E-kniha: Děsy a běsy - Jiří Šedý | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: Děsy a běsy - Jiří Šedý\nKnihkupectví > Próza - beletrie > Povídky > Povídky dle národů > České povídky > Děsy a běsy\nElektronická kniha: Děsy a běsy\nKniha představuje soubor 28 povídek s hororovou tematikou. Většina povídek je soudobých, některé jsou s prvky fantastiky. Autor chápe hororový žánr jako prostředek vyvolání a ... (celý popis)\nKdyž se do psaní hororů pustí zkušený lékař, chirurg a zubař v jedné osobě, rozhodnutý v rámci žánru vystupňovat maximálně napětí, může to mít velmi přesvědčivé výsledky. Sbírka dvaceti osmi kratších povídek s hororovou tematikou říznutých částečně fantastikou se pod kůži čtenáře dostává rafinovaným způsobem. Nejde zde o prvoplánové násilí, děs a potoky krve, ale o pozvolna se stupňující tlak na nervy a odolnost čtoucí jednotlivce. Na prostoru kratších textů se autor vrací k odkazu starých dobrých hororových kusů.\nCopyright © 2014 Jiří Šedý\nCover Art Copyright © 2014 Michal Kohout\nISBN 978-80-87044-57-5 (tištěná kniha)\nISBN 978-80-87044-78-0 (ePub)\nISBN 978-80-87044-79-7 (mobi)\nISBN 978-80-87044-80-3 (PDF pro čtečky)\nPodivuhodná závěť 13\nČerná záhrobní bichle 65\nse zamotaným příběhem\nHorší než smrt 85\nOtec smrt 105\nZámecký krátký proces 124\nNeradostná situace 172\nTři stěny 174\nPřebytečné součástky 187\nRaději nezabloudit 190\nDveře do obchodu se otevřely a mužík s koženoubrašnou v ruce vstoupil dovnitř.\nNádhera! Bude radost něco si odtud odnést.\nPřistoupil k prodavači, který na něho s lehcepředstíraným úsměvem shlížel shora zpoza pultu.\nBudu, budu, ale jedno po druhém...\n„Rád bych se porozhlédl, co pěkného máte.“\nZejména co máš TY. „Beze všeho, pane, dovolím si však upozornit na tyto překrásné...“\n„Já si pak taky dovolím, neboj...,“ zamumlal si mužík pod vousy.\n„Promiňte... nerozuměl jsem. Říkal jste něco?“\nDovolím si... a moc si dovolím, to budeš koukat!\n„Nic, nic, jen si říkám, jak jen takový muž jako vy... rozumějte, takový urostlý, plný...“\nKrve, masa, vnitřností... všeho, čeho se zákazníci méhořeznictví s lidským masem nemohou nikdy dosyta nabažit...\n„...sil, může pracovat v tak malém obchůdku, jako je tento... a prodávat takové... řekněme obyčejné věci.“\nZbytečné staré krámy, co si budeme nalhávat... no, alespoň tě nebude nikdo postrádat.\n„To máte tak,“ začal prodavač, „moc lidí semnechodí, to je pravda...“\nProti tomu nic nemám... 123456789\n„...ale zase je tu klid na práci...“\nRovněž souhlasím, nebudu tedy nijak pospíchat, přestože se mi už sekera za pasem chvěje nedočkavostí...\n„...můžete si při práci se zákazníky popovídat...“\nProbereme to, neboj – až ti budu otáčet nožem v břiše... maso je pak žádanější, tuhne ve smrtelné křeči, a tak šťáva zůstává uvnitř i po dokonalém propečení...\n„...můžete si vše naplánovat podle vlastních představ...“\nAno, to už jsem udělal, vše mám připravené...\n„...a bez problémů prožíváte nejkrásnější chvilkysvého života...“\nTěsně před smrtí spojené se smrtelnou křečí...\n„... zdáte se nějaký zamyšlený... copak? Napadlo vás snad něco?“\n„Ano, když to tak vyprávíte, říkám si, jaké by to bylo, strávit na tomto místě nějakou dobu... jaké by to bylo být zase jednou prodavačem.“\nKoneckonců, jsi dost veliký a naporcovat tě bude pěknáfuška, takže nebude od věci udělat to tady na místě. „Skutečně?“\n„Myslíte to vážně?“ pokračoval prodavač. „To jekrásné, opravdu, většinou se lidé na mém zaměstnánípodílejí jen... řekl bych... spíše neradi.“\nNa mém taky... ale nakonec jim nic jiného nezbyde...mrtvola moc rychle neběhá, zvlášť, když je naporcovaná, hi-hi.\n„A co byste řekl tomu, kdybychom si to zkusili hned teď?“\nNo v tolik štěstí jsem ani nedoufal...\n„Začneme vzadu ve skladu, co říkáte?“\nAno, to bude nejlepší, alespoň nezašpiníme obchod tvojí krví. Čím méně stop, tím lépe.\n„Souhlasím,“ řekl mužík a usmál se.12345657234\n„Skvělé!“ zajásal prodavač. „Následujte mě.“ Vykročili.\n„Tu tašku si tu můžete nechat.“\n„Raději bych si ji vzal dozadu, pokud vám to nevadí...“\n„Ani v nejmenším. Následujte mě!“\nVstoupili do zadní části obchodu, kde prodavačodhrnul plentu a uvedl mužíka mezi hromady staréhoharampádí.\nKrása! I kdybych tě rozřezal na kusy tím nejdrastičtějším způsobem, který znám, mezi touhle zaprášenou veteší po tobě za několik dní nebude možné najít ani jedinou stopu.\n„To je moje svatyně!“ rozzářil se prodavač.\nHrobka, nazývejme věci pravými jmény.\n„Ano, skutečně krásná hro- chci říci svatyně. Krása!“\n„Podívejte, kolik pokladů tu je! Příkladně zde,“ řekl a ukázal na staré hodiny, „tento skvost prý kdysi patřil hraběcímu rodu...“\nUž moc povídáš...\n„Anebo zde, tato krásná váza...“\n„A tamhleta velká bílá věc vzadu?“ zeptal se mužík – spíše aby trochu změnil téma, než že by ho to skutečně zajímalo.\nUž bych to měl skončit.\nSáhl k opasku.\n„To je mrazák,“ řekl prodavač.\nMužík se zarazil.\n„Mrazák? K čemu tu používáte mrazák?“\n„Uchovávám v něm lidské maso, aby se nekazilo...“\nSáhl pro sekerku, ale prodavač byl rychlejší.\nMužíkova hlava, odseknutá prodavačovým ostrým 123456789 dlouhým nožem, se vznesla do vzduchu, několikrát se otočila a nakonec se odkutálela do rohu.\nBrašna s řeznickým náčiním dopadla na zem.\n„Už mě nebavila tvoje konkurence, Butchere! Kazilo mi to obchody.“ Zasmál se prodavač a pustil se doporcování mužíkova těla.12345657234\nZvonil telefon, ale nikdo ho nezvedal. „Crrr...crrr.“\n„Přestaň!“ ozval se ztlumený hlas z druhé strany bytu. „Stejně tě nikdo nezvedne!“\nJeho matka volala už podruhé, ale marně. Asi jeněkde venku s klukama. Zavolám později, říkala si.\n„Já vím, mami nebo Gréto, že je to asi jedna z vás,“zavolal chlapecký hlas odvedle, „promiňte mi to, ale já to vážně nemůžu zvednout!“ zakřičel, jak jen přes zavřené dveře dokázal.\nMám tu jakýsi malý problém.\n„Malý problém? Cha, dost velký problém!“ říkal si sám pro sebe.\nDokonce ani nevím, jestli už jsem skončil, nebo ne. Podle toho smradu ale nejspíš jo.\n„To je ale koneckonců jedno,“ povzdechl si a zadíval se na krásnou modelku vylepenou z vnitřní strany dveří toalety. Ukápla mu slza.\nNa tohle můžeš momentálně taky zapomenout. Do smrtipanic. Bomba.\n„Nech toho, tím nic nespravíš,“ řekl si polohlasem, ale sám tomu nevěřil. Stejně je to všechno jedno. Všechno. Aspoň zabít kdybych se mohl!\nKdyby tu byl někdo, na koho bych mohl zavolat. Nebyl tu 123456789 starej Dunda? Myslim, že šel okolo, slyšel jsem jeho kroky přímo za vchodovýma dveřma - Znovu si povzdechl.\nKřičel jsem jako zběsilej, ale neslyšel mě. Je hluchej jakopoleno, dědek stará.\n„Ostatní sousedi jsou samozřejmě na dovolený –stejně jako matka a sestra –, takže jsem tu se svoupřeraženou páteří úplně sám a nemám nejmenší naději, že by mě z tohohle mrňavýho záchoda někdo vyprostil.“ Fakt super prázdniny. Díky, pane bože – ke kterýmu se od týhlechvíle nemodlím – díky moc, za všechno.\n„Ach jo, proč jenom jsem takovej cvok, proč jsemjenom musel blbnout?“ říkal si potichu a vzpomínal. Už ve druhý třídě jsem měl extrémně pohyblivej krk – jak jsemdokázal hejbat hlavou, to nedokázal nikdo. Ani Mazanec, a to byl nějakej gymnasta!\nA zrovna na zejtra jsem se domluvil s klukama, že jimpředvedu zbrusu nový číslo.\nPopotáhl. „Bezvadný číslo.“ „Zhroucenej na záchodě s přelomenou páteří – posranej, bez možnosti se pohnout. Super!\n„Hej, krucinál, je tu někdo!?“ zakřičel. „Dostaňte mě odsud!“ Ale odpovědělo mu jen hrobové ticho okolních stěn.\n„DOSTAŇTE MĚ PRYČ!!!? zařval a posadil se naposteli. Uf! Byl to jenom sen. Sáhl si na pyžamo. Jsem úplně zpocený.\n„Děje se něco?“ Do pokoje nahlédla chlapcova matka.\n„Ale ne, jenom noční můra.“\n„Tak hybaj vstávat! Já a Gréta už odjíždíme, tak ne abys přišel pozdě do školy!“ řekla mu a zavřela dveře.\n„Rád vstanu,“ řekl si chlapec, vstal, protáhl se a přistoupil k zrcadlu. A toho blbnutí s kouřením okamžitě nechám!\n„Nebo ne?“ Zeptal se sám sebe, pohlédl na fotografii modelky na stěně s okamžitým efektem a hned nato si zkusil nejnovější trik v zrcadle. Začalo se mu chtít na záchod...12345657234\nNedávno jsem zavítal do jednoho starého antikvariátu\na našel tam zvláštní knihu. Zvenčí vypadala jako jakákoli\njiná běžná kniha, ale jakmile jsem ji otevřel, pochopil\njsem. Byl to deník, a ne ledajaký... inu, posuďte sami:\nPondělí 8. ledna. Ta závěť byla napsána nějak podivně:\nMým prapravnukem Horácem, který se teprve narodí,\ncelý hrad Gonaval nechť je vlastněn a opatrován.\nPřinesl mi ji dnes ráno notář, přicestoval snadodněkud z východu. Byl to zvláštní člověk, ten notář, jestli to\nvůbec byl člověk. Ani se mi nepředstavil a spustil:„Ráčíte být pan Horác Vermon? Přicházím za vámi v tuze\ndůležité věci. Váš ctěný praprastrýc, kterého jste nikdy\nneviděl, vám odkázal své panství.“ A pak pokračoval\nv těch právnických větách, kterým vždy rozumím jen\nzpoloviny, anebo většinou vůbec ne.\nRaději jsem se po celou dobu soustředil na něj. Celý\nzahalený do koženého pláště, na hlavě klobouk, zpod\nněhož vycházely dlouhé černé vlasy. Mohlo mu být tak\npadesát, ale podle toho, jak se vyjadřoval, spíš sto deset.\nMluvil a vlastně i vypadal, jako by byl z osmnáctéhostoletí: „Jest zde malá poznámka pod čarou, pane Horáci.\nV ní se praví: Dědictví nabude platnosti, jestližepraprabr />\nsynovec Horác Vernon panství po tři léta budeopatrovati. Pak na jeho úsudku už jest, jak s celým majetkem\nTudy by mohla vést cesta z bídy, a tak jsem nabídku přijal. Koneckonců, neměl jsem příliš na výběr. Souhlasil jsem a podepsal ty jeho papíry. Na stůl mi položil hnědé tučné desky a měl se k odchodu. Ještě jsem chtěl vědět, kdy mám na panství dorazit, co si mám vzít s sebou, kdo bude dohlížet na plnění mého úkolu... a spoustu jiných věcí. On se jen otočil ve dveřích: „Vyrazte hned zítra ráno.“ To mě zarazilo. Ale co, beztak mi tu v pátek končí nájem. Práci teď nemám a mít nebudu. Teď jdu spát. Úterý 9. ledna. Už sedím v taxíku. Přemýšlím o tomvčerejším notáři. Celou noc se mi o něm zdálo. Večer jsem nemohl usnout, tak jsem ještě chvíli studoval mapy,které mi dal v těch deskách. Jednu z nich tu mám před sebou. Po silnici až k Jižnímu břehu. Z přístavu lodí doPerlového zálivu. Lesem, přes bažiny až do hor...uprostřed jepanství Gonaval. Místa jsou spojena čarami a na každé čáře je vždy napsán dopravní prostředek. Psal to ten notář, anebo můj praprastrýc? Podle písma praprastrýc, ale když si vybavuji obličej toho notáře, stále se nemohu zbavit pocitu, že to psal on.\n19.00. Už jsem na lodi. Nepříjemně to houpe. Na to nejsem zvyklý. Je mi zle. Středa 10. ledna. To houpání nepřestává. Nemůžu jíst ani spát. Ještě dva dny. Pátek 12. ledna. Cítím se o něco lépe. Poslední dny byly jedny z nejhorších v mém životě. Zhubl jsem snad o pět kilo. Mluvil jsem s jedním námořníkem – za dvě hodiny přistáváme. Už se těším, až budu na pevné zemi.\n16.00. Stojím na břehu! Je tak božsky nehybný! Jaký to krásný pocit!12345657234\nPerlový záliv je malý, několik rybářských domečků, jinak nic. Byl jsem jediný, kdo tu vystupoval. Námořníci vyslali jednoho, aby ještě nakoupil nějaké to jídlo. I já měl v úmyslu něco nakoupit, a tak jsem se přidal.\n„Půjdeme támhle k tomu dědovi,“ navrhl námořník. Nic jsem nenamítal.\nDěda seděl na štokrleti před chajdou a pletl sítě. Místní jazyk jsem neovládal, tlumočil mi námořník. Děda byl zasmušilý, ale neošidil nás. Na cestě k lodi nade mnou námořník kroutil hlavou: „Taková díra! Že se radši nerozjedete do nějakého velkoměsta pobavit! Co si tady počnete, mezi všema těma skaliskama, lesama a bažinama, to je mi záhadou.“\nO svých plánech jsem pomlčel a zavedl jsemrozhovor na něj.\n„Já už jsem moři hromadu let, ale to je na delšípovídání. Už jsme tu, no... mějte se dobře. Dvanáctýho března plujeme kolem, takže jestli tu neumřete hlady nebo na nějakou infekci, vyzvednem vás. V opačném případě zakopeme vaše ostatky. Mějte se!“\nZamával mi a nasedl do člunu. Mám skvělé vyhlídky. Zamával jsem ještě dědovi, vzal svůj batoh a vyrazil po spojnici les - bažiny. Na mapě je v tomto místě jen jedno slovo. Pěšky.\n20.00. V téhle tmě už nevidím vůbec nic. Nebudu plýtvat baterkami. Jdu spát. Sobota 13. ledna. Doufám, že mi ta třináctka nicšpatného nepřinese. V noci jsem slyšel vytí vlků, ale naštěstí ne moc blízko. Mám s sebou revolver, ale zareagujidostatečně rychle?\nRáno jsem vyrazil brzy. Teď sedím u ohně, točím klackem a čekám, až se mi kus masa od dědy opeče. Jestli jdu správně, jen tuším. Cesta tu nikdy žádná nebyla, včera jsem ji hledal bůhvíjak dlouho. Jdu podle kompasu na západ. Snad mě nečeká žádné překvapení. 123456789 Předtím, než začnou bažiny, by mi měl cestu zkřížitpotok. Je úzký... ten když najdu, mám vyhráno.\n13.30. Mňam! Masíčko od dědy bylo perfektní.Vyrážím. Neděle 14. ledna. Potok! Dorazil jsem k potoku! Voda je krásně čistá, nabírám si plnou láhev. Jak ukazuje mapa, jeho překročení nebude velký problém. Odtud už vidím bažiny. Za chvíli vyrazím.\n14.00. Nějak mě bolí nohy. Točí se mi hlava. Asivyrazím až tak za hodinku. Teď si na chvilku lehnu.\n16.00. Co se... Středa 17. ledna. Probudil jsem se s neuvěřitelnou bolestí hlavy. Ještě že mé hodinky jsou spolehlivé... jinak bych tomu nevěřil! Od neděle tu ležím a nevím o sobě! Vypadám příšerně, všechno mám mokré a špinavé,nemůžu to ani popsat... Jdu se umýt a převléknout.\n15.00. Brrr, to je hrůza, muselo snad pršet, co jsem spal. Rozdělal jsem oheň a teď se suším. Jak kašlu, bolí mě hrudník. Už jsem převlečený, ale jaké jsem měl šaty, to... to se snad ani nedá popsat.\nStředa 17. ledna. Je tu. Před chvílí jsem to viděl v lese.\nČtvrtek 18. ledna. Včera pozdě večer jsem zrovna zjišťoval, co všechno mám v batohu zničené, když jsem si\nv dálce mezi stromy všiml dvou světlých bodů. Něčí oči.\nZavolal jsem tím směrem, ale oči zmizely. Pro jistotu\njsem zkontroloval, zda mám nabitou pistoli. Říkal jsem\nsi, že v noci nesmím usnout. Mohl by to být vlk. Oheň\njsem měl rozdělaný, ale dřevo bylo mokré, hořelo málo.\nNakonec jsem usnul. Ale naštěstí se nic nepřihodilo.\n16.00. Dnes celý den suším oblečení a dávám do po-12345657234 řádku svou výstroj. Přitom uvažuji o počasí. Navzdory tomu, že je druhá polovina ledna, není tu sníh ani velká zima. Odhaduji dvanáct až patnáct stupňů nad nulou. Jen tomuto počasí vděčím za to, že jsem ještě živ arelativně zdráv. Pokašlávám, ale bude to dobré.\n18.00. Byl jsem se podívat na místě, kde byl včera ten vetřelec. Žádné stopy tam nebyly, jen několik polámaných větviček. Asi se mi něco zdálo.\n21.00. Před chvílí se za mými zády ozvalo houkání. Vyděsil jsem se, ale byla to jen sova. Asi začínám býtparanoidní.\nČtvrtek 18. ledna. Spinká to. Včera to čekání na mě nějak\nunavilo. Jak chatrná postavička to je! Takový drobný človíček!\n0.20. Fridríškův první triumf! Nemá to oheň, chi chi. Před chvílí\njsem pod kůrou našel zavrtané krásné šťavnaté housenky! Mlask.\nPátek 19. ledna. Dnes v noci foukal silný vítr – všechny\nvěci jsem měl ráno zpřeházené. Začnu balit a rychle\nvyrazím na cestu. Na mapě je v úseku les... velký strom\nuprostřed bažin a poznámka opatrně pěšky.\n18.00. Nevím, kde jsem... ano, zdá se, že jsem se ztratil. Ty bažiny jsou až děsivě nehostinné. Celý den se bořím do těch močálů... na jednom místě jsem zapadl až po pás. Až teď jsem našel takovou malou mýtinku uprostřed toho všeho. Už tu zůstanu. Naštěstí je tu dost větví.\n18.10. Och, já nešťastník! Nemohu najít zápalky! A i kdybych je měl... beztak by byly mokré. Strávit bez ohně noc na tomhle místě? Uprostřed všech těch bažin! Och praprastrýčku, jaké zkoušky jsi mi to přichystal!\n19.00. Pomalu mi dochází jídlo. Spousta se mi ho zkazila u potoka. Musel jsem ho vyhodit. Doufám, že\nna Gonavalu nějaké bude. Jaký zvláštní osud mi to ži\nvot chystá. Přede dvěma měsíci jsem ještě byl řadovým\núředníkem. A pak to přišlo. Čísla nesedí. Za všechno ručíte\nvy, pane Vermon. Nezbývá nám tedy... bla... bla... uděláme to\npo vzájemné dohodě. A bylo. A teď sedím uprostřed bažin\nbez ohně a čekám, kdy si mě přijde zbaštit nějaká divá\nPátek 19. ledna. Huf, huf, málem mě to dohonilo. Chtěl jsem\njenom něco na zub. To se dělá? Bít mě za to klackem? Já mám\ntaky hlad... ne jenom chuť na tamto! Už jsem to měl, mňam,\nvonělo to, v batůžku to bylo. A človíček mě bacil klackem –\na rovnou do zad, aúúú, aúúú. Ještě teď to cítím.\n2.30. Bolí to, bolí. Ani spinkat nemůžu, tak to bolí. Kousnu to,\nkousnu, zítra to kousnu.\nSobota 20. ledna. Ty světlé body přece jen byly něčí oči!\nDnes v noci tu byl. Zřejmě mi nechtěl ublížit, snažil se\nmi ukrást jídlo – nevěděl ale, že už téměř žádné ne\nmám. Byl o něco menší než já, chlupatý a oblečený do\ncárů šatů. Hodně funěl... to mě koneckonců takypro\nbudilo. Nezdál se nebezpečný, bál se mě víc než já jeho.\nTak tedy nejsem sám! Kdo to asi byl? Nějaký člověk,kte\nrý se tu před lety ztratil a zdivočel? Nebo nějaká hříčka\n18.00. Ušel jsem pěkný kus cesty, ale strom stáleni\nkde. Dnes už dál nepůjdu. Teď si připravím lano. V noci\nbudu předstírat spánek a pokusím se toho tvora chytit.\nNeděle 21. ledna. Ani nevím, jak se to celé semlelo. Večer\njsem šel spát. V noci jsem uslyšel šramot a funění. Byl\nto on! Ve tmě jsem zřetelně viděl jeho zelené oči. Sáhl\njsem po revolveru, ale jen pro jistotu. Šel totiž přesně\ntam, kde jsem ho chtěl mít. Vstoupil na mýtinu, vlevo 12345657234 měl jídlo, vpravo jsem byl já. Vydal se neomylně vlevo. Já jsem mu lhostejný, zajímá ho jídlo! Jakmile sáhl po jídle, past sklapla. Provaz přivázaný ke stromu se nanul a on vyletěl do výšky, kde zůstal viset. Chytil se! Říkal jsem si, že ho nebudu teď v noci zkoumat, a šel jsem spát. Chvíli skučel, ale pak dal pokoj. Usnul jsem. Jenže ráno jsem na laně visel já!\nNebyl problém se odříznout nožem, co jsem měl upasu. Záhadou pro mě ale zůstává, jak se mu podařilo mě tam zavěsit! V hlavě mi vůbec nehučelo, nebolela mě, ani malou ranku jsem na ní neměl. Ani jinde na těle. Je mi záhadou, jak mě dokázal omráčit. Asi mě uspal nějakým narkotikem, pak mohl přivolat kamarády a společně mě tam zavěsili. Třeba. Proč si ale nic nevzali? Vždyť mělvčera takový zálusk na skromné pozůstatky mých zásob! Ten Huňáč je ale zvláštní tvor!\n14.00. Chtěl bych si tu déle odpočinout, ale stav mých zásob je kritický, před chvílí jsem snědl předposlední sousto. Už mi zbývá jen jedna porce, kterou si nechávám pro Huňáče na dnešní noc. Vyrážím.\n20.00. Jsem u konce svých sil, ale ten pochod stál za to. Konečně jsem dorazil ke stromu. Vypadá jakoobyčejný dub, ale má na sobě vyryté stejné ornamenty, jako jsou v mapě. V mapě je v úseku strom – skály napsáno vor. Hned zítra ráno ho začnu stavět. Dřeva je tu dost. Bažiny jsou tu všude stejné, ale podle mapy mají být se stále řidší a řidší vegetací. Huňáč se celý den neukázal. Snad je to tak lepší. V noci obětuji poslední potravu a snad ho konečně chytím.\n21.00. Past je nastražená, jdu spát.\nNeděle 21. ledna. Dnes se k tobě zase dostávám, můj sešitku.\nVčera to na mě bylo zlé, moc zlé. Dokonce mě to chytilo do\npasti! Byl jsem žravý, já vím, žravý! Když ono to má s sebou\nPřed chvílí jsem to viděl, jak to spinkalo. Tak slaďoučce! Jako\nmalé robátko, chi chi. Dneska tomu ukousnu hlavičku, aby mě\nto nechytalo do pastiček. Bylo to na mě zlé, tak já taky nebudu\nhodný. Ne, ne, nemůžu.\n3.00. Zase mě to chytilo, zase. Proč jen mám pořád hlad.\nAle kousnul jsem to, mňam. Má tak teploučkou krev. Jako\nnějaký králíček nebo myšička. A jídlo jsem mu zbaštil, teď má\nhlad. Má hlad!\nPondělí 22. ledna. Fuj, to byla noc! Huňáč přišel kolem\njedné v noci, chytil se do pasti, ale vyvázl a ještě ukra\ndl jídlo. Je po čertech šikovný a nebude tak hloupý,\njak jsem si myslel. Ale ani tak hodný. Stala se zvláštní\nvěc. Když mi ukradl jídlo, utekl. Přál jsem mu to a šel\njsem si lehnout. Kolem druhé mě probudilo mručení.\nMedvěd! Nebo něco takového! Vyděsil jsem se, vyskočil\ns revolverem v ruce zpod deky a pustil té bestii do tváře\nproud světla z baterky. A byl to Huňáč! Lekl jsem se ho\nřádně. Skoro jsem vystřelil, ale v poslední chvíli jsem se\nzarazil. On toho ale využil a skočil mi po krku! Povalil\nmě na zem. Chvíli jsme zápasili. Má obdivuhodnou sílu,\nnikdy bych to do něj neřekl. Baterka mi vypadla z ruky\na rozbila se. Přestože jsem měl v ruce revolver, stále jsem\nse zdráhal ho použít. Rovněž nejsem žádný slaboch,\na tak jsem ho za chvíli přitlačil k zemi. Chvíli jsem ho\ndržel, ale v té tmě byly vidět v odrazu měsíce jen jehoze\nlené oči. Pak s sebou náhle trhl, kousl mě do ruky aute\nkl. Nikdy bych neřekl, že může být tak agresivní! Ošetřil\njsem si rány a šel spát. Ale revolver spal v mé blízkosti.\nŠokující překvapení z toho celého zápasu přišlo až\nráno. Baterka totiž byla na svém místě v batohu. Jako\nnová, nepoškozená. Ruku mám rovněž naprostonedo\ntčenou. Kůže je na ní bílá, ani stopa po kousnutí.Ob\nvazy jsou v lékárničce, ani stopa po použití. Takže jen\ntakový špatný sen. Nebo spíš noční můra. Hmmm, ale\njak to, že mám po celém těle oděrky? To jsem ji prožíval\ntak živě? Jsem tedy náměsíčník?\n12.00. Před chvílí jsem uvázal poslední část svého lana. Vor mám hotový! Jen nasednout a vzhůru dobažin beze stromů.\n21.00. Plavba byla dlouhá. Neměl jsem žádné pádlo, odrážel jsem se jen větví – jako jakýsi gondoliér. Celé ruce mám pokryté mozoly. Tohle byl jeden znejnebezečnějších úseků cesty. Třikrát jsem z voru málemspadl. Pak mi uplavalo několik věcí. Naštěstí to byly jennějaké drobnosti. Celý den jsem si zpíval, abych zapomněl na hlad a na to, že už mám jen půl láhve pitné vody.\nRáz krajiny se dost změnil. Je tu mnohem tepleji.Objevuje se stále méně a méně keřů a stromů. Zato hmyzu je tu čím dál víc. Zase jsem poštípaný od hlavy až k patě. Už mi to skoro „chybělo“. Z bažiny se tu de facto začíná stávat řeka. Ale k průzračné vodě má tahle kalná směs stále hodně daleko.\nBěhem dne jsem si vzpomněl na Huňáče. Bude se mi po něm asi stýskat, i když to zní divně. Po tom, co jsem odrazil, jsem ho dlouho vyhlížel, jestli se někdeneobjeví, ale neukázal se.\nOkolo šesté se začalo stmívat a já začal zjišťovat, ževlastně nemám kde přistát. Jedině uvázat vor k nějaké větší větvi, ale to se mi zdálo moc nebezpečné. Keře a stromy už zmizely úplně. Nevzdával jsem se. Přivázal jsem sibaterku k pasu a odrážel se tyčí mozoly nemozoly.\nStálo mě to jednu sadu baterií, ale nakonec jsemdolul až k nějakému ostrůvku. Zřejmě ho vytvořilynaplavené větve, na kterých se časem uchytily nějaké zbytky všeho možného. Jen tak si dokážu vysvětlit vznik takové mechem obrostlé oázy, uprostřed těchto nehostinných bažin. Má skoro tři metry v průměru. Ideální pronocleh. Vor jsem uvázal k okraji. Už mám jen jednu sadu baterií, tak budu šetřit. 123456789\nPondělí 22. ledna. Šmik, chi chi.\nÚterý 23. ledna. Uplaval mi vor! Naprosto nechápu, jak\nk tomu mohlo dojít! Večer byl pevně uvázaný, a ráno\nbylo lanko přeříznuté! Určitě se nepřetrhlo, na to dám\nkrk. Huňáč to být nemohl! Jak by se sem dostal? A stejně\nby mi ještě něco ukradl. A mně nic nechybí! Až na ten\nvor. Ať se rozhlížím, jak se rozhlížím, nikde není. Uplaval.\nMohl jsem to udělat já? Zase v nějakém záchvatunoční můry? Asi ano. Co se to se mnou jen děje, takhle se normálně nechovám! Hlavu vzhůru, problémy je třeba řešit, ne nad nimi hlavou kroutit. Něco mi taúředničina přece jen dala.\nVčera jsem naštěstí doplul tak daleko, že na konec bažin už teď dohlédnu pouhým okem. Vstup do skal je jen několik set metrů ode mě. Ale jak se tam dostanu? Dřevo, které tvoří ostrůvek, je nekvalitní, z něho nikdy vor nepostavím. A mimoto už nemám lano! Musím něco vymyslet, dochází mi voda! A ten proklatý hlad! A tady není nic, jen bažiny a v dálce skály. A hmyz.\n12.00. Všechno mám sbalené. Tedy... těch několik věcí, které mi zbyly. Před chvílí se pode mnou totižostrůvek probořil a já část věcí utopil. Mimo jiné pravou botu. To rozhodlo. Budu se brodit, možná i plavat.Deník zabalím do pláště, aby se mi nenamočil. Poplavu tak, že budu držet batoh nad sebou.\n20.00. Dokázal jsem to! Přeplaval! Jsem naprosto zničený, ale povedlo se! Celé tělo mě bolí, ale bažiny mám za sebou! Na oslavu jsem si dopřál doušek vody. Už mám jen třetinu láhve. Jídlo nemám žádné, oheň taky ne, jsem celý mokrý a mé šaty vypadají, jako bych právě vylezl ze žumpy. Ale nemám, kde bych je vypral. Musím je prostě jen nechat uschnout. Už abych byl na Gonavalu! Doufám, že snad budu spát v suchém!12345657234\nÚterý 23. ledna. Jak krásně to spinká! Je to nějaké unavené.\nCopak, copak? Něco tu máme, co to asi je? Žbluňk, chi chi.\nStředa 24. ledna. Noc byla klidná, spal jsem jako zabitý.\nJak jsem zjistil, cestuji už patnáctý den. Jedl jsemnaposledy v sobotu. Alespoň se napiju.\n9.10. Láhev je pryč! Poslední zbytky svých věcí jsem zpřeházel dvakrát dokola, a nic! Tady se vážně něco děje! Buď se proti mně spikli všichni čerti, nebo užprostě nevím! Balím a vyrážím.\n15.00. Malá zastávka, abych nabral dech. Žaludek se už přestal hlásit úplně. Nevím, jestli je to příznivé, nebo ne. Sucho v ústech se stalo mým společníkem. Obloha se zatáhla, asi bude pršet. Jdu dál. Musím.\n18.00. Už lije jako z konve. Úplná průtrž. Naštěstí se mi podařilo najít skalní převis, pod kterým se schovávám. Občas jen vystrčím hlavu, abych se trochu napil. Venku jsem nechal ešus, aby se mi naplnil vodou. Je to jediná nádoba, která mi zbyla. Ta voda je ohromně osvěžující! Nikdy bych neřekl, co dokáže! Světe div se... já, který vždy nesnášel déšť, mu teď děkuji za záchranu života! Už se stmívá, chtěl jsem jít spát, ale vyrušilo mě vytí vlků. Chystá se jasná noc, měsíc začíná být vidět. Doufám, že vlci zůstanou u vytí a nedostanou chuť na vyhublého dědice gonavalského panství.\nZjistil jsem, že převis pokračuje chodbou, která končí v poměrně veliké jeskyni. Přespím tedy uvnitř, aby mě vlci nenašli tak snadno. Venku fouká studený vítr.\n21.00. Jak se odsud dostanu? Naštěstí mám s sebou baterku. Ale od začátku. Šel jsem hlouběji do jeskyně, upoutalo mě, že z velké místnosti pokračovaly další tři chodby. Odložil jsem tedy své věci a vydal se chodbynalevo. S sebou jsem si vzal jen baterku, revolver a deník. Chodba se rychle zatáčela vpravo a nakonec ústila zpět\ndo velké místnosti. Vydal jsem se tedy do pravé chodby.\nTa zatáčela vlevo a znovu ústila do velké místnosti. To\nmě zklamalo. Víčka se mi klížila, a tak jsem se rozhodl,\nže si půjdu lehnout. Ale mé věci byly pryč! A z míst\nnosti najednou vycházely ještě další tři chodby nalevo,\ntři napravo a tři přede mnou. To nebyla ta samá míst\nnost! Teď stojím uprostřed, aniž bych věděl, co počít.\nKdo mohl vybudovat tento labyrint? Veškeré stěny jes\nkyně vypadají naprosto přirozeně. Buď je přírodavytvo\nřila tak pravidelně, nebo nějaký tvor už velmi dávno.\nA příroda použila čas a stěny si upravila k obrazu své\nmu. Ta pravidelnost je až děsivá. Teď už nikam nejdu.\nJsem psychicky na dně, ještě bych udělal nějakou osu\ndovou chybu. Na všechno je třeba se vyspat.\nStředa 24. ledna. Zabloudil jsem! Ta věc s holou kůží mě zavedla\ndo jeskyně a já jsem se ztratil! Teď si tam spinká a myslí si, že se\ntomu nemůže nic stát. Ale může, může. Přijdu, chramst,\na v krku díra jak kamíneček. Pích, pích, a očička jsou venku.\nMňam, taková očička čerstvoučká, chi chi. Anebo masíčko\nz ručičky, kůžičku stáhneme a zahodíme a masíčko okousáme.\nAž na kost. Jenže to nemůžu! Človíček by tu umřel a Fridríšek\nby nenašel cestu ven. Fridríšek musí čekat, až ho človíček dovede\nven, a až pak si na něm pochutnat.\n2.00. Viděl Fridríška! Ten človíček viděl Fridríška! Fridríšek si\nzrovna umýval nožičky jazýčkem a ono ho to vidělo! Rozběhlo\nse to za mnou a utíkalo to a utíkalo. Ale Fridríšek je rychlejší.\nJenže to ztratil! Človíček se mu někde ztratil a Fridríšek ho teď\n4.00. Našel jsem hrozně mňam ještěrčičky! Šťavnaťoučké! Je jich\ntady moc a moc a moc. A je tu potůček s čerstvoučkou vodičkou!\nPočkám tady na človíčka, musí pít. Ono to musí přece pít a jíst!\nA jestli to potůček nenajde, tak to umře ve tmě. Ale Fridríšek\nbude žít dál, protože má co papat a bumbat.12345657234 Horácův deník Čtvrtek 25. ledna. Ta příšera je zase tady! Jako bynestačilo, že jsou všude kolem katakomby, ze kterých senemůžu vymotat... ještě ten mi tu chyběl! Na druhoustranu... mohl by znát cestu z toho labyrintu. Za pokus by to stálo. Budu se s ním nejspíš muset nějak skamarádit.\nCelou noc jsem za ním běhal jako pominutý.Nakonec se mi ztratil, ale hrozně smrdí, takže jsem honakonec našel... po čichu. Když byl jeho puch nejsilnější, byl už i slyšet. Chlemstal vodu z podzemního pramene a zajídal to housenkami. Toho jsem si ale nevšímal. Při pohledu na vodu se mi určitě rozšířily zornice nejméně na metr. Měl jsem chuť se tam hned rozeběhnout a pít a pít a pít. Ale samotný fakt, že z něho pil i Huňáč, mně sílu odebíral. Nakonec mi ještě padl zrak na jeho tlamu. Pohled na to, jak se cpe housenkami, které se mumrskají mezi žlutočernými zuby, byl dost inspirující k tomu, abych si to rozmyslel.\nZůstal jsem tedy ležet na studené podlaze, schovaný za kamenným výčnělkem, a pozoroval ho dál. Přitom jsem si uvědomoval, jak si mé oči postupně zvykají na tmu. Anebo v té jeskyni bylo trochu světla? Mohla by to také být světélkující plíseň nebo nějaký druh bakterií, co světélkují.\nPohled na Huňáče mě nakonec unavil a já usnul jako špalek. Probudil jsem se u jezírka s řádnou bolestíhlavy. Huňáč nikde. Měl jsem obrovskou žízeň, a tak jsem se zhluboka napil. To jsem však neměl dělat. Okamžitě jsem všechno vyzvrátil. Ani jsem netušil, že toho v sobě mám tolik.\n10.00. Psát musím pořád s baterkou, zas tak dobře tu nevidím. Občas na několik vteřin zhasne a pak se zase rozsvítí. Snažím se to přisoudit jejímu stáří, alenepomáhá to.\n18.00. Baterka mi zkolabovala, jen co jsem dopsalposlední slovo. Ale vyrobil jsem si louč! Hned potom, co 123456789 mi odešla baterka, začal průzkum okolí. Pátral jsemvšude po nějakém zdroji světla. „Drž se jezírka, drž sejezírka,“ říkal jsem si. Zpočátku to vypadalo, že buduschoen prozkoumávat jen okolí jezírka a vždy se k němu vrátit. Ale jeskyně se ukázala záludnější, než se zpočátku zdálo. Stačilo dvacet minut a ztratil jsem se. Zase jsem bloudil ode zdi ke zdi a hledal cokoli, co by mi ukázalo nějaký náznak cesty k potůčku, nebo cesty ven – prostě cokoli. Místnost, chodba, chodba, místnost, chodba, místnost, zeď. Slepá. Obrátit a na druhou stranu.Místnost, chodba, chodba, chodba... a tak pořád dokola. A ticho. Naprosté ticho a stěny jeskyně, jejichž obrysy jsou vidět. Alespoň že něco vidím. Alespoň ty stěny. Už jsem jen tak chodil a chodil. Bylo mi úplně jedno, jestli chodím dokola nebo ne, jestli něco najdu, nebo budu pořád bloudit. Jen chodit. Dokola a pořád.\nNakonec jsem došel do jedné místnosti, kde na mě zaútočil netopýr. V poslední chvíli jsem si zakryl oči, jinak by mi je snad vykousl. Vletěl mi do vlasů a začal mě škrábat a kousat. Jednou rukou jsem si chránilobličej, druhou jsem se naslepo oháněl po něm.Ustupoval jsem dozadu, jeden krok, druhý a... při třetím jsem o něco tvrdého zakopl a zřítil se na hromadu nějakého starého železa. Rachot, který jsem způsobil, mi vlastně zachránil život. Netopýr odletěl a já pomalu začalzjišťovat, do čeho jsem to vlastně znovu spadl. Zvedl jsem se a otočil se. Pohled, který se mi naskytl, mě natolikšokoval, že jsem zavrávoral a málem upadl. Byla tam kostra nějakého člověka, oblečená do kovového prorezivělého brnění. Seděla tam opřená zády o zeď a upírala na mě své prázdné očnice. Jak se zbavit netopýrů? Sedněte si do klína kostře v brnění!\n„Ale co! Ten už mi neublíží!“ řekl jsem si a pokusil se zjistit, co je kostlivec zač. Byl celý oděn do úplněrezavého brnění, které bylo pravděpodobně dřívepospojováno koženými řemeny. Ty však dávno okousal zub času 12345657234 nebo nějakého jiného tvora. Brrr, nesnáším krysy, snad to byl ten čas!\nU pasu měl široký meč v pochvě. Pokusil jsem se meč vytáhnout, ale zůstal mi v ruce jen jílec. Jakdlouho už tu musel ten nebožák ležet? Vstal jsem a zadíval se na toho člověka. Náhle jsem pocítil neuvěřitelnýnával vzteku. Pocítil jsem obrovskou nenávist ke všemu. K hladu, žízni, světlu, únavě, špíně, Huňáčovi itomuhle rytíři, který tu nejspíš zahynul před několikastoletími hlady. Krev se mi nahrnula do hlavy a já se napřáhl a nakopl kostlivce vší silou, až se kosti rozletěly po okolí. Chtěl jsem už odejít, ale upoutala mě věc, kterou měl kostlivec pod sebou. Byla to kovová skříňka – takyprolezlá rzí, ale zdálo se, že obsah je nedotčený. Byla veliká jako větší kniha. Na straně měla mechanismus, kterým se zřejmě dříve otvírala, ale nyní byl změněn ve směs rezavých drátků a plošek. Vytáhl jsem nůž a zkusil se jím dostat dovnitř, ale byla to marná snaha. Nůž jsem málem zlomil, a dovnitř jsem přitom nenahlédl ani na milimetr. Opět pomohla hrubá síla. Vzal jsem skříňku a mrštil jí o stěnu. Ozvala se ohlušující rána a pouzdro povolilo. Musel jsem s ním sice ještě dvakrát udeřit, ale nakonec povolilo. Uvnitř byla kniha! Byla zabalena do jakéhosi jemného druhu plátna. Jak kvalitně bylo pouzdro ukováno! Plátno ani kniha nejevily sebemenší známky poškození. Spolu s knihou byly v pouzdru ještě dva bílé kamínky, kterých jsem si zprvu nevšiml. Jen tak jsem jimi třeskl o sebe.\nLeknutím se mi ale málem zastavil dech. Z tohokřísnutí vyšlo takové množství jisker, že dokázalo osvětlitvelkou část místnosti! Zadíval jsem se na kameny pozorně. Inu, asi to budou křemeny. Ale tak hladké a krásně bílé jsem ještě neviděl. Vzpomněl jsem si, jak jsme si s nimi jako malí kluci hrávali. Pokud nám ale vybleskla jedna nebo dvě jiskry, byl to pro nás úspěch. Ale nikdy takový gejzír! Vyrobím si louč! Chvíli jsem pátral po místnosti 123456789 po nějakém klacku, dřevě nebo kovu, který by se dal použít jako násada. Nakonec musela postačit stehenní kost toho nebohého rytíře. Omotal jsem ji plátnem,položil na zem a postavil se na krok od ní. Třeskl jsem kameny. Vyšlehlo z nich několik stovek jisker. Většina jich šla mimo, ale některé našly spolehlivě svůj cíl. Louč vzplála. Místnost zaplavila libá vůně. To asi to plátno, zřejmě bylo namočeno v nějakém ochranném oleji, nebo pryskyřici.\nUž nemůžu vydržet to napětí – musím zkusit z téknihy něco přečíst. Je nadepsaná:\nPROKLETÍ RODU DELCHŮ\n22.00. Ufff. Začátek je trochu obřadný, samé „svatý ten“ a „vznešený onen“, ale pak to začne. Píše se tu\nrodu Delchů. Zakladatelem byl Jindřich Delch I., který\npocházel odněkud z jižní Itálie, pojal za ženu Kateřinu\nSvíznickou, odstěhoval se mezi bažiny a močály, tam\nkde noc je dnem a den nocí a vystavěl tam svou pevnost\nna pohled malou a nenápadnou, v podzemí však rozsáhlou a spletitou jako město.\nMnoho dělníků dlouho toto podzemí budovalo,\nmnoho jich zde nadobro zůstalo. Jen hrabě Delch\npodzemí celé znal, jen jemu bylo dovolenovšechny jeho části navštěvovati. Pokud neopatrnýzvědavý řemeslník do jiné části se odvážil, ne ojediněle\nse vrátil zmrzačen či oslepen. Nezřídka se zem po\nněm slehla úplně.\nÚčel takové rozsáhlé stavby byl však jen několika\nzasvěceným dostatečně znám. Všichni zmizeli beze\nstop. Kolovaly pověsti, že byli hrabětem v podzemí\nvězněni. Během stavby začal se hrabě měnit. Zmilého a pozorného novomanžela zádumčivý, tajem-12345657234 ný a o sebe nepečující mrzout se stal. Po dokončení stavby hrabě se změnil úplně. Celé noci něco v podzemí kutil, navracel se vždy až v podvečer, oděv i kůži nasáklé pachy neznámého původu. To vždy přišel, na všechny upíral své lesklé zelené oči, beze slova snědl večeři, svlékl si oděv a usnul. Ráno pak znovu do podzemí zamířil. Následovat ho nikdo neměl odvahu. I kdyby se takový odvážlivec našel, velkým soustem by se mu stala ocelová vrata opatřená mohutnými zámky!\nManželství s Kateřinou nemohlo pochopitelně za daných okolností pokračovati zdárně. Kateřina mu domlouvala, prosila, plakala, vše marné. Nikdy jí nevysvětlil smysl svého počínání, nikdy pro ni neměl ani slůvko útěchy.\nJednoho večera, když se hrabě opět ze sklepení navracel, oznámila mu Kateřina své rozhodnutí odejít. Mlčky je přijal. Ani známku smutku ne-projevil. Druhý den odjela na západ s větší částí služebnictva. Nikdo však už o nich nikdy neslyšel. Snad byli vlky roztrháni, snad se utopili. Ti, kteří zůstali na zámku, rovněž záhadně zmizeli. Zámek pustl.\nJindřich Delch I. byl však vyhlášen svýmbohatstvím. Několikrát se našel odvážlivec nebo dobrodruh, který zlákán vidinou skrytého bohatství „opuštěného“ zámku, vydal se prozkoumávat ona místa. Většina těchto odvážlivců záhadně zmizela. Několik se jich vrátilo, ale již samotný pohled na ně odrazoval od dalších pokusů o průnik do tajemného zámku. Otrhaní, šrámy po celém těle, často slepí, ale vždy nepříčetní, smyslů zbavení, neschopní rozumného slova. Zemřeli do několika týdnů za strašlivého křiku.\nOd té doby se k zámku nikdo neodvážil anipřiblížit. Časem začali z okolních vesnic mizet lidé. 123456789\nObyvatelé tím byli stále více a více znepokojováni.\nNěkteří z nich se za čas vrátili – ve stejném stavu\njako oni dobrodruzi. To uspíšilo rozhodnutívesničanů. Sebrali všechno cenné, co měli, aodstěhovali se co nejdále odsud. Krajina zpustla, zámek se\nstal legendou, okolí tajemnou oblastí.\nTady kronika končí. Nic tu chybět nemůže, příběh\nkončí v polovině strany a další listy jsou už prázdné.\nDost děsivý příběh, až mi z něj běhá mráz po zádech.\nNejzajímavější je, že se jmenuje „Příběh rodu Delchů“\na zachycuje jen jednoho jejich rodinného člena.\nUž skoro nevidím, tak mě bolí oči. Nejsem zvyklý číst\nknihu čtyři hodiny při světle louče, a ještě k tomu ve\nAle moment. Hodinky ukazují 23.10! Ta látka na mé\nlouči je snad kouzelná! Hoří stále stejnou intenzitou už\npátou hodinu! Ten příběh o rodu Delchů mě zaujalnatolik, že jsem si toho všiml teprve teď!\n23.30. Skoro jsem uhořel! Přemýšlel jsem, jak zhasit\nlouč. Žádná voda ani nic podobného v mém dosahu\nnebylo. A tak jsem se rozhodl, že zkusím louč položit\nna zem a hodit na ni kabát. Sice ho zničím, ale louč je\ndůležitější! Jakmile však louč dopadla na zem, vzplanula\nobrovským plamenem. To mě šokovalo. Asi dvě vteřiny\njsem jen stál a nevěděl, co dělat. Oheň se však připlazil\naž ke mně, a tak jsem začal utíkat. Vyběhl jsem nejbližší\nchodbou, když vtom jsem si to uvědomil... kniha!Zůstala v plamenech! Chtěl jsem se pro ni vydat, otočil jsem\nse... a oheň mi olízl tvář. I teď, když už jsem v bezpečí,\nto pálí jako čert. Už jsem se dál nerozmýšlel a utíkal, co\nmi nohy stačily. Proběhl jsem několika chodbami a oheň\nstále za mnou! Jeho červené jazyky se ke mně pomalu,\nale jistě plazily ze všech vchodů. Až jsem narazil na zeď.\nSlepá chodba! Zpátky nemohu, v pravé i levé chodbě\nje taky oheň! Jeho zář osvítila mé nejbližší okolí. Uviděl


Evropská komise: V ČR roste počet mladých Romů, kteří nechodí do školy a nemají zaměstnání - Romea.cz\nEvropská komise dnes zveřejnila závěry hodnocení toho, jak si státy EU vedou při plnění svých romských integračních strategií. Podle zprávy v Česku výrazně přibývá mladých Romů, kteří nechodí do školy ani nepracují. Evropská komise na podzim také posoudí, zda do další fáze posune řízení vedené proti České republice, Slovensku a Maďarsku kvůli diskriminaci romských dětí ve vzdělávacím systému. Novinářům to dnes řekla eurokomisařka pro spravedlnost Věra Jourová.\n"Všichni ti tři ministři vědí, že budu chtít vidět čísla po zápisu do škol, která jsou poměrně dobře vypovídající už v listopadu," vysvětlila. S Českem komise vede řízení od roku 2014 kvůli údajné diskriminaci romských dětí ve školství. Komise opakovaně upozorňovala na příliš vysoké počty romských dětí někdy zbytečně umísťovaných do zvláštních a praktických škol a žádala zajištění přístupu romských žáků ke kvalitnímu vzdělání.\nsupported through transitions to employment. #BacktoSchool https://t.co/briCKykX3G pic.twitter.com/sVY6JclTaU\n— Věra Jourová (@VeraJourova) 30. srpna 2017\nPokud údaje z nyní začínajícího školního roku ukážou změnu situace, nebude podle komisařky unijní exekutiva příslušné řízení, které může po několika fázích skončit až před unijním soudem, posunovat na vyšší stupeň. "Nejsem velkým přívržencem těchto administrativních tlaků a spíš věřím na to, že se můžeme domluvit na rozumném postupu v legislativě, ale hlavně v praxi," poznamenala Jourouvá. Připustila také, že v současném politickém ovzduší v Evropě je k řešení třeba politická odvaha.\nV České republice došlo k zvýšení počtu mladých Romů (16 - 24 let), kteří nechodí do školy ani nepracují ze 43% v roce 2011 na 51% v roce 2016\nNovinářům dnes představila závěry hodnocení toho, jak si státy EU vedou při plnění svých romských integračních strategií. Hodnocení se zaměřuje na vývoj postavení Romů od roku 2011. V unii žije šest až sedm milionů Romů, devět desetin z nich v 11 především východoevropských a jihoevropských zemích.\n"Je možné konstatovat, že situace se celkově pomalu zlepšuje, například romské děti se více účastní předškolního vzdělávání a klesá podíl osob předčasně ukončujících školní docházku. Na druhé straně z posouzení také vyplynulo, že až 80 % Romů je stále ohroženo chudobou, ačkoliv i toto číslo je nižší než v roce 2011," uvádí zpráva.\n"Evropská unie je postavena na hodnotách, jako je tolerance a rovnost. Že se tyto hodnoty dosud netýkají všech občanů EU, je nepřijatelné. Pokud máme odstranit předsudky, segregaci a diskriminaci, jimž Romové i dnes čelí, musí členské státy urychlit své úsilí o zlepšení integrace Romů,“ uvedl k výsledkům hodnocení první místopředseda Komise Frans Timmermans.\nDostupná data podle Jourové ukazují, že státy by se měly více snažit v oblastech jako je právě vzdělávání a následný přechod k zaměstnání. "My vidíme špatnou perspektivu i pro ty mladé lidi, kteří vzdělání mají, se poté dostat do normálního pracovního procesu," upozornila Jourová. V této oblasti by podle ní měly pomáhat peníze z EU, neziskové organizace i místní úřady. "Přes práci se jde k lidské důstojnosti a kvalitě života... a pořád se nám nějak nedaří tohleto umožnit většímu počtu hlavně mladých Romů," poznamenala komisařka.\nKonkrétně v České republice došlo k zvýšení počtu mladých Romů (16 - 24 let), kteří nechodí do školy ani nepracují ze 43% v roce 2011 na 51% v roce 2016. Naopak došlo v České republice mezi lety 2011 a 2016 ke zlepšení situace Romů ve vzdělávání. Zejména výrazně poklesl podíl Romů, kteří končí pouze se základním vzděláním. Romové se méně než v minulosti cítí diskriminováni ve školách, v zaměstnání nebo při hledání práce.\n"Důležitým, ač teprve prvním krokem je, že vlády členských států EU disponují strategiemi pro začleňování Romů, které navrhly s podporou Komise. Nyní musí členské státy tyto strategie provést, aby měly skutečný dopad na životy lidí. To platí především pro vzdělávání: romské děti by měly mít naprosto stejný přístup ke vzdělávání jako ostatní, neboť vzdělání je klíčem k lepšímu začlenění do společnosti, branou k pracovním příležitostem a k lepšímu životu pro všechny,“ dodala Jourová.\nČeská republika se podle ní zlepšuje v počtu romských dětí ve školkách a jeslích. "To je pozitivní, děti, když pak jdou do první třídy, tak nebojují s jazykem a základními návyky," připomněla.\nV některých zemích, jako je Bulharsko či Rumunsko, je ale nadále problémem i přístup romské menšiny ke zdravotnímu systému a bydlení.\nEvropa, Evropská komise, Vzdělávání, Bydlení


Vláda odsouhlasila zvýšení minimální mzdy | Kurzy.cz\nAkcie v ČR | 03.12.2002 09:12:15\nPRAHA (ČIA) - Zvýšení minimální mzdy na úroveň 6200 korun schválil dnes vládní kabinet. Minimální mzda se tak zvyšuje o necelých devět procent. "Původně jsem chtěl větší navýšení, ale v situaci, ve které jsme, by to nebylo dost dobře možné," řekl ČIA ministr práce a sociálních věcí Zdeněk Škromach. Původním záměrem ministra bylo zvýšit minimální mzdu buď dvakrát v roce, a to po 500 korunách, anebo o jednorázovou částku 800 korun. Konečný kompromis znamená zvýšení o 500 korun.\nZatímco někteří členové vládního kabinetu považují i 500 korun za příliš vysokou částku, odbory se podle ministra Škromacha dožadují částek podstatně vyšších. "Uvidíme, jak se bude situace vyvíjet dál. Vím, že to není převratná částka, ale v některých regionech i ona bude citelnou pomocí," dodal Škromach. Podle ministra se zvýšení minimální mzdy týká zhruba dvou procent pracujích občanů, největší nárůst přitom zaznamená resort školství a kultury.\nPříplatky za práci ve stíženém a zdraví škodlivém prostředí, stejně jako za práci v noci, vláda ponechala na původní úrovni 8,85 procenta ze základu minimální mzdy. "V každé firmě mají možnost v rámci kolektivní smlouvy sjednat si lepší podmínky než ty, které jsou stanoveny vládním nařízením," komentoval rozhodnutí vlády ministr.\nV současné době je výše minimální mzdy za každou odpracovanou hodinu 33,90 koruny, což činí za měsíc 5700 korun pro zaměstnance odměňovaného měsíční mzdou. Celkem 90 procent této částky získává pracovník, jde-li o první pracovní poměr nebo obdobný pracovní vztah zaměstnance ve věku 18 až 21 let, a to po dobu šesti měsíců ode dne vzniku pracovního poměru nebo obdobného pracovního vztahu. Po úpravě by tato částka měla stoupnout na 5580 korun.\nCelkem 80 procent základní částky je vypláceno v případě, jde-li o mladistvého zaměstnance. Po úpravě tedy dostane mladistvý 4960 korun. Dále 75 procent minimální mzdy dostává zaměstnanec, který je poživatelem částečného invalidního důchodu, což je 4650 korun. Na polovinu základní částky má nárok zaměstnanec, který je poživatelem plného invalidního důchodu, nebo mladistvý zaměstnanec, který je plně invalidní a nepobírá plný invalidní důchod, což představuje 3100 korun.\nDiskuze a názory uživatelů na téma: Vláda odsouhlasila zvýšení minimální mzdy\nPá 10:04 BREAKING: Akcie ve Španělsku dosáhly nejvyšších úrovní od roku 2018 X-Trade Brokers (XTB)\nOznačení stránky: zvýšení mezd\nVláda se neshodla na minimální mzdě, sejde se koalice\nneděle 19.1.2020 15:27:07


Zastupitelé rozdělili mezi dobrovolné hasiče více než sto tisíc - Příbramský deník\nZastupitelé rozdělili mezi dobrovolné hasiče více než sto tisíc\nPříbram – Více než 100 tisíc korun rozdělili příbramští zastupitelé mezi dobrovolné hasiče.\nAčkoliv žádost mohlo podat devět spolků, zažádalo jich jen pět. Stanovená kritéria žádající spolky splnily, avšak v jednom případě rada města doporučila snížit finanční podporu, a to u Sboru dobrovolných hasičů Orlov z částky 26 400 korun na 16 800.\nNecelých deset tisíc korun chtěl sbor použít na zaplacení kapely vystupující na svatomartinské zábavě, což je podle rady v rozporu se schváleným programem. Peníze přitom byly podle programu určené buď na preventivně výchovnou činnost v rámci požární ochrany či požární sport.Peníze žádali i na roční pronájem sálu, dětské uniformy a podporu divadelního spolku hasičů či náklady v rámci soutěží.\nCelkem tak rada města navrhla mezi sbory rozdělit zhruba 125 tisíc, což je téměř o 35 tisíc méně než minulý rok. Zastupitelé návrh rady odsouhlasili.\nNejvíce peněz by si tak na konto připsali březohorští hasiči, a to 30 tisíc korun. Ty chtějí použít nejen na nákup multifunkčního zařízení a kancelářských potřeb, ale zejména na sportovní oděv a výzbroj.Se stejnou sumou obohatili rozpočet i hasiči v Lazci. Ti za ni chtějí pořídit přívěsný vozík a pomůcky potřebné pro účast na soutěžích.\nHasiči ze Zdaboře získali něco málo přes 29 tisíc, které také použijí na nákup přívěsného vozíku a hadic.


Léčba cukrovky (diabetu) hladověním | Rehabilitace.info\nLéčba cukrovky (diabetu) hladověním – jde to?\t4.93/5\t(14)\nVydáno v kategorii: Nemoci, Zajímavosti, Zdraví | Dne: 11 listopadu, 2017 | Autor: Tým rehabilitace.info\nDieta dr. Fredericka Allena\nFotografie Fredericka Madisona Allena\nThe Starvation Treatment of Diabetes (Léčba diabetu hladověním) je kniha pocházející od lékaře a nutričního terapeuta ze slavné Massachussetts General Hospital v Bostonu. Letos je tomu 95 let od doby, co tato diabetologická příručka z předinzulinové éry vyšla.\nAutoři knihy staví na dietě dr. Fredericka Allena, která byla v té době ještě novinkou. Ačkoliv je tomu už skoro sto let a léčbu diabetu v dnešní podobě by si tehdejší lékaři nedokázali ani ve snu představit, při čtení této knihy mě překvapilo, že některé stěžejní myšlenky z dob př. i. (před inzulinem) jsou stále platné, aktuální a bohužel často přehlížené.\nJak probíhalo nasazení pacienta na dietu dr. Allena:\nprvních 48 hodin po přijetí do nemocnice byl pacient pouze sledován a vyšetřován\ndalších 24 hodin držel hladovku, mohl pouze pít vodu či kávu s whiskey do výše 800 kcal (cca 3350 kJ). ti, kteří nechtěli whiskey, dostali místo toho čistý vývar. jen poznámka na okraj – whiskey byly léčeny i děti :)\nv případě nalezení acetonu v moči se podávala každé tři hodiny jedlá soda\ntato dieta trvala, dokud z pacientovi moči nevymizely stopy glukosy, většinou se tak stalo po 2 dnech\nKdyž je pacient “sugar-free”, je mu po dobu 1-2 dnů nasazena následující dieta:\nzelenina, která obsahuje asi 5% sacharidů – taková zelenina se připravovala trojitým převařením, vždy v čisté vodě\ntuk – máslo či slanina, doporučovalo se 15 gramů, u hubených max. 25-30 gramů\ntato dieta se postupně doplňuje tuky a proteiny, obsah sacharidů zůstává stejný, dokud se neobjeví glukosurie. pak se s kaloriemi zase trochu “couvlo” nazpět.\nShrnutí fází diety:\nhladovění, odstranění cukru z moči\nhledání limitu tolerance, tj. kolik jídla může diabetik sníst, aniž by měl glykosurii\nstanovení stabilní diety, se kterou je pacient poslán domů\nCelý proces měl ještě jednu perličku – jednou týdně byl den bez jídla nebo s velmi omezeným jídlem (150 gramů zeleniny). Účel byl jednak nechat organismus “odpočinout” od jídla a jednak připomenout pacientovi, že drží přísnou dietu (…asi by si toho jinak nevšimli!)\nPříklad, co takové diabetické dítě za den mohlo sníst:\n3 lžíce zelených fazolí\n4 lžíce špenátu\npůl krajíčku chleba\n85 g masa\nV praxi to vypadalo tak, že diabetik jedl vajíčka, někdy rajčata, květák, houby, špenát, okurku, ryby, sýr, omezeně smetanu, olivy, chřest, ořechy, grapefruit, citrón, čaj a kávu.\nNa konci této knihy bylo možno nalézt desítky rozepsaných diet, které většinou obsahovaly 5 jídel po 100-200 gramech, které obsahovaly kombinaci protein-zelenina. Už tenkrát měli lékaři poměrně přesné představy o tom, kolik sacharidů je v kterém jídle. Je to zvláštní paradox. Vždyť si ještě ani nebyli jisti, že problémem diabetika jsou sacharidy. Nevěděli o existenci inzulinu a jeho funkci v metabolismu sacharidů. Měli jen matné představy o metabolismu jako takovém, a přesto se v této dietě docela trefili, protože to byl ve své době jediný způsob, jak udržet diabetika 2. typu naživu a diabetika 1. typu aspoň chvíli naživu.\nMoč se vyšetřovala Fehlingovým nebo Benediktovým testem.\nFehlingův test: přiveďte k varu 4 cm3 Fehlingova roztoku, přikapejte stejné množství moči a udržujte ve varu. Žlutá nebo červená sraženina indikuje přítomnost cukru.\nFehlingův roztok se skládá ze dvou částí, první obsahuje roztok síranu měďnatého a druhý obsahuje hydroxid vápenatý. Obě části se před použitím smíchají v rovnocenném poměru.\nBenediktův test: K 5 cm3 Benediktova činidla přidejte 8 kapek moči. Vařte tekutinu 1-2 minuty a nechte vychladnout. Pokud je přítomna glukosa, budou v roztoku vidět červené, žluté nebo zelené sraženiny. Barva závisí na množství glukosy, takže tento test je nejenom kvalitativní, ale též kvantitativní.\nBenediktovo činidlo je tvořeno síranem měďnatým, citrátem sodným, uhličitanem vápenatým a vodou. Kromě glykosurie se samozřejmě testovala i přítomnost ketonů, protože bylo nutné sledovat, zda diabetik při svém hladovění náhodou nejde do ketoacidosy.\nAllenův plán, tak se novému přístupu dr. Fredericka M. Allena přezdívalo. Nešlo totiž jenom o jídlo. Allen povzbuzoval své pacienty ke sportu a každodennímu pohybu. Lidské tělo bylo přirovnáváno k troubě a diabetik byl člověk, který neuměl upéct z živin přijatých v potravě energii. Bylo ale pozorováno, že při pohybu diabetik lépe “spaloval cukr”.\nZákladní myšlenkou Allenova plánu bylo minimalizovat nároky pacientova těla. Jíst co nejméně, vážit co nejméně, aby tělo nemělo příliš práce s přeměňováním živin na energii. Aby diabetici vůbec mohli na takovémto režimu existovat, bylo nutno je správně a efektivně edukovat. Už tenkrát dr. Allen zdůrazňoval důležitost edukace pro úspěch terapie.\nZdroj obrázku: By Source (WP:NFCC#4), Fair use, Link\nProč byly v období před inzulinem propagovány "hladové diety" pro léčbu cukrovky Autor: Allan Mazur


Pohádkové přešlapy: Marušce z Byl jednou jeden král vycpali prsa | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Maléry >Pohádkové přešlapy: Marušce z Byl jednou jeden král vycpávali prsa!\nRybář (Ráž) nenesl Marušku (Dvorskou) v náručí, jak to vypadá, ale herečka seděla na zádech kameramana! (Foto Aha! – film Byl jednou jeden král, ara)\nV době natáčení bylo Dvorské pouhých 16 let. „Byla jsem nepolíbená dívenka, která přišla z Prostějova do Prahy – a hned jsem se měla líbat s Rážem!“ vzpomínala herečka na setkání s hercem, kterého v té době milovaly ženy a dívky jako krále Miroslava z Pyšné princezny. „A ještě ke všemu mi museli vycpávat šaty korzetem z latexu, protože jsem neměla prsa,“ smála se Dvorská.\nVíc než líbací scény jim ale dalo zabrat natáčení v mokřinách, kdy má rybář nést Marušku v náručí. Ráž měl totiž zlomenou ruku. Maskéři mu museli sundat sádru a nahradit ji provizorními dlahami v barvě kůže, aby nebylo nic poznat. To ale neřešilo problém, jak ponese Dvorskou, i když tenkrát vážila pouhých 55 kilo. Nepomohlo speciálně upravené kolo, ani kláda se sedákem. Až jeden z kameramanů přišel s nápadem, že by lezl v mokřinách po kolenou a herečka by mu seděla na zádech. A Ráž by jen předstíral, že ji nese v náručí... To se vyzkoušelo a nakonec také použilo.\nCo se nepodařilo před kamerou:\nPŘEŠLAP Č. 1: Král v podání Jana Wericha (†75) se topil v bažině jen po pás. Jakmile z bažiny vyšel, byl ale od bahna špinavý celý.\nPŘEŠLAP Č. 2: Když král odhodí na zem slanečka, dopadne nalevo od psa. V dalším záběru ale leží napravo od něho!\nPŘEŠLAP Č. 3: V půlce záběru, v němž král s komořím Vlastou Burianem (†70) nakládají zlato v královské pokladnici, zmizí závěs nad jejich hlavami.\nžhavé drby, pohádka, princezna, herečka, Milena Dvorská, Byl jednou jeden král, přešlap\nVoříšková zazářila v nové pohádce: Nejsledovanější po…


Cartridge a tonery pro tiskárnu HP Color Copier 145. Barvy, náplně a inkousty do tiskáren - PrimaTisk.cz\nPotřebujete si zajistit kvalitní tisk a zároveň chcete to nejlepší pro vaši tiskárnu? Náplně do tiskárny HP Color Copier 145 jsou nepostradatelnou součástí každé tiskárny a jejich výsledkem je plně funkční tiskárna a kvalitní tisk.\nBarvy do tiskáren si teď můžete vybírat nejen za skvělé ceny, ale i z pestré nabídky jako jsou cartridge, tonery do tiskárny HP Color Copier 145 a inkousty do tiskárny všech druhů a značek. Můžete si tak snadno a rychle vybrat konkrétní náplně do tiskáren podle druhu a značky tiskárny i podle značky výrobce samotné barvy do tiskárny. Kromě toho si můžete za skvělé ceny pořídit náplně do tiskáren originální i kompatibilní.\nHP Color Copier 145 Zobrazit produkty k tiskárně


Posudek vedoucího (56.47Kb)\nStudy Information System: 205571\nzk-SNARK, zero-knowledge proofs, zerocash, blockchain\nzk-SNARK je kryptografický protokol, který umožňuje libovolný výpočet přeměnit na krátký efektivně ověřitelný argument jeho správnosti. Navíc tento protokol umožnuje dokazovateli přesně rozhodnout, která část vstupů výpočtu bude veřejná a která zůstane skrytá. Cílem této práce je seznámit čtenáře s vlastnostmi, konstrukcí a aplikacemi zk- SNARKů. V konstrukční části popisujeme konstrukci založenou na lineárním PCP a Paillierově kryptosystému. V aplikační části vysvětlujeme princip anonymní kryptoměny Zcash a přicházíme s zcela novým uplatněním zk-SNARKs v reputačních systémech. 1


Čínský nový rok Koně :: Česká asociace taijiquan\nÚvodní stránka > Čínský nový rok Koně\nČínský nový rok Koně\nNyní končí rok Vodního hada, ten provází energie jin, je tajemný a nevyzpytatelný. Nadcházející rok Koně bude v elementu dřeva, což je znamení růstu a naděje. Kůň pak symbolizuje dynamiku jang. Rok Dřevěného koně začíná 31. ledna 2014 a bude trvat do 18. února 2015.\nRok Dřevěného koně bude rychlý, expanzivní a bujný. Prořítíme se jím cvalem. Odmění všechny s čestným smýšlením a smyslem pro disciplínu, neboť tu má kůň rád. Heslem roku 2014 bude týmová spolupráce. Pokud se chcete prosazovat, dělejte to v týmu, jinak nebudete tak moc úspěšní. Rok dřevěného koně se navíc báječně hodí pro cestování, večírky a společenské akce.\nKůň je svou povahou šarmantní, galantní a pozorný. Má smysl pro humor a dokáže pobavit celou svou společnost. Má rád přímé a upřímné jednání, praktický způsob práce a celkovou nezávislost. Je však velmi náladový a křivdy si v sobě nosí velmi dlouho. Rok koně se bude odehrávat přesně v duchu této tradice.\nKůň má rád úzké rodinné vztahy. Pokud se vrhnete do akcí se svou rodinou, může vám to přinést zaímavé výsledky a to nejen na poli osobních vztahů. V druhé polovině roku také bude čas na lásku. Kůň je velmi vášnivé znamení. Má cit pro romantiku, svádění, dokáže být velmi okouzlujícím partnerem.\nRok koně bude rokem plným výzev. Při řešení problémů však nezapomeňte na praktičnost, flexibilnost a kretaivitu. V tomto roce bude platit víc než kdy jindy, že štěstí přeje připraveným. Tvrdá práce a kreativní inovace budou mít díky roku koně dlouhodobý pozitivní dopad.\nDávejte si však pozor na to, abyste nepřecenili své síly. Pokud na něco nestačíte, nebojte se požádat o pomoc. Pro relaxaci je ideální strávit pár dní v přírodě. Užijte si jí, kdykoliv se vám podaří prchnout z přetechnologizované civilizace.\nV roce koně mohou na povrch vyplavat různá tajemství a temné stránky lidské povahy. Pokud však zůstanete upřímní a otevření ve svých citech, dočkáte se mimořádné odměny ve formě svobody a uzdravení. Ve vzduchu je navíc láska. Rok koně je mimořádně vhodným rokem pro to, aby váš romantický vztah postoupil na mnohem vyšší úroveň. Manželství uzavřená v tomto roce budou šťastná a velmi stabilní.\nSvátky jara (čchun-ťie), jak se také novoročním svátkům říká, patří v Číně k nejvýznamnějším dnům a srovnatelné jsou s našimi Vánocemi. Tradičně se slaví v rodinném kruhu a začínají druhým novoluním po zimním slunovratu. Příbuzní se u svátečně prostřených stolů ale scházejí už v předvečer Nového roku, většinou v domě nejstaršího člena rodiny.\nNástup nového roku (kuo-nien) je doprovázen několikadenní záplavou petard a ohňostrojů, které mají zahnat zlé duchy. Lidé si navzájem přejí dlouhý a šťastný život, obdarovávají se penězi a dárky zabalenými v červeném papíře. Červená je totiž barvou štěstí a života a příjemci má zajistit požehnaný rok.\nK vrcholům oslav patří atraktivní tance draka a lva, při nichž obří stylizované masky zvířat za doprovodu ohlušujících bubnů roznáší po městě štěstí a zdraví.\nVznik nejstaršího kalendáře v lidské historii údajně spadá do období vlády legendárního Žlutého císaře (Chuang-ti) ve třetím tisíciletí před naším letopočtem. Podle jiné legendy stál u zrodu kalendáře Buddha, který svolal všechny živočichy, aby se s ním přišli rozloučit, než opustí Zemi. Dostavilo se jich jen 12 a Buddha jim za odměnu přisoudil vládu v čase v pořadí, v jakém přišli. Šlo o myš (krysu), buvola, tygra, králíka (zajíce), draka, hada, koně, ovci (kozu), opici, kohouta, psa a vepře.


Neklan.cz – trocha historie pro děti | Zapni mozek\n27. května 2011 Hana Lukášová Volný čas\nInscenace Naivního divadla Liberec určená pro děti vás vtáhne do Starých pověstí českých. Ocitnete se v době válek mezi Přemyslovci a Lučany. Podíváte se na zinscenovaný souboj Bořivoje s kancem, do výcvikového centra Přemyslovců i Lučanů i do školy přemyslovských potomků. Název Neklan.cz je názvem interaktivního programu, který začne na začátku hry opravovat paní učitelku. Neklan se jmenuje i hlavní postava hry, český kníže z rodu Přemyslovců, u kterého není nic tak, jak se zdálo.\nNa hře je celkově vidět, že ji tvořil mladý kolektiv autorů z pražské DAMU. Kostýmy ani kulisy nejsou nijak zvláštní. Pouze u konstrukce na jevišti bych ocenila její multifunkčnost, protože posloužila zároveň jako škola, výcvikový ring, pokoje i latríny. Mladé diváky zaujmou písně, jimiž je hra proložená, i světelné meče, s nimiž se během hry bojuje.\nČímž se dostáváme k věku diváků. Přestože je u hry uváděn věk od 11 let, hra podle mne více zaujme mladší diváky. A to i ve školkovém věku. Starší divák sice ocení knížete Neklana sedícího nahého na latríně, ale nic víc. Hra je prostoduchá a těží pouze z laciných efektů a vtipů. Dalším záporem hry je, že trvá slabou hodinku, což divákovi, který po hodině hry konečně očekává, že po přestávce se bude něco dít, také nepřidá.\nHru vám tedy mohu doporučit pouze pokud máte malé děti se zájmem o historii, nebo přítele, který by hru s přílišným obsahem neskousl.


Leaf peeping po celé Americe: Coast-to-Coast průvodce - 🛳 - Travel To You | Vydání: 2020\nLaura Kiniry Zachyťte svůj fotoaparát, vložte náhradní paměťové karty a načtěte auto - to je období, kdy se listuje z pobřeží na pobřeží. Z Vermontu do severozápadního Pacifiku použijte tuto příručku, abyste viděli některé z nejlepších listů podzimu v USA, jako je údolí Kaaterskill v horách Catskill v New Yorku (na obrázku).\nVermont & Upstate New York Nejlepší čas jít: Od poloviny září do poloviny října. Ve Vermontu jsou podzimní listí tak atrakcí, že místní úřady publikují průvodce.\nKde zůstat: Pokud se k němu dostanete, město Woodstock v jižním Vermontu je skvělou základnou pro prohlížení listů podzimu. V oblasti New Yorku je oblast kolem jezera Blue Mountain doma k řadě státních a soukromých kempů.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Tři populární listy-peeping pohony jsou cesty 9, 4 a 100. Nedaleké Adirondacks jsou se závitem s 12 scénických byways, včetně podzimní listí oblíbené Roosevelt-Marcy Byway a Olympic Byway.\nNenechte ujít: Úspěšné festivaly a kukuřičná bludiště se rozšiřují po celém Adirondack. V New Yorku Catskills (na obrázku), Fall Foliage Special odchází koncem září a října na otevřené střeše Catskill Mountain Railroad (www.cmrrevents.com). Pro nejmodernější silniční podmínky a oblasti mimo provoz, podívejte se na stránky, které používají dopravní útvary oblasti (www.newengland511.org).\nNew Jersey Nejlepší čas jít: Horní severozápadní roh zahradního státu, nazvaný Skylands, nabízí některé z nejpozoruhodnějších půdorysů středního Atlantiku. Mezi hlavní body patří severozápadní Skylands a oblast Delaware Water Gap (jako Warren County, New Jersey, na snímku). Nejlepší barvy najdete v polovině října.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Route 23 nebo Hwy 206 přes Sussex County; Trasa 29 z Lambertville na sever podél řeky Delaware; zázemí národní rekreační oblasti Delaware Water Gap.\nKde zůstat: Města Hunterdon na březích řeky, obzvláště Lambertville, nabízejí některé z nejlepších noclehů Skylands, ačkoli tato oblast je trochu cesta od horního severozápadního rohu státu. Kempy a soukromé kempy existují v celém regionu. Jedním z možností je vyzkoušet Inn v Millrace Pond (www.innatmillracepond.com), mlýn z 18. století, který se stal v historické vesnici Hope Village v New Jersey.\nNenechte ujít: Horkovzdušný balón (www.balloonnj.com) v Hunterdon County je skvělý způsob, jak zažít listy shora.\nVirginie Nejlepší čas jít: Chcete-li chytit barvy západní Virginie, navštivte v polovině-k-pozdní října. Centrální. Východní Virginie obvykle vrcholí týden nebo dva později.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Skyline Drive (na snímku) vítr podél hřeben Blue Ridge hory v Shenandoah národním parku, který nabízí 105 mil velkolepé podzimní scenérie. Nechte přinejmenším tři hodiny na volnočasové jízdu - rychlostní limit je 35 mph a cesta má zhruba 75 výhledů na výhled, nemluvě o stovkách kilometrů blízkých turistických stezek. Dávejte pozor na černé medvědy, jeleny a divoké krůty.\n469 míle Blue Ridge Parkway (asi 215 mil z toho jsou ve Virginii), přístupný Skyline Drive, je další muset-vidět drive.\nKde zůstat: Město Luray v severní Virginii je ideálním skokem pro podzimní barvy národního parku Shenandoah. Je to nejbližší město k vstupu Thornton Gap na Skyline Drive, jedinou veřejnou cestu parkem. VyzkoušejteMimslyn Inn (www.mimslyninn.com), historický majetek v jižním panství, který kdysi hostil Eleanora Roosevelta nebo Piney Hill Bed & Breakfast a chaty (www.pineyhillbandb.com), nastavit na dva hektary méně než 10 minut jízdy od centra města. Přímo na východ od Luray na východní straně parku je Sperryville, které má další okouzlující B & B.\nNenechte ujít: Festival Shenandoah Fall Foliage Bike Festival (www.shenandoahbike.org), zábavný způsob, jak se ve skupinách zaujmout, se koná v polovině října. Chcete-li získat aktuální informace o podzimních listích, zavolejte na horní linii ministerstva lesního hospodářství ve Virginii800/424-LOVE.\nMichigan Nejlepší čas jít: Státní poloostrov Horního poloostrova je zpravidla zaplněn v barvách podzimu v polovině září až do poloviny října. Na Dolním poloostrově očekávejte, že barvy vrcholu o pár dní později.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Hwy 41 od Marquette do vesnice Au Train na centrálním Horním poloostrově, kde jsou barvy od měkkých žlutých až po ohnivé červené. Zvažte také jízdu z Traverse City do Frankfort podél břehu jezera Michigan, nebo M-119 od Harbour Springs do Cross Village, scénické dědictví trasy, která zahrnuje drive přes vhodně pojmenovaný tunel stromů.\nKde zůstat: Traverse City, na břehu jezera Michigan, nabízí dokonalou kombinaci výhonků a ochutnávky vín. Rezervujte si pokoj na adrese Zámek Chantal (www.chateauchantal.com), vinařství asi 12 mil mimo město, které má vlastní B & B. Na horním poloostrově je ostrov Mackinac (na snímku) perfektním bezbariérovým útěkem; ceny v polovině týdne budou cenově dostupné než víkendy. Další omračující omračující zeleň, Ottowa National Forest na Michiganském horním poloostrově, nabízí kempy, které poskytují ideální základnu pro objevování.\nNenechte ujít: V polovině října se v Charlevoixu v severním Michiganu uskuteční Apple Fest. Jen mimo Harbour Springs, Pond Hill Farm (www.pondhill.com) má luxusní kavárnu a pivovar stojí za dlouhou zastávku.\nMinnesota Nejlepší čas jít: Od poloviny září do poloviny října jsou břehy jezera Superior lemovány podzimními barvami žlutých, červených a pomerančů.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Hit severu Shore Scenic Drive (Hwy 61) pod Lake Superior. Začínat v Duluthu, jděte severovýchodně až k kanadské hranici. Tato trasa prochází podél východního okraje Superior National Forest (na snímku) a je zdůrazněna žlutými duby, duby a cukrovými javory. Je-li to možné, zajistěte jízdu v polovině týdne, abyste se vyhnuli davům.\nNorth Shore Scenic Drive je jednou z 10 cest Rainbow, která je v Minnesotě, jiný název pro scénické jezdce na podzim. Jiné zahrnují Edge of the Wilderness, zkroucený a méně cestoval National Scenic Byway od Grand Rapids na sever k Bigforku; a trasa St. Croix River Valley, která vede po silnici Hwy 95 od Taylors Falls po Afton a prochází přes Stillwater.\nKde zůstat: Duluth, ale rezervujte si dopředu. Dva B & B vyzkoušejte: The Firelight Inn v Oregon Creek (www.firelightinn.com) a A.G. Thomson House (http://thomsonhouse.biz). Stillwater, domov pro Elephant Walk Bed & Breakfast (www.elephantwalkbb.com) a Rivertown Inn (www.rivertowninn.com), je dobrou alternativou.\nNenechte ujít: Návštěva www.northshorefallcolors.com pro aktualizované informace týkající se listů podzimu.\nColorado Nejlepší čas jít: V polovině září až do poloviny října se stane, že osiky národního parku Rocky Mountain, stát předního místa na listí, se změní na žlutou, oranžovou a zlatou. Chcete-li chytit vrchol barvy, snažit se navštívit začátkem října.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Pro velkolepé pádu v národním parku Rocky Mountain (na snímku), nenechte si ujít Trail Ridge Road, trasu, která vrcholí na 12.183 metrů. Jiné scénické trasy zahrnují scénický a historický průjezd vrcholu Peak-to-Peak od Black Hawk až po Estes Park a zpět a 205 kilometrů West Elk Loop cestující na jih od Glenwood Springs k Gunnison a zpět. Dalším horkým místem je Kebler Pass, což je 30-kilometrová osika s lemovanými aspenovými úseky. Začněte na Paonia nádrž v Paonia a cestujte na východ k Crested Butte.\nKde zůstat: Estes Park je vstupní branou do národního parku Rocky Mountain. The Romantická řeka píseň (www.romanticriversong.com) je hostinec ve stylu řemeslníků s 10 pokoji s krbem. Pro větší zážitek si můžete rezervovat jeden z celoročních kempů v parku.\nNenechte ujít: Pád losů v Estes Parku a Rocky Mountain National Park - zvířecí houpání poskytuje perfektní podzimní soundtrack. Chcete, aby někdo jiný řídil jízdu, zatímco jste se v některé z nejvíce barevných listů státu? Chyť Amtrak Kalifornie Zephyr z Denveru do Grand Junction.\nArizona Nejlepší čas jít: Vydejte se na severní Arizonský kaňon Oak Creek (na snímku), který se nachází mezi Sedonou a Flagstaffem. Druhý až Grand Canyon jako nejoblíbenější turistický cíl státu, kaňon je stoupající propast karmínových útesů a zalesněných lesů. Nejlepší čas k návštěvě je v polovině října, kdy se barvy začínají otáčet v San Franciscu, severně od Flagstaffu a směřují na jih směrem k Sedonu.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Nejkvalitnější barvy v oblasti pádu Arizona 89A, přibližně 27 kilometrů jižně od Flagstaffu do Sedony. Poslední 13 mil jízdy sestoupí ze série prudkých přechodů přes kaňonový les z bavlněného dřeva, sametového popela a sydora Arizona.\nKde zůstat: Sedona s přírodními červenými skalními útvary. Zarezervujte si pokoj na pokoji Adobe Hacienda (www.adobe-hacienda.com), pravé jihozápadní B & B s neuvěřitelným výhledem. Nebo chvilku na noc v luxusní Enchantment Resort (www.enchantmentresort.com), nedaleko Boynton Canyonu.\nNenechte ujít: Pokud vám to nevadí, kopnutí West Fork ve výšce 11 kilometrů v kaňonu Oak Creek je skvělým způsobem, jak se ponořit do podzimní přírodní krásy. První tři míle jsou dostatečně snadné pro všechny fitness úrovně. Jen hodinu východně od Phoenixu, Arboretum Boyce Thompson nabízí barevnou krásu čínských pistácií a pravidelné pěší výlety.\nArkansas Nejlepší čas jít: Přírodní stát nabízí tři zřetelné listy-peeping regiony, každý s vlastním časem pro vrchol. V oblasti Ozark v severním Arkansasu se listy začínají od konce září nebo začátku října, přičemž vrchol barvy se obvykle objevuje kolem konce října. Ve státním centrálním regionu Ouachitas se listy obvykle začnou měnit počátkem října a vrcholí na začátku listopadu. A v jižním a východním Arkansasu začínají pepři v polovině října přijíždět, přičemž barvy vrcholily do poloviny listopadu.\nKde zůstat: Město Eureka Springs v severozápadním Arkansasu je ideálním skokem pro objevování Ozarks. Odlehlejší horská města Hardy a Mountain View nabízejí i ubytování v Ozarks. Kombinujte výlet s výhonky do The Ouachitas s nočním lázeňským pobytem v Hot Springs.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: 290 kilometrů dlouhá Arkansas Scenic Byway 7 prochází přes Arkansas od Harrisonu na severu až k hranici s Louisianou. Chcete-li zachytit barvy podzimu, jak se obracejí, cestujte ze severu na jih. Pig Trail Scenic Byway, od jižního okraje Ozark National Forest (a jeho Ozark Highlands Trail, na snímku) severně k Brashears, poskytuje mnohem úžasnější podzimní scenérie, probíhající 19 mílí přes zalesněné Bostonské hory.\nNenechte ujít: Pro prohlížení úžasné podzimní scenérie pěšky, výlet část 223-dlouhá Ouachita národní rekreační stezka, která se táhne od Little Rock západu směrem k Talihina, Oklahoma.\nOregon a Washington Nejlepší čas jít: Severní kaskády Washingtonu včetně národního parku North Cascades (na snímku) ožívají s podzimními barvami od konce září do začátku listopadu. Oregonova primární vrstva je v údolí Willamette, úrodná oblast ovoce a vína, která se táhne od Eugene na sever k okraji Oregonu / Washingtonu. Podívejte se na to, že od poloviny října do konce října proběhne vrchol.\nKde zůstat: V údolí Willamette leží centrálně umístěné vysokoškolské město Corvallis výborný základní tábor. Ve Washingtonu se rozhodněte pro město Leavenworth v bavorském stylu, které je domovem každoročního festivalu s listy.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: Cestujte Interstate 5 z Washingtonu na jih do Albany nebo vyzkoušejte dálnice 99E a 99W, které sdílejí hodně stejné trasy, ale mohou se ukázat jako méně silně obchodované. Washingtonská scénická smyčka - 400 kilometrů kaskádová smyčka - nabízí nekonečné scénické možnosti. Jeden, kdo se snaží, je severní kaskádová silnice 20 mezi Mazama a Newhalem. Pro nejlepší výhled cestujte z východu na západ.\nNenechte ujít: Chcete-li získat aktuální informace o listování, zkuste Oregon Fall Foliage Hotline (800/547-5445) nebo horní linky listů Fall Foliage (800/354-4595). V oregonském údolí Willamette, pár listů pečujících s ochutnávkou vína - je to nutnost.\nKalifornie Nejlepší čas jít: Vydejte se do Severní Kalifornie pro nejlepší výhled na listy, včetně údolí Yosemite a národního lesa Inyo ve východních Sierrách, domov Mono Lake a Mammoth Lakes Basin. Nejlepší čas na návštěvu je od poloviny září do začátku října, kdy listy opravdu začínají barvy.\nKde zůstat: Rezervujte si pokoj v hotelu Tamarack Lodge v lyžařském středisku Mammoth Mountain, kde najdete jak historické chaty, tak chatové místnosti. Hotelové pokoje a kempy jsou také k dispozici v celém národním parku Yosemite a jsou mnohem jednodušší než v létě.\nNejlepší disky a nejlepší trasy: 15-kilometrový Lake Lake Loop ve východních Sierrách; podél silnice 41 z Fresno do údolí Yosemite, uvidíte javorové listy, osiky, bavlněné stromy a dřeviny.\nNenechte ujít: Lyžařský areál Mammoth Mountain, domov pro osiky, vrby a bavlněné stromy. Zlaté osy linky na břehu Lee Vining Creek (na snímku) v kraji Mono, na východní straně Yosemite.


Novinářům to v Praze na evropském kongresu o peritoneální\ndialýze řekla docentka Sylvie Opatrná.\nNemocné ledviny nejsou schopny čistit krev od škodlivin,\nkteré se pak hromadí v těle. Život člověka je tak ohrožen. Umělá\nledvina, takzvaná hemodialýza, pacientovu krev přefiltruje.\nNemocný musí třikrát týdně navštívit nemocnici. Napojí se zde na\npřístroj, který mu za čtyři hodiny krev přečerpá a pročistí.\nPeritoneální dialýza využívá jako filtru pobřišnice. Do těla\nse zavede hadička, díky níž si pacient do břišní dutiny vpraví\nfiltrovací roztok. Sám si ho pak čtyřikrát denně vyměňuje. Na\nkontrolu k lékaři se dostaví jednou za čtyři až šest týdnů.\n"Potenciál této metody není dostatečně využit. Mohlo by z ní\nprofitovat mnohem více pacientů," uvedla Opatrná. Za malým\nvyužitím metody stojí podle ní i neinformovanost lékařů. Někteří\nraději používají naučené postupy než modernější způsoby léčby.\nV ČR náhradní ledvinu potřebuje 7500 nemocných. Nejúčinnější\na pro společnost nejlevnější léčbu představuje podle odborníků\ntransplantace ledvin. Pro mnohé pacienty znamená umělá ledvina,\ntedy krevní či břišní dialýza jen léčbu v době, než se pro ně\nnajde vhodný orgán. Zhruba dvě pětiny pacientů již s novou\nledvinou žijí. Víc než polovina lidí se léčí pomocí krevní\ndialýzy a asi osm procent pomocí dialýzy břišní.\nPodle expertů je ve vyspělých státech břišní dialýza levnější\nnež krevní. Je v nich i víc rozšířena. V ČR vyjde pacientova\nléčba u obou metod asi na 300.000 až 400.000 korun ročně. Břišní\ndialýza s sebou podle odborníků nese menší riziko dalších\nonemocnění. Odstraní dojíždění do nemocnice. Lidé mohou zůstat v\npráci či cestovat.\n"Je pozoruhodné, že se tyto skutečnosti\nnepokoušejí propočítat zdravotní pojišťovny a zdravotnické\norgány," podotkl Vladimír Tesař z pražské Všeobecné fakultní\nnemocnice. Upozornil, že metoda není vhodná pro všechny nemocné.\nKontakty na odborníky mohou nemocní získat od odborníků České\nnefrologické společnosti, která má adresu www.nefrol.cz. Údaje\nnajdou i na stránkách www.znovu.cz pacientské Společnosti\ndialyzovaných a transplantovaných.


Aridareal » Nezařazené\nKdyž se rozhodnete pro pořízení vlastního koupacího zařízení na Vaši zahradu, tak musíte kromě potřebných přípravků pro úpravu vody také pořídit několik velmi důležitých propriet z oddělení příslušenství. Velmi důležitým pomocníkem je dávkovač tablet nebo plovák, které upotřebíte v případě, že budete k ošetření vody používat tabletové přípravky a také krycí plachta někdy nebývá součástí vybavení koupacího zařízení a je potřeba ji pořídit zvlášť.\nDalší důležitou součástí Vašeho koupání je bazénová hadice, která je potřeba k propojení všech jeho částí. Například k připojení filtrace nebo posléze k připojení vysavače. Pokud si pořizujete koupání s filtrací, tak jsou bazénové hadice přímo v základním vybavení. Ale jak již bylo řečeno, tento pomocník není důležitý pouze při zapojování filtrace, ale také je potřeba je mít k připojení vysavače nebo jako pomocníky při vypouštění či napouštění Vašeho koupání.\nV naší nabídce najdete bazénové hadice z kvalitního, pevného a odolného materiálu ve dvou základních průměrech, které odpovídají požadavkům všech koupacích zařízení v několika barvách a také v solárním provedení a to za velmi výhodných cenových podmínek na našem trhu. Kromě toho pro Vás máme připravený i velký výběr potřebných doplňků, jako jsou například spony, spojky, rozbočky a koncovky, které se Vám jistě také budou hodit.\nV našem oddělení bazénového příslušenství najdete kromě hadic, také již zmíněné dávkovače tablet, plováky, filtrační kartuše, síťky, teploměry a spoustu dalších pomocníků k péči o Vaše koupací zařízení. Také nezapomeňte navštívit naši nabídku přípravků k úpravě vody ve Vašem koupání, kde najdete přípravky, jak chlorové, tak bromové, ale také samozřejmě kyslíkové. Záleží jen na Vašem vlastním výběru a rozhodnutí, jakými přípravky budete ošetřovat vodu ve Vašem koupání, každopádně u nás najdete všechny.


AniFest v Teplicích předznamenají animované Ozvěny - Teplický deník\nAniFest v Teplicích předznamenají animované Ozvěny\nTeplice – Projekce nejlepších animovaných snímků uplynulých ročníků Mezinárodního festivalu animovaných filmů AniFest předznamenají v tomto týdnu v teplické knihovně a ústeckém filmovém klubu Aula nadcházející AniFest 2010, který začne od 18. května v Teplicích.\nJiž teď v pondělí 12. dubna od sedmnácti hodin uvidí návštěvníci Regionální knihovny v Teplicích pásmo Humor v animaci. Návštěvníci se mohou těšit na kreslené grotesky z celého světa, vtipné snímky plné černého humoru, filmy s příznačnou nadsázkou, která je animovaným filmům vlastní.\nUniversitní filmový klub Aula připravuje na středu od 19:30 projekci nejlepším filmů AniFestu 2009. Návštěvníci uvidí oceněné krátké filmy z loňského AniFestu, mezi nimiž nebude chybět jedinečný fantaskní spot Brzo ve vašich městech, drsnější snímky Řetězová pila a Deset nebo český snímek Zahrada uzavřená.\nVstupné na projekce je zdarma.\nDalší Ozvěny AniFestu proběhnou v Teplicích také 19. a 26. dubna. Od 18. května pak otevře brány dvanácti promítacích sálů v Teplicích Mezinárodní festival animovaných filmů AniFest 2010. Jeho program nabídne více než čtyři stovky filmů, včetně filmových novinek Mary a Max, Metropia, My Dog Tulip či Vzhůru do oblak, projekce ve 3D, všechny filmy slavného českého režiséra Karla Zemana, návštěvu tvůrců filmů Piráti z Karibiku a nových dílů Hvězdných válek, desítky projekcí pro nejmenší diváky zdarma nebo programy tvůrců filmů Na půdě aneb Kdo má dneska narozeniny, Akumulátor I., Monstrum z galaxie Arkana, Anděl Páně, Tajemství ocelového města, návrat Arabely či Letající Čestmír.


Zdraví je to nejdůležitější, řekl zklamaný Vokoun - Sport.cz\n11. dubna 2006 19:47 - NASHVILLE\nJen těžko se hokejový brankář Tomáš Vokoun vyrovnává s nečekaným koncem sezóny. S Nashvillem se měl prát o Stanley Cup, místo toho leží v nemocnici a speciální infuzní roztok mu ředí krev. Vokoun má ucpané cévní stěny v oblasti pánve.\nTomáš Vokoun (vlevo) při oslavách vídeňského zlata.\nUzavřel se tak pro něj smolný rok, ale devětadvacetiletý hráč nechtěl svou sportovní ránu dramatizovat. "Je to zklamání. Ale zdraví je nejdůležitější, a tak se na to musím dívat," řekl devětadvacetiletý Vokoun listu The Daily News Journal. Od pátku prodělal řadu nejrůznějších testů. "To nejhorší je, že nevíte, co se děje," uvedl.\nLetos Vokoun zažívá zrcadlově obrácený rok. Loni se mu sezóna během výluky nepovedla, ale národnímu týmu pak ve Vídni pomohl k titulu mistrů světa. V obnovené NHL září, ale po olympijských hrách si posteskl, že mu kouč Alois Hadamczik nedůvěřoval a z Turína si odvezl jen bronz.\nDoktoři nyní naznačili, že Vokounovy potíže nejsou nijak běžné. Internista Nashvillu Predators Richard Garman řekl, že za čtvrtstoletí své praxe se s trombózou v oblasti pánve u mužského pacienta nesetkal. "Jsme ale přesvědčeni, že (Tomáš) je mimo nebezpečí. Brzy bude zase moci na brusle," řekl Garman. Vokoun prý bude moci normálně posilovat, ale musí se vyhýbat jakýmkoliv srážkám. "Očekáváme a doufáme v úplné zotavení," dodal. Hokejová kariéra ohrožená není\nLékaři přesto připustili, že zdravotní problémy tohoto rázu mohou ohrozit život. Ale situaci prý mají pod kontrolou a otazník podle nich nevisí ani nad dalším pokračováním kariéry karlovarského rodáka.\nPro Vokouna to nejsou první potíže v sezóně. V říjnu dostal ránu pukem do krku a podle svých slov byl kousek od smrti. Svými skvělými výkony se hlavně on postaral, že Nashville podruhé ve své historii postoupil do play-off. "On je důvodem číslo jedna toho, kde teď jsme," prohlásil útočník Scott Walker. Kouč Barry Trotz doufal, že jeho svěřenci nyní ukážou, že Nashville není jen týmem jednoho hráče.\nDevětadvacetiletý Vokoun nechytal od 1. dubna, kdy cítil bolesti zad. První vyšetření neodhalila příčinu problému, diagnóza byla stanovena až o víkendu během Vokounova pobytu v Baptist Hospital v Nashvillu. Léčba bude trvat několik týdnů, ve středu by měl být gólman z nemocnice propuštěn.


Holiday home Alperosevej L-891 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Vaeggerlose\nHoliday home Alperosevej L-891 – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Boto je hotel Holiday home Alperosevej L-891 perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Holiday home Alperosevej L-891 výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště jsou jen některé ze zařízení, které dělají Holiday home Alperosevej L-891 jiným od ostatních hotelů ve městě.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat topení, televize, satelit / kabelová TV, lednička, myčka na nádobí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Ať už je váš důvod k návštěvě města Boto jakýkoliv, Holiday home Alperosevej L-891 je skvělé místo pro osvěžující a vzrušující uvolnění.


Nastražte uši! Přichází příliv nových pořadů na Radiu Wave | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » Nastražte uši! Přichází příliv nových pořadů na Radiu Wave\n„Přicházíme s novým večerním programem, který je hodně zábavný a pestrý, co se týče formátů i témat. Vysílat jej budou moderátoři s osobitým projevem, kteří umí udělat rádiovou show. Věřím, že novými pořady oslovíme i ty, kdo doposud Radio Wave neposlouchali,“ vysvětluje šéfredaktorka Iva Jonášová.\nRadio Wave představuje neseriózní girl talk Zuzany Fuksové a Ivany Veselkové Buchty. Každou středu od sedmi večer můžete strávit hodinu duchaplnými řečmi o všem a o ničem. „Jsme dvě moderátorky, které nemoderují, a bavíme se o tom, co život naděluje a bere. Od vlašáku přes uklízení až po rakovinu,“ říkají autorky pořadu.\nHudebně kritický magazín Komplex s Jiřím Špičákem, Milošem Hrochem a jejich hosty najdete ve vysílání každé úterý od osmi večer. Naslouchá současné hudbě, sleduje nové trendy a zařazuje je do kontextu. „Každý hudební kritik má jiný názor. V našem hudebním mixtapu mohou posílat props, dávat diss nebo si léčit komplexy,“ vysvětlují autoři pořadu.\nRadio Wave uvádí rovněž první talkshow s názvem Velký špatný: Talkshow Radia Wave.\nBuchty středa 19:00–20:00 / repríza sobota 19:00/\nKomplex úterý 20:00–21:00 /repríza sobota 12:00/\nRozhovor V. Ruppert a J. Krásného čtvrtek 19:00–20:00 /repríza sobota 18:00/\nScéna s Opakem Dissu čtvrtek 22:00–24:00\nVolej pátek 19:00–20:00


Styling tipy z Olympia centrum Brno pokračují! | www.coolbrnoblog.cz\nLis 02 2015 by Míša\nStyling tipy z Olympia centrum Brno pokračují!\nJak už jsem Vám psala nedávno na Facebooku blogu, tak pro Váš velký zájem budou pokračovat Styling tipy z Olympia centrum Brno! Co přesně to znamená? Že Vám budu pravidelně, každý týden, přinášet tady na blogu tipy na zajímavé outfity, módní úlovky, doplňky a další „vychytávky“ – z obchodů právě v brněnské Olympii!\nOlympia centrum je brněnské největší nákupní centrum a najdete tady opravdu spoustu módních brandů, které obzvlášť my, holky, sledujeme, které máme rády a které často nakupujeme. Proto Vám každý týden pěkně „naservíruji“ to, co je v těchto obchodech nového, co mě zaujalo a co by nám rozhodně nemělo uniknout!\nDnes pro Vás mám tipy z mých čtyř velmi oblíbených obchodů – dva z nich nabízí skvělé oblečení, jeden boty a jeden kabelky a tašky – Retro Jeans, Promod, Vagabond a Carpisa! Jak tu vypadají aktuální kolekce a jaké „poklady“ tu mohou být Vaše? Jdeme na to!\nRetro Jeans! Můj oblíbený obchod, kde je vždycky o co stát:) Mám ráda barevnost, hravost, uvolněnost tohoto brandu. Baví mě snad každá kolekce, ve které nechybí vždycky věci pro běžné, denní nošení, ale koupíte tady i krásné šaty, sukně a výbavu na každou sezónu – nyní třeba super bundy, vesty, ale taky čepice, šály a teplé boty:) Já tu sestavila několik outfitů pro inspiraci.\nV Retro Jeans koupíte vždycky super košile – které já, osobně, miluju! Jsou měkoučké a nesmírně pohodlné. Pro první outfit jsem vybrala tuto – kostkovanou:\nKe košili jsem si vzala pohodlné „jog jeans“ – což je kombinace denimového looku a pohodlného, teplákového materiálu. Kalhoty mají spadený sed a skvěle se hodí jak na sport, tak na běžné nošení, vypadají perfektně!\nDruhý outfit – šedé, úpletové šaty asymetrického střihu – jsou teplé, takže skvělé na zimu, v kombinaci s černými legínami budou vypadat úchvatně:) Krásně obepínají postavu a zdůrazňují křivky.\nA třetí outfit – vybrala jsem model, který je na první pohled obyčejný, ovšem oba kusy jsou zajímavé detaily – slim černé džíny jsou „roztrhané“ na kolenou, což je velký hit této sezóny (nad čímž moje babička dosti nechápavě kroutí hlavou:). Šedé tričko má výrazné zdobení na ramenou – vyšívání s aplikací stříbrných flitrů! Velmi efektivní!:)\nV Retro Jeans mě zaujala také nabídka krásných bot – teplých a přitom stále velmi módních – v kombinaci s růžovou vypadají dost dobře, souhlasíte?:)\nDalší krásné modely z aktuální kolekce v Retro Jeans najdete ve fotogalerii.\nDruhý obchod – Promod! Tato značka je mi stále bližší – nabízí krásné, elegantní a velmi ženské oblečení, s nádechem francouské elegance! A jejich kabáty v současné kolekci jsou přímo dokonalé!\nZ Promodu jsem pro Vás vybrala kombinaci šedého „oversize“ kabátu, krémové halenky a džínů – přesně tento look se mi moc líbí, je uvolněný a elegantní zároveň. Oversize kabáty jsou tuto sezónu opravdu velmi módní záležitostí a já, i když jsem je z počátku nebrala moc vážně a nelíbily se mi, tak jim teď „přicházím na chuť“. Ty z Promodu jsou opravdu velmi vydařené!\nPrávě na kabáty jsem se v Promodu zaměřila, protože jich tu najdete fakt spoustu – můžete vybírat z mnoha střihů, barev i materiálů:\nOpravdu krásné jsou v Promodu také vlněné svetry, které vypadají také výborně – a kromě toho Vás ještě zahřejí:)\nDalší krásné kousky z Promodu opět najdete ve fotogalerii.\nA jsou na řadě boty! Nakoukla jsem do obchodu Vagabond a můžu Vám říct, jejich kolekce bot pro tuto zimu je pro mě teď absolutně „the best“! Přesně tyto boty s výraznou podrážkou (které tvoří většinu kolekce), jsou teď opravdu IN! Já bych si tady zaručeně vybrala:\nCo na to říkáte? Tyto boty mají díky vysoké platformě další výhodu – zima Vám v nich určitě nebude:)\nA poslední obchod, jehož kolekci Vám v tomto článku představím – Carpisa! Tato značka nabízí krásné italské kabelky, kufry, tašky…které jsou kvalitní, designově velmi vydařené a cenově stále dostupné. Na návrzích nové kolekce se navíc podílela i krásná herečka Penélope Cruz – která vytvořila svou vlastní řadu.\nV nabídce tu jsou velmi luxusní kabelky:\nAle také barevné kousky, batůžky a větší tašky:\nV neposlední řadě stojí za zmínku spolupráce Carpisy se značkou Coca Cola – mrkněte, co vzniklo – povedené, že?\nDalší krásné kousky z Carpisy jsou opět ve fotogalerii!\nTak co, vybrali byste si? Hurá do Olympie na nákupy!!!:)\nDůležitá věc na závěr – pokud Vás poslední dobou trápila dostupnost Olympie a časté zácpy na silnicích v jejím okolí – tak pro Vaši informaci, rekonstrukce příjezdových komunikací už skončila a Olympia je dostupná zcela bez problémů:)\nODKAZ: OLYMPIA CENTRUM BRNO/web\nODKAZ: OLYMPIA CENTRUM BRNO/facebook