Grano Salis - TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI\n96 162 370\nPovzbuzení: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI\nVloženo Sobota, 08. srpen 2015 @ 12:46:17 CEST Vložil: Tomas\n"Toliko až by ten, kterýž jej zdržuje nyní, z prostředku byl vytržen." - tedy Duch svatý, který svou přítomností na zemi blokuje nástup Antikrista, který se zjeví až tehdy, až Duch svatý bude ze světa vzat."\nVšude tam, kde se realizuje dílo Boží, je Satan v okamžitém protiútoku a snaží se dílo Boží zmařit - viz např. útoky farizeů mna Spasitele, a pokud jde o církev, tak třeba podobenství o pšenici a koukoli (Mt, 13:25-30; 36-40).\nSatan působil ve světě před Spasitelovým příchodem (viz např. Job). Ale od Spasitelova příchodu na svět se Satan prezentuje výhradně antikristovsky - o antikristovském duchu farizeů útočících na Spasitele, nebo židovské velerady (s výjimkou Nikodéma ovšem), nelze pochybovat.\nTak, jak se z původního křesťanství časem vyvinula deformace zvaná katolicismus, který usiluje o nadvládu nad světem - prostřednictvím duchovní nadvlády (papež nadřazený světským panovníkům, křížové výpravy, inkvizice, antisemitismus), tak ze Spasitelových nepřátel (z judaismu?) vznikl jiný -ismus, (nevím, jak bych ho nazval), který usiluje v podstatě o totéž, jenomže jinými prostředky - prostřednictvím peněz. K tomuto závěru mne vede fakt, že Satan užívá vždy nejúčinnějších zbraní. Písmo označuje milování peněz za kořen všeho zla (1Tm. 6:10) - takže na peníze lze člověka nejsnáze nachytat. Protože nelze současně sloužit Bohu i mamonu (Mt. 6:24) je jasné, že Bohu, nebo mamonu se slouží cele. Tím rozhodně nechci říci, že by to byli JEN Židé - nositelem antikristovských myšlenek a postojů může být kdokoli.\nTak jako je svobodné zednářství nezávislé na rase, národnosti, náboženství, politické a státní příslušnosti, je tomu analogicky i v tomto -ismu. Nezáleží tedy na rase, ale na vrozených vlohách (hlupák se světovým finančníkem, či "tvůrcem osudu národů" rozhodně nestane), ale zejména na ochotě dát se určitým silám ZCELA k dispozici.\nPeníze, ač neživé, přece jen svou pouhou existencí tíhnou k jejich užití, neboť jen tak získávají svůj smysl.\nPřed časem jsem četl, že jeden člověk z Británie, ač měl na kontě několik miliónů liber, zemřel hlady. Jeho peníze pro něj neměly smysl - resp. ho jejich užitím nenabyly. A bez výjimky každý člověk víceméně uvažuje v rámci svých finančních možností - záleží jen na tom, zda se nechá penězi ovládnout, či nikoli. Bezdomovec, maje pár mincí v dlani uvažuje o tom, zda si koupí rohlíky dva, či tři. Bohatší člověk uvažuje např. o koupi auta. Ještě bohatší o koupi bytu, nebo domu. Ještě více bohatší pak o koupi továren, dolů, využívání politiků či zákonodárců ke svým záměrům, apod. Ti nejbohatší jednotlivci kteří toto vše už mají, uvažují již o řízení světa k prospěchu svému.\nAby na světě mohlo vzniknout čistě antikristovské náboženství, musí být všechna náboženství světa zničena. V dnešní době je na řadě křesťanství (společně s kristovci) a islám. Mám za to, že záměr antikristovských sil se uskuteční tak, že se nejprve Evropa přeplní běženci.\nProtože pak bude vyvolán konflikt s další křesťanskou mocností - Ruskem.\nMyslím si, že USA v Evropě pouze vystupňují válečnou hysterii - ale před provedením útoku na Rusko se stáhnou. Riskovaly by tím eskalaci konfliktu, totiž to, že by ruské rakety létaly přes oceán k nim. A o to USA nestojí. USA nestojí o válku na vlastním území, protože by ji nikdy nemohly vyhrát!!! A na provedení útoku na Rusko který bude pro Evropu sebevraždou, mají své evropské blbečky.\nBlíže viz: Nebude vítězů, pokud politici nedostanou zdravý rozum\nNaplní se tento katastrofický scénář? Pevně věřím, že ne. Protože Písmo nehovoří o nějaké katastrofě nebo bitvě mezi královstvími severu (pokud se mýlím, tak mne prosím opravte), ale o útoku království nejzazšího severu proti Izraeli - viz proroctví Ezechielovo, 38 a 39 kapitola.\n"TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI" | Přihlásit/Vytvořit účet | 106 komentáře | Prohledat diskusi\nVložil: JirkaB v Sobota, 08. srpen 2015 @ 13:57:11 CEST\nDrahý BA, už jsem tě upozorňoval, že tvůj článek Pšenice a koukol v církvi je falešný katolicko-lutherský výklad. Nejenom, že jsi nereagoval a svůj článek neopravil podle Písem, ale pořád dokola se na něj odkazuješ.\nTakže, těm kteří jsou obelhaní, přečtěte si v Písmu jak Pán definuje pole a nepodléhejte katolicko-lutherské lži o tom, že pole jest Církev. Pán Ježíš jasně učedníkům objasnil podobenství a On sám vysvětlil, že pole jest svět. Koukol v Církvi neexistuje a pokud se tam falešné semeno od ďábla objeví, má být vyvrženo, ne ze světa, ale z Církve. Ve světě koukol máme nechat růst nejsme povoláni trhat koukol ve světě, ale máme soudit ty co jsou uvnitř. Církev je nevěsta Kristova a ne nějaká lehká děva vyválená v bodláčí.\n1. Korintským 5:12-13 ...trhám koukol uvnitř, ne vně\nMatouš 13:38 .. pole jest svět\nNeaplikujme slova o koukoli na Církev. Toto podobenství není o kázni či nekázni v Církvi. Toto podobenství Pána je o rozdělení světa a konečném soudu nad světem.\nVložil: ivanp v Neděle, 09. srpen 2015 @ 16:33:26 CEST\nTakže, těm kteří jsou obelhaní, přečtěte si v Písmu jak Pán definuje pole a nepodléhejte katolicko-lutherské lži o tom, že pole jest Církev.....\n...ide o podobenstvo o kráľovstve nebeskom... nie o podobenstve o svete...\nMt 31,24 Predložil im iné podobenstvo: Podobné je kráľovstvo nebeské človeku, ktorý zasial dobré semeno na svojom poli.\nMt 31, 41... Syn človeka pošle svojich anjelov a vyberú z Jeho kráľovstva všetko, čo pohoršuje, i tých, čo páchajú neprávosť,\nkúkoľ bude vybraný z JEHO KR8ĽOVSTVA ... nie z tohto sveta... asi nejde o katolicko-lutherské lži...\nRe: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Neděle, 09. srpen 2015 @ 17:56:26 CEST\nkatolicko-lutherskou lží chápu tvrzení, že pole jse Církev a proto nečcháváme koukol růst v církvi spolu s pšenicí do žně. Nic víc, nic míň. Království nebeské v tebou citovaných verších není církev. Raději se držím výroku Pána Matouš 13:38 A POLE JEST SVĚT.\nMožná si jen nerozumíme ohledně chápání a významu slov.\nOdpověz mi prosím, má se v církvi/místním shromáždění koukol trhat, nebo se má v církvi nechat růst koukol s pšenicí do žně?\nANO nechat růst spolu, NE koukol v církvi musí ven.\nPodle tvé odpovědi půjde poznat, zda jsme se pochopili, zda jsi rozeznal o čem jsem ve skutečnosti chtěl psát.\nRe: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: ivanp v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 07:55:41 CEST\nje vidieť že si vôbec nepochopiln o čo ide v tom podobenstve... asi ani nevieš čo je kúkoľ... každý poľnohospodár ti povie že kúkoľ od pšenice je veľmi ťažko rozoznať... a to je aj poita celého podobenstva... snažiť sa o ,,dokonalú,, cirkev bez kúkoľa je nemožné... cirkevná disciplína áno, trestanie, vylučenie z cirkvi pre hriech tiež áno... ale nie je možné vidieť všetok hriech, pokrytectvo v cirkvi a preto je potrebné počkať do žatvy... ani Kristus nevyhodil Judáša... prílišná horlivosť pri vytrhavaní kúkaľa z cirkvi môže mať katastrofálne následky...\nRe: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 16:54:46 CEST\nIvan, máš pravdu, že nevím ani jak koukol vypadá, ale umím číst, tak jsem se ve verši Mt 13:27 dočetl, že koukol byla velmi viditelná. Tvůj argument "neviditelnosti" byl manipulativní a byl lží. Proč jsi argumentoval nemožností rozeznat koukol, když Pán řekl, že koukol byla poznat? Sami lidé viděli koukol a ptali se, Pane co s tím? Koukol, tedy hřích byl viditelný a proto toto podobenství NESMÍME používat pro Církev. Já se vždy bavil o koukoli z podobenství, tedy o viditelné koukoli, ne o tom, že budu brát mikroskop, a hledat, zda náhodou nejde o koukol. V tom je ten Lutherův blud, že ignoruje výpověď Pána, že koukol je viditelná, že pole jest svět a že viditelný hřích v Církvi nemá co dělat.\nDrž se podobenství a ne lidské zemědělské filosofie, že koukol nejde poznat. Pán s tebou Jirka\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: ivanp v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 18:42:20 CEST\n..zmova vedle jak jedle...\nkúkoľ od pšenice nerozozná ani profesionálny biológ... obyčajný gazda tým pádom ani netuší že spolu s pšenicou rastie aj kúkoľ... rozoznať kúkoľ od pšenice sa dá až keď obidva vyklasia a je pred žatvou... verš 26 Keď vyrástlo steblo a vyháňalo do klasu, ukázal sa aj kúkoľ... vtedy aj laik vidí rozdiel medzi pšenicou a kúkoľom... o tom je to podobenstvo... tvoj argument o tom že kúkoľ bol viditeľný od počiatku je blud... kúkoľ dlhé mesiace nie je rozoznatelný od pšenice... to si doštuduj a doplň... potom pochopíš o čom to podobenstvo je... asi predsa len ten Luther mal pravdu... maj sa\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 19:48:39 CEST\n"Zemědělský" problém je ještě trochu někde jinde. Koukol je s pšenicí prorostlý v kořenovém systému, tzn. že vytržení plevele (s kořeny) vede i k vytržení pšenice. Ale jinak jde skutečně o to, že žeň je skonání světa a jde o to, že Pán Ježíš přichází ustanovit své království na zemi a nechce v něm ty, kdo působí pohoršení a činí nepravost. V tomto smyslu je tomuto podobenství podobný Pánův soud nad národy a jejich rozdělení na ovce a kozly.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 21:14:31 CEST\nSouhlasím Willy, já nepsal o ničem jiném. Já upozorňoval na Lutherův blud, že toto podobenství platí pro Církev a proto v Církvi nebudeme trhat koukol. Toto podobenství nemluví o tom, že pole je Církev, ale že pole je svět. Tedy, že ze světa do Království nevejde žádný koukol. Že vytržení koukole ZE SVĚTA není v našich rukou, že nemá být činěno (ZE SVĚTA) dnes (jak činili mnozí bludaři, kteří chtěli vybudovat lidskou silou Království na zemi pomocí meče (např.Münsterská sekta)). Nemáme koukol vytrhávat ze světa (zabíjet, odsuzovat,...) ale nemůžeme použít toto podobenství na Církev, to je bludné učení, které vede k tomu co pranýřoval již Pavel v 1K5:2.\nKdyž bych převedl podobenství do dnešního času, tak bych řekl, že jde o doplněk toho, že my nemáme soudit svět kolem nás (ten soud proběhne v čas žně, což je příchod Páně), ale máme soudit ty co jsou uvnitř (v Církvi), aby měli možnost činit pokání a po vytržení se vrátit zpět, aby se z koukole mohlo stát opět obilí.\nProstě Pán do Království nepustí žádný koukol a je to Jeho práce ne naše. Ale vstup do Království není "členství" v Církvi! Toto podobenství nic nehovoří o správě Církve a nehovoří nic o tom, jak se máme v Církvi chovat, protože pole jest svět a Církev ze světa není.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: luteran v Pondělí, 17. srpen 2015 @ 13:45:16 CEST\nJá upozorňoval na Lutherův blud, že toto podobenství platí pro Církev a proto v Církvi nebudeme trhat koukol. ...Kde to prosím tě Luther tvrdil? Co já od něho četl na toto podobenství, tak jsem nic takového nenašel. Máš tedy nějaký odkaz? Díky.\nVložil: luteran v Pondělí, 17. srpen 2015 @ 13:54:56 CEST\nhttps://en.wikipedia.org/wiki/Parable_of_the_Tares Zde se píše, co Luther o tom kázal, totiž že jen Bůh dokáže spolehlivě oddělit pravé křesťany od pokrytců, a také, že zabíjení jinověrců a nevěřících ukončuje všechnu příležitost pro jejich spásu skrze uvěření evangeliu. PS: Jsou věci, ve kterých se Luther mýlil, ale tohle není jedna z nich.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Pondělí, 17. srpen 2015 @ 19:15:47 CEST\nOcituji jen hlavní vyznání, začíná Lutherem a končí jeho českými žáky. Na závěr je citát z díla Luthera.\nVšechna vyznání tvrdí, že pole jest Církev. Znovu píši, že hovořím o koukoli podle Matouše 13, tedy o koukoli viditelné. Podobenství z Matouše nehovoří vůbec o Církvi, a bludem nazývám aplikaci podobenství na Církev. Aplikaci tohoto přístupu je možné spatřiti v mnoha kostelích. Já chtěl ukázat na příčinu, proč po pár století vypadá církev jak poběhlice, ne jako Nevěsta.\nProsím raději ještě jednou - o viditelné koukoli mluvím, o takové mluví podobenství Mt 13:26-27\n„Jest pak církev Kristova vlastně shromáždění údů Kristových, to jest svatých, kteříopravdu věří a poslouchají Krista, ačkoliv je v tomto životě tomuto shromáždění přimíšeno mnoho lidí zlých a pokrytců, až do posledního soudu. Církev ve vlastním smyslu pak má svá znamení, totiž čisté a zdravé učení evangelia a správné užívání svátostí.“\nA přece, dokud předstírají pobožnost, jsou počítáni do církve, i když nejsou z církve. Podobně jako zrádci ve státě, dokud nejsou odhaleni, jsou také počítáni mezi občany, a jako jílek či koukol a pleva jsou v pšenici, nebo otoky a nádory na zdravém těle, ačkoli jsou vskutku spíše chorobami a znetvořeninami těla než pravými údy. Proto se církev právem přirovnává k vrši, která zabírá ryby všeho druhu, a k poli, na němž se vyskytuje koukol i pšenice (Mat. 13, ). (Nesuďme nerozvážně a předčasně.) I je třeba dáti co nejvíce pozor, abychom nesoudili předčasně a nepokoušeli se vylučovat a zavrhovat nebo vypuzovat ty, které Bůh nechce nechat vyloučit a zavrhnout, nebo které nemůžeme odloučiti bez újmy církve. Naproti tomu jest třeba bdíti, aby bezbožní, rozmáhajíce se při tvrdém spaní pobožných, neškodili církvi\nAčkoli také učí znáti a věděti to, že zlí a pokrytci, aneb tajní nekající hříšníci v církvisvaté vždycky bývali a ještě jsou i budou, až se svět skoná, jichž tou kázní Kristovounelze ztrestati, ani jich snadně vyloučiti a dokonce odmísiti, ale Kristu Pánu samému a příchodu jeho musejí býti zanecháni. Jakož o nich sám praví: že je teprv andělé vposlední den odloučí a oddělí z prostředka spravedlivých a uvrhou do peci ohnivé,kdež bude pláč a skřípění zubů.\nA ačkoliv církev svátá jest vlastně shromáždění svatých, kteří skrze služebnost čistého slova Božího a svátostí velebných uvěřivše v Krista, s ním jedno tělo učiněni jsou a v společnosti) jedné víry, jedné lásky, jednoho Ducha jeden duchovní život vedou; však poněvadž takovým svátým zde vždycky mnozí pokrytci připojeni jsou, kteříž vyznávajíce touž pravdu a k ní se hlásíce, od věrných častokrát rozeznání a od církve odloučeni býtí nemohou; i z té příčiny církev viditelná v tomto světě nazývá se obecně všeliká společnost křesťanů dobrých i zlých k Kristu a jeho zákonu se přiznávajících. A ta připodobněna jest koukolovaté pšenici a k síti, v kteréž jsou zlé i dobré ryby, Matouš v XIII\nna závěr jednu citaci Luthera:\n„Křesťana nepoznáte podle vnějšího života. Protože jeho život není o nic méně nečistý a zchátralý, jako život nekřesťana. Proto se musí denně modlit: „Odpusť nám naše viny.“ Kdokoliv by chtěl vidět a správně rozeznat křesťana, ať to činí podle víry. Protože podle našeho těla a krve jsme hříšníky a také musíme zemřít jako jiní lidé a čeká nás veškerá bída tady na zemi – dokonce více, než ostatní lidé, kteří křesťany nejsou. Protože křesťané pociťují hřích mnohem více než jiní lidé.”\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: oko v Úterý, 18. srpen 2015 @ 07:46:23 CEST\nO svatosti církve jsem zde poslal článek. Ale některý ze správců stránek dal přednost a uveřejnil raději hnusné prasečinky.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 18:09:30 CEST\nOko, ŘKC nemusím,ale co předváděl ten "člověk" je velmi smutné. Na druhou stranu mnozí obdobné násilí činí miminkům, když je křtí na víru cizinců a uvádějí je tak do falešné jistoty křesťana. Ten úchyl tak šíří atheismus, některé organizace tak šíří křesťanství. Aspoň Oko chápeš, jak se cítím, když obhajuješ křty nevěřících. Jirka\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: oko v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 08:26:08 CEST\n..." když je křtí na víru cizinců a uvádějí je tak do falešné jistoty křesťana. "...\nČistě hypoteticky: pokud křest miminka nemá duchovní rozměr, veškeré "páchané násilí" na miminku se smrskne do obyčejné vodní koupele, kterou by miminko stejně mělo absolvovat minimálně jednou denně.\nKřesťanství zná zástupnost za druhého: zná zástupnou oběť Krista.\nZná také zástupnost i ve víře: Uzdravení setníkova služebníka, uzdravení chromého - spuštěného otvorem ve střeše vírou těch, kteří ho přinesli a pod.\nKřest miminek je v církvi praktikován už od počátku církve - pokřtil se celý dům (Kornéliův, Štěpánův a pod.).\nTy vůbec nechápeš, co je to přirozené společenství rodiny, vzájemná svázanost jejich jednotlivých údů!\nDěti či nevěřící manžel křesťana je tímto společenstvím s ním posvěcován.\nTakto to v Božím řádu funguje už od nepaměti, fungovalo to už za Noema (Noe byl ve své době jediný spravedlivý člověk (Gn 7,1), přesto byl pro jeho víru od potopy zachráněn i celý jeho dům - celkem osm lidí).\nfungovalo to už i za Abraháma:\nAbraham potom vzal svého syna Izmaele a všechny narozené ve svém domě i všechny koupené za peníze, všechny, kdo byli v Abrahamově domácnosti mužského pohlaví, a ještě téhož dne jim obřezal předkožky, jak mu to řekl Bůh.\nAbrahamovo neobřezané tělo bylo obřezáno, když mu bylo devadesát devět let.\nNeobřezané tělo jeho syna Izmaele bylo obřezáno, když mu bylo třináct let.\nVšichni domácí byli pro zástupnou víru Abraháma obřezáni s ním a tím se stali vyvoleným národem. I otroci, koupení za peníze. Jich se nikdo na jejich víru neptal - byli přirozenou součástí "těla" Abrahámova domu a pro víru Abraháma byli i oni obřezáni a stali se vyvoleným národem.\nTo nikoli člověk si vyvolí Boha, ale to Bůh si vyvolí člověka.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 17:09:54 CEST\nAhoj Oko, už jsem ti jednou psal že analogie obřízky je správná, ale ty tu analogii nemáš dotaženou.\nKdy se obřezávalo? Před narozením v prenatálním stádiu nebo po narození? Písmo hovoří jasně, po narození. Obřízka obřezává co? Tělo. Obřezává se po narození těla.\nKdy se křtí?\nTaké po narození. Kdy se křesťan narodí? Po znovuzrození. Analogicky s obřízkou se křtí až po duchovním narození, tedy po znovuzrození.\nToto je plná analogie s obřízkou. Tak jako neobřezáváš nenarozené, tak nekřtím neznovuzrozené.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: oko v Pátek, 21. srpen 2015 @ 08:53:23 CEST\n..."... tak nekřtím neznovuzrozené" ...\nJak v takovém případě neomylně poznáš, kdo je znovuzrozený? Když to přeženu, začne snad růst takovému na hlavě držák na svatozář? Víš, jak se lidé dokáží přetvařovat, když o něco usilují?\nCo to je být znovuzrozeným doopravdy?\nNové narození z vody a z Ducha (J 3,5) je změna s celým člověkem ve viditelném těle (nikoli jenom změna s lidským duchem - proto ta viditelná voda), - změna, kterou vykonává Bůh svým vyvolením a bez zásluh člověka.\n..." Obřízka obřezává co? Tělo. Obřezává se po narození těla."...\nZnovuzrození je ovšem duchovní záležitost (je to Kristova obřízka srdce), i lidské tělo se duchovně (neviditelně) stává chrámem Ducha svatého (1 Kor 6,19).\nKdyž chodil Kristus po světě viditelně v těle, podřizoval se běhu času jako každý jiný člověk. Nejdříve tedy byl život, pak smrt na kříži, nakonec zmrtvýchvstání a pak nanebevstoupení. Jedno po druhém v časové posloupnosti.\nVe světě duchovním ale čas hraje zcela podružnou roli, kterou ani nejsme schopni zatím pochopit. Bůh stojí nad časem a duchovní věci se mohou stát v jednom jediném okamžiku.\nA tak v jednom jediném okamžiku křtu jsme (viditelně křestní vodou) spolu s Kristem zemřeli tomuto světu (Ř 6,8), spolu s Kristem jsme ve křtu ponořeni do jeho smrti a vzkříšeni do nového života (Ř 6,3-4) Božích dětí, jsou nám odpuštěny všechny dosavadní hříchy včetně dědictví dědičné viny, - právě totiž proběhla Kristova duchovní obřízka srdce.\nVšechno v jednom jediném okamžiku křtu.\nVe křtu jsme oblékli Krista (Gal 3,27).\nTo je podstata duchovní změny znovuzrozením. Obléknu Krista (Syna Otce) - a za Kristovy zásluhy i mě nebeský otec (skrze Krista) přijímá za syna.\nKřít znovuzrozeného by už nedávalo žádný smysl, byl by to už jen prázdný obřad bez jakékoli další duchovní změny s člověkem.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVOSTI (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Pátek, 21. srpen 2015 @ 15:27:47 CEST\nGa3:27 jsme již jednou rozebírali a ani tam ani v jiném topiku jsi mi neodpověděl na otázku:\nKde bude pokřtěný nevěřící, který do smrti (včetně) nebude činit pokání?\nU Pána nebo v pekle?\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEPRAVO (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: oko v Sobota, 22. srpen 2015 @ 11:18:18 CEST\n..."Kde bude pokřtěný nevěřící, který do smrti (včetně) nebude činit pokání?"...\nA proč by měl být takový člověk pokřtěný?\nKřest byl ustanoven Kristem proto, aby člověk mohl být spasen Kristem už v tomto pozemském životě, aby člověk mohl už tento pozemský život prožít jako dítě Boží.\nNevěřící bude po smrti těla souzen Kristem za všechno dobré i zlé, co v životě vykonal podle svého svědomí. I nevěřící může tady ve smrti být Kristem spasen - nikoli však pokřtěn. Křest má význam pro pozemský život hlavně pro toho, kdo zde zůstává žít v těle - pro toho, kdo ve smrti své tělo opouští, má už význam pouze eschatologický (přinášející věčnou spásu) - zde je ovšem nutný postoj pokání a vyznání víry.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ NEP (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Neděle, 23. srpen 2015 @ 21:06:55 CEST\nOko nevěřícím jsem myslel miminko. Miminko je typický příklad nevěřícího křtěnce. Kdyby jste v tom sami nevnímali problém, tak nemáte obřad konfirmace či biřmování. Schválně , kde je v Písmu zmínka o biřmování, že by žádné dítě ještě nedospělo? Nebo přiznáváš, že jde o lidský výmysl?\nAle zpět k otázce, bylo pokřtěno miminko, člověk vyrostl, žil a umřel a nikdy nečinil pokání, nikdy se neobrátil. Zemřel.\nKde ten člověk bude? U Pána nebo v pekle?\nTolik přesnější znění otázky.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEMSTVÍ (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: oko v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 10:08:09 CEST\n..."bylo pokřtěno miminko, člověk vyrostl, žil a umřel a nikdy nečinil pokání, nikdy se neobrátil. Zemřel."...\nBoží soud je spravedlivý a ty svojí otázkou generalizuješ.\n1.) Pokud člověk od malička nebyl podle slibu rodičů a kmotrů vychováván ve víře, je v tomto bez viny - svými hříchy se ničím neliší od pohana a bude za ně pravděpodobně Bohem souzen podobně jako pohan. Jenom ten, kdo více dostal, od toho bude Bohem více požadováno.\n2.) Pokud byl pokřtěný člověk vychován ve víře, ale později Boha v životě ve svobodě volby odmítl, jeho trest bude přísnější.\nNechtěj ale po mě, abych já jim určoval výši či způsob jejich trestu. Na to nemám právo.\n..."Miminko je typický příklad nevěřícího křtěnce. Kdyby jste v tom sami nevnímali problém, tak nemáte obřad konfirmace či biřmování. Schválně , kde je v Písmu zmínka o biřmování, že by žádné dítě ještě nedospělo?"...\nMiminko je typický případ zástupné svatosti ve víře, zástupné svatosti dítěte pro víru i jen jednoho z rodičů (srov. 1 Kor 7,14).\nBiřmování není křtem do Pánova jména, není křtem z vody a z Ducha svatého.\nBiřmování je výhradně křtem z Ducha svatého, je to jiný dar, je to svátost křesťanské dospělosti.\nV Písmu se o něm píše ve Sk 2,1-18 - učedníci byli takto poprvé biřmováni o Letnicích.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: TAJEM (Hodnocení článku - počet hvězdiček: 1)\nVložil: JirkaB v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 21:25:05 CEST\nAhoj Oko, tak to máme jinou Bibli, V mojí o biřmování není ani čárka. Proto si nerozumíme.\nMám pocit Oko, že netušíš jak je možné dojít do smíření s Bohem, jinak by jsi dokázal na jednoduchou otázku odpovědět. Taky to dokazuje, že ŘKC učí herezi, že spasení je ze křtu. I když se to tady snažíš vehementně popírat, ale ani ty ani katolický farář neumíte odpovědět na otázku, kde skončí pokání nečinící miminko.\nAbych ti pomohl, přečti si smlouvu, co uzavřela ŘKC s katolíky pod obojí (ČCE, husiti,...). Uzavřela smlouvu o vzájemném uznávání křtu. V té smlouvě definuje co se ve křtu děje. A zároveň je z té smlouvy jasné, že spasení je ze křtu. Jak v ŘKC tak v ČCE a další..doporučuji bod 5. Pokání nečinící dospělé miminko, je samozřejmě spasené, jeliko křest funguje nezávisle na lidských úkonech, jak píšete, jednou spasen provždy spasen..\ntak si to prosím nastuduj, aby jsi věděl co vlastně o křtu učíte a co se ve křtu děje, tedy podle vaší tradice.\nVložil: oko v Úterý, 25. srpen 2015 @ 09:26:57 CEST\n..."ŘKC učí herezi, že spasení je ze křtu"... Pokání nečinící dospělé miminko, je samozřejmě spasené, jeliko křest funguje nezávisle na lidských úkonech, jak píšete, jednou spasen provždy spasen..???\nToto ale učí apoštol Pavel:\nTobě se totiž pletou pojmy - nerozlišuješ význam slov a vytváříš si vlastní chybné závěry.\nVýznam slova spasení - je záchrana, být od něčeho zachráněn.\nZde apoštol nehovoří ještě o věčné spáse v nebi, ale hovoří zde o záchraně pro pozemský život s Bohem v nové kvalitě - v novosti života.\nI takto spasený člověk ve křtu však pořád ještě může být po své smrti pro svůj špatně prožitý život stejně navěky zavržen. Byl totiž Kristem zachráněn pro prožití svého pozemského života s Bohem - ale on tuto záchranu svým životem odmítl.\nVložil: tele v Pátek, 21. srpen 2015 @ 16:49:14 CEST\nJe přeci psáno (co řekl Ježíš): ... vyčisť především vnitřek číše, a bude čistý i vnějšek.\nZ "přirozeného pohledu" se jedná o hloupost. Když vyčistím vnitřek číše, vnějšek číše ostává stejně špinavý (byl-li tedy zašpiněn).\nVěřím-li slovům Ježíše, pak by to však o člověku mělo platit. Pokud se zbavím hříšnosti v sobě, už nebudu konat hřích. Taková automatika. Avšak budu-li navenek konat "bohulibě", a přitom se nezbavím závisti, pak jde o jistou přetvářku - vypadat navenek dobře, a to je hříšné jednání.\nTakže změna začíná uvnitř ... a s jistotou se projeví navenek. Ale může někdo navenek činit to stejné, a přitom nebýt uvnitř změněn. Takový hlavolam. Ale Bůh lidská srdce zná a znal je i Ježíš, proto řekl: Tak i vy se navenek zdáte lidem spravedliví, ale uvnitř jste samé pokrytectví a nepravost.\nTakže "co je větší: zlato, nebo chrám, který to zlato posvěcuje"? Je-li naše tělo chrámem Ducha svatého, kdo tohle písmo na toto aplikuje, vyjde mu, že chrám je svatý a posvěcuje toho Ducha uvnitř. Ale, kdo spíše používá to podobenství o číši, ten ví, že Duch posvěcuje onen chrám. Chrám je přeci svatý, je-li v něm Bůh, bez Boha je to jen svatyně nějakého bůžka. Zvenčí z tělesné schránky se člověk může zdát býti chrámem Ducha svatého, ale skutečně tam přebývá? Zase takový rébus. Co viditelné, bývá klamavé ... Nemyslím si, že když byl někdo viditelně pokřtěn, musel být neviditelně s Kristem tím viditelným křtem do něj vkřtěn (spojen).\nVšechno v jednom jediném okamžiku křtu .... no, jen jestli to opravdu tak bylo.\nVložil: oko v Sobota, 22. srpen 2015 @ 11:25:20 CEST\n..."Všechno v jednom jediném okamžiku křtu .... no, jen jestli to opravdu tak bylo."...\nMá li být křest opravdovým podle toho, nakolik je sám křtěnec (člověk) svatým a opravdovým a dokonalým, pak lze s úspěchem pochybovat o každém z nás.\nDěje - li se však obléknutí Krista mocí Ducha svatého za poslušností lidí při splnění podmínek Kristova ustanovení pro křest - pak o Božím zaslíbení a Božím činu nelze pochybovat.\nBůh nás znovuzrodí i v naší endokonalosti - a zbytek života nám dá možnost se zdokonalovat - a pomáhá nám přitom.\nVložil: tele v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 08:40:04 CEST\nneznám žádného dokonalého, který byl pokřtěn, a žádného, který by se po křtu stal dokonalým, krom samotného Krista. Znám však některé z pokřtěných, kteří jsou v Kristu dokonalí. Také znám ty, u kterých mohu konstatovat, že křest podstoupili v opravdovosti srdce a žijí podle toho, ale znám i ty, kdo křest s opravdovostí srdce nepodstoupili a také podle toho žijí. A znám i ty, kdo se nyní považují za lepší než druzí a povyšují se nad jiné. I takto lze přijmout křest. A i oni se jaksi ve své marné pýše zdokonalují. A znám sám sebe, a mnohdy zcela pochybuji, že jsem křest sám s opravdovým srdcem podstoupil, a že skutečně žiji vírou z víry.\nO Božích zaslíbeních a činech nepochybuji. Pochybuji o lidské opravdovosti. Proto také pochybuji i o tomto - "Všechno v jednom jediném okamžiku křtu" ...\nVložil: oko v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 09:51:38 CEST\nNikdo se po křtu nestane dokonalým, ale je to start správným směrem k dokonalosti - začátek správné životní cesty v moci Božího dítěte. A stále ve svobodě volby se toho všeho třeba i zříci ...\nJá jsem sice v životě poznal několik úžasných a svatých lidí, však ještě jsem nepoznal žádného dokonalého člověka. I ti, co jsou v Kristu, teprve spějí k dokonalosti. Stále ještě bojují s chybami, se svou náklonností ke zlému. Stále máme na sobě co vylepšovat - i v tom případě, že Bůh je s námi, že nám v tom pomáhá.\nA to nemluvím o těch lidech (pokřtěných i nepokřtěných), kteří žijí bez Boha - prostě katastrofa!\nKatastrofy v jejich životech, v nespravedlivém hromadění majetku z práce druhých, v nevěře a rozvodech, v osobních tragédiích, kdy se marně ptají na důvod, proč zrovna oni.\nO tom, že Boží vyvolení se člověku děje v jediném okamžiku křtu, jsem já osobně ujišťován Bohem (např. Kol 2,8-14, nebo Ř 6,3-8). Nerozumím, že někteří z vás tam čtou úplně něco jiného. Nechápu to, vždyť ten text je tak jasný!\nVraťme se ke králi Saulovi:\nZde vidím podobnost pokřtěných, kteří se od Boha odvrátili. Obojí byli totiž pomazáni olejem vyvolení pro mimořádnou roli své osoby ve stvoření, pro naplnění Božího plánu. Dostali životní úkol. Obojí ve své svobodě volby tuto tvůrčí spolupráci s Bohem odmítli. Ke své vlastní škodě - Boží plán tím neohrozí. Bůh si vyvolí jiné, se srdcem ochotným ...\nVložil: tele v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 11:33:22 CEST\nad) O tom, že Boží vyvolení se člověku děje v jediném okamžiku křtu, jsem já osobně ujišťován Bohem (např. Kol 2,8-14, nebo Ř 6,3-8). Nerozumím, že někteří z vás tam čtou úplně něco jiného. Nechápu to, vždyť ten text je tak jasný!\nNo, myslíš asi spíše na Boží povolání než vyvolení, viď. Ale někteří se hold nechali pokřtít i v marné pýše a své domýšlivosti. Anebo, když byli křtěni jako děti, dnes to tak vnímají, jako svou vlastní výjimečnost. Existoval tady takový jeden Šimon samařan, a také Ananiáš a Safira, a také různí další "veleapoštolové". To jsou příklady z Písma. A Jan Křtitel, také varoval farizeje a saduceje, že nebudou moci utéci před nadcházejícím hněvem... Proto jsem psal o opravdovosti lidí při vyznání a křtu. Ne každý, kdo vyznal Ježíše, jako svého Pána a byl pokřtěn v Jeho jméno, srdcem uvěřil ke spravedlnosti....\nVložil: luteran v Úterý, 18. srpen 2015 @ 08:58:22 CEST\nDíky za odpověď, Jirko. Můžu mít ještě pár otázek?1- Rozeznáváš mezi Církev (skuteční křesťané) a církev (místní shromáždění tvořené křesťany i pokrytci)? Když píšeš, že "po pár století vypadá církev jak poběhlice, ne jako Nevěsta", připadá mi, že to rozeznáváš, tak jako to správně rozeznávali autoři těch vyznání...2- Pro koho je ta koukol v podobenství viditelná? Pro lidi, nebo pro anděly a Pána žně? (vím, že to víš :-)3- Ty můžeš za každého člena svého sboru (církve) dát ruku do ohně, že je to opravdový věřící a ne pokrytec (pokrytec je ten, kdo viditelně=navenek vypadá jako křesťan, ale uvnitř jím není)?PS. Jen taková drobnost, augsburské vyznání nepsal Luther, ani se na něm nepodílel. Už byl desítky let po smrti.\nVložil: JirkaB v Úterý, 18. srpen 2015 @ 20:17:06 CEST\nPokoj tobě Luterane,\nděkuji za upřesnění ohledně AV. Měl jsem to napsat (hned na počátku srozumitelněji). Ne Lutherův blud, ale lutheránský. Došlo mi později, že se na to dá dívat ze dvou pohledů. Jeden pohled je Luther jako osoba, a druhý lutherství, neboli následovníci lutherovi reformace.\nLuthera jako osobu nemohu soudit, jelikož nevím jaký byl jeho konec. Mohl činit pokání. Pokud zemřel ve své nenávisti k židům, bratřím odmítajícím křest nemluvňat ....tak víme kde nyní je. Ale to ví dnes pouze Pán. Z tohoto pohledu dnes Luther jako osoba není důležitý, o jeho osudu již bylo rozhodnuto, v dnešní době je to důležité pro ty, kteří následují jeho učení a jsou lutherány. Tam totiž má smysl se za ně modlit, ukazovat jim na Pravdu, aby se odvrátili od tradice a následovali Pána.\nMůj termín lutherův blud byl spojen v tomto smyslu s tím aktivním - tedy dnešním lutherstvím. Osobně jsem přesvědčen, že zdroj dnešního stavu byl v nedotažené reformaci neboli viditelném odpadnutí Luthera na konci jeho života. Odpadnutí bylo viditelné, pokání ne. Pokání mohlo proběhnout, ale osobně bych se nenazval lutgeránem a ani bych se nehlásil k odkazu člověka, u kterého není jisté zda stihl činit pokání.\nPozoruj vývoj vyznání AV, Helvétské, bratrské, české... od prvního vyznání je jasné, že jde o aplikaci koukole na Církev, ale teprve pozdější vyznání to říkají na plná ústa. Kvas během pár let prokvasil! Dnes má kvas obludné rozměry. Kdyby dnes přišel Luther např.do ČCE, tak by lítali třísky. Dnes je normální rozvedený (několikrát) farář v poklídku tzv.sloužící Bohu... koukol má své pevné místo v Církvi. O Luthera dnes nejde, jeho osud je dokonán, jak nevíme, ale jde o dnešního člověka.\nCírkev. Církev jsou lidé patřící Pánu, pak je místní shromáždění, kde mohou být i pokrytci, neobrácení ... ale v místním shromáždění není viditelná koukol.\nNevěřící člověk ... v místním shromáždění je usvědčován a padne na kolena a vyzná že Ježíš je Pán, nebo uteče a nikdy nepřijde. Slovo evangelia je vůní libou pro první skupinu a vůní ke smrti pro druhou. Nevěřící ve vzpouře vůči Bohu (bez touhy po Bohu) v místním shromáždění nevydrží, sám odejde, protože nenávidí světlo.\nPokrytec ... ten tam může krátkodobě být, pokud je tak je neviditelnou koukolí, takže ne koukolí v Matouši 13\nHříšník praktikující hřích "v pohodě" (například rozvedení faráři sloužící) .... to je viditelný hřích, viditelný koukol a ten Podle Matouše 18 je (až) vyloučen. Takže Matouš 13 nehovoří o Církvi ani místním shromáždění.\nKoukol je viditelná pro služebníky Pána, tedy učedlníky, tedy pro nás. Ženci jsou andělé, ale osttaní služebníci Páně jsme i my. My máme jiný úkol. Soudit ty co jsou uvnitř.\nRozeznání pokrytce...v tomto smyslu nedám ruku do ohně ani za sebe. Mé svědomí je čisté, ale nejde o moje svědomí, jde o to jak mne vidí Pán. Takže nedám ruku ani za bratry, ale vím, že žádný viditelný pokrytec mezi námi není, kdyby se koukol zjevila, tak bychom se snažili ji modifikovat na pšenici pomocí postupu v Písmu. Ale jsem přesvědčen, že žádný pokrytec v Církvi/místním shromáždění není, dlouhodobě to nejde, světlo pálí.\nTakové jsou naše zkušenosti s nevěřícími i věřícími, někteří cítili libou vůni, jiní odešli cena byla příliš vysoká. Ale kde je jasné čisté Boží Slovo tam pokrytec nevydrží. Ale místní církev není o tom se jednou týdně v neděli potkat. Místní shromáždění je bratr a sestra. To není oslovení. Bratr a sestra je titul, podstata života, ...nevím jestli mne chápeš nemám slova, pokud je to o vzájemné praktikující lásce o sourozenectví, tak tam se pokrytcům nedaří ...\nNejsme dokonalí, ale učíme se nazývat Pravdu pravdou, lež lží, hřích hříchem, milosrdenství milosrdenstvím...\nDěkuji za tvé otázky. Pán s tebou Jirka\nVložil: sony v Úterý, 18. srpen 2015 @ 22:54:21 CEST\nDrahý bratře Jirko\nNějaký čas už tu pročítám diskuze a taky se do toho vložím. Jsem vděčný za Tvoje komentáře a taky za ten o Lutherovi a lutherství. Lutheránské bludy (hlavně Lutherův křest, který beru jako falešné evangelium) jsem totiž dlouho řešil, než jsem z této denominace odešel.\nZajímalo by mě ale, co konkrétně myslíš pod pojmem "místní schromáždění"? A jestli bys započítal do této skupiny i některé lutherské církve? Děkuji\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 18:48:22 CEST\nděkuji, že jsi se ozval, ve shromáždění máme jednu sestru, která odešla z ČCE, byl to velmi dlouhý a těžký boj, který přinel meč do rodiny. Kdyby jsi někdy vnímal touhu slyšet její svědectví, tak se ozvi na email jirka693()gmail.com Někdy svědectví sourozence v Kristu může být povzbuzením do těžkých chvil (viz 1. Petr 5:9)\nKřest nevěřících jim samotným hrozně ubližuje, tak jako Galatským křesťané ze židů. Chápu tě. Přesně tomu nerozumím, ale zkušenost bratří ve středověku a naše současná zkušenost ukazuje, že jde o velmi důležitou věc. Málo co vyvolávalo i nyní vyvolalo takovou (až) nenávist, jako křest na víru u člověka, který byl polit jako miminko.\nMístní shromáždění ... neříkám definici, ale jen moje vnímání. Místní shromáždění chápu jako společenství lidí, kteří se schází v Pravdě a Lásce, protože jsou křesťané.\nV daném městě jich klidně může být více. Nemusí být jen jedno. Ovšem pokud jich je více je potřeba přemýšlet proč jich je více. Pak se většinou přijde na to, že ne všechna společenství jsou místní Církví. Pokud neexistuje objektivní příčina, tak je asi něco hodně špatně, nebo rostlinka teprve pučí...\nUprostřed musí být Pán, schází se kvůli Pánu, Pán je více než tradice, členové se dají napomenout, poučit, ... členové nejsou členové, ale bratři a sestry, ....schází se a činí věci tak, jak je psáno...\n....určitě existují v daném místě i křesťané, kteří jsou Pánovi a navštěvují falešný sbor. Místní shromážděné obecně neobsahuje všechny křesťany, křesťané mohou být i mimo to "čisté"..\nOtázka jestli může být místním Církví i nějaké lutherské...to je těžká otázka. Na ni nejde dát jedoznačná odpověď. Je to případ od případu, ale troufám si tvrdit, že dlouhodobě ne...pokud je společenství lutherské tak obsahuje lutherské prvky, pokud je to společenství Páně, tak je Pán vede a lutherské prvky pomalu umírají až vymřou...pak společenství už není lutherské...pokud dlouhodobě zůstane lutherské tak tam může být nějaký problém...ale slovo dlouhodobě může znamenat desítky let...\n... pokud lutherské znamená stejný pohled na světskou moc, křty nemluvňat...jako u Luthera, tak pak to není místní shromáždění, je to denominace...ale zase, může to být semínko, které teprve pučí...ale to časem jde poznat, jak reaguje na slovo Písma, když náhodou se otře o lutherství, když smutkem, bolestí, trápením...a třeba až za rok pokáním, je to něco jiného, než když reaguje nenávistí a tvrdou obhajobou bludu...\n...případ od případu a v závislosti na čase ... komu je hodně dáno, od toho se hodně očekává, kdo se zrovna narodil neumí to co dospělý,...\n(doručení emailu potvrzuji, pokud neodpovím skončil někde ve spamu, tak se ozvi přes Grano)\nVložil: sony v Pátek, 21. srpen 2015 @ 08:12:00 CEST\nDíky za reakci, určitě se ozvu. Ohledně těch lutherských církví, je to opravdu zvláštní. Znám tam hodně bratrů upřímně věřících a s úžasným svědectvím, ale když příjde na otázku křtu, tak s nima nejde ani diskutovatna toto téma, a mají pocit, že toto učení musí zastávat a bránit ho jak se jen dá. Osobně to nechápu, protože na jiné témata diskutovat lze a názory i mění, ale v otázce křtu jsou neoblomní, ale to je asi na jinou diskuzi tady.Zajímalo by mě ješte, jak jsi v předchozím příspěvku psal, že tvoje svědomí je čisté. Myslel jsi to jako np.: 1. Korintským 4:4 ? A jak to prožíváš v praxi?Pán s TebouKarel\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pátek, 21. srpen 2015 @ 15:50:21 CEST\njestli dovolíš, vmísím se vám do debaty. Ohledně místní církve je třeba na prvním místě říci, že ji tvoří a do ní patří všichni věřící v Krista, kteří v dané lokalitě (město jako třeba Efez či region jako třeba Galácie) žijí. Na druhém místě je pak nezbytně nutná tzv. půda jednoty, jíž je právě místo, kde se nachází. Jakákoliv jiná půda není a nemůže být půdou jendoty, ale stává se půdou rozdělení - a to je právě např. věrouka, učení, tradice apod. Takto vznikají denominace. Ale Písmo jasně zjevuje, že v každém městě je a má být jen jedna církev. A v církvi se nediskutuje, nevládne zde demokracie, nehlasuje se, ale vládne zde Král, Hlava, Pán Ježíš kristus, který sám je jednotou a životem církve coby Těla Kristova, jehož jsou místní církve vyjádřením. A věz, že jako bývalý člen denominace a nynější úd Těla Kristova a součást místní církve vím, o čem píšu.\nPán s tebou. standa\nVložil: JirkaB v Pátek, 21. srpen 2015 @ 16:23:38 CEST\nAhoj Willy, vnímám to obdobně, v daném místě je jediná Církev, neboli rozdělení na ismy je proti Bohu a nejde o církve, ale denominace. V daném místě se může Církev scházet na více fyzických místech, pokud je to z objektivních důvodů (velikost, dostupnost, jazyková bariéra, ...)\nAle pokud se schází jedni tam a druzí jinde, protože ten světí neděli, ten sobotu, ten jí, ten nejí ....tak je to něco velmi velmi nedobrého... jde o následování lidské tradice, která je důvodem separace a scházení se na tom místě, není tím důvodem Kristus.\nProto nechápu ekumenu. Jsem v ekumeně, vedle domu mám "bratrsky ekumenický" kostel, ale tam nechodím, jedu přes celé město do "mého" kostela a naopak. V podstatě si vybírám učitele podle svých uší. Jinak bych musel jít do nejbližšího ekumenického kostela, pokud tam nejdu, jelikož jejich teologie je falešná,tak co dělám v ekumeně? Jak je mohu nazvat bratry?\nEkumeně fakt nerozumím.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pátek, 21. srpen 2015 @ 17:15:34 CEST\nEkumena je lidské dílo, s nímž Bůh nemá nic společného stejně jako s denominacemi, i když jsou v nich Kristovi bratři. Pán Ježíš Kristus dnes kromě jiného dělá to, že vyvádí ty, kdo jsou Jeho z ovčinců (denominace) do Jeho jednoho stáda, jímž je Tělo Kristovo, jehož vyjádřením v jednotlivých místech jsou právě místní církve. Jinak řečeno, Pán ježíš Kristus nebuduje denominace, On buduje svou církev, své Tělo růstem v životě, rozdílením sebe sama, svým nevystižitelným bohatstvím do všech svých věřících svatých, kteří se tomuto Jeho rozdílení otevřou. Pro mnohé křesťany je Boží ekonomie (správa - Ef 1:9-10, 1Tm1:4) stále ještě tajemstvím a tak nevědí, že mají žít Kristem, v Kristu a skrze Krista Jeho životem ve vzkříšení pro Boha a ne svým vlastním přirozeným životem pro sebe.\nVložil: sony v Neděle, 23. srpen 2015 @ 21:50:30 CEST\nAhol Willy, to co píšeš Ty a Jirka o místní církvi zní hezky, ale v praxi jsem se s něčím takovým nesetkal a dokonalá církev na zemi neexistuje. Myslím, že každá skupinka křesťanů se časem začne chtít nějak identifikovat a může z toho vzniknout další denominace. S tím co píšeš souhlasím, že by to tak mělo být až na jednu věc. Zajímalo, jak myslíš to, že v církvi se nediskutuje. Jednou jsem slyšel dobrou hlášku: " V církvi je dovoleno myslet, v sektě je dovoleno myslet stejně." Není to sice napsáno v Bibli, ale myslím, že je to pravda. Pokud nemůžeme dát za každého bratra ruku do ohně není to stoprocentní jednota a právě třeba ta diskuze může vyvést z omylu mě nebo mého bratra. I Bible mluví o tom, že se diskutovalo np. Skutky 15 - spor ohledně křesťanů z pohanů - to je přece popis diskuze mezi apoštoly a dále je popsán spor mezi Pavlem a Barnabášem. Je vidět, že v tom nebyli jednotní a rozešli se, ale to neznamenalo, že by někdo skončil v církvi ale pokračovali dál. I já jsem odešel z denominace, kde nebylo možno diskutovat na určité otázky.\nA ještě by mě zajímalo, jak se díváš na popis sedmi církví ve zjevení. Některé mají obrovské problémy podobné dnešním denominacím ale přesto jsou nazvány jako církev.\nPromiň že reaguji až teď, ale nějak nestíhám.\nPán s Tebou, Karel\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Neděle, 23. srpen 2015 @ 22:28:38 CEST\nAhoj Karle, já se s tím setkávám každou neděli na setkání naší místní církvi a setkal jsem se s tím v dalších místních církvích - např. v Praze, Bratislavě nebo v Londýně. A i když nejsme dokonalí a nejde o dokonalé církve, žijeme v praxi to, co říká Bible o shromážděních církve. Místní církev v Brně byla založena a vyhlášena oficiálně do duchovního světa před více než 9 lety a nikdy nás nenapadlo a nenapadne to, o čem mluvíš ohledně vzniku denominace. Když se setkáváme, nediskutujeme, ale sdílíme se o tom, co jsme přijali z/od Krista, to, jak jsme prožívali a těšili se z Krista. modlíme se, modlitebně čteme Písmo, chválíme a těšíme se z Pána společně. Když vznikne nějaký problém, tak se před Pánem sdílíme, co k tomu kdo má, ale není to výměna názorů, ale co k tomu kdo přijal od Pána, modlíme, problém svěříme Pánu a je.\nCo se týče sedmi církví v knize Zjevení - tři z nich patří historii a čtyři tu budou až do Pánova příchodu: Thyatira = obraz římskokatolické "církve" a katolicizmu, Sardy a Laodicea = obraz protestantských církví/denominací a protestantismu: Sardy - mrtvé denominace, Laodicea - vlažná církev bez Krista. Jediná Filadelfie je sbor, který jediný ze sedmi Pán chválí a který má také nejlepší zaslíbení pro vítěze. Vítězové jsou ve všech sborech a tvoří v tomto věku skutečnost Těla Kristova a v budoucím věku budou Kristovou nevěstou a budou spolukralovat s Pánem Ježíšem Kristem 1000 let. Tož tak.\nVložil: sony v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 13:21:05 CEST\nAhoj Willy, je hezké že máte takové společenství. Myslím ale že většina denominací taky tvrdí, že jednají přesně podle toho, co je v Bibli (tím je neobhajuji, ale poukazuji na to , co říkají). Jen tak na okraj ve Skutcích 2:46 je psáno, že: Každého dne pobývali svorně v chrámu,... Když jsi psal, že se setkáváte v neděli a následně píšeš, že žijete v praxi to, co říká Bible o shromážděních církve, tak v tom vidím trochu rozpor.Taky jsem nikdy neslyšel pojem, že místní církev byla vyhlášena oficiálně do duchovního světa - kde je to v Bibli napsáno? Osobně společenství církve beru i jako setkání dvou opravdově věřících i kdyby se před tím neznali Mat.18:20. A stále si myslím, že do církve určitý způsob diskuze patří. V církvi nejsou pouze dospělí ve víře, kteří tu diskuzi možná opravdu nepotřebují, ale jsou tam i duchovní děti, které určitě hned nerozumí všemu a nemají jasné zjevení od Pána. Takoví mají určitě plno otázek a potřebují, to s někým prodiskutovat. Ale možná se pletu. Pán Ti žehnej. Karel\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 14:09:35 CEST\nAhoj Karle, v žádné denominaci jsem nezažil to, co v místní církvi. Když jsme skrze službu jistých bratří, které Pán poslal do České republiky, založili církev v Brně, přijal poté jeden bratr v Anglii od Pána, že by měla být vyhlášena do duchovního světa. Modlili jsme se za to a pak jsme tak s Pánovým souhlasem učinili. Bylo to velmi slavné shromáždění, kde Pán potvrzoval svou vůli.\nNoví věřící a nejen oni mívají různé otázky a samozřejmě, že je mohou klást a kladou na setkáních církve i jinde a jinak. Ale odpovědi na jejich otázky či problémy nemají formu diskuze, nýbrž služby ostatních svatých, kdy je slouženo Kristem, kterého potřebují a hledají. Není jim slouženo odpověďmi na jejich otázky, i když je jim odpovídáno. Jde o službu, ne o odpovědi jako takové.\nDiskuze se odehrává v oblasti duše, ale křesťanský život, život církve se odehrává cele v oblasti D/ducha.\nVložil: sony v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 19:36:04 CEST\nAhoj Willy,díky za odpověď. Pokud můžu, zajímala by mě ale taky Tvoje reakce na moji první otázku. Jestli vnímáš ten rozpor, že církev popsaná v Bibli se scházela denně, zatímco vaše v neděli, když jsi psal, že žijete v praxi to, co říká Bible o shromážděních církve?\nA taky by mě opravdu zajímalo, jestli to oficiální vyhláššení církve do duchovního světa mi můžeš nějak Biblicky vysvětlit? Kde je o tom napsáno?\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 20:07:36 CEST\nCírkev v Jeruzalémě byla poměrně velká a fungovala v podstatě nemajíc vytvořenou strukturu pozdějších církví jako určitá komunita a díky tomu, že se jednalo o vůbec první místní církev také poněkud jinak, než dnešní církve. Tehdy se svatí scházeli sice denně v chrámě a po domech, tzn. na takových vlastně domácích setkáních, kde lámali chléb, ne tedy celá církev. V podstatě stejně nebo podobně se scházejí na domácích setkáních denně věřící svatí např. v Londýně, v den Páně se scházejí v několika distriktech a jednou za čas se sejde celá církev na společném shromáždění. Církev v Brně je počtem scházejících se svatých nepoměrně menší a schází se kromě neděle u Pánova stolu také ve čtvrtek na modlitebním setkání, ale jiná setkání zatím nemá. Když jsem psal o té praxi, měl jsem na mysli průběh setkání, ne jejich počet během týdne.\nA taky by mě opravdu zajímalo, jestli to oficiální vyhlášení církve do duchovního světa mi můžeš nějak Biblicky vysvětlit? Kde je o tom napsáno?\nNapsáno v Bibli o tom není a vysvětlení nebo popis toho, jak to probíhalo jsem popsal v předchozím příspěvku. Nemám, co bych k tomu dodal.\nVložil: sony v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 20:58:57 CEST\nNapsáno v Bibli o tom není a vysvětlení nebo popis toho, jak to probíhalo jsem popsal v předchozím příspěvku. Nemám, co bych k tomu dodal.No a právě proto jsem odešel z denominace, protože tam dělali věci, které nejsou v Bibli, ale byly ke Slovu Božímu přidány a stím nesouhlasím. Proto bych byl velmi opatrný v takových věcech a tvrzeních.\nVložil: JirkaB v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 21:40:33 CEST\nCírkev se přihlašuje do Božího světa zcela automaticky a sama a bez jakýchkoliv speciálních setkání, povolání a pocitů a souhlasů a to podle jednoduchého slova, kde jsou dva neb tři v Mém Jménu, jsem já uprostřed nich. Nebo, kdo bude zachovávat Slovo, tak pak Pán i Otec přijdou a udělají si u něj příbytek.\nSamozřejmě V Mém Jménu má určitý obsah, který není naplněn, když se lidé schází (i mluvíc o Kristu), ale scházejí se v náboženství, kdy je vlastně Pravda nezajímá, pak jsou to spíše ti, kteří jednou uslyší, Neznám vás. Ale Pane, to jsme my, co jsme... Neznám Vás. Takže ne každý kdo říká Pane, ... ale kde jsou lidé opravdu sejití v Jmínu Pána, tam je uprostřed nich, a není třeba nějaké logování, hesla, přístupy, postupy,...Církev je Církev, ne organizace, která se musí někam hlásit, Církev je tělo, Církev se skládá z údů, údem se staneš pokáním, vírou, následováním,....jakmile se staneš údem, tak jsi členem Církve a tečka. Víc údů dohromady tvoří místní Církev/shromáždění....\nPřiznám se, že termín přihlášení Církve jsem slyšel poprvé v životě nyní od Williho a nezdá se mi to. S*****í to člověčinou (v tom lepším případě).\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Úterý, 25. srpen 2015 @ 10:51:03 CEST\nPodle toho, co jsem napsal ti to připadá neopatrné? Když jsme se modlili a věc svěřili Pánu a On jednal v našich srdcích, připadá ti to neopatrné? Já nikterak nechci obhajovat to, co a jak jsme udělali, Pán ví a nevytkl nám to jako neopatrnost. Možná bylo neopatrné, že jsem to napsal. :-)\nVložil: sony v Středa, 26. srpen 2015 @ 13:47:49 CEST\nsám jsi psal, že žijete v praxi to, co říká Bible a pak napíšeš, že jste udělali věc, která není v Bibli ani naznačena. Pak se mi nediv, že se divím a nazval jsem to přinejmenším neopatrné.Uvedu jeden příklad.Jedna nejmenovaná církev oficiálně vysvěcuje vybrané jedince a oni pak mají status "svatý". Oni to tak možná cítí v srdci a asi neslyšeli, že by jim to Pán vytknul. V Bibli je ale psáno, že každý křesťan má být svatý (oddělený pro Pána) a tečka - žádný oficiální ceremoniál. Pro mě to pak znamená, že oficiální vysvěcování je zbytečné a nebiblické a dál to nemám potřebu řešit a hledat důvody pro.\nOno spoléhat se na srdce může být zrádné. Myslím, že většina bludných učení v církvi vyšlo z "dobrých" úmyslů srdce. Netvrdím, že nesmíme dělat nic, co není v Bibli, ale některé věci jsou tam tak jasné, že k tomu není třeba nic přidávat. Neznám celou vaši situaci a nemám potřebu ji zkoumat a řešit. Napsal jsem pouze, co si o tom myslím.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Středa, 26. srpen 2015 @ 18:03:43 CEST\nAhoj Karle, rozumím ti; možná jsem měl dát slovo "oficiální" do úvozovek, protože se nekonal žádný "ceremoniál". A taky jsem to nenapsal proto, abys ty nebo někdo jiný tuto záležitost řešil. A jinak jsem uspokojil tvůj zájem? :-) Jestli chceš, můžeme pokračovat soukromé mimo GS e-mail. Měj se fajn. Pán s tebou.\nVložil: JirkaB v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 21:02:17 CEST\ndokonalá Církev. Tam jde jen o to, jaký prostor dáme Pánu.\nMy se třeba scházíme jednou týdně, ale s jednou sestrou se scházíme denně. Bydlí s námi. Proč? Protože tak někteří žili i na počátku Církve. Na našich setkáních se často diskutuje, víš, vnímáme, že kázání je pro lidi ze světa, do Církve se spíše vyučuje a jak je psáno, každý můžete prorokovat. Ze všeho nejsmutnější je to, když vepředu stojí jeden Pán a ostatní jsou krmeni. Ano, i tyto chvíle někdy jsou, ale jsou to speciální chvíle. Statisticky většinově by měli všicjhni prorokovat.\nJe to přesně jak píšeš, cožpak veškeré poznání přišlo jen skrze mne, ne, Bůh dává každému, jak sám ráčí. Pokud je jeden Pán ve předu, tak to ubližuje jemu, i těm kdo ho poslouchají. Společné hledání je i záruka většího bezpečí, před pádem do následování člověka.\nTakže u nás se diskutuje, ale není to diskuze či polemika v tom moderním smyslu, raději bych to nazval sdílení, hledání, ...ve vzájemnosti. Nediskutuje se ve smyslu jediné autority Krista.\nPopis sedmi církví ve Zjevení.Jeden pohled je ten co psal Willy, ale je to jen jeden pohled. Může být pravdivý,a le nezdá se mi, jelikož Zjevení je knihou do budoucna, ale i do přítomnosti. Slova sedmi církvím jistě platily v době sepsání Zjevení přesně v té době jak byly napsány. Vždyť se tam psalo o reálných společenství! Takže šlo jistě i o reálné slovo přesně v té době do konkrétního místa. Dopis do Korintu byl dopis do Korintu, Pavlův dopis do Laodicee byl Pavlův dopis do Laodicee, Janův dopis do Laodicee byl Janův dopis do Laodicee. Tak jak nás oslovuje dopis do Korintu, tak nás oslovuje i dopis do LAodicee, či dopisy církvím ve Zjevení, ale v první řadě šlo o reálné vzkazy reálným Církvím v té době. My dnes můžeme pozorovat, že jsou mezi námi následovní či podobné typově shromáždění, ale abstrahovat to je jen archeotypy církví, by znamenalo vyprázdnit svědeckou hodnotu církví prvního století.\nVezmi si list do Sard. Ten je psán do Církve, ale zároveň je napsáno, že je mrtvá. Takže Církev necírkev. Rozhodně bych neměl odvahu se chlácholit tvrzením, že v Sardech to bylo hrozný a Pán je pořád nazýval Církví a tak my na tom nejsme až tak špatně, kvždyť Bůh je Láska.... jenže P8n tam něco píše. Čiň pokání, nebudeš-li přijdu a pohnu svícnem a Církev nebude. Jak je dnes silná Církve v Sardách? Objektivně řečeno neexistuje. Chlácholit se příkladem Sard by mi přišlo bláhové, jako kdyby jsi vypadl z mrakodrapu ze stého patra a padáš..a jak letíš kolem 99pater, tak si pořád říkáš, jo je to sice výška, ale zatím je to dobrý....a pak přijde poslední patro...Sardy byli nazvány církví, ale jen jednotlivci měli právo bílého roucha, většina ne, vždyť toPán říká, jsi církví jen po jménu. A takových kolem je. Tolik církví jen po jménu. Diotrefes byl také starším Církve...po jménu, ale ve skutečnosti byl nepřítel Boží. Buďme opatrní a rozlišujme co je jen po jménu a co ve skutečnosti. Pán říká v Kafarnau, že dopadne hůře než Sodoma, Sodoma byla varováním ...a mnozí se nenechali varovat a dopadli stejně, Sardy jsou pro nás varováním...nebuďme bláhoví jako lidé v Sardské církvi, ..Pán pohnul svícnem.\nAle i do Sard Pán píše co v době milosti platilo, platí a bude platit... máš naději, čiň pokání, navrať se a já tě přijmu...a to platí pro každého z nás. Je jedno jaký život jsme žili, do jaké Církve jsme chodili...pokud žijeme, pokud trvá čas milosti... tak můžeme přijít k Pánu. Jemu jedinému patří veškerá čest a sláva navěky věků.\nVložil: JirkaB v Pátek, 21. srpen 2015 @ 16:13:48 CEST\nano myslel jsem tebou zmíněný verš, 1K4:4.\nByla to odpověď luteranovi na otázku, zda dám ruku do ohně za bratry. Nechtěl jsem začínat jejich dokonalostí či nedokonalostí, ale sebou. že ve smyslu absolutní pravdy nejsem schopen dát ruku do ohně ani za sebe, protože to, že si myslím, že stojím čistý před Bohem, neznamená, že se v něčem nemýlím, že mi Pán nezjeví nějakou skutečnost a já budu činit pokání před Bohem i bratřími, za svoje předešlé "učení", chování... To, že si člověk není vědom pochybení, není zárukou jeho dokonalosti a bezpečného postavení před Bohem. Mám pocit, že kdybych na to neupozornil, že by to znamenalo, již jsem dosáhl, již jsem zbohatl...\nV praxi je to asi i o tom, že věřím, že nejsme jediné společenství na světě, že "dokonce" i v denominacích moho být spaseni lidé, že i když mám jistotu spasení v Kristu, že jsem spasen "jen"nadějí a běžím běh, běžím tak, abych získal cenu a mohl s Pavlem říci, běh jsem dokončil, víru zachoval...prostě jsem drahý bratře ještě nedoběhl a někdy se za sebe stydím. Ale moje svědomí je před Bohem čisté. Stydím, svědomí čisté...trochu rozpor? Stydím, když si uvědomím, jak moc mi Pán odpustil, a že mi pořád musí odpouštět. že pořád má co, ale jekož nepřišel Pán pro mé zahynutí, tak mi (pokání) odpouští a svědomí mám čisté.\nMy nejsme skupia bezhříšných, ale nechceme nazývat dobro zlem a zlo dobrem. Nechceme přehlížet hřích, zavírat před ním oči, ale chceme bojovat s bojujícím bratrem. Nebojujícího bratra, ovšem nechceme falešnou láskou doprovodit do hrobu, a jeho nebojování netolerujeme.\nV nové smlouvě byl jeden velmi upřímný bratr, myslím, že v tu chvíli nikdo tak upřímný a oddaný Bohu nebyl. (Ga 1:14) Jmenoval se Saul. Tím říkám jen jedno, upřímnost a úžasné svědectví (Matouš 7:22-23) nemusí být záruka ničeho. Přiznávám se. že těmto věcem rozumím ze všech nejmíň a bolí mně z nich srdce a jsem docela zmatený. Proto dlouhočekání za spasení mám, víš v tom je naděje pro každého, dlouhočekání za spasení mějte.\nOhledně křtu bych s tebou velmi rád sdílel tvoje svědectví, poznání, ale raději ne zde. Raději vzájemné sdílení. Ne, že bybylo něco skrytého, vždyť nic takového není, ale půjde osvědectví, osobní prožívání tedy i domněnky, pocity, .... a to není pro nevyučené. Vnímám, že je v té otázce něco hodně důležitého.\nPán s tebou, těším se na zprávu, ale jak je Psáno, Otče Tvá vůle se staň Jirka\nVložil: sony v Neděle, 23. srpen 2015 @ 22:30:50 CEST\nohledně toho čistého svědomí mi nikdy nebylo jasné, jak to apoštol Pavel myslel. Přijde mi to z lidského hlediska nemožné splnit. Třeba když jedu v obci rychlostí 51 km/h, tak už nemůžu mít čisté svědomí, protože porušuji zákon. Spasení tím samozřejmě neztrácím, protože z Boží milosti jsou všechny mé (i budoucí) hříchy odpuštěny a tím jsem před Bohem skrze Ježíšovou oběť čistý, ale nemohu říci, že mám čisté svědomí, protože to mě z překročení povolené rychlost obviňuje a toto svědčí proti mě(1.K 4:4). Proto mě zaujalo, že jsi to o sobě napsal. Samozřejmě, že toužím po tom mít čisté svědomí, ale vidím to velmi nedosažitelné.\nPán Ti žehnej,Karel\nVložil: JirkaB v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 06:42:44 CEST\naha, uvedl jsi těžký případ.\nPopíšu svoji zkušenost. Ani já nejsem vždy 100% v pořádku. Ale pokud mně obviní svědomí, tak nechci v hříchu pokračovat, činím pokání a svědomí je čisté. Samozřejmě pokud nepokračuji v hříchu. Takto to zní dobře a jednoduše. Drahý bratře, jenže ono to vždy tak jednoduché a rychlé se mnou není. Někdy chci své svědomí obelhat.\nVždyť apoštol Pavel "neměl čisté" svědomí, pronásledoval Církev, ale bylo mu odpuštěno a čisté svědomí měl, když Koritským psal. Tedy, nebyl si u sebe ničeho vědom. Bylo odpuštěno.\nTeď k té dopravě.\nU nás ve městečku máme dvě vetší stavební firmy. Jedna, když staví všude cpe cedule 30km/hod pozor výjezd. Někdy staví dlouho a cedule tam je třeba 3-4 roky a vyjede tak jedno auto týdně. Cedule jsou samozřejmě v režimu 24/7. Jednou ji postavili v kopci v obci před horizontem. 30km končila ještě v kopci, ale v místě kde bylo k horizontu cca 100m, začínala cca 400m. Jezdil jsem kolem té cedule cca 2-3x týdně a zažíval dlouho boj. Je tam 30, tak jezdím 30, jenže 80% ostaních tam chtělo jet 50 a tak 10% začalo předjíždět. Před horizontem, takže bezva. Takže nakonec. když jsem viděl magora v zrcátku, tak jsem jel 50, protože to bylo pro mne měnší zlo, než se nechat předjíždět před nepřehledným horizontem a svědomí jsem měl čisté. Ale přiznám se, že mi to dobře nedělalo, protože znám panáčky v čepici. Představa, že mne na silnici zastaví a řeknou, víte čeho jste se dopustil, pane řidiči...\n...takže i když na silnici si z nás někdy děljí blázny, tak jezdím podle předpisů, vědomně je neporušuji, ale někdy se stane, že zjistím, že mám v obci více než 50, nemám tempomat, tak zpomalím, protože již to vím a svědomí mám čisté, jelikož mi Pán odpouští. Dokud to nevím, tak jej mám také čisté, protože o tom nevím.\nJinak stejně věřím, že jsou nám odpuštěny i budoucí hříchy, ale nevěřím, že všechny. Podle mne nejsou ty, které pácháš dobrovolně, nebo přes napomenutí bratří a nečiníš pokání. Tam bych to viděl na pohrnutí Kristovou milostí.\na) v obci budu jezdit 60, protože mám svobodu v Kristu a nenechám se omezovat zákony... no to bych neriskoval\nb) třeba Luther měl asi až do konce života čisté svědomí, když proklínal a schvaloval vraždy bratří. Přitom byl bratřími napomenut, že nejde v čistotě podle Písem/Pána. Na napomenutí nedal, v pronásledování pokračoval, svědomí měl čisté...tam bych také neměl jistotu ... o tom myslím píše Pavel.\nPokud nás v híchu přestane obviňovat svědomí, tak je něco hodně špatně.\nVložil: sony v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 19:33:52 CEST\nDěkuji Jirko za Tvoje vysvětlení. Když to bereš tak, tak to dává smysl.\nKarelPS: Nevíte někdo, proč mi to někdy rozhodí formátování (když dám odpověď prohlédnout, je to v pořádku, ale když pak kliknu OK, tak to rozhodí)?\nVložil: luteran v Úterý, 18. srpen 2015 @ 23:33:11 CEST\nDíky za rozsáhlou odpověď. Soudit Luthera a tehdejší persony sotva můžeme, už proto, že jsme v té době nežili. A co řekli a napsali je třeba brát v kontextu (tak jako třeba i slova Ježíše). Snadno se nám o tom něco říká v dnešní době, která přitom ale uzrála právě díky krokům tehdejších odvážných lidí...\nPři pohledu na tvé vysvětlení podobenství o koukoli mezi pšenicí je myslím jádro pudla v mé druhé otázce: <b>Pro koho je koukol viditelná.</b> Píšeš: "Koukol je viditelná pro služebníky Pána, tedy učedlníky, tedy pro nás." S tím nemohu souhlasit, neboť my jsem právě buď to dobré semeno pšenice, nebo koukol (v.38), ale nejsme zde ti služebníci Páně! Pro ty a pro Pána žně je to vše viditelné, protože vidí do srdcí všech lidí na světě. Z našeho pohledu je ale koukol navenek podobná pšenici (slušný nevěřící a křesťan pokrytec se navenek může jen málo lišit od skutečného křesťana) a je propletená kořeny (vychází z jedné půdy), proto až při žni na konci věků (kdy jejich klasy odhalí, kdo je kdo) budou odděleni.\nTakové je mé chápání významu tohoto podobenství. Jaké je vlastně to tvé? Co jím chtěl podle tebe Ježíš nám, svým učedníkům, ukázat, říct, vysvětlil, objasnit? Z toho, co píšeš, mi to, promiň, není vůbec jasné.\nVložil: oko v Středa, 19. srpen 2015 @ 07:54:51 CEST\n..."Soudit Luthera a tehdejší persony sotva můžeme, už proto, že jsme v té době nežili. A co řekli a napsali je třeba brát v kontextu..."...\nA soudit římskokatolickou církev za upálení Husa, jak se zde často děje, to už můžeme i bez kontextu?\nObávám se, že v tomto nemáš pravdu. I řečené a napsané (či dávno vykonané) může být zcela nadčasově v rozporu s učením církve.\nV této souvislosti jsem narazil na zajímavý objev:\nTřeba mi to potvrdíš, nebo vyvrátíš.\nPo Lutherovi se dochovalo - prý sám napsal dost osobité řešení situace bezdětných manželství:\n"V případě, že manželství je bezdětné kvůli neplodnosti manžela, může mu s jeho vlastní ženou už za jeho života jeho bratr zplodit potomka".\nZ pohledu učení círve je toto od Luthera zcela jasný návod k cizoložství!\nVíš o tomto něco?\nVložil: luteran v Středa, 19. srpen 2015 @ 08:53:02 CEST\n"I řečené a napsané (či dávno vykonané) může být zcela nadčasově v rozporu s učením církve." ... Já jsem ale, Oko, psal o souzení člověka, ne o souzení/posuzování toho, co napsal a řekl. To je samozřejmě možné a potřebné posuzovat - v kontextu doby a situace. A to vyžaduje podrobnější analýzu a ne vytrhávání jednotlivostí. Soudit člověka nám však nepřísluší, to jistě souhlasíš.\nO tom Lutherově výroku, co píšeš, nic nevím a popravdě, ani teď nemám chuť to dohledávat. Navíc, pokud to řekl, mýlil se. Možná to řekl v hospodě u piva, kdo ví? To je ten kontext.\nTohle stejně je v této diskuzi jen podružné. Mě spíš zajímá Jirkův pohled na to zmíněné podobenství. Protože prostě nechápu termíny typu "viditelný pokrytec" a rád bych tomu přišel na kloub...\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 18:06:19 CEST\naha...pokusím, se možná pomohl příspěvek níže, že koukol se někdy maskuje za pšenici dokonale, tak je potřeba slova otočit.\nRozdělme členy Církve na skupiny podle toho jak nám připadají:\na) koukol, ten v Církvi nemá co dělat, ze světa jej nebudu trhat ... př.praktikující n x rozvedený farář - viditelný pokrytec (včetně všech členů, kteří mu toto pokrytectví umožňují)\n(farář je díky svému smilstvu několikrát ženatý a přitom pořád dělá faráře, jasný viditelný hřích, je to koukol co se vetřela ze světa do Církve a tam nemá co dělat, vyloučit z Církve, člověk s falešným evangeliem, vyloučit ...ani jednoho nezabíjet - netrhat ze světa)\nb1) opravdová pšenice\nb2) maskovaný dovedně koukol (jelikož zvenku vypadá jako pšenice, tak jej považuji za pšenici a počká to dokonce nebo do rozeznání za života, pokud se koukol odmaskuje platí bod a), pokud se do konce života neodmaskuje, tak je klidně do konce života v Církvi, ale ve skutečnosti není členem Církve) a to je pokrytec co nejde vidět, jelikož se maskuje za pšenici\nTakže problém je v tom, že neumím rozlišit pšenici. S tím nic neuděláme. Ale pokud koukol vidíme, tak víme kam patří - do světa. do Církve nepatří, tam by nadělal mnoho škody 1K5\nPS: vyloučení se neděje, abychom vládli, ale vyloučení je "poslední "naděje pro hříšníka. Nechat hříšníka v "klídku" je v podstatě jeho vražda.\nVložil: luteran v Středa, 19. srpen 2015 @ 19:42:34 CEST\nJirko, souhlasím s disciplínou v církvi, jak píšeš, ta je potřebná - jak pro viditelně hřešícího a nekajícího se "křesťana", tak pro společenství, ve kterém je. Tolerovat to je v podstatě vražda pro oba. ... Dnes jsem se dozvěděl, že jílek mámivý (alias nepřesně koukol) byl údajně podle tehdejšího římského práva pod trestem smrti zakázán, aby ho někdo zasel druhému na poli - právě pro svou podobu s pšenicí, propletenost kořenového systému a jedovatost zrnek z jeho klasů! ... Pokoj a požehnání tobě i společenství, kterého jsi součástí.\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 20:49:24 CEST\njak je psáno netrhejte předčasně, jelikož zničíte obojí. A to je druhý důkaz toho, že NELZE Matouše 13 aplikovat na Církev.\nSamozřejmě napomenutí je jedna z nejtěžších věcí co znám. Vykládat Písmo, pomáhat, chválit, smát se s radujícími,plakat s plačícími, ...to vše je relativně jednoduché. Napomínat podle Pána, s bolestí, slzami, láskou, pokorou...bez hořkosti,... no to už tak jenoduché není. Vyloučení je samozřejmě až poslední stupeň kázně. A neděje se jako trvalé,ale jako dočasné, s přánímpřijmout kajícníka zpět. Ve skutečnosti Církev nikoho nevylučuje, pouze viditelně potvrdí co se dávno stalo. Pokud někoho vylučuji, tak již není bratr, a v Církvi už vlastně dávno nebyl. Jen platil desátky, sedával tam, sloužil, byl zapsán v matrice...ale členem Církve už dávno nebyl. Takže vyloučením Církevjen potvrzuje co už dávno proběhlo.\nSprávně píšeš, je to vražda pro oba, pro hříšníka i pro ty co jej tolerují.\nPán s tebou. Jirka\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 17:48:56 CEST\njá napsal, že nemohu soudit a říci jak dopadl Luther jako osoba, jelikož mohl činit pokání. Pokud ovšem činil pokání, tak se znovuzrodil a přestal být lutheránem, stal se křesťanem.\nPokud bych psal, že ŘKC je nevěstka, tak to budu psát pro její učení, které neodvolala a které stále praktikuje. Pokud se mne zeptáš na konkrétní osobu, třeba nějakého nežijícího papeže, tak ti řeknu nevím, ale pokud nečinil pokání ze svého falešného učení, tak je nyní v pekle, pokud činil pokání, tak je bratr.\nJá mohu říci o učení, že je falešné, ale nemohu říci jak skončil ten či onen člověk po smrti. Mohu pouze říci, že pokud Luther nečinil pokání z jeho nenávisti, tak skončil v pekle. Ale pokud se mne zeptáš, kde Luther je, řeknu, nevím. Kde jsou papežové, nevím,ale že ŘKC má falešné evangelium to vím. Že ŘKC zavraždila Husa vím, že vraždila bratry vím, že stejné dělal Luther vím, ..kde jsou dnes konkrétní lidé, nevím...ale jejich učení, které je k vraždám dovedlo je falešné evangelium.\nManželství, pokud to Luther řekl, tak byl zcela evidentně mimo. Ale nic o tom nevím. Pokud by to i řekl, tak opisoval ze Starého Zákona. Řekni mi Oko odkud jsou v Církvi drahá roucha, kadidla, varhany, chrámy, oltáře, kněží... ? Není to všechno nepovedená kopie Áronova kněžství. To není od Pána Ježíše. To ti nevadí? Dnes je kněžství přeci jiné, podle Melchisedeka.\nVíš všichni co chtějí něco neslučitelného s Církví, tak sahají do Staré Smlouvy.\nVložil: luteran v Středa, 19. srpen 2015 @ 19:49:23 CEST\nPokud ovšem (Luther) činil pokání, tak se znovuzrodil a přestal být lutheránem, stal se křesťanem. ... Promiň, Jirko, ale tahle věta mě rozesmála. :-)\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 20:39:56 CEST\nDrahý Luteráne, no a v tom je právě mezi nám rozdíl. Tebe ta věta rozesmála, ale ona je hrozně tragická.\nVždyť Písmo jasně hovoří o tom, že žádný vrah nebude mít podíl na Království. Žádný vrah nebude bez pokání spasen. Takže žádný vrah bez pokání není křesťan a je jedno kolik tezí přitloukl na nějaká vrata a je jedno kolik denominací si dává přívlastek lutheránská...\nLuther byl jen vrah, a jen ve svých vraždách zůstával několik málo dní před smrtí, ...on v tu chvíli nebyl spasen, nebyl tedy křesťan...proto pokud činil pokání se stal křesťanem a přestal být lutheránem...protože lutheránství obsahovalo v té době vraždy plynoucí z lutherova učení...o tom je třeba i Kniha svornosti.\nJá tedy nepíši o Lutherovi kvůli němu, tam nic změnit nejde, ale kvůli těm co čtou, aby si uvědomili, že levné evangelium neexistuje. Že pokud křesťan nejde rozlišit od pohana, jak učil Luther, že nejde o křesťana a nejde o evangelium, ale falešné evangelium.. 1J3:8\nProsím, odpověz mi v upřímnosti na otázku, podle tvé víry, pokud Luther nečinil pokání ze svých návodů a svého schvalování vražd židů a bratří, sejdeme se s ním u Pána, nebo ne?\nPokud si myslíš, že ano, tak pak je tvůj smích pochopitelný, naše evangelia jsou ovšem odlišná. Pokud je odpověď ne, tak co tě rozesmálo? My nejsme schopni říci nic o člověku, který změnil tvář světa, jehož jméno je v názvech demoninací...my nevíme jestli bude u Pána nebo ne! Protože jako křesťan se nechoval, neměl ovoce křesťana, rostl v nenávisti k těm co "nepřijali" jeho učení a to vše ve jménu našeho Pána Ježíše Krista. Vnímáš tu tragédii? My nevíme, co je s Lutherem, ale všichni se k němu hlásíme.\n(vraždami myslím pronásledování křtěnců podporované Lutherem, Zwiglim, Kalvínem,...vraždami myslím změnu smýšlení Luthera, kdy z obhájce židů se na konci života stal jejich velký nepřítel a podněcovatel nenávisti k nim ve jménu Krista, Hitler se ve své zvrácenosti odvolával na Lutherovi spisy, Hitler realizoval to co Luther začal učit na sklonku života...)\nJá se na tebe nezlobím, děkuji ti za tvoji upřímnost. Pán s tebou Jirka\nVložil: luteran v Středa, 19. srpen 2015 @ 23:04:02 CEST\nRozesmála mě ta slovní kombinace z lutherána křesťanem, a to díky pokání na sklonku života. Nic víc v tom nehledej. ... Píšeš, že Luther "jako křesťan se nechoval, neměl ovoce křesťana, rostl v nenávisti k těm co nepřijali jeho učení"... no já jsem asi četl jiný životopis. Naštěstí ale nejsem Soudce, takže to nechám na tom, kdo jím je. ... Nicméně, připustíš Jirko, že po svém zážitku ve věži, kdy mu bylo zjeveno, že Boží spravedlnost dostal z milosti skrze víru v Ježíše a jeho dílo smíření, že se tehdy stal Luther křesťanem? A pak, když zhřešil a zjevně nepoznal svůj hřích, to se zase jako "odestal" křesťanem? ... Takhle ty to máš postavené? Uvěříš - jsi křesťan. Zhřešíš - nejsi. Činíš pokání - jsi. Zhřešíš - nejsi. Činíš pokání - jsi. Atd.???\nVložil: oko v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 08:42:28 CEST\n..."Takhle ty to máš postavené? Uvěříš - jsi křesťan. Zhřešíš - nejsi. Činíš pokání - jsi. Zhřešíš - nejsi. Činíš pokání - jsi. Atd.???"...\nJsou to sice postoje typu" "Ode zdi, ke zdi" - ale ve smyslu, není i toto obsahem učení Krista a apoštolů?\nZde se nejedná o to, zda jsi křesťan stavem z milosti Boží (to je každý pokřtěný do Pánova jména z Boží milosti už napořád) - ale zda jsi opravdovým křesťanem v živém vztahu s Bohem!\nKdyž Bůh vyžene z liského srdce zlého ducha a on chodí po pustých místech - a vrátí se a najde příbytek vyzdobený, však prázdný - přibere dalších sedm zlých duchů, horších než je on sám a usadí se v to "domě".\nNejsou snad konce takového horší, než byl počátek?\nApoštolové toto pojmenovali jasně: Hřích ke smrti.\nTímto hříchem Bůh odchází z lidského srdce a takový křesťan zůstává napospas zlým duchům. Až do doby, dokud neučiní pokání a není mu odpuštěno a Bůh znovu nezaujme místo v liském srdci.\nVložil: luteran v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 12:17:10 CEST\nNe každý hřích ale vyhání z křesťana Ducha svatého a umožňuje vstup zlým duchům... tj. ne každý hřích je k smrti.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 12:35:16 CEST\nHřích k smrti je hřích, který vede nebo jehož následkem je předčasná fyzická smrt, neboť jeho spácháním dává člověk příležitost ďáblu, aby ho zabil. Jinak řečeno, člověk se spácháním hříchu k smrti dostává mimo Boží ochranu. A protože Bůh řekl hadu-ďáblu, že bude žrát prach, z něhož je lidské tělo, ďábel rád takovou příležitost využije.\nVložil: oko v Pátek, 21. srpen 2015 @ 08:08:34 CEST\nHřích ke smrti je hříchem tak závažným, jím způsobené zlo natolik zdeformuje lidské srdce, že ono není schopno hostit Boha (srv. J 14,23-24).\nA Bůh, protože to on dal člověku svobodu ve volbě, i toto respektuje a odchází z příbytku lidského srdce.\nNesouvisí to tedy nijak s fyzickou smrtí těla, je to duchovní stav smrti. Hřích ke smrti je okamžitý stav člověka bez Boha.\nPokud člověk v takovém stavu setrvá bez pokání a nakonec zemře i tělesně, zhřešil dokonce hříchem proti Duchu svatému.\nVložil: JirkaB v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 17:02:09 CEST\nne nic takového. Uvěříš, jsi spasen, jsi křesťanem. Zhřešíš činiš pokání jsi křesťanem, zhřešíš nestihneš činit pokání jsi křesťanem...spasení je přeci z milosti, zhřešíš a dál hřešíš i přes napomenutí bratří - vypadl jsi z milosti. To je ten 1J3:7-10\nAle je pravda že kalvinismus by se mohl nazývat i lutherismem, takže v tom se možná lišíme. Jestli tě tedy dobře chápu?\nJak tedy věříš?\nKřesťan zhřeší, je napomenut bratrem, on neposlechne a dál hřeší tak zůstává spasen?\nVložil: luteran v Sobota, 22. srpen 2015 @ 15:49:09 CEST\nSpasen je ten, kdo je ve společenství/jednotě se Spasitelem skrze víru v Jeho slovo. Vědomé setrvávání ve hříchu pak jde proti těm slovům a zadušuje život, který ta slova dávájí, takže větvička uschne a nepřinese úrodu Bohu... :-/\nVložil: JirkaB v Neděle, 23. srpen 2015 @ 21:00:34 CEST\nDíky za odpověď, problematické/složité je to slovo vědomé. Osobně jsem přesvědčen, že žádný křesťan nehřeší vědomě. Nikdo není takový bloud, aby si řekl, jsem v Kristu, nic mi nehrozí, klidně budu hřešit. Tak to myslím není.\nTřeba ten víckrát rozvedený farář stále zastávající roli faráře. On si neříká, setrvám si v hříchu. On si myslí, že nehřeší. Ale je jeho rozsouzení relevantní pro jeho spasení, nebo je relevantní Boží pohled? Jak třeba ukazuje bratr Pavel 1.Korintským 4:4.\nHříšník byl napomenut, odpověděl, klídek, já nehřeším, na napomenutí nedbal a dál činil své "bezhříšné" skutky ... takový bez pokání podle mne nemůže počítat s Kristovou milostí. Psáno je, poslechne-li tě p napomenutí bratr zachránil jsi ho. Takže hříšník musí poslechnout pak je spasen.\nVložil: luteran v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 14:49:46 CEST\nV listu Židům 10:26-27 stojí ... Jestliže SVÉVOLNĚ hřešíme i po tom, když jsme už poznali pravdu, nemůžeme počítat s žádnou obětí za hříchy, ale jen s hrozným soudem a `žárem ohně, který stráví Boží odpůrce´. ... To "svévolně", "dobrovolně", "záměrně" je tam důležité! Má-li farář milenku, neumím si představit, že by nevěděl, že je to před Bohem hřích, a nevím, jak by si ho mohl omlouvat - jeho život s Ježíšem je tím určitě narušen.\nNa druhou stranu, nedobrovolně, nevědomky, neúmyslně (aniž to ví) možná nejeden křesťan hřeší v nějaké oblasti (třeba něco opomíjí, zanedbává, přehlíží), dokud i v ní nedojde pravého poznání a prohlédnutí... A k tomu "prozření" může právě pomoci napomenutí od bratří, a v krajním případě vyloučení z jejich středu.\nVložil: JirkaB v Pondělí, 24. srpen 2015 @ 21:54:41 CEST\nV ČCE milenky jsou relativně běžné. Nebo jak chceš nazvat druhou či třetí manželku faráře, když původní manželky všechny žijí a navíc jsou aktivními členkami ČCE?\nTo není manželství, to je smilstvo. Nebo mnohoženství? Nebo v ČCE je rozlukový lístek z libovolné příčiny?\nAle je pravda, že aby to tak nebolelo, tak farář většinou odejde na druhý konec republiky, do liberállnějšího sboru, sejde z očí, sejde z mysli... co na tom, že byl napomínán, dokonce od nejbližších?\nJeliko ž nejde o psychopata, tak (netuším jak) má svědomí čisté a nic ho neobviňuje. Kdyby byl obviněn, tak činí pokání a jako muž mnohažen nebude minimálně starším. Tím, že staršího dělá, tak evidentně musí mít v hlavě svůj hřích vyčištěn, svědomí čisté a hřeší "nevědomě". Ale to už je totálně umrtvené - zabité svědomí. Neznám nikoho, kdo činí zlo vědomě či hřeší vědomě. Určitě taková lidé budou, ale osobně neznám,. Kolegové v práci hřeší, ale oni své skutky nenazvou hříchem, proto je to nevědomé hřešení, ale to je nezbavuje viny, prostě je to tak, kdy se hřích nazve dobrem.\nPS: v tomto se možná pletu, ale já fakt ¨nevěřím, že by jakýkoli čllověk používající jméno našeho Pána hřešil vědomě. To mi přijde velmi nepravděpodobé.\nVložil: oko v Čtvrtek, 20. srpen 2015 @ 09:12:31 CEST\n..."Pokud bych psal, že ŘKC je nevěstka, tak to budu psát pro její učení, které neodvolala a které stále praktikuje. "...\nKdybychom toto rozebrali do detailu, tvé tvrzení by neobstálo v žádném případě.\n..." Řekni mi Oko odkud jsou v Církvi drahá roucha, kadidla, varhany, chrámy, oltáře, kněží... ? ... všichni co chtějí něco neslučitelného s Církví, tak sahají do Staré Smlouvy. "...\nBiskupové - jsou Duchem svatým ustanovení pastýři jeho stáda (1 Pt 5,2-4).\nKněží (diakoni) - jsou pomocníci pastýřů. Konají kněžskou službu Božího evangelia, aby oběť pohanů, posvěcená Duchem Svatým, byla Bohu příjemná (Ř 15,16).\nOltář - je stůl Kristovy oběti, stůl nebeského pokrmu - chleba života. Na tomto stolu se zpřítomňuje Kristova oběť (Kristus je nejenom veleknězem, ale zároveň také i obětí) a když my přijímáme tuto jeho oběť - tento chléb života, stáváme se i my sami také obětí Bohu příjemnou (Ř 12,1).\nV nouzi může být oltářem třeba i pařez v lese.\nChrámy - Boží dům - místo setkávání s Bohem, místo produchovnělé modlitbami, místo ticha, určené pro rozhovory s Bohem. Nádhera chrámů je oslavou samotného Boha..\nVarhany? - a co třeba housle? Kytary?\nVšechno umění (malířství, sochařství, hudba) svojí krásou oslavuje Boha. Je takové úsloví: "Kdo zpívá, modlí se dvakrát!"\nKadidla - doprovázejí naše modlitby. Patří snad Janovo Zjevení do Staré smlouvy?\nRoucha - nevím jak drahá, ale dneska se používají většinou roucha prostá, spíš strohá. Ale je to záležitost doby - podobně jako móda v oblékání. Dříve byla jistě i roucha protkávaná zlatými nitěmi a ozdobná - ale všechna tato krása vytvořená lidskýma rukama směřovala k Boží oslavě.\nDneska si uvědomujeme, že to nejdůležitější uvidíme pouze srdcem. To viditelné slouží jen k povzbuzení srdce, k "naladění" srdce na Boží hlas.\nUčitě by však nebylo moc vhodné, aby v běžných časech pastýř prováděl svoji službu třeba v montérkách. Má být slušně ustrojen, adekvátně ke své službě.\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 17:30:41 CEST\nSlužebníci ve verši Mt13:27 jsou podle mne křesťané, jsou to služebíci hospodáře, hospodář je Pán a my jsme Jeho služebníci. Kdyby totiž koukol byla neviditelná pro člověka, tak by Pán toto podobenství vůbec nehovořil, nemělo by totiž žádnou logiku. To podobenství bylo pro člověka, ukazovalo, že na světě budou lidé dobří i zlí. Že do skonání věku budou žít vedle sebe a že Pán bude ten, který jednou vyčistí.\nVracím se zpět toto podobenství je o světě a nemůže se aplikovat na Církev. Je o světě, protože to říká Pán (verš 38), Církev není z tohoto světa.\nCo tím Pán chtěl říci?\nVždyť to sám vysvětluje, že ve světě (ne v Církvi) budou spolu růst dobří i zlí. Že křesťané nemají vytvářet státy, a tam praktikovat právo křesťanské a kdo je nekřesťan musí být zabit, vyloučen, perzekuován...nemáme na světě budovat Pánovo Království pomocí meče (Münsterská sekta, vraždy bratří pro víru ze strany ŘKC i lutherských církví). Je psáno, že nemáme soudit ty co jsou vně (koukol ve světě), ale ty co jsou uvnitř (ale soud není zabití, ale vyloučení).\n(Prosím především Oka, aby se zdržel komentářů typu, že ŘKC (či Lutheráni) nikoho nezabili, že oni jen vyloučili z Církve a jen vydali světské moci, která má meč a ta ošklivá moc světská je zabila)\nV podstatě říká, nedělejte to co činí dnes IS s právem Šaria. Vždyť stejné říkal učedlníkům, když chtěli seslat oheň na Samařskou vesnici. Podobenství je o světě, že až do konce (příchodu Pána) budeme společně s nevěřícími, pak přijde soud a dál vejde jen čistý. Koukol bude spálena. A že Církev (služebníci Páně co viděli koukol) nemají dělat na zemi čistky ve světě (ne v Církvi).\nLuterane, prosím ať tě nemate nerozeznatelná koukol, o té se nebavíme. Z našeho pohledu jde většina koukole velmi dobře rozeznat, určitě ne všechna, ale většina je vidět, cožpak ty tu koukol kolem sebe nevidíš? Kdyby byla nerozeznatelná, tak by toto podobenství bylo zapsáno pro koho? Pro člověka? Když koukol nerozezná? Řekneme to jinak, někdy nejde rozeznat pšenice, někdy koukol vypadá jako pšenice (pokrytci) a na takový koukol se přijde až na konci. Pán koukol rozezná perfektně. Ale pšenice nikdy nevypadá jako koukol! Pokud vidím koukol, tak je to koukol! Pokud vidím pšenici, tak až na skonání věku se pozná, zda šlo opravdu o pšenici. Koukol se maskuje za pšenici, ne pšenice za koukol. Podobenství ovšem platí pro svět, ne pro Církev a to je to co nazývám bludem, toleruje se viditelný zjevný hřích v Církvi - zjevný koukol a cituje se Matouš 13. Snad jsem to napsal již srozumitelněji, pokud ne klidně se doptávej.\nPS: v Církvi se hříšník nenazývá koukol, ale hříšník a hříšník je vyloučen. Termín koukol je použitelný pro hříšníka ve světě. Až je hříšník vyloučen z Církve, je ve světě, pak je koukolem podle tohoto podobenství a vztahuje se na něj Soud Páně, ne lidský.\nPokud se koukol propašovala do Církve a NENÍzatím poznat, tak tam samozřejmě je, ale v Církvi je Pán uprostřed, a On to pozná a Církev ochrání od kvasu hříchu.\nVložil: luteran v Středa, 19. srpen 2015 @ 20:09:56 CEST\nDíky, Jirko. Je to rozsáhlé, ale popravdě, nepomohlo mi to tě pochopit. Mám dojem, že do toho mícháš vyobcování, o kterém se tu prostě nemluví. A komplikuješ tak (možná jen pro mě) něco, co je zjevné. ... Je to přece podobenství - tedy snadno chápatelný příběh ze života, který má "duchovní pointu". A ta je z mého pohledu někde trochu jinde, než ji vidíš ty. V předchozím podobenství, na které toto navazuje, Ježíš mluví o tom, že zrno v dobré půdě vydá klasy s mnohonásobným užitkem. V návaznosti na to pak Ježíš tímto podobenstvím varuje, abychom si byli vědomi, že mezi tou dobrou setbou Pána (pšenice) bude ve světě i setba toho Zlého (na venek podobný, ale jedovatý jílek), a obě setby budou růst spolu až do žně. Teprve potom dojde k rozdělení pšenice od jílku. Toho si máme být vědomi, když hledíme na svět kolem nás. ... Možná je to stejné, jak to vidíš i ty, já to jen prostě nevyčetl. Nezlob se. Pán je s tebou.\nVložil: JirkaB v Středa, 19. srpen 2015 @ 20:55:22 CEST\nPozdravení tobě, kdyby to šlo, tak svůj příspěvek smažu a napíšu tvoji odpověď místo něj.\nV návaznosti na to pak Ježíš tímto podobenstvím varuje, abychom si byli vědomi, že mezi tou dobrou setbou Pána (pšenice) bude ve světě i setba toho Zlého (na venek podobný, ale jedovatý jílek), a obě setby budou růst spolu až do žně. Teprve potom dojde k rozdělení pšenice od jílku. Toho si máme být vědomi, když hledíme na svět kolem nás. ...\nTak to je přesně ono, přesně o tom je to podobenství. O světě, ne o Církvi. Jsem tu cizinci a naši sousedi patří k protivníkovi a dokud nás Pán neodvolá, tak jsme na společném poli.\nNezlob se prosím ty za kostrbaté vyjadřování, pokud se lid neznají, tak se některé věci velmi těžce popisují a naopak i těžko chápou. Jak to druhý myslí. Díky Jirka\nVložil: luteran v Středa, 19. srpen 2015 @ 23:08:54 CEST\nJá se nezlobím. Díky za trpělivost. :-)\nVložil: JirkaB v Úterý, 18. srpen 2015 @ 20:39:00 CEST\n1546 smrt Luthera\n1530 Augspurské vyznání\nVložil: luteran v Úterý, 18. srpen 2015 @ 22:58:52 CEST\nJasně, spletl jsem si AV s Formulí svornosti (1580). AV nicméně sepsal Melanchton. Díky za správné datování.\nVložil: JirkaB v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 20:57:40 CEST\nIvane, místo biologie bychom se měli raději věnovat tomu co je psáno.\nZnovu ti opakuji, že jsem psal o koukoli ve fázi viditelné. Nepsal jsem o neviditelném hříchu, psal jsem o viditelné koukoli a viditelném hříchu a takový hřích nemá v Církvi co dělat. Pokud je hřích ve fázi neodlišitelnosti, tedy koukol je ještě nerozeznatelný od obilí, tak nebudu nic preventivně trhat. Pokud to zmých slov nebylo zřejmé, tak se omlouvám. Omlouvám se i za nevhodně použité slovo počátek, nemyslel jsem počátek vzklíčení rostlinky. Počátek jsem chápal jako okamžik, kdy jde koukol poznat, tedy ve verši Mt13:26, konec je žeň Mt13:30. Hřích má počátek samozřejmě dříve než lze vidět (vrah zabil již ve svém srdci pak teprve rukou). Pán odliší hřích již ve fázi pohnutek srdce, lidé až v činu.\nAby nedošlo k další mýlce, mluvíme/diskutujeme o čase, kdy koukol je ROZEZNATELNÝ, neboli hřích VIDITELNÝ.\nChápu tě Ivan dobře, že podle tebe podobenství mluví o tom, že viditelný koukol nemám v Církvi trhat?\nMé poznání je, že podobenství nemluví o Církvi a v Církvi se hřích vylučuje (samozřejmě podle postupu např.Matouš 15)\nVložil: JirkaB v Pondělí, 10. srpen 2015 @ 22:02:59 CEST\nDrahý Ivan, přiznám se, že nerozumím.\nKde jsem použil blud, že koukol je viditelný od počátku? cituji: .. tvoj argument o tom že kúkoľ bol viditeľný od počiatku je blud..\nTvá manipulace je tak silná, že jsem se za slovo od počátku omluvil, protože jsem si myslel, že jsem se nepřesně vyjádřil, když jsem použil slovo počátek, když jsem přitom myslel verš Mt13:26. Když jsem si toto vlákno přečetl, tak jsem nikde vyjádření o tom, že koukol je viditelný od počátku nenašel. Vždyť jsem psal o tom, že nebudu brát mikroskop, abych zkoumal nerozeznatelné rostlinky, ale že se bavíme o koukoli, který je vidět - vždyť jej služebníci viděli.\nPoprvé tvrdíš, že koukol jde velmi těžko rozeznat, přitom Písmo hovoří, že jej služebníci poznali spolehlivě. Pak to vypadá, že pomlouváš bratra, když jsi mne nazval bludařem pro slovo, které jsem nenapsal. Pravda přeci nepotřebuje pro svoji podporu takové argumenty.\nNevím Ivan, překvapil jsi, tvé reakce jsou pro mne poněkud nepochopitelné.\nVložil: ivanp v Úterý, 11. srpen 2015 @ 10:20:00 CEST\nmožno že som manipulátor... ale mám pravdu... čo chceš v cirkvi vytrhávať, keď nie je vidieť rozdiel medzi kúkoľom a pšenicou?... ako chceš vykonávať ,,biblickú kázeň,, a nevieš čo je pšenica a čo kúkoľ?... opakujem znova... toto podobenstvo nie je len o hriechu a svätosti, ale hlavne o skrytých veciach ktoré pozná len Boh... dvaja ľudia v zbore sa zdajú byť rovnako veriaci, ale jeden je pšenica druhý kúkoľ.... Kristov príkaz znie obidvoch nechať až do konečného zúčtovania... v tomto podobenstve ide skôr o duchovnú podstatu človeka, než o jeho posvätený život...\npovedz ako chceš dať do súladu neustálu výzvu písma na ,,cirkevnú disciplínu,,, to jest odhaľovanie hriechu v cirkvi, nápravu, trestanie... a príkaz nevytrhávať kúkoľ ale nechať ho až do žatvy...\nak chceš argumentovať že pole je svet, tak si narobíš problémov až až... pšenica rastie ,,vo svete,, ? spolu s kúkoľom?... podobenstvo začína ,,kráľovstvo nebeské je podobné,, a ty tvrdíš že ide o svet...\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 14:16:41 CEST\nOn (Ježíš) jim odpověděl: „Rozsévač dobrého semena je Syn člověka a pole je svět. Dobré semeno, to jsou synové království, plevel jsou synové toho Zlého; nepřítel, který je zasel, je Ďábel. Žeň je skonání věku a ženci jsou andělé.\nJak vidíš, ivane, to, že pole svět neříká jen Jirka, ale řekl to Pán Ježíš. Ďábel nemůže sít koukol do církve, synové toho Zlého nemohou být v církvi! V církvi jsou a mohou být jen synové království. Je to opravdu tak nejasné, že se o to musíš přít a trvat na špatném výkladu?\nVložil: ivanp v Úterý, 11. srpen 2015 @ 16:53:18 CEST\n...synové toho Zlého nemohou být v církvi! V církvi jsou a mohou být jen synové království.\nskús mi odpovedať na protiotázku:\n...synové království mohou být v svete (keďže pole je svet)! ???\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 17:00:58 CEST\n...synové království mohou být v svete (keďže pole je svet)! ??? Samozřejmě, akorát, že nejsou ze světa. :-)\nVložil: ivanp v Úterý, 11. srpen 2015 @ 19:30:51 CEST\nto potom aj synovia diabla môžu byť v cirkvi, akurát že sú z tohto sveta, nepatria do kráľovstva Božieho...\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 19:38:22 CEST\nÓ nikoliv! Satanovým královstvím je svět, nikoli církev! Ďábel nemá v církvi žádnou pravomoc. Kromě toho církev je Božím královstvím, tj. sférou místem domem, kde vladne Bůh a právě tím a proto, že není z tohoto světa. I když žijeme ve světě, nejsme ze světa a nejsme jako svět. Jsme na zemi jako přistěhovalci a cizinci - naše vlast je jinde. Tož tak.\nVložil: oko v Středa, 12. srpen 2015 @ 10:20:02 CEST\nV tomto se přikláním spíš ke tvým oponentům. Domnívám se, že jsou blíže pravdě. Vzpomeň na apoštola Pavla:\nNa církev existují v podstatě dva odlišné pohledy:\n1.) pohled "duchovní" (Boží) - z hlediska uskutečńování života s Bohem v církvi.\nZde platí, že křesťan ve hříchu ke smrti je "vylomenou ratolestí" z kmene (Krista) a nemůže být vyživován Kristem. Z pohledu Božího nevytváří živé společenství církve, ani kdyby chodil každý den na mši, či na shromáždění.\nZ tohoto pohledu "koukol" nemá živou účast na životě v církvi. Ale může svými kořeny odebírat živiny - otravovat svým hříchem půdu i ostatním.\n2.) pohled "tělesný" (lidský) - církev je společenstvím znovuzrozených v Kristu - a ti jako jednotlivci žijí různým způsobem svatě či zrovna ve hříchu. My to většinou nedokážeme rozpoznat a není to ani naší věcí soudit druhé. Pouze v případě hříchu veřejného je povinností místního pastýře zasáhnout a i naší povinností je takového hříšníka napomenout (Mt 18,15-17; Kol 3,16;).\nA zde platí, že koukol roste spolu s pšenicí až do žní (až do smrti těla).\nProto církev z pohledu lidského se v historii mohla dopustit - a také dopustila mnohých křivd.\nNení to však ta církev "duchovní", jenom živá, (z pohledu Boha), ale je to církev "tělesná" - coby společenství lidí, veřejně se hlásících ke Kristu. A to někteří upřímně, jiní neupřímně.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Středa, 12. srpen 2015 @ 16:41:59 CEST\nA který z těch pohledů je správný, patřičný a platný?\nPlatí to, co o Jeho církvi říká Bůh nebo lidé? Pavel popisoval a prorokoval o tom, co se stane po jeho odchodu. Petr i Jan podobně prorokovali. co nastane v posledních časech, ale všichni ti falešní služebníci, učitelé a proroci nikdy nebyli součástí církve, nýbrž, když to tak řeknu po našem, byli to vetřelci a nepřátelé církve. Proto také Pán Ježíš na otázku učedníků: jaké je znamená posledních časů, odpověděl (Mt 24:4-5, 11):\n„Dávejte si pozor, aby vás někdo nesvedl! Neboť mnozí přijdou v mém jménu a budou říkat: ‚Já jsem Kristus‘ a svedou mnohé. Také povstanou mnozí lživí proroci a mnohé svedou." Tito ale nikdy nebyli v církvi a nestali se součástí Boží církve.\n2Tm 2:19 Avšak pevný základ Boží stojí, maje tuto pečeť: ‚Pán zná ty, kdo jsou jeho‘, a ‚ať se odvrátí od nepravosti každý, kdo vyslovuje Pánovo jméno‘.\nVložil: oko v Čtvrtek, 13. srpen 2015 @ 18:22:29 CEST\nOba pohledy jsou platné.\nPohled Boží je dokonalý, žádná skutečnost a faleš mu nezůstává skryta.\nPohled lidský je pohledem nedokonalým (tělesným), ovlivněným mnoha lidskými činiteli. Ale my jiného dokonalejšího pohledu zatím schopni nejsme. Až budeme v nebi s Bohem oslaveni, budeme se dívat na církev Božíma očima.\nDokážeme si svou nedokonalost z principu uvědomit, ale rozlišit koukol od obilí je nad naše lidské přirozené možnosti. Známe sice i případy nadpřirozeného obdarování (charismata) u konkrétních lidí v konkrétních situacích, se kterými má Bůh ve svém plánu se světem zvláštní záměr, a kteří mocí Ducha mají dar rozlišení lidských srdcí. Ale jsou to zcela mimořádné výjimky u lidí dlouhodobě žijících svatým životem a většinou pověřených zvláštní službou v církvi.\nMy totiž neznáme budoucnost ani svou - natož toho druhého. Jsme sice schopni rozpoznat ovoce hříchu v chování toho druhého, ale nejsme schopni rozpoznat, zda on zůstane navždycky zatvrzelý až do smrti, nebo zda se obrátí a bude žít.\nVždyť neznáme dobře ani sami sebe - natož srdce jiného!\nNepřísluší nám tedy soudit - určovat, kdo je vetřelec v církvi a kdo nikoli - aby se nakonec nestalo, že si myslíme, že my sami stojíme pevně a nakonec abysme my sami nepadli.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Čtvrtek, 13. srpen 2015 @ 22:22:35 CEST\nNikoliv! Boží pohled je jediný správný a platný. To, co píšeš je tvůj pohled, který ti k ničemu není. Apoštol Pavel poznal falešné bratry, falešné lidi. Kdybychom to nepoznali, byl nám Pánův příkaz - "Dávejte na sebe pozor, aby vás někdo nesvedl." na nic.\nVěřící v Krista nežijí svým životem pro sebe, nýbrž Božským věčným životem pro Pána, pro Boha. K Božskému životu se váže Boží přirozenost a schopnosti, které přirození lidé nemají. Jinak šlověk ani není schopen žít a plnit Boží požadavky na něj kladené. Naše způsobilost a moc je z Boha, aby se nikdo nemohl chlubit. Když se Pavel chlubil, jasně psal, že je to z nerozumu, že to dělá jako blázen, i když jinak mluvil pravdu. A nemylme se - apoštol Pavel byl nejmenší ze všech svatých a první mezi hříšníky a řekl, že ho máme napodobovat. Kdyby nešl Pavla napodobovat, bylo by od něho pošetilé to po nás chtít. Jeden každý věřící v Krista dostal alespoň jeden talent/hřivnu, dostal milost, která na vše stačí a kterou má sloužit druhým a ostatním svatým (1P 4:10).\nApoštol Petr ve svém 1. listu ve 2. kapitole napsal, že věřící v Krista jsou svaté kněžstvo (v. 5 - všichni do jednoho) a královské kněžstvo (v. 9). Svaté kněžstvo slouží Bohu tím, že obětuje duchovní oběti příjemné Bohu skrze Ježíše Krista a královské kněžstvo vysluhuje lidem Boha v Kristu tím, že rozhlašuje mocné skutky Toho, Jenž je povolal ze tmy do svého podivuhodného světla.\nVložil: oko v Pátek, 14. srpen 2015 @ 19:59:43 CEST\n..."Nikoliv! Boží pohled je jediný správný a platný. To, co píšeš je tvůj pohled, který ti k ničemu není. "...\nPokud si ty o sobě myslíš, že opravdu znáš Boží pohled, Boží myšlení, že tvé názory jsou totožné s Božím poznáním, já ti to brát nebudu.\nJá si ale o sobě nic takového nemyslím.\nJá poznávám určitě nedokonale, a určitě se v mnohém z neznalosti třeba i pletu.\nVždyť moje myšlení nejsou myšlení vaše, ani vaše cesty nejsou cesty mé, je Hospodinův výrok. Neboť jako jsou nebesa vyšší než země, tak jsou mé cesty vyšší než cesty vaše a má myšlení vyšší než myšlení vaše.\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Pátek, 14. srpen 2015 @ 20:40:31 CEST\nTo, co napsal Izaiáš, byla pravda v době SZ, nyní v době Nové Smlouvy platí, co napsal apoštol Pavel Korintským (1K 2:16b) Neboť kdo poznal Pánovu mysl, která mu dá porozumět? My máme mysl Kristovu. Samozřejmě ne vždy a u všech, ale Pavel nelhal, když to o sobě a svých spolupracovnících psal. Filipské (2:2) pak vyzval: naplňte mou radost a smýšlejte stejně, mějte stejnou lásku, buďte jedné duše, jednoho smýšlení, ... To je možné jedině tehdy, když máme mysl Kristovu. Mysl je v Hlavě - Hlavou je Kristus. Když jsme v Něm a posloucháme Jej, žijíce Jeho životem, máme Jeho mysl a můžeme být jedné mysli, stejného smýšlení. Jinak je to nemožné!\nA jinak znovu připomínám, že tu nesdílím své názory, nýbrž to, co mi zjevil Pán Ježíš Kristus skrze Ducha moudrosti a zjevení, za něhož se modlil apoštol Pavel (nejen) pro Efezské svaté. Tož tak.\nVložil: oko v Sobota, 15. srpen 2015 @ 09:53:06 CEST\n..."že tu nesdílím své názory, nýbrž to, co mi zjevil Pán Ježíš Kristus skrze Ducha moudrosti a zjevení,"...\nDomnívám se, že jsou to i tvé názory, že se s nimi ztotožňuješ. Nebo tvé vlastní názory jako člověk ani nemáš, či jsou odlišné?\nZkus pochopit, nakolik je asi pro druhého, který tě osobně nezná, relevantní a přijatelné tvé tvrzení o tobě, že prý ti něco zjevil Pán. Kdyby zde byla situace opačná a já toto tvrdil o sobě, věřil bys mi? Byl by to pro rebe argument?\n1 Kor 2 - toto místo má velkou duchovní hloubku.\nHovoří o křesťanské moudrosti. K této moudrosti dospívají věřící, kteří jsou už ve víře utvrzeni a v křesťanském životě bezúhonní.\nPovažuješ sám sebe za takového?\nNe, že by tito pokročilí přicházeli k poznání nějakých nových nadpřirozených pravd - vždyť i začátečníkům jsou podány k věření všecky pravdy víry - ale pokročilí do nich více a hlouběji pronikají.\nPravdy, jimiž se obírají pokročilí, jsou o věcech neviditelných a přirozenou lidskou zkušeností nepostřehnutelných, hlavně to, co se týká posmrtného života.. Už proroci ( Iz 64,3; Jer 3,16;) předpovídali, že jsou připraveny těm, kdo Boha milují.\nČlověk produchovělý, který stojí pod vlivem Ducha svatého, zkoumá všechny přirozené věci jako kdokoli jiný, a nadto se na ně umí dívat a posuzovat je z vyššího hlediska. Ano, zná i poznání věcí nadpřirozených, v čemž ho však nemůže posuzovat člověk bez víry, třebas sebeučenější.\nAle protože vsugerovat sám sobě, že patřím mezi tyto lidi je velmi svůdné i pro ty, kteří takové osobní svatosti nedosahují, apoštol pro vystřízlivění takových píše:\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Sobota, 15. srpen 2015 @ 16:13:44 CEST\nDomnívat se to samozřejmě můžeš, ale věz, že to, co zde píšu, se v drtivé většině nezrodilo v mé hlavě a že jsem ve prospěch Božího zjevení své názory opustil, jelikož jsem je shledal nepatřičné a často nesprávné. Lidské názory patří do oblasti duše, ale Bůh je Duch a ti, kdo se k Němu modlí, kdo Ho uctívají tak musejí činit v duchu a v pravdě. Mysl upnutá na tělo je (znamená) smrt, kdežto mysl upnutá na Ducha život a pokoj (Ř 8:6). Takže skutečně své vlastní názory ani nemám a nechci mít. Místo nich chci mít Kristovu mysl a Jeho "názory", poněvadž jedině Kristovy myšlenky o všech a o všem považuji za jediné správné. Ještě jinak řečeno - zapírám svou duši (mysl) ve prospěch Kristovy mysli. Takto tomu věřím, takto to mám a chci.\nPro ilustraci: moje žena se mě často ptá, co si myslím o tom či o onom, a já jí odpovídám, že si o tom nemyslím nic, a vedu ji, ať hledá odpověď v modlitbě u Pána, co si o tom myslí Kristus. Tož tak.\nVložil: oko v Neděle, 16. srpen 2015 @ 12:23:12 CEST\n...Místo nich chci mít Kristovu mysl a Jeho "názory"...\nJe velký rozdíl mezi tím "něco si přát, něco chtít" a mezi tím to skutečně mít, vlastnit.\nTaky bych si přá žít svůj život neustále s Bohem, přesto jsem i tak stále hříšníkem.\nJe tvůj každodenní život obrazem učedníka Kristova?\nMluvíš a jednáš ve svých životních situacích vždycky tak, jak by mluvil a konal sám Kristus?\nV každém okamžiku?\nA říkají toto o tobě i tví nejbližší - rodina, kamarádi, spolupracovníci? Vidí tě taky tak, jak se vidíš ty sám? Jsou ochotni to o tobě dosvědčit?\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Neděle, 16. srpen 2015 @ 15:34:15 CEST\nMůře být, ale když chci to, co chce Pán a co mi On jediný může a chce dát, není problém; vždyť to chtění i skutečné činění ve mně působí Bůh\nNo, já jsem byl hříšníkem, ale nyní jsem Božím synem. To sice neznamená, že jsem dokonalý - v tomhle těle hříchu a smrti to ani nejde, ale Bůh na mém posvěcování a zdokonalování se mnou pracuje.\nJe tvůj každodenní život obrazem učedníka Kristova? Jenom, když jsem v duchu, v Kristu a mám mysl upnutou na Ducha, takže chodím/žiju podle D/ducha.\nNevím, jak by mluvil a jednal v mých životních situacích Kristus, protože On by se do nich nedostal - nemám tudíž žádné srovnání. Ale chci mluvit a jednat tak, jak chce Pán, abych mluvil a jednal, takže hledám ve všem Jeho: Jeho milost, radu, moudrost, sílu a moc. V každém okamžiku mluvil a jednal jako Kristus jenom Kristus sám, nikdo jiný!\nA říkají toto o tobě i tví nejbližší - rodina, kamarádi, spolupracovníci? Vidí tě taky tak, jak se vidíš ty sám? No, já sám bych se někdy raději neviděl, ale chci, aby ve mně viděli a slyšeli Krista a ne mne.\nJsou ochotni to o tobě dosvědčit? To nevím, a vlastně to není tak úplně otázka pro mne.\nVložil: Bylina (k.bylina@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 16:03:46 CEST\nve většině komentářů s Tebou souhlasím, ale tentokrát jsi opravdu vedle. To, že podobenství začíná tím, že království nebes je podobné.......neznamená, že se jedná o církev. Píše se ve verši 24, že KN je podobné člověku, který na svém poli zasel dobré semeno. Od verše 24 do verše 30 se jedná o podobenství, kterému ani učedníci neporozuměli. Proto jim ho pak Ježíš vykládá: verš 37 - 43. Ten rozsévač je Syn člověka - Ježíš a rozsévá na svém poli a své pole nazývá svět. Svět už totiž nepatří ďáblu, ale Ježíš ho získal zpět svou obětí pod vládu Nebes. Proto může říci o světě království nebeské, ale to není o církvi. Církev je tělo Kristovo, jeho manželka. A tam opravdu koukol nemá co dělat. Vždyť je toho plný celý NZ. Zvláště se zamysli nad veršem 38: Dobré semeno jsou synové království, plevel jsou synové toho zlého. A církev tvoří přece pouze synové království. To, že dnes jsou v různých církevních organizacích smícháni synové království se syny zlého, to je problém těch organizací, že zesvětštěly a staly se tak světem a nejsou tělem Kristovým.\nZamysli se nad tím, jestli ten Lutherův výklad nezastáváš jen proto, že Ti Jirka sáhl na Luthera. Pokud se nepletu, tak jsi z Lutherské církve, ne?\nVložil: ivanp v Úterý, 11. srpen 2015 @ 17:05:20 CEST\nTo, že podobenství začíná tím, že království nebes je podobné.......neznamená, že se jedná o církev...\n...no tak... takže neplatia Ježišove slová že kráľovstvo Božie je podobné človeku ktorý zasial dobré semeno...???\nSvět už totiž nepatří ďáblu, ale Ježíš ho získal zpět svou obětí pod vládu Nebes.\n1 j 2,17... Svet však hynie, aj jeho žiadosť (hynie),\nsom pravopverný Lutherán... Luther bol omylný človek, s tým nemám problém...\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 17:11:10 CEST\nsom pravopverný Lutherán... A není lepší být pravověrný Kristovec? Pán Ježíš přece není luterán!\nVložil: ivanp v Úterý, 11. srpen 2015 @ 19:33:32 CEST\nto jo, jo.. ale niekam patriť musím... odbiť to tým že všetci sme kresťania silne zaváňa ,,kresťanským turizmom,, všade chodím, všetkých poznám ale nikam nepatrím, nikde nie som doma... inak byť lutheránom nie je žiadna výhra...\nVložil: Willy (stanislav.velicky@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 19:41:05 CEST\nAle já jsem a každý křesťan by měl být doma v místní církvi. V mém případě je to církev v Brně.\nVložil: Bylina (k.bylina@seznam.cz) v Úterý, 11. srpen 2015 @ 20:18:13 CEST\nJasná výpověď Písma Tě zřejmě nezajímá. Tradici si povýšil nad Písmo. Docela jsi mě zklamal.\nVložil: JirkaB v Úterý, 11. srpen 2015 @ 18:27:44 CEST\nDrahý Ivan, tvoje otázka či zvolání, jak chceš dát do souladu výzvy Písem po kázni a podobenství o netrhání koukole. ..to je přesně to na co celou dobu ukazuji. Tyto texty jsou v absolutním souladu, jelikož podobenství o koukoli nehovoří o Církvi, ale o světě. Nehovoří o tom co máme činit v Církvi, ale říká, že nemáme soudit svět, vytvářet křesťanské státy, kde vystěhujeme všechny nevěřící, že toje věc Pána. Ale ani slovo o Církvi. Popření Pánova slova, že pole jest svět, vytváří rozpor. Aplikace podobenství o koukoli na Církev je to co vytváří rozpor a to je to co jsem já nazval bludem. Ovoce tohoto výkladu jsou plné denominace. že je farář n-krát rozvedený, že všechny jeho ženy byly sestry? Nebudeme trhat koukol, ba naopak ukážeme světu lásku a necháme jej sloužit.\nVěř Pánovu slovu, že pole jest svět, že zde nejde o Církev a žádný rozpor není. Tan rozpor vytváří tradice. Jirka\nVložil: ivanp v Úterý, 11. srpen 2015 @ 19:40:16 CEST\nprečítak som si práve komentár k tomuto podobenstvu z wupertálskej študijnej (lutheránskej) biblie... je to podobenstvo o poslednom súde, ktorý má vykonávať Boh... nie je to podobenstvo o cirkevnej disciplíne a posvätený... je to posledné zúčtovanie s týmto svetom, kde neveriaci ako kúkoľ idú na spálenie... kresťan nemá ,,vytrhávať,, kúkoľ, to jest konečné zúčtovanie s bezbožným svetom, to patrí Bohu...\nVložil: JirkaB v Úterý, 11. srpen 2015 @ 21:24:59 CEST\nIvane hurá.....celou dobu ti říkáme (já, Willy i Karel), že podobenství o koukoli není o církvi. Jsem rád, že jsi k tomu dospěl a prosím Pána, aby jsi přišel ještě na jednu věc co teď ještě chybí. Pán s tebou Jirka\nVložil: unshaken (unshaken@outlook.cz) v Sobota, 08. srpen 2015 @ 22:21:40 CEST\nZajímavý scénář. Jenže bude to zřejmě jinak. Již teď se rýsuje, co je to za lidi, ti migranti. Jde o ekonomické migranty, jimž nejde o nic jiného, než se mít dobře. Do Čech se jim proto nechce, ale jdou do bohatých zemí. Viz zde dole: http://www.novinky.cz/domaci/377192-stop-vetrelcum-solidarita-s-uprchliky-v-praze-se-demonstrovalo-na-podporu-i-proti-bezencum.html\nZabydlí se v Evropě a budou oni nebo i jejich další lid chtít ještě více. Rusko jim pranic nenabízí, jen tvrdou práci za málo peněz. Další destinace bude tedy USA.\nZabývat se americkými geopolitickým stratégy nemá valný význam. Jsou to buď nabubřelí psychopaté, nebo přímo šílenci, kteří se snad nikdy netrefili se svými prognózami. Jejich záměr v osídlování Ruska jim nemůže vyjít. Když už, tak tam měli a mají zájem Číňané a Japonci.\nVložil: BohemianAnonymus v Úterý, 11. srpen 2015 @ 22:54:50 CEST