JAN BORNA A POETIKA JEHO DIVADLA - PDF\nJAN BORNA A POETIKA JEHO DIVADLA\nDownload "JAN BORNA A POETIKA JEHO DIVADLA"\n1 JAN BORNA A POETIKA JEHO DIVADLA Markéta Nachlingerová Režisér Jan Borna působí v profesionálním českém divadle již více než 25 let. Počátky jeho divadelní práce úzce souvisí se studentskými amatérskými aktivitami a intenzivním zájmem o Nedivadlo Ivana Vyskočila, výrazný vliv na utváření jeho divadelního názoru mělo spoluzaložení improvizačního souboru Vizita, několikaleté působení v prostějovském, později brněnském HaDivadle, angažmá v legendárním královéhradeckém Divadle DRAK, spolu-účast na pozoruhodné éře nově vzniklého Dejvického divadla v 90. letech a chronologicky poslední tvůrčí práce v Divadle v Dlouhé. Za bezmála třicetileté působení vytvořil Borna celkem 47 inscenací. Borna s osobitou divadelností přesahuje žánr činoherního divadla směrem k divadlu loutkovému, kabaretu, revue, muzikálu, improvizaci a domluvené otevřené hře. Jeho režijní práce se pevně opírá o dramaturgický cit, otevřený přístup k předloze, schopnost na vysoké úrovni dramatizovat původně nedivadelní texty a adaptovat je pro jeviště. Autorský charakter tvorby však nikdy nestojí uzavřen vůči realizačnímu týmu spolutvůrců včetně herců, důležitou součástí jeho práce je kolektivní přístup. Dramaturgie a hledání tématu Podstatným rysem Bornovy dramaturgie jsou dramatizace původně nedivadelních textů jak v inscenacích pro dospělé, tak pro dětské diváky 1. Borna po celou svoji profesionální režijní kariéru nepracoval v obvyklém tvůrčím spojení s dramaturgem. Výjimkou byly spolupráce s autorkami původně nedivadelních textů Irenou Douskovou (Oněgin byl Rusák) a Taťjanou Lehenovou (Myška z bříška), které spolu s Bornou adaptovaly své prózy do dramatické podoby. Postup byl takový, že Borna jako režisér a spoluautor dramatizace nejprve vymyslel inscenační klíč, na jehož základě a s přímou účastí režiséra přepisovaly autorky text do dramatické podoby. Jan Borna tvrdí, že jeho záměrem ani ambicí není převádět na jeviště texty původně nedivadelní, nebo být programově objevným dramaturgem. Hodnotí tuto skutečnost spíše sebekriticky: Radši bych dělal hry, ale nějak mě příležitosti pro setkání víc napadají na jiných textech. Není v tom žádná filozofie, jen moje nedostatečnost a mrzí mě to, protože hotové hry se mi vždy inscenovaly moc dobře. 2 Příčinu neschopnosti nacházet pro sebe dramata vidí sám ve skutečnosti, že v rozhodujícím období mezi patnáctým a dvacátým rokem, ze kterého nám zůstávají silné čtenářské zážitky, nečetl tolik divadelních her, proto v něm přirozeně nerezonují ani nyní. Kromě dramatizací se v jeho tvorbě opakovaně objevují inscenace, které vznikly na základě koláže básní, písní, minidramat, jsou vzájemně propojeny do výsledného tvaru inscenovaného pásma, kabaretu, revue. Dalším přístupem je náčrt dramaturgicko-režijního konceptu v podobě určení a pojmenování zásadních momentů příběhu, výběr písní, úryvků textů, básní, které se do něj vkomponují a následně zpracují v průběhu přímé práce na vzniku inscenace s ostatními zúčastněnými. Oba dva přístupy jsou otevřené, mnohdy vyžadují při nastudování inscenace improvizační vklad herců. Je dáno téma a kostra, zbytek se dotváří, vymýšlí se možnosti divadelního ztvárnění, pak se režijně selektují a později fixují v rámci celého kolektivu. Oba dva tyto výše jmenované přístupy mají výrazně autorský charakter. Pro celkovou Bornovu inscenační tvorbu je též charakteristické, že se vyhýbá velkým dramatikům a klasickým dramatickým textům. Dramata Shakespeara, Čechova, Goldoniho, Molièra apod. realizoval pouze se studenty v rámci své pedagogické praxe, jako profesionální režisér nikdy. Výjimkou jsou Stroupežnického Naši furianti 1 Z tvorby pro dětského diváka Borna zdramatizoval sám či ve spolupráci Jak jsem se ztratil, Myška z bříška; z tvorby pro dospělé Oněgin byl Rusák. 2 Štěpánová). Revolver Revue, 2005, č. 58, s\n2 a Machiavelliho Mandragora. Můžeme hovořit o Bornově bloku nebo mindráku vůči klasikům, kterému je schopen čelit pouze při práci se studenty, již tuto zátěž ještě nemají: odblokují i mě a hrajeme si. 3 Na základě výše uvedeného můžeme vytyčit čtyři základní přístupy k výběru textů a k případnému divadelnímu scénáři: divadelní hra (Ubu spoutaný, Kuřecí hlava, Velvyslanec, Mandragora, Past na myši, U Hitlerů v kuchyni, Naši furianti); nedivadelní prozaický text, který je třeba zdramatizovat (Myška z bříška, Oněgin byl Rusák, Jak jsem se ztratil aneb Malá vánoční povídka, Střemhlav); předem připravená koláž z krátkých textů, písní, dramat, ze které vznikne inscenace-pásmo, scénář existuje již před začátkem zkoušení v tomto případě neváže jednotlivé epizody inscenace fabule (Kabaret Vian Cami, Kabaret Prévert Bulis, Kdyby prase mělo křídla); jako vstupní materiál pro inscenaci slouží pouze námět, základní body fabule, hudba a texty písní jako zadání k inscenačnímu zpracování pro kolektiv tvůrců, celek může a nemusí být propojen linií příběhu (Hry pro děti a s dětmi, To je nápad!, Zpívej, klaune ). Bornovým určujícím dramaturgickým kritériem pro texty k inscenování je však míra potenciálu pro setkání tvůrců, lidí, kteří se budou na inscenaci podílet, a pro společný zážitek herců a diváků. Není režisérem příběhů, vypravěčem, více než silný příběh potřebuje materiál, na jehož základě může realizovat zážitek vzájemnosti jako hlavní téma své práce i divadelního umění vůbec. Borna nepostupuje tradiční cestou tak, že by si vybral text, téma nebo námět a pro ně hledal vhodné spolupracovníky, se kterými by inscenační záměr naplnil. Jde opačně, tedy od člověka k textu, tématu, formě. Tato metoda s sebou nese určité riziko opakování již viděného nebo osvědčeně ozkoušeného (například zapojování dospělého publika do hry 4 ). Nicméně jako dramaturg myslí Borna především na herce. Potřebuje si být jistý, že jim předkládá materiál, na jehož základě může vzniknout zážitek, ve kterém budou konkrétní lidé- -herci zajímavě existovat: Když jsem si přečetl Aškenazyho vánoční povídku, věděl jsem hned, že Pavel Tesař v ní bude úžasný. Když připravuji kabaret, tak vidím Vondráčka, jak zpívá, a vím, že pro diváky bude zážitek se s ním setkat. 5 Geneze inscenačního tvaru Z hlediska tradičního modelu tvůrčího divadelního týmu je Bornova práce poněkud neobvyklá. Namísto dramaturga je pro něj určujícím tvůrčím partnerem výtvarník a autor hudby. Borna má silné analytické a kritické myšlení, což jsou důležité schopnosti pro dramaturgickou práci. Proces tedy začíná tím, že Borna si vybere základní materiál, ať už je to drama, či text, koláž apod., na základě tématu, o kterém je přesvědčený, že bude moci na jevišti fungovat. Téma jako energie si pak začne hledat cestu ke ztvárnění, svoji formu. Sám říká: potřebuji se odrazit do obrazu. 6 V této fázi začíná intenzivní práce s výtvarníkem. Ten je pro něj skutečným oponentem, který myslí jinak, vizuálně. Borna je sám sobě dramaturgem, ale výtvarná vize inscenace je pro jeho režijní práci nezbytná: Abych mohl začít pracovat na režii, musím mít úplně přesnou výtvarnou vizi. Teprve pak si můžu začít připravovat režii. Dokud nevím, jak bude vypadat scéna, jak bude pojmenovaný prostor, tak to neumím. 7 Skrze konkretizaci výtvarné podoby inscenace Borna teprve začíná utvářet režijní koncept, aranžmá, stavět situace. Spolupracovníci, se kterými si rozumí nejen jako divadelní režisér, ale také jako člověk, jsou pro něj nesmírně důležití, díky nim se skutečně realizuje: Já režíruji tak, že připravuji směr, ale jak ta cesta nakonec vypadá, to určí 3 Štěpánová). Revolver Revue, op. cit. 4 V inscenacích Epochální výlet pana Broučka a Oněgin byl Rusák nalezneme téměř až násilné zapojování publika. Herci je nutí skandovat, vykřikovat, v prvním případě jako na středověkém tržišti, v druhém jde o imitaci májových oslav. Mírnější formou těchto zapojování jsou pak výstupy v Jak jsem se ztratil, kde se z horního patra hlediště v Divadle v Dlouhé stávají pavlačové partaje, z nichž vystupují do děje jejich obyvatelé, aby komentovali dění na jevišti, nebo v Souborném díle Williama Shakespeara ve 120 minutách. 5 Štěpánová). Revolver Revue, op. cit. 6 Tamtéž. 7 Borna, Jan Štěpánová, Karola (rozmlouvala). Revolver Revue, op. cit.\n3 až ti lidé, s nimiž spolupracuji a které režíruji. ( ) Když je koncepce dobře trefená, a to je můj úkol, tak potom se mozaika skládá a potence tvůrců se násobí. 8 Jde o stejný mechanismus jako v práci s herci: Borna neumí pracovat s lidmi, které nezná, neví, co od nich očekávat, ani co jim nabídnout. Proto se v jeho tvorbě postupně ustálil okruh spolupracovníků, které až na výjimky nemění a s nimiž funguje určitá umělecká rezonance a napojení, které iniciuje kolektivní tvůrčí proces. Například u Myšky z bříška se stal stěžejním inscenačním klíčem nápad umístit představitelku Myšky Magdalenu Zimovou do otáčivého bubnu, v němž jako v malém pokojíčku Myška tráví 9 měsíců. Do Myščina prostoru vymezeného revuálkou nemají přístup ostatní postavy, umístění bubnu vzadu na jeviště umožňuje Myščinu stálou přítomnost na scéně, kdykoliv to režie vyžaduje. Od tohoto řešení s jedním dominantním prvkem scény se odvíjela výstavba ostatních výstupů a jejich scénické a režijní pojetí. Ačkoliv je Borna sám sobě dramaturgem, není sólistou, ale člověkem dialogu. K němu potřebuje ve fázi zrodu koncepce inscenace partnera, scénografa-výtvarníka, který doplňuje jeho představu o výtvarné vnímání, koncepce dostává svůj obraz. V tomto tandemu pak společně zhmotní téma do scénického řešení. Hledání formy Mnohovrstevnatost a pestrost výrazových prostředků je pro Bornovu režii typická. Není čistě režisérem loutkového, činoherního, hudebního, výtvarného divadla, ale ve své práci využívá a kombinuje všechny možnosti těchto disciplín. Díky tomu můžeme hovořit o syntetickém charakteru tvorby, který sám o sobě není cílem, ale prostředkem, jak najít nejvhodnější cestu k divákovi, nejlepší formu vyjádření. Stálého výtvarníka nalezl Borna v Jaroslavu Milfajtovi, se kterým vytvořil téměř všechna scénická řešení pro inscenace v Divadle v Dlouhé. Poprvé se profesionálně potkali v HaDivadle při práci na inscenaci Hry pro děti a s dětmi. Mezi jeho další spolupracovníky patřili Petr Matásek, Marek Zákostelecký, Barbora Lhotáková (provd. Hubená), Tomáš Žižka či David Cajthaml. Stálou kostýmní výtvarnicí Jana Borny je v současné době Petra Goldflamová Štětinová. Borna preferuje neměnnou scénu jako univerzální prostor pro celou inscenaci, kterému je přisuzována jeho funkce až hrou herců, rekvizitami či jednoduchým mobiliářem, ale nedějí se zde žádné náročné přestavby (např. Kdyby prase mělo křídla, Kráska a zvíře, Myška z bříška, Zpívej, klaune, z inscenací pro dospělé z poslední doby např. Naši furianti, Pokus o létání). Dalším typem jím využívané scénografie je vysoce variabilní, funkční systém jevištních prvků, ze kterých se scéna staví a mění přímo na jevišti podobně jako stavebnice, je neustále v pohybu (To je nápad!, Souborné dílo Williama Shakespeara ve 120 minutách), nebo umožňuje rychlé změny místa děje (např. díky točně), je využívána jako kinetický prvek (Oněgin byl Rusák, Komedie s čertem). Hudebními partnery byli a jsou Bornovi jednak herec Jan Vondráček, ale také Milan Potoček, Jiří Bulis, v DRAKu Jiří Vyšohlíd, nebo Vratislav Šrámek, s nímž Borna pracoval v rámci své pedagogické činnosti na pražské DAMU. Spolupráce s autorem hudby je vzhledem k jejímu bohatému využívání v Bornově práci významná. V případě inscenací Jak jsem se ztratil a Oněgin byl Rusák sice vybíral jednotlivé písně sám režisér (pro Kdyby prase mělo křídla společně s autorem Petrem Skoumalem), Vondráček s Potočkem je aranžovali pro soubor. Borna zpravidla nepoužívá hudbu jako podkres, tedy scénickou hudbu v pravém slova smyslu, mnohem bližší mu jsou zpívané songy, zároveň naživo doprovázené kapelou. Jedná se o retromuzikálové použití (Jak jsem se ztratil, Oněgin byl Rusák) nebo původní písničky složené přímo pro inscenaci (Myška z bříška) či do inscenace vybrané samostatné písně (Kabarety, To je nápad!, Zpívej, klaune ). Jejich interpretace je mnohdy koncertní, písňová čísla stojí jako samostatné části celku, nejsou nositelem děje. Hlavní devizou hudby v Bornových inscenacích je vysoká kvalita zhudebněných textů, výborná pěvecká i hudební interpretace, cit pro zakomponování do syžetu inscenace. S loutkami jako určujícím prostředkem divadelního jednání se setkal Borna nejintenzivněji při svém angažmá v Divadle DRAK, které mu otevřelo nový pohled na divadlo sdělované obrazy, výtvarným vyjádřením: Až do té doby jsem si myslel, že fantazie v divadle se dá jen vyžvanit a tady jsem objevil její vizuální podobu. 9 8 Wolfová, Pavlína. Těsně před smrtí budu nejvtipnější (rozhovor s J. Bornou), Reflex, 2009, č. 5, s Štěpánová). Revolver Revue, op. cit.\n4 Ačkoliv u loutek nezůstal, tento zážitek v něm zakořenil a spoluurčil i jeho režijní metodu, pro kterou je stěžejní představa o scénickém zhmotnění koncepce. Loutka není v Bornově tvorbě cílem, ale prostředkem. Už v drakovské Krásce a zvířeti kombinoval hru loutky s hrou herců, odhalených vodičů loutek, kteří se v rolích jednotlivých postav plynule střídali s loutkami. Z podstaty Bornovy práce nemůže loutka vyhovovat jako tvůrčí partner v rámci kolektivní tvorby a práce na vzniku inscenace, ale může být nositelem metaforických sdělení. Tak je tomu v Jak jsem se ztratil, kde loutky postav z minulého děje přicházejí za malým Pavlíkem jako obrazy svědomí, nebo v Kdyby prase mělo křídla, kde nejrůznější loutkové objekty animují písně Petra Skoumala. Ve starších inscenacích To je nápad!, Zpívej, klaune a Tango se jedná hlavně o velké hadrové loutky, manekýny a maňasy, nebo o předměty, jimž je funkce loutky vetknuta akcí herce. Spíše než přímo o práci s loutkou má v souvislosti s Bornou smysl hovořit o loutkou inspirovaném vyjádření, scénických nápadech. Celá řada realizovaných scén Bornových inscenací překračuje rámec činoherního divadla směrem k výtvarnému a metaforickému: ve Hrách pro děti a s dětmi například scéna s přehazováním míče, balonu a světla, loutkovitost postav na chůdách, scéna s rozsvěcením lamp a jejich ozvučení a stínové loutkové divadlo v Jak jsem se ztratil, gynekologická prohlídka v Myšce z bříška nebo použití mobilních scénických prvků, jakoby zvětšených hraček (autobus, automobilová scéna cestou do porodnice), loutkové výstupy v Kabaretech atd. Vyjádření výtvarnou zkratkou, náznakem, má v Bornově práci význam jako divadelní prostředek, který významně utváří atmosféru, poezii, rozvíjí fantazii diváků a jitří jejich vnímání. (Spolu)práce s hercem a kolektivní tvorba Bez herců jako aktivních spolutvůrců inscenace by Borna pravděpodobně neuměl postavit inscenační tvar. Jako režisér potřebuje soubor, který zná, se kterým si rozumí a který je připraven na jeho přístup ke zkoušení. Borna totiž herce nerežíruje, nearanžuje jejich jevištní pohyb krok po kroku, gesto po gestu, ale nechává jim v mezích jejich rolí téměř úplnou svobodu. Je spíše jakýmsi koordinátorem, hlídačem tématu a jednolitosti formy, otevřeným pro podněty ze strany herců: Devadesát procent detailů, na nichž se domluvíme, visí na hercích, mají neobvykle velký podíl na autorství. Hodně divadelníků, kdyby mě viděli, jak pracuji, by řeklo, že nejsem žádný režisér. ( ) Protože já vlastně neříkám kolegům, jak to mají dělat. 10 Metodou práce s hercem se zdá být spíše inspirovaná improvizace na zadané téma. Tento přístup má jistě své kořeny v samotných počátcích Bornovy divadelní tvorby, kdy spoluzakládal Divadlo Vizita. Velmi lapidárně tento postup popisuje herec Martin Matejka: ze začátku si jen tak povídáme, vtipkujeme, rozblázníme se a pak z toho něco vymyslíme. 11 Tímto způsobem Borna vede zkoušky. Nechává herce volně a dle svého přistoupit k tématu, nejprve formou dialogu o něm, pak je nechá blbnout, přenést akci na jeviště, improvizovat v rámci ní a buď potom výstup na základě improvizace fixují, nebo jej upravují, společně usměrňují. Skrze hraní si s tématem a formou uvolňují herci spolu s režisérem spoustu energie tak, aby našli odvahu hrát něco, co je něžné, jednoduché, přímé. 12 Herec u Borny musí hrát téma, ne imitaci. Jedná se o pravdivou existenci herců na jevišti, kteří se nesnaží předstírat city, stavy, existenci v dané situaci, ale to vše překládají do obrazů. Autorské, antiiluzivní herectví s prvky brechtovského přístupu je Bornovi nejbližší. Nepotřebuje přitom řemeslně dokonalé činoherce. Borna vede inscenační kolektiv tak, že je zřetelné, že spoluvytváří podobu inscenace, přináší svědectví o společné radosti ze hry, která není opačným pólem, ale potvrzením profesionality. 13 Pro něj je společným základem herectví schopnost komunikovat, vypovídat, navázat vztah s divákem prostřednictvím těla, gesta, mimiky, hlasu, metafory, obrazových prostředků. Způsob, jakým se to děje, je různý a vychází z toho, co mu herec nabídne. Tím však nemizí Bornou intenzivně vnímaná zodpovědnost vůči herci, kterou si nese společně 10 Wolfová, Pavlína. Těsně před smrtí budu nejvtipnější (rozhovor s J. Bornou), Reflex, 2009, č. 5, s Kostrhunová, Alžběta. Rozhovor s hercem Martinem Matejkou. Tvořivá dramatika 19, 2008, č. 3, s Tamtéž. 13 Král, Karel. Kýč a umění. Svět a divadlo 7, 1996, č. 1, s\n5 s námětem od začátku práce na inscenaci, ačkoliv tam ještě není herec přítomný: To je pro mě největší trauma coby režiséra. Víc než reakce kritiky je pro mě důležité, aby to pro herce byl zážitek, aby je bavilo to hrát a setkávat se na tom s lidmi. 14 Ve fázi, kdy má inscenační tvar již svoji ucelenou jevištní podobu a zkoušení přechází do hlavních a generálních zkoušek, je část tohoto času, vždy po zkoušce, soustředěna na společný dialog, rozbor denní práce. Obvykle u režisérů tyto rozbory vypadají tak, že zúčastnění vyslechnou poznámky a příkazy ke svému výkonu od režiséra. Borna si takovéto poznámky vede samozřejmě také, ale v rámci rozboru s nimi nakládá jako s tématy a podněty ke společné diskuzi, polemice, kterou jakoby moderuje. Z ní teprve vzejdou závěry závazné pro další zkoušky. Podobně se stará o reprízy: pravidelně je v rámci svých možností navštěvuje, po představení dává hercům připomínky hromadně i individuálně, hlídá, zda se inscenace neposunula od svého původního tvaru někam jinam. Tato péče oprávněně vychází i z faktu, že herectví jeho herců nebývá pevně fixované, ale ve větší či menší míře variuje svůj výchozí tvar v rámci repríz, nebo se také nechává nežádoucím způsobem strhnout publikem, srandou, improvizací, která jde proti režijnímu záměru. Komunikace s dětským i dospělým publikem a fenomén rodinného divadla Při přípravě inscenace pro děti, ve chvíli, kdy už Borna pracuje s herci na scénické podobě textu, hry, tématu zvoleném na základě sdělitelné zkušenosti, nerozlišuje, zda režíruje pro dospělé, či děti. Metoda práce zůstává stejná, ohled je brán pouze na to, aby způsob vyjadřování a komunikace děti nepodceňoval. Zároveň se snaží o maximální pravdivost veškerého dění na jevišti ve všech složkách. Dětské publikum je totiž v reakci velmi upřímné. Na rozdíl od dospělých nejsou děti zatíženy vzděláním, snobismem či všeobecným vkusem. Díky dětské otevřenosti, senzitivnosti a hravosti se dospělý doprovod ve vnímání divadelního zážitku přirozeně uvolní, ztratí své dospělácké divácké deformace. Tuto skutečnost si Borna dobře uvědomuje a již v raných pracích pro děti nalezneme narážky nebo kratší pasáže, jejichž sdělení je cílené k dospělému, rodičovskému publiku. Cesta k rodinnému divadlu začíná od nuly u Her pro děti a s dětmi v HaDivadle, kam neměli dospělí či rodiče přístup vůbec, aby byl dětem uchráněn magický zážitek světa, do kterého je herci poslepu přivedou a pak z něj zase poslepu odvedou. Plně se fenomén rodinných představení rozvinul až u inscenace Jak jsem se ztratil, kde je přímo jedna z linií určena dospělým. Linie příběhu o ztraceném chlapci, zasazená do 60. let, má pro dospělé silnou a přitom nenásilnou nostalgii. V Myšce z bříška zase otevřel velmi palčivé téma, totiž co se děje u maminky v břiše a jak se děti dostávají na svět. Není náhoda, že při odpoledních představeních této inscenace v hledišti sedí nejen děti s rodiči, ale i mladé páry v očekávání nebo výpravy těhotných maminek. Do Divadla v Dlouhé se dokonce dostala i informace o tom, že jistá poradna pro nastávající maminky posílá na toto představení své klientky organizovaně. Nicméně úvaze o terapeutické funkci inscenace se zde raději vyhnu. Jisté je, že atraktivita Bornových inscenací pro děti se dotýká i dospělého publika, sám Borna si tento fakt vysvětluje následovně: V dnešní zvláštní době je to, co vnímají děti, pro spoustu dospělých přitažlivé, protože tomu taky obyčejně rozumějí. Přicházejí na něco, co je nekomplikované, co je nedrásá a nedeprimuje. A zřejmě si v dětském světě dokážou lehce představit hravost, kterou v dospělosti ztrácejí. 15 Dětský svět Jana Borny je tedy svým způsobem osvobozující i pro nedětské publikum. V divadle pro dospělé si Borna velmi často volil náměty absurdní či surreálné poetiky (Sławomir Mrożek, Alfred Jarry, Boris Vian, mikrodramata Pierra-Henriho Camiho, hříčky Jacquesa Préverta). Už zde je u něj zakořeněn silný vztah k nonsensu, nonsensové poezii, která se často objevuje i v inscenacích pro děti (Jan Vodňanský, Pavel Šrut, Jiří Weinberger, Christian Morgenstern, Miloš Macourek). Borna však necítí nonsensovou poezii pouze jako cestu k dětské hravosti, dětskému žvatlání nesmyslů, je to pro něj velmi dospělý pocit, cesta nesmyslu k objevu smyslu. Na srážce zdánlivých banalit nebo k sobě nepadnoucích věcí si uvědomuje významy nezatížené konstrukcí: Já mám strašně rád umění, které je schopné zjednodušit Pro děti, když to řeknu blbě, vlastně dělám rád, protože mě samotného to osvobozuje od filozofických konstrukcí. Když 14 Borna, Jan Černá, Kamila Král, Karel (rozmlouvali). U Bornů v kuchyni. Svět a divadlo 21, 2010, č. 2, s Machalická, Jana. Žiju teď šťastné období (rozhovor s J. Bornou). Lidové noviny , roč. 21, č. 50, s. 4.\n6 jsem začínal, tak jsem měl velké sklony k duchamornému mudrování. A toho mě divadlo pro děti zbavuje. 16 Poetiku nonsensu pro svoji divadelní tvorbu pro děti objevil přirozeně díky vztahu k poetikám pracujícím s realitou jiným než kauzálním způsobem. Kvalitní nonsensová poe-zie je pro děti přirozenou cestou ke svobodné imaginaci, pokud ji podpoří ještě vizuální, výtvarný zážitek tak, jak s ním nakládá Borna, je legitimnost jejího využití v divadle pro děti oprávněná. To je případ inscenací Hry pro děti a s dětmi, To je nápad!, Kdyby prase mělo křídla. Podstatným rysem Bornovy poetiky je humor, a to jak v tvorbě pro děti, tak pro dospělé. Očistná síla smíchu je v Bornových inscenacích vlastně prostředkem ke katarzi, humor Borna cítí jako komplexní pohled na věc: Čím jsem starší, čím je život míň a míň jednoduchý, tak mám radši, když se někomu podaří zachytit něco podstatného humorem. ( ) Za talent všech talentů považuji, když se někdo na svět, ve kterém se dějí šílené věci, dívá s humorem. 17 Borna má schopnost vytvořit ve svých inscenacích nejen pro děti poetický svět, ve kterém umí sdělovat příběh obrazem, smysl nesmyslem, střídat křehké zážitky vážného zaujetí s legrací jemnou i hrubozrnnou, to vše pravdivě a s upřímností nečinící rozdíl mezi dítětem a dospělým. Jeho tvorba je v tuzemské produkci dlouhodobě nepřehlédnutelná a představuje kultivovaný způsob divadelní zábavy pro dospělé, děti i pro celou rodinu. (Převzato z magisterské diplomové práce, Katedra divadelní vědy, FF UK, Praha 2011, kráceno) 16 Borna, Jan Černá, Kamila Král, Karel (rozmlouvali). U Bornů v kuchyni. Svět a divadlo 21, 2010, č. 2, s Tamtéž, s. 69.


Alena Bartošová, Jablonná | Hledat.cz\nObchodní činnost, zprostředkování služeb. Finanční služby - hypotéky, půjčky, leasing, atd. Financování nákupu nemovitostí, provozoven, penzionů prostřenictvím bankovních i nebankovních institucí. Dalším produktem je spotřebitelský úvěr na cokoli. Realitní činnost - nákup a prodej nemovitostí, vyplácení exekucí.\nAlena Bartošová – data z rejstříků\nHorní Hbity 5, 262 63 Jablonná


Redakce testuje: Hurá na mamuta! | [OL]4you - Olomoucký lifestylový magazín\nDNES HOT #jeden svět olomouc#cestování#umění olomouce#osobnosti#redakce testuje\nRedakce testuje: Hurá na mamuta!\nNemohla jsem ani dospat, když jsem se dozvěděla od tety Zuzky můj další redakční úkol – otestovat nové atrakce v horském resortu Dolní Morava v rámci dne plného zážitků během prvního prázdninového dne...\nElla Dubánková 30. července 2018\nŘeknu vám, takové úkoly mě baví mnohem víc než ty ve škole. To by děti v pravěku koukaly, jak si dnes můžeme hrát s velikánským mamutem! Pro Dolní Moravu však mamutí přítomnost není žádné překvapení. V pravěku zde byla tato majestátní zvířata jako doma a na místních kopcích se jich pásla celá stáda. Tento mamut je vysoký celých 13 metrů – je to jako byste poskládali 13 malých dětí na sebe. Teda, musely by si stát vždy na hlavě, ale pro představu, jak obrovský je, vám to určitě postačí. Leze se do něj po schůdkách ve velikánské noze a pak šup chobogánem dolů. Víte, co je to chobogán? No přece tobogán v mamutím chobotu. Bylo to úžasné, jela jsem asi dvacetkrát! Nebyla to ovšem brnkačka, chobogán měří 24 metrů! Moje mamka chtěla jet taky, ale nahoře ztratila odvahu a vrátila se raději zpátky dolů po svých.\nNejvětší mamutí atrakce na světě\nTohoto mamuta nám můžou závidět všude. Je to totiž největší mamutí atrakce na světě. V rámci Dne plného zážitků jsme ho společně s dalšími dětmi a s panem Miroslavem Markem, oficiálním komisařem České knihy rekordů, slavnostně pokřtili, protože z atrakcí na Dolní Moravě je tou úplně nejnovější. A do knihy rekordů se dostal právě díky své ohromné velikosti – v sobě má totiž dvě patra, ve kterých provádí nejmenší návštěvníky pravěkým dobrodružstvím. Velikost mamuta se kvůli zápisu do knihy prověřila počtem dětí, které se do něj v jednu chvíli zároveň vešly. Bylo nás padesát! Já jsem tam totiž nemohla chybět, to dá rozum. Takže v České knize rekordů mamut i se mnou bude, ale teď se ještě uchází o zápis do celosvětové Guinnessovy knihy rekordů. Budu mu držet pěsti!\nDen plný zážitků ovšem nebyl jen o mamutovi. O další program se postarala různá divadla pro děti, žongléři, animační workshopy, pohádková stezka s vílami a princeznou, kde musely děti plnit úkoly, dog dancing s Vandou Gregorovou nebo bublinový rekordman Matěj Kodeš, který názorně ukázal, za co získal 11 světových rekordů. Nám se nejvíc líbil žonglér, který si dal kolo na bradu nebo žongloval s hořícími kuželkami.\nLíbily se mi taky další atrakce v areálu resortu Dolní Morava – třeba v Mamutíkově vodním parku jsem to už trošku znala, ale stejně mě zase bavilo hrát si s vodou. V Lesním zážitkovém parku jsem hledala cestu v bludišti a v Pískovém světě jsem zkusila rýžovat zlato. To jsem sice nevyrýžovala, ale našla jsem krásný kamínek. Taky jsem z písku vyhrabala kostru pravěkého člověka. A protože miluju zvířátka, šla jsem nakrmit místní roztomilá morčátka. Mamka s babičkou si zatím udělaly radost a koupily si nějaké věcičky na Jarmarku regionálních produktů.\nMamut mě udolal!\nPřála jsem si, aby tento den nikdy neskončil. Líbilo se mi totiž úplně všechno! Posbírala jsem tolik zážitků hned první den prázdnin! Asi nejvíc jsem si užila obří houpačku. Mamka na ni šla se mnou, ale ječela strachem tak, že pobavila všechny lidi kolem.\nTaky jsme lanovkou vyjeli ke Stezce v oblacích – a to teda bylo něco! Šla jsem tam poprvé, ale určitě ne naposledy. Uvnitř Stezky v oblacích se dá taky sjet tobogánem dolů, tak je vám už určitě jasné, že jsem si to nemohla nechat ujít. Pak jsem ještě dole v areálu 5x sjela tu nejdelší dráhu na pneumatice a řádila na bublině. A když jsem se dostatečně vyskákala na trampolíně u Chaty Marcelka, musela jsem jet domů. Cestu domů si už ale nepamatuju, protože jsem okamžitě usnula. Tak mě mamut udolal!\nOriginální oslava konce školního roku už je sice za mnou, ale dobrou zprávou je, že obří mamut na Dolní Moravě bude pořád. Stejně tak jako další atrakce – Mamutíkův vodní park, Lesní zážitkový park, Pískový svět, Dětský park Amálka, Adrenalin park... a připravena je celá řada animačních programů a událostí. Např. v sobotu 4. srpna 2018 se tady uskuteční další báječná akce – jmenuje se Acrobatic Night Show na Stezce v oblacích. Akrobati, provazochodci a nejrůznější umělci budou zavěšeni přímo na jedinečné konstrukci Stezky v oblacích a přinesou vám za večerní atmosféry zážitek na tom nejnetradičnějším místě, jaké si vůbec umíte představit.\nMým dalším snem je strávit tady víc dní – abych se dosyta vyřádila na všech atrakcích, teda, jestli je to vůbec možné... Tak mi teta Zuzka slíbila, že mě příště vezme do Wellness hotelu Vista! Juchuuuuuuuu!!!\nDolní Morava je dokonalou destinací pro výlety. Obzvláště děti ocení úžasné atrakce, jako třeba právě obřího mamuta, Mamutíkův vodní park, Lesní zážitkový park, Pískový svět, Dětský park Amálka, Adrenalin park. Je pro ně připravena i celá řada dalších animačních programů. Více informací o resortu a nejbližších plánovaných akcích najdete na www.dolnimorava.cz\n#dolní morava #atrakce #akce pro děti #děti #stezka v oblacích #prázdniny #výlety #mamutíkův vodní park #horský resort dolní morava\nBritští GoGo Penguin čarovali v Jazz Tibet Clubu\nRedakce [OL]4you 5. dubna 2019\nZapomenutá kráska Evropy – Ozdravná cvičení pro každého na území s léčivou silou\nRedakce [OL]4you 3. dubna 2019\nRedakce testuje: Zavěste se do popruhů TRX a získejte dokonalé tělo\nZuzana Zbořilová 1. dubna 2019\nKluk z Dakaru – Aleš Loprais – prozrazuje, jak správně zdolat nástrahy...\nZuzana Zbořilová 14. března 2019


Aktuální nabídka pronájem bytu Vilémov (Chomutov) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem bytu Vilémov (Chomutov) než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem bytu Vilémov (Chomutov) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem bytu Vilémov (Chomutov) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem bytu Vilémov (Chomutov) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem bytu Vilémov (Chomutov)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem bytu Vilémov (Chomutov), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty Vilémov (Chomutov), a to byty na prodej Vilémov (Chomutov), pronájem bytu Vilémov (Chomutov), dražby bytů Vilémov (Chomutov).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájem bytu Vilémov (Chomutov) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Vilémov (Chomutov), byty na prodej Vilémov (Chomutov), pronájem bytu Vilémov (Chomutov), dražby bytů Vilémov (Chomutov).\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v pronájem bytu Vilémov (Chomutov), je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro byty Vilémov (Chomutov), zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte pronájem bytu Vilémov (Chomutov) ?\nPokud jste v této kategorii pronájem bytu Vilémov (Chomutov) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem bytu Vilémov (Chomutov)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem bytu Vilémov (Chomutov), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem bytu Vilémov (Chomutov). Určitě lépe naleznete pronájem bytu Vilémov (Chomutov), který hledáte.


Cam Pulsar - informace a 2 uživatelské recenze ke kočárku - Modrý koník\nCam Pulsar je kočárek futuristického vzhledu, který se od ostatních modelů této značky liší i specifickým tvarem stříšky sportovní části a centrální brzdou umístěnou na rukojeti. Na opačné straně rukojeti je umístěn mechanismus aretace koleček, takže se k nim nemusíš shýbat. Koečka jsou odpružená jen mírně, proto jsou vhodnější spíše do města. Cam Pulsar dokáže po složení samostatně stát s pomocí výsuvné tyčky, o kterou se opře.\nSportovní část otočíš a napolohuješ až do lehu. Při sklápění zádové opěrky se automaticky zvedá i opěrka nožiček. Pultík na nožičky nastavíš otáčením, čímž opěrku nohou můžeš prodloužit. Pulsar je v nabídce v kombinaci s prostornou hlubokou vaničkou, která se dá pomocí dokoupitelného autokitu předělat na autovaničku. Součástí kočárku je i autosedačka nakliknutelná přímo na podvozek.\nStarší modely poznáš podle umělých, efektně vyplněných koleček. Ty v roce 2014 nahradily kolečka nová, se vzdušnějším výpletem, vzadu nafukovací. Pulsar vyšel i v kolekci Siderale ve stříbrné či lesklé růžové barvě potahů s koženkovým efektem na bílo-šedé konstrukci s teleskopicky polohovatelnou rukojetí.\nVíce informací na oficiální stránce Cam Pulsar\n104 × 58,5 × 94\n87 × 58,5 × 27\nVhodny pro vysoke rodice a do mesta. Kvalitni zpracovani, za 2,5 roku provozu bez poruchy.\nČti celé hodnocení • 25.5.2018\nUz nikdy vic a nikdy bych uz nenechala vybirat kocarek za me.


Spoluzakladatel Wikipedie představil zpravodajskou platformu proti mediálním dezinformacím | Evropský bezpečnostní žurnál\nSpoluzakladatel Wikipedie představil zpravodajskou platformu proti mediálním dezinformacím\nAmerika , Ostatní ,\nJimmy Wales, jenž se spolupodílel na založení webové encyklopedie Wikipedia, se hodlá zapojit do boje proti falešnému online obsahu prostřednictvím nového portálu nazvaného Wikitribune, který byl představen 25. dubna.\nMělo by se jednat o otevřené zpravodajství, které bude spoléhat na práci dobrovolníků, jež budou moci editovat příspěvky, zabývat se fact-checkingem a navrhovat nová témata k pokrytí, stejně jako zkušených reportérů placených pomocí crowdfundingu. Rozsah poskytovaných zpráv by měl zahrnovat široké spektrum oblastí od mezinárodní politiky po vědu a specializovanou problematiku zvolenou přispěvateli. Od platformy, založené na příslibu transparentnosti, co se financování týká a odkazů na primární zdroje informací, její zakladatel očekává využití potenciálu rovnocenného postavení profesionálů a široké uživatelské komunity.\nIniciativy zaměřené na zmírňování dopadů zkreslených či lživých zdrojů informací aktuálně vznikají na privátní, státní i nadnárodní úrovni. Příkladem je francouzský projekt CrossCheck, Evropské centrum excelence pro boj s hybridními hrozbami v Helsinkách v režii NATO a EU, či Centrum proti terorismu a hybridním hrozbám, působící v rámci ministerstva vnitra České republiky.\nJak ovlivní Rusko volby v Evropě?\nPodle generála Petra Pavla bude Rusko v Evropě stupňovat dezinformační snahy


Rychle a zběsile vyrostlo takřka do legendární série. Opravdu je toho hodně, na co se dívat, a my jsme nadšeni, že můžeme být u toho. Jak jinak. Film šel do českých kin od 13. 4. 2017 ale to vy nemusíte ani v tom nejmenším řešit. Ptáte se jak je to možné? No jednoduše protože, jsme ho pro vás přichystali online ke zhlédnutí. S námi si ho můžete pustit opravdu pohodlně a doslova na pár kliknutí myši. Nejdřív si ale tohle akční krimi představíme hezky sami.\nZa snímkem stojí americký režisér F. Gary Gray, který má na kontě už celou řadu filmů jako: Loupež po italsku, Buď v klidu nebo Ctihodný občan. Žánr akčních gangsterek mu tedy jde prvotřídně a ani v tomto případě nešel od tohoto žánru moc daleko. Rychle a zběsile je doslova synonymem pro akční pecku. Co se týká dalších profesí, tak scénář napsal Chris Morgan, za kameru se postavil zkušený Stephen F. Windon a hudbu složil Brian Tyler. Čeká nás celkem 136 minut dlouhých snímek, který se natáčel prakticky po celém světě. Bude to prostě jízda.\nA o čem to bude? Legendární dobrák Dom (Vin Diesel) se nakonec rozhodl přesedlat ze stáje dobra mezi padouchy. Přemluvil ho k tomu legendární kyber-teroristka s přezdívkou Cipher (zahrála si jí Charlize Theron). Je to samozřejmě super inteligentní sex bomba, u které člověk neví jestli je krásnější a nebo nebezpečnější. Dom se vykašlal dokonce i na Letty a všechny své staré přátele. Asi si dovede představit, že Doma společně s Cipher se stanou téměř nepřemožitelnými. Co ale Dom nemůže tušit je to, že ho pouze využívá.\nNaštěstí se objeví ještě svalnatý Hobbs (zahrál si ho Dwayne Johnson), který se do toho obuje za klaďase. Navíc má ostříleného kamaráda Deckarda Shawa (zahrál si ho Jason Statham). No a teď už si asi sami dovede představit co nastane. Divoká jízda přes všechny kontinenty. Od krásných pláží Kuby přes dopravní zácpy v New Yorku až po úchvatné, ale nebezpečné, ledovce v Barentsově moři. Všude se budou používat dopravní prostředky, které budou právě k dispozici a samozřejmě předpisy jako by neexistovali. Po téhle destrukční jízdě zbudou jenom doutnající trosky.\nFilm Rychle a zběsile 8 online ke zhlédnutí\nRychle a zběsile 8 online ke zhlédnutí pro vás. Přehrajte si zdarma přes internet pokračování oblíbeného akčního filmu plného divokých honiček. Máme ho tu v exkluzivní kvalitě a zdarma.\nNové Rychle a zběsile 8 rozhodně stojí za shlédnutí. Tohle je film, který se nijak nesnaží předstírat filosofický podtext. Tohle je prostě akční pecka, která má šťávu a bude vás bavit honičkami a přestřelkami po celé dvě hodiny. Prostě úžasný snímek, který stojí za to a vy byste si ho rozhodně neměli nechat ujít. Za žádnou cenu! Režisér F. Gary Gray odvedl skvělou práci a nám nezbývá, než mu poděkovat. A jak lépe to ocenit, než se na nové Rychle a zběsile podívat. Musíme říct, že série s tímhle filmem získá opravdu pořádnou porci nové šťávy a opravdu se vyplatí na ní dívat. Tak pojďte do toho a dobře se bavte!\nPublikováno: 11.4.2017 26.4.2017 Autor: administratorRubriky: AkčníŠtítky: Akční, Americký, Blockbuster, Krimi, Očekávaný, Thriller\nPředchozí Předchozí příspěvek: Odvážná Vaiana: Legenda o konci světa online\nPokračovat Následující příspěvek: Proti vlastní krvi online


Hyderabad Marriott & Convention Centre Hajdarábád | Huno Hotely\nHyderabad Marriott & Convention Centre Hajdarábád - Huno.cz\nHotely > Indie > Hajdarábád > Kachiguda > Hyderabad Marriott & Convention Centre Hajdarábád\nHyderabad Marriott & Convention Centre Hajdarábád\nOpp - Hussain Sagar Lake, Tank Bund Road, 4.2/5 "Vynikající" (328 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Hyderabad Marriott & Convention Centre Hajdarábád\nHodnocení 21st z 183 Hajdarábád hotelů Booking.com\nHyderabad Marriott Hotel & Convention Centre v Kachiguda\nnoblesní Hyderabad Marriott Hotel & Convention Centre je 5 hvězdičkovou nemovitosti poblíž Kachiguda v Hajdarábád, Indie. Hodnocení hostů průměrné 'Vynikající' s uživatelským skóre 8.4. Příjemný personál je vám k dispozici během vašeho pobytu. Hosté Huno.com řadí nemovitost na 21st pozici z celkového počtu 183 hotelů v této oblasti. Zařízení ubytování Business Centrum, Fitness a Pokojová Služba jako vybavení. K dispozici je také Vysokorychlostní Internet. K dispozici je také Parkoviště, Restaurace a Koupaliště dostupné během pobytu v Hyderabad Marriott Hotel & Convention Centre.\nHyderabad Marriott Hotel & Convention Centre maji 293 velmi pohodlný pokoje a ceny od INR5400 do INR17000.\nJako 21st nejpopulárnější hotel v Hajdarábád existuje celá řada atrakcí v okolí včetně LIC Officer Flats a Falaknuma Palace. Hitec City a jsou také v dosahu a jsou jako nejlepší místa na návštěvu.\nmístní oblasti, jako jsou Kachiguda a Banjara Hills musite navštívit, kdy jste v Hajdarábád. Kamalapuri Colony, Jubilee Hills a Kukatpalli jsou take ve snadne vzdálenosti od centra Hajdarábád.\nPorovnejte 6 hotelové webové stránky pro nejlepší nabídky na pobyt v Hyderabad Marriott Hotel & Convention Centre. Vyhledáváme na řadě míst včetně Easytobook, Booking.com, Agoda, Hotels.com, Otels.com and Laterooms. Porovnat ceny online nad nebo vyhledávat všechny dostupné Hajdarábád ubytování vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 4 hvězdiček Courtyard Marriott Hyderabad je blízko k Hyderabad Marriott Hotel & Convention Centre. Také v rámci této oblasti je Justa The Residence a Hotel The Balajee Palace. Pro další možnosti zkuste Hotel Priya Residency kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Hyderabad Marriott & Convention Centre Hajdarábád.


Mauricius,  dovolená jako v ráji | Dovolená vybertotu\nMauricius,  dovolená jako v ráji\nMyslíte si, že jste již procestovali spoustu zemí a už vás nic nepřekvapí? Pokud jste ještě nebyli na ostrově Mauricius, tak se sem rozhodně vydejte. Skoro celý ostrov je obklopený korálovým útesem. Toto místo vás okouzlí průzračně čistou vodou, korály a plážemi s bílým i zlatavým pískem. Za podívanou jistě stojí také množství vodopádů a kráterů, které se na ostrově nacházejí.\nOstrov zdobí zeleň pralesů s exotickými druhy ptactva a opicemi. Patříte-li mezi vášnivé potápěče nebo jen rádi šnorchlujete, bude se vám tady líbit. V oceánu se nachází nespočet nejrůznějších druhů ryb a korálů. Za šnorchlováním se vydejte na pláž Flic en Flac.\nNa své si na ostrově Mauricius přijdou také surfaři, kteří vyhledávají velké vlny. Právě pro ně je jako stvořená pláž s názvem Tamarin, která není obklopena korálovým útesem. A pokud si potřebujete třeba jen odpočinout, je jedním z nejkrásnějších míst ostrova poloostrov Le Morne, které vás pohltí klidem v oáze palem.


WM7 nabídne multitouch, WM6.5 systémem pro low-end zařízení? - SMARTmania.cz fórum\nWM7 nabídne multitouch, WM6.5 systémem pro low-end zařízení?\nPříspěvek od Jiří Hrma » stř srp 05, 2009 13:50\nMicrosoft zatím oficiálně žádné bližší informace k operačnímu systému Windows Mobile 7 nepotvrdil, nicméně z interních dokumentů, které čas od času uniknou na internet, se dá dozvědět spousta zajímavých detailů. Jisté nyní je, že se dočkáme multidotykového ovládání a zcela nového uživatelského rozhraní, kde již pro ovládání nebude nutný stylus. Zajímavý je rovněž fakt, že Windows Mobile 7 nenahradí současný systém Windows Mobile 6.5, obě platformy budou nějaký čas existovat společně. S Windows Mobile 7 bychom se prý měli setkat u extra výkonných komunikátorů, zatímco starší verze 6.5 bude určena pro levnější zařízení (low-end). Nyní to zní možná trochu úsměvně, protože takový Touch Pro2 rozhodně žádný low-end není, nicméně v době, kdy se Windows Mobile 7 dostanou na trh, už bude situace zcela odlišná.\nPředstavení Windows Mobile 7 je sice naplánováno už na první čtvrtletí příštího roku, ale všichni víme, jak dlouho ještě trvá reálné nasazení u výrobců a finální distribuce na trh. Sám jsem velmi zvědavý, co všechno si na nás Microsoft připraví.\nTip na článek: Jsou toto minimální požadavky na zařízení se systémem Windows Mobile 7?\nZdroje: MSMobiles.com, Electronista.com\nPříspěvek od tslany » stř srp 05, 2009 14:01\nKoho můj názor nezajímá, nechť tyto řádky přeskočí,děkuji\nV době kdy se Windows Mobile 7 dostanou na trh:\nA) většina procesorů bude velmi podobná architektuře NetBurstu (takt poleze nahoru rychle, zatímco výkon velmi pomalu)\nB) na Unim bude již delší dobu portace WM7 fungovat, ale bude ji používat mizivé procento uživatelů\nPříspěvek od IkE Blaster » stř srp 05, 2009 14:21\ntslany: Připadá mi, že jsi čím dál více odtržený od reality\nJinak to WM6.5 vs WM7 je docela úsměvné, předpokládám, že kdo bude chtít rozumně využívat PDA, tak sáhne po WM6.5. Protože se změnou UI drastickým způsobem se dá očekávat zhoršená funkčnost stávajících aplikací.\nPříspěvek od carnero » stř srp 05, 2009 14:32\nWM6.5.1 budou mít UI víceméně stejné jako WM7, tedy úplně jiné než WM6.5. Lidi, kteří budou chtít rozumně využívat mobil (zvlášť novější) sáhnou podle mého po WM7. Zvláště pokud se WM7 dočkají o dvě (!) verze novějšího jádra, které mj. bude podporovat vícejádrové procesory.\nDřív nebo později bude nutné aby WM6.5.x bylo jen pro slabší zařízení protože jednoduše nedokáže využít všechny nové věci (víc jader, DLNA, MTP, rozlišení FWVGA+). Navíc si myslím, že třeba taková podpora MTP v systému bude docela solidní lákadlo pro uživatele všech kategorií. Ale jak říkal ten pán, co o tom něco ví - až budou WM8, budou WM7 pro low-endy a WM8 pro premiové zařízení. De facto očekávají, že to bude fungovat jako u velkých počítačů kde na slabší stroje se instalují XP (dříve 2000) a na silnější Vista (dříve XP).\nPříspěvek od Sir Andrew » stř srp 05, 2009 15:34\nPřesně jak psal Tslany - v době vydání to bude stále průměrné zařízení. Pokrok za poslední roky? Nic! Co se dá očekávat? Nic! Jedině se bude dál prasit vzhled a ovladatelnost, takže to, že za rok bude low-end bych tak neviděl. Střední třída je už teď a časem se na tom nic nezmění... leda bude mít "vzled loňské lokeckce".\nPříspěvek od carnero » stř srp 05, 2009 16:10\nPro některé lidi bude Uni high-end na věky. A pro některé z některých i když k tomu nebude vůbec důvod\nU Windows Mobile 7 bych si byl téměř jistý, že budou potřebovat bezpodmínečně více paměti, než kolik Uni poskytuje. Navíc ono to PXA270 je sice super ale už je to staré... to že dneska HTC používá Qualcommy neznamená, že příští rok nebude většina WM7 zařízení běhat na dvoujádrových Cortexech\nPříspěvek od Sir Andrew » stř srp 05, 2009 16:19\nNevím, jestli má Microsoft sílu diktovat HTCčku hardware. "Buď si tam dáme Qualcomm + WM a nebo Androida a vy běžte kecat do procesoru někomu jinému"...\nPXA270 je sice super ale už je to staré... to že dneska HTC používá Qualcommy...\nSice staré, ale pořád výkonné. To, že dneska HTC používá Qualcommy neznamená, že jsou lepší.\nNovější se nemusí vždy rovnat lepšímu.\nPříspěvek od carnero » stř srp 05, 2009 16:34\nVšak já jsem neříkal, že Qualcommy jsou dobré. Naopak jsem to myslel cca takto: "to že se teď používají takové šílenosti jako Qualcomm neznamená, že příští rok to nemůže být úplně jinak". Tedy, nepovažuji je za šílenosti... jejich výhodou je, že výkon srovnatelný s PXA270 (plus, mínus) dokázaly dostat i do mobilů za 6000 Kč. Jsou levné, velmi levné. Bohužel i bohudík.\nA Microsoft má tu sílu diktovat, rozhodně ano. U počítačů dokázala cedulka "Vista certified" donutit spoustu výrobců k zajímavým věcem (i když je to časem zase přešlo). A ještě větší sílu má konkurence (udělají to výkonné) a zákazníci (budou to chtít výkonné). Když se na to podíváš, chytré mobily jsou jako počítače. Nejdřív vznikly a byly jen pro elitu. Pak se zlevňovaly a pak téměř exponenciálně rostl jejich výkon. A dneska je má každý, jsou výkonné a zmenšují se, zvětšují se, dělají se hezčí... Myslím, že mobily jsou zhruba v tom místě "jsou pro všechny a budou výkonnější". Věřím tomu, ale možná jsem úplně mimo mísu - je to pravděpodobné.\nPříspěvek od Standa » stř srp 05, 2009 16:50\nJá myslím, že nám v oblasti WM ohledně výkonu svítá naděje v podobě Snapdragonu. Prozatímní reakce uživatelů jsou kladné. Po několika letech budeme moct všeblikajícím reklamám prodejců o "výkonných" HD, Touch Pro 2 a dalších i věřit .\nA high-endový Universal? Ten je high-end (poplatně době - přeci jen chybí gps a větší ramka) stále. Který jiný dnešní telefon má zároveň velký displej (na šířku v portrait režimu aspoň 53mm), možnost volání bez handsfree, min. 5-řadou podsvětlenou velkou klávesnici, výkon, jack 3.5, diodu pro foťák a dobře viditelnou stavovou diodu...?\nPříspěvek od Tonda512 » stř srp 05, 2009 17:05\nGPS mi nechybí vůbec (radši koupim externí BT), ale EDGE a HSDPA mi chybí hodně.\nJinak jak tak koukam, nikdo se nezamýšlel nad možností downgradu ze zařízení, které přijdou rovnou s WM 7. Myslíte že bude možný downgrade, když celé WM poběží na jiném jádru a tudíž nejspíš bude jiný HW?\nPříspěvek od carnero » stř srp 05, 2009 17:13\nHádal bych, že oficiálně to bude jako Nokia - s tím s čím si to koupíš, s tím to také po letech vyhodíš. Co dokáže XDA se uvidí\nPříspěvek od Thompson » stř srp 05, 2009 18:52\nPánové, kupme si iPhony a smějme se Microsoftu, který je snaží udělat něco CoOl pro masy a nechat si sypat další peníze do kapsy.\nPříspěvek od milos797 » stř srp 05, 2009 19:17\ncarnero píše: A Microsoft má tu sílu diktovat, rozhodně ano.\nJa sa moc nevyznám do procesorov.. ale myslím, že Microsoft tú pozíciu nemá. V porovnaní s klasickými PC máš dnes v podstate 3 možnosti (Windows, Mac a Linux). Microsoft mal to šťastie, že sa mu podarilo urobiť zmluvu s IBM hneď na začiatku a ľudia si zvykli. Windows bol hneď všade a preto v tejto oblasti Microsodt diktovať mohol. Dodnes je to tak.\nPokiaľ ale ide o WM, treba si uvedomiť, že ponuka možných OS je širšia ako pri PC. Máme tu iPhone, WM, Android a tak isto rozhrania prakticky každého výrobcu mobilov. Dokonca dá sa polemizovať aj o Touch Flow ako o ďalšom rozhraní ktoré možno raz bude fungovať samostatne... A nerád to hovorím, ale WM je naozaj len pre niektorých ľudí, ktorí ešte ostávajú zástancami a veria v dobrý vývoj WM. Možno Microsoft bude rád keď mu niekto tie požiadávky na HW splní...\nPříspěvek od carnero » stř srp 05, 2009 19:30\nMožností je dost, ale pořád je Microsoft firma, kterou není zrovna vhodné si rozhádat. Nemůže říct "a teď to bude takto", ale myslím že může výrobce pomalu tlačit k tomu, co chce. A požadavky na HW konfiguraci WM7 mobilu tomu také nasvědčují. Nasvědčuje tomu i dříve zmíněná strategie "méně mobilů, více kvality", která celkem zavání tím, že Microsoft si řekne co vyžaduje a kdo to nesplní, ten to nesplní - a nebude prodávat.\nNemůžu s Tebou souhlasit. WM není špička, není pro každého. Ale pořád je to systém pro opravdu hodně uživatelů, od běžných lidí po firmy. Stále může nabídnout věci, které konkurence neumí. MS zaspal, ale zatím ne natolik, aby byl ztracený a bezcenný - jak pro uživatele, tak pro výrobce.\nPříspěvek od tslany » stř srp 05, 2009 20:38\n4 IkE: Realite je taková, že PocketPC je již rok mrtvá platforma, pokud se ti nelíbí, kup si Android, Palm nebo iPhone\nPříspěvek od Svestka » ned srp 09, 2009 20:09\nMohl by někdo znalý říci jestli se vypltí čekat na wm7 tedy cca třičtvrtě roku na koupi high-endového komunikátoru, nebo není proč čekat a klidně si dopřát dnešní stroj pod stromečkem ? Uvažuju o koupi Omnie 2 nebo Omnie Pro hodně mě zlákal OLED display a na dnešní poměry výborná výbava ale nerad bych za rok litoval. Jaký je teda váš názor, vyplatí se počkat ? Bude se konat po vypuštění wm7 nějaká recese v hardware komunikátorech? A čistě spekulativní dotaz, myslíte, že se najde nějaká neoficiální rom pro tyto samsungy s wm7 za nějakou dobu po jeho vypuštění?\nPříspěvek od carnero » ned srp 09, 2009 20:18\nVyleštíme si koule... ty křišťálové a hned Ti řekneme, zda se Ti vyplatí čekat a co se bude dít za rok Neví to nikdo (kdyby to věděl, asi má už před svým stopokojovým domem na Seychelách deset Maseratti a tři bizjety). Především neví nikdo, co vlastně chceš a tedy, zda se TOBĚ vyplatí nebo nevyplatí na něco čekat.\nIMHO se čekat nevyplatí. Až budou WM7, mohl bys čekat na WM8, pak na devítky... Buďto nový mobil chceš (půjdeš a koupíš) nebo nechceš (budeš čekat až chtít budeš).\nPříspěvek od Svestka » ned srp 09, 2009 21:07\nAno takovou podobnou odpověď jsem čekal ale mimo to jsem očekával i něco konkrétnějšího. Upřesním proto můj dotaz a snad se dočkám lepší odpovědi. Takže já se mezi těmito zařízeními nijak zvlášť nepohybuju jediné co vím jen to co si přečtu. Věřím, že jsou zde lidé, kteří mají jisté skušenosti z minulých let jak probíhal skok z WM5 na WM6 atd. Mi přímo ani nejde o samotný operační systém windows mobile 7 ale o změny v hardwaru nových modelů, které může vyburcovat. To co mi vyhovuje jde poznat z oněch typů komunikátorů které jsem napsal. Hlavně bych si představoval, že zařízení tohoto typu za nemalé peníze bude alespoň nějakou dobu patřit mezi ty výkonnější a nerad bych aby po příchodu WM7 výrobci zničeho nic představili řadu high-endových zařízeních které posunou rok staré stroje do už zapomenutých low skupin. Chápu, že rok je poměrně dlouhá doba ale když si srovnáte top komunikátory v době vydáni kaiseru a dnes tak se toho nijak zvlášť moc nezměnilo a kaiser patří pořád do střední třídy (z osobních sympatií bych jej zařadil o malinko výš ale nerad bych potom tady četl poznámky na toto téma). Takže to shrnu, já nechci po nikom aby mi řekl, teď si kup to a to je na to super čas ale jen jsem chtěl vidět nějaký subjektivní pohled na danou situaci a popřípadě jestli třeba někdo neví o nějakým připravovaným komunikátoru, na který by se vyplatilo takto čekat. Teď už prosím dost podobných příspěvků o věštící kouli, prostě pokud k tomu má někdo co říci a má nějaký svůj názor budu rád když se o něj podělí.\nPříspěvek od carnero » ned srp 09, 2009 21:58\nProstě mi to přišlo jako otázka "bude se mi líbit tamta blondýna?"\nSkok ve vývoji hardware už dlouho žádný nebyl a dá se čekat (dal bych za to ruku do ohně - jednou psát také můžu) že ani žádný nebude. Na obzoru jsou 1.3 GHz dvoujádrové procesory, jenže "na obzoru" znamená že se tak příští léto začnou vyrábět a další léto (tedy 2011) se dostanou do mobilů. To znamená, že dva roky budou v mobilech stále stejné jednojádrové procesory s taktem do 1.3 GHz - nic lepšího. Pakliže to půjde jako dosud. Pokud počkáš na Windows Mobile 7, dočkáš se pravděpodobně větší paměti (512 MB místo 256 MB RAM), většího displeje (FWVGA místo WVGA), rychlejšího procesoru (1000 MHz místo 600 MHz). Rozlišení foťáčků asi moc nezaujme (čekal bych 12 Mpx místo stávajících 5 Mpx v lepším případě) a vnitřní paměť, ta mnohagigová, je na rozhodnutí výrobce už nyní. Na druhou stranu bude asi náročnější systém, takže pro uživatele to bude znamenat spíše více možností (např.: HDMI výstup pro přehrávání HD filmů) než více výkonu na to, co bylo již dříve.\nZ toho co vím o mobilech, které byly, jsou a které se chystají - Windows Mobile 7 s hardwarem nezmění skoro nic. Pokud chceš Samsung OMNIA (Pro)... kup si ho. Příští léto, až budou WinMo 7, to budou pořád našlápnuté mobily se vším. Podobně jako je dnes Touch Pro ("překonaný" druhou generací).\nPokud se nepletu, tak nejlepší mobil plánovaný na konec 2009/začátek 2010 disponuje 1 GHz Snapdragonem, 512 MB RAM a nějakýma těma blbostma, které mají všechny současné high-end mobily (nove Omnie, Touch Pro2, Diamond2 a spol.). V lednu bude CES, někdy na jaře Barcelona... to by mohli podobně vybavené mobily představit ostatní výrobci. Doba, kdy mají přijít Windows Mobile 7 je de facto tak krátká, že se nic zásadního změnit nestihne.\nPodle mého je zbytečné čekat.\nPříspěvek od Tonda512 » ned srp 09, 2009 22:30\nUrčitě nečej...to by jsi furt na něco čekal. A zvlášť, když vývoj u PDA jde tak pomalu dopředu(nebo dozadu?)


VICTIMS OF HATE – Vinyl je hezká věc a v dnešní... - FOBIAZINE metal/underground zine\nVICTIMS OF HATE – Vinyl je hezká věc a v dnešní době stahování mnohem „cennější“ artefakt než CD, zvlášť když se ještě takhle povede.\nRozhovor s pražskou hardcore/thrash/crust kapelou, která funguje od roku 2001, na kontě má demo, tři full alba, účast na kompilaci a aktuálně split se SCALP.\nNa otázky odpovídali Lukáš (zpěv) a Petr (kytara).\nSpolečná alba dvou kapel se v hardcore/punk světě objevují zhusta, splitka jsou při obvyklé stopáži žánrových nahrávek (15–20 minut) ideálním řešením nejen pro kapely, ale i pro posluchače. Souhlasíte s předchozí větou? Když ji rozvedu, tak kapely se složí a obě mají desku (dvě mouchy jednou ranou), posluchač zaplatí za jednu desku a má dvě kapely (taky dvě mouchy...), a z hlediska ochrany životního prostředí zanechá 12“ split menší ekologickou stopu… (to poslední už beru trochu s úsměvem). Z mého pohledu určitě lepší než dělat samostatné sedmipalce nebo desetipalce, nebo jednostranné vinyly, i když ani takové počiny samozřejmě nijak neodsuzuji.\nL: Ahoj, souhlasíme. Myslím si, že je to i dobrá cesta, jak dostat svou muziku mezi větší počet posluchačů, zahrát společně několik koncertů, líp se poznat a pobavit se. (úsměv) Já sám musím přiznat, že split je i dobrá volba pro mě v případech třeba ne zcela známých či srdcových kapel.\nP: Zajímavá je taky možnost přinášet posluchačům nový materiál častěji než v případě V.O.H. jednou za cca tři roky. Co se týče sedmipalců, to (alespoň pro mě), už je vyloženě sběratelská záležitost. Raději mám, když má nahrávka od jedné kapely alespoň těch 15 minut.\nL: Patrně v té mé a poté jsme oslovili kluky ze severu, se kterými jsme hráli několik koncertů, s lákavou nabídkou společné desky. (úsměv) Cesta to byla samozřejmě dlouhá a občas trnitá, jak to tak u podobných počinů bývá.\nP: Jestli to všechno trvalo skoro celý rok, nebudeme daleko od pravdy…\nL: Tak to víš, že nad touto formou jsme mnohokrát přemýšleli, no a nakonec to vyšlo až teď a jsme za to moc rádi. Tady ještě musím dodat, že jsme měli dva songy na kompilaci „Prague and Disorderly“, která rovněž vyšla na LP, ale jako vlastní počin, byť ve formě splitka, je to primát.\nP: Samozřejmě byla také dost podstatná otázka financí, i proto to trvalo tak dlouho. Vinyl je hezká věc a v dnešní době stahování (z mé strany nic proti němu) mnohem „cennější“ artefakt než CD, zvlášť když se ještě takhle povede. Pro mě je ale většinou důležitější otázka obsahu než formátu hudebního nosiče.\nL: Tady musíme přiznat, že nápad a provedení je práce Martina ze SCALP. Nicméně já za sebe můžu říct, že Martinův nápad mi přišel originální už od začátku a moc jsem se těšil na výsledek, který nám, i spoustě dalším lidem, připadá poměrně jedinečný a zajímavý. Je to prostě nápaditý a šikovný mladý muž. (úsměv)\nL: Je pravda, že náš bývalý kytarista Láďa po prohlédnutí obalové makety hned, jako zkušený člověk z oboru, pronesl, že to bude drahá sranda. (úsměv) Obal se nakonec tisknul v tiskárně Logik, kde pracuje Milan ze SCALP, tak snad vše proběhlo bez jízlivých komentářů na bláznivého kolegu (teď zase vypadáme jak troubové, co přišli k hotovýmu a jen dodali pár fláků, tak to samozřejmě není – (úsměv).\nP: Vlastně jsme zkoušeli ještě jednu tiskárnu, kde pracuje Láďa, ale nakonec jsme se shodli na tom, že si celý proces výroby nejlíp pohlídá ten, kdo to vymyslel. S naším štěstím by se to bez chyb neobešlo. Tak jsme se jako V.O.H. alespoň podíleli na korekturách textů a překladů. Tímto musíme také poděkovat Radce Hájkové za překlady a neocenitelnou pomoc.\nNa vydání se podílelo šest labelů (plus tuším, že chybějící finance dodaly kapely)...\nP: Pravdou je, že větší část nákladů jsme si rozdělili mezi kapely. Jestli už se někdo na vydání desky podílel, byli to většinou naši známí.\nL: Deska vyšla v nákladu 300 ks. Zde je potřeba uvést, že jsme jako V.O.H. v tomto směru dosti neschopné uskupení, nicméně polepšíme se a začneme nabízet naší společnou desku do každé lepší rodiny. (úsměv)\nP: Ještě se pokusíme pár desek dát do dister našim známým a uvidíme, co se prodá na koncertech. Těch teď vlivem zdravotních problémů moc nebylo, tak doufáme, že se situace zlepší.\nObě kapely nahrávaly ve studiu Davos. V obalu chybí nějaké podrobnější údaje, jen V.O.H. tam mají rok nahrávání (2016). Takže za prvé – jak dlouho jste se ve studiu při nahrávání zdrželi? Za druhé – následoval mix a mastering v rámci nahrávacího session, nebo jste „to“ nechali odležet a vyslali na finální dokončení nějakého emisara, nebo to nechali na Otynovi?\nP: Nahrávalo se jeden víkend na jaře 2016. I vzhledem k délce nahrávky víkend stačil. Otyn z Davosu dělal pak tři verze mixu a masteru, protože se nám pořád něco nezdálo, a konečné detaily jsme už řešili po mailu.\nL: Nahrávali jsme u Otyna s V.O.H. počtvrté a vždy to má stejný průběh. Po vyčerpávajícím nahrávání se o mastering postará Otyn, který nám pošle první verzi a tu pak společnými silami dokončujeme do finální podoby (např. kytarista chce po návratu z restaurace a pozdějším domácím poslechu nového materiálu někde slyšet něco víc či míň atd.).\nL: My se právě k Otynovi dostali přes našeho kytaristu Petra a tehdejšího bubeníka Štefyho, kteří ještě mimo V.O.H. občas drhnou ty grindy a metaly. (úsměv) Někdy se holt hodí dělat ty punky s metalákama. (úsměv) Já myslím, že jsme s výsledkem spokojeni. Je to spíš o tom, že někdy cítíš, že některá tvoje část šla udělat třeba líp nebo jinak, ale je to vždy o tobě. Zatím za mnou kluci nepřišli s tím, že jsem půlku desky nazpíval jak Goťák a druhou jak uřvanej hajdalák, tak ať to předělám. No ale třeba se tak někdy stane, nebo už se to děje a vyprávějí si to bez mé přítomnosti, syčáci. (úsměv)\nP: Do očí mu to prostě říct nemůžeme…\nL: Samozřejmě nám dělá radost, pokud se někdo nad našimi texty zamyslí a třeba za námi zajde a chce něco dovysvětlit nebo nám sdělit, že hlásáme děsný sračky. (úsměv) Vzhledem k tomu, že dnes je muziky strašný kvantum, tak se nestává, že by za námi někdo kvůli textům chodil nějak často. Prostě ty časy, kdy jsi šel na koncert a dostal do ruky papír s textama, poctivě je pročítal a řešil, jsou asi pryč.\nL: Jasný, všechno už bylo řečený a většinou i daleko lépe, ale napsat na něco čistě osobní pohled je prostě takový podpis vlastní rukou a je to i určitý projev svobody. Pokud mi třeba nějakej nápad nejde utvořit dle svých představ, nechám text nějakou dobu uzrát a pak ho buď dodělám, nebo skončí v propadlišti dějin. (úsměv) Psaní textů mě prostě pořád baví a snažím se vyhýbat klasické agitaci. Posouzení, zda je tomu tak, ovšem nechám na posluchačích.\nV recenzi jsem si dovolil vaši muziku přirovnat k jiným kapelám, což je oblíbené zjednodušení si recenzentské „práce“. (úsměv) Lepší přirovnání než KRITICKÁ SITUACE u SCALP a něco mezi LAHAR a SEE YOU IN HELL u V.O.H. mě nenapadlo. Dokážete s tím žít, nebo vám to přijde nepatřičné? Kdybyste měli říci, kde jsou inspirační zdroje vaší kapely, tak co byste řekli? (úsměv)\nL: S přirovnáním to přežijeme. Obě kapely máme rádi a KRITICKOU SITUACI samozřejmě také, byť k ní přirovnáváš kolegy. (úsměv) Inspirační zdroje jsou u každého člena různé (HC, metal, punk, crust, ...). Já bych ještě z našich luhů hájů zmínil určitě TELEX, KRABATHOR a INSANII. Nicméně jako celek se samozřejmě všichni shodneme, že největší inspiraci v poslední době získáváme od ORTELU, což je hudebně a textově naprosto mimořádně kvalitní těleso. (smích)\nNehrajete dva tři roky, ale sedmnáct let. Jak se za ty roky změnila vaše muzika? A jak přístup ke kapele? Na začátku jste do toho šli s jakými cíli? A jak jste s jejich naplněním dnes spokojeni?\nL: Nevím jak ostatní, ale já to měl a mám jako svůj koníček a zábavu. Je prostě super, když vidíš ty ksichty každý týden na zkoušce a můžeš si popovídat. Jinak jsem si chtěl zahrát s různými kapelami, co jsem měl a mám od mala rád, což se mi z části vydařilo. Zahrát si třeba s RATOS DE PORAO, OI POLLOI, MDC atd. je prostě úžasný. Jediný, co nám nějak pořád hapruje, je zahrát si v zahraničí (i to Slovensko nám chýba), jsme prostě klasičtí tuzemští hoši. (úsměv)\nP: Cílem bylo asi dělat pokud možno co nejlepší muziku, hlavně pro radost. Jak se nám to zatím daří, musí posoudit jiní.\nKolik koncertů do roka považujete za ideální počet? Základnu máte v Praze, kde mezi kluby cestujete – dá se říci, že máte nějaký oblíbenější, kde hrajete nejraději? A návštěvnost v koncerty přesyceném hlavním městě?\nL: Vzhledem k tomu, že ostatní mají ještě další kapely, někdo (včetně mě) děti, tak myslím, že ideální je tak třeba 15–25 koncertů ročně. Myslím, že vždycky záleží, s kým hrajeme, nejsme zase takový soubor, aby na nás bylo vždy vyprodáno. Jak říkáš, koncertů je v Praze fakt hodně. Návštěvnost často záleží na tom, jaké akce podobného druhu se mezi sebou kryjí, záleží na klubu, náhodě a štěstí. Já rád hraju třeba na Sedmičce (což se nám minule bohužel nepodařilo) a ve Vopici.\nDeska je venku pár týdnů, ale materiál na ní není úplně čerstvý – takže kujete už další pikle? Co chystáte, kam byste rádi zamířili na koncerty, kam byste ještě chtěli kapelu posunout? Máte nějaký splnitelný sen? Třeba koncert před nějakou zahraniční kapelou, vystoupení na věhlasném festivalu, nebo se chcete muzikou hlavně bavit, a když to bude bavit i nějaké fanoušky, budete spokojeni?\nL: Hele myslím, že ideální bude pravidelně zkoušet a tvořit nové songy. No a až to bude nazkoušeno dle našich představ, můžeme to opět nahrát a udělat nový materiál. Nicméně to asi ještě nějaký týden potrvá. Jinak jsme všichni moc rádi, že jsme jako kapela přežili tento rok, doplnili kapelu o našeho kámoše Prewitha, společně hrajeme, zkoušíme a tvoříme. Rádi po domluvě zahrajeme na zajímavé akci. Pevně věřím, že si zase zahrajeme s nějakou zahraniční kapelou a na nějakým pěkným festiválku, třeba na „Woodstocku“ atd. (úsměv)\nP: Jak píše Lukáš, plán je zkoušet, vymýšlet, trochu hrát. Určitě by nás potěšila účast na nějakém větším festivalu… Díky za rozhovor a prostor na Fobii.\nZveřejněno: 25. 02. 2018


Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. Strakonice IČO 69538239 kontakty (23.01.2019) | Finance.cz\nČeská tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. Strakonice IČO: 69538239\nTato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s., která sídlí v obci Strakonice a bylo jí přiděleno IČO 69538239.\nVýpis obsahuje aktuální i historická data z obchodního rejstříku (Justice.cz) včetně sbírky listin a živnostenského rejstříku (RŽP). Pokud firma Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. má i datovou schránku, pak zde naleznete i údaje o její datové schránce.\nFirma s názvem Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. se sídlem v obci Strakonice byla založena v roce 1994. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob.\nZákladní údaje o Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. IČO: 69538239\nČeská tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s.\nAktuální kontaktní údaje Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s.\nKontakty na Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. IČO: 69538239\nMáchova 902 , Strakonice 386 01 1.1.2014\nVedení firmy Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. IČO: 69538239\nZdeněk Gracík 2.6.2016\nTomáš Koch 2.6.2016\nBavorova 27, Strakonice 386 01\nHodnocení Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s.\nVýpis dat pro firmu Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.\nvýpis firmy Česká tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s., 69538239 na obchodním rejstříku\nČeská tábornická unie - T.K. Rybáři Strakonice, p.s. - 69538239 - Strakonice , Máchova 902\nČeská tábornická unie - TK Podskalí Strakonice,p.s. - 69567441 - Strakonice , Podskalí 334


Příspěvky od admin 20.2.2015\nBanky i nebankovní společnosti si vlivem konkurenčního boje snaží udržet klienta za každou cenu, proto mnoho z nich přestalo vybírat pokuty za předčasné splacení půjčky. Naopak stále si připlatíte za snížení splátek nebo změnu obchodních podmínek.\nChci splatit půjčku předčasně\nPokud se rozhodnete splatit půjčku předčasně, není to snadné. Mnohé banky požadují informaci, že máte v plánu předčasné splacení alespoň měsíc předem. Také si mohou naúčtovat poplatky, jako pokutu za ušlý zisk. Nárok na předčasné splacení půjčky vám stanovuje zákon a banky to nemohou odmítnout, ale potrestají vás třeba poplatkem ve výši až 5% z doplacené částky. Můžete jim tak navíc vyplatit desetitisíce korun. Pokud doplacíte menší sumu, zvažte, zda se vám to díky tomuto poplatku vůbec vyplatí.\nPředčasné splacení půjčky na bydlení\nJiná pravidla fungují u předčasného splacení hypotéky. Tu je možno splatit částečně nebo celou až po vypršení fixačního období. V této době můžete hypotéku refinancovat u jiné banky. Spočívá to v tom, že nová banka vaši dosavadní hypotéku doplatí a vy platíte nové bance výhodnější splátky a můžete si nastavit nové fixační období. Od března 2016 i u nás vstoupí v platnost směrnice evropské unie, která zakazuje poplatky za předčasné splacení hypotéky. Tato směrnice se bude vztahovat na nové hypotéky, které budou uzavřeny po 21. březnu 2016. Měla by se týkat i úvěrů ze stavebního spoření. Povinné bude i zveřejňování RPSN u hypotéky, aby bylo snažší jednotlivé nabídky porovnávat.\nTak jako jsou banky, které si účtují poplatky za předčasné splacení půjčky, tak jsou i společnosti, které po vás nechtějí tento poplatek vůbec. Je však potřeba si pročíst smlouvu a zejména tu část, která předčasné splacení upravuje. Mnohé společnosti si tento poplatek rozpočítavají do jednotlivých splátek. Solidní společnosti mají podmínky stručné a přehledné a spotřebitele upozorní na veškeré poplatky a pokuty za předčasné splacení půjčky i za naopak nesplácení.\nPřidej komentář jako první k "Pokuta za předčasné splacení půjčky už většinou nehrozí"


Wooky získala nového investora, stopy vedou do Německa - Borovan.cz\n07:30, 30. 1. 2013\nKnihy Internet Aleš Borovan\nDo společnosti Wooky, která se zabývá distribucí a prodejem elektronických knih a časopisů, vstoupil finanční investor. Firma jméno oficiálně tají, podle interních dokumentů Wooky bylo asi 8,5 procenta akcií nabídnuto Friedrichovi Wilhelmovi Tillerovi z Německa. Jak uvedl většinový majitel Wooky Lukáše Nováka (na fotce), investor přinesl částku mezi 30 až 50 miliony korun.\nPodle dokumentů bylo Tillerovi nabídnuto k upsání skoro 186 tisíc kusů nových akcií v emisním kursu 67,28 koruny. Při celkovém úpisu to dává sumu cca 12,5 milionu korun. Na dotaz ohledně vstupu Tillera Novák nereagoval, současně ho ani nepopřel. Na uvedené adrese možného úpisu akcií v Mnichově sídlí akciová společnost Bavaria Health Center, jejímž ředitelem je doktor Friedrich-Wilhelm Tiller.\nWooky původně zamýšlela získat potřebné finance vstupem na burzu. Loni v létě se měla začít obchodovat na novém trhu pražské burzy Start. Distributor e-knih měl být prvním podnikem na parketu vytvořeném pro malé a střední firmy. Garantem emise byla Raiffeisenbank. Za jedenáctiprocentní podíl Novák zamýšlel získat až 50 milionů korun. Ze vstupu na burzu nakonec sešlo, podle Nováka byl jedním z nepříznivých faktorů i nepříliš povedený vstup Facebooku na newyorskou burzu loni na jaře. Ten měl odradit některé investory od technologických firem.\nPodle Nováka si čtečku Wooky doposud stáhlo na 120 tisíc uživatelů. Počet zákazníků, kteří si kupují knihy či časopisy, je však výrazně nižší. Wooky spolupracuje například s Neoluxorem, Knižním klubem nebo eBux.cz. Žádná přesná čísla o trhu s elektronickými knihami neexistují. Odhaduje se, že zatím tvoří půl procenta až procento z celkového knižního trhu. Jeho roční objem se pohybuje mezi 4,5 miliardy až 5 miliardami korun.\nDo Palmknihy vstoupila skupina investorů


EA: Medal of Honor porazí Call of Duty - iDNES.cz\n10. listopadu 2009 10:33, aktualizováno 10:33\nDoslova megaúspěch posledních tří dílů série Call of Duty působí na Electronic Arts jako příslovečná osina v pozadí. Na EA konferenci se nechal slyšet prezident EA Games Frank Gibeau, že Call of Duty tituly od Activisionu možná vyhrály pár bitev, ale rozhodně nevyhrály válku na poli FPS titulů.\nOznámil zároveň comeback série Medal of Honor. "Za několik měsíců se dozvíte podrobnosti o našich plánech znovu oživit Medal of Honor sérii," uvedl Gibeau. Silná slova. Zvláště po šílenství, které se rozpoutalo mezi hráči okolo Call of Duty: Modern Warfare 2. No, necháme se překvapit, s čím EA přijde. Oproti Medal of Honor: Airborne by to chtělo značně přidat, pokud chce EA porazit tituly jako Modern Warfare 2


Výlety jižní Čechy, chaty Zvůle, Česká Kanada, rybník Zvůle, Ďáblova prdel, Ďáblův chleba, Vysoký kámen, rozhledna U Jakuba, parní vlak, hrad Landštejn, Zoo Na Hrádečku, muzeum veteránů, keramika Maříž, bizoni Rožnov\nČeská Kanada byla vyhlášena v roce 1994 za přírodní park. Oblast jihovýchodně od Jindřichova Hradce v okolí měst Slavonice, Nová Bystřice, Kunžak a Český Rudolec.\nJe to nádherná oblast, pro turisty méně známa. Ne každý o ní ví. Je posetá malebnými vesničkami, hlubokými lesy a spoustou zajímavých kamenů a rybníčku. Nádherné cyklostezky, na kterých není zatím tolik lidí. Mnoho úžasných míst a zákoutí, kde si opravdu odpočinete.\nJen pár metrů od rekreačního areálu se nachází 10 ha rybník Zvůle. Je to opravdový klenot mezi lesy. Říká se, že kdo jej jednou navštíví, ten se k němu stále vrací. Rybník je vhodný ke koupání a vede kolem něj příjemná stezka pro pěší.\nTento zajímavý kamenný útvar leží jen kilometr směrem na jihozápad na turistické trase.\nDnes asi nejznámější kamenný útvar najdete v lese nedaleko Nového Světa. (3 km)\nPřed několika lety vyrostla nad Valtínovem 40 m vysoká rozhledna i s lesoparkem a naučnými stezkami. V okolí rozhledny jsou také krásné kaskády rybníků. (4,5 km)\nKousek od silnece poblíž obce Kaproun najdete v lese tento kámen. (6,5 km)\nZajímavou památkou je zámek v Českém Rudolci zvaný "Malá Hluboká". V blízkosti zámku je soukromý pivovar. (9 km)\nRožnov - bizoni\nV okolí opraveného statku na Rožnově můžete spatřit na loukách bizony. (5 km)\nZřícenina hradu Landštejn má svým návštěvníkům stále co nabídnout. (10,5 km)\nNa úzkokolejné trati z J. Hradce do Nové Bystřice se můžete v letním období svézt parním vlakem. (Lomy 8,5 km)\nOpevnění obranným valem bunkrů se táhne v okolí Slavonic. (16,5 km)\nPříjemný výlet ne jen pro rodiny s dětmi je návštěva soukromé zoo u Horní Pěné. (21,5 km)\nKaždého chlapa jistě potěší stylové muzeum amerických historických vozů v Nové Bystřici. (21 km)\nZde si můžete sami vyrobit, nebo zakoupit originální keramiku z Maříže. (21 km)


Jde v Kosovu o lidi?\nJan Čulík dospívá ve svém článku "Tak jak je to vlastně s Kosovem" k závěru, že "ze všech západních zdrojů vyplývá, že tato válka není válkou mocenskou, není válkou o rozšiřování západního vlivu na Balkán".\nObjektivně je tento výrok pravdivý - v západních sdělovacích prostředcích převládá propaganda NATO a hluboce lidská reakce na situaci, kterou podle názoru valné části sdělovacích prostředků akce NATO způsobila - takže úvahy o geopolitických zájmech Západu zůstávají v pozadí. To ovšem nikterak neznamená, že tyto zájmy neexistují, ani to, že nemohou být primárním důvodem války NATO proti Srbsku (není bez zajímavosti, že se nyní objevují úvahy o tom, že vstup pozemních vojsk by vlastně vyžadoval formální vyhlášení války).\nDo značné míry jde o paralelu s válkou v Zálivu, kde se zpočátku také nemluvilo o naftě a globálních zájmech USA - včetně ponechání Saddama Husseina u moci - ale o lidských právech a ochraně svrchovanosti území.\nNázor, že jde především o válku mocenskou, která má dále změnit poměr sil v Evropě a posunout právo USA a jejich spojenců obejít OSN, kdykoli se jim to bude hodit, je zatím odsunut na bezvýznamné místo ve zpravodajstvích a na málo čtená místa novin.\nNATO se nepochybně snaží vojensky dokončit to, co se již povedlo v oblasti ekonomické: Jak krásně se podařilo ponížit potenciálně soběstačné Rusko na úroveň žebráka u Mezinárodního měnového fondu. "Trestáním" Miloševiče (kterého si ovšem pěstují stejně jako Saddama) posílají jasnou zprávu Rusku - teď a tady vládneme my.\nZákrok NATO byl v první fázi vysvětlován tím, že jednání prostě selhala a tak nezbylo jiné řešení než bomby a rakety. Jenže člověk nemusí být bůhvíjaký genius, aby neviděl, že NATO mělo zájem na diktátu nikoli na dohodě. A navíc vyjednávat je nutné umět.\nUSA a jejich spojenci vsadili na Kosovskou osvobozeneckou armádu (KLA), což byl krok, který do budoucna vylučoval autonomii Kosova v rámci Jugoslavie. Podle mnohých západních komentátorů se tak NATO postavilo do role vzdušných sil KLA.\nLze předpokládat, že ke zhoršení situace v Kosovu došlo v důsledku orientace NATO na KLA a jeho rozhodnutí odvolat misi, která svoji autoritou udržovala v Kosovu podmínky, z nichž se mohlo nakonec dospět k uklidnění situace.\nJan Čulík rovněž píše, že "Západ zasahuje v Kosovu, protože pro západní civilizaci je nepřijatelné sledovat mučení a zabíjení nevinných civilistů s rukama složenýma v klíně."\nCo tak najednou, dalo by se namítnout. Musíme si totiž znova a znova připomínat, kdy a kde naše skvělá civilizace seděla s rukama složenýma v klíně a neudělala nic, protože události byly zcela mimo oblast jejích zájmů a nebo naopak existovaly zájmy natolik různé, že jakoukoli akci vylučovaly.\nTermín "Západ" je ovšem možno chápat jako eufemismus pro skupinu amerických a západoevropských politiků a vojevůdců, kteří nemají se západní civilizací pranic společného. Takto definovaný Západ je nejen ochoten sedět s rukama v klíně a sledovat zabíjení nevinných civilistů - ale případně je i podporovat - jak víme z nedávné historie Latinské Ameriky a konec konců i z Balkánu. A my, kteří se považujeme za civilizované, s tím nic nesvedeme.\nProč ve své zcivilizovanosti připouštíme, aby sankce proti Iráku zabíjely několik tisíc dětí ročně? No protože jsme, vy i já, tak slušní, že nás ani nenapadne ani nanapadne, že něco takového je vědomně možné. Odkud to mámě vědět, když pro sdělovací prostředky to není dostatečný trhák a pro politiky dost nebezpečné pro jejich kariéru. Mám-li věřit zprávě CBC vysílané před několika dny, přispívá k této genocidě i to, že embargo se vztahuje i na lékařskou literaturu. Šlo o reportáž z návštěvy amerických lékařů v Iráku, kteří se embargu postavili a přivezli různé učebnice a další lékařskou literaturu pro svoje irácké kolegy.\nJsme znecitlivěni propagandou. Ta po nás momentálně chce, abychom byli rozhořčeni obrazy albánských madon s plačícími dětmi v náručí a tak to děláme, aniž bychom se nadměrně zabývali úvahami o tom, že "collateral damage" je eufemismem pro stejně nešťastné lidi na druhé straně.\nVe spravedlivém hněvu, způsobeným přílivem zpráv o zločinech Srbů v Kosovu, nevnímáme absenci zpráv o akcích KLA a osudu kosovských Srbů, opomíjíme, že zprávy o znásilněních mají nenápadný dovětek, že jsou neověřené a že jsou často předávány dál bez tohoto upozornění. Zapomínáme, že politikové, kteří ještě před několika měsíci seškrtávali částky pro zahraniční pomoc v rozpočtech svých zemí, aby uspokojili voliče, kterým je cizinec moc daleko, najednou nemají hluboko do kapsy, hlavně když jde o zbraně.\nUnikají nám souvislosti, nevnímáme lži politiků. A co je nejhorší, uniká nám to, že bomby řešení nejen nepřinesou, ale oddálí nebo vůbec znemožní, protože dále rozdělí náš svět.\nNejsem tak naivní, abych nevěděl, že rozdmýchaná nenávist mezi lidmi vede k násilí všeho druhu. Ostatně to ví skoro každý. A právě proto měli politikové NATO, nemají-li zcela prázné mozky, hledat diplomatické řešení a nepočínat si jako slon v porcelánu.\nPoznámka JČ: K ponižování Ruska a vylučování Ruska z mezinárodního společenství. Ano, NATO se k Rusku chovalo arogantně. Na druhé straně však Rusku jde o princip nezasahování do vnitřních záležitostí země, ať se na jejím území dějí jakákoliv zvěrstva. Nyní se zdá, že by Clinton rád z konfliktu o Kosovu unikl a apeluje na ruskou diplomacii. Co se týče ignorování jiných světových konfliktů a nespravedlností, odkazují na množství přeložených článků v BL, například na článek z FT "Cesta do pekla". To, že se všeobecně ignorovala zvěrstva a hrůzy jinde, neznamená, že svět měl zůstat v nečinnosti i nyní. Někde se začít musí.


Úžasný BEAUTY DAY pro ženy od hlavy až k patě se slevou 70 %! - Amplion.cz\nDopřejte své partnerce hýčkání od hlavy až k patě! Darujte jí úžasný BEAUTY DAY se slevou 70 %!\n550 Kč 1 850 Kč\nBEAUTY DAY PRO ŽENY - nechte své tělo odpočívat a hýčkat!\n60 minut - kosmetické ošetření obličeje, krku i dekoltu, úprava obočí, barvení řas a obočí\n30 minut - diamantová mikrodermabraze nebo ultrazvuková špachtle k omlazení pleti (dle výběru zákaznice)\n20 minut - vakuová masáž stehen a hýždí proti celulitidě - ošetření se provádí vakuovou hlavicí\n40 minut - přístrojové lymfodrenáže s vyhříváním pro zvýšení efektu\nPitný režim a drobné občerstvení po dobu příjemných procedur\nBONUS: Při objednání 3 osob současně, uzavření salonu + analýza těla na InBody230 včetně rozboru kalorické zátěže těla, hladiny útrobního tuku, funkce lymfatického systému a rozložené svalové hmoty v těle (40 minut)\nV rámci Beauty Day podstoupíte hodinovou kosmetiku dle typu pleti, která se postará o projasněnou, čistou a omlazenou pleť, a to i díky diamantové mikrodermabrazi nebo ultrazvukové špachtli. Nezůstane však jen u kosmetiky. V salonu Jovena se postarají i o vaši postavu a zatočí s celulitidou pomocí vacuové masáže a lymfodrenáže.\nJak funguje Vacuová masáž?\nHlavice z chirurgické oceli o průměru 7-10 cm nasává pod tlakem povrchovou část pokožky, ta se tím důkladně prokrví a zároveň díky pohyblivým kuličkám se v napnuté fázi masíruje. Takto velmi intenzivně bojuje s celulitidou. Vedlejším příjemným efektem je zpevněné kůže a její vyhlazení. Proces je až 30× účinnější než u běžných pravidelných masáží. Masáž probíhá 20 minut v partiích stehen a hýždí.\nKontraindikace: rakovina, epilepsie, cukrovka, vážné onemocnění ledvin nebo jater, kožní onemocnění, srdeční onemocnění, kardiostimulátor, kovové implantáty v těle, cévní poruchy nebo arteroskleróza, těhotenství, osoby užívající léky proti srážlivosti krve, zelený oční zákal.\nPlatnost poukazu od 7.11.2013 do 28.3.2014\nTel: 596 635 078, 777 332 065


V ten okamžik, jakmile zjistíte, jak to správně funguje, Vás jistě napadne spousta využití pro tuto funkci. Například naklonování více PLC jednou kartou, jednoduché přehazování PLC programů v jednom CPU a podobně. Na videoukázce je přesně vidět jak to pak vypadá v praxi.\nCPU S7-1200 do kterého potřebujeme dostat PLC program bez nějakého software TIAPortal, jen s pomocí paměťové karty.\nJeště budeme potřebovat nějakou čtečku, pokud nemáme slot přímo v notebooku. Paměťovou MC kartu pak použijeme jakoukoliv ze šuplíku, jen musí velikostí odpovídat typu CPU.\nOvšem vždy používáme jen kartu určenou pro PLC Simatic.\nV režimu MC karty "Program" přeneseme data z TIA Portal na kartu, vložíme do CPU, zapneme a počkáme, až se vše překopíruje do CPU. MC kartu musíme ponechat v PLC, to je velmi důležité. Tento režim je takový standardní.\nV režimu "Transfer" je vše stejné, jen MC karta po přenosu nezůstává v CPU, ale bereme ji s sebou.\nČtečka paměťových karet se objeví v TIA Portal a nyní je v ní standardní karta v běžném režimu "Program".\nVe velké většině případů vypadá MC karta a její vlastnosti takto. Je chráněna proti zápisu a nastavena v režimu "Program". To je nejuniverzálnější mód, touto kartou také rozšíříme paměť v CPU.\nAle při pokusu o nějakou její změnu, to vždy skončí takovým hlášením.\nNejjednodušší cesta je paměťovou kartu vymazat, ale pozor, nemažte dva skryté a systémové soubory, těch si vůbec nevšímejte. Pak vypadá karta ve čtečce takto.\nTeď v jejich vlastnostech konečně nastavíme mód karty na "Transfer".\nPřes hlavní menu přeneseme všechna data z projektu TIA Portal na naši paměťovou kartu.\nStačí ji vybrat v následné nabídce a vše již probíhá jako při přenosu projektu přímo do PLC.\nKopírování dat ale nastaví režim karty zpět na "Program", takže si dáme malé opakování.\nRežim karty je označen na kartě v souboru S7_JOB.\nTakto musí vypadat správná karta pro třeba mnohonásobné použití přenosu dat do CPU.\nPLC máme úplně prázdné nebo nové, nebo dokonce s nějakým PLC programem. Je to úplně jedno, po vložení karty a startu CPU, se vše z karty přenese do PLC. Jestliže si vytvoříme prázdnou kartu, všechno zase pomocí ní z PLC vymažeme. Stačí jen při vypnutém PLC vložit kartu, zapnout a počkat na blikání LED MAINT, viz video dále.\nJeště jedna poznámka, pokud si Startup vlastnost CPU necháme na default, po přenosu programu, vyjmutí karty a zapnutí, nám PLC nenaběhne do režimu RUN, musíme jej nastartovat z prostředí TIA Portal, což asi není to, co bychom chtěli.\nProto si upravíme reakci CPU na zapnutí napájení. Jestliže na tohle zapomeneme, musíme celý postup opakovat od začátku.\nAspoň ale získáme nějakou praxi.\nPaměťových karet pak můžeme mít třeba jako do mariáše pro různé účely. Platí to ale samozřejmě jen pro sériovější použití.\nPo zapnutí napájení se nám PLC rozběhne do standardního režimu. Kartu bereme do kapsy a odcházíme...\nParametrizace CPU přes jedinou MC kartu.\nJednou kartou CPU vymažeme, další nastavíme program například pro zkoušení a nakonec třetí kartou do CPU vložíme ostrý program pro funkci stroje. To vše bez nutnosti spojení s notebookem a nějaké instalace TIA Portal.\nPLC SIMATIC S7-1200: http://stest1.etnetera.cz/ad/current/index.php?vw=0&ctxnh=5dc8474325&ctxp=home\nVíce z této kategorie: « S7-1200 a CB 1241 s Pt100 modulem přes Modbus RTU\tSimatic S7-1500 představení a první kroky prakticky, část 4 »


Nebýt koní, už bych tu nebyla, říká Kateřina Lesová – invArena\n31.1.2017 admin ZPRÁVY 1\nNejtěžší pro ni bývají rána. Když chce do koupelny, musí po čtyřech. „Často to jinak nejde. Vždycky trvá, než se mi podaří rozhýbat ztuhlé tělo. A i potom mi máma pomáhá s oblékáním ponožek, rajtek… Neohnu se tak, abych to zvládla sama,“ popisuje Kateřina Lesová.\nOSTRAVA V dětství porazila rakovinu, dnes ji ničí její následky. Ona se však nevzdává. Láska ke koním ji pokaždé donutí zatnout zuby a vypravit se na jízdárnu, kde trénuje paradrezuru.\n„Koně jsou můj život. Bez nich už bych tady nejspíš nebyla. Nebo by ze mě byl ležák,“ říká bez sebelítosti mladá žena. „Udržují mě v pohybu. Jejich krok napodobuje lidskou chůzi, díky tomu mi pracují svaly. Kdybych se přestala hýbat, čeká mě už jen vozík a postel.“\nSvé koně, Salvátora a Enjoy, žena miluje. A oni ji. Když chce, aby jí dali pusu, oba jí s radostí oslintají celý obličej.\nV sedle jsem svobodná\nNa jízdárně se Katka usmívá. Není na ní znát, že se pere s těžkými následky rakoviny i dalšími zdravotními problémy. Ani to, že trpí velkými bolestmi, které překonává díky nezdolné vůli, lásce ke koním a zmíněným opiátům. Když sedí v sedle Salvátora, cítí se svobodně. Nepotřebuje ostrá udidla. Dává pokyny mlaskáním a jednou nohou. Místo druhé, která jí visí ze sedla, používá bičík a jedenáctiletý valach slovenského teplokrevníka střídá kroky a klus, jak má.\nV sedle vypadá Katka jako zdravý jezdec. Koneckonců s nimi také závodí.\n„Ve skutečnosti to tak ale není. Koně reagují na pohyby těla, kterých nejsem schopná. Sali mi ale občas čte myšlenky a odpouští, když nestíhám včas reagovat,“ chválí jezdkyně svého koně.\nNa zemi jsou její potíže viditelné na první pohled. Kulhá, opírá se o francouzské hole. Na delší vzdálenosti potřebuje vozík. Problém má i s hybností levé ruky. Jenže když odstrojuje koně a ohýbá se, aby mu sundala bandáže z nohou, potřebuje mít ruce volné. Hole by překážely, musí se obejít bez nich. „Je to fuška,“ uleví si žena nahlas, když je kůň konečně v boxu.\nJe ráda, že si může odpočinout. Sedne na bednu vedle boxu a povídá o paradrezuře a svých plánech. „Letos se chci zúčastnit třech kvalifikačních kol a pak snad i mistrovství Evropy jako v roce 2015. První závod je v polovině dubna, takže budu muset trénovat čtyřikrát týdně,“ líčí Kateřina.\nChci uspět v Evropě\nKatce se v paradrezuře daří. Loni chtěla na paralympiádu do Ria de Janeira. Základní kvalifikační podmínku splnila, ale jet nemohla. Chyběly jí peníze na to, aby na dalších závodech nasbírala body do světového drezurního žebříčku. Chce-li vyhrávat, potřebuje spoustu peněz, ale ještě víc odhodlání a vůle k překonávání sama sebe. Že je má, dokazuje každý den.\nDo sedmi let byla zdravá. Pak u ní lékaři objevili nádor vyrůstající z pánevní kosti. Následovalo deset operací, ozařování i chemoterapie. Rakoviny se Katka zbavila, ale ničí ji následky léčby. Nedostatečný přísun kyslíku při první operaci si vybral daň v podobě poruchy učení (dyslexie, dysgrafie) i poškozené paměti. Při jiné operaci lékaři částečně porušili nerv levé nohy, což způsobilo nefunkčnost důležitých svalů. K následkům chemoterapie a radioterapie patří artróza IV. stupně v levé kyčli, což nelze řešit výměnou kloubu, a také artróza II. a III. stupně v ostatních kloubech včetně kotníků. Kromě toho má osteoporózu. A nejen to. „Skolióza a spondylóza páteře mi spolu s artrózou způsobují silné bolesti, proti kterým pomáhá opiátová léčba. Mám funkční jen jednu ledvinu, poruchu termoregulace, a navíc radioterapií poškozená střeva, proto potřebuji dražší speciální výživu,“ popisuje Kateřina.\nSama by raději nejedla, jen ať její koně mají vše, co potřebují. A není toho málo. Ustájení včetně krmení, vitaminů a okování stojí asi 130 tisíc ročně. Další desetitisíce spolykají závody. Výdaje spojené se startem v cizině se šplhají až k 90 tisícům.\n„Na koně obvykle padne celý můj invalidní důchod osm tisíc korun. Finančně mi pomáhá i máma, ale to samozřejmě nestačí,“ líčí Katka, které letos přispěje na plnění jejích snů také Nadace Agrofert. Ta ji poprvé podpořila už v roce 2014. Nově se nyní ke sponzorům připojila i rodina podnikatelů Hrdých z Ostravy, jejichž zdravá dcera Eliška závodí v parkuru.\nNic z toho sice nepokryje veškeré náklady, ale Katka si každé podpory velmi cení. „Chtěla bych poděkovat všem partnerům, kteří nám věří a podporují nás. Bez nich by nebylo nic. Ani bez fanoušků, kteří mi neustále dávají sílu pokračovat a pocit, že to všechno má smysl.“\nŽivot se s ní nemazlí, ale 35letá Kateřina Lesová z Ostravy je bojovnice. V sedmi letech porazila vzácný typ rakoviny – nádor kosterního svalu. Lékaři jí dávali dva roky života, ale ona je překvapila. Dnes chodí o francouzských holích, na delší vzdálenost potřebuje invalidní vozík a silné bolesti tlumí opiáty. Ale nechce skončit v posteli. A protože miluje koně, věnuje se paradrezuře. Jejím snem je vyhrávat závody.\nStyl a spokojen na sebe. Jsi silný ( silná)😆


statek Oblík | Sláma v botách\nTag Archives: statek Oblík\nBáječné výlety na ovoce aneb aby vám i z flákání něco káplo\nPřed lety jsem propadla horským kolům a na čas tak úplně zapomněla, jak užitečné je krajinou jen bezhlavě NEprofrčet, ale opravdu okolí vnímat a vidět. A zastavit se. Obzvlášť teď na podzim. Česká příroda je geniálnější než Kaufland. Nepotřebuje letáky ani akce, přesto zdarma nabízí plné koše hrušek, jablek, švestek a dalšího ovoce každému… kdo vnímal, viděl a zastavil se.\nHrušky, jablka a kytky natrhané na jednom fajn výletě za město. Foto: Sláma v botách\nNejradši mám výlety, jako byl ten páteční. Pominu fakt, že jsem byla po flámu (vdávám kamarádku), a tak mě ráno dcera tahala z postele ještě dýl než obvykle.\n„Mámo, koukej vylízt!“ bere mi peřinu tříletý sadista a zcela ignoruje moje „ouuu“, „ééé“ a úúááá“. Převalím se zdecimovaně na druhý bok a přitom si tak nějak všimnu, že za okny poprchává. To je šance, jak slibovaný výlet na ovčí farmu legálně zrušit. Ještě hoďku se budu moct válet se svým bolehlavem, holce pustit Krtka a pak si plynule uvaříme až oběd. Sice den naprd, ale představa že teď hledám nějaké kalhoty, pláštěnku, chystám čaj….\nAle vylezla jsem. Ne proto, že by se dětem nemělo lhát. Nebo proto, že mi malá odmítla vrátit peřinu. Pohlo mnou až to, jak mi jedna důležitá figura v pyžámku přinesla až do mé chladnoucí postele imaginární česnečku v plastovém rendlíku, kterou mi právě jako že uvařila, a se slovy: „tumáš, maminko,“ mi soucitně vrazila do pusy růžovou lžičku.\nPohladila jsem tu dobrou duši po rozčepejřených vlasech a věnovala jí zdrcený úsměv. Pak jsem se odšourala shánět kalhoty, svačinu a čaj…\nNevím, jestli si to ještě z dětství pamatujete, ale když jsou člověku tři roky, takový obyčejný výlet v dešti je NAPROSTO NEJLEPŠÍ AKCE. Proč jako? Tak například protože můžete nad hlavou mávat listem lopuchu a dělat, že je to deštník. Nebo házet šutry do louží a pozorovat, kam až voda docákne. Anebo klackem od bahna malovat na silnici písmenka. V tohle věku ani moc neřešíte, že vám čvachtá v ponožkách nebo kdo pak vypere ty kalhoty. Déšť je bonus, který všechny akce posouvá na uplně jiný level. Já mám naštěstí festovní pohorky, poměrně schopnou pračku a hlavně jsem asi nikdy nepřestala být malou holkou – a tak za chvíli skáčeme v loužích já i Lída. Den začal všelijak, ale na zabahněné cestě k ovčí farmě je už má indispozice dávno zapomenutá. Na nedalekém posezení pod kopcem snídáme kefír, který jsem vyrobila, a přikusujeme hrušky, které se tady všude kolem válejí v trávě. Je pátek, deset hodin ráno. Chápete to štěstí?\nMožná už se mi nikdy nevrátí schopnost spát nepřerušovaně celou noc ani moje původní prsa, ale všechno hážu za hlavu pro dny jako tenhle. Mateřství mi dalo něco, co bych si nikdy nepomyslela, že budu tak vysoko hodnotit. Svobodu, volný čas, ticho. Každý tuhle hozenou rukavici zvednout nemusí. I já se mohla zase rychle vrátit do práce. V Praze mám dveře otevřené a vím, že jsou lidi, kterým mé poflakování už připadá trochu podezřelé. Dala bych si konečně vyměnit prasklé sklo na svém starém iPadu, nebo vlastně co to plácám, koupila bych si úplně novej! A iPhone. I v tý naší díře už ho má pomalu každá prodavačka z Lidlu. A v létě bysme letěli na Maledivy, na ty nekonečný bílý pláže s palmama. Aspoň jednou za život bych se tam chtěla podívat.\nAle pozdní snídaně v pláštěnce pod hrušněmi a pod ořešákem, ze kterého pomalu padají první dozrálé vlašáky, by se patrně v pátek ráno nekonala. Kus od našeho stanoviště mají výběh ovce patřící ke statku. Bečej a cinkaj jim na krku zvonce. Jsme pět kiláků za městem. Malá by teď byla ve školce a já seděla na redakční poradě. … Nevím, už je pro mě těžké si to představit.\nOvce, Oblík a krásná fotka z jiného výletu na tohle krásné místo. Fotila tehdy má dokonalá biosousedka Katka. (o ní ZDE). Foto: Katka Roflikova foto.\nVíte, kolik to je sedm set ovcí? Hodně! Foto: Katka Roflikova foto\nManžel mi čtvrt roku slibuje telefon se zabudovanou navigací do auta, s diktafonem a dalšími supr funkcemi, které by mi strašně usnadnily život. Chodit do práce, nemusím na nic čekat, už ten telefon dávno mám a netaháme se s mužem furt o jeho. Protože zase takoví biosluníčkáři nejsme. Ale zase se rozhlídnu dolů z kopce a na protější vrch Raná, který mám jako na dlani. A na naše město, kde lidi právě žijou svoje životy v kancelářích, obchodech a dalších pracích, a vzpomenu si na manžela, který je teď v Praze a kterého dcera ráno nemusela tahat z postele a vařit mu vyprošťováky, protože z postele už dávno vyskočil a čaj i čistou košili si nachystal sám. Zatímco my tady teď lelkujeme, všichni slušný lidi pracujou a o něco se snažej. Třeba vydělat peníze na angličtinu pro svoje dítě a manželce na novej telefon…\nTěžko říct, jestli tři roky prázdnin nejsou už dost. Občas až do rána píšu články a pak jsem druhý den jako zoombie. Ale když mi přijde honorář, o probdělých nocích už nevím. Poprvé v životě přemýšlíme o vlastním bydlení. Škoda každée koruny, kterou nevydělám. Zatím se ale v našem přeplněném bytě topíme v krámech a já přísahám, že už mi přes práh nesmí žádné další hračky, i kdyby měly dceru superrozvíjet.\nNechtěla bych mít pocit, že jsem svůj život nebo talent proflákala, ale že jsem byla někomu a něčemu užitečná. Ale taky chci vědět, že má energie fakt za to stála, za noci bez spánku, za stres, za hodiny strávené v autě… A pro tentokrát vím jistě, že žádný článek, který jsem bývala mohla napsat místo česání hrušek pod Oblíkem, by mi takovou radost jako ty hrušky neudělal. A že ty peníze kdyžtak vydělám jindy. Až nebude tak bezvadně pršet.\nNo ale, protože opravdu nejsem biosluníčkář, zase se vracíme na začátek tohoto článku – k penězům. Mám sice sklony k idealismu, ale nejsem taková divoženka, abych jen zbůhdarma lítala po světě a nespočítala si, že i z flákání může něco kápnout. Minimálně aby se zaplatil benzin a spravedlnila jsem tu ekologickou stopu, kterou svým objížděním vlasti české zanechávám.\nMé horské kolo zůstalo po narození dcery zapečetěné ve sklepě a já zase začala krajinou jen pomalu kráčet. Míjet tu ořešák, tu lísku, tam planou švestku, tam jabloň. V létě jsem si z lesa odnosila litry borůvek, lesních jahod, malin a ostružin. Ale nejštědřejší je česká příroda teď – hrušky, jablka a švestky rostou skoro kolem každé okresky. Jasně že si vytipujte tu nejméně fregventovanou nebo z ní úplně sejděte bokem, na nějakou zaprášenou polňačku vedoucí kdovíkam. Možná narazíte na děsně červivé švestky – ale třeba i na zatraceně výborné! A pak si to spočítejte jako já po našem pátečním návratu domů.\nZ donesených dvou košů a batohu hrušek jsem:\n– připravila 6 středně velkých porcí hruškového smoothie. U Uga stojí 0,2 l hruškového freshe 47 Kč. Úspora: 282 Kč.\nNa tuhle sklenku padlo 5 hrušek, věřili byste? Foto: Sláma v botách\n– navařila jsem 7 pořádně velkých sklenic dětských přesnídávek. V DM kupuji bio hruškové pyré za 27 korun sklenička (o dost menší než ty moje, ale budiž). Celkem 189 Kč.\nO pár dní dřív jsem vyráběla také švestkové přesnídávky. Jasně že taky z „pocestných“ švestek. Foto: Sláma v botách\n– upekla jsem hruškový koláč na plech – manžel si tři dny nekupoval své oblíbené makovníčky z Country Life, jeden za 40 Kč.\n– a ještě zbyly hrušky k svačině nejmíň na dva týdny – kilo českých bio hrušek cca 70 Kč / kilo. Nevážila jsem to, ale dobrých 150 Kč v kapse.\nTaky jsme si nasbíraly hluchavky na čerstvý čaj (o něm více v článku Čaj pro maminku), donesly si hrst planých ostružin a já si naaranžovala v kuchyni a ložnici nové květiny do vázy. (Aktuálně kvetou čekanky, chrpy, řebříček… ale já beru všechno, i to zajímavé zelené nevímco, viz fotka). Když mi nedávno manžel přinesl tři růže, byl překvapený, že ho stály skoro tři stovky. A co si ty chudinky asi předtím prožily za život…\nRámeček z mušlí z dovolené, šiška, věneček ze šípků (tak dobře, ty jsou umělý) a váza s biochroštím z výletu. Už začínám mít svůj dekoratérský rukopis. Foto: Sláma v botách\nTakže tu máme neuvěřitelný výdělek kolem tisícovky za jedno krásné dopoledne strávené s mým dítětem! Díky díky, vaše standing ovation je na místě.\nNedávno jsme s malou byly na švestkách. Předtím na jablíčkách, co chutnaly jako hrušky, a na hruštičkách, co vypadaly jako ze Tří veteránů. Objevily jsme i další záhadné ovoce, které moje učitelka botaniky identifikovala jako hodně zplaněnou švestku – ovšem s matoucí vizáží višně! Tyhle hříčky přírody mě hladí na duši a malá má celý den o čem štěbetat.\nMinijablíčka, které byly ve skutečnosti maskovanými hruškami, a hrušky ze Tří veteránů, po kterých nám ale naštěstí nic nevyrostlo. Foto: Katka Roflikova foto\nVizáž višní, až na to že strom šířil neoddiskutovatelnou vůni slivovice! Foto: Sláma v botách\nBudoucí koláč s těmi záhadnými švestkami doplněný ostružinami, ještě furt se na ně dá narazit. No a moje kuchařská asistentka. Foto: Sláma v botách\nA ještě jsme si z výletu přivezly koberec – ovčí kůži, za tu jsme ale poctivě zaplatily. K dostání na statku Oblík. Foto: Sláma v botách\nHrušky zpod Oblíku označil můj muž za „nejsladší, co kdy jedl“. Po planých jablkách ho zase nepálí pusa jako po těch kupovaných. Teď nás zrovna čeká velká jablečná sklizeň, vím o pár bezvadných jabloních v okolí. Jestli vy o žádných nevíte, najděte si geniální stránku na-ovoce.cz, která mapuje volně rostoucí ovocné stromy, jedlé kaštanovníky, ořešáky a další užitečné keře a byliny všude po České republice, a zjistěte si, co a kde roste ve vašem okolí.\nStránka na-ovoce.cz je k nezaplacení. Mapuje volně rostoucí užitečné stromy, keře a byliny po celé vlasti české. Foto: Sláma v botách\nJasně, přetékající koše úrody si asi nebudete vozit domů pokaždé, ani já, a to se považuju za experta, nejsem vždycky tak úspěšná, abych měla problém dovléct metráky sklizně do auta. Ale už nepamatuju, kdy naposledy jsme se z nějakého výletu vracely úplně s prázdnou.\nAby se vám ale trajdání po přírodě i finančně zaplatilo, obnáší to tři věci a vy už teď víte jaké. No přece… přece…:\n… vnímat, vidět a zastavit se!\nJedno soumrakové Středohoří a další krásný výlet za hruškami i s mým mužem. Foto: Sláma v botách\nStatek Oblík je moc fajn i proto, že je jen pár kiláků za naším městem. Foto: Sláma v botách\nMoc pěkný podzim plný výletů, ovoce a třeba i trochy deště vám přeju! (A jdu ukončit tohle ponocování, ať ráno nejsem jako zoombie… Máme totiž v plánu takový jeden výlet.)\nCategories: divoké byliny / survival, letní sklizeň, permakultura, recepty s ovocem Tags: České středohoří, hrušky, na-ovoce.cz, přesnídávky, smoothie, statek Oblík, výlety na ovoce, zavařování