldovi začnou vypadávat zuby. Kolik váží? 40 nebo 50 kilo?\nMyšlenky se zadrhávají. Brzy začne hlad rozežírat mozek."\nStalinovy krávy jsou napsány mimořádně čtivým jazykem, text neobsahuje rušivé gramatické chyby a překlepy. Číst Stalinovy krávy je zážitek, pokud by vás odradilo hlavní téma (anorexie, bulimie), překonejte svoji nechuť (trochu divné slovo v recenzi knihy o anorexii, že?) a začtěte se.Stojí za to.\nKe knize připravilo nakladatelství Odeon výborný trailer - hlavně na jeho základě jsem vzal knihu Sofi Oksanen do ruky. Podívejte se na něj:\nPokud bych hodnotil, dávám 10/10. Knihu vydal v roce 2012 Odeon v překladu Lindy Dejdarové.\nZveřejnil Marcel Kupka v neděle, února 05, 2012 Žádné komentáře:


Baby shower - vše o tématu | Supermámy\n"baby shower" - veškeré informace o tématu\nPříšerné dorty na oslavu narození dítěte. Jak z učebnice\nKuřecí kapsa Prošívaná deka Francouzská cibulačka\nBuchanan Group s.r.o. - 4202431 Nový sníh může komplikovat dopravu v Česku, varují meteorologové. Sled... Starý nábytek nevyhazujte. Víme, jak ho krásně zrenovovat


Bisexuální přítelkyně | Doktorka.cz\nRád bych se Vám svěřil s problémem, který mě delší dobu trápí a snad mě dáte i nějaké ponaučení. Se svojí přítelkyní se známe již velmi dlouho, snad 10 let, možná i více. Ještě dříve než napíšu cokoliv, tak říkám , že já ji mám moc rád, vždy jsem ji měl rád a navždy zůstane součástí mého života. Známe se již velmi dlouho, oběma nám je přes 30 let a spolu chodíme cca 6 let. Před pár měsíci se mi přítelkyně svěřila (a to zejména snad pod vlivem alkoholu - vína), že je bisexuální a že se jí líbí starší "zralé" ženy. Prý zejména menší brunetky tak okolo 40 až 50 let. Ve víně je pravda (latinsky in vino veritas). To by mi samozřejmě samo o sobě vůbec nevadilo, myslím, že jsem dosti tolerantní, sám mám spoustu problémů a sex. orientace mé přítelkyně mi sama o sobě vůběc nevadí. Vadí mi ale, že se o svém "problému" se mnou nesvěřila již mnohem dříve, myslím si, že jde o poměrně závažnou informaci. Dnes už vím proč chodí "pařit" do hospody se svými kolegyněmi z práce, zatímco já se "musím" opíjet vínem sám někde v koutě sám. Předpokládám, že většina kamarádek mé přítelkyně jsou ženský z jejího zaměstnání, že se jedná o zcela normální heterosexuální ženy z jejího okolí, které nemají ani nejmenší tušení o tom, co je moje přítelkyně zač. Zpočátku jsme se tomu snad i smály, jak říkám, já jsem velmi tolerantní, ať se moje přítelkyně kamarádí s kýmkoliv chce. Jenže od té doby náš intimní život v podstatě uvadl, a nevidím moc naděje na obnovu. Dále jsem zjistil, že moje přítelkyně již delší dobu navštěvuje jistého velmi známého a sofistikovaného psychoterapeuta a psychologa zaměřeného na mezilidské vztahy. To je samozřejmě zcela v pořádku, ale v pořádku jistě není to, že mi o tom ani neřekla. Zkrátka jednoho dne jsem byl pozván do jistého pavilonu jisté psychiatrické kliniky, kde se zabývají neurotickými poruchami, mezilidskými vztahy atd. Vůbec jsem neměl tušení, proč jsem byl pozván. Pozvání jsem respektoval a v daný den a čas jsem zašel do příslušné ordinace. Pan doktor si nejdříve ještě naposledy vyslechl moji přítelkyni, poté se mě samostatně vyptával na mnoho informací z našeho společného života i z našeho života osobního. Nakonec si nás pozval oba dva a vyřknul nad námi svůj ortel: prý by bylo nejlepší, kdybychom se rozešli, prý náš vztah nemá žádnou budoucnost. Po pár vteřinách jsem v této místnosti za přítomnosti tohoto terapeuta řekl, ať se moje přítelkyně svobodně rozhodne, jak chce žít dál. Nabídl jsem jí, ať si tedy najde někoho, s kým bude šťastná, já se s rozchodem smířím, nedá se nic dělat. Přítelkyně na to (bohužel) neřekla nic, začala brečet a já nevěděl co mám dělat dál. Po opuštění kliniky jsme se chvíli skutečně nevídali moc často, ale dnes se vídáme velmi často - já jsem si nikoho jiného nenašel a ona také ne, a tak jsme zůstali spolu v jakémsi kamarádsko-mileneckém vztahu. Můj dotaz je tedy jasný: mám svoji nejlepší kamarádku a zčásti i přítelkyni vyhodit někam na ulici a hledat si v "neznámých vodách" někoho jiného anebo se máme pokusit vytvořit si spolu znovu opravdový vztah ???\n15. Listopad 2009 - 18:03\nVám, že je přes 30??? Co je to za pohádku? Myslím, že jste jeden labilnější než druhý. Nechápu to s tím doktorem, proč jste tam šli k sofistikovanmu doktorovi. Dotaz jsem nepochopila. Je naprosto normální, že je přítelkyně bisexuální. To jako kdyby to neřekla, tak jste v klidu?? Raději se držte spolu, protože jste nějaký divní oba.Po třicítce bych fakt chtěla mít takový starosti. :-)\n16. Listopad 2009 - 12:40\nVážený pane Radime, děláte si úplně nesmyslné starosti a z komára veblouda. jinej chlap by byl rád a nějakou tu kamarádku pozval domu k přítelkyni a ne lítat k psychiatrům a psychologům. Tak jsem moc nepochopil o co Radimovi jde.\n16. Listopad 2009 - 12:43\nšárka K (anonym)\nMě připadá, že Radim má spíš problém sám se sebou a přítelkyně se ho chtěla elegantně zbavit přes psychologa.\n16. Listopad 2009 - 12:45\nMáte pravdu, že oba dva jsme "nějací divní". Skutečně je nám oběma přes 30, ale máme oba poměrně dost zdravotních problémů vč. psychických, což nás pochopitelně drží při sobě. Jinak souhlasím s příspěvkem Šárky K. - také mám ten pocit, že za tím vším byla snaha přítelkyně se mě prostřednictvím psychologa zbavit. Tohle mě napadlo už napadlo taky. Jinak je můj dotaz myslím celkem jasný nebo ne ? Zkrátka zda máme spolu dále chodit či nikoliv vzhledem k tomu, že se ke mě přítelkyně zachovala dosti podivně.\n16. Listopad 2009 - 14:00\nTento termín ,který označuje erotickou a sexuální pritažlivost k lidem obou biologických pohlaví.No nedělej z toho vědu,třeba se chce Tvá přítelkyně jenom pomazlit,neuraz se,ale na mazlení jsou prostě lepší ženy.Hned z toho nedělej,že je úchylá.A můj muž by se taky dvakrát nebránil,kdybych dovedla nějakou kamarádku.\n16. Listopad 2009 - 14:29\nJá samozřejmě chápu, že mi tu budete říkat něco v tom duchu jako buď rád, že máš bi partnerku, co by za to jiní chlapi dali apod. To ale bohužel není podstata problému. Znovu opakuji, že mě nijak nevadí, že je moje přítelkyně bisex., ale vadí mi to, že mi to řekla až po tolika letech, a že jsme se spolu spíše vzájemně odcizili. Mám takový dojem, že ona se asi zamilovala do nějaké té své "kamarádky", stejně tak, jako kdysi do mě, ale neví, jak to řešit. Možná se mě chce "zbavit", těžko říct. Klidně jsme ale mohli do té poradny chodit spolu, jistě by se vše dalo lépe vyřešit, zkrátka být k sobě upřímní. Zkuste se vžít do situace, když vám jednoho dne zazvoní telefon, ozve se vám jakýsi zcela neznámý člověk (psychiatr či psycholog) z jakési kliniky, že by s Vámi potřeboval hovořit ohledně vztahu s Vaší partnerkou a dostavte se prosím tolikátého a v tolik hodin do ordinace číslo xy v pavilonu z, kde na Vás budu čekat a stejně tak Vaše partnerka. Myslím, že by spousta lidí z toho měla infarkt, bez ohledu, jestli je Vám 20 let, nebo 35 nebo 90. Zkrátka kdysi to bylo báječné. Vzpomínám si na to první nádherné romantické odpoledne kdesi v lese, když jsem poprvé před mnoha lety vzal svoji budoucí přítelkyni poprvé za ruku a do toho svítilo sluníčko pozdního léta, cítili jsme se oba báječně. A najednou po mnoha letech se ocitnete v jakémsi blázinci a s cizím člověkem hned napoprvé musíte řešit intimní otázky a problémy.....najednou se dozvíte o své přítelkyni další "zajímavé" věci. Nakonec jsem měl z toho takový pocit, že vlastně ani nevím s kým to vlastně chodím. Dozvím se, že moje přítelkyně je vlastně někdo docela jiný než jsem si myslel a nežli jsem si byl ochoten přiznat (nejde jen o tu bisexualitu, ale i další věci). Myslím si, že správný a řekněme drsný chlap by takovou "přítelkyni" okamžitě vyhodil a vztah co nejrychleji ukončil. Já jsem ale bohužel nejen "divnej", ale jsem taky myslím svým způsobem optimista a nerad bych dělal nějaká unáhlená rozhodnutí.\n16. Listopad 2009 - 15:47\nNeni tady nejaka holka co by rada mela kamaradku a obcas se s ni i milovala?\n15. Červenec 2011 - 14:55\nNeni tady nejaka holka co by...ahoj tady jedna je...já:))\n20. Leden 2012 - 13:17\nDenisko rada te poznam,nechas mi tu na sebe email?\n20. Leden 2012 - 14:25\nNeni tady nejaka holka co by... ahojky ráda bych se stebou poznala :* co říkáš můj mobil je 723415070 ale jsem z Prahy :*\n25. Duben 2012 - 15:58\nMám podobný problém: Chtel bych znát rozumný názor, jizlivosti me nezajimaji, diky. Pred ctyrmi mesici se mi stalo neco zvlastniho, prisla za mnou divka kterou jsem v ten den videl poprve a rekla mi ze by me rada poznala ,coz se stalo a ja zil ctvrt roku v krásném vztahu. Musím hned na zacatek podotknout, ze mi o sve bisexualite rekla uz v ten den a me to nevyvedlo z míry ani trochu. Nedávno se však rozplakala a sverila se mi, ze má strach z toho, ze bisexualni neni protoze ma dojem ze ji ritahuji jen zeny a ze netusi co se s ni deje. Nikdy jsem nikoho jako je moje pritelkyne nepoznal. To co bych chtel, je vest s ni normalni vztah a doufat ze tak jako jeji pocity prisly, tak i odejdou. Doufam ze by mohlo byt resenim to, ze by si nasla i zensky protejsek. diky za odpovedi\n10. Prosinec 2012 - 6:33\nMám podobný problém: Chtel...A co takhle žít v trojici (2xŽ + 1xM)?\n10. Prosinec 2012 - 10:19\nMám podobný problém: Chtel...Olivere ja zil s bisexualkou a u te byl problem ten ze si zenama kompenzovala "hlad" po vanilkovem sexu jestli me rozumis. Ona asi mezi 30-40 chlapy co za zivot poznala nenarazila na chlapa ktery by si s ni dokazal hrat jako zenska se zenskou. Ty lesby tohle umi od prvni chvile lepe nezli my muzi my se to musime ucit. Pisu to jako jeden z moznych podvedomych duvodu ale samozrejme ze jich tam muze byt vic S tou variantou 2+1 souhlasim je to mozne reseni i kdyz s tou druhou nemusis byt milenec pouze kamarad ktery napriklad spolu nesoulozi.\n10. Prosinec 2012 - 16:09\nCo to je vanilkovy sex?\n10. Prosinec 2012 - 18:21\ndíky, asi ti rozumím...\n13. Prosinec 2012 - 13:25\nOlivere ja zil s bisexualkou...Vanilkovy sex oznacuji posmesne priznivci sado-maso praktik sex ktery je klasicky postaveny na neznem pomalejsim pristupu jako jsou neznosti bezne sexualni praktiky vzajemna vstricnost. Pak mas tvdy sex kde jdes primocare za vygradovanim prozitku ale porad jsi v rovine sexualni ale nekombinujes to s ponizovanim ci nasilim ktere potrebuji S/M naladeni lide. Opet ber to jako "lidove" vysvetleni presne najdes na netu vsude\n13. Prosinec 2012 - 14:27\nVanilkovy sex oznacuji...Mám rád "vanilkový sex", jsem lesba? :D\n13. Prosinec 2012 - 19:28


Kniha: C´est la vie / Čtyři krátke povídky (Marc Blancher, Tim Pirard a Adrienne Derrier) | Martinus\nPro úroveň pokročilosti B1\nKde leží hranice mezi fikcí a realitou? Co může člověk ukrývat pod maskou? A proč máme strach z neznámého? Napínavá cvičebnice pro všechny, kteří si chtějí osvěžit, prohloubit a rozšířit své znalosti francouzštiny.\nPomocí čtyř různorodých učebních povídek budete trénovat své jazykové znalosti hravě a efektivně. Přiložené CD vám pomůže:\n- s porozuměním poslechu,\n- s cvičení vztahující se přímo k textu\n- s překlady slovíček na každé straně\n- s otázky k interpretaci povídek\n- zvládnout závěrečný test\n- s obsáhlý slovník Pro jazykovou pokročilost B1 podle Společného evropského referenčního rámce pro jazyky.\nCD ve formátu MP3 obsahuje celý text namluvený rodilou mluvčí a je ideálním prostředkem pro porozumění mluvenému slovu.


Ivanka Devátá: Co číha za humny cena od 138 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Knihy, filmy, hudba » Knihy » Próza - beletrie » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Ivanka Devátá: Co číha za humny\nCo číhá za humny - Ivanka Devátá. Dovolená v cizině je vždycky dobrodružství. A pokud se dovedeme pořádně rozhlédnout, můžeme pochopit ledacos nejen o navštívené zemi a lidech v ní, ale také o sobě. Ivanka Devátá se kolem sebe dívat dozajista umí. V této knize líčí komické situace a rozmanitá úskalí, s nimiž se ...a dál?\nCo číha za humny\nProdukt Ivanka Devátá: Co číha za humny neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Ivanka Devátá: Co číha za humny nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Ivanka Devátá: Co číha za humny neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nVíce možností? Ivanka Devátá: Co číha za humny koupíte i tady\nDo obchodu » Ivanka Devátá: Co číha za humny Knihcentrum.cz\nPEMIC Co číhá za humny\nDo obchodu » Ivanka Devátá: Co číha za humny Digiboss.cz\nCo číhá za humny - Ivanka Devátá, Iva Hüttnerová - 12x19\nSpecifikace Ivanka Devátá: Co číha za humny\nJaké to je cestovat s Ivankou Devátou? Neuvěřitelně vtipné jako vždy! Ivanka se kolem sebe umí pořádně koukat a vy v této knize můžete s ní. Čemu se usmívá Mona Lisa? Jaké trenýrky nosí chlapeček od Q ... a dál?\nPorovnat ceny Ivanka Devátá: Co číha za humny\nCo číhá za humny - Ivanka Devátá. Dovolená v cizině je vždycky dobrodružství. A pokud se dovedeme pořádně rozhlédnout, můžeme pochopit ledacos nejen o navštívené zemi a lidech v ní, ale také o sobě. Ivanka Devátá se kolem sebe dívat dozajista umí. V této knize líčí komické situace a rozmanitá úskalí, s nimiž se setkala na prázdninových cestách. Nevíte, kdo nebo co jsou jermelíky? Chcete zjistit, kolik je v Bulharsku hrochů? Rádi byste přišli na to, čemu se usmívá Mona Lisa? Toužíte dozvědět se, jaké trenýrky nosí chlapeček od Quadalquiviru? Potom neváhejte a pusťte se do čtení! Přejeme dobrou zábavu. Co číhá za humny - Ivanka Devátá od nakladatelství v kategorii Beletrie | za skvělé ceny na e-shopu Knihydobrovsky.cz