Jak učíte svého psa základním povelům? – Ailtur Altay\nJak učíte svého psa základním povelům?\nHomeJak učíte svého psa základním povelům?\nSocializaci a výchovu vašeho čtyřnohého přítele je třeba řešit od raného dětství mazlíčka, protože v tomto věku je pes více zaměřen na svého majitele a bude mnohem snazší naučit ho vše, co je nutné.\nDnes budeme hovořit konkrétně o, respektive o výuce psa základním povelům.\nMezi základní příkazy patří akce jako: „Sit“, „Fu“, „To me“, „Aport“, „Near“, „Place“, „Stand“, „Lehnout si“, „Procházka“, „Wait“, „Bariéra“, „Hlas“ a „Vrátit“. Ale tentokrát budeme analyzovat pouze prvních šest příkazů z tohoto seznamu. Začněme.\nK čemu je školení?\nZpočátku znalost určitých příkazů může psovi zachránit život. Vezměme si například situaci, kdy se pes vycvičený s potřebnými povely spolu se svým majitelem přiblíží k dálnici, po které jezdí auta. Osoba nařídí, aby byl jeho mazlíček na místě a čekal na bezpečnou chvíli. Pesel místo toho, aby se vrhl pod auta, poslechne svého pána a docela klidně stojí vedle nich. A všichni jsou v bezpečí a zdraví.\nStejně dobrým důvodem pro to, abyste svého psa naučili základní povely (bez ohledu na to, jak líný je), je skutečnost, že budete vědět, že váš pes je vychovaný a socializovaný, a proto nebude spěchat na cizince a na sebe.\nV každodenních věcech může být znalost příkazů ze strany psa velmi užitečná, například když si pes potřebuje vyčistit zuby, a jakmile na něj vyslovíte povel „Posaďte se“, můžete zahájit proceduru.\nCo potřebujete pro školení:\n2. Hladový pes, připravený udělat cokoli pro jídlo :)\nA začneme příkazem ..\n1. „Posaďte se“\nUčení psa je tento povel jednoduchý: stiskněte jeho spodní část, čímž donutíte zvíře posadit se, ujistěte se, že si pes tuto pozici udrží na několik sekund, poté dejte svému mazlíčku lahůdku a vydejte povel. Udělejte to se psem několikrát denně, dokud zvíře nezačne sedat na povel, ale bez letáků.\nPokud se vy a váš mazlíček naučíte tento povel, ujistěte se, že můžete vždy zastavit nesprávné nebo dokonce nebezpečné činy psa.\nChcete-li naučit svého psa povel „Fu“, jděte s ním na procházku na místo, kde je pro psa mnoho zakázaných předmětů, jinými slovy - spousta odpadků. Počkejte, až pes začne zkoumat zkažený odpad, a poté tuto ostudu zastavte přísným vyslovením „Fu“! Na vodítku můžete lehce zatáhnout. Po několika takových „cvicích“ pes pochopí, že se bude muset rozejít se studiem odpadků.\nDávejte pozor na svého psa, aby nechtěně nepolkl svůj „odpadkový nález“.\nAbyste zvládli tento příkaz, budete potřebovat další osobu. Požádejte ho, aby držel vašeho psa, zatímco vy sami se pohybujete trochu vpřed. Ukažte svému psovi jídlo (i když to není nutné) a potom svému známému dejte znamení, aby zvířete pustilo. Pokud k vám dojde, pochvalte ho, dejte mu pamlsek a nezapomeňte vyslovit povel. Opakujeme několikrát a postupně se vzdalujeme od našeho psa ve stále větší vzdálenosti.\nExistuje také normativní možnost, během níž se pes musí přiblížit ke svému muži, obejít ho a stát na levé ruce. Abyste „povezli“ tento povel, musíte si psa zavolat stejným způsobem, jaký je uveden v předchozím odstavci. Poté pomocí pochoutky pozvěte psa, aby vás obešel a zastavil se na levé straně. Když se pes zastaví, dejte mu jídlo. Zpočátku můžete být zmatení, ale postupem času to bude jednodušší.\nUkažte svému psovi hůlku nebo hračku a předstírejte, že hraje. Když pes také začne projevovat zájem o předmět, upusťte jej hlasem příkazu. Když vám pes přinese svoji „kořist“, nezapomeňte ji pochválit.\nPokud psa hračka nezajímá, budete muset použít jinou možnost výcviku. Musíte hodit hračku a namířit ji na psa. Chcete-li ji zaujmout, můžete svému mazlíčku ukázat laskavost, jako byste mu nabízeli oboustranně výhodnou výměnu. Když zvíře přinese předmět, udělejte mu lahodný.\nJe velmi důležité nejprve vyslovit povel a teprve poté hodit hračku.\nZboží, které vám přinesl, si můžete od psa vzít, až když vyslovíte povel „Dej“. Jak naučit tuto dovednost psa - viz níže.\nAbychom se této dovednosti naučili, potřebujeme herní lano. Zamávejte jimi před psem a když ho popadne, přísně řekněte „Dej“. Jakmile vám pes hračku dá, aktivně ji za ni pochválte. Pokud se tak nestane, začneme zvířetem tiše protřepávat, v extrémních případech - lehce uvolnit čelisti zvířete. Po celou tu dobu pokračujeme v hlasovém povelu a děláme to, dokud pes hračku nevrátí.\nFuh, vyřešeno hračkami a předměty. Ale co ta psí mísa? Koneckonců, stane se, že pes vůbec nedovolí dotknout se svého jídla. V tomto případě byste si měli nejprve procvičit stejnou dovednost jako s lanem, tentokrát však použijte velkou pochoutku, například prasečí ucho z obchodu se zvířaty. Když je pes klidný a bez agresivity, aby vám poskytl lahůdku, začněte pracovat s miskou psa. To se nejlépe provede, když pes dokončí své denní jídlo. Jako obvykle vyslovte povel, vezměte misku od psa a kompenzujte ji pochoutkou. pochoutku lze postupně odstranit.\n6. „V okolí“\nVždy buďte po mém boku.\nJe lepší studovat tento povel se psem v jeho věku 6-7 měsíců.\nVezměte psa na vodítku a začněte se hýbat. Nyní, když vokalizujete povel, použijte napětí vodítka k tomu, abyste přiměli domácího mazlíčka do polohy vedle vás. Dbáme na to, aby pes nezatrhával a neťahal za vodítko. Pokud šla dobře i na nejkratší vzdálenost - chválíme a zacházíme.\nPoté, co se pes naučil klidně krokovat vedle vás na vodítku, můžete začít trénovat bez této položky munice. Za tímto účelem jednoduše řekněte psovi, aby chodil „vedle“, když je mimo vodítko.\nVydejte povel klidným, nikoli naštvaným hlasem, jinak pes bude krok vedle vás vnímat jako trest.\nNapište, jak svého psa cvičíte.\nBude mě zajímat.\nLidi, moc děkuji za 35 předplatitelů!\nA také za to, že zaškrtnutí a psaní komentářů.\nA dej mi maso🥩\nPohodlné soužití člověka a psa v moderním světě si nelze představit bez znalosti základních příkazů. To platí zejména pro obyvatele měst. Domácí mazlíček musí být ovladatelný a poslušný. Tento článek poskytne úplné informace o tom, jak naučit psa příkazy sami.\nZnalost povelů zvířete usnadňuje komunikaci mezi ním a majitelem.\nProč trénovat zvíře\nTéto otázce čelí všichni nově vytvoření majitelé čtyřnohých přátel. Odpověď je jednoduchá - zvíře musí být snadno ovladatelné. V ulicích města existují pravidla, která musí každý dodržovat.\nPes by neměl projevovat agresi vůči cizím lidem a jejich zvířatům. Také není vítána přílišná vstřícnost a posedlá touha po vzájemném poznávání.\nPozornost! V ideálním případě by městské zvíře mělo zůstat neutrální a nezaujaté.\nSeznam příkazů pro výcvik psů\nNa začátku výcviku si majitelé kladou otázku, jaké povely by měl pes vědět. Konvenčně se dělí na základní a doplňkové. Mezi ty základní patří ty, bez nichž je těžké si představit pohodlnou existenci.\nSeznam standardních je následující:\nDruhý typ je doplňkový. Také se jim říká cirkus. Patří mezi ně různé triky, jejichž studium není nutné, ale je možné je pro obecný vývoj. Mezi nimi: povel „sloužit“ psům, „vír“, „luk“, „chytit“, „dát tlapu“ a další.\nObecné zásady výcviku zvířat\nŠkolení je komplexní problém, který vyžaduje důkladný přístup. Nesprávně zvolené metody vzdělávání mohou zabránit navázání kontaktu mezi člověkem a domácím mazlíčkem nebo zvíře úplně odradit od spolupráce s majitelem.\nPozornost! Mějte na paměti, že každý pes je jiný a nedoufejte, že metody, které fungovaly u jednoho, budou fungovat u druhého.\nSeznam obecných zásad školení:\nPravidelnost a systematizace školení.\nSprávné rozdělení času. Načasování tréninku se štěňaty a dospělými psy bude podrobně popsáno níže.\nNejprve se prostudují nejjednodušší příkazy, poté složité.\nNejjednodušší povely pro psy jsou uvedeny jako první.\nVlastnosti výcviku štěněte\nMnoho majitelů přivedlo dítě do domu a chápe, že si ho musí zvyknout na pravidla života z kolébky. Ale ne každý ví, jak naučit štěně příkazy nebo zkrotit jít do koše.\nDodatečné informace! Nejprve je lepší začít trénovat v bytě, ve známém prostředí. Vyhnete se tak vnějším podnětům, které by štěně odvedly ven.\nDalší otázkou je načasování. Lekce by měla být rozdělena do pěti minut. Pět minut tréninku se střídá s pěti minutami hry. To je velmi důležitý aspekt, protože pro štěňata je těžké se dlouhodobě na něco soustředit.\nBez ohledu na to, zda štěně pracuje pro jídlo nebo hračku, správně vyplněný úkol by měl být zajištěn odměnou ve spojení s bouřlivou chválou majitele. Je nutné jej nejen vyslovit, ale také mu přiřadit určité gesto.\nHlavní věc je pamatovat si, že se jedná o štěně, a neměli byste od něj vyžadovat příliš mnoho. Hlavním úkolem výcviku štěněte není ani tak učení se povelům, jako spíše navazování kontaktu.\nVlastnosti výcviku dospělého\nVýcvik dospělého psa není vždy jednodušší než výcvik štěněte. Lekce může být prodloužena. Pokud mluvíme o domácím mazlíčku, který má dobrý kontakt s majitelem, tréninkový proces nebude obtížný. Psi často často nabízejí zajímavé možnosti pokynů.\nDůležitým rysem výcviku dospělého psa je konsolidace a opakování materiálu. Psi zpravidla rychle rozumějí významu slov a dokonce dělají, co je požadováno. Ale zapomínají stejně rychle jako před několika dny. Abyste tomu zabránili, musíte pravidelně kontrolovat materiál, na který se vztahuje, alespoň po dobu jednoho měsíce.\nObecný výcvikový kurz\nTuto disciplínu (OKD) doporučují ke studiu všichni domácí mazlíčci bez ohledu na plemeno. Zkoušku OKD není nutné skládat, ale pro pohodlný život je nutné studium základních povelů (viz odstavec „Proč cvičit zvíře“).\nJak naučit svého psa „Fu!“ a žádná"\nZákaz je obtížný, ale nezbytný. Tyto pokyny byste neměli začít studovat v prvních týdnech společného života, protože jejich splnění je pro psa obtížné. Obzvláště obtížné „fu“ dostávají labradorové a husky, kteří rádi vyzvednou všechno.\nLabradory a husky vnímají úkol „fu“ horší\nAbyste si dovednost osvojili, musíte si vybrat trasu dlouhou 100–150 metrů, na klidném místě bez vnějších podnětů. Po cestě musíte předem rozložit pamlsky, aby na ně pes určitě narazil (ale ne v řadě).\nKdyž je vše připraveno, majitel a domácí zvíře se začínají pohybovat na vodítku střední délky. Když pes dosáhne prvního nalezeného ošetření, musíte vytáhnout vodítko a jasně říct „fu!“ nebo „nemůžete“. Po dalších pár metrech je třeba psa pochválit.\nDůležité! Nemůžete zvíře prudce trhnout. Tahání by mělo být jemné, aby zvíře bylo nepohodlné, ale v žádném případě bolestivé.\nJakmile mazlíček pochopí, co se od něj vyžaduje, měla by se dovednost upevnit. Poté můžete úkol zkomplikovat - zvolte více přeplněné trasy, zvětšete délku vodítka a počet rozptýlených pamlsků.\nJak naučit psa povel „Pojď ke mně“\nNení tak těžké trénovat volání. Musíte si pamatovat základní pravidla, která vám pomohou zajistit volání domácího mazlíčka z jakékoli vzdálenosti:\nMusíte jen zavolat psa a ne lákat. Když to zní „pro mě“, majitel by neměl mít v rukou lahůdky nebo hračky. V opačném případě se zvíře zvykne uchýlit, pouze pokud je to pro něj prospěšné.\nPo zavolání chvála, pak odměna.\nNemůžete zavolat zvíře, abyste ho potrestali. Jakmile to jednou provedete, majitel riskuje, že trvale ztratí jistotu, že se spustí na signál.\nTrénink by měl začít z malé vzdálenosti - jen pár metrů. Když si domácí zvíře uvědomí, že je třeba rozběhnout se k majiteli na základě příkazu, měli byste mu vysvětlit, že můžete utéct pouze se svolením. Když se tyto dovednosti upevní, můžete zvýšit volací vzdálenost a přidat vnější podněty.\nU malých psů, jako jsou York, Jack Russell, Russian Toy nebo Spitz, je tento povel vzhledem k jejich temperamentu obtížnější, a proto musí být stanoven obzvláště opatrně.\nMalá plemena se tomuto úkolu učí déle.\nPříkazy „stát“, „lehnout“, „sedět“\nNejjednodušší objednávky, se kterými se doporučuje začít trénovat. Majitel musí jen vzít pochoutku do ruky a řídit s ní pohyby psa. Z ruky spuštěné na podlahu dostane domácí mazlíček pamlsek a při tom si lehne. Chcete-li psa posadit, stačí držet pamlsky na úrovni jeho nosu. A aby mohl vstát, z polohy „sedět“ nebo „ležet“, musíte odstranit ruku s pamlskem trochu dopředu. Po správném provedení je objednávka potvrzena.\nJak naučit psa povel "místo"\nNaučit mazlíčka jít na své místo není těžké. Stejný tým usnadní domácí práce. Abychom toho psa naučili, je třeba říci „místo“ a nalákat ho do lahůdky do domu nebo voliéry. Když zvíře přejde na své místo, musíte ho pochválit. Dokončení úkolu je pevné.\nDodatečné informace! Vzhledem k pomalému povelu „na místo“ není německá doga vždy vykonávána dobře. Musíte být trpěliví.\nJak naučit psa povelovat „na blízko“\nMnoho majitelů se obává, jak vycvičit psa, aby nevodil vodítkem na ulici. Aby mohla klidně chodit na vodítku, budete ji muset naučit vykonávat povel „vedle“.\nZa tímto účelem je zvíře převezeno na vodítku a začne se pohybovat po přímce. Majitel má v ruce pochoutku, kterou drží přímo u nosu zvířete. Psa musíte pochválit za každých 10 - 15 metrů, které jste prošli, aniž byste museli vodítko táhnout. V tomto případě je majiteli zakázáno přizpůsobovat se tempu pohybu psa.\nRuka s pamlskem je postupně odstraněna a interval mezi chválou se zvyšuje. Zvyknutí si na chůzi po boku zjednoduší proces chůze.\nJak naučit příkaz "aport"\nAbyste se naučili tento povel, budete potřebovat hračku, kterou pes velmi miluje. Nejprve je nutné v ní vzbudit zájem o aportující objekt - hrát si s ní v „tahání“ a neustálém opakování slova „aport“. Je nutné zajistit, aby pes chtěl převzít předmět od majitele a držet ho.\nVaše oblíbená hračka přijde vhod k provedení „aportu“\nPoté je psacímu objektu na pár vteřin předán předmět aortování a okamžitě je vydán povel „dát“. Tento okamžik musí být pečlivě zpracován, postupně se prodlužuje doba držení předmětu v zubech. Zvíře si musí pamatovat, že předmět musí být podán pouze na povel.\nDalší fáze - domácí zvíře je usazeno a poblíž je hozen předmět. Je důležité držet jej na místě, dokud nevydáte povel k „zatažení“. Po zaznění povelu zvíře běží za objektem. Jakmile ho vzal do zubů, je vydán povel „mně“, poté „dejte“. Dokončená dovednost je opravena.\nJak naučit povel „hlas“\nPro psa není vůbec těžké naučit se štěkat na povel. Chcete-li to udělat, musíte mu ukázat, co chce získat (hračku nebo pamlsk), a ne jí dát, co chce. V tomto případě musí být předmět v zorném poli zvířete a čím blíže, tím lépe. Pokud mluvíme o velkém zvířeti, můžete ho uvázat o kmen stromu a držet předmět mimo dosah. Když začne štěkat, řekněte „hlas“ a odměňte.\nStudium povelů z kurzu ochranné služby je lepší zahájit psovodem. Je důležité si uvědomit, že pes nespěchá na osobu, ale na speciální rukáv. Princip je podobný studiu signálu „aport“ - hraje se na rukávu, poté se spustí a nechá se chytit, dokud není vydán povel „ne!“. Němečtí ovčáci jsou v ZKD obzvláště dobří.\nPes může být vycvičen tak, aby hledal předměty čichem. To je možné za předpokladu, že je předem obeznámen s vůní požadovaného předmětu (čím silnější je, tím lépe).\nNejprve pes dostane čich k předmětu (vůně by měla být příjemná), poté se rozptýlí a skryje se velmi blízko. Je zadán příkaz „hledat“. Když najde to, co je skryto, naplnění je posíleno chválou a dobrotami. Postupně se zvyšuje vzdálenost, ve které je objekt skryt.\nDůležité! Nedoporučuje se dávat předměty s různými vůněmi.\nNěmečtí ovčáci jsou obzvláště dobří při provádění „fas!“\nMozek psa vyžaduje informace, takže se můžete naučit následující triky pro obecný vývoj:\ndej svou tlapu;\nhra na schovávanou;\nUkaž mi jazyk;\nExistuje mnoho zajímavých triků, které jsou jak kříženci, tak čistokrevní psi stejně náchylní k zvládnutí. Hlavní věc, kterou si musíte pamatovat, je, že pes je především přítelem člověka. Cvičení není nátlak, ale skvělý způsob, jak trávit čas společně a nezbytnou dovednost pro život.\nRodičovství psa je zdlouhavý a důsledný proces, který by měl být zahájen od štěňat. Výcvik umožňuje napravit chování zvířete, učinit jej předvídatelným a zvládnutelným. Školení vyžaduje hodně úsilí a času, ale výsledek ospravedlňuje všechny náklady. Taková interakce zlepšuje společenský život domácího mazlíčka - můžete si ho vzít s sebou na procházky, aniž byste se obávali, že způsobíte nepříjemnosti ostatním, a intelektuální zátěž má příznivý vliv na celkový vývoj těla. Existují různé metody a techniky výcviku, v tomto článku se podíváme na jednoduché způsoby, jak naučit psa příkazy.\nJak začít učit příkazy vašeho psa\nDoporučuje se učit povely štěněte od útlého věku, kdy pes přichází do aktivního kontaktu s majitelem. V závislosti na plemeni je to 4-6 měsíců, ale dospělí mohou také upravit své chování - to bude trvat déle. Před zahájením výuky podstoupit všechna potřebná očkování , zkontrolujte zdraví štěněte (sluch , vize a koordinace). Kynologové doporučují dosáhnout kontaktu se psem, reakci na jeho jméno - to zjednoduší interakci se zvířetem během tréninku.\nZ her a procesu krmení se doporučují výukové týmy. Je třeba zajistit, aby štěně dobře vnímalo jeho jméno a reagovalo na něj, když je vystaveno jakýmkoli podnětům. Kromě toho musíte svého mazlíčka naučit, aby byl pohodlný. vnímat obojek a vodítko ... Munici můžete oblékat od velmi mladého věku, aby si zvíře na tento proces začalo zvykat.\nNavázání kontaktu s vaším domácím mazlíčkem při krmení je jednoduché počáteční cvičení. K tomu je třeba nalít jídlo do misky, nenechat psa jít do ní. Aby bylo dosaženo, měl by oční kontakt trvat alespoň 5 sekund, dokud se nepodívá do očí. Pak nechte svého mazlíčka jít na jídlo. Po naučení povelu k sezení může být tento proces ztížen tím, že pes bude sedět v určité vzdálenosti od mísy.\nPřed zahájením aktivního výcviku by měl být pes naučen reagovat na jméno na pozadí pachů a zvuků na ulici, klidně vydržet chůzi na vodítku. Po rutinním očkování štěněte můžete začít chodit na procházky. Mělo by být použito krátké vodítko, pomocí kterého je snazší dosáhnout kontaktu a kontroly.\nPokud mazlíček miluje aktivní hry a je zde dětské hřiště s plotem, je užitečné použít míč venku. Vaším úkolem je hodit míč, zatímco pes se k vám musí vrátit. Pokud se štěně hračky nejdříve nevzdá, nemusíte se obávat, hlavním úkolem v této fázi je naučit psa reagovat na váš hlas, vrátit se. Až se naučíte rychle najít kontakt se svým domácím mazlíčkem, měli byste začít trénovat klasické povely - zvyšuje to efektivitu tréninku.\nVlastnosti výcviku dospělého psa\nOprava chování a trénink dospělého zvířete je obtížnější než u štěněte. Pes má dobře zavedenou psychiku, pevné vzorce chování, které je problematické napravit. Naučit se základní povely pro dospělého psa trvá v průměru 3 měsíce až rok. Vyžaduje to trpělivost a spoustu času. Funkce:\nurčit temperament zvířete, v závislosti na tom upravit výukové metody;\nzkuste nevykazovat negativní emoce;\nneprovádějte náhlé pohyby, pokud má pes sklon projevovat agresi;\nmluvit se psem při práci;\nnajít vhodnou pochoutku;\nalternativní cvičení, změňte místo pro chůzi.\nNejrychlejším způsobem, jak vycvičit dospělého psa, je použití fyzických metod výcviku (reakce se vyvíjí na fyzické vlivy), použití ESHO.\nS elektrickým obojkem je však obtížné manipulovat (pes se snadno zraní), nelze jej používat bez dohledu psovoda.\nNaučit štěně novým povelům je opravdové potěšení. Mladý pes se rychle učí a ve všem se snaží potěšit svého majitele. Kromě toho reprodukční systém dosud nebyl zcela vytvořen, takže neexistují žádné zbytečné podněty ve formě hormonů, reakce na jednotlivce opačného pohlaví.\nKynologové doporučují nejdříve naučit štěně povel „sedět“, jeho zvládnutí netrvá déle než 10 opakování, za předpokladu správného vyztužení. Poté můžete přejít na složitější příkazy. Při práci s mladým psem je třeba omezit dobu tréninku, střídat cvičení, hry a odpočinek - štěňata se rychle unaví.\nDůrazně se nedoporučuje používat agresivní a fyzické metody ovlivňování, téměř všechna cvičení lze zvládnout pouze pomocí pozitivního posílení.\nPřipravte se předem na trénink psů, abyste maximalizovali efektivitu cvičení. Mohl bys potřebovat:\nLímec. Vyžaduje se pro ovládání vodítka a také dává symbolickou sílu. Výška límce se může lišit v závislosti na plemeni. Neměl by si třást kabát, působit nepohodlí.\nŘemínek. Je to nezbytné pro kontrolu a řízení zvířete. Délka vodítka pro výcvik by neměla být větší než 2 m.\nPřidržení nebo prsten. Doporučeno pro trénink s dospělými zvířaty jako součást fyzického přístupu k tréninku. Je lepší zakoupit modely s úchytem, umožňují připevnit na požadovanou část krku škrtidlo.\nZachází. Výběr závisí na vašich preferencích chuti. To by mělo být jídlo, na které vaše zvíře nejlépe reaguje. Doporučuje se používat vlhké kousky, aby se zvíře během práce nezadusilo. Pro snadné skladování a přenášení můžete použít tašku na opasek.\nKromě toho by mělo být zakoupeno několik hraček pro výcvik vašeho psa. Arabská koule, stahovák a běžné lano fungují nejlépe.\nVýuka psa základním povelům\nI když neplánujete absolvovat zkoušku General Curriculum Training (GCA), měl by se pes naučit základní povely. Zjednodušují interakci s domácím mazlíčkem doma i venku a poskytují maximální kontrolu nad zvířetem. Níže je uveden kompletní seznam klasických příkazů pro úplné vycvičení jakéhokoli psa.\nJednoduchý příkaz, které lze učit i štěně od 1,5 měsíce. Když je pes hladový, vezměte jídlo do ruky a nechte ho cítit. Zvedněte jídlo nad hlavu zvířete tak, aby na něj viděl, ale nemohl na něj dosáhnout. Pomocí lehkého pohybu na zádi se posaďte na zadní nohy, počkejte několik sekund a jasně vyslovte slovo „sedněte“. Algoritmus opakujte 3-5krát, odpočiňte si. Příkaz bude považován za naučený, když se pes naučí sedět jedno slovo po druhém a dívat se do očí majitele.\nExistuje několik metod jak naučit psa ležet :\nŘekněte „sedněte“ a pak položte jednu ruku na kohoutek a druhou, abyste ukázali jídlo vedle země. Držte to tak, aby se pes natáhl dolů, během této vůle stiskněte rukou. Poté řekněte „lehněte si“, chvála.\nPoložte jednu ruku na kohoutek, druhou položte za přední tlapky. Dejte povel „lehnout si“, poté na zvíře zhora zatlačte a zatlačte tlapky dopředu. Poté, co se zvíře úplně usadilo, chválte ho.\nPři práci nedovolte, aby pes spadl na bok nebo na záda. Příkaz by měl být proveden během 5-10 sekund.\nJeden ze základních příkazů, který je v každodenním životě nepostradatelný. Existují dvě varianty popravy - pes si lehne na postel (lehátko) nebo leží vedle vás na vodítku. Je pohodlnější nahradit druhou metodu příkazy „blízké“ a „lehnout“.\nNaučit psa toto slovo je velmi snadné. ... Stačí nabídnout lahůdku, držet ji v ruce a nalákat ji na požadované místo. Poté udělejte pochoutku, chválu. Postupně prodlužujte čas mezi provedením spotu a povzbuzením a poté se omezte pouze na chválu.\nPsovi nesmí být dovoleno okamžitě vyskočit z místa bez povelu, s takovou neposlušností je třeba jej vrátit na podestýlku, výsledek musí být znovu opraven.\nTým, který je nezbytný pro všechny psy - od německého ovčáka až po Yorkshire teriér. Jeho zvláštností je to učení je o trestu které může pes negativně vnímat. V tomto případě by mělo být školení prováděno na ulici a zvolit klidnou a dlouhou trasu. Roztřete pamlsky na zem sami nebo s pomocí partnera. Pomalu se přibližte k zakázanému předmětu, když k němu zvíře natáhne, zatáhněte za vodítko a řekněte „fu“. Za provedení příkazu nemůžete odměnit. Po opravě musíte vytyčit obtížnější trasu, například tam, kde jsou často psi, ptáci a lidé, vypracovat příkaz, dokud nebude dokončen.\nPříkaz je normativní, vyžaduje se doma i na ulici. Školení lze provádět od útlého věku; doporučuje se partner. Během procházky požádejte svého partnera, aby vzal psa na vodítku ve vzdálenosti 1–2 metrů od vás a položil ho na zem. Majitel by měl v tuto chvíli hlasitě vyslovit slova „ke mně“ a poklepat na stehno. Zároveň partner uvolní zvíře, pokud na vás přijde - udělejte odměnu, chválu.\nDůležité naučte psa povel "blízko" , během kterého by se měl stát nalevo (ideálně by mělo být rameno zvířete v těsném kontaktu s nohou). Výcvik se provádí podle standardního schématu - vezměte psa za vodítko, začněte se pohybovat vpřed.\nDejte povel „vedle“, dejte se do požadované polohy, udělejte pár kroků a udělejte pamlsek. Pokud pes začne táhnout, udělejte s vodítkem několik trhnutí. Když jsou pohyby vypracovány, můžete odstranit vložky a pracovat bez nich. Z hlediska složitosti je tento příkaz považován za stejný jako signál „strážný“.\nVysoce snadno vycvičitelný příkaz což může být užitečné, když je vyžadováno vyšetření tlapky nebo ořezávání nehtů. Schéma cvičení spočívá v tom, že si vezmete pamlsek do ruky a necháte psa cítit. Poté ji zmáčkněte do pěsti ve výšce hrudníku zvířete, počkejte, až vám pes začne škrábat tlapu po ruce. Řekněte slova „dejte tlapku“, dejte lahůdku.\nHlas a vrčení\nObvykle se nepoužívají v každodenním životě, ale jsou nezbytné, pokud plánujete vzít zvíře na lov, na houby v lese nebo při hledání lidí. Při výuce je důležité vzít v úvahu temperament a vlastnosti plemene, například basenji prostě nevědí, jak vydávat zvuky, a labradorové a ovčáci se rychle učí mluvit.\nVyzvedněte lahůdku a popusťte psa. Zvedněte její tělo nad ni, řekněte povel. Připevněte vodítko ke stromu a trochu ustupte. Počkejte na štěkání, pochvalu a pochoutku. Druhou metodou výuky je napodobování. Naučte štěkat na povel je to možné pomocí vycvičeného psa.\nDalší regulační tým, který je součástí OKD. Pro každodenní život je také nutné obléknout si límec, vyčesat kabát nebo ukázat zuby na povel. Doporučuje se začít trénovat po zvládnutí „sedět“, „ležet“.\nJe snazší naučit stát na ulici, na místě, kde nejsou žádné cizí zvuky. Přibližte se k mazlíčku a jasně vyslovte frázi. Jednou rukou zvedněte štěně pod břicho, druhou držte za límec (pes musí vstát a zamrznout). Po provedení stojanu chválím.\nObtížná dovednost, kterou ne každý pes zvládne. Naučte tým aportovat požadováno předání standardu pro OKD. Pro školení musíte najít klidné a klidné místo. Chcete-li zvíře posadit, vezměte vodítko do levé ruky a do pravé ruky - předmět, který má být hozen (hračka, hůl, rukavice). Škádlit domácího mazlíčka u nosu, poté ho na dálku odhodit slovy „přineste hračku“ Zavolej si, chvála, jestli ti pes přinesl potřebnou věc.\nPro trénink potřebujete plastovou trubku dlouhou až 15 cm, šířka by měla být dostatečná, aby se do ní vešel složený kapesník.\nNejprve musíte psa naučit povel „načíst“, aby se vypracoval tak, aby hra s dýmkou přinesla radost. Dále rozhodněte, jaký druh látky se má váš pes naučit najít, například kávu. Nalijte několik zrn do kapesníku, zabalte je a vložte do zkumavky. Po každém hledání si pohrajte se svým mazlíčkem. Poté začněte skrýt dýmku, zvíře je oceněno, když najde předmět podle pachu.\nJednoduchý příkaz, který zahrnuje skákání přes překážku. Můžete začít cvičit doma. Chcete-li to provést, musíte si jednu nohu odpočinout vedle zdi. Umístěte psa na jednu stranu a přidržte pamlsek na druhé straně. Podejte skok, poté řekněte příkaz „bariéra“, „bar“ nebo „hop“. Postupně zvyšujte výšku, zahrňte překážky na ulici.\nNemají žádnou normativní hodnotu, jsou vyžadovány pouze pro intelektuální zátěž vašeho mazlíčka. Trikový výcvik by měl začít poté, co se pes naučí základní základní povely.\nPes by měl zvednout zadní část těla a přední tlapky by měly spočívat na povrchu podlahy, země. Algoritmus učení je jednoduchý. Vezměte si pamlsek jednou rukou a držte ji za zem, vyzvěte psa, aby k ní přišel. Druhou ruku položte pod břicho a nenechte se lehnout. Když pes zaujme požadovanou pozici, řekněte frázi, udělejte pochoutku. Po několika opakováních se pokuste odstranit podpůrnou ruku.\nSnadno naučitelný trik, který vypadá docela roztomilý. Chcete-li naučit povel „polibek“, musíte si na tvář nalepit kousek sýra nebo suchého masa. Povzbuďte psa, aby vás po dokončení chvály lízal. Postupně opusťte léčbu a stimulujte akci, která má být provedena pouze hlasem.\nPodávejte nebo zajíčka\nTato poloha je snadnější naučit malého psa. Při provádění tohoto cviku by se pes měl posadit, zvednout přední nohy, složené k sobě. Při výcviku musíte zvíře posadit, zvednout ruku s pochoutkou těsně nad nosem. Přesuňte ruku zpět a dosáhnete požadované akce. Povel bude považován za zvládnutý, když pes zaujme potřebnou pozici v hlase, zamrzne.\nPopulární cirkusové cvičení, kdy si pes zakrývá tlamu přední tlapkou na povel „hanba“. Pro trénink budete potřebovat lahůdku a lepicí pásku. Připevněte pamlsk ke zvířeti na obočí co nejblíže k oku. Jakmile si všimnete, jak se domácí zvíře snaží odstranit cizí předmět, nahlas řekněte klíčové slovo a udělejte pochoutku.\nPoložte mazlíčka na povel „lehněte si“, osvěžte se a nechte ho zavonat. Léčbu vytáhněte z nosu na stranu, poté na stranu a podél zad. Počkejte, až pes spadne na bok, řekněte slovo „umřít“, povzbuďte.\nTento trik se musíte začít učit po zvládnutí příkazu „zemřít“. Položte mazlíčka dolů a poté sundejte pamlsky, dokud nespadne na bok. Pokračujte ve vedení ruky pamlskem, dokud pes neprovede salto kolem své osy. Hlasitě vyslovte povel, chvála.\nUmístěte psa do polohy vleže, přitahujte jídlem. Pomalu odtáhněte kousek sýra nebo masa z nosu, abyste se k němu mohli plazit. Po ujetí krátké vzdálenosti dejte pamlsek, řekněte povel. Postupně prodlužte vzdálenost a vzdejte se odměn za jídlo.\nPsi jsou dobře vyškoleni v různých povelech a tricích. Školení je žádoucí od štěňat.\nPro výuku budete potřebovat krátké vodítko, pamlsky a hračky.\nHlavními normativními příkazy jsou místo, phew (tiše), ke mně, sedět, ležet a vedle mě. Nejprve je třeba je zvládnout.\nPo osvojení základních slov můžete začít trénovat složité triky, například naučit svého mazlíčka dělat kotrmelce nebo vstávat jako gopher.\nJaké povely váš pes ví? Sdílejte v komentářích, jak jste svého mazlíčka vycvičili.\nVýcvik štěňat: efektivní metody od psovodů, výuka povelů doma\nPes žijící vedle člověka musí dodržovat určitá pravidla chování ... Nedostatek tréninku samozřejmě není problémem pro psa, ale pro majitele, takže výuka základních povelů psa je jednou z hlavních povinností majitele.\nProč musíte trénovat štěně\nKdyž se štěně objeví v domě, je učeno především o chování členů rodiny a hygieně. Ale sociální chování a poslušnost jsou hlavní dovednosti, které odlišují dobře chovaného domácího psa. Štěně se rychle učí, pamatuje si povely a prostřednictvím vzdělávání a výcviku navazuje majitel psa kontakt se psem.\nČím dříve se psem začnete cvičit, pomocí jednoduchých povelů bude jednodušší život bok po boku. V procesu výcviku, kdy majitel tráví hodně času s domácím mazlíčkem, si pes vytvoří důvěryhodný vztah s majitelem, pokud je výcvik příjemný.\nJaké příkazy by měl pes vědět, až vyroste\nNejprve trénink štěněte začíná zapamatováním přezdívky. Je dokonce obtížné jej nazvat příkazem, ale zapamatování si přezdívky je začátkem učení. Dospělý pes žijící ve městě je povinen dodržovat pravidla lidské společnosti.\nKaždý majitel musí naučit základní povely poslušnosti. Povinná znalost základních povelů platí nejen pro velké psy, i malý teriér je povinen dodržovat zakázané příkazy a povel „ke mně“. Nejprve je to bezpečnost domácího mazlíčka ve městě.\nPrvní věc, kterou se musíte naučit po přezdívce pro psa, je „ne“, „ne“ nebo „fu“. Které slovo se vyslovuje, je volba vlastníka. Domácímu mazlíčkovi je jedno, které slovo bude znamenat okamžité ukončení jakékoli akce, majitel k tomu může použít naprosto jakékoli slovo - například „pivoňka“, v jakémkoli jazyce, s libovolnou sadou zvuků a slabik. Samozřejmě je lepší, aby byl příkaz zákazu zvukový - taková slova se vyslovují rychleji a snáze si je zapamatují.\nKromě zákazu je nutné psa naučit povel „ke mně!“ Je velmi důležitým prvkem, na kterém je budována důvěra. Pes se nepřiblíží k osobě, které nedůvěřuje. Příkaz „ke mně“ - někdy může zachránit život zvířete, pokud pes najednou seskočil z vodítka a rozběhl se na silnici.\nPříkaz „místo“ je také vyžadován pro výcvik. Je to však nutné pouze pro pohodlí majitele. Každý pes má v domě konkrétní místo, kde tráví většinu času a kde se cítí bezpečně. Odchod na místo by neměl být trestem, protože se vrací na místo, kde se bude cítit klidná.\nMezi nezbytné příkazy patří také základní „sedni“, „lehni“, „vedle“. Tyto objednávky majiteli psa usnadní život, a to jak na procházce, tak doma.\nVýukové techniky a metody pro týmy\nNejoblíbenějšími formami tréninku jsou pozitivní a negativní posilování a napodobování. Tyto metody spolu souvisejí. Je velmi obtížné dosáhnout dobrých výsledků pouze pomocí jedné z metod.\nMetoda negativního vyztužení zahrnuje použití parfosů, škrtů, elektrošoků (ESHO). Tato zařízení se používají buď pomocí dálkového ovládání - jako ESHO, nebo pomocí různých trhacích sil. Měkká munice může také ovlivnit psa a tato metoda je výhodnější, je méně traumatizující a humánnější.\nKromě toho je ignorování psa také metodou negativního posílení: nic na světě není pro psa důležitější než pozornost majitele.\nNegativní zesílení je o zastavení nežádoucí akce nebo nápravě nežádoucího chování.\nNaproti tomu pozitivní posilování podporuje správné chování. Pomocí této metody se používají pamlsky, hry a chvála majitele. V prvních fázích výchovy je lepší kombinovat několik podmínek - například pochvala a jemnost nebo chvála a hra jsou povinné. Pochvala vašeho mazlíčka za dobré chování je nutností po celý život psa. Pro domácího mazlíčka není větší potěšení než potěšit majitele. Po čase se chvála stane nezávislým typem povzbuzení a nebude vyžadována ani pochoutka, ani hra.\nNapodobování je také velmi efektivní metodou tréninku. Spočívá ve skutečnosti, že pes kopíruje chování jiného zvířete, přenáší jakékoli chování na sebe. Během období socializace se mladý pes začíná sdružovat s určitým tvorem, podle toho, kdo je kolem něj. Pokud pes žije s kočkou od prvního měsíce života, pak je vysoká pravděpodobnost, že se identifikuje s kočkou, pokud se psy, pak se považuje za svět psů. Proto je velmi důležité nebrat štěně od matky a ostatních domorodců příliš brzy, aby se pes naučil správně se identifikovat.\nVšechny výše uvedené techniky se používají integrovaným způsobem. Není možné plně vycvičit psa pouze pomocí jedné a téže metody. Emulace funguje dobře, ale ne každý si může dovolit chovat více zvířat. Poté můžete pozvat přátele na lekci s dospělým a dobře vychovaným psem.\nPrvní fáze: výuka hlavních týmů\nZakazující příkaz je nejdůležitější fází výcviku. Je to jedna ze základních dovedností, po přezdívce.\nUčení je založeno na principu mrkve a tyčinky ... Hlasitý výkřik " fuj „Doprovázeno negativní výztuhou - blbec s vodítkem, tleskněte na krupice novinami. Ihned po ukončení nežádoucí akce - pozitivní posílení (chvála, pamlsek, hračka).\nJe lepší začít praktikovat dovednosti doma, učit se vyplivovat hračky, jako kdybyste vyměňovali hračku za jídlo. Můžete simulovat házení krmiva na ulici. Při krmení štěněte z rukou při chůzi „náhodně“ upusťte kousek. Jakmile se domácí zvíře pokusí sbírat jídlo, musíte ho zastavit podržením psa a povelem „ fuj ". Okamžitě dejte další kousek pamlsku ze svých rukou. Systematické opakování tohoto cvičení v praxi ukazuje pozitivní výsledek. Kromě toho můžete psa naučit jíst ze své misky až po povelu „může“. To pomůže štěně pochopit, že veškeré jídlo patří majiteli a nemůže být přijato, dokud neuslyšíte povel.\nDomácí mazlíček dostatečně rychle zachytí souvislost mezi chováním, zákazem činnosti, vykonáním příkazu a přijetím lahůdky. A také se rychle naučit, jak provést příkaz.\nPři tréninku jakéhokoli týmu je hlavní věcí konzistence. Nemůžete to povolit jednou, pak to popřít a pak to znovu povolit. Pouze neustálá identická reakce na stejnou akci naučí vašeho mazlíčka rychle plnit rozkazy.\nPes by měl mít v domě místo. Ve kterém se cítí pohodlně - útulný koutek bez průvanu. Je žádoucí, aby území, přední dveře byly viditelné z místa, domácí zvíře bylo tímto způsobem klidnější. Je lepší, když na jedné straně steliva byla zeď - chráněná zadní část dodá zvířeti sebevědomí.\nNemůžete psa potrestat za přestupky, když je na posteli. Místo psa by mělo být spojeno pouze s pozitivními emocemi, pokud se štěně chovalo špatně a skrylo se před trestem na lůžkovinách, měla by být okamžitě zastavena všechna represivní opatření.\nAby si pes pamatoval povel „místo“ rychleji a měl příjemné asociace, musíte hodit kousek pamlsku na lůžkoviny a vyslovit povel. Přirozeně bude štěně běhat na jídlo, zatímco bude jíst, musíte přijít a znovu ho posílit o pochoutku a chválu “ dobře, místo ". Pro upevnění dovednosti je třeba cvičení opakovat denně, několikrát denně.\nDalší nedůležitý příkaz - “ ke mě" .Plnohodnotné řízení městského zvířete, které neví, jak se dostat na výzvu majitele, je nemožné. Během výcviku objednávky "ke mně" je přísně zakázáno používat negativní výztuž, jinak se výcvik nebude jen táhnout - domácí zvíře úplně odmítne oslovit majitele. Je nutné zahájit výcvik na vodítku, pouze s 10 přístupy z 10 můžete psa pustit.\nŠkolení probíhá následovně:\nKdyž je pes rozptýlen a vzdálen od majitele nebo čichá na něčí známku, musíte hlasitě vyslovit přezdívku nebo upoutat pozornost domácího mazlíčka jiným způsobem (pískání, tleskání).\nJakmile upoutáte pozornost štěněte, musíte jasně říct: „Pojďte ke mně!“ a začněte se vzdalovat od psa, pro děti se to stane zábavnou dobíjecí hrou. Nebo ukažte svému mazlíčku lahůdku, pokud má hlad - určitě se rozběhne o mňam.\nZatímco štěně běží, je nutné ho chválit a povzbudit veselým hlasem.\nKdyž štěně vyběhne, okamžitě mu dejte jídlo nebo začněte krátkou hru, aniž byste přestali chválit a hladit.\nTento povel se naučí velmi rychle - pes si užívá nejen povzbuzení, ale i obdivu majitele.\nVýuka využívá metody pozitivního a negativního posilování. Do ruky se dostane lahůdka - to, co pes miluje nejvíc. Pochoutka je zaťatá v pěst. Natáhni ruku, musíš dát povel " Ke mě ”, Opakujte to pravidelně.\nŠtěně se pokusí získat pamlsek různými způsoby, pokusí se kousnout, lízat, strkat nos. Na zneužití by se mělo reagovat soudním příkazem (negativní výztuž). Ale jakmile se dítě dotkne jeho tlapou, ve stejné chvíli otevře dlaň a podá jídlo, chválí štěně.\nOpakujte 3-4krát, pravidelně měňte ruku, aby pes poslechl rozkaz z jakékoli ruky.\nCelý článek na toto téma: „Výuka příkazu„ Dej tlapku! “: Výukové metody od psovodů.“\nMusíte si vzít kousek pochoutky do pěsti a přinést ji psovi do nosu ... Pomalu pohybujte rukou kouskem od tlamy nahoru a mírně dozadu, aby zvíře, které honí jídlo, zvedlo hlavu. V tuto chvíli musíte říct povel „ sedět "A pozvedněte lahůdku o něco výše." Když se pes pokusí dosáhnout, instinktivně se posadí. Pokud je pes nadměrně vzrušený, začal skákat a požadovat podávání potravy, je nutné zafixovat hlavu za límec a lehce tlačit na záď. Po splnění objednávky je nutné „chutnou pochoutku“ povzbudit a rozdat.\nKdyž pes zná povel " Sedět ", Posaďte štěně před sebe a ukazujte pamlsky v ruce."\nŘekněte příkaz „ Lehnout si »A vedou před nosem psa s rukou, do níž je zaklapnuta pochoutka, směrem k předním tlapkám. Pes se instinktivně protáhne a lehne si. Po dokončení příkazu opakujte „ Lehnout si ", Okamžitě rozdejte pochoutku a chválu.\nKdyž pes vidí nějaké dráždivé látky - ať už je to kočka, jiný pes, jakýkoli předmět a začne štěkat, musíte povel „ Hlasování „A zatímco pes štěká, chvála a povzbuzení ... Štěně okamžitě nepochopí, proč je v některých případech pokárán štěkáním, někdy povzbuzován. Hlasový povel by měl být vydán pokaždé, když pes štěkne, aby se akce ujala. Pokud pes začne štěkat bez povelu " Hlasování “, Toto by nemělo být bráno v úvahu, zcela ignorující takové chování.\nVypracování tohoto příkazu napraví nežádoucí chování.\nTým " poblíž "- jediné opakující se pořadí, které musí být vysloveno několikrát během pohybu. Základní poloha je, že domácí zvíře sedí na levé noze psovoda. Začátek pohybu odpovídá vydání příkazu. Po vyslovení objednávky je nutné se souběžně s tím začít pohybovat a nenechat si ujít pozornost štěněte pomocí hračky nebo pamlsku. V raných fázích tréninku musíte svého domácího mazlíčka chválit každých pár kroků. Po úspěšném absolvování 2 - 3 metrů se vydejte na procházku.\nTento povel se nejsnadněji cvičí u mladých psů během hry. Házení jakýchkoli předmětů (hůl, míč nebo oblíbená plyšová hračka), povel „ Aport ". Posílením týmu je v tomto případě přijetí vytoužené hračky.\nPřinést hračku lze naučit pomocí objednávky “ Ke mě »Ihned poté, co pes předmět zvedl.\nDruhá fáze: učení neobvyklých příkazů\nKaždý majitel chce svého psa vidět výjimečně, chce ho naučit neobvyklé triky. Touha vyniknout je zcela normální, protože dobře vychovaný pes je pro majitele předmětem hrdosti a závisti ostatních.\nChcete-li trénovat tento tým, kontakt s majitelem musí být vynikající. Tento jednoduchý trik je založen výhradně na důvěře mezi domácím mazlíčkem a majitelem.\nAbyste si dovednost procvičili, musíte psa posadit před sebe, řekněte povel „ Polibek "A s lahůdkou zaťatou v zubech se ohni ke psovi." Správné provedení příkazu vypadá takto: pes stojí předními tlapkami na hrudi a olizuje si rty. Posílením dovednosti v tomto případě je povzbuzení majitele a přijetí lahůdky.\nChcete-li trénovat, musíte dát svého mazlíčka před sebe ... Držte pamlsky v ruce před nosem domácího mazlíčka, trochu nahoru a dozadu. Pes se pokusí sáhnout po krmivu a jakmile odtrhne přední nohy od povrchu, povel „Serve“ a povzbudí.\nDalší možností výcviku může být mechanický náraz. Když pes sedí, musíte ho rukama uchopit za přední tlapky a zvednout na úroveň hrudníku psa, zároveň je vydán povel. Ve správné poloze je dána pamlska, poté můžete psa uvolnit.\nNaučit svého psa zábavným trikem “ vír „Musíte si vzít pochoutku do pravé ruky a pomocí metody vedení přinutit domácího mazlíčka, aby se otočil o 360 stupňů ... Odměnu dejte ihned poté. Teprve po několika opakováních mohou být akce psa spojeny s povelem, když zvíře už začíná chápat, co od něj chtějí.\nProvedení příkazu je jako objednání „ Lehnout si »... Pes by měl klidně stát před majitelem. Po zadání příkazu „ Uklonit se »Posuňte ruku s jídlem dolů k předním tlapkám. Když pes tvrdohlavě sníží záď ve snaze lehnout si, musíte si dolní část těla podepřít rukou.\nNejprve příkaz „ Blízko ”, Pes stojí na levé straně osoby. Tým " Had »Cvičí se takto: v ruce by mělo být jídlo, pomalu vést před nosem psa a procházet rukou mezi nohama. Pohyby by měly být pomalé, aby pes pochopil, co se od něj vyžaduje.\nNení snadné vycvičit psa, aby splnil tento příkaz - v přírodě pes nechodí dozadu, obrací své tělo.\nVýchozí pozice - pes stojí před majitelem. Příkaz " zadní „A muž se začíná pohybovat směrem k psovi. Instinktivně pes začne trochu ustupovat, aby majitel nešlápl na tlapky. I když pes udělal jen jeden krok, je již hoden chvály. Počet kroků je třeba během tréninku přidávat postupně.\n"Skok do ringu"\nKroužek musí mít dostatečnou velikost, aby pes mohl volně procházet. Nejprve by měl být prsten položen na podlahu s jemností ukazující směr pohybu prstenem. Když pes projde, chvála, dá dárek. Při procvičování dovednosti postupně zvyšujte prsten výše.\nSeznam tipů pro výchovu štěněte od psovoda:\nMladá zvířata by neměla být příliš nepříjemná, třídy by měly být časté, ale ne dlouhé.\nCelková doba tréninku je 60 až 90 minut denně s přestávkami.\nVypracování příkazů musí být konzistentní, nemůžete dát zvířeti více úkolů, než dokáže splnit.\nVšechny příkazy jsou vydávány jednorázově, pokud štěně odmítne postupovat - je uvedeno do správné polohy mechanicky.\nDobrá motivace je klíčem k úspěšnému tréninku.\nVideo: jak začít trénovat štěně\nVýcvik je dlouhý a obtížný proces, ale neexistují psi, kteří by se nehodili k výchově ... Úspěšná praxe vyžaduje dobrou motivaci, důslednost a kontinuitu. Trpělivost a píle majitele vyústí v dobře vychovaného a poslušného psa, který potěší pouze všechny členy rodiny a nebude mu dělat problémy.\nPsi jsou nejlepšími společníky pro zábavnou zábavu. Jedním ze způsobů, jak si užít zábavný večer, je naučit se nové triky. Učení nových triků stimuluje mozek a fyzicky zatěžuje domácího mazlíčka. Většina zde uvedených příkazů je specifická pro kurz OKD. Úspěšné absolvování základních cvičení z kurzu OKD vám naváže kontakt s domácím mazlíčkem během procházek, usnadní vaši interakci.\nOKD pro psy\nAbyste se naučili ovládat svého psa, musíte zvíře vycvičit. Neexistují žádná univerzální schémata pro každého jednotlivce, ale existuje obecný výcvikový kurz, který může každý začínající chovatel psů zvládnout sám. Můžete se zúčastnit obecného výcvikového kurzu přihlášením do klubu psovodů ve vašem městě. Před zaplacením lekce si vyžádejte zpětnou vazbu od bývalých účastníků, osobně si promluvte se psovodem nebo se zúčastněte zkušební lekce. Najít trenéra někdy není snadné.\nPřečtěte si náš článek o tom, jak jsme hledali psovoda pro sibiřského huskyho.\nKlady a zápory skupinových lekcí OKD\nMezi výhody tříd OKD na webu ve skupině patří:\nSocializace: psi jsou společenská zvířata. Pro ně je důležitá komunikace s příbuznými, kontakt s jinými lidmi. Čím dříve se štěně začne seznamovat se světem lidí a jejich vlastním druhem, tím snáze pro vás bude ovládání zvířete v budoucnu.\nStruktura: na webu je program předem promyšlen psovodem Každá lekce zahrnuje teorii, praxi a rozvoj předchozích dovedností. Naučíte se nejen nová cvičení, ale také je budete muset procvičovat a upevňovat.\nPodpora a poradenství : pokud se rozhodnete přihlásit na kurz se psovodem, máte možnost nejen naučit se základní cvičení, ale také si nechat poradit: na co se během tréninku zaměřit. Možná máte otázky týkající se výživy - neváhejte se zeptat psovoda.\nZkouška : Kurz zpravidla sestává z určitého počtu lekcí. Na konci kurzu uspořádá mnoho klubů zkoušku: kadeti musí prokázat, že absolvovali všechny dovednosti získané během kurzu.\nNevýhody skupinových aktivit zahrnují:\nMasový charakter a nedostatek individuálního přístupu : Skupiny obvykle tvoří 6 až 20 lidí s chlupatými přáteli. A trenér je jeden, maximálně dva (asistent). Se vší touhou vypracovat lekci ve vysoké kvalitě se trenér nebude schopen rozdělit a věnovat pozornost každému studentovi.\nNáklady : Kurz OKD obsahuje jasný seznam dovedností, které budou procvičovány ve třídě. Pokud máte příležitost, seznamte se předem s programem kurzu. Někdy jsou náklady neoprávněně předražené.\nNevhodnost : Chcete-li opravit určité rysy chování, zeptejte se, zda budou tyto činnosti pro vás užitečné. Každý psovod má motivaci shromáždit do své skupiny co nejvíce klientů. Hlavní věcí není získat opačný účinek: například pokud váš pes projevuje agresi vůči ostatním lidem, pak bude návštěva OKD nebo ochranná služba ukvapená.\nJak učíte svého psa různé povely samy?\nKromě organizovaných kurzů se můžete základní triky naučit i sami. Některá cvičení také usnadní další výcvik, pokud přejdete na místo k psovodovi.\nProces školení by neměl trvat déle než 10 minut jednou nebo dvakrát denně. Je důležité mít dobrou náladu a odměnit svého mazlíčka za úspěšné cvičení. Zvíře tedy vytvoří asociativní sérii: trénink - radostný majitel - povzbuzení, takže se šťastně připojí k práci.\nAbyste zvládli příkaz Dát tlapku, nemusíte mít speciální znalosti a dovednosti. Jedná se o jednoduchý trik, který ctižádostivý chovatel psů zvládne. K čemu to je? V každodenním životě může být užitečné zastřihnout drápy domácího mazlíčka nebo zkontrolovat poškození tlapky.\nJak naučit psa povel Paw Paw? Vezměte si nějakou chutnou pochoutku a sevřete ji v pěst. Posaďte psa před sebe a uchopte pěst do úrovně hrudníku domácího mazlíčka. Nejprve pes vyčichá jídlo a olízne vám ruku. Vaším úkolem je počkat na okamžik, kdy vám zvíře položí tlapku na ruku. V tomto okamžiku řekněte Dejte tlapku a nakrmte pamlsek. Cvičení opakujte 6-8krát, poté si dejte pauzu 10-20 minut. Opakovat.\nJak naučit psa ovládat místo? Sedadlo je nezbytným cvičením. Zaprvé je to potřeba domácnosti. Když se ve vašem domě objeví štěně nebo dospělý pes, měli byste mu dát místo k odpočinku a spánku. Pravděpodobně se vám nebude líbit, pokud váš čtyřnohý přítel žvýká šťavnaté kosti na koberci od boty nebo navíc položí pohovku. Z tohoto důvodu musí být tento trik pro pohodlí všech členů rodiny zvládnut. Za druhé je tým Place zařazen na seznam požadovaných dovedností OKD a je předán při certifikaci.\nChcete-li zvládnout cvičení, vezměte si jídlo a umístěte ho na postel psa nebo do klece (pokud má domácí zvíře klec jako klec). Když si pes vezme pamlsek, řekněte místo a pochvalte svého přítele. Použijte čas závěrky: Když se váš mazlíček posadí, aby si pochutnal, přejděte k němu a nakrmte ho ještě nějakou pochoutkou. Upevněte dovednost 6-8krát.\nPokud učíte dospělého psa sedět, ujistěte se, že zvíře zná povely lež a ke mně.\nVezměte chlupatého přítele na jeho místo. Rozkaz lhát. Vraťte se o 5–10 kroků a přikažte Mně. Když se objeví mazlíček, řekni Place a vezmi ho do postele. Pokud pes neví, kam má jít, nasměrujte ho směrem opakováním „Umístěte, umístěte“ a odměňte ho při výkonu odměnou. Dej lahůdku. Poté kroky opakujte.\nPro mě je to nejdůležitější tým. Pokud váš pes dělá cvičení To Me, můžete ho během procházky nechat bez obav z volání.\nKdyž se učíte trik To Me, použijte velmi chutnou pochoutku. V počáteční fázi výcviku musí být zvíře hladové. Pak bude mít motivaci vás oslovit, když zavoláte. Nikdy při cvičení Cvičení ke mně psa nepokárejte, jinak bude asociace zafixována, že stojí za to k majiteli přistupovat jako k něčemu špatnému.\nZačněte trénovat ve známém terénu bez rozptýlení: jiná zvířata, lidé, hlučné staveniště a podobné. Pustit psa a po chvíli upoutat jeho pozornost, vzdálenost by neměla přesáhnout 3 metry. Až k tobě zvíře přijde, řekni mi to a velkoryse mě chvál. Než si něco uděláte, pohlaďte si mazlíčka a přikázejte sednout. Vaším úkolem je objasnit, že jste mu říkali nejen tak. A teprve poté si dopřejte chutnou pochoutku. Cvičení několikrát opakujte, dejte si pauzu.\nNásledujícího dne zvětšete vzdálenost mezi vámi a psem na 5 metrů. Postupně se zvíře dozví, že za tým Co bych měl obdržet velkorysou chválu.\nPříkaz by měl být vysloven jednou. V případě ignorování stojí za to se k psovi obrátit na vlastní pěst. Pokud si zvíře zvykne ignorovat vaše příkazy, bude jeho proškolení mnohem obtížnější.\nCvičení postupně posilovejte za různých okolností. Zpočátku bude pro zvíře obtížné hrát se mnou v novém prostředí. Zde je důležitá vytrvalost.\nChcete-li svého psa naučit povelu Sit, pořiďte si pamlsek a vyberte si klidné místo bez vyrušování. Abyste tento trik naučili, musíte vyvíjet fyzický tlak.\nZavolejte svého mazlíčka, položte ruku s pamlskem na jeho hlavu a druhou rukou jemně zatlačte na křížovou kost. Řekněte Sit, nakrmte lahůdku. Cvičení Sit je obvykle doprovázeno gestem zvednuté ruky. Když si zvíře uvědomí, že po frázi sedět následuje tlak na křížovou kost, provede cvičení bez mechanických nárazů. Dále použijte gesto pravé ruky.\nPříkaz Sit je užitečný na veřejném místě, při návštěvě veterináře a před podáváním jídla. Toto cvičení pomáhá uklidnit psa, připravit se na další výcvik - pomáhá soustředit se.\nTento příkaz je základní a patří do kurzu OKD. Může to být užitečné při návštěvě veterináře při cestování veřejnou dopravou.\nJak vycvičit psa, aby si lehl:\nUmístěte mazlíčka na povel. Položte jednu ruku na kohoutek a druhou si vezměte hrst pamlsků a přiveďte ji k předním tlapkám. Když si zvíře lehne, řekněte „Lehněte si“ a odměňte lahůdku. Podobnou metodu tréninku lze použít i na vodítku: položte levou ruku na úroveň kohoutku, druhou zatáhněte vodítko dolů k předním nohám.\nPři správném provedení leží přední končetiny přímo před psem, zadní končetiny jsou vtaženy dovnitř. Poloha zvířete na boku nebo na zádech není povolena.\nV OKD je příkaz Lehnout si naznačen gestem: pravá ruka, zvednutá vodorovně dlaní dolů, je spuštěna na úroveň kyčle.\nVideo poskytuje podrobnou metodu výuky lži. Video také ukazuje použití rychlosti závěrky.\nCo je tým poblíž? Toto je poloha psa na levé noze majitele: rameno zvířete by mělo být na stejné úrovni jako noha majitele. Pes by měl chodit synchronně, aniž by táhl vodítko.\nJak naučit psa ovládat Near? Nejprve vezměte svého mazlíčka na vodítku. Umístěte jej mechanicky o jednu úroveň levou nohou. Řekněte vedle a udělejte pár kroků. Pokud váš pes kolem vás chodí klidně, odměňte ho chutnou pochoutkou. Pokud zvíře táhne dopředu se silným napnutím vodítka, vraťte jej do původní polohy.\nMožnost cvičení vedle ošetření:\n1) vezměte svého psa na vodítku\n2. Sedněte si na levou nohu, vezměte vodítko do pravé ruky, do levé držte pamlsk\n3. Řekněte Vedle, držte pamlsek u nosu domácího mazlíčka a začněte pomalu postupovat vpřed.\n4. Pes se pokusí kousat pamlsek z vaší ruky, řekne vedle něj a bude se takto pohybovat po dobu 10–20 kroků.\n5. Chválte domácího mazlíčka a udělejte totéž v opačném směru.\nVideo ukazuje dvě možnosti tréninku: s podporou a bez podpory. Vyberte si, který se vám nejvíce líbí.\nFu nebo nemůžete\nTento příkaz je zakázán. Cílem popravy je zastavit nežádoucí chování: kazit věci, jíst zakázané jídlo, sbírat odpadky atd. Dosažení jasného provedení není snadné. Existuje mnoho způsobů, jak se učit.\nNaučte svého mazlíčka cvičit Fu nebo Nemusíte to dělat co nejdříve. Štěňata prozkoumávají svět zuby, takže je ve vašem nejlepším zájmu, aby byl příkaz proveden co nejdříve.\nPříkaz Fu je odměnou odrazen a měl by být použit pouze k věci.\nJak vycvičit psa, aby velil Fu, že?\nJednou z populárních metod je provokace odskočení od země a popadnutí vodítka. Připravte si předem plátky klobásy, párků nebo jiného jídla a po okolí se rozprostřete na procházky. Když chlupatý kamarád dosáhne pochoutky, prudce stáhněte vodítko a nahlas řekněte Fu nebo Ne. Neodměňujte svého mazlíčka. Jdi dál. Chcete-li psa uvolnit a odvrátit pozornost, řekněte další povel, například Sedněte nebo Blízko, a pochvalu za to udělejte. Níže je uveden podrobný videonávod, jak odstavit psa, aby sebral ze země.\nBěhem tréninku je vaším úkolem vytvářet nepříjemné asociace při vyslovování Fu, nemůžete. Můžete použít elektrický obojek, stalker nebo válcované noviny. Potrestejte své štěně.\nDalší způsob, jak psa naučit triku, není - „kousnout“ štěně do kohoutku. V tomto případě se chováme, jako by štěně bylo potrestáno jeho matkou. Tato metoda je docela efektivní, štěně rychle pochopí podstatu. Podrobné pokyny jsou uvedeny ve videu.\nJe lepší naučit štěně zákazům, než se bát vzít si drahé boty od dospělého psa o hmotnosti 30-40 kg. Domácí mazlíček musí jasně chápat důsledky příkazu.\nGrabbing pracuje s položkou podle příkazu vlastníka. Toto cvičení je součástí obecného výcvikového kurzu, ale není studováno ve všech kynologických klubech. Svého psa můžete naučit, jak to udělat sami.\nJak naučit psa příkazem Aport? Jak vypadá Aport ve výkonu? Trenér hodí předmět (hračku, hůl), vydá povel, pes vezme věc, vrátí se k majiteli a dá předmět. Pes musí zaujmout polohu u levé nohy majitele.\nAbyste úspěšně dokončili Aport, musíte svého mazlíčka trénovat, aby vám dával předměty na povel „Dát“.\nChcete-li se naučit trik Aport, vezměte jakýkoli předmět (velký nebo střední), dejte svému čtyřnohému příteli příležitost ho chytit a říct Aport. Poté vezměte hračku na povel. Cvičení opakujte několikrát, aby pes pochopil rozdíl mezi Aportem a Dai.\nDalším krokem je naučit se následovat závěť a zvednout ji na povel. Chcete-li to provést, vezměte psa na vodítku, škádlete ho a vrhněte jej dopředu velením Aportovi. Společně vyběhněte k objektu a když pes vezme předmět do úst, aktivně ho chválte.\nV ideálním případě to pro tréninkové období vypadá takto: Pes je vedle majitele - sleduje objekt - běží za ním na povel Aport - vrací se k majiteli - dává předmět povelu Dai - posadí se vedle majitel. V průběhu času by měl pes udělat celý komplex jedním příkazem Aport.\nNíže je uveden podrobný videonávod.\nHlasový příkaz je užitečný, pokud se psem často chodíte do přírody nebo se účastníte vyhledávacích aktivit. U některých plemen je štěkání velmi výrazné (husky, špic) a je snadné naučit mazlíčka štěkat povelem. Jiná plemena ne vždy štěkají a majitelé přemýšlejí, jak psa na tento trik vycvičit.\nChcete-li svého psa naučit štěkat, popadněte lahůdku, vodítko a posaďte se na pohodlné místo. Umístěte mazlíčka před sebe, zvedněte ruku vysoko s pamlskem a řekněte Hlas. Pes nemusí rozumět tomu, co od něj chcete. Pokud ano, provokujte ji tím, že nohou šlápnete na vodítko a škádlíte lahůdkou. Když začne štěkat, řekněte Hlas a udělejte pochoutku. Posilte dovednost 6-8krát.\nPokud váš pes nekontrolovatelně štěká a vy byste chtěli tento problém vyřešit - přečtěte si článek o tom, jak se vypořádat se štěkáním.\nPo provedení povelu Die pes leží na boku a nepohybuje se.\nAby se domácí mazlíček naučil trik Die, musí být schopen vykonávat cvičení Lie.\nPříkaz lehnout si. Dejte si pamlsek a přiveďte si jej na nos a poté jej mírně natáhněte do strany. V tuto chvíli zvíře spadne na bok. Stisknutím ruky si můžete trochu pomoci rukou. V tuto chvíli chválíme domácího mazlíčka, dáváme mu památku, řekněme Die.\nPro upevnění dovednosti opakujte cvičení několikrát každý den.\nVýuka domácích mazlíčků v týmech je součástí vzdělávacího procesu. Pro vštěpování disciplíny čtyřnohému příteli je nutný trénink. Dobře chovaný pes je pýchou a bezpečím majitele. S disciplinovaným mazlíčkem budete pojištěni proti možným problémům při procházkách, od nepořádku v domě, ohlodaných pantoflí, neočekávaného štěkání, vyděšených kolemjdoucích a dalších potíží. Proto musíte štěně naučit příkazy co nejdříve - psovodi doporučují zahájit výuku od tří měsíců věku.\n1. Proč musíte cvičit psa\n2. Jak naučit psa: samostatně nebo s trenérem?\n3. Jaké vzdělávací kurzy existují\n- Servis a záchrana\n4. Pravidla a metody výcviku psů\n6. Pomocné předměty\n7. Seznam povelů pro výcvik psů\n- Posaď se\n- Mně a blízkému\n- Jít na procházku\n- Dej tlapku\n- Fu a Quiet\n- Kaskadérské týmy\nProč musíte trénovat psa\nSada příkazů pro psy, kteří nejsou v provozu, může být velmi různorodá. Někteří majitelé žádají čtyřnohého kamaráda, aby přinesl pantofle, jiní velí „Stráž!“, A jiní učí mazlíčka klanět se. Psi jsou vysoce trénovatelní a mohou se naučit širokou škálu dovedností.\nPrvní nutností naučit se příkazy je samozřejmě vzdělávání. Pes musí rozumět zákazu a provádět nejjednodušší akce, aby celá rodina pohodlně žila se čtyřnohým miláčkem.\nDruhým nejdůležitějším důvodem je disciplína. Během výcviku je pes umístěn jeden krok pod osobu a uvědomí si, že není vůdcem. Toto utváří poslušné, ale s úctou chování zvířete.\nTřetím důvodem je, že pokud byl pes spuštěn pro konkrétní účely (strážce, průvodce, společník, lovec), musí být schopen vykonávat konkrétní povely. Obvykle se učí pod vedením zkušeného trenéra.\nMezi další, tak říkajíc, bonusové výhody patří společná zábavná zábava majitele a čtyřnohých. Oba se učí navzájem si rozumět a respektovat se, dochází ke sbližování a rozvíjí se silné přátelství.\nJak naučit psa příkazy: sám nebo s trenérem?\nNavzdory skutečnosti, že pes je považován za nejlepšího přítele člověka s vynikající inteligencí, zpočátku je každé štěně roztomilé nezbedné stvoření. Má ve zvyku dělat, co chce, bez ohledu na přání a přání svého pána. Výuka štěňat doma by měla být zahájena co nejdříve. Ideální věk pro osvojení prvních povelů je 2–3 měsíce. V této době může štěně zvládnout nejjednodušší dovednosti.\nChov poslušného zvířete je dlouhý a pracný proces, který vyžaduje trpělivost a vytrvalost. Ne každý majitel to může udělat, takže nezkušení chovatelé psů se často obracejí na instruktora. Pokud však neplánujete vzít svého čtyřnohého kamaráda na výstavy nebo máte dekorativní plemeno, můžete trénovat doma.\nDomácí vzdělávání má mnoho výhod:\nzvíře pracuje ve známém prostředí bez stresu;\npes se naučí poslouchat svého majitele;\núspora času na silnici;\núspora finančních zdrojů.\nNevýhody vlastního tréninku:\núčinnost výcviku nezkušených chovatelů je nižší (zejména pokud je plemeno obtížné trénovat);\nomezené typy služeb a příkazů, které lze psa naučit;\npřetrvává možnost chyb na straně majitele, které mohou vést k upevnění nežádoucích schopností psa.\nPokud se rozhodnete svého mazlíčka trénovat sami, buďte připraveni na to, že budete muset být přísní. Za správné a úspěšné provedení povelů musíte psa pochválit a za nedodržení - projevit svou nelibost. Zvířata dokážou velmi dobře zachytit intonace, takže stačí vyjádřit své zklamání hlasem.\nPokud nemáte vůbec žádné zkušenosti s chovem psů nebo jste zahájili chov, který vyžaduje přísnou výchovu, je vhodné vyhledat radu instruktora. Poví vám, jak naučit psa povely doma, s přihlédnutím k jeho povaze, temperamentu a plemeni. Není nutné, aby byl pes čistokrevný - kříženci také potřebují dobrou výchovu.\nPros pro výcvik zvířete pomocí trenéra:\nšetří váš čas a úsilí;\nna konci kurzu je vydán certifikát - může být užitečný na výstavách a soutěžích;\nprofesionální přístup - výsledku bude v každém případě dosaženo.\npes si zvykne na podmínky školy a na trenéra - majitel se bude muset snažit přenést své dovednosti do každodenního života;\nstres pro psa, zejména pro štěně;\nslužby instruktora nejsou tak levné.\nKaždý majitel se sám rozhodne, zda se obrátí na trenéra, nebo se sám postará o výchovu psa. V obou případech bude chovatel psa muset brát problém vážně a převzít odpovědnost za sebe.\nDalším důležitým bodem ve výcviku je sebekázeň majitele. Bez ní je výchova poslušného psa téměř nemožná - majitel musí pracovat nejen na výchově zvířete, ale také na sobě. Pokud pociťujete nedostatek přísnosti a důslednosti, je lepší obrátit se na profesionálního trenéra.\nJaké vzdělávací kurzy existují\nPokud se rozhodnete využít služeb profesionálního trenéra, dalším krokem je výběr vzdělávacího programu. Školení je několika typů. Každý kurz nejen určuje, jak psa naučit určité povely, ale také řeší řadu dalších problémů.\nJedná se o obecný výcvikový kurz (zkráceně OKD), který zahrnuje základní povely pro psy, které mohou trénovat domácí mazlíčky jakéhokoli plemene - od ovčáckého psa až po toy teriéra.\nprovést příkaz "Aport";\nTento kurz je vhodný pro ty, kteří čelí následujícím problémům:\npes během procházky neposlouchá, nechce chodit na vodítku, a pokud se uvolní, neustále utíká;\nštěká a skáče na kolemjdoucí, cyklisty, běžce;\nsbírá odpadky na ulici;\nchová se agresivně vůči jiným zvířatům;\nje vyděšený městským hlukem.\nÚčelem kurzu UGS (kontrolovaný městský pes) je nejen naučit zvíře adekvátnímu chování v městském prostředí, ale také ukázat majiteli, jak zvládat domácího mazlíčka v každodenním životě. Kurz je určen pro amatérské chovatele psů, kteří potřebují jednoduchého, pohodlného a snadno použitelného společníka.\nUGS se v mnoha ohledech podobá OKD a zásadní rozdíl mezi jedním kurzem a druhým bude vidět pouze zkušený psovod. Zkouška UGS zahrnuje testování pouze 8 dovedností, které jsou nezbytné pro pohodlný život člověka a psa ve velkém městě. Mezi tyto dovednosti patří:\nklidný postoj k hluku města;\nnedostatek strachu z cestování v dopravě;\npřátelský a mírumilovný přístup k cizím lidem a zvířatům;\nposlušnost při chůzi a doma;\nznalost příkazu "Fu".\nOKD je naproti tomu základem pro zvládnutí složitějších kurzů: strážný, služba atd.\nOchranná a strážní služba (ZKS) je zaměřena na rozvoj ochranných a ochranných dovedností u domácího mazlíčka. Kurz byl vyvinut v polovině 20. století v SSSR. V zásadě je takový výcvik určen pro výcvik bezpečnostních, strážných, doprovodných, hlídkových psů. Kurz je však velmi žádaný mezi amatérskými chovateli psů: pomáhá vychovávat strážného psa.\nJe důležité vědět, že tento výcvikový kurz nelze absolvovat samostatně. K úspěšnému složení zkoušky jsou nutné kurzy výhradně se zkušeným psovodem a instruktorem. Kromě toho musí váš pes splnit řadu požadavků:\npes musí mít silný nervový systém a stabilní psychiku;\ndobrý čich a sluch, žádné problémy se zuby a čelistmi;\npes musí znát průběh OKD;\nmít svaly, být fyzicky vyvinut.\nNejvhodnější plemena pro ZKS jsou němečtí, jihoruští, kavkazští, středoasijští ovčáci, dobermani, rotvajleri, černí teriéři, moskevští hlídací psi.\nServis a záchrana\nPátrací a záchranná služba je považována za jeden z nejobtížnějších výcvikových kurzů ze všech. Certifikační program pro záchranáře zahrnuje soubor zkoušek poslušnosti a hbitosti.\nZkouška testuje následující dovednosti:\nPátrací a záchranné psy musí splňovat následující kritéria: být zcela zdravý a fyzicky odolný, mít dokonalou vůni, zrak a sluch, být přátelský k lidem, mít silný nervový systém, být cílevědomý a hazardovat a rychle se přizpůsobovat vnějším podmínkám.\nNejvhodnějšími plemeny pro pátrací a záchrannou službu jsou němečtí a belgičtí ovčáci, retrívři, border kolie, obří knírači, Airedale teriéři, ruští španělé, novofundlanďané, sv. Bernardové.\nSamostatnou oblastí služby a záchranné služby je výcvik vodicích psů. Průvodce pro nevidomé je jedním z nejprestižnějších psích „povolání“. V Rusku cvičí vodicí psy jen několik specializovaných center. Nejběžněji používaným vodícím psem je labradorský retrívr. Druhým nejoblíbenějším jsou němečtí ovčáci.\nPokud chcete, aby byl váš pes nejen poslušný, ale také silný a vytrvalý, aby vyhrál ceny v soutěžích, pak se neobejdete bez speciálního kurzu sportovního tréninku.\nSportovní trénink není jen o výuce zvířat a správném chování při sportovních soutěžích, ale také o udržení psa ve vynikající fyzické kondici. Tyto činnosti navíc přinesou spoustu potěšení jak samotnému zvířeti, tak jeho majiteli. Mnoho chovatelů psů proto dává přednost kynologickým sportům před všemi ostatními typy výcviku.\nZákladní povely pro psy trénované během sportovního tréninku se příliš neliší od OKD nebo UGS. Jsou to všechna stejná „Sit“, „Fu“, „Place“, „Near“ atd. Všechny tyto příkazy se však používají ke sportování a překonávání překážek.\nSeznam plemen vhodných pro sportovní aktivity je poměrně široký. Je jich mnohem více než těch, které jsou vhodné pro úřední práci, protože požadavky na jejich výcvik jsou mírnější. Školení lze provádět jak samostatně, tak s trenérem.\nSportovní disciplíny pro psy mají širokou škálu, což vám umožní snadno si vybrat plemeno pro určitý druh psího sportu. Jedná se o závody, potápění, freestyle, agility a další.\nNejlepší je trénovat na místě známém vašemu domácímu mazlíčku. Je žádoucí, aby nedocházelo k rušení: auta, kolemjdoucí, ostatní psi atd. Pokud je území zvoleno jako neznámé, musí si ho zvíře nejprve prostudovat, prozkoumat, aby vyloučilo možné nebezpečí a uklidnit se.\nNeměli byste trénovat hned po probuzení nebo po jídle. Během léta se nedoporučuje trénovat uprostřed dne, protože může vyvolat dehydrataci, přehřátí a všechny související problémy. Pokud není jiná možnost, zajistěte svému domácímu mazlíčku dostatek pitné vody.\nNezapomeňte si do třídy přinést pamlsky. Zvažte preference vašeho mazlíčka. Pro některé psy je nejlepší suché jídlo, pro jiné kus masa nebo plátek sýra. V obchodech s domácími zvířaty si můžete zakoupit speciální soubory cookie pro účely školení.\nPokud se rozhodnete absolvovat výcvikový kurz se svým domácím mazlíčkem sami, věnujte pozornost následujícím doporučením :\nPokud student objednávku nesplnil poprvé, nemělo by to být více než dvakrát, jinak ztratí svoji hodnotu. Pes si bude myslet, že splnění požadavku není nutné, a může být splněn od desátého času.\nPřed velením musíte upoutat pozornost zvířete - vyslovte jeho přezdívku.\nNemůžete ztratit klid v případě selhání domácího mazlíčka při tréninku, být nervózní, zvýšit hlas a ještě více porazit zvíře.\nVýuka štěňat doma by měla probíhat formou hry. Je lepší, aby štěně v počáteční fázi své „výchovy“ nepociťovalo rozdíl mezi normální komunikací, hrou a tréninkem. U dospělých psů je zapotřebí serióznějšího přístupu.\nJak učit příkazy štěněte závisí na jeho chování v budoucnu. Stojí za to začít chovat psa ve věku tří měsíců. Do této doby by dítě mělo vědět, kam patří, a ne se doma vysrat. Hlavním pravidlem tréninku je, že je přísně zakázáno mlátit štěně. Pokud chcete potrestat, vyjádřete nespokojenost přísným hlasem - to je dost.\nHlavní příkazy, pomocí kterých se lze začít učit: „Pro mě“, „Fu“, „Místo“. Práce s mladým psem by měla být systematická. Můžete začít s 15-20 minutami denně, poté to můžete prodloužit až na 40 minut. Pokud strávíte delší výcvik, pes se jednoduše unaví a nebude vnímat majitele.\nBěhem tréninku byste měli pauzy po dobu 5-10 minut, aby si pes mohl odpočinout. To platí jak pro štěňata, tak pro dospělé psy, zejména pokud předtím neabsolvovali výcvikový kurz.\nV průměru trvá trénování základních příkazů od 3 měsíců do roku. Při výuce dospělého psa je nutné vzít v úvahu jeho temperament a podle toho upravit výcvikové metody. Snažte se nevykazovat negativní emoce, neprovádějte náhlé pohyby, zvláště pokud je pes náchylný k agresi, promluvte si se zvířetem.\nKlíčem k dobrému tréninku je správná volba vybavení. Zde je minimální sada pomocných předmětů, které by měl mít každý chovatel psů při výcviku svého mazlíčka:\ntréninková taška, taška na krmení, taška na pamlsky - této výbavě se říká jinak, ale podstata je stejná - obsahuje pamlsek;\npravidelné a přísné (kovové) obojky;\nkrátké (1-1,5 m) a dlouhé (10-12 m) vodítka;\nuchopení - také nazývané „lano“ - hraje roli podmíněného protivníka, na kterého jsou přesměrovány zuby psa;\nsmyčka nebo zvonění - doporučeno pro trénink s dospělými zvířaty jako součást fyzického přístupu k tréninku; je lepší zakoupit modely s úchytkou, protože vám umožňují připevnit na požadovanou část krku škrtidlo;\nčinka je náhradní náhradou za ulovenou zvěř, kterou pes musí na povel „Aport“ přinést a poté na povel „dát“ předat trenérovi; bez povelu by pes neměl reagovat na odhodenou činku a zvedat ji ze země.\nPro výcvik psů, kteří nejsou dostatečně citliví na bolestivé podněty obvyklé síly, se používá přísný obojek. Rovněž se doporučuje zakoupit několik hraček pro výcvik psa. Arabská koule, stahovák a běžné lano fungují nejlépe.\nExistuje základní sada příkazů, které jsou v souladu s přirozenými instinkty zvířat. Pracovitý a trpělivý majitel, který bude podléhat systematickému výcviku, bude schopen samostatně trénovat své štěně a vychovávat poslušného, pohotového a „inteligentního“ psa.\nNejprve musíte vypracovat odpověď na přezdívku a dovednost poslušnosti. Pokud domácí zvíře uslyší jeho jméno, nějaký rozkaz, uvidí varovný signál, gesto - musí reagovat.\nNezbytný a často používaný povel, který povzbuzuje psa, aby se zastavil a posadil se ve správný čas. Pes musí tento příkaz dodržet okamžitě, bez ohledu na náladu nebo situaci.\nNa prvních lekcích řekněte „Posaďte se!“ následuje, když si štěně samo sedne. Pak je nutné dosáhnout exekuce na příkaz osoby.\nAbyste si dovednost procvičili, budete potřebovat krátké vodítko a lahůdku.\nUkažte svému mazlíčkovi odměnu a zvedněte ji. Zároveň jasně řekněte „Sedněte si!“. Popruh vodítka vytáhněte mírně nahoru a jemně zatlačte na hřbet mazlíčka. Když je pes ve správné poloze, pochválte ho.\nPříkaz je procvičen, než bude pokračovat s novým prvkem „Dej tlapku!“\nTento povel se často nepoužívá, ale je užitečné, aby ho pes znal. Například při vyšetření veterináře můžete vydat příkaz „Dolů!“ Tato dovednost je zvládnuta poté, co se pes naučil povel „Sedni!“\nNejprve majitel povelem „Posaďte se!“, A pak, když pes zaujme potřebnou pozici, jasně řekne „Lehněte si!“ a stáhne vodítko dolů a lehce zatlačí na kohoutek.\nPohyby musí být prováděny opatrně, bez náhlých otřesů. Ujistěte se, že pes leží naplocho, aniž by spadl na bok.\nSlužební psi se musí naučit zaujmout polohu vleže.\nNa rozdíl od předchozího příkazu se tato objednávka používá mnohem častěji v každodenním životě. Při oblékání nebo kartáčování je tento příkaz velmi užitečný. Není to vůbec těžké se to naučit, ale je lepší začít s procvičováním dovednosti poté, co štěně dosáhne věku šesti měsíců.\nnejprve dejte mazlíčku povel „Sedněte!“;\nkdyž je v požadované poloze, jasně řekněte „Stůjte!“ a zvedněte psa a chyťte ho pod břicho, majitel by měl být na pravé straně;\npo pauze 4-5 sec. odměnit štěně.\nBuďte trpěliví se svým mazlíčkem, který právě začal studovat tým - neměl by pociťovat podráždění a nespokojenost majitele, jinak bude studie zbytečná.\nVětšina majitelů psů umožňuje svým mazlíčkům volně se pohybovat po domě a odpočívat tam, kde se jim líbí. Ale bez ohledu na to, kde pes upřednostňuje pobyt v místnosti, musí znát své místo a na pokyn majitele tam jít. Za tímto účelem se zpracovává příkaz „Místo!“.\nPřipravte lahůdku a přiveďte štěně blízko k podložce. Držte obojek levou rukou a pravou rukou ukažte svému psovi odměnu. Poté položte pamlsk na koberec. Pes by to měl jíst z koberce, ne z ruky, to je klíčový bod.\nPoté, co umístíte odměnu na místo, musíte štěně vzít do určité vzdálenosti. Pak byste měli jasně říci „Místo!“ a pustit domácího mazlíčka.\nBěhem tréninku postupně zvyšujte vzdálenost k podložce.\nPotom vezměte domácího mazlíčka do jiné místnosti a uvolněte příkaz „Umístit!“.\nPsi se mohou snadno naučit tento povel, ale i když to zní přísně, nemělo by to u mazlíčka způsobovat negativní asociace.\nNejoblíbenější příkazy, stejně jako v reálném životě, se používají častěji než jiné. Bez osvojení příkazu „Pojď ke mně!“ pes se nestane ovladatelným, takže je vypracován do ideálu. Pokud pes tento příkaz nesplní, nesmí být uvolněn bez vodítka na procházku. Byly případy, kdy tento řád zachránil život zvířete.\npak použijte pomocné předměty, které přitahují pozornost zvířete (pamlsky, hračka), vzdálenost mezi majitelem a mazlíčkem by měla být v této fázi malá;\nPokud plánujete nějaké nepříjemné události pro domácího mazlíčka (trest, řezání drápů, česání), nepoužívejte tento příkaz - aby si u čtyřnohého člověka nevyvinulo strach a negativní psychologickou „kotvu“.\n"U!" používá každý den a patří k hlavnímu. Jeho úspěšná implementace na procházkách na veřejných místech pojistí chovatele proti nepříjemným překvapením.\nPočkejte, až zvíře vyjde, jeho pozornost nebude rozptýlena a nebude aktivně reagovat na vnější podněty. Lepší je procvičit si tuto dovednost na cestě domů.\nZměňte tempo, pokud dovednost úspěšně zvládnete. Nejprve jděte na rychlou chůzi a poté na jogging.\nPoslední fází je procvičení dovednosti bez vodítka.\nTento příkaz provedou zvířata bez jakýchkoli obtíží. Obvykle je tento příkaz vydán po dokončení nějakého úkolu, například k pozastavení tréninku. Majitel by měl jen říct „Projděte se!“ a ukázat gestem správným směrem. Procvičování této dovednosti je prakticky zbytečné - tetrapody se ji učí rychlostí blesku.\nNěkteří chovatelé považují tento povel za naprosto zbytečný, protože pes se může naučit otřásat tlapkou, kdykoli se k němu majitel ohne. Tato dovednost se vám však může hodit při stříhání nehtů nebo mytí tlapek po procházce.\nPřipravte si pamlsek a postavte se před sedícího psa. Držte lahůdku v ruce a ukažte ji svému mazlíčku. Pes se to pokusí dostat zuby, a když selže, spojí tlapku.\nTehdy musíte říci „Dej svou tlapu!“ Vezměte tlapku do ruky a chvíli ji podržte.\nNezáleží na tom, kolikrát zvíře dá tlapku: za tuto akci by mělo být pokaždé odměněno, alespoň slovy chvály.\nFu a Quiet\nNebo v jiné variantě: „Nemůžeš!“ Zakazující povel, který vyžaduje, aby pes přestal něco dělat. Tento řád patří k základním, jeho zvládnutí má při výchově štěněte velký význam. Příkaz se často používá k odstavení psa od sbírání neznámých předmětů, spěchání na lidi, kousání atd.\nTuto techniku byste měli procvičovat na prověšeném vodítku. V tu chvíli, když pes zamýšlí provést nežádoucí akci, je nutné vodítko prudce trhnout a přísně a zřetelně vyslovit „Fu!“.\nTato objednávka by měla být spojena s nepříjemnými obrazy psa.\nPovel „Ticho“ nebo „Tichý“ je signál, který od psa nevyžaduje žádnou fyzickou námahu, proto jej lze a měl by praktikovat od 2 měsíců věku.\nPrincip výuky spočívá v tom, že štěkající pes je nějakým způsobem vyrušen, povel je „Tichý“ a je podporován, když pes přestal štěkat.\nMoment povzbuzení je zde velmi důležitý: pes musí jasně spojit povzbuzení se zastavením štěkání a zároveň pochopit, že štěkáním nedosahuje toho, co chce, ale mlčením. Chcete-li to provést, pozastavte se: pokud pes přestane štěkat, trochu počkejte a pokud se štěkání neopakuje, povzbuďte - udělejte lahůdku.\nVýznam tohoto povelu není tak velký jako například povel „Posaďte se!“, Ale tato dovednost pomáhá chodit s hbitým a energickým psem. Stojí za to začít s ovládáním po zpracování příkazů "Pojď ke mně!" a „Seď!“ Algoritmus učení:\nnejprve musíte přikázat „Sedněte si!“ a poté ukázat vašemu mazlíčkovi nějaký zajímavý předmět (hůl, hračka);\nkdyž se štěně pokusí předmět odnést, odhoďte ho a objednejte „Aport!“;\nnamiřte ruku na hračku, pes musí pochopit, kam by měl jít;\npokud se štěně nevrátí samo, povel „Pojď ke mně!“.\nDovednost je velmi rychle vštěpena do štěňat. Je mnohem obtížnější naučit dospělého psa přinést si předmět.\nZačne pes náhodně štěkat, sedět doma nebo na zahradě, slyšet jiné psy nebo jednoduše reagovat na kolemjdoucí? V takovém případě musíte opakovat povel „Hlas“ a odměnit psa pamlskem.\nTento povel je považován za jeden z nejobtížnějších pro psy. Pokud se rozhodnete naučit svého mazlíčka tomuto příkazu, je důležité si uvědomit, že existují psi, kteří neradi vydávají zvuky, a někteří, například Basenji, prostě neví, jak to udělat.\nPříkaz Wait se většinou používá ve spojení s dalšími příkazy, jako je Sit nebo Lie. S těmito příkazy je optimální doba zadržení přibližně 15 sekund.\nSvého psa můžete naučit čekat následujícím způsobem. Je nutné přijít se psem na zvolené místo a klidně říct: „Posaďte se“. Poté, co to pes udělá, dejte povel „Počkejte“. Pak musíte neustále říkat: „Sedněte si, počkejte“, ale zároveň pomalu a klidně ustupujte malými kroky.\nPo několika krocích se vraťte ke svému mazlíčku a odměňte ho dobrými slovy. Zpočátku musíte provést expozici 10 sekund. Postupně budete moci zvětšovat vzdálenost, ze které ustoupíte, a podle toho se prodlouží doba expozice.\nVýcvik psa může být pro vás oba zábavný. Dělat triky je zábavné rozšíření základního výcviku poslušnosti. „Dej svou tlapu“, kotrmelec, víření, úklona - to vše jsou trikové příkazy, které se lze naučit kvůli zábavě a posílení vřelého vztahu se zvířetem.\nPsi rádi dělají triky, protože během těchto okamžiků získávají od svého majitele velkou pozornost, nemluvě o odměnách v podobě pamlsků. A lidé - za to, že se příležitostně můžete chlubit svým přátelům a říct: „Podívej, co můj pes dokáže!“\nZapamatování některých triků může trvat hodiny nebo dokonce dny, ale výsledky stojí za námahu. Svého psa můžete naučit šplhat po schodech dozadu, můžete ho naučit bruslit nebo přinést do postele pantofle.\nUčení se v zásadě začíná až poté, co se pes naučí vykonávat základní povely: „Pojď ke mně!“, „Sedni si!“, „Postav se!“, „Lehni si!“, „Další!“\nZatímco se pes učí, věnujte mu pozornost každému správnému kroku, který učiní. Pak jí vaše pochvala bude často stačit.\nPokud máte ve své rodině štěně, pamatujte, že při změně prostředí dochází u psů k silnému nervovému napětí. Podpořte mazlíčka, nakrmte ho sami, komunikujte, snažte se budovat důvěru. Při výcviku a výchově psa nešetřete péčí a pozorností, pouze v tomto případě z vás vyroste spolehlivý a věrný čtyřnohý kamarád, oddaný majiteli až po koneček ocasu.


Camelot Rules Slovak\nHra Camelot se hraje na desce obsahujici 160 polí. Oba hráči začínají se 14 figurkami - 4 jezdci a 10 pěšci. Počáteční pozice je zobrazena na následujícím obrázku:\nKaždý hráč hlídá speciální místo hrací desky, které se nazývá hrad. Bílý hrad je tvořen dvěma čtverci v první řadě (F1 a G1), zatímco černý hrad se skládá ze dvou čtverců poslední řady (F16 a G16). Cílem hry je zajmout soupeřův hrad přemístěním dvou vlastních figurek do obou hradních polí nebo zajmout všechny soupeřovy figurky.\nJak provádět tahy\nCamelot umožňuje provést 4 druhy tahů, v závislosti na zvolené figurce a aktuální pozici:\n• Obyčejný pohyb: Figurka (jezdec nebo pěšec) se může přemístit na sousední pole v libovolném směru (vodorovně, svisle nebo diagonálně), není-li cílové pole obsazeno jinou figurkou.\n• Klus: Pokud se na sousedním poli (v libovolném směru - vodorovně, svisle nebo diagonálně) nachází přátelská figurka (stejné barvy), pak figurka (jezdec nebo pěšec) smí přátelskou figurku přeskočit za předpokladu, že cílové pole není obsazeno jinou figurkou. Podobné pravidlo je známo z halmy - přeskočené figurky nejsou odstraněny z hrací desky a hráčova figurka může pokračovat ve skocích tak dlouho, dokud má možnost přeskakovat přátelské figurky, nicméně nesmí takový tah začít a ukončit na stejném poli.\n• Skok: Pokud se na sousedním poli (v libovolném směru - vodorovně, svisle nebo diagonálně) nachází nepřátelská figurka (opačné barvy), pak figurka (jezdec nebo pěšec) smí nepřátelskou figurku přeskočit za předpokladu, že cílové pole není obsazeno jinou figurkou. Přeskočené nepřátelské figurky se ihned odstraňují z hrací desky a hráčova figurka musí pokračovat ve skocích tak dlouho, dokud má možnost přeskakovat nepřátelské figurky.\n• Jezdcův výpad: Jezdec (nikoliv pěšec) může provést kombinovaný tah, skládající se z klusů a skoků, přičemž je nutno začít klusy a skončit skoky.\nHra je skončena, nastane-li jedna z následujících situací:\n• Jeden z hráčů přemístí dvě figurky (libovolného typu) do soupeřova hradu. Tento hráč vyhrává hru.\n• Jeden z hráčů zajme všechny soupeřovy figurky. Tento hráč vyhrává hru.\n• Jeden z hráčů nemůže provést tah podle pravidel. Tento hráč prohrává hru.\n• Oběma hráčům zbývá pouze jedna figurka. V takovém připadě hra končí remízou.\n• Podobně jako v dámě je skákání soupeřových figurek povinné. To znamená, že pokud hráčova figurka stojí vedle soupeřovy figurky a cílové pole skoku je prázdné, hráč je nucen skočit a pokračovat ve skákání tak dlouho, dokud má tuto možnost. Nicméně není vyžadováno provést nejdelší skok ze všech možných - pravidlo maximálního skoku zde neplatí.\n• Skok není povinný, pokud má hráč ve stejné pozici možnost provést jezdcův výpad. To znamená, že umožňuje-li aktuální pozice zajmout soupeřovu figurku jak skokem, tak jezdcovým výpadem (ať už stejnou nebo různými figurkami), smí si hráč zvolit libovolnou z těchto možností.\n• Hráč nesmí přemístit figurku do vlastního hradu pomocí obyčejného pohybu nebo klusu. Je povoleno provést skok (nebo skokovou část jezdcova výpadu) do vlastního hradu, nicméně pak je hráč povinen přemístit příslušnou figurku ven z hradu v následujícím tahu. Toto pravidlo má vyšší prioritu než pravidlo skoku - to znamená, že pokud se hráčova figurka nachází ve vlastním hradu, hráčův následující tah musí být proveden právě touto figurku, i kdyby měl v téže pozici možnost provést skok jinou figurkou.\n• Dosáhne-li hráčova figurka soupeřova hradu, nemá možnost hrad opustit. Dále smí provádět jen přesun na sousední pole hradu a hráč je limitován maximálně dvěma tahy tohoto druhu během hry.


Poskytnutí kostní dřeně je jedinečný dar člověka člověku - Šance Dětem\nPublikováno: 14. 2. 2019, aktualizováno: 16. 7. 2020\nDarováním malé části buněk z kostní dřeně můžete zachránit život člověka, často malému dítěti. Český národní registr dárců dřeně má již bezmála sedmdesát tisíc dárců a dárkyň, stále ale nabírá další lidi od 18 do 35 let. Pro každého pátého pacienta, který by mohl být vyléčen, se totiž vhodný dárce dosud nenajde…\nK 30. září 2016 zahrnoval Český národní registr dárců dřeně 67 485 dárců a dárkyň, přičemž v celém světě jich k tomuto datu bylo 28 591 204. Od roku 1992, kdy byla činnost českého registru zahájena, byla kostní dřeň odebrána 609 z nich, z toho pacientům v České republice pomohlo 418 odběrů, pacientům v zahraničí pak 192. Český registr také zprostředkovává pomoc zahraničních dárců pro pacienty České republiky, kterých se za ta léta uskutečnilo již 781, přičemž celkový počet odběrů zprostředkovaný českým registrem je zatím 1391 – čeští dárci totiž mohou pomoci i zahraničním. Ve světě je celkem osmačtyřicet registrů, obrovský registr má v rámci Evropy Spolková republika Německo. Díky počítačům funguje vyhledávání vhodného dárce poměrně rychle – byť z registru vzdáleného tisíce kilometrů. Do českého registru mohou vstoupit mladí lidé mezi osmnácti a pětatřiceti lety věku, přičemž v šedesáti jsou z něj automaticky vyřazeni. I přes vysoké počty dárců se stále nedaří pro každého pátého nemocného, který by se mohl vyléčit, vhodnou kostní dřeň najít.\nU příbuzných se najde kolem 25 % dárců\n„Nejdřív se hledá vhodný dárce mezi nejbližšími pokrevními sourozenci, kde je pravděpodobnost kolem 25 % a dárce nemusí být starší osmnácti let, čtrnáctiletý bratr klidně může darovat kostní dřeň osmileté sestře. V 75 % případech se ale mezi příbuznými vhodný dárce nenajde a hledá se pak v databázi nepříbuzných dárců, kde je darování buněk už podmíněno plnoletostí,“ uvedla pro portál Šance Dětem manažerka externí komunikace Českého národního registru dárců dřeně Mgr. Vladimíra Štěpánková. Apeluje na to, aby se mladí a zdraví lidé do registru hlásili. Náborové kampaně jsou prováděny kupříkladu mezi vojáky, policisty nebo dobrovolnými i profesionálními hasiči. Nábory se dělají také na univerzitách – poslední dobou třeba na pražské Fakultě stavební ČVUT nebo na Západočeské univerzitě Plzni. Lidem, hlásícím se do registru, je odebrán vzorek krve v některém z Náběrových center, vzorek je v laboratoři analyzován na takzvané transplantační znaky a výsledek uložen do počítače. „Odběr z krve je levnější a navíc se zjistí o případném dárci víc, než při odběru stěru sliznice dutiny ústní stěrovým kartáčkem, což praktikují třeba ve Spojených státech amerických,“ řekla Štěpánková.\nPomoc nejen při leukémii\nČeský národní registr dárců dřeně pracuje jako obecně prospěšná společnost (tedy nezisková organizace) na území celé republiky, patří mezi nejefektivněji pracující registry světa, jako čtvrtý na světě se stal nositelem akreditace Světové asociace dárců dřeně – WMDA. Transplantace kostní dřeně může ročně pomoci stovkám lidí včetně malých dětí, kteří onemocní leukémií, zhoubnými nádory, těžkými útlumy krvetvorby nebo obranyschopnosti a dalšími vážnými nemocemi. Pokud bychom měli vyjmenovat veškerá onemocnění, která jsou vyléčitelná transplantací kostní dřeně, jsou to tato: Akutní lymfocytární leukémie, Akutní myeloidní leukémie, Chronická myeloidní leukémie, Fagocyto-histiocyto onemocnění, Hodgkinův lymfogranulom, Porucha metabolismu amk Chediak-Higashi, Kongenitální imunodeficitní stav, Myelodysplastický syndrom, Lymfony non-Hodgkinova typu, ostatní maligní onemocnění a non-maligní onemocnění, Plasmocytární leukémie, Aplastická anémie a Solidní tumor.\nNa nápad registru přišla matka nemocného syna z Británie\nNa nápad registru dobrovolných potenciálních dárců, kteří budou kdykoliv v budoucnu ochotni darovat krvetvorné buňky ze své kostní dřeně, ihned, jakmile to bude třeba, přišla v 70. letech minulého století nešťastná matka nemocného syna Anthonyho Nolana ve Velké Británii. V jejich rodině nebyl vhodný příbuzný dárce, maminka Shirley proto vyzývala své známé, aby se dali otestovat a k témuž vyzvali své známé a tak dále. Chlapec se bohužel nalezení vhodného dárce nedožil (zemřel jako osmiletý), ale jeho maminka svým nápadem pomohla zachránit desetitisíce životů nemocných po něm…\nDarování kostní dřeně není otázka hodin\n„Dárci se nemusejí bát, že pokud by se ukázali být , museli by se do hodiny někam dostavit. Darování kostní dřeně není otázka hodin ani dnů, ale týdnů, někdy měsíců,“ dodala Štěpánková. Dárci jsou v registru uvedeni anonymně, mohou z něj kdykoli – bez udání důvodů – vystoupit, nejsou vázáni povinností svou dřeň nebo krvetvorné buňky opravdu darovat. Rozhodnutí je respektováno a zůstane diskrétní. Každý zaregistrovaný by si ale měl být vědom toho, že odmítnutí darování na poslední chvíli, kdy je nemocný již připraven k transplantaci, může znamenat bezprostřední ohrožení jeho života. Vhodný dárce je vybírán podle toho, v kolika takzvaných tranpslantačních znacích se shoduje s člověkem, který kostní dřeň potřebuje.\nPosuzuje se deset znaků\n„Čím víc shodných takzvaných transplantačních znaků, tím líp. Nemusí být ale splněny všechny. Zajímavé je, že dárce nemusí mít stejnou krevní skupinu, pokud je pacientovi transplantována kostní dřeň člověka s jinou krevní skupinou, bude mít po transplantaci dárcovu skupinu. Ukáže-li se, že je zaregistrovaný člověk pro nemocného nejvhodnějším dárcem, čeká jej pohovor s lékařem v Dárcovském centru, předodběrové vyšetření v takzvaném work-up centru Českého národní registru dárců dřeně ve Fakultní nemocnici v Plzni. Vyšetření je provedeno nezávislým zkušeným lékařem, který se nepodílí na léčbě konkrétního pacienta a zodpovídá tak jen za bezpečnost odběru. Následuje interní vyšetření, které může včas vyloučit případná skrytá rizika, která by mohla být s odběrem spojená,“ uvedla Štěpánková.\nMožnosti odebrání krvetvorných buněk\nKaždý dárce si může vybrat způsob darování. Krvetvorné buňky mohou být dárci odebrány dvojím způsobem: buď klasickým odsátím z vnitřku pánevních kostí, nebo jejich speciální filtrací ze žilní krve procesem, který se nazývá separace (aferéza). V obou případech jde o darování takzvaných kmenových krvetvorných buněk, které dokážou po převodu do krve pacienta zaplavat jeho krevním oběhem do svých obvyklých míst v kostní dřeni, usadit se v ní a postupně se začít množit na červené krvinky, bílé krvinky a krevní destičky.\nKlasické odebrání kostní dřeně\nKdyž dárce přistoupí ke klasickému darování dřeně, proces začne i několik týdnů před samotným odběrem, dárce si nechá odebrat jednu "transfuzní jednotku" (konzervu) vlastní krve stejně, jako se běžně daruje krev. „Odebraná krev se mu bezpečně uschová v krevní bance a vrátí se mu ve formě takzvané autotransfuze po odběru dřeně, pakliže je to nutné. Autotransfuze je provedena ambulantně, většinou ve stejný den jako zmiňované interní vyšetření v plzeňském work-up centru. Při odběru kostní dřeně klasickou metodou je dárce tři dny v nemocnici akreditovaného Odběrového centra Českého národního registru dárců dřeně ve Fakultní nemocnici Plzeň-Lochotín, což dárci zaručuje bezpečnost. Den před odběrem je dárce lékařsky vyšetřen a absolvuje pohovor s anesteziologem, odběr je totiž prováděn v narkóze,“ řekla Štěpánková. Objem odebrané dřeně závisí na hmotnosti příjemce i dárce, je kolem jednoho litru, přičemž pro dětské pacienty stačí menší množství. V případě potřeby se ztráta krve z části uhradí autotransfuzí – vlastní krví, kterou si dárce nechal v předstihu odebrat a uschovat. Odebrané množství kmenových buněk nakonec nepřesáhne pět procent dárcovy krvetvorné zásoby, což zdravému člověku nechybí. Organismus se regeneruje.\nPo devíti letech se Nikol setkala s dárkyní\nNikol Revayové (na fotografii z archivu Českého národního registru dárců dřeně) bude v říjnu sedmnáct let. Pochází z Lutína u Olomouce, studuje Střední pedagogickou školu v Přerově. V roce 2007 jí byla v pražském Motole transplantována kostní dřeň. Vše začalo tím, že ve třech letech onemocněnala akutní lymfoblastickou leukémií, vyléčena byla ve Fakultní nemocnici Olomouc. V šesti letech, kdy Nikolka měsíc chodila do první třídy, se nemoc vrátila. Nezbývala jiná možnost než transplantace kostní dřeně, kterou prováděli v Motole. Lékaři rodičům řekli, že dárkyní je mladá žena z Česka. Víc nevěděli – až do dubna 2016, kdy Nikol získala možnost se s dárkyní Lenkou Čevonovou Folkovou poznat. Stalo se tak na galavečeru Poděkování dárcům, který Český národní fond dárců dřeně pořádá jednou ročně, vždy v dubnu a v pražském Obecním domě. Emotivním vyvrcholením večera bývá, že se spolu seznámí vyléčený pacient a jeho dárce.\nDarování krvetvorných buněk separací ze žilní krve\n„Dárce může také darovat krvetvorné buňky separací ze žilní krve. Před tímto typem odběru je třeba dárcovy krvetvorné buňky nejdřív krátkodobě namnožit a vyplavit z obvyklých míst v kostech do krevního oběhu, k čemuž slouží i takzvaný růstový faktor granulocytů, látka běžně regulující počet bílých krvinek v organismu. Dárce jej dostává ve formě malé podkožní injekce čtyři dny před odběrem. V době návštěvy Odběrového centra v Plzni dostane příslušný počet předplněných injekcí, které si pak nechá v určené dny píchat jednou denně ambulantně ve zdravotnickém zařízení v místě bydliště. Večer před odběrem dárce přijede do Odběrového centra Fakultní nemocnice v Plzni, kde jej službu mající lékař přijme a vyšetří. Při vlastním odběru leží dárce na lůžku a prostřednictvím kanyl (jehel s plastovou hadičkou zavedených do žil na předloktí) je napojený na krevní separátor. Ten z protékající krve dokáže oddělit přesně typ potřebných buněk. Odběr kmenových buněk trvá asi čtyři hodiny, někdy je napoprvé získán dostatečný počet potřebných buněk, někdy se další den provede ještě druhý odběr,“ vysvětlila dále Štěpánková.\nJedinečný dar člověka člověku\nZa přesně definovaných podmínek může člověk kostní dřeň, kmenové buňky i jiné krevní produkt darovat opakovaně, buď pro stejného příjemce, nebo jiného – v takovém případě nejdříve rok po prvním darování. V praxi to ale nebývá časté. Darování krvetvorných buněk se na celém světě povazuje za jedinečný dar člověka člověku, je tedy bezplatné. Dárci jsou ale uhrazeny cestovní náklady a jako zaměstnanec má právo čerpat čtyři dny plně placeného pracovního volna (podle platného zákoníku práce, č. 262/2006 Sb., § 203, odst. 2, písmeno e). Navíc může – podobně jako při dárcovství krve – uplatnit 2 000 Kč ve formě odpisu daně z příjmu jako uznaný dar pro zdravotnické účely (podle současného zákona o daních z příjmů č. 586/1992 Sb., § 15, odst. 1). Všechna příslušná potvrzení jsou dárci vydána lékařem Odběrového centra při propuštění z nemocnice. Dárce a příjemce dřeně se v době transplantace z mnoha vážných důvodů zásadně nesetkávají. Chce-li někdo "svého" pacienta povzbudit – vedle toho, že mu daroval to, co mu nemohl darovat nikdo jiný na světě – může mu anonymně poslat vzkaz, který mu doručí Koordinační centrum Českého národního registru dárců dřeně. „Prevence proti onemocněním krvetvorby neexistuje, je ale faktem, že léčbu lépe zvládají lidé se zdravým životním stylem,“ uzavřela Štěpánková.\nDárcovská centra Českého registru dárců dřeně:\nFakultní nemocnice Brno, Transfuzní a tkáňové oddělení, Jihlavská 20, 625 00 Brno, telefon: 532 233 920, e-mail: Hohlova.Simona@fnbrno.cz\nNemocnice České Budějovice a.s., Transfuzní oddělení, B. Němcové 54, 370 01 České Budějovice, telefon: 387 873 345, e-mail: kostnidren@nemcb.cz\nFakultní nemocnice Hradec Králové, Transfuzní oddělení, Sokolská tř. 581, 500 05 Hradec Králové, telefon: 495 833 562, e-mail: transhla@fnhk.cz\nKrajská nemocnice Liberec a.s., Transfuzní oddělení, Baarova 15, 460 63 Liberec, telefon: 485 312 289, e-mail: registr.drene@nemlib.cz\nKrajská zdravotní a.s., Nemocnice Most, o.z., Transfuzní oddělení, J.E. Purkyně 270, 434 64 Most, telefon: 476 172 590, e-mail: transf@nspm.cz\nFakultní nemocnice Olomouc, Ústav imunologie, I. P. Pavlova 185/6, 779 00 Olomouc, telefony: 602 516 871 (dárci), 585 415 116 (ostatní), e-mail: OL-DC@fnol.cz\nFakultní nemocnice Ostrava, Krevní centrum, 17. listopadu 1790, 708 52 Ostrava-Poruba, telefon: 597 374 441, e-mail: dna.kce@fno.cz\nFakultní nemocnice Plzeň, Hematologicko-onkologické oddělení, Dárcovské centrum-Separátor, Alej Svobody 80, 323 00 Plzeň, telefon: 377 103 825, e-mail: hoo-registr@fnplzen.cz\nÚstřední vojenská nemocnice-Vojenská fakultní nemocnice, Oddělení hematologie a krevní transfuze, U voj. nemocnice 1200, 169 02 Praha, telefon: 973 203 217, e-mail: kostnidren@uvn.cz\nKrajská zdravotní a.s., Masarykova nemocnice o.z., Transfuzní oddělení, Sociální péče 3316/12A, 401 13 Ústí nad Labem, telefon: 477 113 453, e-mail: registr@mnul.cz\nMimo uvedená Dárcovská centra existuje v ČR dalších, více než 40 menších, spolupracujících tzv. Odběrových center (nejčastěji to jsou transfuzní oddělení okresních nemocnic), na kterých vyškolení zaměstnanci rádi poskytnou veškeré informace ke vstupu do Českého národního registru dárců dřeně a kde se lze také přímo zaregistrovat. Jejich seznam najdete na webových stránkách https://registr.kostnidren.cz/kontakt/.\nDo registru by zásadně neměli vstupovat:\n- po prodělané léčbě nádorového onemocnění\n- po transplantaci orgánů a tkání\n- s onemocněním srdce, cév, plic, kloubů a zažívacího systému, které vyžadují trvalé užívání léků\n- s krvácivými chorobami a onemocněním krve\n- s těžšími formami alergie\n- s epilepsií nebo jinými záchvatovými stavy, závislí na užívání léků\n- s cukrovkou, závislou na užívání inzulinu nebo léků\n- po prodělání krví přenosných infekcí (HIV, žloutenka typu B a C, syfilis, malárie, Creutzfeld-Jacobova nemoc a podobně)\n- s nemocemi, které by se mohly v souvislosti s odběrem znbovu aktivovat (tuberkulóza, sarkoidóza, autoimunitní onemocnění a podobně)\n- se závažnější psychickou poruchou\n- s rizikovým sexuálním chováním\n- závislí na alkoholu a drogách.\nExistují stavy, které nevylučují vstup a členství v registru, ale přechodně neumožňují vlastní darování kostní dřeně:\n- těhotenství a jeden rok po porodu, aktivní kojení (ženy v produktivním věku musí mít před darováním kostní dřeně vždy prokazatelně negativní těhotenský test)\n- šest měsíců po transfuzi krve od jiného člověka\n- šest měsíců po očkování živou vakcínou (například TBC, spalničky, zarděnky, příušnice, plané neštovice, žlutá zimnice)\n- šest měsíců po poranění s kontaminací biologickým materiálem\n- šest měsíců po chirurgické operaci, endoskopickém vyšetření nebo odstranění mateřského znaménka\n- šest měsíců po tetování, piercingu nebo akupunktuře\n- šest měsíců po návštěvě tropických oblastí\nZpracováno na základě rozhovoru s manažerkou externí komunikace Českého národního registru dárců dřeně Mgr. Vladimírou Štěpánkovou, informací z portálu Českého národního registru dárců dřeně www.kostnidren.cz a publikace Českého národního registru dárců dřeně "Když dobro, tak od kosti. Daruj kostní dřeň. Dárcovství krvetvorných buněk - co o něm potřebujeme vědět", autoři: MUDr. Mája Švojgrová, MUDr. Tomáš Svoboda a kolektiv (3. aktualizované vydání, duben 2016).\nHematologicko-onkologické oddělení FN v Plzni