Pondělí 12.5.2014 | Z mojí hlavy\nBlog.cz\t» Z mojí hlavy\t» Archiv\t» Květen 2014\t» Pondělí 12.5.2014\n12. května 2014 v 1:46\t| Lesní tráva\t| Jaro 2014\n1:45 Jako jediná ze 3 sourozenců jsem si vzpomněla na mou matku. Hlavně, že oba sourozenci se k nám nasáčkovali na návštěvu a nic mamce nedali, spíš lecco ještě sežrali. Trapný a je mi toho dost líto. Přítel ode mně odjel domů. Tenhle víkend se vydařil. Taky jsme oba utratili skoro 2 tácy. Žádný alkohol, jen výlet, dobré jídlo, dobré pití... No, holt mám po šetření na noťas.\nZačlo v MS hokeji, takže jsem permanentně v rozhozené náladě. Přestože jsme vyhráli se Slováky, chyby byly. Natož ta včerejší prohra se Švédskem!!! Hulákala jsem komentáře po baráku s předstihem před komentátorem a už od začátku jsem brblala nad Červenkou, který vždy zkazil, co se dalo, a završil to tím nájezdem na konci (to ho sakra nikdo nesledoval, jak ho proboha mohli vybrat???). Je to HODNĚ pofidérní. Občas jsem i polemizovala nad pískáním rozhodčích, ale to ostatně paranoidně kritizuje téměř každý. Stejně jsme byli lepší a že se Švédi 2x po sobě netrefili do prázdné brány a pak dali gól tečováním našeho hráče.... takové náhody v jejich prospěch. Rozhodně mi bylo líto Laca, kterému Kanada nečekaně nasázela 2 branky po sobě a utvrdila výhru jak Brno. I když jsem si nebyla jistá, komu přeji výhru méně, tohle pro něj muselo být těžké. Nejvtipnější výhry - Francie:Kanada a Lotyšsko:Finsko. Zvláštní věci se dějí. Pokud dnes prohrajeme s Kanadou, už na to kálím. Mimochodem, kvalita komentátorského vyjadřování klesá, příklad - ,,Tatarská omáčka z Detroitu se řítí do útoku!'' (Tím byl ovšem myšlen slovenský útočník Tomáš Tatar, jak trapné).\nZítra píšu první zápočťák a neumím nic. Klasicky jsem v hajzlu. Zatím mě to ani tak netrápí. Zkoukli jsme s přítelem všechny filmy HP od 4 nahoru. To mě motivovalo znovu začít hrát hru a to díly 1-3. Pak už to totiž nestojí ani za zlámanou grešli, kterou stejně nedám za nic z toho. Příjemná prokrastinace s nádechem melancholie. Jediným mým výkonem byla záchrana celého kurzu určitého předmětu. Protože ti idioti tam buď nechodili, nebo si nedělali zápisky. Já jediná jsem tam chodila a pečlivě vše zapisovala. Místo toho, abych jim to dala vyžrat, jsem jim milostivě zápisky hodila na primáta. Nevím, jestli z toho převažuje dobrý, nebo špatný pocit. Nejspíš prahnu po uznání a pochvalách, komplex z nedostatku chvály od rodičů? Pitvy pitvy pitv.


Obchodní asistentka - pružná pracovní doba - Louny, nabízím\nHlavní stránka > Práce > Administrativa > Inzerát č. 81909687\nObchodní asistentka - pružná pracovní doba\nTouto cestou přijmu na DPP obchodní asistentku. Především práce v kanceláři a to v centru Loun. Nabízím pružnou pracovní dobu PO-PÁ dle dohody. Plat v začátku 80,- hod. Vhodné i pro studenty popřípadě matky na mateřské dovolené.


plíseň Archivy - Bydlimmoderne.cz\nProč vzniká na zdech plíseň a jak postupovat při její odstranění\nJe důležité vědět, že plíseň je toxická a zdraví škodlivá a její spóry poletující ve vzduchu vím můžou způsobit velké komplikace. Pokud ji doma objevíte,…\nTrápí vás plíseň v bytě? Zbavte se jí i bez chemie!\nNikol Blahova 15.3.2015\nPlíseň je nevítaný společník, který se z čistajasna může objevit i u vás doma. Nejenže je zdraví škodlivá, ale zároveň nevypadá zrovna přitažlivě. Nikdo z…


Jezdec MOGUL Racing Teamu Jan Černý, který ve dvou předchozích sezonách MČR v rally obsadil druhou a třetí příčku, odstartuje do sezóny 2018 v novém závodním speciálu. Jedná se o špičkový Ford Fiesta R5.\nS týmem bude na přípravě Fordu Fiesta R5 spolupracovat známý soutěžní jezdec spojený se značkou MOGUL, Roman Kresta, který bude poradcem zejména pro nastavení diferenciálu a podvozku.\nJan Černý s navigátorem Petrem Černohorským se zúčastní šesti soutěží mistrovství České republiky v rally a vybraných soutěží mistrovství Evropy jezdců do 28 let. Posádka bude startovat také v rakouské soutěži Rebenland Rally a ve slovenské Rally Tatry.\n„Těžko se popisuje moje radost a odhodlání, které mám teď před startem nové sezony v rally,“ svěřuje svoje pocity Jan Černý a dodává: „S Fordem Fiesta R5 jsem zatím najel jen několik kilometrů, ale auto na mě udělalo velký dojem svou skvělou ovladatelností a perfektními brzdami. Pro nás s Petrem je tato změna velkou výzvou a oba se na ni těšíme.“\nPetr Kalach, vedoucí marketingu společnosti PARAMO, a.s. k nadcházející sezóně dodává: „Věřím, že v letošní sezóně budeme s celým týmem blíže k fanouškům, chystáme například více přímých přenosů z rallye na sociálních sítích a společně s Benzinou účast na červnové motoristické slavnosti Legendy v Praze. Velmi pozitivně vnímám navýšení počtu účastí v závodech MČR v rally oproti loňskému roku a díky tomu intenzivnější testování našeho oleje MOGUL také v jiném závodním speciálu než ve Škodě Fabii. Na základě výsledků testování olejů v extrémních podmínkách, jakými rallye jsou, upravujeme receptury olejů do sériově vyráběných vozů. Do začínající sezóny držíme Honzovi Černému a Petrovi Černohorskému palce pro co nejlepší umístění v závodech, ale hlavně pro bezpečné dojezdy do cíle.“


Anatomie lokte - Kolena 2022\nKolenní tendinóza - co to je a jak s ní zacházet?\nLoketní kloub je spojnicí tří kostí: humeru, ulny a poloměru. Humerální loketní kloub je blokový, je tvořen blokem mediálního kondylu humeru a lunárním zářezem loketní kosti. Zvýšení plochy kloubního povrchu je usnadněno olecranonovými a koronoidními procesy, které prohlubují měsíční zářez. Brachioradiální kloub je tvořen hlavou poloměru a hlavou kondylu humeru. Spoj mezi loketní kostí a poloměrem je tvořen hlavou poloměru a radiálním zářezem loketní kosti. Tyto klouby společně s vazivovým a svalovým aparátem zajišťují flexi a extenzi v loketním kloubu, jakož i pronaci a supinaci předloktí..\nBiomechanika loketního kloubu na rentgenovém snímku\nVazy jsou zesílené oblasti kloubního pouzdra, které zajišťují stabilitu kloubu. Loketní kloub je obklopen složitým prokládáním vazů. Boční část kloubu je vyztužena komplexem čtyř vazů: radiální kolaterální vaz, prstencový vaz radiální kosti, pomocný boční kolaterální vaz a boční ulnární kolaterální vaz. Radiální kolaterální vaz začíná od laterálního epikondylu humeru a rozšiřuje se v distálním směru, splývá s hlubokými vlákny prstencového vazu radiální kosti, posiluje ji a zajišťuje stabilitu loketního kloubu při varózním zatížení (addukce předloktí). Prstencové vazivo poloměru se připojuje k přednímu a zadnímu povrchu radiálního zářezu loketní kosti a tvoří kruh kolem hlavy a krku poloměru; poskytuje stabilitu během pronace a supinace. Distální konec pomocného laterálního kolaterálního vazu je připevněn k tuberkulu podpory loketního oblouku; proximální konec vazu splývá s vlákny prstencového vazu radiální kosti. Boční ulnární kolaterální vaz s proximálním koncem je připevněn k laterálnímu epikondylu humeru a distální konec - k hřebenu nártové podpory ulny pod fascií specifikovaného svalu. Poskytuje stabilitu bočnímu loketnímu kloubu, uvolňuje napětí v rotaci předloktí a podporuje radiální hlavu zezadu.\nMediální část loketního kloubu je také posílena vazivovým komplexem. Zahrnuje přední, zadní a příčnou (Cooperovo vazivo) části ulnárního kolaterálního vazu. Přední část ulnárního kolaterálního vazu má největší význam pro vyrovnání valgusového zatížení loketního kloubu (únos předloktí). Přichytává se k mediálnímu epikondylu humeru a k vrcholu koronoidního procesu a poskytuje statickou a dynamickou stabilitu loktu při házení pohyby doprovázené flexí od 20 ° do 120 °. Zadní část ulnárního kolaterálního vazu posiluje střední části loketního kloubu během pronace. Jeho body připojení jsou boční epikondyl humeru a olecranonu. Humerální ulnární kloub, radiální a ulnární kolaterální vazy jsou tři hlavní stabilizační struktury loketního kloubu. Poškození kteréhokoli z nich vede ke zvýšení zatížení sekundárních stabilizačních struktur, které zahrnují hlavu poloměru, přední a zadní část pouzdra loketního kloubu, body připojení předních a zadních svalových skupin předloktí, stejně jako ulnární, tricepsové a brachiální svaly..\nAnatomie svalu Upravit\nK zajištění přesných a koordinovaných pohybů v kloubu je nutná vyvážená svalová kontrakce. Následující svaly zajišťují pohyb v loketním kloubu. Podél předního povrchu je brachiální sval připojen k koronoidnímu výběžku loketní kosti, zatímco jeho antagonista, tricepsový sval, je připevněn plochou širokou šlachou k olecranonu loketní kosti. Extensorové svaly povrchové vrstvy zadní svalové skupiny předloktí pocházejí z laterálního epikondylu ramene; Patří mezi ně radiální extenzor zápěstí longus, krátký extenzor radiálního zápěstí, extenzor prstu a loketní flexor zápěstí. Na druhé straně distální epifýzy humeru, od mediálního epikondylu a středního epikondylového hřebene, pochází svalová skupina předního předloktí (flexory a pronátory). Zahrnuje pronator kruhový, radiální flexor zápěstí, palmaris longus, povrchový flexor prstu a flexor ulnární zápěstí..\nInervace svalů loketního kloubu se provádí třemi hlavními nervy volné dolní končetiny: radiálním nervem (včetně zadního mezikostního), který běží vpředu a laterálně ke kloubu, středním nervem, který vede podél středové linie vpředu, a ulnárním nervem, který vede podél posteromediálního povrchu ulnární oblasti. Radiální nerv je tvořen zadním svazkem brachiálního plexu (kořeny C6, C7 a Thl); inervuje tricepsový sval, podporu nártu a extenzory zápěstí a prstů. Ulnární nerv je vytvořen ze středního svazku brachiálního plexu (kořeny C7 a Thl) a inervuje lokální flexor zápěstí, hluboké flexory prstů a vermiformní svaly prstence a malíčku, hřbetní a palmární mezikostní svaly, sval, který přivádí palec ruky a svaly malého prstu sval proti malíčku; sval, který přivádí malíček a ohýbač malíčku). Střední nerv je tvořen bočními a středními svazky brachiálního plexu (kořeny C6, C7 a Thl) a inervuje palmaris longus, pronator kulatý, radiální flexor zápěstí, hluboké flexory ukazováku a prostředníku, povrchní flexor prstů, dlouhý flexor palce, čtvercový pronátor, červovitý svaly palce, ukazováčku a svaly eminence palce (sval proti palci; palec únosce a ohýbač palce).\nKomprese těchto nervů, obvykle uvolněná, je běžnou příčinou bolesti loktů. Radiální nerv může být stlačen vláknitým obloukem boční hlavy tricepsového svalu, Froseovou arkádou, v místě připojení krátkého radiálního extensoru zápěstí, a také sousedními strukturami. Komprese loketního nervu je možná v oblasti suprakondylárního výběžku pažní kosti, v oblasti Stradersovy arkády, v místě připojení ulnárního flexoru zápěstí, v ulnárním kanálu zápěstí (viz část „Syndrom kubitálního kanálu“). Střední nerv může být stlačen suprakondylárním procesem ramene a k němu připojeným fasciálním listem, Stradersovým vazem, šlachovým obloukem povrchového flexorového svalu, aponeurózou bicepsu brachii nebo pronatorovým kolem. Komprese středního nervu je také možná v karpálním tunelu.\nLoketní kloub a předloktí\nLoketní kloub u dětí (anatomie)\nSportovní zranění lokte - léčba\nPoškození vazů loketního kloubu\nLaterální epikondylitida - léčba\nMediální epikondylitida - léčba\nBolest v loketním kloubu podél zadního povrchu\nKompresní neuropatie radiálního nervu\nNadměrné prodloužení loketního kloubu\nNemoci a poranění loketního kloubu při sportu\nLokální kloubní tendopatie u sportovců\nNestabilita loketního kloubu\nOsteochondritis dissecans hlavy ramenního kondylu\nJobe MT, Martinez SF: Poranění periferních nervů. In: Campbell's Operative Orthopedics, 10. vydání. Canale ST (editor). Mosby, 2003. Mehta JA, Bain Ot: Posterolaterální rotační nestabilita lokte. J Am AcadOrthop Surg 2004; 12: 405.\nLoketní sval ramene. Jak funguje loketní kloub\nHorní končetiny hrají zásadní roli v každodenních činnostech člověka. A pohyby v nich jsou poskytovány díky koordinované práci kloubního a svalového aparátu. V tomto ohledu je třeba poznamenat důležitost velkých kloubů, které tvoří většinu zatížení. Jedním z nich je loketní kloub.\nChcete-li se dozvědět více o loketním kloubu, měli byste se nejprve seznámit s jeho anatomií. A teprve potom můžeme mluvit o funkci, protože je určena strukturou. Kloub spojuje několik kostí: humerus, ulna a radius. Jsou strukturálním základem pro horní končetinu. Loket má poměrně složitou strukturu, protože pod jednou kapslí jsou tři klouby najednou:\nStruktura loketního kloubu by proto měla být považována za soubor jednotlivých kloubů, které tvoří jeho složení. Snímky této oblasti vám pomohou porozumět anatomii..\nHumerus na distálním konci (tj. Vzdálený od střední osy těla) má chrupavčitý povrch ve formě bloku. Právě k ní přiléhá speciální zářez v horní části ulny. Pokrývá výše uvedený blok ze spodní a zadní strany. Takto je vytvořen ramenní kloub - největší spoj z uvažovaného.\nNad chrupavkovitým povrchem ramene jsou koronální a ulnární fossa. Odpovídající procesy zde dosedají, když předloktí dosáhne polohy extrémní flexe a extenze, což omezuje amplitudu motoru.\nRamenní kloub má tvar bloku a spirálovitou strukturu. Poskytuje flexi a extenzi předloktí až o 140 stupňů.\nPozději, tj. Mimo brachioradiální kloub, existuje další kloub - brachioradiální. Má sférický tvar a je tvořen hlavou kondylu ramene a koncem poloměru, který je umístěn blíže ke středu těla (proximálně). Ve specifikovaném kloubu, stejně jako v brachio-ulnárním kloubu, se pohyby provádějí podél sagitální osy - flexe a extenze. Ve skutečnosti se navzájem doplňují, protože kosti předloktí jsou navzájem spojeny. Ale kromě toho dochází k rotaci také v brachioradiálním spojení..\nA poslední spojení, na které je třeba dávat pozor, je proximální radioulnární kloub. Má válcovitý tvar a je tvořen hlavou paprsku a zářezem na boční ploše horního konce ulny. V něm jsou možné pohyby podél svislé osy - rotace: vnější (supinace) a vnitřní (pronace). Navíc jejich amplituda dosahuje 140 a v některých případech 180 stupňů. Je třeba si uvědomit, že stejnojmenný kloub, který se nachází distálně, také funguje současně. Spolu s proximálním tvoří kombinovanou artikulaci.\nSamotný loketní kloub je obklopen synoviální membránou, která zezadu pokrývá většinu stejnojmenné fossy a zepředu pokrývá koronální a radiální zářezy. V tomto případě zůstávají epikondyly volné. A normální funkce kloubní zóny do značné míry závisí na okolních tkáních, které posilují její pouzdro a poskytují samotnou možnost pohybu. Proto je nutné věnovat pozornost vazům a svalům periferní oblasti..\nVyvinutý vazivový svalový aparát, který zahrnuje poměrně velké množství anatomických struktur, zajišťuje stabilitu loketního kloubu.\nLidský loketní kloub je stabilizován komplexním prokládáním vazivových vláken. Jsou v podstatě pokračováním a zesílením synovia. Boční část lokte je posílena následujícími vazy:\nBoční ulnární kolaterál.\nPrstencovitý paprskový vaz.\nDodatečné boční zajištění.\nTyto struktury jsou navrženy tak, aby odolávaly posunutí kloubních povrchů během addukce a rotace předloktí. Mediální (vnitřní) oblast kloubu také vyžaduje další fixaci. To je způsobeno vedlejším vazem lokte - jeho předními, zadními a příčnými vlákny. První zajišťují stabilitu kloubu během flexe a druhé během pronace.\nDodatečné fixace lokte je dosaženo šlachami, které jsou připevněny v periartikulární oblasti. Svaly obklopující tuto oblast začínají nebo končí v rameni nebo předloktí. Ale ne všichni se podílejí na pohybu loketního kloubu. Největší roli v tom mají svaly ramen, které jsou kombinovány do dvou skupin:\nPřední část: biceps a brachialis.\nHřbet: triceps a loketní svaly.\nPrvní jsou zodpovědní za flexi, zatímco druzí jsou extenzory. Práce loktu navíc závisí také na některých svalech předloktí: brachioradiální, čtvercový a kulatý pronátor, loketní flexor zápěstí, podpora nártu. Poskytují hlavně funkci otáčení podél svislé osy.\nKoordinované pohyby v lokti zajišťují svaly ramene a předloktí, které jsou fixovány k různým částem periartikulární zóny.\nAby loket plnil svoji funkci u člověka, potřebuje trofickou podporu. Žádná z výše uvedených struktur nemůže existovat bez dostatečného zásobení krví a inervace. Proto anatomie loketního kloubu zahrnuje tyto body..\nLoket je obklopen vlastní vaskulaturou, kterou tvoří následující tepny:\nDolní a horní ulnární kolaterál.\nRadiální a střední kolaterál.\nVraťte radiální, ulnární a mezikostní.\nTyto cévy dodávají živiny svalům, vazům, tobolkám a synoviální tekutině. Ten zase poskytuje trofismus chrupavčité tkáně. Venózní odtok se provádí do ulnárních, radiálních a brachiálních žil. Kromě cévního zásobení je důležitá inervace indikované zóny a přilehlých svalů. To je způsobeno následujícími nervy:\nSvaly ramenního pletence\nZa zmínku stojí svaly opasku horní končetiny, které se často označují jako svalové formace ramene:\ndeltový sval ramene,\nsvalu nad a infraspinatus,\nmalé a velké kulaté,\nObě svalové skupiny ramene jsou od sebe odděleny dvěma intermuskulárními septy pojivové tkáně, které sahají od společné brachiální fascie (obklopující celý svalový rám ramene) k postranním a středním okrajům humeru.\nPřečtěte si také: Nemoci bederní páteře\nNemoci loketního kloubu jsou v různých věkových obdobích poměrně běžnou situací. Jsou způsobeny mechanickými, zánětlivými, degenerativními, metabolickými nebo jinými příčinami. A nejběžnější podmínky budou:\nEpikondylitida, tendinitida, bursitida, myositida se také vyskytují v periartikulární zóně. Patologie lokte je poměrně různorodá a pouze lékař určí příčinu nepříjemných pocitů v této oblasti..\nLoketní kloub tedy hraje důležitou roli v životě každého člověka. Abyste však udrželi normální funkci, musíte sledovat své zdraví. Koneckonců, je mnohem snazší předcházet strukturálním poruchám pohybového aparátu, než je později léčit..\nLoketní kloub je kloubem tří kostí: distální část humeru (umístěná dále od těla), proximální část loketní kosti a proximální část poloměru (umístěná blíže k trupu).\nLatinský název pro loketní kloub je artikulátio cúbiti, tento kloub je artikulací tří kostí: distální část humeru (umístěná dále od těla), proximální část loketní kosti a proximální část poloměru (umístěná blíže k tělu).\nK odlišení bolesti ramen způsobené poškozením svalů od kloubních onemocnění vám pomohou následující kritéria.\nPodepsat Nemoci kloubů Svalové léze\nPovaha syndromu bolesti Bolest je konstantní, nezmizí v klidu, mírně se zvyšuje s pohybem Bolest se objevuje nebo se významně zvyšuje s určitým typem motorické aktivity (v závislosti na poškozeném svalu)\nLokalizace bolesti Neomezené, rozptýlené, rozlité Má jasnou lokalizaci a určité hranice, což závisí na lokalizaci poškozeného svalového vlákna\nZávislost na pasivních a aktivních pohybech Všechny typy pohybu jsou omezeny v důsledku vývoje syndromu bolesti Kvůli bolesti se amplituda aktivních pohybů snižuje, ale všechny pasivní zůstávají plné\nDalší diagnostické příznaky Změna tvaru, kontur a velikosti kloubu, jeho otok, hyperémie Oblast kloubů se nezmění, ale může dojít k otokům v oblasti měkkých tkání, mírnému rozptýlenému zarudnutí a zvýšení místní teploty se zánětlivými příčinami bolesti.\nPokud se i poté bolest vrátí, musíte navštívit lékaře, možná je příčina syndromu bolesti úplně jiná. Následující doporučení vám pomohou rychle se zbavit bolesti:\nv případě akutní bolesti je nutné znehybnit bolavé rameno a poskytnout mu úplný odpočinek;\nmůžete si vzít 1 - 2 tablety volně prodejného nesteroidního protizánětlivého léku proti bolesti nebo si jej aplikovat na postiženou oblast ve formě masti nebo gelu;\nmasáž lze použít pouze po odstranění syndromu akutní bolesti, stejně jako fyzioterapie;\npo ústupu bolesti je důležité pravidelně se věnovat fyzioterapeutickým cvičením k rozvoji a posílení ramenních svalů;\npokud je osoba ve službě nucena provádět každodenní monotónní pohyby rukama, je důležité dbát na ochranu svalů a předcházení jejich poškození (nošení speciálních obvazů, ochranných a podpůrných ortéz, cvičení pro relaxaci a posilování, pravidelné terapeutické a preventivní masáže atd.).\nLéčba bolesti svalů způsobená přetížením nebo drobným zraněním zpravidla netrvá déle než 3–5 dní a vyžaduje pouze odpočinek, minimální namáhání paží, korekci odpočinku a pracovního režimu, masáže a někdy užívání nesteroidních protizánětlivých léků. Pokud bolest přetrvává nebo má zpočátku vysokou intenzitu doprovázenou dalšími alarmujícími příznaky, je bezpodmínečně nutné navštívit lékaře k vyšetření a nápravě léčby.\nAnatomická struktura loketního kloubu\nPodle anatomické struktury lze loketní kloub klasifikovat jako složité klouby, protože artikulace kostí tvoří 3 jednoduché klouby spojené do jedné společné kapsle.\nHumerus je typická tubulární kost. Tělo kosti horní části má v průřezu zaoblený tvar a spodní část je trojúhelníková.\nPokud mluvíme o dolním konci (distální epifýze) humeru, pak tvoří kondyl a má kloubní povrch, který jej artikuluje s kostmi předloktí. Mediální část povrchu kloubu kloubního s ulna je blok humeru, boční část kloubu s poloměrem má kulovitý tvar, nazývá se to hlava kondylu humeru. Nad blokem humeru vpředu a vzadu jsou speciální fossy, do kterých při prodloužení a ohnutí předloktí vstupuje koronální (umístěný vpředu) a ulna (umístěný za) proces ulny. Takové fossy mají své vlastní jméno, vpředu - koronální fossa a za - fossa olecranonu..\nNa obou stranách dolního konce pažní kosti jsou umístěny boční a střední epikondyly, které jsou snadno hmatatelné pod kůží, zejména střední, protože na zadní straně je drážka ulnárního nervu. Epikondyly fungují k připojení svalů a vazů. Na zadní straně těla pažní kosti probíhá drážka radiálního nervu shora dolů.\nUlna má také trojúhelníkový tvar. Horní proximální část kosti má charakteristické zesílení, na kterém je vpředu umístěn zářez ve tvaru bloku, který je nezbytný pro artikulaci s humerusem, boční okraj má radiální zářez, který zase slouží k artikulaci s hlavou radiální kosti. Pod předním procesem je tuberosita ulny, k ní je připojen brachiální sval. Distální konec ulny tvoří zesílení, její název je hlava ulny. Kloubní povrch je umístěn na radiální straně distálního konce. Je to nezbytné pro artikulaci s poloměrem. Ulna po celé délce (od olecranu po styloid) je také snadno cítitelná pod kůží. Svaly jsou umístěny na horní přední straně kosti, šlachy ve spodní části.\nPoloměr je charakterizován skutečností, že zesílení není na horním, ale na dolním konci. Horní konec má hlavu poloměru, který směřuje k humeru. Kloubní kruh je umístěn podél okraje hlavy kosti; je nezbytný pro artikulaci s ulnou. Mírně pod hlavou v blízkosti poloměru je nejvíce zúžené místo, které se nazývá krk poloměru. Poměrně výrazná tuberosita je umístěna mírně pod krkem; je to místo připojení šlach biceps brachii. Epifýza (dolní konec) poloměru má karpální kloubní povrch, artikuluje jej s kostmi zápěstí. Mimo epifýzu je postranní styloidní proces, který je dobře hmatatelný pod kůží, a zevnitř - ulnární zářez, který spojuje konec s ulnární hlavou. Okraje ulny a poloměru jsou ostré a směřují k sobě navzájem, čímž omezují mezikostní prostor, a proto se jim říká mezikostní okraje.\nVětšina poloměru je umístěna mezi svaly, následující části jsou dobře pod kůží:\nZa a pod postranním okrajem kondylu humeru je hlava;\nDno - boční styloidní proces;\nVenku, zezadu a částečně vpředu je umístěna spodní část.\nInformace o přívodu krve do loketního kloubu\nK loketnímu kloubu pochází krev z arteriální artikulární sítě lokte, v latině to zní jako rete articulare cubiti, která je tvořena z dolní a horní ulnární vedlejší tepny, přední a zadní větve opakující se ulnární tepny, větev opakující se radiální tepny, střední a radiální vedlejší tepna, stejně jako mezikostní rekurentní tepna.\nČtěte také: Tvar ramenního kloubu\nZánět loketního kloubu lze zhruba rozdělit na specifický a nespecifický. Nejběžnějšími chorobami jsou artritida, tuberkulóza kostí a kloubů a burzitida.\nNa prvním místě mezi všemi patologickými změnami v lokti je takové onemocnění, jako je artritida loketního kloubu. Toto onemocnění je charakterizováno akutním nebo chronickým zánětlivým procesem, při kterém dochází k silné bolesti a zhoršené pohyblivosti (pocit ztuhlosti).\nToto onemocnění je charakterizováno následujícími příznaky - otoky a zarudnutí kůže v oblasti kloubů. Terapeutická léčba artritidy vždy závisí na povaze zánětlivého procesu a stadiu onemocnění. V přítomnosti akutního exsudativního (hnisavého) zánětu je indikována operativní chirurgická drenáž kloubní dutiny, aby se zajistil volnější odtok exsudátu a jmenování následné intenzivní antibiotické léčby.\nPřečtěte si také: Zánět sakroiliakálního kloubu\nV případě chronické nebo specifické formy artritidy je nutné provést fyziologicky výhodnou imobilizaci kloubu, jako léková terapie jsou předepsány protizánětlivé a antibakteriální léky, jejichž výběr vždy přímo závisí na etiologii infekčního agens. Jak zánětlivý proces ustupuje, může komplexní terapie zahrnovat fyzioterapeutická cvičení, masáže i fyzioterapeutické metody léčby.\nVzhledem k remisní povaze průběhu artritidy je indikována léčba chondroprotektivními léky, jsou velmi potřebné pro rychlejší obnovu kloubních tkání, fyzikální terapie by měla být prováděna pod pečlivým dohledem zkušeného odborníka.\nJak jsou zlomeniny diagnostikovány??\nMRI by mělo být provedeno, pokud dojde k poškození měkké tkáně v oblasti této kosti.\nRentgen. Toto je nejrychlejší a nejdostupnější diagnostická metoda. Snímky jsou pořizovány ve 2 projekcích, aby bylo možné přesně určit povahu poškození. Ulna nebo poloměr mohou být ovlivněny traumatem, někdy i najednou. Zlomeniny mohou být lokalizovány podél celého předloktí, mohou být jednotlivé (izolované), mohou být doprovázeny dislokacemi, mohou být přemístěny a bez.\nUltrazvuk ukazuje stav kloubů a měkkých tkání, hustotu kostí a odhaluje stupeň osteoporózy, pokud existuje.\nMRI nebo CT. Provádí se, když potřebujete vidět stav měkkých tkání v místě zlomeniny.\nPokud mluvíme o traumatickém poranění loketního kloubu, pak rozlišujeme: omrzliny, popáleniny a také zranění a poranění loketního kloubu.\nPři úrazech se předpokládají následující podmínky: vykloubení, pohmoždění, podvrtnutí a zlomenina. K těmto zraněním dochází v případech přímého působení síly během pádů a modřin s důrazem na loket. Traumatická poranění loketního kloubu je třeba brát velmi vážně, protože předčasně a nesprávně zvolená léčba může vést k významným omezením mobility.\nDalší důležité místo v kloubních onemocněních zaujímají různé druhy ran, pro které jsou charakteristické modřiny, drcení tkání, silné krvácení a zlomeniny kostí. Za takových podmínek je nutné provést neodkladnou neodkladnou péči..\nPrvní pomoc by měla spočívat v zastavení krvácení (použití škrtidla nebo tlaku prstu na poškozenou cévu), uvedení rány do aseptického stavu s následným použitím fixačního obvazu.\nV případě zlomenin je nutné zajistit fixaci předloktí a ramene dostupnými prostředky.\nAby se zabránilo tetanu ambulantně nebo v nemocnici, je indikováno podávání séra proti tetanu.\nZa stacionárních podmínek se provádí celá řada aseptických opatření - PHO (primární chirurgické ošetření) povrchu rány, odstranění kostních fragmentů a obřízka nekrotických tkání, konečné zastavení krvácení, po uvedení rány do aseptického stavu je zajištěna funkčně výhodná fixace předloktí a ramene pomocí sádrového odlitku.\nPrimární chirurgická léčba otevřených povrchů rány zápěstí je povinná, je nutné zabránit přidání bakteriálních komplikací v kloubní dutině a rozvoji osteomyelitidy.\nMetodika studia patologických změn v loketním kloubu\nPro účely objektivního vyšetření poranění loketního kloubu se používají různé výzkumné metody: vyšetření, palpace, důležitým faktem je důkladný sběr údajů o anamnéze. Pokud mluvíme o instrumentálních vyšetřovacích metodách, je třeba si povšimnout rentgenového vyšetření loketního kloubu (čelní a boční projekce), magnetické rezonance, CT a punkce loketního kloubu. V současné době se artroskopie používá také pro diagnostiku..\nTerapeutická léčba všech onemocnění loketního kloubu by měla být prováděna až po shromáždění všech potřebných analýz a zpracování všech údajů získaných během diagnostických studií..\nVšechny výše uvedené informace jsou poskytovány pouze pro informační účely, nezbavují pacienta návštěvy kvalifikovaného odborníka předepisujícího speciální léčbu.\nStruktura kloubů pomáhá volnému pohybu člověka, zabraňuje tření, sebezničení, je součástí všech kostí těla, kromě hyoidů. Je známo více než 180 typů spojů, které se vyznačují tvarem: miskovitým, sférickým, válcovitým, kondylárním, plochým, elipsoidním a sedlovým. Podle typu jsou klouby rozděleny na synoviální a fasetové. Podle struktury - jednoduché, složité, složité a kombinované.\nKosti se protínají v kloubech a hladce klouzají. Stupeň regulace pohybu nebo inhibice závisí na velikosti povrchu, typu a počtu vazů a svalů. Kostní výčnělky omezují rozsah pohybu. Vláknitý loketní kloub spojuje rameno a předloktí a připomíná závěs tubulárních kostí, který obklopuje vak se dvěma vrstvami tekutiny. Systém je fixován elastickými vazy a svaly. Mechanismus pohyblivé kombinace se ohýbá, uvolňuje, otáčí se předloktím.\nPopis kostí předloktí - Ulna\nUlna je delší, větší než dolní část paže - poloměr. Mnoho svalů v rameni a předloktí se připojuje k této kosti, aby provádělo pohyby paží, rukou a zápěstí. Pohyb Ulny je nezbytný pro každodenní úkoly, jako je házení míče, řízení automobilu.\nUlnární prochází předloktím od loktu k zápěstí a výrazně se zužuje k distálnímu konci. Na jeho proximálním konci je vytvořen kloub s humerusem v rameni a radiálním předloktím. Vede kolem pažní kosti v podobě špičky loktu, známé jako potomek... [Přečíst níže]\nKosti směřující distálně od loketního kloubu se kost začíná po celé své délce mírně zužovat a také se mediálně ohýbat. Na distálním konci se tvoří malá část zápěstí radiálně a rukou. Zaoblený proces, známý jako hlava, tvoří distální radioulnární kloub s konkávním ulnárním zářezem. Zarovnání těchto kloubních struktur umožňuje paprsku otáčet se kolem ulnární zápěstí. Malé kostní prodloužení, známé jako styloidní proces, vyčnívá ze zadního a mediálního úhlu a poskytuje bod připojení pro ulnární vedlejší vazivo zápěstí.\nVlastnosti loketního kloubu\nJaké kosti tvoří loketní kloub? Loket se skládá ze tří trubkových, trojúhelníkových, válcových kostí.\nHumerus se týká skeletu paže, poloměru a loketní kosti od ohybu lokte po začátek ruky. Tělo humeru se nazývá diafýza, okraje se nazývají epifýza, proximální a distální. V horní části má diafýza zaoblení, až k distální epifýze se stává trojúhelníkovým.\nUlna je spárovaná kost předloktí, která je tvořena třemi okraji: přední, zadní a boční a dvěma epifýzami. Krk probíhá vpředu mezi tělem a horním koncem. Horní okraj lokte pokračuje olecranonovým procesem. Níže je hlava s kloubním povrchem pro spojení se zápěstím. Hlava kloubního kruhu je kloubově vně poloměru. Na vnitřní straně hlavy leží styloidní proces.\nPoloměr je trojúhelníková spárovaná kost v předloktí, je nehybná. Horní konec tvoří kruhovou hlavu s plochou glenoidní fossou pro artikulaci s hlavou ramenního kondylu. Vnitřní špičatá hrana směřuje k loketní kosti. Ramenní šlachy jsou připevněny ke spodní části hlavy - krku.\nStuduje se anatomie lidského loketního kloubu. Struktura loketního kloubu lidské ruky s kresbami a fotografiemi bude podrobně zvážena.\nJaké kosti tvoří ramenní kloub? Toto je mechanismus spirálového kloubu humeru a ulny. Spoj bloku se pohybuje podél jedné osy v rozsahu 140 °. Brachioradiální kulový kloub je svisle a zepředu přizpůsoben obvodu brachiálního a fossy radiální hlavy. Radiální kloub se skládá z obvodu poloměru a zářezu ulny. Válcové klouby se pohybují s kruhovou osou.\nSvaly, vazy, krevní cévy, nervová zakončení lokte představují dobře koordinovaný princip práce. Kloubová tobolka je upevněna na bocích a vpředu, spojuje a fixuje nezávislé klouby.\nHyalinní chrupavka pokrývá kloubní povrch epifýz, připomíná hladký, matný povrch bez nervových zakončení. V chrupavce nejsou žádné krevní cévy. Kloubní tekutina přináší výživu. Chrupavka se skládá z vody - 70-80%, organických sloučenin - 15% a minerálů - 7%.\nPřečtěte si také: Struktura kolena\nDůležité! Pro zdraví kloubních mechanismů je nutné udržovat vodní bilanci.\nPřední a zadní část kapsle se skládá ze záhybů a burzy, je tenká se synoviální membránou, ovlivňuje plynulost pohybu a chrání klouby bez chrupavkové membrány. Kloubní vazy a mezikostní membrána chrání kapsli bočně. Hlavní připevnění je na humeru. Poškození a zánět membrány vedou k rozvoji loketní burzitidy.\nAnatomie vazů v rovinách tvoří složitý tvar loketního kloubu, který drží artikulace. Spojovací tkáně tvoří fixaci aparátu. Ve struktuře dominují posilující kolagenová vlákna.\nPružné vazy proplétají kloubní pouzdro po stranách. Před a za sebou chybí vazivové kapsle. Tajemství vnitřní vrstvy manžety je synovium, které snižuje tření. Brzdění a směrování vazů udržuje integritu a funkčnost.\nVazy jsou rozděleny do následujících typů:\nprstencové a čtvercové vazy, mezikostní membrána doplňují artikulaci a tvoří se skrz\notvory prokrvení a inervace kloubu.\nŠlachy jsou připevněny k hlavám poloměru. Svaly posilují vazivový aparát.\nLoketní svalstvo běží přes rameno a předloktí. Svalová tkáň chrání lidské klouby.\nDobře koordinované činnosti svalů provádějí extenzní a flexe pohyby v lokti, rotace s dlaní nahoru, kruhové rotace s ramenem ven. Flexorový aparát předloktí je rozdělen do dvou typů: přední a zadní.\nPřední ramenní svaly:\nbrachialis sval - spodní oblast pažní kosti, ohýbá předloktí;\nbiceps bikarikulární sval - nártová podpora předloktí, ohýbá loket.\nZadní svaly ramene:\ntricepsový sval - leží na zadní straně ramen, rozšiřuje rameno a předloktí trojitým zesílením;\nulnární sval - funkce extenzoru.\nkulatý pronátor je odpovědný za flexi a polohu předloktí;\nvřetenovitý plochý dlouhý sval;\ndlouhý palmární sval vypadá jako vřeteno, podlouhlá šlacha. Ohýbá končetinu; povrchový flexor středních falangů prstů se skládá ze čtyř šlach směřujících k prstům;\nbrachioradial - otočí předloktí;\ndlouhý radiální extenzor zápěstí - prodlužuje a částečně unáší zápěstí;\nkrátký radiální extenzor zápěstí s menší rotací;\nloketní extenzor zápěstí, sval prodlužuje ruku;\nsvaly nártu - v předloktí.\nPokud jsou loketní svaly poškozené, osoba nepohybuje paží.\nKrev proudí do kloubů a svalů sítí tepen. Schéma připojení je složité. Sítě brachiálních, radiálních a ulnárních žil zajišťují přívod a odtok krve po povrchu kloubního pouzdra.\nOsm větví dodává krev do oblasti loktů. Hlavní živiny vstupují do kloubu včas spolu s krevním řečištěm. Žíly a větve plní kosti, svaly a klouby kyslíkem, vitamíny a minerály. Arteriální síť je náchylná k poškození cév. Nevýhoda: Silné krvácení je těžké zastavit.\nBrachiální tepna pokračuje v axilární tepně a poskytuje následující větve:\nspodní ulnární kolaterál;\nhluboká tepna ramene, vysílá větve: střední kolaterál, radiální\nRadiální tepna odchází z brachiální tepny do ulnární fossy, klesá dolů po přední ploše kruhového pronátoru, poté do středu brachioradiálního svalu, mezi ním a kruhovým pronátorem a poté podél radiálních flexorů ruky.\n11 větví odbočuje podél tepny:\nradiální rekurentní tepna;\npovrchní palmová větev;\npalmární karpální větev;\nhřbetní karpální větev.\nUlnární tepna je pokračováním brachiální žíly, prochází ulnární fossou pod kulatým pronátorem, doprovázená ulnárním nervem, poté vstupuje do dlaně.\ndlaň karpální a hluboká dlaň.\nNervová vlákna v lokti jsou zodpovědná za citlivost a pohyb prstů. Tři nervové procesy zajišťují výživu svalů, které se pohybují v kloubech lokte:\nradiální nerv a medián - probíhají podél přední části lokte;\nulnární - dlouhý nerv brachiálního plexu. Vlákna 7 a 8 krčních obratlů odcházejí z brachiálního plexu, procházejí uvnitř hřbetu ruky k prstům.\nNervová vlákna jsou sevřena v lokti a Guyonově kanálu zápěstí. Nervový kmen prochází šlachovitě-kostními kanály. Zánět a zranění mohou vést ke skřípnutí. Senzorická a motorická vlákna způsobují necitlivost, bolest a omezení pohybu, když je ovlivněn nerv. Tunelův syndrom se vyvíjí, když jsou kosti, chrupavky nebo šlachy deformovány.\nZanícený novotvar svalu, vazu nebo měkkých tkání svírá nervová vlákna, protože leží povrchně a jsou přístupná vnějším vlivům. Při zásahu loktem se do prstů dostanou výstřely, bolest a necitlivost. Zhoršená motorická funkce a výživa vedou ke svalové atrofii a postupným změnám v ruce.\nAtrofie a ztráta pohybu svalů předloktí a ruky jsou důsledkem poškození nervů nad střední třetinou předloktí. Guyonovo trauma z kanálu vede ke slabosti v oblasti prstů. Návštěva lékaře a zahájení léčby pomůže vyhnout se komplikacím.\nNásledky sevření nervu vedou k invaliditě, bolesti a nakonec k operaci.\nPřívod krve se provádí pomocí arteriální sítě, skládá se z 8 větví a je umístěn na kloubu. Tyto větve pocházejí z radiálních, ulnárních a brachiálních tepen. Tento kloub se nazývá anastomóza..\nMá to však nevýhodu, protože při poranění levé nebo pravé ruky s největší pravděpodobností začíná krvácení, které může být obtížné zastavit..\nDíky těmto tepnám dochází k přívodu krve do celého lokte, i když některá z tepen přestane plnit své funkce..\nPředchozí Článek Bubnovsky artikulární gymnastika: jak hrát?\nNásledující Článek Léčba sevřeného sedacího nervu - léky\nRamenní lopatková periartritida\nBurzitida kloubu: léčba bursitidy doma, alternativní způsoby léčby, recepty a byliny\nDieta pro dnu, tak co jíst?\nPánevní kost (os sokae) jako celá kost je přítomna u dospělých (obr. 1.45). Do věku 14-16 let se tato kost skládá ze tří samostatných kostí spojených chrupavkou: kyčelní, stydká a sedací.


Reference – L-studio.cz\n+420 725 573 017Dexon Office Park, Hasičská 52, Ostrava-Hrabůvka, 700 30\nSpolupracuji s firmami:\nReference od zákazníků:\nMoc děkujeme za krásné fotky. Toník spolupracoval celou dobu a myslím, že ho to i bavilo. Je to vše o milém a osobním přístupu paní fotografky. Toník se snažil naplno. Určitě jsme se nebyli u vás fotit naposledy.\nMy moc dekujeme!!! Urcite tohle neni naše posledni foceni..a další bude při oslavě ročku našeho špuntika Vaše fotky jsou úžasné,plné nápadu,pohody a během foceni jsem si nemohla nevsimnout Vaši lásky k dětem a ten pocit naplneni. Tadeaskovy nehody behem foceni jste brala s humorem,ikdyz pracka po nasem foceni musela byt plna takze jeste jednou dekujeme za zvecneni a za trpelivost!!! A odinky, ktere chteji mit krasne vzpominky diky fotografiim moc DOPORUCUJI právě Lucii.\nOcenuji jeste jednou vasi trpelivost a klid pri dlooouhem uspavani naseho tygra. A omlouvame se za znehodnoceni koberce. Pani Lucku muzu k foceni jen doporucit. S miminky to umi s laskou a porozumenim a vycerpanym rodicum se snazi dodat nadeji. P.S. dudliky uz jsem vytahla ze supliku.\nNa doporučení švagrové jsme si u Lucky nechali udělat krásné předvánoční fotky. Všichni tři jsme byli z focení nadšení. Mikulášek si Lucku velmi oblíbil:) Hned jsme si Lucku zarezervovali na svatební focení. Profesionální a přitom velmi milý a lidský přistup s výsledkem úžasných fotek. Můžeme jen a jen chválit a doporučit, kde se dá 🙂\nKontakt na skvělou fotografku Lucii Rajnochovou jsem dostala od kolegy. Přesvědčily mně krásné fotky jeho rodiny. Od samého začátku byla s Lucií perfektní domluva a komunikace. Při focení je velmi milá, rychlá a nadmíru vstřícná. Moje čtyřletá dcera se dokázala v průběhu výborně uvolnit a také to bylo vidět na výsledných fotkách. Celé focení bylo navíc velmi zábavné. Jsem ráda, že jsem si vybrala právě Lucii a vřele jí doporučuji všem!:) Fotky jsou naprosto úžasné!!!:)\nJana B. (řepkové mini focení)\nPerfekt! Jste úžasná. Spolupráce na jedničku . Zase se ukážem.\nMoc jsme si to užili, jste perfektní!\nSpoluprace pri foceni dvojcatek byla uzasna. Pani Rajnochova je opravdu super uz se nemuzu dockat az k vam pujdeme s Julinkou.\nSpolupráci s paní Lucií si nemůžu vynachválit. Příjemná, vstřícná, milá a hlavně hodně trpělivá. Velmi rádi se k ní vracíme a těšíme se na další focení 🙂\nLenka Č. s rodinou\nHezké slunečné ráno :-),s malou jsme nevydržely a hned v sobotu ráno jsme si zašly pro fotečky. Vážně jsme přímo nadšení, moc Vám děkujeme,jak za příjemnou spolupráci, tak za nádherné snímečky. Určitě Vás i Vaši práci budeme doporučovat po rodině i známých.\nPetra B. s rodinou\nCOPYRIGHT © LUCIE RAJNOCHOVÁ · 2009-2019


Leden 2018 - Blog Mámami\nDomů » Archivy pro Leden 2018\nDo léta bude váš domov šik\nLeden je již téměř za námi a my máme také za sebou první měsíc našeho blogu. Celý měsíc jste se s námi mohly ladit na téma domov. Tajně doufáme, že se nám to alespoň trochu povedlo.\nV minulých článcích jste se mohly dočíst, proč je domov důležitý, a že není vždy snadné se mu věnovat. Pokud jste se dostala na tyto stránky, téma domova vás asi zajímá a možná byste si svůj domov chtěla ještě víc zamilovat a cítit se v něm dobře. Je to tak? Pak jste tu správně.\nV dnešním článku bychom vám rády představily, na co se můžete následující měsíce těšit. Máme toho v plánu spoustu. Nechceme jen obecně psát, a proto už od února začneme pěkně prakticky a až do června se nezastavíme. Nebojte, vy to stíháte, články tu zůstanou, takže se k nim můžete v klidu vracet.\nPěkně popořádku probereme základní kroky, které tvoří domov. Pojďte do toho s námi a odměnou vám bude domov, který budete milovat a který budete mít chuť tvořit znovu a znovu.\nJak se cítit doma dobře\n„Domov je dílo, překrásné stejně jako přetěžké. A každodenní.“ Miroslav Horníček\nCo se vám vybaví při slově domov? Idylické místo plné klidu a porozumění? Místo, kde je vše na správném místě, kde voní čerstvě upečený moučník a všichni se na sebe usmívají?\nTo, co poslední dny zažívám já, se té idylce moc nepodobá. Sotva se jedno dítě dostalo po týdnu z nachlazení, druhé si zlomilo nohu. A do toho nám tu pobíhá batole, které na sebe strhává pozornost a dělá všechny ty batolecí věci, které jsou jak hrozně roztomilé, tak i ty, které vás dokážou totálně odrovnat. Mám pocit, že mezitím vlaju a přebíhám a hasím to, co zrovna nejvíc hoří. A přiznávám, že jsem opravdu ráda, když je večer všechny uložíme a je chvíli ticho. Prosté ticho bez požadavků a potřeb, bez stěhování nábytku, vylitého pití a vyházených šuplíků. Je i toto domov?\nRodina či kariéra? A můžu mít obojí?\nTvořit domov je úžasná věc. Tvořit domov ale neznamená být pořád doma a nevěnovat se ničemu jinému. To je asi základní myšlenka našeho nového blogu. I proto hned druhý lednový článek chceme věnovat tématu, které s domovem velmi úzce souvisí a je běžnou, i když často nelehkou součástí našich životů. Je to práce. Pokud se zrovna chystáte vrátit po mateřské zpátky do práce nebo už jste nějaký ten čas v procesu a stále řešíte, jak vše skloubit a zvládnout, je dnešní článek právě pro vás.\nZ vlastních zkušeností i z osobních rozhovorů víme, že právě tohle téma dokáže způsobit bezesnou noc a vrásky na čele nejedné z nás. Je vůbec možné nějak skloubit rodinu a domov s prací a vlastní kariérou? A co k čemu mám vlastně ladit? Jak to dělají všechny ty úspěšné ženy, které znám ze stránek časopisů nebo z vlastního okolí? Těžké otázky, které jste možná někdy ani nevyslovila nahlas, ale jsme si téměř jisté, že pokud máte malé děti, musely vás někdy napadnout. Ani my na tom nejsme jinak. Posledních několik let i my neustále hledáme tu správnou cestu a rovnováhu mezi rodinou a prací. Číst více\nBoloňská omáčka a salát s řapíkatým celerem\nTrefit se dětem do chuti je někdy pěkný oříšek. Jejich mlsné a často konzervativní jazýčky totiž do pusy nedají jen tak něco. Známe, že? Přece ale nebudeme vařit šest různých jídel, aby si všichni na všem pochutnali. Za ty roky s malými a postupně vyrůstajícími dětmi máme už pár vyzkoušených a osvědčených receptů, které většina dětí sní. A když jsou hladové, úspěch je téměř stoprocentní. Mezi takové recepty patří právě boloňská omáčka.\nZamilujte si svůj vlastní domov\nNevíme, jak jste to měla v dětství vy, ale co my si pamatujeme, u nás doma se pořád něco vařilo, hodně často hřály svíčky a hrála hudba, všude bylo uklizeno, prádlo bylo vyprané i vyžehlené a s návštěvami se dveře netrhly. Náš domov, byl místo, kde vládl činorodý bzukot, kde všechno šlapalo a klapalo tak nějak skoro samo.\nA pak jsme se vdaly, zavřely za sebou dveře vlastních bytů a zjistily, že tak nějak samo nejde vůbec nic. Věděly jsme zhruba co a jak dělat, co je potřeba, ale všech těch úkolů a povinností, které jsme najednou měly obsáhnout bylo nějak víc, než jsme si vůbec dokázaly představit. Nějak jsme vůbec nevěděly, jak to všechno stihnout k běžnému zaměstnání a škole a nezbláznit se. A to jsme tenkrát ještě neměly děti…


Válková má novou hřívu, Bendová bílé zuby – Dáma.cz\nKrásky českého showbyznysu Jitka Válková (20) a Alice Bendová (38) opravdu nezahálí. Protože mají před sebou několik zajímavých pracovních nabídek, rozhodly se trochu se zkrášlit.\nJitka si nechala prodloužit vlasy, Alice vybělit zuby.\nObě navštívily oblíbený salon celebrit, každá ovšem z jiného důvodu.\n"Šla jsem do toho nejen pro svůj osobní pocit, ale i kvůli pracovním nabídkám, u kterých bude pěkný úsměv zapotřebí," přiznala Korzu Bendová.\nHerečka se udržuje pořád v kondici a pravidelně dbá o svou vizáž. Bělení zubů už v minulosti jednou podstoupila, nevzpomíná na to ale v dobrém. Proto se obávala, jak to dopadne tentokrát.\n"Zpočátku jsem měla trochu obavy z bolesti, ale musím říct, že jsem byla mile překvapená. Po docela krátkém čase jsem měla o několik odstínů bělejší zuby," tvrdí.\nSpokojená byla i Jitka Válková, která celou proceduru absolvovala hlavně kvůli příteli Mirkovi Ciprovi. "Pořád se okolo něj točí tolik krásek. Nedávno se vrátil ze soustředění Miss, kde jsme se před dvěma roky seznámili, tak jsem mu chtěla udělat radost," svěřila se Jitka.\nJediné, z čeho prý měla strach, byla Ciprova reakce. "Má sice rád dlouhé, tmavé vlasy, člověk ale nikdy neví. Naštěstí se mu to líbilo," dodala nakonec.\nDalší článek: Tipy a triky jak zhubnout s časopisem Dieta\nTémata článku: CelebrityZubyBílé zubyZub


JRK | Lanškroun zavádí evidenci směsného komunálního odpadu - Pro méně odpadu\nLanškroun zavádí evidenci směsného komunálního odpadu\nPříklady z praxe | 20.02.2022\nNový zákon o odpadech nastavil přísná pravidla, se kterými se každá obec vypořádává po svém. Město Lanškroun se jako první krok rozhodlo zavést evidenci odpadů.\nNový zákon o odpadech nastavil přísné podmínky, které nutí česká města i obce změnit svůj přístup k odpadům. Samosprávy tak hledají způsoby, jak naplnit legislativní cíle a získat kontrolu nad svým odpadovým hospodářstvím. Toho se snaží dosáhnout i město Lanškroun, a proto bude zavádět evidenci směsného komunálního odpadu pomocí evidenčního systému ECONIT.\nNádoby občanů se označí speciálními RFID čipy, které se budou při svozu automaticky načítat. Po načtení se do evidenčního systému propíší informace o domácnosti, množství a druhu odpadu. Město tak získá přehled o reálném stavu svých odpadů a pomocí různých nástrojů pak může občany motivovat ke zvýšení míry třídění.\nDíky tomu Lanškrounu klesne množství odpadů na skládce a sníží se mu i náklady spojené s odpadovým hospodářstvím. Zároveň také díky získaným informacím může lépe naplánovat další kroky do budoucna.\nChcete také získat kontrolu nad svým odpadovým hospodářstvím? Ozvěte se regionálnímu manažerovi pro váš kraj a domluvte si schůzku.


Xin aneb kde nežijí draci : ASČ\nPříspěvek věnovaný edici Xin předznamenává cyklus ukázek z moderní čínské literatury. Publikujeme je od listopadu 2015. Ukázky např. zde, zde a zde.\nČlánek o edici Xin uvedla revue Souvislosti (č. 1, 2013). Pro naše stránky byl aktualizován.\nXin (čteno sin) znamená nový. Nová literatura nově u nás, v českém jazyce. Nová literatura v Číně vlastně nová není, už má za sebou sto let existence, dva nositele Nobelovy ceny, své bestsellery, kauzy, klasiky. U nás vlastně taky není úplně nová, nová je edice, která se chce věnovat autorům českému čtenáři vesměs neznámým a tedy novým. Čínská moderní a hlavně ta soudobá literatura se v současnosti Čechách téměř nevydává, ve větším než mikroskopickém množství si od Sametové revoluce měl zájemce možnost přečíst pár výraznějších děl až v posledních letech. A tak vznikla v nakladatelství Verzone edice Xin: z potřeby vytvořit nový prostor pro vydávání překladů moderních klasiků i toho nejzajímavějšího, co bylo v čínském jazyce napsáno za déle než čtvrt století od konce Kulturní revoluce. Edice se ze své podstaty bude muset vyrovnat s předsudky, které v českých poměrech vůči současné Číně a tedy i její kultuře panují – přesvědčit, že je prostorem pro vydávání kvalitních, zajímavých i čtivých děl, a ne nenápadnou ideologickou propagandou, ani důkazem přicházejícího žlutého nebezpečí, ani školometskou snůškou povinné četby pro úzký okruh studentů sinologie. A dokáže to? Budou čínští autoři a jejich díla vlastně někoho zajímat? A i kdyby nás zajímaly, budeme umět jejich romány, povídky a eseje vůbec číst? Klopýtáme o podivná nezapamatovatelná jména, staré čínské romány jsou zabydleny množstvím postav, kdo se v nich má vyznat? Překážek na trati je požehnaně. Pro Ty, kteří to nevzdají hned na startu, přinášíme něco málo informací o projektu na rozběh, takový manuál k edici, zjednodušené přístupové kódy k četbě moderní a soudobé čínské literární tvorby.\nDraci neodmyslitelně patří k čínskému císaři, dnes jsou oba vyhynulým druhem. Můžeme je občas někde letmo zahlédnout ve vzpomínkách, ve vybájených příbězích, ale v moderní čínské literatuře a tudíž ani v edici Xin draci běžně nepřebývají. Pokud tedy nebudeme chtít dál psát na mapu světové literatury, v místě daleko na východě, kde se po tisíciletí rozprostírá ta obrovská země: Hic sunt dracones.\nAkademické zkoumání literatury psané moderním čínským jazykem je dnes již etablovanou disciplínou na širokém horizontu světového literárního výzkumu. Předmět jejího zájmu má několik názvů: nová čínská literatura, moderní čínská literatura, současná čínská literatura, čínská literatura 20. století, čínsky psaná literatura a další. Tyto termíny se doplňují i překrývají, každý se vymezuje trochu jinak. „Nová literatura“ je nejstarším pojmem, jazykem i étosem se vymezuje proti té staré, klasické, která už podle převažujícího názoru intelektuální elity nemohla splňovat požadavky na literaturu nové, moderní společnosti. Pojmenování „moderní literatura“ pak vzniklo z potřeby akademiků rozšířit záběr a situovat se časově do moderní doby Čínské republiky, neboť i tehdy vznikala a četla se díla, která by se do šuplíku „nová literatura“ nevešla. „Současná literatura“ historicky navazuje na moderní, datuje se od konce občanské války, tzv. Osvobození čínského lidu v roce 1949 a založení Čínské lidové republiky, kdy bylo potřeba hlavně z ideologických důvodů vybudovat jasnou hranici mezi pokrokovými díly a těmi buržoazními z doby Čínské republiky. Když utichlo budovatelské nadšení a vznikla možnost odstupu, přichází na svět „literatura dvacátého století“ se svou snahou o ideologickou toleranci a převážně intraliterární orientaci, a chvíli poté i „čínsky psaná literatura“ (zatím ne moc úspěšná, inu, ne jen čeští čtenáři mají spoustu překážek na trati), která by ráda přijala pod svá křídla veškerou čínsky psanou literaturu, tu z ČLR, Tchaj-wanu, Hongkongu i od zámořských expatů a exulantů. Ano, rozšiřujeme, a jednou možná nálepky zmizí a my nebudeme muset začínat ani přívlastkem „čínská“, bude stačit jen jméno autora či název díla a my si jej budeme umět zařadit sami. Do té doby ještě přece jen doplníme pár obecných informací. Vždyť v českém jazyce dosud nevyšla jediná samostatná monografie mapující sto let existence literatury v moderním čínském jazyce, ať již v jakémkoliv vymezení a v zorném úhlu jakékoliv teorie.\nNázev edice Xin odkazuje k počátku nové etapy v dějinách čínské literatury. Takto ji vnímali její vynálezci a autoři, kteří chtěli dělat revoluci v poezii, literatuře i společnosti za účelem obrody staré společnosti. Ve své stati o literární produkci konce císařství popisuje Milena Doleželová-Velingerová také zásadní úlohu Šanghaje, města, které se stalo kolébkou moderní čínské kultury, přestože na to ještě v první polovině devatenáctého století vůbec nevypadalo. Obrat nastává na konci první Opiové války v roce 1942, kdy čchingský dvůr určí Šanghaj jako jeden z pěti prvních smluvních přístavů dle nankingské smlouvy a město je brzy rozděleno do tří samostatných propojených částí – anglického a amerického Mezinárodního osídlení, Francouzské koncese a starého čínského města. Zahraniční oblasti se překotně hospodářsky a urbanisticky rozvíjely v moderní města ve městě. Šanghaj v krátké době přilákala stovky tisíc nových obyvatel – obchodníky, umělce, služebníky, podomní obchodníky, žebráky i mladé ženy z blízkého Su-čou, Jang-čou a Chang-čou, pověstné svou něžnou krásou. V Šanghaji vyrostly nové rezidence, čajovny, kavárny, školy, banky, knihovny a restaurace, kde se mísilo západní a čínské obyvatelstvo, z prosperujícího přístavního města se stala metropole s kosmopolitní atmosférou a novým životním stylem. Zásadním přínosem pro moderní kulturu se stal polygrafický průmysl, vydavatelské společnosti často založené a vedené cizinci zaplavily město novinami, časopisy a knihami. Koncem devadesátých let devatenáctého století se více než třicet nakladatelství specializovalo na vydávání narativní literatury, vycházely literární magazíny nebo literární přílohy velkých deníků, nejznámější byly Nový román, Ilustrovaná beletrie, Měsíčník pro román a povídku a další, které přinášely zábavu i poučení v překladech zahraničních děl i původní čínské tvorby a hlavně vytvořily platformu pro moderní profesionální žurnalisty a spisovatele, kteří na stránkách měsíčníků a deníků sváděli boj o podobu a poslání literatury. 1 Nejradikálnější reformátoři požadovali revoluci v poezii, beletrii i literatuře2. Konzervativnější či méně angažovaní autoři psali populární povídky a romány na pokračování. Boj to byl tuhý, neobešel se bez osobních ataků, dokonce se zatýkalo a padaly hlavy, ale při tom všem zvítězil moderní a hovorový jazyk nad klasickým, západní koncept literatury nad čínským a „nová literatura“ slaví triumf. Noví bojovníci, zastánci Hnutí za novou kulturu (1917 – 1923) Chu Š‘ a Čchen Tu-siou záhy prohlásili klasickou čínštinu za mrtvou a zveřejnili požadavky na novou literaturu. Učebnice literárních dějin uvádějí jako klíčové datum květen 1918, kdy na stránkách šanghajského časopisu Nové mládí vyšla první formálně i tematicky zcela moderní povídka „Bláznův deník“ od Lu Süna, jenž byl později prohlášen za otce zakladatele moderní literatury. Celý proces prosazování nového konceptu literární tvorby pak zpečetilo politicky motivované Májové hnutí započaté 4. května 1919 studentskými demonstracemi proti přijetí Versailleské smlouvy čínskou vládou, neboť tato smlouva postupovala německé koncese v čínské provincii Šan-tung Japoncům, což bylo pochopitelně bouřlivě vnímáno jako zrada zájmů mladé Čínské republiky. Demonstrace přerostly v masové kulturní hnutí a nová literatura se do budoucna stala společensky všeobecně uznávanou formou literárního vyjádření.\nLiteratura v komunistické Číně byla dlouhou dobu pod vlivem poměrně explicitních „pravidel“, která vyjádřil Mao Ce-tung v tzv. Rozhovorech o literatuře a umění. Ty jsou záznamem dvou jeho vystoupení na konferenci, jež byla v květnu 1942 svolána do Jen-anu, tehdejšího sídla velitelství komunistických sil. Maova hlavní východiska spočívala ve striktním podřízení literatury politickým potřebám a omezení jakýchkoli forem estetického experimentu, který by mohl narušit jednoznačné vyznění literárního díla. Toto omezení se vzhledem k požadavku, aby hlavními příjemci literatury byly masy (tj. dělníci, rolníci a vojáci), samozřejmě týkalo nejen formální, ale i obsahové stránky literárních děl. Autorita a vliv teoretických východisek Rozhovorů v literárním prostředí pak byly nezpochybnitelné po dobu několika následujících desetiletí. Jejich vliv začal oslabovat teprve po smrti Mao Ce-tunga v roce 1976 a začátku Teng Siao-pchingových ekonomických reforem. Osmdesátá léta se pak nesla ve znamení výrazného zmírnění Maových požadavků na literaturu a otevřela prostor nejrůznějším experimentům i svobodnější tvorbě. Po roce 1989 začala literární produkci výrazně ovlivňovat také komercializace literárního provozu. Dnes má čínská literatura za sebou své první století trvání, období volnosti a rozkvětu i utilitárního využívání, svázanosti a ideologického zneužívání, ale hlavně množství spisovatelských osobností i vynikající díla nejrůznějších stylů, forem a zaměření.\nModerní čínská literatura se v Československu a poté i v České republice vydávala i nevydávala vždy (výjimky potvrzují pravidlo) na pozadí ideologických stanovisek. Překládali ji sinologové, kteří v nejstarší generaci pražské sinologické školy pod vedením a za podpory Jaroslava Průška (1906 – 1980), světově proslulého zakladatele pražské sinologické školy a průkopníka na poli zkoumání čínské narativní literatury, přeložili některá stěžejní díla nové literatury, Májového hnutí i následného období. Výčet je více než slušný: od pozdně čchingských autorů Šen Fua a Liou O‘ přes několik svazků díla otce moderní čínské literatury Lu Süna, romány Mao Tuna a Pa Ťina, spisovatelky Ting Ling a dalších levicově smýšlejících autorů, nechyběli ani komunističtí autoři Čao Šu-li a Čou Li-po a další. Tato žeň čínské literatury v českém překladu z dílny sinologů, podpořena myšlenkou internacionalismu a světového vítězství komunismu vzala však záhy za své. Mezinárodní konflikty i vnitropolitická situace v Československu ukončila slibně se rozvíjející tradici zkoumání a překladu čínské literatury. Ideologie, která podpořila rozkvět oboru i překladu, se na dlouhou dobu stala jejím nepřítelem. A ideologie a politika u nás podmiňuje recepci čínské literatury dodnes, od Sametové revoluce se pouze převrátila znaménka. Festival spisovatelů zve do Prahy čínské disidenty a exulanty, Pej Tao, Ma Ťien, Jang Lian, Tuo Tuo, Kao Sing-ťien (Gao Xingjian), hlavní česká média mají okamžitě zájem o rozhovor, když do Prahy přijede exilový politický aktivista a básník Pej Ling, vydavatel Havlových děl na Tchaj-wanu, nebo čtyři roky vězněný básník a později nesmlouvavý kritik režimu Liao I-wu, kterému v Číně přezdívají „vzteklý pes“. Vychází překlady z angličtiny autorů žijících v zahraničí jako Cha Ťin, Li I-jün, nebo antologie tchajwanských či tibetských spisovatelů. Naopak udělení Nobelovy ceny za literaturu v Číně žijícímu a v oficiálních strukturách působícímu Mo Jenovi je u nás doprovázeno rozpačitým tichem či nesouhlasným povzdechem a v českém překladu byl jeho první román vydán až rok po udělení Nobelovy ceny, tudíž jeho dílo až na pár sinologů nikdo nezná. A pokud už ojediněle nějaký nakladatel vydá dílo čínského spisovatele žijícího v Číně (Ťiang Žung: Totem vlka), je potřeba zdůraznit, že byl režimem perzekvován (což byli téměř všichni aktivní intelektuálové, ať komunisté či bez stranické příslušnosti). Dědictví politického šílenství dvacátého století je pořád příliš živé a šrámy nezhojené, než abychom mohli veřejně a bez uzardění opustit ideologicky podmíněné soudy, boj neskončil, nesmíme zapomenout.\nDalším velkým úskalím, se kterým se české překlady čínských děl musí potýkat, je nástraha odborného a oborového zatížení. V intencích názoru, že překlad z orientálních jazyků je spíše prací vědeckou3, než uměním, tak lehce mohou vznikat překlady sice sinologicky správné a poučené, ale neživé či nezáživné, zatížené množstvím kulturně vzdálených detailů, někdy i stylisticky nemotorné, které se snaží co nejpřesněji reprodukovat na úkor uměleckého účinku, upřednostňují Čínu na úkor literatury: chtějí čtenáře především poučit o tom, jak to v té Číně mají, než aby bylo jeho cílem vytvořit plnohodnotné a stylisticky krásné literární dílo. To vede ve výsledku ke vzniku jistého „sinologismu“, odnože dobře popsaného orientalismu, který se principálně dívá na předmět svého čtení jako na něco cizího a jinakost nevědomě či programově uchovává i v překladu. To je jako exotika možná přitažlivé, dokud zůstává v módě, malé množství zapálených zájemců jistě obohatí, na druhou stranu staví čtenářům další překážku v přirozeném přijetí díla. Edice Xin, vědoma si obou pastí překladatelských, se pokusí do žádné z nich nespadnout. Význam „nový“ vztahuje i k sinologické překladatelské minulosti, na kterou nutně v mnohém navazuje, zároveň si v pomyslné koncepci tlustě zvýraznila zásadu vydat se cestou literárního, tvůrčího překladu a ideologicky nepodmíněného výběru autorů a děl.\nEdice Xin si vytyčila jednoduchý cíl: postupně představit výběr zatím neznámých a do českého jazyka dosud nepřeložených nejzajímavějších a nejvýraznějších literárních osobností, které tvořily či stále tvoří v moderním čínském jazyce. Řadu zahájila netradičně žena, Eileen Chang (1920 – 1995) výborem nejznámějších povídek Touha, opatrnost. Eileen je již několik desetiletí stálicí čínského literárního nebe. Tento dluh českým čtenářům jsme museli splatit, i když už je dnes takzvaně jiná doba. Eileen Chang, kromě toho že byla skvělou vypravěčkou, byla také tichou feministickou vizionářkou, potomek kdysi mocného čchingského rodu, dívka vyrůstající v moderní kosmopolitní Šanghaji, které se na počátku války otevřel nebývalý prostor k publikování literárních děl. Zkušenost s bouřlivými proměnami doby i se západní literární tradicí (Eileen publikovala běžně i anglicky, do angličtiny přeložila i mnohé ze svých děl, zvlášť po emigraci do USA) jí poskytla dostatek materiálu k sondám do hloubi čínského nitra i jejich literárnímu ztvárnění. Karen Kingsbury charakterizuje postup, kterým Eileen dosáhla stylistické originality a vytříbenosti, následovně: rozpustíte jazyk a konvence čchingských románů a vyprávění, smícháte je s ironickým, světáckým postojem britských autorů Eduardovského období a pak příběh proženete vizuální představivostí, která si osvojila některé techniky a postupy z hollywoodských filmů. Získáte tak bohatý, přizpůsobivý a výstižný prostředek ke zkoumání středostavovské mysli, tradiční i moderní. Světské fantastičnosti dosáhla vlastně Eileen Chang, dá-li se to tak říct, pozorováním otcova světa upadlé konfuciánské rigidity matčinýma očima moderní emancipované ženy, ovšem s uměleckým odstupem a stylizací.4 Eileen Chang zůstává dodnes aktuální autorkou především pro svůj zájem o člověka jako jedince, který se potýká se svým okolím i sám se sebou. Mechanismy mezilidských vztahů, vžité představy a morální zásady, stejně jako zcela praktické ekonomické problémy, které jejím postavám stojí v cestě za svobodou a nezávislostí, jsou dodnes, po všech revolucích, kulturních i nekulturních, stále součástí nejen čínského života.\nStejně výraznou osobností, tematicky však protipólem bytostně městské Eileen Chang, je spisovatel Šen Cchung-wen (1902–1988), který tak jako Eileen inspiroval nejednoho prozaika osmdesátých a devadesátých let, oba mají celou řadu přiznaných i nepřiznaných literárních následovníků. Ve svém doslovu k výboru povídek Poslední vítání jara popisuje jeho překladatel Dušan Andrš důležité momenty spisovatelova života i charakter jeho tvorby následovně: Šen Cchung-wen prožil krásami světa okouzlené dětství v odlehlém koutě bájemi opředené jihočínské provincie Chu-nan, jejíž kulturu po staletí utvářelo soužití chanských Číňanů s příslušníky místních etnik. V jeho žilách se mísila chanská krev otce s krví babičky národnosti Miao a matky národnosti Tchu-ťia. Jako dítě se Šen Cchung-wen rád toulal po kraji, chodil za školu a navštěvoval dílny řemeslníků, jejichž prostředí mu učarovalo. Mnohé ze zážitků a vjemů, které v těchto letech vstřebal, se staly důležitým materiálem jeho pozdější literární tvorby. Poté, co opustil svůj rodný kraj a přesídlil do Pekingu (později pak do Šanghaje a dalších měst), začal ve velmi nuzných podmínkách psát a publikovat v literárních časopisech. Ve třicátých letech už platil za předního čínského povídkáře. Jak svojí ranou tvorbou, dotýkající se univerzálních otázek života a smrti, tak i svým pozdějším dílem, usilujícím o neotřelý a nesentimentální vhled do méně viditelných zákoutí lidského nitra, Šen Cchung-wen vybočoval z hlavního dobového proudu společensky a politicky angažované literatury. Proto se na počátku nové epochy moderních čínských dějin stal pro svět literatury personou non grata. Šen Cchung-wen napsal svoje poslední beletristické dílo v závěrečném roce občanské války, v době, kdy se již nezadržitelně blížilo vítězství komunistických armád nad rozkládajícími se vojsky Kuomintangu. Krátce po vzniku Čínské lidové republiky v roce 1949 se v předtuše temné budoucnosti pokusil o sebevraždu.5\nJestliže vysoký podíl dlouhých, složitě vystavěných souvětí sbližuje Šen Cchung-wenovo dílo s literárním dílem mnohých moderních čínských autorů, kteří se nechali ovlivnit syntaxí západních jazyků, četné výrazy, náležející svým původem či formou do slovní zásoby klasického jazyka, dokládají přetrvávající vliv jazyka tradiční literatury. Šen Cchung-wen se důsledně vyhýbal ustáleným spojením a literárním idiomům, naopak důležitou roli v řadě spisovatelových děl hraje imitace živého jazyka orální slovesnosti. Od svých generačních druhů, kteří usilovali o vytvoření jediného jazyka moderní literatury, jenž by byl přístupný „všečínskému“ čtenáři, se Šen Cchung-wen též odlišuje častějším používáním nářečních výrazů. Povídka „Sedm divochů a poslední vítání jara“ je tragickým příběhem odpíračů nových pořádků, které obyvatelům horské vsi vnucují úředníci vyslaní vzdáleným mocnářem. Baladičnost příběhu „sedmi srdcí“, která „září a opět hasnou“, posiluje rázovitá dikce vypravěče a postav. Svým uzavřeným prostorem tvořeným vsí, příbytkem lovce a jeskyní, jakož i cyklickým pojetím času, plynoucím v rytmu pravidelně se navracejících novoročních Svátků jara, se povídka řadí k těm dílům, jejichž specifický časoprostor představuje esenci spisovatelova idylického Západního Chu-nanu.6\nTřetím počinem edice byl román spisovatele Jen Lien-kcheho (*1958), jenž patří v posledních dvou dekádách k nejznámějším a nejoriginálnějším prozaikům čínské současnosti s trvalým mezinárodním ohlasem. Řadu jeho národních i mezinárodních ocenění uzavírá v Praze udělená Mezinárodní cena Franze Kafky v roce 2014. Stejně jako mnozí další spisovatelé jeho generace pochází i Jen Lien-kche z nuzných venkovských poměrů, v dětství zažil hladomor, i on vstoupil v mládí do armády a do Svazu čínských spisovatelů. Román Čtyři knihy (2010, česky 2013) publikoval již v Hongkongu, neboť ty dřívější mu přinesly jen potíže a nakonec i vyřazení z vojenských řad (2005). Zvláštní formou zpracovává syrovou, dokumentární čínskou „realitu“ do vypravěčsky bohaté, invencí nadupané fikce, takže vznikají neuvěřitelné příběhy, které jsou až příliš reálné. Není proč si brát servítky: bezuzdnost čínského kapitalismu, pardon, vlastně socialismu s čínskými rysy a kšeftování s bídou v barokním románu Ještě si užít (2004), korupce v armádě, beztrestnost lampasáků a zapovězená svoboda v tom nejpudovějším – sexu (Služ lidu!7, 2005), úřady promlčovaná epidemie AIDS v rodném Che-nanu způsobená šmelinou s krví nuzných rolníků (O čem sní ve vesnici Tingů, 2006), a konečně téma zápasu o poslední zbytky lidskosti, když zemí zmítá hladomor a člověk s rozvahou pracuje na prohlubování vlastního šílenství ve Čtyřech knihách. Název díla odkazuje přímo na konfuciánské klasiky, ideový základ čínské společnosti, stejně jako na čtyři evangelia. V tomto podobenství téměř biblickém, složeném z odlišných verzí téhož příběhu, vypráví Jen Lien-kche život lidí vzdělaných, umělecky citlivých, duchovních osob, které v době Velkého skoku – Mao Ce-tungovy zničující hospodářské kampaně a následného hladomoru v rámci vlastní ideové převýchovy postupně přestanou být tím, čím byly, a z nenávisti, hladu, strachu a pudu sebezáchovy ztratí – či znovu najdou – potřebu lidské důstojnosti.\nKdyž Jen Lien-kche v Praze přebíral Cenu Franze Kafky, byl Brožíkův sál Staroměstské radnice poloprázdný. Jeho děkovnou řeč však okamžitě po slavnostní ceremonii otiskly v anglickém překladu New York Times a na čínském internetu měl do hodiny milión zhlédnutí, přestože již byla na východní polokouli hluboká noc. Mimo jiné tehdy řekl:\n„Patřím k těm, které osud vybavil citlivostí na tmu. Dívám se na dnešní Čínu a vidím překotný rozkvět, ale i zvrácenost, rozvoj a jeho zmutované podoby, vidím korupci, absurditu, zmatek a absenci řádu. Den co den dochází k tolika událostem, které se vymykají běžnému racionálnímu i emocionálnímu chápání. Vidíme, jak se na té prastaré rozlehlé zemi hroutí a rozpadají po tisíciletí upevňovaná pravidla chování, etika a morální řád, z právního řádu se stává skákací guma na dětském hřišti. Když se dnes chcete z pozice spisovatele vyjadřovat ke státnímu zřízení, moci, demokracii nebo ke svobodě, přepadá vás pocit vlastní nedostatečnosti, předem víte, že poodhalíte nanejvýš špičku ledovce. V očích takového spisovatele se i ty nejkonkrétnější lidské potřeby jako je strava, bydlení, lékařská péče, vzdělávání, plození dětí či péče ve stáří stávají předmětem obav a neklidu, v očích takového spisovatele ještě nikdy předtím nevzbuzovaly tolik strachu a očekávání. Je to, jako když nemocný doufá v objev zázračného léku a nemůže se zbavit strachu, že lék nebude účinkovat a jediné, co nakonec přijde, bude zhroucení planých nadějí a smrt. Právě z tohoto neklidu a obav je upředen dosud nepoznaný pocit úzkosti celého národa. A úzkost národa se v očích spisovatele zjevuje jako stín v bodě nejjasnějším, odvrácená strana světla za oponou… Nikdo tomu spisovateli neřekne, kam se řítí ten rozjetý rychlík ekonomického růstu. Nikdo tomu spisovateli neřekne, jestli to, co visí nad hlavou každého Číňana, nabobtnané za století nekonečných revolucí a hnutí, jsou mračna, hromy nebo blesky, které mohou kdykoliv udeřit z nebes. A už vůbec mu nikdo nedokáže říct, jak vysoká by měla být cena za naše svědomí a lidskou důstojnost, když mamon a moc vládne všemu poté, co vytlačily ideály komunismu, kapitalismu, demokracie, svobody, práva i morálky.“\nA právě o onom rozjetém rychlíku ekonomického růstu je zatím poslední Jenův román Rozpukovská kronika, který se připravuje pro české vydání v roce 2016.\nPro čínskou literaturu byla 80. léta 20. století jedním z nejdůležitějších období v její moderní historii. Na přelomu 70. a 80. let došlo k uvolňování literárně-politických poměrů v Číně, což poskytlo prostor pro vývoj nejrůznějších, na tehdejší dobu a prostředí navýsost novátorských literárních směrů. Například Mo Jen, držitel Nobelovy ceny za literaturu z roku 2012, začal tvořit právě na počátku 80. let a byl jedním z prvních stylových inovátorů, které tato doba zplodila. Tím nejzásadnějším rokem osmé dekády 20. století pak byl rok 1985. „Hlavní tendencí, která se toho roku projevila v literatuře, bylo hledání novosti a obhajoba experimentu,“ poznamenává známý čínský literární kritik Wu Liang. V roce 1985 se zrodila takzvaná čínská avantgardní literatura, nejvýznamnější literární proud tohoto období, a právě toho roku také časopisecky vyšla první povídka spisovatelky Cchan Süe (*1953). Výraz cchan-süe znamená v klasické čínštině sníh, který ještě neroztál či více doslovně zbytky sněhu. Když byla spisovatelka dotázána na význam tohoto pseudonymu v souvislosti s její tvorbou, mluvila o dvou aspektech. Zbývající sníh – zejména sníh na vrcholku hory – je pro ni jednak symbolem svobodného ducha, a tedy nejvyšší sféry umění, jíž se svojí tvorbou snaží dosáhnout. Druhým aspektem je pak cchan-süe v běžném významu sníh, který ne a ne roztát. Tento výraz tedy evokuje hromady špinavého sněhu v městských ulicích. Takový sníh se dle spisovatelky „pojí se všedním životem a objímá jej“. Tato dvě významová pole výrazu cchan-süe sice stojí v opozici, nicméně společně vytvářejí to, čemu Cchan Süe říká „umělecký zbývající sníh“, kvalitu, jež je přítomna ve všech jejích dílech. V jejím pojetí je právě tento rozpor živnou půdou jejího umění.\nVýše představená „definice“ spisovatelčina pseudonymu charakterizuje nejen její dílo, nýbrž v podstatě i ji samotnou. Cchan Süe dává najevo, že se cítí být ostrovem umění uprostřed duchovně pokleslého světa. Současně ale také naznačuje, že ji vnější svět vlastně nezajímá, protože ona hledá univerzální hodnoty ukryté v lidské duši. K těm ale vede cesta – opět tak trochu paradoxně – skrz zkoumání vlastní individuality, které však neprobíhá na racionálních základech. Toto všechno pak autorka promítá, byť údajně nevědomě, do literárního ztvárnění svého vidění světa, plného fyzické špíny a chladu na rovině mezilidských vztahů, do nočních můr, jež jsou fascinujícím, chvílemi hororovým, jindy až groteskním představením, které se neodehrává za zrcadlem, ale spíš v jeho odrazu.\nDíla Cchan Süe lze obecně charakterizovat jako fantastická, anti-realistická či surrealistická. Je v nich potlačena racionalita ve smyslu reference k přirozené logice reálného světa. Často postrádají zápletku, bližší určení místa i času děje (a to jak ve smyslu dobového zasazení, tak časového ohraničení vyprávění) i zřejmou pointu. Postavy jsou jen minimálně charakterizovány, někdy zůstávají beze jména, častokrát není znám jejich věk, v jistých případech ani pohlaví. Jen výjimečně a většinou jen nepřímo je čtenář informován o společenském postavení postav. O vlastnostech postav nevypovídají ani jejich skutky, neboť jejich jednání bývá nemotivované, spontánní a bez jasného účelu. Dialogy působí monologicky, neboť promluvy účastníků nemívají společné téma, čímž se vytrácí samotný dojem rozhovoru. Pro autorku je navíc typické časté opakování motivů, a to i napříč jednotlivými díly. Výbor povídek a esejů této osobité spisovatelky nazvaný Tanec temné duše představil českým čtenářům František Reismüller v roce 2013.\nDalší spisovatelskou osobností edice je Su Tchung (*1963), který se nijak nestaví do opozice k režimu a patří k nejznámějším spisovatelům současné Čínské lidové republiky, doma i v zahraničí. Doposud publikoval více než dvě stě povídek a sedm románů; jako většina čínských autorů píše rovněž eseje. Jeho povídky a romány se hojně překládají do západních jazyků, nejvíce do angličtiny, francouzštiny a italštiny. Donedávna se také vysoko umísťoval na každoročních žebříčcích nejlépe placených autorů v ČLR. Na nižší příčky ho odsunul teprve nástup žánru fantasy. V osmdesátých letech byl jedním z již zmiňovaných avantgardistů, počátkem devadesátých let však začal pociťovat orientaci avantgardní poetiky na experimentální výraz a vytváření atmosféry úzkosti na úkor příběhu za vyčerpanou. Nadchl se pro americké klasiky 20. století – Faulknera, Hemingwaye a Fitzgeralda, v nepříliš četných rozhovorech poskytovaných médiím se také vyznává z obdivu k Salingerovi. Obecně lze o tomto prozaikovi říct, že je brilantním vypravěčem fascinujících osudů nedávné čínské minulosti první poloviny dvacátého století, kdy opakující se revoluce smetávaly staré a nastolovaly nové pořádky, se kterými se člověk musel nějak vyrovnat, nebo nepřežil. Hlásí se k odkazu Eileen Chang, stejně jako ona zkoumá temná zákoutí lidského nitra jedince, který se ocitl v soukolí vnějších tlaků rodiny a společnosti. Výbor Manželky a konkubíny (česky 2014) představuje tři jeho neznámější novely: v první, jež dala název výboru, se postupně dozvídáme o nikdy nevyřčeném tajemství staré studny pod vistárií, zatímco sledujeme proměnu mladé, kultivované studentky Lotos, která uprostřed vysokých zdí paláce rodiny Čchen postupně propadá šílenému zoufalství. Tajemství svého původu a omamně vonící pudřenky se naopak nikdy nedoví syn bývalé kurtizány Kalíšky z Něžného pohlaví. Zánik rodu největšího pěstitele opia na čínském jihu pak vypráví spletitý příběh historie kraje makových polí poháněný lidským chtíčem, třídní nenávistí a degenerací, jenž je alegorií na konec starých temných časů.\nJü Chua (*1960) se v devadesátých letech proslavil jednoduchými hororovými povídkami, ve kterých střídmost jazykového vyjádření silně podkresluje absurditu brutálního násilí. V jedné z jeho nejznámějších, nazvané „Jeden z druhů reality“, se postupně vzájemně vyvraždí celá rodina, v jiné sledujeme brutální trestání hladového chlapce, který chtěl ukrást jablko, v další se z výletu mileneckého páru na venkov stane kanibalská hostina, a mohli bychom pokračovat ve výčtu dál. V 90. letech nastal v jeho psaní obrat. Jü Chua začal psát romány. Začal používat prostý, nekomplikovaný, hovorový jazyk. Také explicitně podané ohavnosti z jeho raných povídek do jisté míry vymizely, ačkoli krev vypumpovaná z člověka jako symbol síly vysávané mocnými z obyčejného bezbranného člověka zůstává i v některých románech.\nJeho postavy jsou nyní více skutečné. Důkladně psychologicky propracované jsou také vztahy mezi postavami. Příběh je realistický, barvitý a bývá líčen v první osobě. Jeho nejslavnější román Žít! (česky 2014) slavil úspěch ve filmovém zpracování v zahraničí nejúspěšnějšího čínského filmového režiséra Čang I-moua. Román nás prostřednictvím vypravěče, mladého folkloristy, který dostane za úkol zaznamenat lidovou slovesnost blíže neurčeného venkovského kraje, seznamuje s životními osudy osamělého starce Fu Kueje, v mládí rozmařilého synka statkáře, který postupně přijde nejen o rodinný majetek, ale i o své blízké. Do jeho života výrazně zasáhne japonská okupace, občanská válka, nástup komunismu, zničující společenské a hospodářské experimenty a především Kulturní revoluce. Rány osudu, které zasáhnou Fu Kueje, ze všeho nejvíc připomínají rány – zkoušky – kterým byl podrobován biblický Job. Na rozdíl od něj je však vzdor Fu Kuejův spíše projevem lásky k životu než vzdorováním nelítostnému osudu. Jü Chua sám říká, že velký vliv na tuto fázi jeho tvorby měl zakladatel moderní čínské literatury Lu Sün a američtí realisté, především rodinné ságy Williama Faulknera a dílo Johna Steinbecka. Konkrétní inspirace pro román Žít! pochází ze zlidovělé americké písně o otrokovi (Old Black Joe). V té se starý černoch Joe zamýšlí nad svým strastiplným životem, kdy, stejně jako Fu-kuej postupně pohřbívá všechny členy své rodiny. Přesto si na osud nestěžuje, na svět hledí s laskavostí a těší se z drobných každodenních radostí. Do češtiny přeložila dva romány spisovatele Jü Chua Dva liangy rýžového vína (česky 2007) a Žít! Petra Martincová.\nVíce o výše zmíněných i dalších autorech edice Xin naleznete na webových stránkách www.cinskaliteratura.cz.\nUkázka z čínské literatury ZDE.\n1Doleželová-Velingerová, Milena. „Fiction from the End of the Empire to the Beginning of the Republic (1897-1916)“. In Victor H. Mair, ed. The Columbia History of Chinese Literature. New York: Columbia University Press, 2001. 697-731.\n2Liang Čchi-čchao (1873 – 1929) volal po revoluci v beletrii již ve své eseji z roku 1902. Stejně jako ostatní intelektuálové sdružení kolem Nového románu byl i on politickým aktivistou, který hlásal, že role literatury spočívá v šíření vzdělání a obrody národa.\n3Levý, Jiří. Umění překladu. Praha: Apostrof, 2012. s. 78.\n4Kingsbury, Karen S. Love in a fallen city. New York: NYREV, 2007.\n5Andrš, Dušan. „Doslov“. In Šen Cchung-wen. Poslední vítání jara. Překlad Dušan Andrš. Praha: Verzone, 2013.\n7Yan Lianke. Služ lidu! Z angličtiny přeložila Petra Andělová. Praha: BB/art, 2008.\nČasopis Plav: https://www.svetovka.cz/2022/03/03-2022-rozhovor2/?fbclid=IwAR3iV_AjXUIloNlQ2j6f3sG6FUkIv2uZ3h329iSUMsEFhJKMoeM_G_8upAg\nZuzana Li napsal:\nSinoložka Zuzana Li nikdy neřekla, že si myslela, že jí poznání čínštiny otevře dveře do světa. Řekla, že „do jiného světa“, v němž se staví v jazyce významy jinak než v indoevropských jazycích. Je neuvěřitelné, co novináři neudělají pro efekt titulku, navíc efekt kolikrát velmi diskutabilní.


Řečkovice se v srpnu dočkají zásadní investice | ČSSD Brno - město\nŘečkovice se v srpnu dočkají zásadní investice, pokračuje revitalizace Palackého náměstí\ntisková zpráva, úterý, 9. června 2020\nNa rekonstrukci Palackého náměstí přispělo jedenácti miliony město Brno, které už na konci minulého roku upravilo silnici volně navazující na prostranství před kašnou a kostelem. Dosavadní nebezpečný přechod pro chodce byl přesunut z nechvalně známé zatáčky do napřímené přehlednější části komunikace.\n„Na tyto práce navážeme letos, kdy za přibližně 15 milionů korun vybudujeme nové plochy pro pěší a nové laviček k posezení, a to při maximálním zachování stávajících stromů. Na místě současné asfaltové plochy a pískovišť vznikne navíc úplně nové dětské hřiště a v místě objektu bývalé hasičky dvacet nových parkovacích míst,“ vysvětlil Marek Viskot, starosta městské části Brno-Řečkovice a Mokrá Hora.\nProjektová dokumentace vychází ze studie Atelieru zahradní a krajinářské architektury, autorů Zdenka Sendlera a Lýdie Šušlíkové. Návrh měl za cíl koncepčně zpracovat celý prostor Palackého náměstí. Jednalo se o poměrně složitý úkol, protože bylo třeba do relativně malého prostoru vměstnat několik funkcí, které by náměstí mělo plnit. Vedle funkce odpočinkové a rekreační (dětské hřiště, možnost posezení) či estetické (revitalizovaný park a parková zeleň) to byla i velice potřebná funkce tzv. dopravy v klidu čili parkování. V současnosti probíhá výběrové řízení na dodavatele stavebních prací, který by měl být znám na přelomu června a července. Zahájení prací se předpokládá v srpnu.\n„Z reakcí místních obyvatel a z veřejných diskuzí vnímám pozitivní přijetí celého projektu. Občané oceňovali například ponechání dětského hřiště na části dnešní asfaltové plochy a zároveň citlivé zasazení parkovacích míst převážně na místě bývalé hasičky. Plusové body si připsal také návrh sjednotit dlažbu na silnici vedoucí před kostelem a dlažbu nového parkoviště s cílem dodat celému prostoru jednotný ráz,“ doplnil Marek Viskot s tím, že byl především pro letní měsíce kladen důraz také na zvýšení počtu míst k posezení.


Česká federace wushu – 3. stránka – Česká federace wushu\nMiss bojových umění – Noc mistrů 2019\n11.11.2019 Stanislav Fraibiš\n“Noc mistrů je tradiční akce oceňující úspěšné sportovce v oblasti bojových umění. Kromě úspěšných sportovců bude vyhlášena také Miss Bojových umění. Česká Federace Wushu nominovala krásnou Ivu Riederovou, tak ji nezapomeňte podpořit svým hlasem na odkazu níže! Každý hlas se počítá! http://www.nocmistru.cz/miss-2019\n6. Mistrovství České republiky ve wushu v Praze\n11.11.2019 11.11.2019 Stanislav Fraibiš\nJménem pořadatele soutěže WKS Louny a WKS Praha, Vás zveme na 6. Mistrovství České republiky ve wushu, které se koná dne 30.11. 2019. Soutěž je pořádána pod záštitou České federace wushu. Upozorňujeme na změnu místa pořádání soutěže. Soutěž se koná ve Sportovní hale Královka, Nad Královskou oborou 1080/51, 170 00 Praha 7-Bubeneč. Veškeré potřebné informace […]\nČeská reprezentace Wushu Sanda na 15. Mistrovství světa v Číně\n4.11.2019 Stanislav Fraibiš\nNa konci října se v čínské metropoli Šanghaj konalo mistrovství světa ‘The 15th World Wushu Championships’, na kterém měla své zastoupení i Česká republika. Část české výpravy vedená reprezentačním trenérem Mariem Jarkasem do Číny dorazila s týdenním předstihem, aby využila možnosti trénovat v zahraničním prostředí s čínskými sportovci. Přípravné tréninky probíhaly v Šanghaji i v Pekingu a jejich složení bylo různorodé. […]\nReprezentační soustředění sportovního wushu v Lounech\n21.10.2019 Stanislav Fraibiš\nVe dnech 1. – 3. listopadu 2019 se koná v Lounech reprezentační soustředění sportovního wushu. Sraz teamu je v 18:00 hod. na adrese SNP 2206, Louny, Sportovní centrum Luna Gym. Ubytování zajištěno. Trenéři : Jiří Vondrášek a Karel Benda


Davor Rostuhar: Každý má talent, záleží na odhodlání - ŠKODA Storyboard\nDavor Rostuhar: Každý má talent, záleží na odhodlání\nJako malý kluk chtěl být atletem, na vysoké škole snil o akademické kariéře. Nakonec se Davor Rostuhar stal cestovatelem a jako první Chorvat došel až na jižní pól. Má odvahu plnit si sny, ale snadné to rozhodně není.\nKdyž se s Davorem Rostuharem dáte do řeči, budete mít dojem, že se znáte už roky. Mluví klidně, dívá se zpříma do očí, a i když je doslova zavalen prací, nikam nepospíchá. Na otázku, jak by shrnul svůj dosavadní životní příběh i své úspěchy, odpovídá jednoduše, bez přehnaných emocí či motivačních frází. „Nestalo se mi nic zásadního, co by můj žebříček hodnot obrátilo naruby. Jen jsem asi poměrně brzy zjistil, že život je obrovský dar, trvá jen omezenou dobu, a proto nehodlám promarnit ani jediný den něčím, co mě nenaplňuje.“\nJako teenanger procestoval Evropu stopem, na kole dojel ze Záhřebu až do Egypta, cestoval pěšky, na kole i kajaku, poznal více než stovku zemí, vydal sedm knih, píše pro nejlepší cestovatelské časopisy, uspořádal stovky přednášek i výstav. Má milující ženu i obrovský fanklub. Na začátku roku absolvoval svou dosud nejnáročnější expedici, při které došel na jižní pól bez doprovodu a bez asistence, a přesto zůstává nohama pevně na zemi.\nNejvětší podporou byli fanoušci\nJeho životní motto zní jasně: Žij, dělej věci nejlépe, jak umíš, a tvoje zájmy se stanou tvým povoláním, které bude mít výsledky a může inspirovat další lidi ve tvém okolí. A že jeho okolí o takovou inspiraci stojí, se ukázalo, když přes crowdfundingovou kampaň sháněl finance pro svou polární expedici.\n„Nejsem blázen, který by bezhlavě riskoval, proto mě příprava stála spoustu peněz a dřiny. Trvalo to celé dva roky, než jsem sehnal všechno potřebné. Ta největší podpora ale přicházela od lidí, kteří mi fandili. Když mi bylo nejhůř, cítil jsem, že jsou tam se mnou, a že to musím dojít i kvůli nim,“ vzpomíná, jak mu ti, které označuje jako „Klub Snílků“ pomáhali především s motivací při odvážné cestě.\nNápad uspořádat expedici na jižní pól prý přišel úplně přirozeně. „Kdybych zrekapituloval svou cestovatelskou historii, začínal jsem jako stopař, pak baťůžkář, jehož hlavní motivací bylo co nejvíc zážitků za co nejméně peněz, a pak to bylo objevování. Podnikl jsem cesty do pralesa, do pouště, vysoko do hor... jižní pól byla další meta,“ říká.\nZbývá 1 192 kilometrů…\nMotivací pro Davora byl samozřejmě i fakt, že dosud žádný Chorvat před ním tuto extrémní 1 200 kilometrů dlouhou 47 dní trvající expedici nepodnikl. Ale jeho hlavní motivací byla jeho osobní touha dokázat lidem, že následovat své sny se vyplácí. Vystoupil ze své komfortní zóny a sám na sobě zkoumal, jak se dá s motivací pracovat. To také popsal ve své nejnovější knize „Polární sen“. „Chci v rámci svých projektů předávat lidem zkušenosti, jak překonávat svoje obavy, jak neuhnout z cesty a vytrvat. A tohle byla ideální příležitost. Projít sám tenhle kus pravé divočiny bez asistence,“ vysvětluje Davor, který si po celou dobu vedl pečlivé zápisky, o které se následně podělil s komunitou lidí na svých sociálních sítích.\nDavor se během své cesty naučil, že tajemství úspěchu je skryto v kvalitní přípravě. Na expedici se připravoval tak dobře, že ani na okamžik nezapochyboval, že půjde dál, i když to samozřejmě nebylo vždy jednoduché. „Samozřejmě, že přišly momenty, kdy to bylo strašně těžké. Hlavně ráno, když jsem se probudil a měl jsem vylézt z vyhřátého spacáku, což bylo také jediné místo, kde bylo teplo. První den, kdy sáně, které táhl vážily celých 137 kilo, jsem ušel jen 8 kilometrů. A pamatuju si na ten nepříjemně tísnivý pocit, kdy jsem si do deníku psal, že mi zbývá ještě 1 192 kilometrů... Ale když vytrváte, žádný horizont není příliš vzdálený“, rekapituluje.\nJeště dál, za láskou\nAčkoliv se Davorovi povedlo něco úžasného, rozhodně neusíná na vavřínech. Pokračuje dál a na rok 2019 připravuje společný projekt se svou ženou, která ho ve všech jeho aktivitách nesmírně podporuje. „Je to můj nejlepší parťák. Když jsem se cítil oslabený, podpořila mě. Dodávala mi optimismus, když jsem pochyboval. Je to také vášnivá cestovatelka a příští rok se vydáme do světa společně kvůli projektu „Láska kolem světa,“ říká Davor. S manželkou chtějí společně zmapovat podobu lásky ve 20 odlišných kulturách, které k ní přistupují výrazně odlišně než náš západní svět. Výsledkem budou blog, výstavy, kniha i dokumentární film.\nZdá se vám to úžasné? Podle Davora to není nic těžkého. Lidé podle něj často dělají jen chybu v tom, že si kladou buď příliš malé, nebo naopak příliš velké cíle. A přitom stačí, abychom našli sami svůj vlastní potenciál. Pak jen stačí zatnout zuby, svaly a vytrvat. Úspěch nás mine už jen těžko.


SDH Hrobce - Pavel Novák | SDH Hrobce\nSDH Hrobce - Pavel Novák\nPozice: pravý proud\nOd jakého roku jsem u sboru: 2004\nCo vás k tomu přivedlo? Byl to shodou okolností táta. Kluci někoho hledali a táta to nahodil náhodou doma. Jelikož jsem to moc nebral vážně, tak jsem odpověděl: ,,Klidně, mě je to jedno“. Kdyby věděl, že tomu tak propadnu a skončím i s fotbalem, tak by se táta tolik určitě neangažoval. Pak mě poprvé oslovil Tonda a začala moje éra u hasičů.\nProč jste si tento sport vybrali? Na to, že jsem od malinka hrál fotbal, tak mě požární sport vzal na tolik, že jsem už u něj zůstal. Rozhodně můžu v tomto sportu zúročit ty moje předchozí aktivity, což je pro mě velikou výhodou.\nJaký úspěch byl pro vás tím největším? Vítězství v Krušnohorské lize 2008, účast na Mistrovstvích republik a to jak aktivně, tak i v roli trenéra.\nNejhezčí zážitek ze závodů? Nebudu psát, že jsou všechny zážitky hezké, protože se vždy najde nějaký nejhezčí zážitek, který předčí ostatní. Mého nejlepšího zážitku jsem se účastnil nepřímo. Byla to štafeta hrobeckých dorostenek na MČR dorostu v Třebíči, kde se druhým pokusem povedlo konečně doběhnout bez červeného praporku. Byl to pro mne hodně silný zážitek, který jsem neměl ani při žádným svým závodu.\nNejvětší zklamání ze závodů? Bylo to rozhodně Mistrovství republiky v Ústí n/L. Družstvo uspělo, ale z mého výkonu jsem byl hodně zklamaný. Prostě propadák. Je to také nová výzva, která mě motivuje do dalších let.\nChtěli by jste být na jiné pozici než na které jste? Mě nevadí žádná pozice, ale když pomyslím kolik mi je let, tak bych chtěl co nejdéle zůstat buď na proudu nebo na rozdělovači. Pokud tedy na to budu mít výkonnost a jestli to dovolí zdraví.\nKde byl váš oblíbený závod a proč? Jsou to jednoznačně Hrobce. Myslím si, že je to kvalitní závod, kam se příjdou podívat domácí lidé. Můžeme jim ukázat, že obci neděláme žádnou ostudu a že ji dobře reprezentujeme. Jinak se mi moc líbí ve Vacenovicích a v Radimovicích, kde je výborné zázemí pro požární sport.\nČeho by jste ještě chtěli dosáhnout? Nejsem u hasičů tak dlouho, jak mnoho jiných lidí, ale hrobečtí určitě vědí, že jsem hodně ambiciózní. Hledám nové výzvy a cíle, které se snažím uskutečnit. Určitě je v budoucnu můj největší cíl uspět s družstvem děvčat na postupové soutěži a dostat se co nejdále. Jinak bych chtěl být s muži v popředí nějaké regionální ligy.


Stavba svépomocí | Koumak.cz - udělej si sám\nRychlá navigace: Koumak.cz » Stavba - Interiér » Stavba svépomocí\nNeklesajícím trendem českého stavebnictví je stavba domu svépomocí. Realizace stavby vlastníma rukama obnáší své výhody, ale i nevýhody.\nHlavním důvodem, proč stavbu vystavět svépomocí, je finanční stránka. Při využití našich zkušeností a zkušeností přátel, můžeme ušetřit až 30% nákladů na stavbu. Ovšem ne všechny práce jsme oprávněni realizovat sami. Například elektroinstalace a plyn si musíme nechat realizovat od kvalifikované firmy, jejíž doklady budou součástí žádosti o kolaudační souhlas.\nStavba svépomocí vyžaduje mnoho fyzických sil\nDo stavby domu vlastními silami by se měl člověk pouštět jen v případě, že pracuje ve stavebnictví a má řadu přátel v oboru, kteří jsou ochotni mu během výstavby pomoci. Pro osobu, která je v oblasti stavebnictví nazývána laikem, se tato realizace může stát neskutečným problémem a v konečném součtu se stavba může výrazně prodražit.\nNa počátku je důležité si uvědomit, že stavba bude vyžadovat velké množství našich sil.\nPo celou dobu výstavby se musíme spoléhat jen na sebe.\nMateriál na konstrukce si vybíráme sami. Nákup hmot si vyžaduje znalost stavebních materiálů (nesmí se podcenit kvůli nedozírným následkům v průběhu užívání stavby), kterou nám může doplnit odborník nebo někdo z našich přátel.\nPři stavbě svépomocí nemáme záruku na provedení všech prací, a tak případné reklamace nemůžeme nikde uplatnit. Opravy provádíme na vlastní náklady.\nPro dokonalou a bezproblémovou stavbu si musíme na počátku nechat vyhotovit projektovou dokumentaci (odbytí může stavbu prodražit během užívání). Individuální zhotovení nás vyjde mnohem dráž než u stavby s pomocí firmy.\nVelkým rizikem může být i legislativní rámec a naše podcenění nekonzultovat stavbu s odborníky. Za nedodržení zákonů, norem a vyhlášek hrozí nemalé pokuty. Např. 200 000 Kč za neoznámení stavby sousedům, 500 000 Kč za stavbu bez územního řízení či stavebního povolení apod.\nUšetřete až 30 % při "stavbě rodinného domu svépomocí:http://www.aaapoptavka.cz/…ho-domu.html díky zadání poptávky zdarma.


Elektromobily mohou být zajímavým a levným pomocníkem - iProsperita.cz\nDopravní podnik města Hradce Králové dlouhodobě testoval vozy VW e-Golf a Nissan Leaf, které doplnily jednu z největších flotil elektrobusů v Česku a přispěly k rozvoji čisté mobility v Hradci Králové. Elektromobily od innogy byly využívány jako servisní vozidla. „V rámci půlročního testování oba automobily najezdily více než 20 tis. kilometrů. Na krátké obslužné pojížďky po městě je elektromobil ideálním dopravním prostředkem. Hravě si však poradí i s delšími jízdami, které naši zaměstnanci uskutečňují v rámci služebních cest. Uplynulých šest měsíců nám ukázalo chování elektromobilů také v zimním období, které samozřejmě může částečně ovlivňovat jejich reálný dojezd. Po překonání určitého ostychu spojeného s absencí řazení rychlostních stupňů, si naši zaměstnanci oba pomocníky velice oblíbili. Také náklady spojené s provozem nás příjemně překvapily,“ dodává Zdeněk Abraham.\nHradecký dopravní podnik patří mezi lídry a průkopníky čisté mobility v Česku. Polovina přepravní flotily hradeckého dopravního podniku je bezemisní, a to díky dvaceti elektrobusům a devíti trolejbusům pořízeným v loňském roce, které doplnily tehdy stávajících 31 trolejbusů a 3 elektrobusy. Co se týká elektromobility dopravních podniků, je ten hradecký ve své kategorii na špici.\nSpolečnost innogy patří mezi největší provozovatele dobíjecí infrastruktury a IT řešení pro elektromobilitu v Evropě. Výkonné obslužné systémy innogy v současnosti propojují 7 250 dobíjecích bodů ve více než 20 evropských zemích.\nAMSP ČR prosadila zrušení nesmyslné jednodenní lhůty pro přihlášky a odhlášky zaměstnanců 29. květen 2020\nVýkyvům ekonomiky odolávají umělecká díla i luxusní sklo 2. červen 2020\nSlováci nejčastějšími zahraničními vlastníky českých firem 1. červen 2020


pro pana ,,diky za tu vzpominku,, : podle mne by tito bezmozci a agresivni jedinci jako je Foltyn nemeli byt jako posily uvazovany ani v nadsazce...ten kluk to mel asi v zivote tezke, ale v hokeji jen vybiji svoji frustraci a jeste to povazuje za neco normalniho...\nZajímavej, "zlí muži" (pokud to zbytečně neku*ví) jsou potřeba...\nReakce na Johny4evervsetin: add:2 z sport cz: Tiskový ml...\nRodina může být klidně vedle sebe a tady s tím nikdo nemá problém\npopř. zákon shromaždovací dovoluje vše, jen oficielně nebudeš kupovat listek na hokej, ale jdeš na tribunu na shromaždění a přispěješ třeba na " horší led, pivo, světlo .."\nTudíž není co řešit, vstup zcela bez problémový\nDo srpna daleko\nHokejová Mladá Boleslav bude spolupracovat s prvoligovým Ústím odkaz\nV okurkove...byli by jste pro dresy doma bílá, venku zelena...nebo tradice zluta / zelena. Ta loňská bílá sada se fakt povedla...letos treba jako třetí sada...?\nZikmund už toho nakecal....\nadd:2 z sport cz:\nTiskový mluvčí Českého hokeje Zdeněk Zikmund pro Sport.cz upřesnil, že na hokejových stadionech nebudou moci být s největší pravděpodobností využívány fanouškovské sektory pro stání, jelikož by se jen těžko dalo dohlédnout na zajištění povinných rozestupů\nHokej jako fotbal\nPodle epidemiologa Rastislava Maďara řešili odborníci „detaily s druhým významným sportem – hokejem“. „Budou na něj aplikovány identické podmínky jako u fotbalové ligy. Před začátkem utkání, které by měly začít v srpnu, bude nutné pro hráče, kouče dva testy s odstupem pěti dnů,“ sdělil.\nObsazenost hokejových hal má být napřed čtvrtinová. Od 1. září by se však mohla hlediště obsadit z poloviny. „Mohli by vedle sebe sedět i cizí lidé. Každá druhá řada by podle toho nařízení měla být volná,“ podotkl Maďar.\nPodle něho není podmínkou, aby provozovatelé museli povinně vymáhat na návštěvnících, aby dodržovali rozestupy. Provozovatelé musejí neustále ale návštěvníky neustále o opatřeních informovat, například plakáty. „Povinně ale rozestupy nebudou vyžadovány, půjde o dobrovolnost,“ upřesnil Maďar. Podle něho to je v zájmu provozovatelů, protože „v případě rozšíření nákazy, by se to obrátilo proti nim“.\nNo ke mě se už před časem něco v tomto smyslu doneslo z přerovských luhů a hájů... podle všeho je mimo jiné\ntaky opravdu marod...\nDrbna říká, že prej...\nTo jsou bomby pánové! Samej nadějnej mládežník a juniorskej reprezentant... a tak to má být, tak si to svaz přál a od toho tu ta liga nakonec je!\nJaroslav Bednář, to je opravdu bomba, skoro taková, jako Výtisk, chybí už jen, aby Jágr přestoupil do Kadaně..\nJan Výtisk, Martin Adamský, Michal Trávníček, Jaroslav Bednář, Tomáš Linhart... Prvoligové kluby odpálily už několik přestupových bomb. Nabízíme kompletní přehled dosud oznámených změn v jednotlivých týmech.\nReakce na muhehee: " až budeš jenom kost a kůže" ....to ...\nJo budu žrát dvakrát týdně hovězí, třikrát týdně krůtí, kuřecí to jenom z farmy, dvakrát týdně vajíčka a hlavně tvaroh budu žrát. Na pití perlivou vodu, když mně bude těžko tak zero colu. Brambory škrtám a smažený to vůbec nebudu žrát a pizzu to ne, to by mě kopli do zádele, že vyletím ze stadionu.\nNašlápnuto mám dobře, místo 12 jsem zakoupil bednu 10.\n5minut slávy a taky už je z něj odborník na všechno...\n" až budeš jenom kost a kůže" ....to bude na dýl\nKonečně slovo chlapa, Myky!\nReakce na setteinz: Milý Myky, jestli chceš, můžeš jít d...\nJasně kámo, ode dneška nežeru.