O vlas (celá povídka) :: Miroslava Dvořáková, autorská tvorba\nÚvodní stránka > O vlas (celá povídka)\n„Je to rok, co se pokazil můj implantát. Stála jsem ve strojovně a v ruce držela čistící pistoli. Byla jsem tam sama. Na pultu leželo nějaké zařízení. Nejspíš jsem zavadila o spínač a dostala ránu...“\n„Skříňka s kabely a spínači. Nevyznám se v tom! Během několika dní jsem si vzpomněla na svoje pravé jméno. Chtěla jsem se vrátit, ale trvalo mi rok, než...“\n„Ale kdysi byl,“ namítla. „Kapitán Kevanan má v Boveře oblíbenou putyku. Tentokrát přiletěl Pelyňkový festival. Na orbitu zůstali jen androidi a já. Z jedné servisní kapsle jsem odpojila řídící jednotku a...“\n„Jednomístný modul spojený magnetickým mostem s křižníkem. Čistí povrch od natavených zbytků kosmického smetí. Má omezenou zásobu paliva a manévrovací trysky. Ukryla jsem se v kapsli a počkala, než se Kevanan s důstojníky z Bovery vrátí. Jakmile loď opouštěla orbitu, odpojila jsem magnetický most a nechala kapsli padat. Nad oceánem jsem zapojila trysky a nasměrovala se na Genken. Nejtěžší bylo odhadnout trajektorii, aby to vypadalo jako nehoda...“\nZaslechla otrávené zafunění, když se nedařilo uzel rozvázat. Cosi kovově cvaklo a šátek byl stržený z její hlavy. Frustrovaně zasyčela, když jí tytéž prsty přejely po nakratinko ostříhané lebce. Praskavý zvuk a bolestivý výkřik. Ten, co se jí předtím dotýkal, se skácel na zem. Ve změti nadávek a poplašeného štěbetání ho táhli pryč. Jináda?...Ostříhaná a žije?... Nesmysl... Derrikova sestra?\n„Ovšem,“ odsekla. Toto téma ji pokaždé rozruší. Čistokrevná jináda po tom, co ji zbavíte vlasů, zemře. Právě pro čarovné vlasy, ze kterých se tkají látky s perlovým leskem, vivané jinády vyhladili. Košile z jinádích vlasů u smrtelníků zastavuje stárnutí a chrání je před nakažlivými chorobami. Ne náhodou je nosí ti nejmocnější vivanští potentáti. Vlasy na hlavě jinády jsou „živé“ a nabité energií. Každý, kdo za ně Jinádu svévolně „zatahá“, obdrží ránu. Proto ji kapitán Kevanan stříhal v izolačních rukavicích... Ne, teď na to nebude myslet. „Nechtěla jsem nikoho zranit,“ dodala. „Nemůžu to kontrolovat, když jsem ve stresu. Ten pitomec měl štěstí, že jsem ještě slabá.“\n„Předem upozorňuju, dámo,“ ignoroval její námitku, „že já na bájná zvířata typu Adwu-Dekhena nevěřím. Nikdo, než my sami, nás před vivanskou tyranií nezachrání. Tudíž si tisíckrát rozmysli, než na mě vybalíš nějakou úžasně lákavou historku o dokonalé zbrani na nějaké bohy zapomenuté planetě, na které by na nás čirou náhodou čekala vivanská přepadová flotila...“\nNaštvaně dveře zase zavřela. V posteli se stočila do klubíčka. Nevěřila, že se jí podaří usnout, protože její hlava bzučela nevyslovenými otázkami...\nDnes jsou plodní a houževnatí vivané pány známého prostoru, zatímco dlouhověcí a proto téměř bezdětní antavité jsou lovnou zvěří odsouzenou k vyhubení. K neutralizaci přeživších antavitů používají vivané elektronické implantáty ne nepodobné těm, které si kdysi antavité aplikovali dobrovolně... Yola si sáhla za krk a promnula si svědící jizvu po tom svém. Už nikdy se znovu ulovit nenechá.\nBylo mi devatenáct, když jsem se poprvé setkala s bratrem. Derrik se s otcem názorově rozešel dávno před mým narozením. Měl otci za zlé, že tak lehkomyslně vzdal nároku na trůn a opustil jeho matku. Kritizoval otcův nihilismus, s jakým přijímal a později i propagoval rozšiřování vivanské populace. Přes otcův nesouhlas koupil bratr na Cevisanu pozemky uprostřed průmyslové čtvrti a vybudoval tam první tajnou základnu - hnízdo. Podnikal mise do prostoru a dál mobilizoval antavity. Pak začaly na Cevisan pronikat zvěsti o vyhlazení Brussedey, Obeu šest a Obeu sedm, později i o totálním zničení Faaru. Vivanská média tyto události prezentovala jako „nešťastné incidenty“, kdy vivanské ozbrojené síly bránily diskriminované vivany proti antavitské zvůli. Nikdo se neodvážil formulovat nahlas to zjevné, že k oněm incidentům došlo pokaždé na světech historicky náležícím antavitům. Zatímco jsem konečně začínala chápat, co se děje, otec s matkou se dál vzájemně udržovali v přesvědčení, že jde o nedorozumění. Toho dne, kdy mou matku a otce zadrželi, jsem byla ve škole. Sousedka dala lovcům Systému informace o místě mého pobytu, ale byla naštěstí natolik všetečná, že mi o události poslala vzkaz do mé virtuální poštovní schránky. Určitě si myslela, že rodiče jedou v obchodu s drogami nebo pašovaným alkoholem. Do našeho domu ve Slavičí čtvrti jsem se už nikdy nevrátila. Ukryla jsem se v Derrikově hnízdě…\nZnovu se zarazila. Její rukopis se stával nečitelným. Z chaotických klikyháků přenesených na panel nedokázala graforrová čidla vyhodnotit jediné smysluplné slovo, které by se dalo přenést do úhledně upraveného textu. S povzdechem si vzpomněla, jak během prvních dnů v pustém podzemí téměř zešílela. Seděla u telestěny a sledovala zprávy o razii v jejich domě. Systém její rodiče obvinil ze zakázaných praktik a internoval je ve sběrném táboře na Untimě dva. V médiích propírali i její osobu. Reportéři vyzývali cevisanské občany, aby se podíleli na její „záchraně“. Snad tisíckrát odolala nutkání se sama přihlásit. Toužila uvěřit, že se její život úplně nezhroutil. Vivanská média hlásala, že ze sběrného tábora antavity deportují na periferii, kde mohou realizovat činnosti neslučitelné s vivanským životním cyklem a vivanskými morálními normami. Když už byla totálně rozložená a připravená se udat, vrátil se Derrik. Na Untimě žádný sběrný tábor není... Náš otec a tvá matka jsou mrtví, oznámil Yole. Vivani převzali naše državy. Je jich stokrát víc, než nás. Proti jejich strojům jsou naše praktiky neúčinné. Zabíjejí nás po stovkách. Vybrané z nás pomocí těch elektronických serepetiček zotročují. Neutralizují naše schopnosti. Derrik vyprávěl o smrtících zvukových vibracích vysílaných z tisíců vivanských sond, které vyvraždily nepřipravené obyvatele Brussedey během několika hodin. Ty zvuky jsou podle intenzity buď smrtící, nebo ohromující. Stromisté už nemohou splétat cestovní sítě. Wemurové ztrácí schopnost přeměňovat světlo. Brůsové se nezvládají proměňovat do totemové kočky bohyně Kachadei. Jinády jsou bezbranné a Quosibané se vlivem neutralizace mění v kámen.\nS Derrikem přišli další antavité a hnízdo se probudilo. Vedli partyzánskou válku proti Systému. Ničili jejich lodi a depa, zachraňovali antavity z transportů a vyhlazovacích táborů. Yola se naučila používat vivanské zbraně, nosila přilbu, která účinky vibrací tlumila. Potřebné zbraně, oblečení, informace i potravu kradli vivanům, protože infrastrukturu antavitů vojska Systému zničila. Na vivanských světech Yola nosila blonďatou paruku a brýle a využívala znalosti jejich zvyků... Fungovalo to, dokud z ní jeden opilec v obchoďáku tu paruku nestrhnul. Kdyby se to nestalo přímo pod nosem policejní kamery, kdyby v té chvíli na místě neslídilo komando Systému, byla by z toho vyklouzla. Během sto padesáti let, co byla Yola v zajetí, vivané metody kontroly zdokonalili. Začali masově používat čidla, pomocí kterých dokázali zachytit stopy interní magie antavitů. Instalovali detektory do vstupů veřejných budov, na letiště a nádraží…\nTo musí stačit. Yola mrskla perem o panel, jako by to byl jedovatý červ z Kebru. Rozhodně se nebude vysilovat popisem androidů, se kterými se o údržbu podlah, odnášení odpadků, čištění nutričních boxů, mytí stolů v jídelně a další roztomilé činnosti, dělila. A už vůbec se nebude svěřovat s domněnkami, co si o své minulosti na Zediveru vyvodila z kusých Kevananových narážek.\nAniž by na sebe upozorňovala, začala uklízet. Sbírala právě z podlahy prázdné láhve a tácky se zbytky jídla, ani si nevšimla, že jí stojí za zády. Proč ještě nejsi svlečená, cukříku? Zněl mazlivě, jako když mluvíme na psa. Byla tak ohromená, že přestala dýchat. Něco musel v jejím výrazu vyčíst. Tak šup, šup...\n„Uvědomuješ si, jak jsi vzácná?“ zaševelil a naklonil se nad stolem tak blízko, že se jejich obličeje téměř dotýkaly. Jeho ústa se blížila k jejím rtům. „Možná poslední své rasy,“ šepotal. „Máš povinnost k předkům a musíš jí dostát. A já jsem víc než ochotný ti s tím pomoct. Co kdybychom si zašli někam ven? Jen ty a já...“\nDveře se s prásknutím rozlétly. Do kuchyně vrazil Virakan, navlečený v šedozelených maskáčích s plazmovým dělem v rukou. „Co je tu za bordel?“ zařval. Nejspíš právě vyskočil z postele. Rozcuchaný a do půl pasu nahý připomínal válečníka z barbarských časů. Zbraň byla podle rudě blikající kontrolky odjištěná, ale místo do jejího ústí, Yola pobaveně zírala na brůssova bosá chodidla. Stoupala pohledem přes délku jeho holení a stehen až k pěkně svalnaté hrudi a širokým ramenům. Pásla se na pyšné hranaté čelisti... Smích ji přešel, když se střetla s jeho rozzuřenýma očima. Za jeho zády na ni z chodby opatrně nakukovali další obyvatelé hnízda, z nichž jedinou Drue Yola znala.\nYola až tehdy pochopila, že oba pitomce prohlédl, a že ví, že ona je ke rvačce neprovokovala. A ti dva, soudě podle jejich spokojenosti, vědí, že Virakan ví... Tím hůře si ale připadala ona. Proč jí nasazuje psí hlavu, když ví, že je v tom nevinně? Drue jí toho o něm příliš neřekla. Je legrační, že jmenuje stejně jako ty. Jste vzdálení příbuzní, protože Virakan Aann Denwey pochází z linie mladšího bratra tvého dědečka, krále Brussedey. Na protest proti zrušení monarchie zosnoval vzpouru. Jen příbuzenství s emeritním králem, tvým otcem, ho uchránilo popravy. Vyhnali ho do exilu a díky tomu zkázu Brusedey přežil. Léta o něm nikdo neslyšel. Derrik ho našel na nějakém zapadlém satelitu v systému Obeu. Vir tvého bratra respektoval jako svého prince, vzdáleného bratrance i jako velitele, ale nesouhlasil s jeho koncepcí. Ti dva se často rvali jako koně...\nJaká ironie, že v kontrastu s arogantním Virakanem se kapitán Kevanan Buzzoa na veřejnosti jevil jako noblesní gentleman. Každoročně Yolu brával ke své rodině na Teduikan, aby mu s make-upem, zářivě platinovou parukou, ověšená starodávnými šperky z vyrabovaných antavitských trezorů, dělala stafáž při oslavách nového roku. Pod vlivem implantátu se zmohla jen na pár povolených frází, takže na dotazy odpovídala povětšinou mdlým úsměvem, což vyvolávalo dojem, že je buď příliš hloupá, nebo příliš mazaná. Brissel je tanečnice, tvrdil bratrancům Kevanan. Tvářil se tajemně, čímž dával prostor domýšlet se čehokoliv. Navenek se k ní choval jako ke královně, ale v soukromí s ní vytíral podlahu. Dobře věděl, že to ve svém stavu sotva registruje. Na Teduikan jezdil hlavně kvůli dědečkovi, aby mu dokázal, že si vede skvěle. Kevananův dědeček, diktátor a doživotní prezident Teduikanu, měl vnukovi dlouho za zlé, že rezignoval na rodiný byznys, jak politickému podnikání říkal: Lovit bosoráky a dělat Systému poskoka, nemá můj nejstarší vnuk zapotřebí! Zcela změnil názor, když mu Kevanan k osmdesátinám věnoval perlově šedou šálu utkanou z jinádích vlasů. Na dotaz, jak Kevanan takový poklad získal, kapitán odpověděl, že ho zrekvíroval při razii na Obeu šest. Za rok po té vypadal dědeček o deset let mladší. Bez šály neudělal ani krok. Škoda, že už nemáme k dispozici žádný živý zdroj, posteskl si. Dokážeš si představit, jaký by to byl byznys? Kdybychom si ty bosorky dokázali namnožit? Stačila by jedna. Měla by jedno dítě každý rok. Klidně bych se toho zhostil osobně. Mladé bychom stříhali teprve, až by měly vlasy po paty, aby si před koncem ještě něco užily... Kevanan si tehdy přitáhnul Yolu k pasu a slibně se na dědečka usmál: Až nějakou najdu,dám ti vědět...\nPo probdělé noci seděla schoulená v křesle a rukama si objímala holeně a čelem se opírala o kolena, když kdosi zaklepal na dveře. Myslela si, že je to Drue se snídaní, takže ani nezvedla hlavu, protože věděla, že s očima opuchlýma od pláče vypadá hrozně. Doufala, že stromista se dovtípí a nechá ji na pokoji. Zaslechla, jak se dveře otevřely a kdosi vešel. Našlapoval tiše, rytmus chůze vyzníval úplně jinak než Drue, ale ať už to byl kdokoliv, Yolu to nezajímalo. Zazněl kovový zvuk, jak tác klesl na stůl.\n„Rozhodl jsem,“ ozvalo se napruženě, „že ti povolím omezený pohyb po základně.“\nPřekvapeně vzhlédla. Virakan se nad ní tyčil a tvářil se jako dervosský démon pomsty. Čelisti měl tolik zaťaté, až bylo s podivem, že neskřípe zuby. Na nose měl zase ty ošklivé brýle, ale Yola cítila, že si ji nemilosrdně prohlíží.\n„Co tak najednou?“ hlesla.\nZnechuceně potřásl hlavou. „Derrikovi příznivci z ostatních hnízd,“ zavrčel, „mi položili nůž na krk. Vzkázali, že pokud tě nepřestanu šikanovat, odepřou mi poslušnost. Došli k závěru, že mě to snad baví! Že si tím snad léčím nějaký komplex! Že se snad třesu strachy před tím, že mě nahradíš!“\nHořce se usmála. „A třeseš?“\nVycenil zuby. „Jasně,“ sykl. „Třikrát denně si kvůli tobě měním plínky, princezničko. Je mi fuk, co o mně ti blbci říkají, ale co nesnesu je, že absolutně ignorují riziko, které ztělesňuješ.“ Zaťal pěsti a udělal tři kroky vzad, jako kdyby už nemohl dál snášet její blízkost. „Dnes tě stromisté seznámí se zbytkem velení našeho hnízda. Ukážou ti archív a knihovnu a tělocvičnu. Dají ti k dispozici nahrávky se záznamy misí. Zítra se zúčastníš naší porady. Uznávám, že nám tvé zkušenosti mohou být k užitku, ale to ti přísahám, pokud se jakkoliv pokusíš naše úsilí sabotovat, vlastnoručně tě uškrtím…“\nPevně stiskla rty a přikývla. „Beru na vědomí.“\nJen co velitel oddusal pryč, byla v jednom kole. Provedli ji knihovnou, dali jí kódy ke vstupu do archívu, zavalili ji instruktážními nahrávkami. Poznala se s Yz-ananem, Bonnerem, Kalen a Seenem, kteří spolu s Kebrisem, Drue a Landonem, tvořili Virakanův štáb.\nYz-anan byl vodní běs. Jako většina příslušníků jeho rasy se vyznačoval úzkými rameny, dlouhými údy a nazelenalou pletí. Yola o něm už slyšela od Drue, která s ním byla už deset let zasnoubená. Yz-anan, třetí syn boha Ro-ana z Růžové Luzné se ani po staletí rozkolu neoprostil od velkopanských manýrů. Nikdy ho prý nikdo neviděl jinak, než dokonale nažehleného. Vyjadřoval se květnatě a precizně a za všech okolností působil důstojně. Kupodivu byl právě on hlavním stratégem diverzních akcí. Před válkou býval nadšeným ochráncem vivanů stejně jako Yolin otec. Nezemřel jen proto, že v době, kdy se Růžová Luzná rozletěla v prach, zahajoval padesátý ročník konference o vzájemnosti druhů na Obeu sedm. Potom se jeho ideje zásadně změnily.\nBonner byl polymorf. Na první pohled vypadal jako růžolící blonďatý blahobytně vyhlížející chlapeček, kterému museli dávat pod zadek polštář, aby mu brada nedrhla o stůl. Při důkladnější prohlídce vyšlo najevo, že jeho tělo sestává z myriády různě barevných těkajících a napůl průsvitných segmentů. Jeho rasu vivané téměř vyhladili jedovatým plynem. Naštěstí se sedm segmentů zachránilo, a protože se polymorfové rozmnožují dělením, během několika desetiletí se každý z nich dokázal rozhojnit a vytvořit nové jedince. Bonner se zabýval demografií. Jeho cílem bylo udržet rasy antavitů před vyhynutím. Na Yolu pohlížel s nedůvěrou a ani se nesnažil to skrývat.\nKalen byla temperamentní a velmi krásná běska se dvěma roztomilými růžky na čele. Její specializací jsou zbraně. Pohybovala se rychle, mluvila překotně. Přestože byla ve vysokém stupni těhotenství, připomínala uragán. Bylo těžko uvěřit, že otce svého dítěte poklidně sdílí se svou starší sestrou, velitelkou jiného hnízda.\nMlčenlivý skalní obr z Erebu, Seen, přezdívaný obligátně Kameňák, na základně zastával post bezpečnostního poradce. Na první pohled vypadal přátelsky, ale nedalo se přehlédnout, s jakou důkladností se kolem sebe neustále rozhlíží. Kontroloval všechno a všechny. Proslýchalo se o něm, že vám klidně vleze na noc do skříně, jen aby si vyslechl, o čem mluvíte ze spaní. Drue o něm prohlásila, že nejvíce podezírá sám sebe.\nVirakan splnil, co slíbil a nazítří odpoledne Yolu přizval na poradu do své pracovny. Když tam vešla, srdce se jí sevřelo. Místnost jí připomněla bratra. Povědomé černé, šedé a temně modré tóny. Jen ten prošlapaný koberec už je pryč.\nProbírali potíže v zásobování, váznoucí dodávky zbraní, nutnost instalovat další špionážní sondy. Yola jen seděla a poslouchala, a čím déle se přehadovali, tím více se utvrzovala v názoru, že řeší jen podružné věci. V jisté chvíli si přestala dávat pozor na své reakce a frustrovaně vydechla…\n„Chceš nám k tomu něco říct, Denweyová?“ vyrušil ji Virakanův hlas.\n„Dělá to na mě dojem mlácení prázdné slámy,“ odsekla. „Udržujete antavity při životě, ale o nějakém posunu ani stopa.“\nVyvolala vlnu podrážděného bručení.\n„A jak by sis to představovala?“ naježil se Virakan. „Děláme, co můžeme. Vyhazujeme do vzduchu vojenské základny, zachraňujeme zatoulané antavity.“\n„To přece nestačí,“ namítla.\n„A co bys chtěla, divnovlásko? Jsme na vymření!“ přidal se Bonner.\n„Pokud máte nějaký světoborný návrh, bylo by žádoucí se o něj s námi podělit, madam,“ zapředl jedovatě sladce Yz-anan. Rozhlédl se po ostatních a dodal: „Co my víme? Uklízení Heribidu mohlo být inspirující.“\nYola podrážděně potřásla hlavou. Možná neměla být tak kritická, ale byl přesvědčená, že lakování narůžovo nepomůže. „Derrik chtěl vybudovat enklávu na hraně Modré spirály,“ řekla. „Vím, že tím vyvolal spoustu rozbrojů. Ne všichni velitelé hnízd s ním souhlasili, protože nechtěli opouštět území, které jejich předkům patřilo celé eony. Co se s tím plánem stalo?“\nKebris nadhodil v dlani oříšek, který sebral z misky na stole a omluvně se na Yolu zakřenil: „Vivané se po prostoru příliš rozlezli. Všude nastrkali čidla. Pokud bychom teď opustili hnízda, byli bychom ještě zranitelnější. Každá naše aktivita na hraně by byla zastavena dřív, než by se rozjela.“\n„Aha,“ prskla ironicky Yola. „A takto, zalezlí a obklopení nepřáteli, zranitelní nejsme!“\n„Nemůžeme se pospojovat,“ vložila se do diskuse Kalen. „A na otevřenou konfrontaci jsme zatím slabí…“\n„To je fakt,“ přitakal Seen. „Jenom bychom ze sebe udělali lepší cíl.“\n„Někteří z našich s nimi žijí i teď,“ skočila mu do řeči Yola.\n„Myslíš ku-viveny,“ zamručel pohrdavě Virakan.\nKu-viven. Tento pojem pocházel z Brussedey a původně sloužil k pojmenování eunucha. Ale to je špatně, protože ku-vivenové jsou z valné většiny plodní. „Kapitán Kevanan s nimi obchodoval,“ řekla Yola.\n„Ti zrádci nestojí za zmínku,“ zaburácel Seen.\n„Prodali by nás, jakmile by dostali možnost!“ křikl Ys-anan.\n„Myslíte si, že slouží dobrovolně, protože nemají implantát,“ řekla Yola. „Berete je jako zrádce. Ale přemýšleli jste, jak se do té pozice dostali? Měli jen smůlu, že se narodili ve smíšených rodinách dříve, než to Systém zakázal. Jejich antavitské rodiče Systém sešrotoval jako první. A ti vivanští dávno zemřeli přirozenou cestou. Situace, ve které kříženci uvízli, je ubohá. Hned po narození je cejchují.“ Yola si poklepala na levou lícní kost, místo, na kterém mají ku-vivené symbol spirály. Soustředila se na výklad, ale nemohla si nevšimnout, jak na ni všichni civí. Že by se o křížence ještě nezajímali? A co tady celou tu dobu dělali? „V útlém věku,“ pokračovala, „jim odebírají děti a zavírají je do internátních škol. Tam je selektují. Ty poddajnější nechávají sloužit v pořádkových silách Systému, ty nejloajálnější dokonce odměňují úřady a tituly. Ty vzpurnější zavírají do dolů a hutí. Kastrují jen ty nejdivočejší. Kříženci nejsou nesmrtelní jako my, ale stále žijí mnohem déle než vivané a i ve čtvrté, páté šesté generaci jsou velmi odolní. Celý ten obludný mechanismus funguje jen proto, že vivané těm poslušným povolují opratě. Vybavují je rušičkami, dovolují jim žít skoro normální život. Jejich děti mohou do ústavu s mírnějším režimem a taky se mohou s rodiči vídat. Systém je synonymem pokrytectví. Na veřejnosti proklamuje, že magické praktiky jsou nemorální. Jedinci s talentem jsou chápáni jako neoprávněně zvýhodnění oproti těm, kteří talent nemají. Ale uvnitř struktury má Systém propracované mechanismy, které s talentovanými počítají a využívají je. Loajální potomci ku-vivenů jsou vychováváni v dojmu, že jsou povinováni dávat svůj talent do služeb ostatním. Někteří tomu opravdu věří a svůj cejch nosí hrdě, ale jiní dávno skřípou zuby. Nechtějí dřít ve vivanských továrnách a už vůbec nechtějí plodit další otroky. Kdybychom je kontaktovali...“\n„Byla jste neutralizovaná, madam,“ procedil zaraženě Yz-anan. „Uklízela jste na plavidle pořádkových sil. Jak to všechno, u všech batrilisů, můžete vědět?“\nYola pokrčila rameny. „Kevanan Buzzoa není jen kapitánem na Heribidu. Zasedá v radě Systému. On spoluvytváří Systém. Na každého ku-vivena má složku. Jsou jich stovky. Ten rok mimo kontrolu jsem se ty údaje učila nazpaměť. Vím, na kterých světech a ve kterých dolech, hutích a továrnách pracují ti vyřazení a vím, ve kterých pořádkových jednotkách a úřadech slouží ti poslušní. Taky vím, kde jsou ty ústavy, ve kterých drží děti. Kromě akademie na Jedvenu, kam chodí děti privilegovaných, jsou to spíš kasárna.“\nYz-anan si uhladil už tak hladce sčesané dlouhé zelenošedé vlasy, syčivě vypustil vzduch skrze zuby a opatrně Yolu svým dlouhým kostnatým prstem poťukal po předloktí. „Akademie na Jedvenu? Opravdu znáte umístění těch dalších kasáren?“\nKalen třískla pěstí do stolu a obrátila se na Virakana: „Konečně něco, s čím by se dalo pracovat.“ Potom se běska snad poprvé na Yolu zpříma podívala a řekla: „Protože to, s čím jsi přišla na začátku, byla pitomost.“\n„Oslovit křížence, to je jiná,“ řekl váhavě Virakan.\n„Dáš mi seznam těch lokací... “Kameňák Seen se děsivě zazubil. „Mí špehové se k tomu nikdy nedostali.“\n„Nevím, nevím. Kříženci jsou nespolehliví a zkorumpovaní!“ namítl pochmurně Kebris.\nStrhnul se poprask. Yz-anan, Seen a Kalen byli pro, Bonner s Kebrisem zásadně proti, jen velitel byl na vážkách. Kalen uvažovala, jak ho přesvědčit, protože usoudila, že rozhodnutí záleží na něm. Co ho žere? Snad opravdu nevěří, že postačí, když budou rodit více dětí? To je nesmysl. Antavité jsou stokrát méně plodní, než vivané. Je to logické vzhledem k tomu, že jsou relativně „nesmrtelní“. Yola uznala, že na uskutečnění Derrikova návrhu s enklávou je pozdě. Pokud by však zmobilizovali křížence, získali by početné a silné spojence a mohli by se v boji o znovuzískání svého území posunout dál.\nZatímco na sebe antavité rozčileně pokřikovali, Yolina hlava hučela nevyslovenými otázkami. Znepokojil ji Yz-anan, když vyjádřil údiv na jejími myšlenkovými pochody: Uklízela jste na plavidle pořádkových sil. Jak to všechno, u všech batrilisů, můžete vědět? Skutečně. Kde se v ní ty postřehy vzaly? Když utekla, jejím jediným cílem bylo zabít prase Kevanana. Kdy se to změnilo? Na Heribidu sbírala tácky od jídla a prázdné kelímky od maté na pracovních poradách, zakládala složky s denním rozpisem, nosila do prádelny špinavé prádlo. Vivané stále o něčem mluvili a něco řešili a ona mlčky naslouchala. Ačkoliv o tom ani nevěděla, její mysl pod krustou neutralizace stále pracovala. Nikdy by to do sebe neřekla, ale cítila se nažhavená konečně něco dělat.\nNakonec Virakan nepříliš nadšeně s návrhem ku-viveny oslovit souhlasil. Pro začátek dal Yole za úkol sestavit seznam ku-vivenů a sepsat vše, nač si z jejich osobních karet vzpomene.\nO služby u automatů v kuchyni a úklid společných prostor se obyvatelé hnízda spravedlivě dělili. Yola a Drue uklízely koupelnu. Dru nanášela na sanitární vybavení pistolí čistící pěnu, Yola odsávala splašky a leštila povrchy. Stačila chvilka a našly společný rytmus. Trysková pistole byla docela hlučná, což Yolu uchránilo před kamarádčinou výmluvností. Potřebovala přemýšlet, protože jí zmítaly těžko definovatelné pocity. Od první porady, které se zúčastnila, uplynuly už tři měsíce. Od té doby zažila dvě další. Mimo to každý den chodila na několik hodin do studovny a sepisovala karty ku-vivenů. Ve zbývajícím čase pomáhala s chodem hnízda jako právě teď.\n„Tak co, půjdeš s námi dnes večer?“ zeptala se Drue cestou k jídelně po té, co s prací skončily.\n„A co se děje dnes večer?“ broukla Yola.\nDrue nafoukla tváře. „Už jsem ti to říkala včera. Chceme jít ven.“ Ukázala prstem směrem nahoru. „U Opilého šimpanze mají každý čtvrtek pití za polovic. Je to v Lázeňské čtvrti. Bývá tam narváno a pro nás docela bezpečno. Žádná čidla u vchodů, žádní policajti. Yz a já tam chodíme docela často.“\n„Ach tak,“ povzdechla si Yola. Antavité z hnízda se vydávali mezi cevisanské domorodce cíleně a pravidelně. Velitel razil názor, že jen tak si udrží pohotové reflexy. Tvrdil, že potřebují vědět, jak se mezi vivany chovat, aby zapadli. Zpočátku byla Yola těchto povinných výprav na povrch ušetřena a byla za to tajně vděčná, protože při podobné akci ji kdysi chytili. Před týdnem jí ale Virakan vzkázal, že by se měla více zapojit do společenského života hnízda a cestu na povrch (výhradně s doprovodem dalších antavitů) jí přímo doporučil.\n„Dlouho se tomu vyhýbat nemůžeš,“ řekla Drue.\n„Ještě se na to necítím,“ zamumlala Yola. Při představě, že by jí nějaký opilec v baru zase nechtěně stáhnul paruku, ji poléval studený pot.\n„Kebris slíbil, že na tebe dá pozor,“ zakřenila se Drue.\n„Proč Kebris?“ zamračila se, ale překvapená nebyla. Kebris jí nadbíhal permanentně. Vůbec nerozuměl slůvku „ne“. Byl okouzlující a vtipný tam, kde Yola jen bručela a mračila se. Na její odmítání nereagoval, a stále tvrdil, že jednoho dne ji svým šarmem udolá. Yola poslední dobou vážně docházela k názoru, že by mu možná mohla dát šanci. Nikdy neměla „normální“ vztah. Všechno co o této oblasti života věděla, ji naučil Kevanan. Byla si vědomá toho, že její vnímání sebe samé, stejně jako chápání vztahů, je pokřivené a špatné.\nDrue na ni zamávala řasami. „Chceš, aby tě pozval Landon? I to se dá zařídit. Bratr by byl u vytržení…“\n„Hlavně by měl radost, že Kebris dostane košem,“ uchechtla se Yola.\n„Taky je můžeš mít oba dva,“ řekla poťouchle Drue. „Proč ne? Vždyť je to sranda. Můžeš jich mít na každém prstu pět. Teda až na Yze,“ ohradila se. „Protože ten je můj.“\nYolu při představě, jak se o ni oslňující a přeslazený Kebris přetahuje s iniciativním a bezprostředním Landonem, přešla veškerá chuť k jídlu. Kdyby byla na jejím místě Drue, asi by si to užila. Ale ona o nic takového nestála, popravdě ji to děsilo. Po zkušenostech s Kevananem byla na takové manýry alergická. Neumí a nechce se chovat jako koketa. Před vchodem do jídelny se od Drue odpojila a řekla: „Nezlob se, ale dnes už něco mám.“ Věděla, že jí to Drue neuvěří. Je jich tu všeho všudy třiatřicet, z toho polovina mimo Cevisan. Kdyby si dala schůzku s někým jiným, Drue už by to věděla.\nDrue stáhla rty do úzké linky. „Nechápu, proč se tomu bráníš. Kebris je kus.“\nYola nechala Drue za sebou a zamířila do pozorovatelny. Byl nejvyšší čas nakrmit démona své posedlosti. Dennodenně se až s morbidní naléhavostí potřebovala ujistit, že Kevanan Buzzoa je dostatečně daleko a že se neblíží k Cevisanu. Vždycky, když si ověřila, že je Heribides daleko, nesmírně se jí ulevilo. Nastřádaná úzkost a napětí z ní spadly. Jako kdyby si vzala další dávku nějaké drogy.\nPodzemní sál zabíral bezmála polovinu minus druhého podlaží. Kromě nejmodernější vivanské monitorovací techniky, skenerů, obrazovek a projekčních krychlí, se tu nacházela i magická zrcadla a pohotovostní rychlozdviž na povrch pro stromisty, kdyby vyvstala náhlá potřeba se přemístit. Letmo pozdravila antavity u poštovního bazénku. „Čekáme zásilku zbraní z Mirroy,“ pochlubil se kdosi.\nYola netrpělivě zabručela, když u monitoru, u kterého většinou sedávala, našla Seena. Všimla si, že Kameňák právě prohlíží statistiku jejích úkonů. „Hledáš něco konkrétního?“ zeptala se.\nObr se k ní otočil. Jeho drsné rysy se stáhly nevolí. „Stahuješ si hlášení našich sond a sleduješ pohyb lodí pořádkových sil Systému. Za uplynulý týden celkem desetkrát.“\n„No a?“ opáčila.\n„Proč to děláš? Nikdo tě tím nepověřil.“\n„Chci vědět, ve kterém sektoru operuje Heribides 12,“ přiznala.\nKameňák ukázal k baterii tří největších obrazovek ve středu sálu. „Flotilu Systému sledujeme u kóje dva. Loď Heribides hlídáme přednostně. Pusť to z hlavy a přenechej to povolaným. Už sem prostě nechoď. Zakazuju to.“\n„Proč?“ vybafla. Nikomu to nepřiznala, ale od chvíle, co nechala vybouchnout servisní kapsli, žila v napětí z děsivé představy, že ji Kevanan najde. Její pocity byly iracionální a ona to dobře věděla. Přestože věděla, že tady v hnízdě je v bezpečí, pokaždé sebou poplašeně trhla, když jí něco Kevanana připomnělo. Onehdy dostala hysterický záchvat, když odněkud z chodby zaslechla sladce lepkavé melodie teduikanské produkce. Přesně takovou hudbu Kevanan zbožňoval. Hodně jí pomohlo, když Virakan zrušil její izolaci. Jakmile ji vpustili do pozorovatelny a ona měla možnost si ověřit, že Heribides je v současnosti od Cevisanu světelná tisíciletí daleko, alespoň na chvíli se cítila lépe. A nesmírně ráda si tuto skutečnost ověřovala znova a znova. Nejlépe denně.\nObrova tvář ztuhla v kamennou masku. „Ještě jednou tě načapám šmírovat Heribides a dám tě zavřít. Soustřeď se na úkoly, které máš.“\nYola bojovala s pocitem hanby, do kterého ji Seen manipuloval. Mrzelo ji, že ho špatně odhadla. Často spolu mluvili a zdál se být docela fajn. Probírali vivanské zvyky, mluvili o politice i o umění. Celé týdny žila v dojmu, že s obrem vychází lépe než dobře. Dokonce to vypadalo, že jí ten neruda trochu nadbíhá. A teď vidí, že ji sledoval jen z profesionálního zájmu. Pochopila, že Kameňák jí nevěří ani nos mezi očima.\n„Potřebuju mít jistotu, že mě Kevanan nehledá,“ přiznala schlíple. „Co je na tom zlého?“\nKameňák se ušklíbnul: „Pozorovatelna je jediným místem v hnízdě, odkud by ses za určitých okolností mohla s Kevananem kontaktovat. Tak nám neměj za zlé, že se nám nelíbí, když se tu pořád potloukáš…“\nZaraženě na něj hleděla. „Nám?“\n„Veliteli a mně,“ upřesnil s nepřístupným výrazem Seen.\nTak ne, že jí jen nevěří. Oni si navíc myslí, že se snaží je všechny zradit. Před očima se jí roztančila rudá kola. Tohle nesnese! „Chci mluvit s Virakanem!“ vyjekla. To co mu řekne, si za rámeček nedá! Musí mu jasně vysvětlit, že jak ji takový přístup uráží.\n„To bych ti neradil,“ řekl komisně Kameňák. „Právě se vrátil z mise. A to mívá náladu pod psa.“\nTěžké ocelové dveře velitelovy kanceláře se odsunuly dřív, než na ně stačila zabušit. Asi má na chodbě kamery. Taková paranoia jí připadala směšná. Vletěla dovnitř. V šeru svítila jediná lampa. Čekala, že ho najde za stolem, ale válel se na kanapi pro návštěvy. Na sobě měl ošuntělý overal, který nosí pomocný technický personál vivanských nákladních doků. Děsivě špinavé a roztrhané pracovní boty, které měl lajdácky přehozené přes područku divanu, si koledovaly o pohřeb žehem. Stejně tak bunda páchnoucí olejem a směsí zkažené zeleniny a hnijícího masa, hozená na stůl, (tentýž stůl, za kterým sedával Derrik, a na jehož desce z leštěného brusedeanského jektoru si tolik zakládal).\n„Někde hoří?“ řekl ponuře. Ani se neobtěžoval pozdravit. Paže měl založené pod hlavou, oči měl zavřené.\n„Kameňák mi zakazuje chodit do pozorovatelny!“ oznámila Yola. Vysypala to ze sebe a vzápětí se sama zděsila z toho, jak ublíženě a malicherně to zní. Rychle dodala: „Vadí mu, že sleduju Heribides. Dokonce mě podezírá, že je chci kontaktovat.“\n„A plánuješ?“ zabručel, aniž by otevřel oči.\n„Jenom potřebuju ujištění, že jsou mimo dosah. Je to snad zločin?“\nBez dechu sledovala, jak přehodil jednu nohu přes druhou, čímž se podrážkou zasviněnou něčím super odporným mimoděk otřel o potah pohovky. „Zapomeň na Heribides,“ zabručel. „Je to patologický. Soustřeď se na psaní toho seznamu.“ Dříve, než stačila cokoliv namítnout, pokračoval: „Jsem rád, že jsme si to vyjasnili. Zavírat za sebou nemusíš. “ Slova z něj vycházela jako ze stroje.\nTo už bylo na Yolu příliš. „Proč?“ zařvala. Strhla ze stolu tu odporně špinavou bundu, a když už ji třímala v rukách, napřáhla se a pleskla s ní brůssa po tom arogantním ksichtu. „Proč?“ zařvala znova. Byla tak rozhořčená! Znovu se ohnala a znovu ho pleskla. Hurá! Konečně otevřel oči.\nV jedné chvíli na ni zaraženě civěl, vzápětí ležela na zemi a on na ní, rukama ji svíral paže a stehny tiskl boky. Sotva mohla dýchat, jak ji tížil. „Už. To. Nikdy. Nedělej,“ zapředl. Slova z něj vycházela hladce, ale tvářil se jako tygr těsně před útokem. Jeho oči už nebyly zelené. Planuly rudě. Celá jeho bytost vibrovala, dokonce se zdálo, že ho obklopuje černá mlha. Yola byla sice vyděšená, ale nikoliv překvapená. Konečně ukázal tu druhou pečlivě skrývanou polovinu své osobnosti. Yola jako míšenec takové schopnosti neměla, ale zažila je u Derrika. Jenže to, co u Derrika vypadalo jako osvěžující zvláštnost, se u Virakana jevilo jako nebezpečná a brutální úchylka.\nPokusila se ho ze sebe odvalit, ale držel ji jako ve svěráku. „Proč jsi na mě tak strašně zlý?“ zasípala, jak bojovala o vzduch. Malinko se nadzvedl, snad mu došlo, že ji dusí.\n„Nikoho neohrožuju!“ vyrážela ze sebe. „Nechci tvoje postavení. Nestojím ani o výhody…Tak proč se ke mně chováš jak k odpadu? Co jsem ti udělala?“\nJeho plamenné oči zaplápolaly vztekem. „Protože jsi chodící bomba! Protože mě štveš!“ zachraptěl. „Protože vyvoláváš tolik otázek.“\nZavrtěla se jen z principu, a znovu se marně pokusila ho zbavit. Pak jí došlo, co vlastně řekl. „Jakých otázek?“ vydechla.\nDěsivě se zašklebil a přiblížil se rty k jejímu uchu: „Opravdu o tom musím mluvit?“\n„Buď tak laskav a udělej to, protože já to tvoje jednání prostě nechápu!“ zaskuhrala.\nJeště výš se nadzvedl na loktech, snad aby jí poskytl dokonalejší výhled na svůj jízlivý úšklebek: „Tři otázky,“ řekl. „Příhodně pokažený implantát. Eskamotérský kousek s útěkem. A příliš laxní pátrací akce.“\nVirakanovy rty se ohrnuly, jak vycenil zuby. „Kevanan Buzzoa,“ zaševelil a jeho ústa byla v té chvíli nebezpečně blízko, „dal sice pokyny k ohledání trosek, ale podezřele lehce to vzdal. Tvoje vlasy pro něj byly zlatý důl. Není snadno k uvěření, že by tě nechal jen tak zmizet. Na pohádky jsme příliš staří...“\nYola se uvolnila, protože takové námitky dokázala snadno vysvětlit. „A to je všechno? Buzzoa jen podcenil situaci. Z festivalu se vrátil opilý. Měla jsem prostě štěstí.“ Byla naštvaná a vyděšená současně. To, jak humpolácky po ní brůss skočil, by ji mělo urážet do morku kostí. Ale jakási součást jejího já, ta část, o které si myslela, že v ní dávno zemřela, tu jeho barbarskou sílu vítala. Jako kdyby se rozdvojila. Její racionální a skeptické já ji pozorovalo zpovzdálí a šílelo, zatímco ta romantická část jí samotné si v jeho blízkosti užívala každou zatracenou vteřinu. Zaskočená vlastními pocity se znovu vzepřela: „Už. Mě. Pusť.“\nAni se nehnul. Jen na ni zíral.\nUdělala uštěpačnou grimasu. „Vysíláš matoucí signály,“ zasyčela. „Jestli mě okamžitě nepustíš, ještě budu si myslet, že máš o mě zájem.“\nČekala, že tím ho vyprovokuje, a že se z ní konečně odvalí. Místo toho si drásavě povzdechl a ještě pevněji ji sevřel. „Jako diverzantka jsi naprosto… příšerná,“ zamumlal. „Měla by ses ke mně lísat. Měla by ses snažit dostat mě do postele. A ty …nic. Ale co když jsem tě podcenil? Možná jsi mnohem rafinovanější. Rozežíráš mě zevnitř. Doháníš mě k nepříčetnosti. Nemůžu přemýšlet, když jsi poblíž.“ Tváří se jemně otřel o její vlasy. „Zvláštní,“ zavrčel. „Fyzicky tě ohrožuju a tvoje vlasy jsou v klidu. Kdybys chtěla, dávno bys mě žahla. Hraješ si se mnou? To je to, co děláš? Co ještě můžu pokazit, když tě…políbím?“ S poraženým povzdechem se k ní sklonil a políbil ji. Nepřestával. Líbal ji tak dravě, až se jí točila hlava. Všechno, co dokázala vnímat, byl on. Přijímala to všechno. Vždyť na něco takového čekala desítky let. Ještě nikdy se necítila tak uctívaná a chráněná. Bylo to nepopsatelné. Konečně se od ní odtáhnul. Ohromeně na sebe hleděli. „Měla bys jít,“ zamručel a z jeho hlasu prosakovalo zklamání. Tak pružně, že kočky by zelenaly závistí, ze z ní zvedl. „Prostě si s tebou nemůžu nic začínat, dokud neprokážeš, že nejsi larva…“\nSebrala se z podlahy a couvala před ním ke dveřím. „Tak to jdi do prdele,“ šeptla. Uteče, než se samým rozhořčením rozsype.\nRychle ji dohonil a znovu ji chytil. „Dobře,“ zavrčel. „Vysvětlím ti to.“ Ukázal na kanape a počkal, až se posadí. Opřel se o Derrikův stůl a řekl: „Jde o tvůj implantát. Každý vivanský neutralizátor je vybavený hlavním a rezervním zdrojem. Běžný přístroj, o který bys zavadila ve strojovně na Heribidu, by nedokázal vyřadit oba. Každý z nich má jinou formu ochrany a při poškození se spouští alarm na můstku. Je mi líto, ale vypadá to, že tvůj implantát odpojili úmyslně.“\nOtevřela pusu překvapením. Myslí si, že je naprogramovaná? Špion, který si svého úkolu není vědomý? S hrůzou musela připustit, že možné by to bylo. „Takže to znamená, že bych opravdu mohla být…larva?“ vyjekla. Nový život, který se tak pracně pokoušela lepit dohromady, se z děsivým puf rozsypal v prach.\nNevlídně se zašklebil a založil si paže na prsou. „Sledujeme tě na každém kroku. A dokud jsi tady, nemáš šanci se s nimi spojit.“\nHořce se usmála. „To je opravdu skvělé. Ale já ti přísahám, na Derrikovu památku, že o ničem nevím.“\n„Uznávám, že je to možné,“ připustil. „Existuje způsob, jak zjistit i to, o čem nevíš, že víš,“ řekl. „Ale není to úplně bezpečné. Merrikanští hadi. Přečtou z tebe úplně všechno, včetně podrobností týkajících se selhání implantátu. Cokoliv. Ale kdybys nebyla dost silná, mohli by z tebe udělat blábolící trosku.“\nVirakan sice mluvil o hadech, ale ve skutečnosti se jednalo o výběžky boha Quit vrostlého do podloží Merrikanu. Quit patřil k bytostem vyššího řádu, které prolínaly všemi úrovněmi zprohýbaného prostoru. Byl jediný svého druhu a existoval bez ohledu na lineární proudění časových vláken. Jeho vědomí zasahovalo i do pravděpodobnostního pole zmapované reality. Krmil se informacemi. Pro antavity ztělesňoval přímo nevyčerpatelnou studnici poznání. Naneštěstí reagoval a jednal mimo obvyklé vzorce chování inteligentních entit. Na některé bytosti útočil a pro jiné měl naopak slabost. Nedalo se předvídat, zda vás zařadí mezi oblíbence nebo vás zavrhne a zničí, dokud jste se mu fyzicky nevydali na pospas. A pravděpodobnost vycházela tak padesát na padesát. I když měl Quit odpověď téměř na každou otázku, antavité se na něj obraceli jen velmi zřídka. Ani ne proto, že tím riskovali životy, ale spíš z toho důvodu, že při tahání informací z pravděpodobnostního pole docházelo k lámání kauzality objektivně pozorované reality. Nejhorší byly otázky na budoucnost. Systémy se pak hroutily a světy mizely v nicotě. Jakmile vivané opanovali prostor, a jakmile pochopili, co je Quit zač, rozhodli se ho zničit.\n„Slyšela jsem, že vivané Merrikan rozprášili,“ namítla Yola.\nStalo se to těsně po převratu, když se skrývala v prázdném hnízdě. Zprávu o likvidaci Merrikanu hlásala všechna vivanská média. Většina vivanů té propagandě uvěřila, ale stále bylo dost takových, kteří se pokoušeli Quit znovu najít.\nVirakan zakoulel očima. „Quit je nesmrtelný. Naprosto. Jeho jádro se v době útoku ukrylo do subprostorové kapsy. Pomohli jsme mu pak najít nové bydlení. Derrik vybral svět, kterému teď říkáme Merrikan II. Vím, že to zní divně, ale máme s Quit dohodu. My mu posíláme zvědavé vivany a on nám odpovídá na otázky týkající se minulosti. Nikdy se neptáme na budoucnost. To je zásada.“\nŠokovaně zamžikala: „Krmíte ho?“\nPokrčil rameny. „Hm. Jinak by začal dělat binec v pravděpodobnostním poli. Ale buď klidná. Vivany požírá jenom, když se zeptají na budoucnost. Běžně z nich vysaje informace, vyluxuje jim paměť a pak je pouští.“\n„Chci jít do toho,“ hlesla. Ne, že by neměla strach z Quit, ale mnohem více ji děsilo, že by mohla být larva.\nPřikývnul. „Zařídím to.“\nPo rozhovoru s Virakanem Yola zapadla do svého pokoje a padla do postele. Cítila se vyčerpaná a vyprahlá. Teď už chápala, proč na ni všichni tak divně civí, proč Landon nebo Drue zpočátku hlídali každý její krok. Z představy, že se jí Landon, Kebris a dokonce i Seen v posledních měsících dvořili jen proto, aby ji mohli špehovat, se jí dělalo zle.\nNěkdo s ní třásl. „Vstávej, breberko. Merrikan II čeká.“ Kebris. Tvářil se, jako kdyby vyhrál v kuželkách.\n„Teď?“ vyjeveně se posadila. V podzemí nebyla okna, ale byla by se vsadila, že je hluboká noc. Vir sice slíbil, že to bude brzy, ale taková rychlost ji překvapila.\nKebris se uličnicky usmál. „Quit je náš starý spojenec. Chce tě poznat co nejdříve. Mám tě vyprovodit na povrch, Landon s Virem tam už čekají.“ Otevřel skříň, vytahoval oblečení a házel je na postel.\nKebris ji vedl tlumeně osvětlenými chodbami směrem k pozorovatelně. Yola pochopila, že jdou k výtahu. Překvapilo ji, že našla sál prázdný. „Budeme klouzat po větvích? Proč na mě nepočkali?“ Plácala, aby zamaskovala nervozitu a strach.\nKebris pokrčil rameny. „Vir se nerad mačká ve výtahu.“\nYola roztržitě přikývla. „Aha. No, škoda, že nepoletíme s tebou. Ještě nikdy jsem necestovala se světlem,“ blekotala. Kabina se s mírným trhnutím zastavila. Dveře se otevřely. Ze stísněné prostory servisního domku vešli na křovinami vroubený plácek. Mléčně průsvitné téměř nehmotné Landonovo tělo s kořeny ukotvenými v udusané hlíně se natahovalo do nicoty a rozplývalo v mrazivém vzduchu.\nYola natáhla krk v očekávání, že uvidí Vira. Zvědavě se otočila na Kebrise: „Kde je Vir?“\nWemur něco vytáhl z kapsy a kráčel k zakořeněnému Landonovi. Sklonil se ke kořenům, ozvalo se syčení.\n„Jen podpůrná esence,“ zamumlal.\nYolu ovanul zápach zkažených vajec. Poloprůsvitná struktura větvoví se rozkolísala, větve natažené skrze hyperprostor se s děsivou rychlostí stahovaly zpět, jak se stromista rychle vracel do lidské formy a nabýval pevných tvarů.\n„To je herbicid!“ vyjekla. Pro stromistu v jeho nejzranitelnější formě, nataženého mezi světy, může být smrtící. „Tys ho...otrávil?“ Konečně pochopila, že se děje něco zlého.\nHlína pod stromistou se zvedala, jak se kořeny vracely zpět. Nakonec se Landon zakymácel a svalil na zem. Kebrisovou tváří se prohnala vlna znechucení. „Kdyby nebyl tak horlivý, nemusel jsem ho zabíjet. Chtěla jsi cestovat se světlem. Dámě je nutné vyhovět.“\nYola otupěle potřásla hlavou. „Nepůjdeme na Merrikan, že?“\nKebris se blahosklonně usmál. „Kevanan na nás čeká na Ebotoa.“ Pomalu se k ní přibližoval a natahoval si rukavice. Izolační rukavice z jinádích vlasů. Jeho tělo zlatě zazářilo. „Nedělej potíže, breberko.“ Natáhl k ní ruce.\nVěděla, že pokud ho přiměje mluvit, získá čas. Kebris se rád poslouchá, je stejně samolibý jako Kevanan. A taky si pamatovala, jak je Kevanan Buzzoa paranoidní. Nikdy neříká nikomu všechno. Rychle uskočila a udělala ten nejzoufalejší obličej, jaký svedla, což ani nebylo tak těžké. „Počkej!“ vykvikla v náhlém vnuknutí. „Ještě nemůžu odejít! Nevzala jsem, co po mě Kevanan chce! Když to nepřinesu, bude strašně naštvaný. Zavře mě mezi androidy a nechá mě uklízet záchody. Už nikdy mi nedovolí vzít si ty krásné šaty! A ty skvostné lodičky z keposí kůže. A moje šperky...“\nV duchu zajásala, když na Kebrisově tváři zpozorovala znepokojení.\n„On ti to neřekl?“ vydechla opatrně.\nKebris se poplácal po kapse. „Adresy z Derrikovy kazety mám tady,“ řekl.\nAdresy? Jaké adresy? Horečnatě uvažovala, co má na mysli. Mohl to být seznam míst, kam Derrik ukryl matčiny příbuzné? To bude ono. Tak proto ji Kevanan nechal utéct. Potřeboval, aby prolomila heslo na bratrově chránce! Zatrnulo jí, když si uvědomila, že o existenci těch dopisů nejspíš Kevananovi řekla ona sama. To jsou ta slepá místa v její paměti. Konečně pochopila, oč Kevananovi šlo. Chce zotročit další jinády a Kebris mu s tím pomáhá.\nUznale pokývala hlavou. „Opravdu? No, to je...skvělé!“ Napadlo ji, že musí Kebrisovi nabídnout ještě něco dalšího, co ho tu zdrží. „Jenže v té schránce,“ vyhrkla, „byly ještě listy z Kebhesi Kodexu. Jsou strašně cenné. Kevanan po nich pase už pětačtyřicet let. Mám je v matraci ve svém pokoji.“\nKebris se podezíravě zašklebil. „Už není čas se vracet.“ Seknul pohledem po odrovnaném Landonovi a znovu se po ní natáhnul.\nTemnotou se mihnul velký stín. Ticho rozříznul drásavý řev. Kebris zaplápolal a pod tíhou mohutného kočičího těla padl k zemi. Yola si vrazila hřbet ruky mezi zuby, aby potlačila výkřik. Poprvé viděla brůsa v akci. Dravec podobný obří kočce utkaný z chuchvalců kouře se rozplynul do temného mraku a obklopil wemurovu postavu. Kebrisovo světlo uhaslo.\nOzvaly se výkřiky: „Evakuace!“ Plácek byl v okamžiku přeplněný. Všichni v plné zbroji. Šlo to tak rychle, že Yola nestíhala sledovat. Fialově to zajiskřilo, jak některý z běsů otevřel portál. Už nestálo za to se skrývat před místními. Kdosi Yolu vzal za ruku a...\nSeděla opřená o trosky kamenné zídky a zírala na zapadající slunce. Zdálky slyšela hašteření ostatních. Suchá stébla trávy zašelestila, když se příchozí měkce sesunul k ní na zem. Bez toho, aby se na něj podívala, věděla, že je to on. Voněl kouřem a potem.\n„Kde to jsme?“ hlesla.\n„Terra tři,“ řekl. „Starožitnost. Svět, který vivani vytěžili a dávno opustili. Jeho polohu tvůj bratr našel v otcově deníku. Nikdy jsem o něm Kebrisovi neřekl. Chvilku se tu zašijeme. Na Cevisan už nemůžeme. Jímá mě rapl, když pomyslím, že Kevanan o nás věděl roky.“\n„Jak ses dozvěděl, co Kebris v plánuje?“\n„Úplná náhoda. Kameňák se napojil na vivanský systém evidence nakupujících. Při každém čerpání z našeho účtu dostává zprávu. Zaznamenal nákup toho herbicidu.“\n„Bude v pořádku, ten blbec. Každý stromista užívá protijed. Museli jsme larvu chytit při činu...“\n„Překvapilo tě, že to byl Kebris?“\nFrustrovaně zabručel: „Pořád tomu nemůžu uvěřit. Celé roky se tvářil jako můj přítel. Tolikrát mi kryl záda, že jsem mu věřil. Nechápu, co se s ním stalo. Co pamatuju, bojoval za naši věc.“\n„Byl excelentní špion a užíval si to,“ řekla zamyšleně. „Kdysi jsem četla takovou knihu. Byla o dvojitém agentovi. Tolik se to těch intrik zamotal, že nakonec ztratil přehled, pro koho vlastně pracuje.“\n„Wemurové jsou v předstírání moc dobří,“ zabručel. „Vždycky byl se vším hotový na sto procent. Nikdy si na nic nestěžoval. Mělo mi dojít, že byl dokonalý až příliš...“\n„Zval mě ven tak často, že už jsem byla přichystaná mu kývnout.“ Ledové jehličky hrůzy ji přinutily se otřást. Její tušení, že se jí Kevanan tak snadno nevzdá, bylo tedy správné.\nHrozivě zavrčel. „Odnesl by tě rovnou Kevananovi, ten hajzl.“\n„Zpanikařil, jakmile jsem začala dávat dohromady ten seznam,“ dovtípila se.\n„A možná se bál, na co by sis vzpomněla na Merrikanu II. Pokud tě Buzzoa bral sebou na společenské akce, mohla jsi je spolu vidět a mohla jsi dokonce slyšet, o čem se baví. Jsem rád, žes to nebyla ty,“ přiznal a opatrně překryl její ruku tou svou. Já... uznávám,“ jeho hlas se zachvěl, „že jsem z tebe byl vyřízený. Když tě viděl, všechno ve mně zpívalo. Šílel jsem z možnosti, že tvoje vábení může být...falešné.“\nZe rtů jí uniklo tiché pousmání. Tak vábení? Toto byl asi jediný způsob, jakým se jí omlouvá. Protože to on ji využil jako vábničku. Však mu to nedaruje. „Stejně chci na Merrikan,“ řekla, vysunula ruku zpod jeho dlaně a odtáhla se od něj. „Potřebuji vědět, co všechno jsem Kevananovi řekla...“\n„Chápu,“ zamručel a naprosto neomaleně se k ní posunul nazpět a přimáčknul se k ní tak těsně, až ji zalilo horko. Kupodivu ji ani nenapadlo protestovat.\n„A víš, co je šílený?“ zapředl, když si přitahoval na klín, „že nás zachránila jenom jejich hamižnost. Kdyby nebyli Kevanan s Kebrisem tak nenažraní...“


Kongres ODS: O nejvyšší posty se utkají i čtyři europoslanci – EURACTIV.cz\nTento víkend (18. a 19. ledna) se v Olomouci uskuteční 24. kongres Občanské demokratické strany. Ta si na něm zvolí nové vedení.\nJednoznačným favoritem na post předsedy strany je bývalý ministr školství a emeritní rektor Masarykovy univerzity v Brně Petr Fiala. Ten získal nominaci dvanácti krajů. Vyzve ho europoslanec Edvard Kožušník nominovaný Libereckým krajem a stávající místopředsedkyně strany Miroslava Němcová.\nO žádnou z nejvyšších funkcí se naopak nebude ucházet úřadující šéf ODS Martin Kuba. Ten opakovaně uvedl, že podle něj by se mělo do vedení strany dostat co nejvíce nových tváří.\nBoj o eurovolby?\nPřestože by podoba kandidátky pro evropské volby měla být představena až po kongresu, o určitém propojení mezi oběma událostmi se mezi veřejností mluví. Kandidát na 1. místopředsedu a europoslanec Jan Zahradil nedávno prohlásil, že skutečným důvodem Kožušníkovy kandidatury na předsedu strany je jeho snaha zvýšit své šance v květnových volbách do Evropského parlamentu.\n„Všechno ostatní kolem toho jsou jen kecy zastírající pravý stav: totiž že jde o flek na příští eurokandidátce,“ uvedl doslova Zahradil, který byl také nominován oblastním sněmem ODS na Praze 6 na lídra evropské kandidátky, na svém facebookovém profilu.\nJak řekl nedávno redakci jeden z kandidátů na místopředsedu Jaroslav Kubera, Kožušník ale může podle něj změnit vnímání EU mezi českými občany, protože je velmi komunikativní.\n„Stejně jako já má názor na to, že byrokratický mechanismus EU je špatný, ale to neznamená a priori odpor vůči integraci, což se málokdy rozlišuje. V České republice je zvykem, že když někdo řekne kritiku vůči EU, tak je hned označen za jejího nepřítele, tak to přece není,“ řekl Kubera EurActivu.\nÚčastní se i další europoslanci\nKromě Zahradila a Kožušníka se o místa ve vedení strany ucházejí ještě další dva europoslanci – Evžen Tošenovský a Oldřich Vlasák. Oba europoslanci redakci v minulých týdnech potvrdili, že mají zájem se účastnit i nadcházejících evropských voleb.\nKdo tedy zatím oznámil kandidaturu na některý z nejvyšších postů v ODS?\npředseda: Petr Fiala, Edvard Kožušník, Miroslava Němcová\n1. místopředseda: Jiří Pospíšil, Jan Zahradil\nmístopředsedové: Alexander Bellu, Jiří Janků, Jaroslav Kubera, Martin Kupka, Drahomíra Miklošová, Martin Novotný, Petr Sokol, Bohuslav Sobotka, Evžen Tošenovský, Oldřich Vlasák, Miloš Vystrčil


stěhování do zahraničí - kontrolní seznam úkolů - mezinárodní tahy - Duben 2021\nMezinárodní stěhování je obtížné. Existuje tolik dalších úkolů, které musíte udělat, abyste se mohli pohnout, že je často obtížné sledovat. Pokud se pohybujete v zahraničí, použijte tento kontrolní seznam jako průvodce, který vám pomůže při komplikovaném pohybu.\nSeznamte se s imigračním úředníkem\nI když dostáváte pracovní povolení nebo víza země prostřednictvím svého zaměstnavatele, je dobré uspořádat schůzku s imigračním úředníkem. Další informace vám poskytne místní ambasáda nebo konzulát. Nebo pokud se pohybujete sami bez pomoci zaměstnavatele, možná budete muset najmout právníka pro přistěhovalectví, který vám pomůže s vízovým procesem. Jen se ujistěte, že znáte imigrační zákony, a dělejte si poznámky o termínech (pro podání formulářů), časových rámcích (jak dlouho máte legální pobyt v zemi) a politikách týkajících se dovozu zboží pro domácnost a měny.\nSbírejte potřebné dokumenty\nUjistěte se, že všichni členové rodiny mají aktuální pasy. Další dokumentaci, kterou byste měli získat, jsou rodné listy (je dobré mít dlouhé dokumenty i velikosti peněženky), aktuální řidičské průkazy, profesionální licence a členské karty, jakož i oddací listy, potvrzení o adopci, školní záznamy, lékařské záznamy atd. ...\nSbírejte školní záznamy\nZískejte nezbytné imunizace\nZjistěte, jaké záběry budete potřebovat před cestováním, u svého místního poskytovatele zdravotní péče nebo cestovní zdravotní kliniky. Některé země poskytnou tyto informace na svých webových stránkách; cestovní klinika však bude vědět, co je doporučeno. A nezapomeňte vést dobré záznamy o přijatých snímcích a přidat je do záznamů, které shromažďujete a pořizujete s sebou.\njak pěstovat jablko semeno\njak dlouho musíte transplantovat kosatce?\nZískejte zdravotní certifikáty pro domácí zvířata\nV závislosti na tom, kam se stěhujete, mohou domácí zvířata vyžadovat zdravotní dokumentaci. Je dobré prozkoumat vstupní požadavky na domácí zvířata v dostatečném předstihu před stěhováním. Některé země mohou vyžadovat, aby vaše domácí zvíře bylo v karanténě, nebo může být stanoveno období karantény, pokud vaše domácí zvíře nemá odpovídající dokumentaci. Doporučuji vytvořit seznam požadavků na vstup do země a pak se obrátit na svého veterináře.\nTipy pro stěhování domácích zvířat do zámoří\nJak létat s domácími mazlíčky\nZkontrolujte daňové zákony\nO daňových zákonech se obraťte na svého účetního nebo na místní vládní úřad. Budete muset znát zásady pro vaši současnou vládu i pro zemi, do které se stěhujete. Je to dobrý nápad být připraven.\nNákup zdravotního pojištění\nPřesun do jiné země obvykle znamená, že vaše místní zdravotní péče se nebude rozšiřovat v zámoří. Některé země a plány zdravotní péče vám umožní určitý počet dní pokrytí, ale obvykle to nebude rozsáhlé. Zjistěte, než se přestěhujete, abyste byli vy a vaše rodina řádně pojištěni\nZískejte vlastní formuláře pro domácí potřeby a domácí zvířata\nPoužíváte-li stěhovadlo k přesunu věcí do jiné země, poskytne tento stěhovač správné vlastní formuláře. Je však vhodné zkontrolovat u konzulátu nebo velvyslanectví potřebné formuláře, abyste měli jistotu, že máte dokumentaci potřebnou k tomu, abyste své věci překročili za hranice. Budete potřebovat jak výstupní, tak vstupní formulář, takže zkontrolujte u každého. Pokud jedete autem, domácími mazlíčky nebo jinými předměty, které se vaše stěhovací společnost nebude pohybovat, budete potřebovat speciální formuláře, které vám může poskytnout místní konzulát nebo oficiální vládní web země.\nZajistěte přístup k fondům\nNež se přestěhujete, ujistěte se, že jste dosáhli vrcholu své banky nebo finanční instituce ohledně přístupu k vašim finančním prostředkům v zahraničí. Některé banky mají pobočky nebo pobočky v jiných zemích, což usnadňuje převod finančních prostředků. Nebo pokud se rozhodnete, že přesunete všechny své prostředky do zahraniční banky, zjistěte, jak zajistit převod. Online bankovnictví vám usnadňuje udržování místního přístupu při pobytu v zahraničí. Požádejte svou banku o další informace.\nMezinárodní bankovní tipy pro lidi pohybující se v zámoří\npo celý rok rostliny rostlin\nKupte si cestovní průvodce a mapy\nNež se přestěhujete, důkladně prozkoumejte, kam se budete pohybovat. Kromě průzkumu informací online také doporučuji zakoupit si průvodce městem a městem, než se přesunete. Průvodce vám nejen poskytne kritické podrobnosti, jako jsou umístění nemocnic, ambasád a směnáren, ale je to také skvělý úvod do nového života.\nPřipravte se na život v jiné zemi\nTo je docela velký úkol! Chtěl jsem to však zahrnout, protože mnozí z nás zapomněli, že jedinou z nejlepších příprav, kterou můžete udělat při stěhování do jiné země, je emocionálně se na tento pohyb připravit. Podívejte se na následující průvodce, které vám pomohou přizpůsobit se a připravit se na svůj mezinárodní pohyb:\nJak přechod trochu jednodušší\nCo je to Kulturní šok?


Jak snížit riziko vzniku zhoubných nádorů? Zkuste koření, které pomáhá v boji proti těmto nemocem • Styl / inStory.cz\nSprávný jídelníček mohou rizika vzniku zhoubných nádorů výrazně snížit\n18. července 2018 09:17\t/ Depositphotos\nChcte snížit riziko vzniku zhoubných nádorů? Vědecké studie radí vsadit na správné potraviny. Zdraví životní styl, prevence a správný jídelníček mohou rizika vzniku zhoubných nádorů výrazně snížit. Pojďme se podívat, které koření nám odborníci doporučují.\nVědci zjistili, že kapsaicin obsažený v chilli papričkách, může za určitých okolností zabíjet rakovinové buňky. Molekuly kapsaicinu se dokážou navázat na rakovinové buňky a odstartovat u nich sebezničující proces. Ale pozor. Další studie uvádí, že konzumace chilli papriček je nevhodná v počátečních stádiích melanomu. Kapsaicin totiž údajně růst kožních nádorů urychluje.\nVědci potvrdili příznivý vliv kmínu u rakoviny tlustého střeva, rakoviny prsu, stejně jako u rakoviny slinivky. Více se o kmínu a jeho skvělých účincích na naše zdraví dozvíte zde.\nKurkuma je skutečně jeden ze zázračných léčivých druhů rostlin na světě. Její hlavní aktivní složkou je kurkumin, který má silné protizánětlivé a protirakovinné účinky. Účinky kurkumy jsou přímo ohromující. Určitě si o nich přečtěte zde


Biatlonisté versus mráz. Pomáhají i dýchací trubičky, přezdívané tatranky - iDNES.cz\nAby Michal Šlesingr nevdechoval studený vzduch, trénoval s trubičkou, která ho napřed v ústech ohřeje. | foto: Český biatlon, Petr Slavík\nKanadské Canmore = velké mrazy, traduje se mezi biatlonisty. Čtvrteční sprint sice až tak drsný nebyl, jindy však za nízkých teplot přicházejí ke slovu i nejrůznější „vychytávky“.\nPři sprintu mužů to ještě docela šlo: jen minus sedm stupňů. Zato ve středu klesala rtuť teploměru v Canmore až k minus šestnácti, umocněným navíc ledovým severáčkem.\nCož je ale z pohledu pravidel Světového poháru stále v pořádku. Ta totiž určují, že závody biatlonistů se ruší až od minus dvaceti.\n„Pouze pokud je příliš velká vlhkost, může jury rozhodnout o zrušení třeba i při minus osmnácti,“ říká šéftrenér Ondřej Rybář, který tentokrát sleduje své svěřence jen na dálku z Česka.\nMichal Šlesingr dobře ví, co nadmíru vlhký vzduch na trati dovede: „Často se s ním potkáváme v Östersundu. Když tam sjíždíme dolů k jezeru, je to fakt humáč. Pocit mrazu se násobí a připadá vám, že není minus patnáct, ale minus čtyřicet.“\nOjedinělé nejsou ani případy, kdy organizátoři naměřenou teplotu falšují či ovlivňují. Rybář vzpomíná: „Na Evropě v Novosibirsku se závodilo i v minus 27.“ Přinejmenším neoficiálně.\nZáleží i na tom, kam organizátoři teploměr postaví, jak ho uměle zahřívají či zda se na něm rtuť vůbec hýbe.\n„V Novosibirsku se ani nehnula, i když zima byla pořád větší.“\nTaké Ondřej Moravec objel v Rusku závody v minus 25. „A nikdo to neřešil. Tam ani jinde. Dovolím si říct, že pokud nezamrzne v zatáčce pes, tak se prostě jede.“\nPrávě Canmore, stejně jako Chanty Mansijsk či Kontiolahti, je s výraznými mrazy spojováno už léta.\nSvětový pohár v Canmore\nSprintem mužů začalo ve čtvrtek večer v kanadském Canmore 7. kolo Světového poháru biatlonistů (více ZDE).\nDnes se vydají na trať sprintu ženy, zítra jsou na programu hromadné závody mužů i žen a v neděli sprint dvojic a smíšená štafeta.\nČesko reprezentují v Kanadě čtyři muži (Moravec, Krčmář, Šlesingr, Krupčík) a pět žen (Soukalová, Vítková, Puskarčíková, Charvátová, Jislová).\nOsmé kolo poháru hostí příští týden americké Presque Isle.\nZákladní pravidlo zní: nesmíte prochladnout už před startem, abyste tak neztráceli energii. „Proto se závodníci rozjíždějí dokonce v péřovkách,“ říká Rybář.\n„A já si v rámci odlehčení zavazadel zrovna nechal zimní bundu doma,“ vtipkoval při odletu Šlesingr.\nV nízkých teplotách musíte počítat i s jinou strukturou sněhu. Gabriela Soukalová vzpomíná na juniorské mistrovství světa v Canmore, kdy mráz dosáhl až minus 26 stupňů: „Sníh byl přemrzlý a vrzal nám pod nohama. Lyže jsme museli z kopce pomalu tlačit.“\nVdechování mrazivého vzduchu na trati může navíc způsobit onemocnění horních cest dýchacích. Při tréninku se proto někteří biatlonisté chrání maskami s membránami, které vypadají jako rouška, nebo takzvanými „tatrankami“. Což není sladká pochoutka, nýbrž trubičky do úst používané například astmatiky.\n„Uvnitř trubičky je srolovaný plíšek. Když se nadechnete, vzduch projde plíškem a ohřeje se,“ popisuje šéftrenér.\nNejen Šlesingr, bojující v Canmore s náznaky virózy, při tréninku kroužil s touto pomůckou po kanadských tratích.\nLars Berger, bývalý mistr světa ve štafetě, v minulosti po zánětu průdušek absolvoval s „tatrankou“ dokonce celý závod v Hochfilzenu a nevedl si v něm vůbec špatně. Většina biatlonistů se jim však při závodě vyhýbá. „Omezují průduchy. V závodním nasazení bych se s tou trubičkou asi tak za kilometr začala dusit,“ povídá Soukalová.\nSpecifickou kapitolou mrazivých destinací jsou střelby. Zmrznou vám prsty, necítíte spoušť a je zle. Mnozí závodníci radši používají převleky přes rukavice, které před první položkou odhazují nebo si je během každé položky sundávají a opět nasazují. „Jarda Soukup má na rukavice speciální návlek, který si před střelbou vždy odklopí,“ informuje Rybář.\nK citlivější manipulaci prokřehlých prstů se zbraní pomáhají též speciální typy spouští. „Namísto klasického plochého spouštěcího kohoutku bývají u někoho ostřejší, například s kuličkami, aby závodník cítil větší kontakt prstu se spouští,“ vysvětluje šéftrenér.\nKaždý z biatlonistů má však pochopitelně odolnost vůči mrazu jinou.\nŠlesingr tvrdí. „Pokud není zima opravdu brutální, zvládám ji.“\nSoukalová přiznává: „Čím jsem starší, tím víc mrznu.“\nA za největšího zmrzlíka v týmu údajně platí Jaroslav Soukup. Což Rybář potvrzuje: „I když jsou jen minus dva, Jarda už točí rukama a stěžuje si, že je mu zima.“\nTémata: Presque Isle, Gabriela Koukalová (Soukalová), Jaroslav Soukup, Michal Šlesingr, Ondřej Moravec, Ondřej Rybář, Teploměr


Orgonity od Hopley: 1. Čakra - Muladhara\nKombinace kamenů: Oranžový/Orchidea Kalcit, Karneol, Hematit\nMuladhara, první čakra, na začátku páteře, je vírem životní síly. Tato síla se zvedá v kanálu spojujícím všechny čakry.\nVšechny čakry nad sebou vyživuje energií.\nJe-li v první čakře energie zablokována, blok neumožňuje stoupání energie vzhůru k dalším čakrám. Tehdy energie zůstává v čakře a celý energetický systém je kvůli tomu oslaben. Tento blok odpovídá popírání sebe sama, popírání hodnoty sebe sama. Neumíme sebe sama přijmout. Odmítáme sebe a odmítáme tím svou sílu. Proto při zablokování první čakry chybí člověku základ pro princip moci. Je-li blok v první čakře, pak je zablokovaný proud energie do celého energetického systému člověka.\nTělesná vůle a fyzický svět se spojují v první čakře. Pokud první čakra může pracovat správně, pak pociťujeme hluboké přijetí a spojení se zemí, s vesmírem, s univerzem, s přírodou. Základní pocit přijetí. Vnímáme vitalitu ve všem, co nás obklopuje. Uvědomujeme si stabilitu, pevnost, jsme ukotveni ve svém životě. Cítíme se být v souladu s řádem univerza, s řádem života a vnímáme, že máme vše, co potřebujeme - že máme potravu, že jsme v bezpečí, že jsme správně mezi lidmi. Přijímáme a jsme přijímáni. Za vše to, co se nám dostává, pociťujeme vděk. To je jasné znamení, že první čakra je v pořádku.\n"Pln života nacházím Potěšení." *\n* Poznámka k čakrové sadě: Sadu čakrových kuliček jsem pro vás připravila tak, že je prolíná a spojuje jeden minerál: Kalcit. Všechny čakrové kouličky obsahují některý z typů Kalcitu, některou jeho barvu, od červené, přes oranžovo-citronovou, modrou, zelenou, až po bílou. Sada čakrových orgonitů má fungovat jako jeden celek, resp. jedna kulička předpokládá těch šest dalších a je s nimi v souhře. Všechny talismany v této sadě mají jeden kontext a slouží vám k tomu, abyste se mohly naladit na přirozenou funkci konkrétní čakry. Porozumějte tomu, k čemu harmonicky (bez bloků) fungující čakra slouží. V tom, co která čakra za dary nabízí, nacházejte potěšení.


PÉČE O ZDRAVÍ | skodafit.cz\nAlkohol, kouření, obezita\nPokud to s alkoholem, kouřením nebo tučným jídlem přeháníte, může to mít až fatální následky. V České republice se alkohol podílí na celkové roční úmrtnosti čtyřmi procenty. Navíc každý šestý muž abstinuje kvůli problémům s alkoholem a negativními dopady alkoholu je ohrožena celá pětina české dospělé populace. Pití alkoholu se totiž nejvíce odráží právě na zdraví. Alkohol rovněž snižuje mozkovou činnost, a to nejen v okamžiku konzumace, ale také z dlouhodobého hlediska. Způsobuje zhoršování paměti a koncentrace. Dlouhodobá konzumace větších dávek tvrdého alkoholu může vést až ke zmenšení mozkové hmoty v důsledku likvidace mozkových buněk.\nZničené plíce, infarkt, cukrovka a v konečném stadiu i rakovina. To jsou jen některé, byť ty nejnebezpečnější, důsledky dlouhodobého kouření. Kouření je nejčastější příčinou rakoviny plic, rakoviny močového měchýře a rakoviny slinivky. Ohrožený je hrtan i hltan, ale také žaludek a střeva. Kromě toho kouření urychluje vznik žaludečních vředů, zvyšuje riziko roztroušené sklerózy i snížení mužské erekce a plodnosti.\nDlouhé sezení, nedostatek pohybu, nezdravá strava a stres. Takový životní styl je dnes bohužel běžný. Nadváha je pouze jedním z jeho důsledků, který bychom ale rozhodně neměli podceňovat. S těžkou nadváhou nebo obezitou se pojí celá řada závažných zdravotních komplikací. Kilogramy navíc zvyšují riziko vzniku chronických onemocnění, mezi něž patří nemoci srdce, cév či respirační choroby, cukrovka II. typu, vysoký krevní tlak, ale také často opomíjené deprese.\nSnažte se více dbát o sebe a o to, co jíte, dokud je čas!\nMá smysl začít?\nNadměrná konzumace vysoce kalorických potravin, nedostatek pohybu, nekvalitní spánek, stres, alkohol či kouření. To všechno jsou prvky moderního života a také ovlivnitelné faktory vedoucí k chronickým civilizačním chorobám. Ovšem co je ovlivnitelné, to dá se změnit. Pohybem ku zdraví! Toto pořekadlo našich babiček platí samozřejmě dodnes. Sedavá zaměstnání či digitální zábava velkou měrou přispívají k úbytku pohybu.\nAčkoliv se rozrůstá nabídka sportů a fitcentra se předhání v levnějším členství, Češi raději sedí u televize či v hospodě. V dnešní uspěchané době je vhodnou prevencí vzniku chronických onemocnění nejen dostatek pohybu, ale také odpočinek. Ten je mimo jiné nejúčinnější obranou i proti stresu, který může časem navodit vážné poškození organismu.\n1) Správný jídelníček\nZkuste si jen tak poskládat vše, co za den sníte, na stůl. Na jednu stranu dejte všechny sladkosti a tučné chuťovky, pod ně poskládejte mléčné výrobky, maso a uzeniny. Udělejte řadu z ovoce a zeleniny a do poslední řady dejte všechno pečivo společně s polysacharidovými přílohami (brambory, rýže, těstoviny atd.). Pokud vám z tohoto obrazce vyjde tvar pyramidy s vrcholem u sladkostí, jíte v podstatě správně.\nCelkový energetický příjem by měl co nejlépe korespondovat s denní aktivitou. Příjem tuku by se měl snížit na max. 30 % z denního energetického příjmu. Výrobky z bílé mouky by tedy měly být nahrazovány tmavými a celozrnnými výrobky. Dalším cílem je také zvýšit spotřebu zeleniny a ovoce, luštěnin, ryb a rybích výrobků. A v neposlední řadě je důležité zajištění dostatečného pitného režimu.\n2) Pohyb je základ\nSportem pomůžete svému srdci. Cvičení zlepšuje funkci srdečního svalu, snižuje riziko vzniku krevních sraženin a redukuje krevní tlak. Pohybem posílíte kosti. Posilování, běh i obyčejná chůze jsou nejlepší prevencí osteoporózy. Sportem snížíte riziko rakoviny. Asi třetina úmrtí na rakovinu je způsobena obezitou a nedostatkem pohybu. Sport pomáhá i lepšímu trávení jídla, které je ideální prevencí rakoviny tlustého střeva. Díky sportu budete také lépe dýchat. Cvičení zvyšuje vitální kapacitu plic a do organismu se tak dostane více kyslíku. Bude se vám lehčeji dýchat a lépe pracovat bude i mozek. Endorfiny vylučované při sportu působí skoro jako opiáty a znatelně zlepšují náladu.\nNa vybraných akcích, které budeme v rámci projektu organizovat, budou kromě trenérů a výživových poradců také zdravotníci. K dispozici budou také stánky, kde budou mít lidé možnost nechat si změžit například krevní tlak, obsah tuku v těle, či provést test na cukrovku apod. To se bude týkat akcí Atletický stadion a půlmaratón.


iPotrubí.cz - 7. Životnostně - spolehlivostní výpočty - 8. Životnost, spolehlivost a pravděpodobnost poruchy - Výhody a nevýhody uvedené metody\nÚvod › 7. Životnostně - spolehlivostní výpočty › 8. Životnost, spolehlivost a pravděpodobnost poruchy › Výhody a nevýhody uvedené metody\nVýhody a nevýhody uvedené metody\n1. Uvedená metoda ideálně navazuje na analýzu rizik. Při provádění analýzy rizik může vzejít požadavek na velikost maximální dovolené pravděpodobnosti poruchy. (Vztah mezi pravděpodobností poruchy a spolehlivostí - viz názvosloví). Je výhodné např. při konstrukci zařízení pro nebezpečná média, např.: chlor, chlorovodík apod. Kde je nutné hodnotit spolehlivost celého zařízení a eventuálně přijmout opatření, tj. například použití potrubí s dvojitým pláštěm.\n2. Výpočet touto metodou je pro tlakovou sestavu výhodný též z toho důvodu, že je možné jejich výsledků využít při provozování zařízení, například při určení intervalu inspekce, a to za předpokladu, že nebude překročena maximální dovolená pravděpodobnost poruchy. (Vztah mezi pravděpodobností poruchy a spolehlivostí - viz názvosloví).\n3. Popisovaná metoda je výhodná při výpočtu únavového poškození, neboť Wöhlerova křivka se získává experimentálně, statisticky se zpracovává a následně se teprve "determinizuje" většinou pro spolehlivost 80% pro klasický výpočet se zatížením PS, TS. Dost podobná situace je u získávání creepové křivky.\n4. Metoda je též výhodná pro zhodnocení působení koroze anebo eroze. Neboť spolehlivost na začátku provozu, tedy při nulovém korozním úbytku, je jistě vyšší než na konci provozu při maximální korozním úbytku, je proto zase výhodná pro hodnocení provozu. Korozním působením (tj. zeslabováním stěny) se pravděpodobnostní rozdělení účinků zatížení mění, minimálně se zvyšuje hodnota parametru umístění.\n5. Ve zkušebním provozu anebo v prvním zatěžovacím cyklu je možno jednoduše hlavní zatížení (tj. tlak a teplota) změřit. Také lze jednoduše měřit úbytek tloušťky stěny. Z uvedených hodnot pak lze ve vybraném kritickém místě průběžně zaznamenávat, počítat a vyhodnocovat tak úbytky spolehlivosti či životnosti průběžně za provozu.\nTéž lze měřit napětí vurčeném místě přímo tenzometry, zpracování a vyhodnocování je podobné.\n1. Nevýhoda, která vychází ze současného stavu věcí je ta, že je známo k dnešnímu dni málo statisticky zpracovaných materiálových a rozměrových veličin.\n2. Pro tlaková zařízení nemůže být proveden výpočet pouze touto metodou, vždy musí být proveden též především výpočet klasický, deterministický. A to proto, že celý systém bezpečnosti konstrukce je vázán na nejvyšší dovolený tlak PS a nejvyšší dovolenou teplotu TS, což musí tlaková sestava vydržet a pracuje s ní bezpečnostní výstroj, ať se již jedná o pojistný ventil, průtržnou membránu anebo elektrické bezpečnostní zařízení. Bezpečnostní výstroj je na uvedené hodnoty PS, TS nastavena.


aktualizováno : 15.srpen 2012 (nově přidané jsou označeny logem a na konci inzerátu je uvedeno datum vložení).\nSháním kostru spolujezdcovy sklapěcí sedačky? Nebo případně i celou... Nabídky mi prosím zasílejte na email: caba.mira@seznam.cz\nProdám Škodu Felicii FUN, 1.6 rok 1998, dva airbagy, ABS, tažný, stav přimeřený svému stáří má dělané rozvody olej a filtry. Cenu 50 000 Kč,k jednání kontakt hipik.ondrej@seznam.cz\ntel 731 522 120 24.9.09Prodáno!\nKoupím Škoda Felicia fun i v nepojízdném stavu nebo bourané hlavně s TP nebo jen TP. sedlik.pepa@seznam.cz Za nabídky děkuji Pepa, 29.2.2012\nProdam platenou strechu na Skoda Feliica Fun je nová nepouzivaná, je to ta zešikmená až k zadnim dveřím cena 3500 Kč, tel 774 147 868 7.10.09\nZa rozumnou cenu koupím jedno originální kolo na Funa, nejraději bez pneu.ilja.marco@email.cz 12.6.2012\nProdám Škodu felicii Fun rv 98 super stav v ceně 5 originál alu kol cena 129000 kč více foto na www.knb.cz tel 603 515 633 16.12.09 Prodáno!\nKoupím Felicii FUN 1.6 ve velmi dobrém stavu. Děkuji za zaslané nabídky a případné foto na e-mail m@zpevak.com Miloš\nProdám Škodu Felicii Fun, je hodně moc poničená a chci jí prodat komplet za cenu 19 000 Kč, České Budějovice\nkontakt instantcar@seznam.cz 27.1.2010Prodáno!\nKoupím Felicii FUN nejlépe 1,6 MPi, v dobrém stavu karoserie i interiéru, stav KM do 200t Km, kompletní nejlépe s nástavbou nebo plátěnou střechou. cena cca do 60t Kč Budu rád za každou nabídku s fotkou, zasílejte na adresu maly.kozel@seznam.cz\nNabízím k prodeji toto vozidlo, v originálním stavu, po GO karoserie, motoricky bez závad. Nutno vidět, představa o ceně 75 000,-Kč.\ntel 720 339 339 27.12.2009 Prodáno!\nProdám ŠKODA FELICIA FUN 1,6 , r.v. 8/1999 , najeto 118 200 km , pravidelný servis , nad korbou plátěná nástavba na konstrukci , tažné zařízaní , letní + zimní pneu na discích , 2 x airbag , ABS . Cena k jednání 53 000,- Kč .\nK vidění Praha .\nKontakt : tel 602 625 860 , travino@volny.cz 12.1.2010\nProdavam: Škoda Felicia FUN, r.v.: 1999, 1,6i 55kw,najeto 120 000km, servisni kniha, letni gumy na orig.ALU kolech, zimni gumy na plech. discích.\nvybava: 2x airbag, autoradio, el. zrcátka, mlhovky, hodiny, otáčkoměr, dvě krycí plachty zav. prostoru, tažné zařízení, vše funkční! vůz je čtyřmístný.STK- listopad 2011. Mírné začátky koroze na karoserii.CENA 69 000,- Kč\ndados.b@seznam.cz 20.1.2010 Prodáno!24.1.2010\nProdám lemy za 500kč/ks, prahy za 1000kč/ks, křídlo za 2500kč, přepážka komplet se sedáky 4000kč , látkové výplně předních dvěří 800kč/ks p. Vich mysivbusi@seznam.cz 14.4.2010\nProdám Felicii Fun,1.6mpi r.v.97,najeto 185000,stk-do leden 2012,mírná rez,poškozený zadní spojler,poškozený místy lak,mírná koroze v nákl.prostoru,vyvařeno,nový gumolak podvozku,nové brzdy,rozvody,komplet spojka,nové náplně, cena 44 000 Kč,při rychlém jednání možná sleva,Michal Staněk, Petr Hušek kontakt: 774 118 228 cheeestrik@seznam.cz 26.4.2010Prodáno!\nprodám felicii fun 1.3 rv.1998 auto je bez TP po vyměně spojky a brzd korez.korez@seznam.cz 14.3.2010 Prodáno!\nprodam předni laminátový převlek nárazníku je to replika cena: 6000 kč včetně výztuhy Sp.Michal@seznam.cz 14.3.2010\nweb design 2006-12 Michal Holeček


Hedvábná kravata s podkovami pro štěstí – ANTORINI®\nKód výrobku: ant-tie-horse-shoe-blue-heart\nSedmkrát skládaná kravata ručně šitá s nejvyšší pečlivostí italskými mistry. Kravata ukrývá drobný přívěsek v podobě srdíčka vyrobeného z modrého Lapis Lazuli*. Přívěsek je pečlivě uschován uvnitř záhybů kravaty a díky své drobné velikosti není při nošení vidět z žádné strany. Elegantní a okouzlující, pro pány s vysokým smyslem pro kvalitu.\nBarva: tmavě modrá s podkovami\n* přívěsek je možné zaměnit za červené srdíčko z pravého korálu či přívěsek ve tvaru papričky pro štěstí, také z červeného korálu, v případě zájmu o záměnu přívěsku nás, prosím, kontaktujte\nHome › Kravaty luxusní › Hedvábná kravata s podkov...


Jak v internetovém prohlížeči kopírovat složky na OneDrive - 2.díl - PCWorld.cz\nPCWorld » Internet » Jak v internetovém prohlížeči kopírovat složky na OneDrive - 2.díl\nNahrávání složek na OneDrive\nZačněte spuštěním internetového prohlížeče Google Chrome, popřípadě si tento prohlížeč stáhněte z webu firmy Google. Poté se v tomto internetovém prohlížeči přesuňte na web OneDrive.com a přihlaste se.\nNyní spusťte program Průzkumník souborů a přesuňte se ke složce, kterou chcete nahrát na OneDrive. Následně tuto složku přetáhněte do internetové stránky OneDrive otevřené v internetovém prohlížeči Google Chrome a čekejte, co se stane.\nPokud chcete složku z Průzkumníka souborů umístit v cloudu do nějaké tam již existující složky, například do složky Hudba, pak před vlastním kopírováním složky z Průzkumníka souborů tuto již existující složku otevřete.\nPři nahrávání jednotlivých položek nyní bude OneDrive ukazovat v rozevíracím okně průběh nahrávání. Zároveň vás OneDrive bude informovat o případných potížích s nahráváním souborů a umožní vám případně nahrávání zopakovat.\nDoba načítání vašich složek na OneDrive závisí na rychlosti vašeho internetového připojení a samozřejmě i na politice Microsoftu omezující rychlost přístupu k tomuto úložišti. Tato politika se přitom uplatní zejména při načítání objemnějších složek. Po dokončení kopírování budete moci ke svým souborům a složkám přistupovat z libovolného zařízení, na němž je nainstalován OneDrive.\nPodle všeho to vypadá, že jediným internetovým prohlížečem, který je schopen v tuto chvíli nahrávat na OneDrive složky, je Google Chrome. Je ale velmi pravděpodobné, že se situace co chvíli změní, jakmile se na trh uvolní nová Windows 10. Dokonce se začíná hovořit i o tom, že Microsoft plánuje v rámci inovace svého nového operačního systému integraci úplně nového internetového prohlížeče označovaného jako Spartan. Tento nový internetový prohlížeč má podle všeho být oproti aktuálním verzím Internet Exploreru daleko robustnějším softwarem. Internet Explorer je totiž stále spojen nutností či lépe řečeno požadavkem udržování zpětné kompatibility s weby vytvořenými pro starší verze tohoto internetového prohlížeče.


Rozvoz květin Smiřice\nÚvodní stránka Kam doručujeme Rozvoz květin Rozvoz květin Smiřice\nRozvoz květin Smiřice - chcete poslat mamince, přítelkyni, kamarádce, manželce nebo dceři krásnou kytici do města Smiřice (Královéhradecký) a zároveň si být jistí spolehlivým, včasným a diskrétním doručením? Využijte naší rozvážkové služby květin do města Smiřice jen za cenu 199 Kč.\nRozvoz květin po městě Smiřice většinou umíme do 3 hodin od objednávky (platí v pracovních dnech v době mezi 9:00 a 15:00). A nejenže kytici předáme obdarovanému dle Vašich požadavků, ale učiníme tak s noblesou a maximální diskrétností.\nRozvoz květin Smiřice - ukázka sortimentu:\nRozvoz květin Holohlavy (0 km)\nRozvoz květin Černožice (1 km)\nRozvoz květin Černilov (3 km)\nRozvoz květin Velichovky (4 km)\nRozvoz květin Dubenec (6 km)\nRozvoz květin Stěžery (7 km)\nRozvoz květin České Meziříčí (7 km)\nRozvoz květin Třebechovice pod Orebem (8 km)\nCeny za rozvoz květin do města Smiřice a možné způsoby platby:


Copak nám chybí přiměřený odstup od toho stávajícího marasmu? | 20. 6. 2011 | Miloš Dokulil | Britské listy\nŠest způsobů, jak covid zřejmě ovlivní naši budoucnost (5447)\nRozhovor Britských listů 366. Chtějí v ČR skutečně vyvraždit všechny starší lidi? (4483)\nRozvolňování v Česku: Psi se rvou o kost (4304)\nRozhod` jsem se léčit COVID tarasnicí (4115)\nV ČR už zemřelo 19 999 osob, od včerejška je to rekordní nárůst o 317 mrtvých! Je absolutně nutné uzavřít montovny! (4086)\nKdo se zdráhá zavést tvrdý lockdown? (3963)\nČeský stát neselhává na Babiše, ale s Babišem (3588)\nNasraná jednota (3509)\nVyhnutí se hospitalizaci - jen pro známé? (3374)\n...o půlnoci zavolali vítěznýho úmora (3244)\nŠest způsobů, jak covid zřejmě ovlivní naši budoucnost 5447\nRozhovor Britských listů 366. Chtějí v ČR skutečně vyvraždit všechny starší lidi? 4483\nKarel Dolejší Rozvolňování v Česku: Psi se rvou o kost 4304\nKarel Dolejší Rozhod` jsem se léčit COVID tarasnicí 4115\nV ČR už zemřelo 19 999 osob, od včerejška je to rekordní nárůst o 317 mrtvých! Je absolutně nutné uzavřít montovny! 4086\nDaniel Veselý Kdo se zdráhá zavést tvrdý lockdown? 3963\nDavid Unger Český stát neselhává na Babiše, ale s Babišem 3588\nBohumil Kartous Nasraná jednota 3509\nVyhnutí se hospitalizaci - jen pro známé? 3374\nKarel Dolejší ...o půlnoci zavolali vítěznýho úmora 3244\n1. Nikdy nezapomínejme, že v dostizích politiky nefandíme týmž koňům!\nKaždý pochopitelně usuzuje podle svých osobních představ a tomu odpovídajících potřeb. Ty bývají nemálo "předvařené" (i když ne zrovna tak, jako třeba těstoviny). Skoro všechny předpoklady k našim příštím postojům nám postupně nahrály do našeho podvědomí naše životní zkušenosti, z nemalé části tvarované také od samého začátku života výchovou, vzděláním, postavením rodičů ve společnosti a -- podle specifických okolností (něco hned a něco později) -- dalšími faktory, včetně kvality bydlení, dostupností služeb nebo uspokojením z vlastního pracovního nasazení, stabilitou partnerských (manželských) vztahů, úspěšností vlastních dětí ve škole apod. Ne na posledním místě svou nemalou roli hrají také média, televizí počínaje a různými blogy třeba nikoli konče. Skalního stoupence ODS nikdo nepřesvědčí o tom, že snad mohl premiér Nečas udělat k odvrácení stávky víc. (Vstřícnost má přece své meze, ne?) Levicově zaměřený občan si je nutně jist tím, že ta čtvrteční stávka byla nutností a že byla úspěšná. (Copak naše stávající vláda neprokázala dostatečně svou neschopnost řešit problémy tak, aby na to nedoplácely nejširší vrstvy obyvatel?) Přitom existuje ještě třetí, byť formálně neorganizovaný "tábor", těch, kteří vědí, že jedni jsou za 18, a druzí za 20 bez 2. Zároveň nelze ignorovat, že zatím nikdo nepředložil souvislou koncepci všestranné reformy tak, aby bylo konečně možné zpracovat nějaký ucelený program, na němž by se nakonec mohla shodnout "většina". --- Mnohé příspěvky na téma čtvrteční stávky (nejen v Britských listech) také pro tu celkovou neujasněnost prostředků a cílů reforem jsou spíš jen vyjádřením nějaké nálady, než aby byly rozborem té -- navenek možná delikátní -- situace.\n2. Znovu si připomeňme (bez brýlí), co a jak se v ten stávkový den přihodilo\nCentrum stávky bylo samozřejmě v Praze. Pražský stávkový průvod přitom ale již cestou ztrácel vůli dojít až k původně ohlašovanému cíli --- na Hrad, kde kvůli tomu prezident Klaus s předstihem dokonce odvolal dvě akce připravované jako součást oslavy svých vlastních zakulacených 70. narozenin. V tomto bodu tedy stačila -- byť původně takto jen virtuálně nezamýšlená -- hrozba, že "my nespokojenci na Hrad přijdeme", a ani jsme se pak do kopce plahočit nemuseli. Prezident Klaus vyšel stávkujícím odborům vstříc, s předstihem, stačilo jen naznačit... Jenže, všichni my případní sympatizanti se stávkou, přiznejme si, že jsme ještě den před vlastní stávkou počítali s tím, co všechno kde v Praze těmi demonstrujícími účastníky ve čtvrtek zablokujeme nebo omezíme --- a ve čtvrtek, spočítal nás vůbec někdo? Že nás nebyly desetitisíce? Jak málo "masový" ten pražský protestní průvod byl? Neslyšel jsem nikoho odhadovat ten počet demonstrujících. Vzpomněl si přitom někdo v ten čtvrtek na to předešlé protestní odborářské shromáždění, jehož účastníků mohlo být údajně až 40.000? (Nemálo kritizovaný ministr Kalousek si dokonce dovolil riskantní kousek. Když průvod stávkujících dospěl před Ministerstvo financí, ministr vyšel z budovy stávkujícím vstříc, aby si s nimi vyměnil pár vět. Asi se nemusel moc bát, že ho svým počtem průvod umačká.)\nV Brně jako druhém největším městě ČR byl od samého rána klid jako bývá ráno po Hodu božím vánočním. Jako kdyby lidé vyspávali po rušné noci. Ulice byly vylidněné. Dokonce ani před brněnským hlavním nádražím, kde se měli brněnští odboráři masověji sejít, se nic hrozivě protestujícího nekonalo. Jako kdyby tam pouze stála nějaká menší parta lidí, shromažďující se před hromadným odjezdem někam za město do přírody. Jenže v ten den vlaky ani v Brně nejezdily! Kdyby mělo Brno své metro, tak to by naopak zřejmě ve čtvrtek vyjelo (na rozdíl od Prahy). Protože -- jsou-li ještě nějaké další "karty ve hře" -- rozdíly v dopravní obslužnosti, aspoň v městské hromadné dopravě, byly mezi těmito dvěma městy patrné. (Odkud také zřejmě zafoukal vítr? Pražský primátor je z ODS, brněnský z ČSSD.)\nNegativní důsledky čtvrteční stávky dopadly zcela nevybíravě především na ty, kteří náhodou cestovali někam přes Česko napříč, ať letecky nebo vlakem. Neměli nárok. Pak ovšem další "čára přes rozpočet" postihla tvrdě všechny ty, kdož dojíždějí denně za prací vlakem. V běžném rozpočtu to postihlo i provozovatele, České dráhy (zůstane tento nekrytý účet jen na těch 70 či 80 milionech korun?). --- Měla ta stávka přímo na železnici také nějaký prokazatelný pozitivní ohlas? Ví to někdo?\n3. A co ta naše vláda, vůči níž byla ta stávka namířena?\nČlenové vlády si ve čtvrtek "vládli" jako jiný běžný den. Jen se někteří před televizí mohli navíc pochlubit, že třeba absolvovali cestu do úřadu na kole, anebo dokonce (i když jenom částečně) pěšky. Nemuselo být okamžitě vidět, že ta naše vláda není v současnosti žádný monolit. Že možná nemá "vystaráno" ani se svými reformami, jež připravuje. Že nelze vyloučit do dvou týdnů vládní krizi. A že na propuknutí té krize již nedočkavě čeká ČSSD, která je teď podle všech průzkumů vnímána jako relativně suverénní vítěz příštích voleb, schopný postavit i menšinovou vládu, která by mohla dostat parlamentní důvěru. --- Nemálo pikantní na této situaci ovšem je, že VV se teď cítí ošizené svým aktuálně oslabeným "silovým" postavením v Nečasově vládě, a chtějí tuto situaci mít pozitivně vyřešenou do konce června. Pokud by VV z vlády před 1. červencem vystoupily, je otázka, zda by ještě v parlamentě tu vládu nadále -- aspoň podmíněně -- podpořily. (Za některé požadavky čtvrtečních stávkujících předseda VV Radek John se -- proti "vládě"? -- také staví!) A přitom, kdyby přece jen mělo k novým a předčasným volbám dojít, pak z těch voleb by se VV zřejmě do parlamentu vůbec asi nedostaly! (Asi se v uvedeném kontextu moc nehodí poukazovat na to, že stranu Věci veřejné její partneři v koaliční vládě nevnímají jako "klasický typ" politické strany, navíc teď v korupčnosti pošramocenou mediálně možná víc než její partneři. Přitom bývalý ministr za ODS Pavel Drobil zůstává poslancem za tuto stranu a jako kdyby jeho pravděpodobně nemálo problematické jednání na ministerstvu už bylo "pod kobercem". Nemalý tlak vyvinula také levice k tomu, aby musel podat demisi další ministr ODS, Alexandr Vondra.)\n4. Jaké jsou vyhlídky na obou stranách vytyčené "barikády"?\nVláda dala jak "před čtvrtkem", tak "po čtvrtku" zcela jasně najevo, že vyhlášené a již chystané reformy hodlá v již uvažované podobě prosadit. A to i bez ohledu na projevený odpor odborů (nejen těch dopravních!). Poslední jednání tripartity "před čtvrtkem" vedlo jen ke kosmetickým úpravám. Příští týden (hned v pondělí, 20. 6.) má proběhnout další jednání, na němž zástupci odborů chtějí být razantnější v požadavcích vůči vládě. S přihlédnutím ke všemu, co zatím bylo z obou stran řečeno (či proklamováno), nelze vůbec vyloučit, že k nějakému výraznějšímu posunu okamžitě nedojde. --- Měli bychom ovšem také vědět, co asi se honí hlavou těm, kteří spolu budou jednat. Nečasova vláda si vzala "za své" konečně ohlášené reformy také prosadit. Různí představitelé odborů dali opakovaně najevo, že samotné principy těch reforem (až po jednotlivá detailní opatření) postihnou především všechny ty lidi mezi námi, kteří mají hloub do kapsy.\nVláda ovšem nemálo zdůrazňuje naprostou nezbytnost zvláště reformy penzijní a zdravotnické, proklamujíc také "boj s korupcí" jako jednu ze svých nepřehlédnutelných priorit. Opozice, včetně odborů, se především obrací na své možné voliče, zdůrazňujíc, že -- jakmile se dostane k moci -- všechny ty "nespravedlivé reformy" zase zruší. Nelze vyloučit, že těch "nespokojených" občanů by mohlo být nakonec před urnami víc také proto, že již nyní patrné zhoršení některých parametrů životní úrovně skutečně nastalo (aniž případné "kompenzace" s tím drží krok!).\nPrůběh samotné čtvrteční protestní stávky žádným pozitivním "trumfem" pro další jednání mezi vládou a odbory (či v rámci tripartity) nebyl. (Uvažovat o tom, že to někdo ve čtvrtek "vyhrál", znamená pouze odvádění pozornosti od skutečných problémů naší společnosti.)\n5. Takže si nemusíme moc opakovat, že ta stávka byla především "politickou"!\nSamozřejmě že se z řad odborářů nejednou také už ozvaly hlasy, že tzv. "benefity" (třeba známé a populární stravenky, anebo režijní lístky v dopravě) je třeba v systému "sociální péče" ponechat. Zároveň -- byť z jiného pohledu -- také naopak jisté nikoli zrovna horentní platby u lékaře nebo za recept jsou až příliš okatě vidět jako možná diskutabilní nárok vůči pojištěncům, kteří byli po dlouhá desetiletí zvyklí na zcela odlišný přístup. Takhle prezentována by mohla motivace čtvrteční stávky opravdu vypadat jen jako stávka "za materiální požadavky". Jenže (i kdyby tu žádné odbory nebyly) -- po vystřízlivění z výchozí chorobné nadvýroby politických stran po roce 1989 -- nejméně půl druhé desítky let jako kdyby byly síly tzv. "pravice" a "levice" vzájemně skoro vyrovnané, takže do praxe vešel v poslední době docela populární boj o možné (a takto pak nemálo známé) "přeběhlíky". Opakovaně také vznikají různé iluze o možné spásonosné roli vždy nějaké "třetí síly" mezi současnými matadory politické scény (jimiž jsou ODS a ČSSD). Tím "Godotem" (tedy setrvale očekávaným "hostem" na scéně) měla být nedávno "Čtyřkoalice" a teď, poměrně čerstvě jím jsou TOP-09 a VV (i když každá z obou těchto stran se zcela odlišným potenciálem). Přitom způsob, jakým se realizuje vládní politika v poslední době, jako kdyby se promítal snad ještě negativněji do rozpočtů občanů, než to bylo kdykoli dříve; protože teď navíc se to inzeruje jako součást komplexu nutných reforem, které -- "poněkud", byť z nutnosti -- dopadnou na každého z nás.\nBez ohledu na pragmatické odkazy na ty či ony nežádoucí "dopady" na sociální statut rodin s dětmi, penzistů, lidí s omezenou pracovní schopností či lidí totálně handicapovaných, o lidech bez práce nemluvě, ta či ona chystaná či již uskutečňovaná opatření vlády jakýmsi zvláštním umanutím osudu dopadnou jaksi na všechny. Teď jsme se např. vůbec nezmínili o jednom zcela zásadním projektu, který má být ozdobou reformního úsilí vlády, totiž unifikace daňového systému. Takže nelze vyloučit, že ať už se občan(ka) podívá na cokoliv z těch připravovaných a dalekosáhlých opatření, může jim případně vzdorovat jen v politických dimenzích. Je přirozené, že po boku odborů v protestech proti vládě jsme našli i ČSSD (ne-li také jisté přitakání ze strany VV!).\n6. Jde tu o spor pravicové vlády s levicovými odbory?\nKaždá vláda snad chce být "vládou všech". Málokdy se to (aspoň na čas) daří. "Moc" chutná moc; takže poměrně brzy a snadno zvolení představitelé myslí pak nemálo (především?) na své vlastní povznesení víc než na zájmy "celku". Vznikají také rozmanité mýty o tom, co a proč se činí. Jak to, že např. se -- dokonce také z vládního dopuštění -- rozmohl hazard (spolu s pohotovými zastavárnami hned v sousedství) takovou měrou, že v tomto směru nemáme zřejmě ve světě konkurenci? (Jen pomalu a jen něco bude zachraňovat zákonodárství s tím tradičním křížkem "po funusu"; ať už jde o zdanění této neblahé činnosti, anebo o nemálo nákladné a málo nadějné pokusy o léčbu těch, kteří gamblerství propadnou. Na to pak přispíváme zase "my, všichni daňoví poplatníci".) --- Nejednou se přitom manipuluje s veřejným míněním různými řečmi o "příspěvcích", kterými to či ono "podnikání" dává nějaké peníze obcím na jejich činnost. Že se ve světě rozmohlo sázení prostřednictvím internetu, vede navíc k tomu, že nemalé sumy peněz plynou z této zlověstné "zábavy" přímo do zahraničí (a stěží se najde způsob, jak tomu zabránit). Čiň čertu dobře, peklem se ti odmění!\nStěží se také přehlédne, že se opakovaně hovoří o tom, kolik jen peněz nám chybí třeba ve zdravotnictví. Když nám letos v předjaří stávkovali lékaři, upozorňovali na některé nemálo křiklavé případy předražování zdravotnické techniky nebo úplatky v distribuci či předpisování léčiv. Není v těchto směrech stále až příliš ticho po pěšině? --- K tomu nezbytná poznámka, po nedělních Otázkách V. Moravce: Za Odborový svaz zdravotnictví a sociální péče v tom pořadu také uváděla Dagmar Žitníková, že korupcí ze zdravotnictví uniká 27,6 miliard korun. Je to málem celá jedna desetina sumy, která se teď v uvedeném sektoru každoročně vynakládá. Podle ministra Hegera zdravotnictví teď chybí pořád 10 miliard. Asi jako občané musíme přibrzdit jakékoli uvažování o zřejmě nemálo neschůdnější cestě, s účinnými opatřeními proti korupci. Nebo neměli stávkující lékaři v letošním předjaří a D. Žitníková zrovna nyní pravdu?)\nHned jeden den po čtvrteční stávce bylo možné se dovědět ze zpráv, že snad na pokyn ze Státního zastupitelství byl odložen případ bývalého ministra Drobila, který si měl údajně "nadrobit" návrhem na tunýlek kolem nějakých finančních prostředků, které prý měly spadnout do kasy ODS. (Zatím zůstal jako postižený jen Libor Michálek, který případ nakonec ohlásil.) Samozřejmě že vláda nesmí ovlivňovat soudy a prokuraturu. Jenže co si má občan myslet o té vzájemné "nezávislosti", když se tak okatě zametá něco, o čem předtím věděly i ty příslovečné lišky dávající v pohádkách na samotách "dobrou noc"? Kdo tu "dohlédá" na co a v čí prospěch?...\nNejde tu automaticky a okamžitě o neřešenou -- nebo špatně řešenou -- politiku "pravicové" vlády ve střetu s "levicovými" odbory. Na pořadu dne jsou celospolečenské problémy s celospolečenskými dopady na všechny občany. Viz i ZDE ZDE Také proto si ta stávka zasloužila pozornost i mezi neodboráři. Svým průběhem ovšem moc slavná nebyla. Na to by musela mít onačejší a nemálo víc mobilizující program, než jaký měla (nehledě už na to jak celostátně na různých místech probíhala!). Přitom sama "ulice" nic nevyřeší, protože automaticky nic konkrétně a funkčně "neartikuluje"! Až na tu -- kéž by adresnou -- symboliku nespokojenosti, která tentokrát moc důrazná určitě nebyla! ZDE\nOrganizovaná síla totiž musí mít zcela jasný, nepochybný a mobilizující program a musí zároveň působit důvěryhodně také svým celkovým vystupováním již před samotným protestem, tak během něho. (Měli být dopraváci skutečně tak razantně nasazeni do stávky, která chtěla také působit jako mluvčí za celospolečenské zájmy?)\n7. Opravdu je možné občana utáhnout kamkoliv na vařené nudli?\nNěkterá prohlášení z vládních míst vypadají navenek tak, jako kdyby všechno stálo a padalo s penzijní reformou, na kterou dnes snad ani nejsou prostředky, pokud se neučiní "rázné kroky". Kvůli tomu musí se údajně sjednotit také daně. ZDE jsem upozorňoval na to, že tento princip zdanění má v Evropské unii pouze Dánsko. --- Z vládních míst až příliš často je slyšet jen slova o "škrtech". Vůbec není slyšet nic o cestách k dalšímu oživení malého a středního podnikání.\nS. A. Hošek si dal tu práci a uvedl , že mezi lety 1948 až 1988 došlo k nějakým novelizacím v penzijním pojištění celkem 5-krát, zatímco pak za dvacetiletí do konce roku 2010 těch různých úprav, doplňků a změn bylo celkem víc jak 15-krát tolik, tedy 79. Autor nechce za toto závratné číslo ručit; ta osmdesátka různých novelizací svědčí ovšem přinejmenším o zcela nekoncepčním a naprosto nezodpovědném přístupu k penzijní problematice všech vlád a parlamentů, které se touto závažnou tématikou zabývaly. (Je teď zbytečné hořekovat nad tím, že penzijní fond státu byl zprvu aktivní a že šly nejednou desítky miliard z tohoto fondu na zcela jiné účely, než by odpovídalo jeho poslání. Nelze teď rozvádět zcela problematický projekt tzv. "tří pilířů" penzijní reformy. Viz i ZDE) --- (Pokud jde o finanční zajištění zdravotnictví, vypadá to možná také na ten legendární gordický uzel. Ten nelze rozetnout nějakým licitováním, do jaké výše si léky bude muset hradit pacient, když zvláště dražší léky potřebují až penzisté nebo třeba lidé nesoběstační. Viz i 6. bod tohoto příspěvku.)\nZatím veřejnost neví, do jaké míry mají odbory rozpracovánu koncepci svých protinávrhů. Zda a jak je již konkrétně podchyceno, kde utíkaly (nebo ještě pořád utíkají) miliardy. Aby jednání tripartity nezůstávalo trčet jen třeba u těch "benefitů" nebo "nadstandardů" (které jsou navíc také případnými zárukami určitého adresného plnění zcela na vodě). Při tom při všem po relativně symbolickém (až matném) průběhu stávky můžeme mít nemálo zdůvodněné obavy, že vláda v té příští tripartitě ani nepřipustí nějakou zásadnější diskusi o těch námětech, v nichž má sama údajně "zcela jasno" a o nichž pochybnosti nepřipouští. Jako kdyby ani nešlo o celospolečensky nezbytný konsenzus málem ve všem, co je vyhlašováno za "nutnou reformu"! Přece se nechceme dočkat dalšího velkého reformního zemětřesení o 180° po příštích volbách? --- Nelze se spoléhat na to, že VV jsou teď rukojmím nějakých stávajících předpovědí, že by se ve volbách do parlamentu nedostaly, takže teď snad nebudou riskovat pád vlády. Copak jen takto se dělá politika? Zkusme nezapomenout na to, že voliči dokázali překvapit, když si uvědomili možnost třeba kroužkování kandidátů. I když stávající česká "demokracie" skutečně umírá na úbytě pouhého mechanismu "voleb", bez přijatelné kontroly zdola. (Poslanci jsou po svém zvolení pro své voliče vesměs nedostupní. Občanské iniciativy bývají vnímány málem jako obtížný hmyz.)\nKromě "trialogu" v rámci tripartity naprosto nepochybně potřebujeme také otevřený a se vzájemným respektem věcně probíhající "dialog" mezi vládou a opozicí!\nChci doufat, že vláda nepoměřuje ohlas a věrohodnost čtvrteční stávky jen podle zmínek, že někteří "stávkující" využili ve čtvrtek příležitost a zašli si místo demonstrace raději na rybyZDE\nŠíření nákazy v ČR se zrychluje, vláda montovny stále odmítá uzavřít 197


Nadstandardní výbava: Inzerát Stadion S23 - ORIGINÁL Prodám moped Stadion S23 ORIGINÁL v nálezovém stavu. - Verze export pro Holandsko (model JAWA - viz ilustrační snímek). Navíc: původní motor s kuželovýmí silentbloky, karburátor, středy kol, šlapky, náhon tachometru - 99 % původních dílů a kompletnosti. Nové díly: větrný štítek, zadni světlo, číslo vyražené na rámu a na štítku. Pouze vážní zájemci. Osobní odběr okoli Berouna. (Stadion S 23) Červené foto ilustrační. jak tyto verze vypadali.\nDoplňující popis: Výrobní číslo: 3487\nPM H 23335


Reality Praha » Developerské projekty » Novostavby » Rezidence Trojická\nPopis projektu Rezidence Trojická\nNastěhujte se do centra hlavní metropole, která je příslibem bohatého množství bytových jednotek. Je to konkrétně developerský projekt Rezidence Trojická, který přináší 23 zrekonstruovaných bytů a 5 unikátních nástaveb. Jde o zmodernizovanou historickou budovu, jež obsahuje kromě bytové části, i tu komerční.\nV přízemí se nachází kupříkladu fitness centrum nebo lahodná restaurace. Nejvyšší byty jsou naopak tvořeny mezonety, k nimž přísluší patřičné terasy s přenádherným výhledem po okolí. Větší byty mají navíc šatnu. Sklepní kóje je naprostou samozřejmostí.\nPokud jde o architektonickou stránku rohového objektu, zachovává si svoji historickou tvář a zároveň přináší velice nápaditě řešené vnitřní prostory, které jsou tvořeny ve vysokém luxusu. Bydlení, jak má být.\nCeník projektu Rezidence Trojická