Sotva totiž otevřela oči všimla si, že nebe bledne. Zároveň, však spatřila mužskou postavu.\nStrachem zakřičela. Chtěla honem vyskočit a utéct, ale tělo jí vypovědělo službu.\n"Biny, to jsem já Gordig."\n"Bin, copak mě nepoznáváš?" skoro se vyděsil. Už, už chtěla říct, že ne, jenže v té chvíli se jí podivná mlha před očima rozplynula.\n"Gordigu, co se děje?"\n"Chvála Bohu, už jsem se myslel, že se ti to vrátilo," klesl k ní aby jí pomohl vstát, přitom jí letmo sáhl na čelo," Ale Biny, ty máš horečku!"\nSotva se držela na nohách a tak ji raději vzal do náruče.\n"Nikdy bych neřekl, že jsi tak těžká."\nAle Bina ho neslyšela, protože omdlela. Honem s ní spěchal do její ložnice, kde ji uložil na postel. Rozsvítil lampu. Venku se už docela zešeřilo.\n"Holka bláznivá," říkal, když jí dával studený obklad na čelo.\nDveře od ložnice se otevřely a vešel Smrt. Zastavil se na prahu.\n"No, jen pojď dál, příteli," pobídl ho Gordig," aspoň mi s ní pomůžeš. Kdyby byla při sobě, vyčinil bych jí jako malé. Víš, že se klidně usnula pod krvavokvětou akácií? Kdybych ji náhodou nenašel, kdo ví jak dlouho by tam zůstala. To byl tedy nápad. Vždyť z toho docela dobře mohla přijít o tozum. A nebo o život," dopálil se Gordig.\n"Mě to říkat nemusíš. Jen si myslím, že to vůbec netušila."\n"To je hezké, netušila. Ale co teď s ní? S obyčejnou horečkou se poradím, jenže tohle?" a sedl si k ní na postel?\n"Čelo má rozpálené a jinak je studená jako kus ledu. Ještě nám tady umře."\n"Nezdá se ti, že tohle bych měl vědět především já? Není to tak hrozné, jak to vypadá. Stačí, když bude mít klid. Jenom bychom ji měli sundat šaty, nemyslíš?" a podíval se na Gordiga, co na to řekne.\n"To jako úplně?"zeptal se nejistě.\n"Jen mi nepovídej, že si ještě neviděl nahou ženu," řekl a pousmál se.\n"Ale vysvětlíš jí to ty, až se vzbudí. Vidíš to?" ukázal mu dva rudé pruhy na Binině tváři.\n"A na zápěstí to má taky. Co to je?" a tázavě se podíval na Smrt.\n"Zapomněls na koleno. Tam má pro změnu modřinu. Asi měla příliš živý sen. Než se uzdraví, zmizí to."\nOpatrně ji vysvlékli a zakryli peřinou. V té chvíli se Bina na okamžik probrala. Jako napůl ještě ve snu se obrátila ke Smrti a tichounce se zeptala:\nKdyž přikývl, opět zavřela oči a usnula. Gordig jí polekaně zakryl rukou ústa:\n"Tiše, Biny, mlč! Tohle lidské dcery neříkají. Biny, ne."\n"Proč?" zeptal se Smrt.\n"Nevidíš, je celá mimo. Ani se neuvědomila, co řekla," odpověděl Gordig.\n"Mýlíš se. Ona moc dobře ví, co řekla." sdělil mu s vážnou tváří.\n"Tak moment," řekl Gordig a prudce vstal z postele, " jdeme ven!"\nOba vyšli na chodbu.\n"Co to jako mělo znamenat?" dožadoval se vysvětlení Gordig.\n"To máš na mysli co?" otázal se ho klidně Smrt.\n"Všechno. Tys věděl, že tě miluje. Ano, věděla to už od začátku. Co přišla sem. Hned ten první den. Už je mi to jasné, to kvůli tobě sem přišla. Ale ty ses za ní ani neuráčil přijít. Já blázen si tu o ni dělám starosti. Cítíš k ní vůbec něco? Vsadím se, žes moc dobře věděl, co se jí dnes stalo. Ale nechal si to na mě. Tak řekni, máš ji aspoň trochu rád?" byl rozrušený na nejvyšší možnou míru, až skoro křičel. Taková nespravedlnost, jakým právem?\n"Vybral jsem se ji." odpověděl mu klidně.\n"Jak vybral? Jako co?" nechtěl Gordig věřit vlastnímu sluchu.\n"To je jen na ní. Byla to výzva a ona ji přijala."\nByl tak klidný a vážný a to v té chvíli Gordiga vytáčelo snad ze všeho nejvíc.\n"Dobrá, jestli to přijala, je to její věc, ale co ty? Věř mi, že bych udělal všechno proto, aby jí nikdo neublížil," snažil se to mírnější tón.\n"Ty ji miluješ, Gordigu?" zeptal se ho Smrt. Gordig se pomalu posadil do prázdné niky vedle dveří a zhluboka si povzdychl.\n"Abys věděl, nejsi první, kdo se mě na to ptá. Já nevím, snad. Trochu. Spíš mám dojem, že bych ji měl chránit. Aby se jí nic nestalo. Aby nebyla nešťastná. Ale jak vidíš, moc se mi to nedaří," smutně sklonil hlavu.\nSmrt se posadila vedle něj.\n"Staré rány bolí často víc než ty čerstvé. Že mám pravdu? V něčem jste si oba podobní. Trápíte se občas nad věcmi, jenž jste nezavinili. Někdy mám dojem, že Biny považuješ..."\n"Mlč! Prosím, neříkej to. Prosím." přerušil ho náhle a nešťastně si rukama podepřel hlavu.\n"Dlužím ti odpověď, Gordigu. Věř mi, že ji mám rád stejně jako ona mě. Neřekl jsem jí to. Máš ty vůbec tušení, jak si je nejistá? Kdyby věděla, když jsem s ní poprvé mluvil, kdo jsem, nedostal bych z ní ani slovo. Nevěří se. Když se mnou mluví, hluboko v duši je přesvědčená, že toho není vůbec hodna. To co se dnes stalo byla zkouška. Ne, nedívej se tak na mě. Já se o to nepostaral. To ona sama nevědomky. Potřebovala přesvědčit sama sebe. Rozumíš tomu?" jeho hlas byl velice smutný\n"Ty víš, co se jí zdálo? Bylo to dost zlé?"\nOn si jen povzdechl: "Na sen? Dost."\nBina chodila pár dní jako tělo bez duše. Stále si nemohla srovnat, že se jí to jenom zdálo. A navíc k tomu musela myslet na Venii. Cosi jí říkalo, že jestli se teď o tom v Tamwôlu někomu zmíní, zavřou ji někam pod zámek, aby se zas do něčeho nezapletla. Chtělo by to najít někoho, kdo o její nehodě neví a je groa. Bina zrovna seděla ve veklém sálu na stupínku u trůnu a v tom jí to došlo.\n"To jsem celá já. Ty nejjednodušší věci mě napadnou až naposledy. Narnoot. Doktor medicíny. Vypadá to, že se co nevidět vydám na cestu."\n"Neruším tě, Ro?"\nBiny měla společnost. Smrt.\nZačervenala se jako pivoňka.\n"Jen tady tak přemýšlím, pane," odpověděla a pohlédla na něj. Takto ho opravdu ještě neviděla. Tedy viděla, ale jen...\n"Děje se něco, Ro?" zeptal se potutelně.\n"Promiňte, ale vypadáte," Bina ztěží zadržovala úsměv, " jak vás lidi malují. Jako kostlivec, jen ta kosa vám chybí." už to nemohla vydržet a usmála se.\n"Jsem moc rád, že konečně vidím tvůj úsměv. Už jsem si myslel, žes ho někde ztratila. Proč se neposadíš na trůn?"\n"Je váš, pane." Moc si přála, aby si sedl vedle ní a zase si s ní povídal. Udělal to. Musel jí číst myšlenky.\n"Není můj, prostě tu jen stojí," opravil ji. Seděli tam na stupínku jen kousek od sebe. Bina se na něj nesměle dívala. Jak je možné, když tak vypadá, že ji vidí a mluví s ní? To je snad zázrak. Velice ráda by mu pohlédla do očí. Ale kápi měl tak staženou do čela, že ani nevěděla, jestli nějaké má. Jak nepochopitelné.\n"Podívej se, Ro." a natáhl k ní ruku.\n"To nejsou skutečné kosti. Je to jen cosi, co vidíš. Svýma lidskýma očima nemůžeš vidět, jak doopravdy vypadám. Vlastně mě nemůžeš vidět vůbec, pokud si to nepřeji. Nemám hmotné tělo. Nejsem muž, ani žena. Ale mohu budit zdání, že jimi jsem nebo čímkoli jiným. Třeba jako teď."\nBina lehounce vzala jeho ruku do své. Je to vůbec možné? Kéž by ta chvíle trvala věčnost. A ptal-li by se jí někdo, co je pro ni zázrak, musela by odpovědět - právě toto. Okamžik, kdy se dotkly dvě bytosti natolik odlišné.\nBina se zachvěla. Zdálo se jí to jako sen. Ty drobné kůstky, jež držela, se začaly pomaličku měnit v prsty, dlaně, zápěstí... A postupovalo to dál a dál. Bina ucítila, že se dotýká hebounké kůže. Bylo to až k neuvěřené, že to není skutečná lidská ruka. Ta zvláštní proměna, co se s ním stala byla dokonalá. Užasle si ho prohlížela. Pak vztáhla ruku k jeho kápi a zeptala se: "Smím?"\nPřikývl. Opatrně mu ji sundala. Bedlivě přitom sledoval její obličej. Zaznamenal každičkou změnu jejího výrazu. Napjaté očekávání vystřídal pohled milého překvapení korunovaný úsměvem.\n"Vypadáte krásně, pane," přiznala, aniž by sklopila zrak.\n"Tím chceš říct, že před chvílí jsem nebyl?" otázal se pátravě.\n"Pane, já řekla vypadáte, ne jste."\n"A rozdíl je v čem?" Nemohl se nezeptat i když velice dobře věděl jak to myslí. A Bina to věděla taky. Přesto odpověděla.\n"Sám jste řekl, že podoba je zdání. Mluvím-li o ní nemyslím tím vaši osobnost. Neřekla jsem jaký jste. Protože kdybych to udělala, sdělila bych vám tak pouze cosi nepřesného."\n"A to je?" vyzvídal dál.\n"Tajemství." odvětila a šibalsky se usmála. Cožpak může říct něco, nač jí slova nestačí. Vypadá stejně, jako když ho uviděla poprvé. Najednou se sama za sebe zastyděla. Rozpačitě se podívala na podlahu.\n"Holka bláznivá, jak by řekl Gordig," pomyslel si.\n"Ach ti lidé. Kdo z nich má právo určovat měřítko krásy. Proč je někdy popadá to stýskání nad svou vlastní podobou? A kolik z nich se asi trápí nad nedokonalostí své duše? Dá se to vůbec srovnat? A nejsou nakonec pochybnosti stvořeny k tomu, aby se vyvracely?\nMusel bych být slepý, abych neviděl, že tím prosí o mou pozornost. Taktně, nesměle. Tolik se snaží být silná, neohrožená, veselá a pokaždé ochotná pomoct. Ale někdy má toho dost. A když není kolem nikdo, kdo by jí pofoukal rány, pláče."\nOpatrně jí zvedl hlavu a dlouze se jí podíval do očí. Zaleskly se tam dvě malé slzičky.\n"Proč? Vždyť já jsem tak blízko," napadlo ho. Odpověď byla nasnadě. Copak je ze smutku se pláče?\nČas Bině plynul jako voda. Sotva se nadála a přišel srpen.\n"Biny, co je s tebou? Spíš vůbec v noci?" zeptal se jí jednou ráno při snídani Gordig. Od té příhody s akácií uběhlo pár týdnů, ale Bina vypadala pořád stejně pobledle, ne-li víc.\n"To víš, že spím. Poslední dobou nějak hůř." přiznala.\nA nebylo divu. Zdály se jí děsivé sny. Byla to taková plíživá tichá hrůza číhající na všech stranách. Pokaždé v nich potkala Venii. Jsou ty sny snad výčitkou, že dosud nic nepodnikla? Byla přesvědčená, že s největší pravděpodobností, ano.\nZajímavé bylo, že čím víc na to myslela, tím víc ztrácela odhodlání. Opět ten stará problém. Prostě by potřebovala někým popostrčit. A to, aniž by to tušil udělal Gordig, když řekl:\n"Měla bys na chvíli z Tamwôlu pryč. Na jiný vzduch. Jak je to dlouho, cos nebyla doma:"\n"Měsíc?" pokoušela se Bina odhadnout tu dobu.\n"Máš pravdu, Gordigu. Potřebuju změnu, ještě dnes tam odjedu:" řekla nakonec a zakousla se do chleba s máslem.\nZatajila mu však, že se doma hodlá zdržet jen několik dní a pak si to namíří rovnou do Glenviku.\nVe městě bylo nezvykle rušno. Skoro na každém kroku viděla postávat skupinku vojáků. Narnootův domek našla poměrně snadno.\n"Hele novinka. Ještě by si sem měl dát cedulku, zvoňte dvakrát nebo tak něco. A slyší ho tam vevnitř, když je venku?" řekla si Bina jakmile objevila u dveří zvoneček. Nejspíš to slyšet bylo, protože se ozvaly kroky na schodech. Maličké okénko ve dveřích se pootevřelo a jakýsi ženský hlas se zeptal:\n"Chtěla bych mluvit s doktorem, jsem jeho známá, jmenuju se Bina," odpověděla.\n"Jo, jo, to by mohl říct každý. Počkejte pěkně venku a já se nejdřív podívám, jestli je pan doktor doma."\nLidi votravný, pořád abych běhala po schodech otvírat. Však už nejsem nejmladší, brblala si pro sebe. Velice pomalu došla ke dveřím Narnootovi pracovny, opatrně je otevřela a řekla:\n"Venku čeká jakási osoba. Vona mi říkala jméno. Jenomže já toho mám v hlavě tolik. A stejně bylo takový divný."\n"Dobrá, přiveďte ji sem. A to prádlo jste mi vyžehlila?" staral se Narnoot.\n"V tomhle se na mě můžete spolehnout. Už ho máte ve skříni. A mezitím, než se to s tou osobou vyřídíte, odskočím si k plátenici. To jen, že vám pak nebude mít, kdo votvírat dveře, abyste věděl," řekla a důstojně odkráčela, aby Binu pustila dál.\n"Až budete vevnitř, zastrčila závoru, ať tam nelezou cizí lidi," poručila Bině ve dveřích.\n"No, prosím, prosím," řekla si Bina v duchu. Konec konců, proč by nevyhověla, když ji někdo pěkně poprosí. Copak tady u Narnoota asi dělá?\n"Haló, Narnoote, jsi doma?" zavolala hned na schodech a čekala, co se bude dít. Dveře od pracovny vrzly. Objevil se v nich Narnoot.\n"Osobo, co tady na mě hulákáte? Prý, Narnoote jsi doma? Copak jsme spolu chodili do školy? A sejděte z těch schodů, když s vámi mluvím," nazlobeně bouchl holí o podlahu.\nBina byla v mžiku dole.\n"Dobrý den pane Brene," pozdravila způsobně.\n"Počkat, počkat. Tebe bych měl odněkud znát, zauvažoval.\n"Copak ta paní ti neřekla moje jméno? Já jsem přece.."\nNarnoot ji přerušil:\n"Ne, neříkej to. Paní Gven je už poněkud sklerotická, zato já ne. Vzpomenu si, jenom chvilku." na okamžik se zamyslel.\n"Ty jsi. Že by? No ovšem!" zajásal a odhodil hůl," ty jsi Biny!" a hlasitě se rozesmál.\n"Víš, že jsem tě hned nepoznal? Dost ses změnila odposledně."\n"Brepto! Ale posaď se a povídej. Jak je to dlouho, co jsme se neviděli?"\n"Skoro rok, Narnoote. Však jsem v Tamwôlu teprve od května. A nikdo z groa se u tebe za tu dobu nezastavil?"\n"Kdepak, Biny, nejspíš mají svých starostí dost. Jenom Smrt. Byl tady někdy koncem zimy. Copak, Bin?" zeptal se když uviděl jak Biny zpozorněla.\n"Ale nic. Jen jestli ti na mě někdo nežaloval," začala opatrně.\n"A to se podívejte. Copak jsi provedla Biny?"\n"Já v tom vlastně byla nevinně, Narnoote. Usnula jsem pod krvavokvětou akácií. Aspoň vidíš, jaké to je, když ti zatajují důležité informace."\n"A je, to museli mít radost. Říkáš to, ale jako by ti toho zatajili víc. Mám pravdu?" vyzvídal Narnoot.\n"Nejspíš ano. Tedy já mám ten dojem, že mi cosi nechtějí říct. A co když se právě kvůli dalšímu nedostatku informací opět dostanu do nějakého průšvihu." řekla a zatvářila se přitom dotčeně.\n"Hele, Biny, neděláš si ze mě náhodou legraci? Pochybují, že by byli takoví tajnůstkáři. Mě například nenapadá vůbec nic nač bych ti nesměl odpovědět."\n"Takže, se tě můžu zeptat?" otázala se zkoumavě.\n"Pochopitelně, pokud budu znát odpověď," potvrdil jí Narnoot.\n"Dobře. Je to už nějaký čas, co jsme se tak s Gordigem bavili a náhodou jsem mu položila otázku, co se stane, když groa zabije člověka," snažila se přitom o co nejbezstarostnější tón. Čekala co on na to.\nNarnoot ze sebe vypravil stručné "Áha." významně zvedl obočí a chápavě kývl hlavou.\n"Já věděla, že mi neodpovíš. No nic aspoň jsem to zkusila," povzdechla si.\n"Ne, Biny, slíbil jsem, že ti odpovím," řekl a neklidně se poposedl." Je to, jak bych tak řekl, velice choulostivá otázka." na chvíli se odmlčel, aby našel vhodná slova.\nToho Biny využila: "Myslíš, že je to jako, když se lidi neradi baví o smrti?"\n"Ne tak docela. Pokusím se ti to vysvětlit. Tak dobře poslouchej. Bylo to už velice dávno. Naši předkové určili, že kdokoli z nás zabije člověka, se už nikdy nesmí vrátit do Tamwôlu. A nejen to. To nejhorší na tom je, že jeho rodina a vůbec nikdo z groa o něm víckrát neuslyší. Jsou odloučeni navěky. Jenže tomu odsouzenému se na zemi nežije lehce. Až do smrti zůstane na dně společnosti. Sám bez přátel, bez naděje. Jen s věčnou výčitkou na to co udělal. Všichni v Tamvôlu to ví, ale nikdo nedokáže pomoci." Narnoot se odmlčel. Byl velice rozrušený. A věděla proč. Až teprve v této chvíli si plně uvědomila rozsah takového trestu. Jenomže toho potřebovala zjistit daleko víc a tak se musela ptát dál.\n"Čistě hypoteticky, Narnoote. Vůbec neexistuje způsob,jak v takovém případě pomoci? Třeba něco jako amnestie? Je to opravdu tak definitivní?"\nNarnoot se zeptal:\n"Pokud bychom to vzali pouze v rovině teoretické, je tady možnost. Ovšem pravděpodobnost, že by se to dalo uskutečnit, je po praktické stránce mizivá, ne-li dokonce nulová. Znamená to, že by nějaký, a to zdůrazňuji, člověk, musel od soumraku do svítání prosit na místě té nehody o odpuštění pro toho groa. Musel by vědět co udělal a nakonec zavolat jeho celé jméno." po celou dobu, co to říkal se díval kamsi do zdi.\n"Promiň, Narnoote, ale co je na tom nereálného?" podivila se Bina. Připadalo jí to jednoduché.\n"Všechno. Žádný člověk nikdy nepozná, že před ním stojí groa. A i kdyby to nakrásně poznal, těžko se dovtípí, že potřebuje pomoc. A to ani nemluvím o tom, že by musel vědět, co udělal a znát jeho jméno. Navíc ten člověk sám mu musí odpustit jako první. A pokud by se stalo, že by na to náhodou někdo přišel. Už vidím, jak dlouho vydrží v bdělém stavu s jednou myšlenkou, kvůli komusi neznámému."\n"A copak by ten groa nemohl, nějakého člověka požádat o pomoc?" chtěla si ujasnit Bina.\n"Ani náhodou. Ta pomoc musí být naprosto nečekaná a nezištná. Nehledě k tomu, že každý groa musí o Tamwôlu a svém původu mlčet."\n"Musím se ti omluvit. Kdybych jen tušila na co se to vlastně ptám, nikdy bych ti tu otázku nedala," řekla Bina smutně. V duchu úplně beznaději nepropadala. Zapomněl jsi Narnoote, že já jsem taky člověk.\n"To nic, Biny. A proč jsi za mnou vlastně přišla," zajímal se Narnoot.\nBiny tuto otázku čekala:\n"Chtěla jsem se tě zeptat jestli tu u tebe můžu zůstat pár dní, než půjdu za Jocherem a Bjankou. Loni jsem jim slíbila, že se u nich zastavím. A tak jsem si řekla, proč bych nemohla navštívit i tebe. Ale mám ještě jednu otázku, proč je venku tolik vojáků?"\n"Ani se neptej. Mám dojem, že se schyluje k válce. To je velice nepříjemné. V září jsem se už chtěl vrátit do Tamwôlu. Ale s takovou abych tu ještě nějaký čas zůstal. Jo, Biny, tento dům je ti k dospozici, jak dlouho budeš chtít."\n"Díky Narnoote, jen doufám, že nebudu vadit té paní."\n"Jsi teď můj host. Ona mi tu dělá hospodyni. Není zlá, ale má svou hlavu."\nBina mohla vzít jed na to, že Venii dobře znal. To se dalo předpokládat, když je taky groa. Byla v pokušení se ho na ni zeptat. Co byla zač a co vlastně udělala. Jenomže. Její šestý smysl jí radil - mlč. A zdravý rozum rovněž . Prakticky byla jediná, kdo to mohl udělat. Ale najednou. Veškeré odhodlání bylo pryč. Začala pochybovat. Dostala strach. Zdálo se jí, že teď stojí dvě Biny proti sobě. Kolikrát před spaním vedla sama se sebou dialog.\n- nemáš na to\n- ale jenom já to mohu udělat, zvládnu to ať se děje cokoli\n- děláš se výčitky, co? zapomeň na to. Jí osobně si přece nic neslíbila. Co je ti vlastně po nějaké groa. Jsi člověk. Tak se starej jenom o svoje lidské věci.\n- Ha, ha to bys mě rozesmála. Chovají se snad ke mě jako k onuci, že bych se na to měla vykašlat? Ty se bojíš, tak je to, jsi obyčejný zbabělec!\n- Stejně nevíš, co udělala. A co když jí nebudeš moct odpustit? A nebo si myslíš, že to bude jen tak, tolik hodin nespat, v noci? Už vidím, jak zrovna ty, šípková růženko vydržíš nezamhouřit oko.\n- Pokud to bude alespoň trochu možné, pokusím se o to. I kdybych měla vypít hromadu silné kávy.\nAle nic jím nevyřešila.\nAsi po týdnu stráveném u Narnoota se vydala na cestu za Jocherem a Bjankou. Snad to bylo tím , že tu cestou šla jen jedenkrát . ale asi pětkrát se cestou ztratila než konečně došla k nim do zahrady. Bylo vidět, že se o ni někdo hezky stará, záhonky byly upravené, tráva posekaná. A v altánku stála kolébka. Biny byla zvědavá, jestli v ní leží nějaké děťátko nebo jestli je prázdná. Potichoučku a opatrně odhrnula krajkovou záclonku nad kolébkou. Leželo v ní hezoučké miminko v modrých peřinkách.\n"Hej, běžte, pryč," ozval se Jocherův hlas od branky. Bina zase zakryla kolébku, aby maličkého neobtěžovali mouchy a otočila se směrem k Jocherovi:\n"Nekřič, tak nahlas, ještě ho vzbudíš," pokárala ho tichým hlasem a vydala se k němu.\n"To se mi snad jenom zdá. Biny, kde se tady bereš?" Z upřímné radosti Binu objal, až ho musela plácnout.\n"Jestli tě uvidí Bjanka, pomyslí si o nás pěkné věci.\n"Jochere Spaede, neříkala jsem náhodou, že se tady zastavím?"\n"Viděla si našeho syna?" zeptal se jí hrdě Jocher.\n"Je to celá maminka. Kolik mu je?" zajímala se Bina. Trošku ji totiž zmátlo, že Carmina to maličké teprve čeká.\n"Byly mu dva měsíce. A schválně hádej, jak se jmenuje."\n"Ale Jochere. Nedávej mi takové hádanky. Raději mi to prozraď," prosila.\n"Dobrá, Bin. Pojmenovali jsme ho Aiyre Narnoot. Jak se ti to líbí?"\n"Proč Narnoot, je mi úplně jasné. A Aiyre?" vyzvídala Bina.\n"To je po mém dědečkovi. Ale pojď přece dál. Musím ti ukázat, jak nám to tu Bjanka zařídila."\nJe to pravda, když se říká, že nevstoupíš dvakrát do téže řeky. To minulé je v nás jako vzpomínka. Spousta věcí zůstala jako dřív. Pár se jich změnilo a v zásadě to bylo už docela jiné místo. Bjanka byla snad ještě krásnější než dřív. Navzájem si pak začali vyprávět o tom co se dělo jakmile se rozešli a nakonec jim pomáhala koupat Aiyreho.\nTu noc Bina nemohla zase usnout. Bloumala po zahradě. Dívala se po hvězdách a říkala si jestli to tak půjde dál, nebude brzy vědět, co je to spánek.\n"Je už po půlnoci, Biny. Co jsem mu dal napít a přitom jsem zahlédl jak tu chodíš. Děje se něco?" zašeptal Jocher.\n"Poslední dobou nemůžu spát. Zrovna teď přemýšlím nad tím, jak si byl rozhodnutý probudit Bjanku. Kdes vzal tu odvahu, že ses k tomu odhodlal" řekla Bina.\n"Jak tě tohle napadlo? Víš, Biny, já viděl, že jí pomůžu, ale bál jsem se. Nač si to vlastně chtěla vědět?" divil se Jocher.\n"Jsem na tom podobně. Taky můžu někomu pomoct. Jenomže najednou si nejsem jistá. Co když se dostanu zase do nějakého průšvihu. Čím víc některé věci odkládám, tím míň se mi pak do nich chce dát. Nedá se nic dělat. Zítra musím odjet. Já vím, že jsem tu nepobyla dlouho, Jochere. Ale dokud to nevyřeším nebudu mít klid."\nNevyhnutelnost, osud. Zní to vznešeně, ale takto by to Bina nikdy neřekla. Nepřipadla si jako hrdinka, ale zato zbabělec. A ke všemu se jí zdálo, že se proti ní někdo spikl. Okna v cestovním sále jí ukazovala neproniknutelnou tmu. Chtěla se v nich podívat do minulosti. Vidět co Venia vlastně udělala.\n"Proč, to nesmím vidět? Cokoli jiného mi ukážete bez problémů." zlobila se. Pak se bezradně sedla na koberec a povzdechla "Ach, jo."\nDo sálu vešel Smrt.\n"Něco mi říkalo, že Ro se už zas vrátila a vidím, že je to pravda. Sedí tady, vzdychá, ale vůbec ji nenapadne za mnou přijít a svěřit se. Ro, tak povídej!" Jak mluvil došel až k Bině a sedl si vedle ní.\n"Venia pane," smutně mu odpověděla Biny.\n"Ty si ji tedy viděla? Pak už rozumím. Chceš jí pomoci, ale potřebuješ k tomu vědět, co udělala. Tak poslouchej. Přihodilo se to jedné lednové noci. Zima tou dobou byla náramná. Venia jela zrovna autem domů. Venku velice silně chumelilo a bylo náledí. Sotva bylo vidět na krok. Stačila chvilka nepozornosti a porazila jednoho pána, přecházejícího ulici. Měl ránu na hlavě a něco s sebou. Venia neotálela a toho pána posadila vedle sebe do auta, aby ho zavezla do nemocnice. Zdálo se jí, že ten muž, co chvíli omdlí a tak se snažila jet co nejrychleji to šlo. Na křižovatce dostala smyk. Bylo to tak prudké, že se jí nepodařilo udržet auto na silnici. Než stačila cokoli udělat, vrazila plnou rychlostí do tovární brány. Ta se vyvrátila a auto ještě stačilo narazit na zeď. Ten zraněný byl na místě mrtev. Venia vyvázla jen s několika drobnými oděrkami." Celou dobu co jí to vyprávěl se díval na Binu. Ta jen strnule seděla a velice pozorně poslouchala.\n"A kvůli tomu? Vždyť to byla nešťastná náhoda! Tohle bylo na ni moc. Nazlobeně vstala.\n"To snad není možné, jak někdo mohl určit tak nemožná pravidla? Ona ho přece nechtěla zabít." rozčileně gestikulovala rukama a nakonec bouchla pěstí do zdi. Potom si zase sedla ke Smrti na koberec.\n"Už jsem se rozhodla, pane. Jestli mi ještě prozradíte, kde se to stalo a její druhé jméno, okamžitě se tam vydám."\nNebyl důvod proč, by jí to neřekl.\n"Stalo se to tam kdes ji viděla. Na tom dvoře. Nyní, když všechno víš, dostaneš se tam bez potíží. A její celé jméno je Venia Sengrena."\nBina překvapením ztratila řeč.\n"Je to tak, Ro. Venia je Gordigova sestra."\n"On, on, mi nic neřekl. Vůbec jsem netušila, že má sestru. A já hloupá se ho na to ještě ptám," vypravila ze sebe, přitom si držela hlavu v dlaních, jako by tím chtěla říct, to jsem zase něco provedla.\n"Tos přece nemohla vědět. Tak co, Ro. Ještě stále to chceš udělat?" zeptal se starostlivě.\n"Jsem připravena, pane." odpověděla odhodlaně. Vstali skoro zároveň. Přistoupil k ní, vzal její hlavu do dlaní a políbil ji na čelo. Vtiskl jí tam své znamení. Viditelné pro většinu lidských bytostí. Jedinou maličkou ochranu proti silám zla, protože její anděl strážný u toho tentokrát nebude. Neřekl ji co ji čeká. Raději ne.\nBina stála u cihlové zdi. Čekala, až slunce zapadne. Sotva z oblohy zmizel poslední paprsek v dáli zahřmělo.\nVenku se spustil prudký liják. On stál u okna v knihovně. Zamyšleně hleděl do tmy.\n"To jsi ty, příteli?" zeptal se Gordig, když vešel. "Hledám Binu, nepotkalas ji náhodou? Mám novinku na Carninu to už přišlo. Co myslíš, bude to děvče?" Byl trochu zmoklý a tak se sedl ke krbu. Přiložil pár polen a oheň se krásně rozhořel. "Poslyš, příteli,děje se něco, že neodpovídáš?"\n"Odpusť, na něčím jsem přemýšlel. Zítra k ránu se narodí holčička. Kéž bych mohl říct, dvě." povzdechl si.\n"Jak to myslíš, dvě? Příteli, ty jsi v myšlenkách stále ještě pryč. Tak viděl si Binu nebo ne?" snažil se dozvědět Gordig.\n"Ano, mluvili jsme spolu. Říkala, že si potřebuje na zemi něco vyřídit. Vrátí se až v září," odpověděl tiše.\n"Ale září, začne, už zítra," upřesnil Gordig. Ne, nemohl tušit, že tato noc bude pro Binu delší než celý její život.\n"Zítra! Lidé jsou zvláštní, Gordigu."\n"Mě to povídej, příteli. Ale jak tě to napadlo? Dumáš tento večer nad podivuhodnými věcmi. To jste se s Binou pohádali nebo co?" zeptal se Gordig.\n"Kdepak. Jen tak přemýšlím nad jejím vztahem k Tamwôlu."\n"Vztahem? Ona se tady cítí jako doma. Možná patří k mým potomkům. Kdo ví." řekl bezstarostně a opět přiložil. Pak tam jen tak seděli, dívali se do plamenů aniž by řekli jediné slovo. Hodiny nad krbem začaly odbíjet půlnoc. Kolik hodin ještě zbývá do svítání? Čas. S neúprosnou pravidelností odměřuje vteřinu za vteřinou. Úder a další. Nekonečně dlouhá je pauza mezi nimi. Je šťasten ten, kdo této noci může klidně spát. V Tenhalu se v bolestech rodí nový život. A na zemi....\nPřichází nový den. Kdosi bloudí chodbami Tamwôlu. A čí kroky to jdou od knihovny?\n"Pane, prosím vás, kde to jsem?" Gordig nevěřil vlastním uším.\n"Biny, co se to s tebou zase stalo?"\n"Vy mě znáte? Promiňte, nevzpomínám si, že bychom se kdy viděli." omlouvala se Biny s úsměvem.\n"Kde si to zase byla Biny. A co to máš na čele?" Opravdu tomu nerozuměl. Proč stále ztrácí paměť?\n"Prosím?" otázala se udiveně Bina.\n"Spíš mi řekněte, kde to jsem. Bloudím tu už hodnou chvíli a vůbec nemůžu najít východ." Potřebovala bych se dostat domů."\n"Chvilku tady počkej, Biny, hned se vrátím," řekl jí Gordig. Tohle mi bude muset někdo vysvětlit. A rozběhl se zpět do knihovny.\n"Zajímavý mladý muž," pomyslela se zatím Bina.\n"Poslyš, příteli. Potřebuji s tebou mluvit." zavolal nahlas.\n"Povídej," ozval se za ním hlas Smrti.Gordig se k němu otočil.\n"Právě jsem potkal Binu. S amnézií a tvým znamením na čele. Co mi k tomu povíš?"\n"Tím chceš říct, že už zas. To znamení jsem jí udělal, to je pravda, ale s tím druhým nemám nic společného. Nepamatuje si vůbec nic?"\n"To bych neřekl. Mám dojem, že zapomněla pouze všechno o Tamwôlu. Co se dělo dnes v noci?"\nGordigova otázka měla však zatím zůstat nezodpovězená.\n"Gordigu, nic jí o Tamwôlu neříkej. Nech ji v domnění, že je pouze na nějakém neznámém místě na zemi. Nejspíš ji nechám vrátit se domů," řekl mu Smrt.\n"Ale, proč? Jak to můžeš říct. Jestli s teď vrátí, bude to znamenat navěky. Nerozumím tomu. Vždyť přece, ty a ona. Nevidím žádný důvod." Gordig nevycházel z údivu.\n"Je jediný důvod - je člověk."\n"To není argument, jen slovo. Ty to vlastně nechceš zrovna tak jako já. Proč na tom tedy trváš?" chtěl to vědět.\n"To je moje věc. Ale, věř, musí to tak být. Prosím tě o to."\nTo Gordiga udivilo. Nikdy předtím ho o nic neprosil. Je to tedy vážné. Přesto se ještě zeptal.\n"Nemůže zůstat, aspoň týden?"\n"Jen pokud sama bude chtít."\n"Takže, ty se jmenuješ Gordig? To jméno jsem nikdy neslyšela. A ty tady děláš kastelána?" Gordig, ale neměl zrovna náladu na vysvětlování. Dovedl Biny do její ložnice a pak jí řekl:\n"V tomhle pokoji si dělej co chceš. Nebo můžeš jít do zahrady. Musím teď odejít, ale slibuji ti, že do oběda jsem zpátky a ukážu ti co budeš chtít."\nMají vůbec některé věci logiku? Cožpak neexistuje způsob jak zvrátit stav věcí? Kdesi nahoře bylo rozhodnuto. Ale jak nešťastně. Jak směšné se zdá, že by ji mohli vídat, kdykoli se jim zachce. Navěky pro ni budou jen cizími osobami. Třetí ztráta paměti mimo zemi bává definitivní.\n"Ať se něco stane a může tu zůstat," prosil Gordig v duchu.\nV domě plném radosti z narození dítěte si Gordig připadal jako posel špatných zpráv.\n"Tolik jsem si přála, aby byla její kmotra," povzdechla si Carmina a upravila dcerušce čepeček.\n"Jaké jste jí dali jméno?" ptal se Gordig.\n"Nearsiyl," odpověděl Sergo.\n"Doufám, že zítra přijdete na oslavu. Myslím i Binu. Nemusíme jí říkat, kdo jsme. Jen bych ji chtěl ještě vidět," řekl Marve. Snad jediný kdo netrpěl posmutnělou náladou byla Bina. Prozkoumávala ložnici. Zajímala jí každičká zásuvka i skříň.\n"Že prý jako doma. Jak, když ani nevím, co tu všechno je? Ale, copak to vidím? To je moje kniha. Tady ji mám podepsanou. Co tady dělá? A Tohle?" Bina se překvapeně podívala na tři fotografie, co v ní byly založené.\n"To je ten Gordig, jak mě sem zavedl. Ale kdo jsou ti ostatní? Stojím tam mezi nimi, ale vůbec se na ně nepamatuju. A tenhle mě dokonce drží kolem ramen. To snad není možné. Že bych měla sklerózu?"\nAle ať nad tím dumala, jak chtěla, na nic nepřišla. A tak hledala dál. Marně. Nic dalšího už nenašla. Zato ve skříni objevila krásné šaty.\n"Vítejte v pohádce," řekla si, když zjistila, že jí všechny padnou.\n"Jako by mi to tu patřilo." podivovala se. Ale trošku se začínala nudit. Vylezla tedy oknem do zahrady. První co ji napadlo bylo, že tenhle dům obejde kolem dokola. Brzy, však zjistila. že je to asi nemožné. Po čtvrt hodině se dostala teprve k hlavní cestě a když uviděla, jak daleko by ještě musela jít, vzdala to. Navíc zahlédla Gordiga.\n"Člověče!" zavolala na něj. "Co to vlastně je, muzeum? A ještě něco," řekla když vytáhla ty fotografie.\n"Ty je znáš? Co je to za lidi? Ať přemýšlím jak chci, nemůžu na to přijít."\n"Je to už dávno, co jsme se neviděli," zalhal trošku Gordig.\n"Podle fotek, bych ani neřekla. Tak střižené vlasy mám teprve letos." Bina se na něj podezíravě podívala.. To už Gordig nemohl vydržet. Něco jí přece říct musí.\n"Biny, máš pravdu. Nevím, co se to s tebou stalo, žes na nás zapomněla. Ale my jsme tví přátelé," Vzal jednu fotku do ruky "Vidíš, toto je Carmina, tohle Sergo. Dnes ráno se jim narodila holčička. Moc by si přáli aby ses na ni přišla podívat. Nemusíš jestli nechceš. A tohle je Marve."\n"Všichni máte tak zvláštní jména. Ale vážně se nevzpomínám. Je mi to líto." Byla v rozpacích, aby to zamluvila řekla:\n"Nemáte tady něco k jídlu. Od rána jsem nic nejedla."\nZavedl ji do kuchyně. Společnými silami si připravili skromný oběd. Bina potom navrhla, že by se mohli udělat i společnou večeři. Proti tomu Gordig nic nenamítal. Jen do trošku mrzelo, že se Bina příliš nezajímá o svou ztracenou minulost. To bylo ale jen zdání.\nTen večer se Biny oblékla jako princezna. To kvůli Gordigovi. Zdálo se jí, že jí cosi zamlčuje. Bylo by snad možné, aby oni dva? Bině to nepřipadalo nemožné. Gordig je velice přitažlivý muž. Měla dojem, že mu na ní záleží. Po večeři se Bina zeptala: "Hraje ten starý gramofon v rohu?"\nPři prvních tónech valčíku požádal Biny o tanec. Nemusel ji dvakrát pobízet. Tančili, dokud hudba nepřestala hrát. Gordig byl ze všeho dočista popletený. Ve chvějícím se světle svíček a v těch starodávných šatech mu Biny připadala překrásná. Naklonil se k ní, až se jejich rty dotkly. Byl to dlouhý polibek. Kouzlo noci slavilo svůj triumf. Jediný polibek, jímž bylo vyřčeno vše, jediný polibek, který je vrátil do reality.\n"Je pozdě, Biny. Dobrou noc." loučil se Gordig.\n"Krásnou dobrou noc," popřála mu Biny s úsměvem.\nA přece bylo Biny tak těžko. Vyšla ven na terasu a dívala se do tmy. Drobně poprchávalo. Stála tam dlouho. Nevnímala chlad. Byla už dočista promoklá, ale bylo jí to jedno.\n"Co jsem udělala, že se mi to stalo? ptala se sama sebe. Trápilo ji, že je v její minulosti cosi neznámého. Chtělo se jí umřít.\n"Madam, pokud máte v úmyslu se této noci nachladit a následně na to vážně onemocnět, stačí, když kývnete a já ihned odejdu. Ovšem v případě, že byste chtěla své rozhodnutí na čas odložit, mohu vás doprovodit do vašeho pokoje a nabídnout vám horký čaj."\nBina se překvapeně podívala na neznámého. Velice jí připomínal nějakého anglického lorda. Byl sice již v županu, ale to mu vůbec neubíralo na důstojnosti.\n"Děkuji," odpověděla tiše. Dřív než se nadála, voněl u její postele šípkový čaj.\n"Dobrou noc, madam," popřál jí neznámý a zavřel za sebou dveře.\n"Ani jsem se ho nezeptala, co je zač," uvědomila si Bina.\nNoc však nebyla zdaleka u konce.\nGordig už byl v Tenhalu. Zrovna otevřel dveře od domu, kde bydlel s Marvem. A právě s ním se srazil v hale u schodiště. Chudák Marve byl bílý jako stěna a tvářil se vyděšeně. Gordig se zhrozil další katastrofy.\n"Se.. se.. sestra," vykoktal ztěží Marve.\n"Co je s Carminou?" lekl se Gordig.\nMarve ukázal rukou nahoru:\n"Venia je doma!"\nDruhý den bylo v Tenhalu všechno vzhůru nohama. Co groa pamatují, nestalo se nic tak divného, nevysvětlitelného a nesmírně potěšujícího. Oslava narození malé Nearsiyl se spojila s Veniiným návratem. Zatím Bina marně bloudila Tamwôlem a hledala živou duši. Obvzlášť jí zajímalo, kam se asi poděl ten lord. Vůbec netušila, že to byl Smrt. Snad by stačilo, aby se to dozvěděla a rozpomněla by se. Kdo ví.\nObjevila ho až pozdě odpoledne, kdy už pátrání málem vzdala. Seděl na lavičce pod platanem a cosi si četl. Sotva Binu zahlédl odložil knihu, vstal a řekl jí:\n"Madam, jdete právě včas. Dovolte abych vám nabídl své rámě."\n"Na co včas?" otázala se Bina.\n"Cožpak se vám včera nezmínil pan Gordig o dnešní oslavě?" odpověděl jí otázkou. Dalších slov nebylo třeba. Bina doufala, že snad mezi ostatními, na něž tak podivně zapomněla se jí podaří najít klíč k její paměti. Sotva vešli do domu, objevil se odkudsi Marve.\n"Kde jste tak dlouho. Pojďte se podívat na Nearsiyl. Právě spinká, ale snad to nebude vadit."\nBina nedokázala pochopit, kde se tu vzalo tolik lidí. Sotva jim udázal miminko. Už je vedl kamsi do zahrady. V té chvíli chytil Marveho za rameno mladý muž.\n"Co se to tady děje Marve?"\n"No ne, Narnoote, ty ses taky vrátil? Doufám, že nejenom na dnešek."\n"Doufáš správně, Marve. Však jsem tady Biny říkal, že bych chtěl být už doma."\nBina se nechápavě podívala na všechny tři.\n"Ztráta paměti," šeptl Narnootovi Marve. Ten se jen povzdechl.\nVtom se od fontány ozvalo:\nNarnoot se otočil za hlasem "Venio?" Byl to den plný nečekaných překvapení.Gordigovi se konečně podařilo dostat k nim.\n"Marve taky jste. Biny měl bych ti někoho představit. Nikdy v životě si ji neviděla. Je to moje sestra Venia."\n"Těší mě, já jsem Bina," řekla, když ji Venia podala ruku.\n"Ale my se známe." překvapila všechny přítomné Venia.\n"Ne určitě se nemýlím. Před několika měsíci v té opuštěné továrně. Vzpomínáš si? Omlouvám se ti, za to co se stalo."\nTomuhle Biny nerozuměla vůbec. A nebyla sama.\n"Venio, Bina si teď nepamatuje vůbec nic. Ale ty chceš říct, že .." Gordig se zarazil.\nNarnoot toho využil aby se zeptal:\n"Odkdy jsi doma Venio?"\n"Od včerejška," odpověděla.\n"A Bině se to s pamětí stalo kdy?" ptal se znovu.\n"Včerejšího rána," sdělil jim stručně Smrt. Pohledy všech se upřely na Binu. Ta jen opatrně couvla a nejistě se zeptala:\nKdyby jen tušila co vlastně udělala. Zatímco se jim Narnoot snažil sdělit, proč za ním Biny minulý měsíc přišla.\nNenápadně zmizela. Utíkala pryč neznámým městem. Bylo jedno kam. Hlavně co nejdál od podivných událostí.\nRaději se nechtěa ptát co udělala. Připadalo jí, že to muselo být cosi strašlivého.Mezitím se po ní začali shánět.\n"Podívám se, kde je," řekl Smrt.\nTemný soumrak padal na Tenhal. Biny stála na schodech vedoucích do prázdna a smutně pozorovala nebe. Má se vrátit a pokusit se zjistit svou minulost se vším všudy? Má to vůbec cenu, když to nebudou její vlastní vzpomínky?\nVlastně se jí nezdálo, že by ve své paměti měla nějaká bílá místa. Patří vůbec do tohoto podivného světa? Kde vůbec na zemi leží tento kraj? A tak ji objevil Smrt. Polekaně couvla, div, že nespadla dolů.\n"Ne." řekla tiše.\n"Doprovodím tě domů, Biny." řekl a aniž by se toho nadála stáli nedaleko domu, kde bydlela.\n"Jak. Jak, jste to udělal?" otázala se překvapeně. Dívala se mu do očí a čekala na odpověď. Přitom si všimla, že mají barvu hvězdného nebe. Určitě ho už někdy musela....\n"Zapomeň na to, Biny. Snaž se zapomenout na všechno co se stalo za ty dva dny. Říkej si - byl to jen sen. Musíš se vrátit. Jsi člověk, Biny. Patříš sem na zemi. Tvůj život tě čeká tady. Máš ještě tolik dnů před sebou. Najdi si muže, vdej se, měj s ním děti. Až se teď vydáš k domovu a na poloviční cestě se ohlédneš, nezapomeň, byl to jenom sen."\nNechtěl, ale musel jí to říct. Musel jí dát ještě poslední možnost se vrátit.\nBina se podívala, jestli se u nich v kuchyni svítí. Když se otočila, aby se ho ještě na cosi zeptala, byl pryč. Cožpak skutečně jen snila?\nMohla jít domů. Vyšla po schodech do druhého patra. Odemkla dveře. Prošla předsíní do pokojíčku a rozsvítila. Bezděky pohlédla na obraz po pravé straně. Byl na něm anděl s černými křídly.\nNad Tamwôlem svítá.\nŘíjnové slunce si hledá cestu mezi sloupovím, aby se stalo svědkem toho okamžiku.\nJe tak, že co ztraceno bylo a ještě víc zdálo se tak být, v té chvíli stonásobně vráceno jest.\n- Je tak, že pane stojím před tebou a skrze bolest srdce, odvahy nemám, pohledět ti do tváře.\nSe sklopeným zrakem poklekla a přece tím šla vstříc osudu.\n- Bylo dáno dcero člověka.\n- Bylo dáno mi poznati tebe, bylo dáno mi trpěti. Já prosila o poznání a doufala v lásku. Já nežádala milosrdenství. Já prosila o možnost.\nBylo dáno a je.\n- Tak pravím já. Srozuměna s podmínkou?\nNeptám se rozumu tvého, neptám se srdce tvého. Ptám se tebe.\n- Ač Smrt, tys životem mým. Buď mi vším, čím má láska dovolí ti být. Nebudu žádat víc. Neb srozuměna jsem se stavem věcí z toho vyplývajícím.\n- Co mi tebou dáno, budiž vráceno měrou neztenčenou. A tak budiž po věky věků. Tak bylo dáno.\nHluboké ticho se rozprostřelo kolem. Tak bylo v té chvíli, kdy pozvedl ji k sobě, aby společně sdíleli tu věčnou bolest, co lidé láskou nazývají.\nTak bylo dáno. A kdo z lidí by vyslechl hrůzou by prchal toužíc po hluchotě.\nKdo viděl by, zatoužil by slepý být.\nKdo věděl by, prosil by o zapomnění.\nNení vhodné šel by světem jeden hlas.\nJak sloučit neslučitelné?\nCos dcero člověka, cos učinila. Jak splatíš vinu svou.\n- A co jsem učinila?\nCo učinila láska, jež nechce brát jen rozdat co má?\nBylo dáno. Slova vyřčená nelze brát zpět. Lidé času, nesuďte. Naslouchejte. Tlukotu svého srdce, své duši, sobě.\nPoslouchejte. A jednou možná pochopíte.


Online: Midtjylland - Slavia 4:1, Odveta - sport.iDNES.cz\nOnline reportáž, Midtjylland - Slavia, Liga mistrů 2020/2021, Fotbal\nZačátek utkání: 30. 9. 2020 21:00\nLiga mistrů 2020/2021 - 1. kolo\nLiga mistrů 2020/2021 - 2. kolo\nSK Slavia Praha 4:1\n65. S. Kaba, 84. A. Scholz (pen.), 88. F. Onyeka, 90. A. Dreyer\n3. P. Olayinka\nJ. Hansen - J. Andersson, E. Sviatchenko, A. Scholz, P. Paulinho - J. Cajuste, F. Onyeka, D. Evander (58. B. Kraev) - A. Mabil (90. M. Anderson), S. Kaba, P. Sisto (58. A. Dreyer)\nO. Kolář - V. Coufal, O. Kúdela, D. Hovorka, J. Bořil - P. Olayinka (85. J. Kuchta), N. Stanciu (68. I. Traoré), T. Holeš, P. Ševčík, L. Provod - L. Masopust (72. P. Musa)\nD. Cools, B. Kraev, J. Manjrekar, M. Andersen, M. Anderson, A. Dreyer, J. Brumado\nD. Zima, J. Kuchta, M. Oscar, I. Traoré, P. Kovář, O. Lingr, P. Musa\n56. E. Sviatchenko, 90. A. Dreyer\n53. D. Hovorka, 81. J. Bořil\nRozhodčí: D. Skomina - J. Praprotnik, T. Klančnik\nFotbalisté Slavie odehrají odvetu play off Ligy mistrů na hřišti Midtjyllandu, která rozhodne o tom, zda potřetí v historii a podruhé za sebou postoupí do základní skupiny.\nPrvní zápas v Edenu před týdnem skončil 0:0.\nCelá kvalifikace evropských pohárů se letos kvůli koronavirové pandemii hraje bez diváků. Pouze play off Ligy mistrů je tradičně na dva zápasy, jinak se o postupujících rozhoduje jen v jednom utkání.\nSlávisté si dosud zahráli základní skupinu Ligy mistrů dvakrát. V roce 2007 oslavili první postup přes Ajax a loni na něj navázali poté, co ve play off po dvou výhrách 1:0 vyřadili rumunskou Kluž. Za účast ve skupině by český šampion inkasoval prémii zhruba 15,3 milionu eur (415 milionů korun).\n58. min Kraev o hráči\n90. min Anderson o hráči\n58. min Dreyer o hráči\n85. min Kuchta o hráči\n68. min Traoré o hráči\n72. min Musa o hráči\nRozhodčí: Skomina - Praprotnik, Klančnik\nhlavní trenér Priske\nSlavia na stadionu Midtjyllandu nastoupí v sestavě: Kolář - Coufal, Kúdela, Hovorka, Bořil - Olayinka, Stanciu, Holeš, Ševčík, Provod - Masopust.\nTrenér Trpišovský proti úvodnímu duelu před týdnem v Praze udělal dvě personální změny: na stoperu místy Zimy hraje Kúdela a Provod nahradil Tecla. Na hrotu jde Masopust, Provod hraje v záloze.\nMidtjylland má v sestavě jednu změnu. Na křídle začne Sisto místo Dreyera, jinak je základní jedenáctka stejná jako v úvodním duelu v Praze.\nDomácí v dánské lize o víkendu porazili Randers 1:0. Branku vstřelil Kraev, který je dnes na lavičce.\nZ vítězství se radovala i Slavia, v české lize porazila Slovácko 3:0. Dvě branky dal Kúdela, který v dnešní sestavě nahradí Zimu.\nObě mužstva už jsou na trávníku, stadionem zní hymna Champions league doprovázená ohňostrojem.\nZačal první poločas utkání Midtjylland - Slavia\nSviatchenko zkusil dlouhým nákopem najít Paulinha, kterému ale míč odskočil do zámezí.\nProvod to udělal šikovně a prostrčil míč do vápna Stanciovi, jeho zpětnou nahrávku ale domácí obránci srazili na roh.\nPeter Olayinka (Slavia) vstřelil gól. Midtjylland - Slavia 0:1\nK Olayinkovi propadl rohový kop od Stancia, ten pak nadvakrát propálil obranu před sebou. Velmi důležitý gól pro Slavii.\nProvodův centr letěl na malé vápno. Masopust k němu měl daleko, Olayinka trochu blíž, ale nakonec to byl jeden ze stoperů, kdo odehrál míč.\nDalší zmatky v obraně Midtjylladnu po rohovém kopu Slavie. Hansen musel míč vyboxovat, ale pouze k Ševčíkovi, jehož centr Olayinka zakončoval vedle.\nStanciu získal míč ve středu hřiště a ihned hledal vepředu Provoda. Tomu chyběl krok, aby nahrávku zpracoval.\nHosté jsou v rozehrávce trochu bezradní, míč chvíli putoval jen mezi stopery a gólmanem.\nStanciu chyboval při rozehrávce a daroval míč Sistovi. Ten ihned hledal vepředu Kabu, který se nestihl včas otočit a přihrávku inkasovat.\nProvod nacentroval do vápna k Olayinkovi, který si zpracoval míč na prsa, ale daleko od sebe. Dál ho nepustil Sviatchenko.\nKolářovu riskantní rozehrávku vystihl Paulinho, jenže dál než k velkému vápnu se nedostal.\nMabil se uvolnil na pravé straně a odcentroval na Kabu, který hlavičkoval na malém vápně. Ve vzduchu ho dvojice slávistických hráčů dokázala rozhodit.\nSudí Skomina nechal několik zákroků na hraně být, až Stanciův faul na Evandera se mu zdál za hranou.\nSám faulovaný i rozehrával přímý kop, centr ovšem nenasměroval na žádného ze spoluhráčů.\nPresink domácích fotbalistů je velmi účinný. Slávisté si moc neví rady, jak dostat míč dopředu.\nAž Olayinka se dokázal šikovně otočit a utéct Scholzovi, centr z pravého křídla ale vyhlavičkoval Andersson.\nBořil zvládl předskočit Mabila, načež od soupeře dostal pěkně naloženo. Vše ale proběhlo v rámci regulí.\nPrvní rohový kop měli domácí, centr na přední tyč ale pohlídal Bořil. Midtjylland míč do vápna vrátil, Sviatchenko ale tváří v tvář Kolářovi netrefil bránu. Mrzet ho to nemusí, gól by neplatil pro ofsajd.\nOlayinka měl vpředu spoustu prostoru a přiťukl míč proti noze Masopustovi, který přízemní ranou bránu minul.\nZa míčem se akrobaticky natahoval Olayinka, těsně před jeho nůžkami ho ale tečoval Andersson.\nDlouhý aut vhodil Provod, Olaiynka míč prodloužil k Holešovi, jehož sražená rána skončila na rohu.\nSlávisté hrají rohové kopy přímo do brány, Hansen musel míč vyboxovat.\nMasopust sklepl míč do druhé vlny Bořilovi, který to vůbec nemyslel zle: chtěl se vyhnout Anderssonovi, ale balon si ukopl.\nAnderssonův dlouhý aut ve slávistickém vápně nevyvolal sebemenší rozruch.\nScholz si zaběhl za obranu, ale Koláře nepřekonal. Pokračování akce přerušil odmávaný ofsajd.\nScholzova průniková nahrávka prošla do křídla na Paulinha. S ním se ale vrátil Masopust a srazil míč na roh.\nKolář musel zasahovat proti sražené Sviatchenkově hlavičce. Míč mu ale šel příhodně do rukavic.\nSviatchenko nechtěně prišlápl nohu Olayinkovi. Sudímu to uniklo, Bořil tak raději zahrál míč do autu, aby se mohl jeho spoluhráč nechat ošetřit. Domácí pak sportovně vrátili balon.\nOneyka se prosmýkl mezi hráči Slavie, pak ale vybojoval pouze roh pro svůj tým.\nSe standardní situací i následným centrem od Cajusta si hostující obránci poradili.\nAndersson si místo dlouhého vhazování vybral Sista, který ale nebyl v nejvýhodnější pozici. Míč se po Provodově bloku navíc odrazil do jeho obličeje.\nSisto si tentokrát vzal míč na levé straně, ale centr se mu vůbec nepovedl.\nOlayinka nechtěně brnkl o nohy Sviatchenka, který se s ním zodpovědně vracel.\nSlávisté často rychle přichází o míč a útoky se neustále valí na Koláře. Jeden takový ale přerušil ofsajd Sista.\nSisto prostrčil míč do vápna ke Kabovi, který vracel pod sebe na Evandera. Tomu už ale míč hosté uzmuli.\nScholz to zkusil ze střední vzdálenosti. Kolář si jeho ránu uprostřed brány pohlídal.\nCoufal zvládl přibrzdit Mabila, který tak musel nahrát nazpět. Paulinhův centr doletěl jen ke Kolářovi.\nPoločasové statistiky: držení míče 50 % - 50 %, střely na bránu 1 - 1, střely vedle 2 - 3, rohové kopy 4 - 4.\nPřestávka skončila. Začal druhý poločas utkání Midtjylland - Slavia\nStejně jako v první půli i v té druhé hrají obě mužstva agresivně a snaží se dostat soupeře pod tlak. Míč se tak pohybuje převážně uprostřed hřiště.\nStanciu převzal míč před vápnem Midtjyllandu a posunul ho doleva k Bořilovi. Ten to zkoušel technicky, bránu ale minul.\nŠevčík vedl míč po pravé straně, Cajuste ho ale zvládl zakřižovat. Mezitím Scholz stáhl k zemi mimo zraky sudích k zemi Masopusta. Pokračuje se autem Slavie.\nSisto je s míčem velmi rychlý, Coufal ho zastavil jen za cenu faulu, za což se pak svému sokovi omluvil.\nA proč by to Masopust nezkusil? S jeho ranou levačkou z ostrého úhlu měl Hansen co dělat.\nS přímým kopem domácí museli dlouho čekat, než rozhodčí urovná všechny sváry ve vápně Slavie. Evanderův centr pak odvrátil Kúdela.\nŽlutou kartu dostal Erik Sviatchenko (Midtjylland)\nSisto nafackoval v souboji Ševčíkovi, rozehrávat tak budou hosté.\nStřídání Midtjylland: ze hřiště odešel Da Silva Ferreira Evander, nahradil ho Božidar Kraev\nStřídání Midtjylland: ze hřiště odešel Pione Sisto, nahradil ho Anders Dreyer\nDryer se ihned chopil rozehrávky rohového kopu. Centr vracel před bránu Sviatchenko, Kaba ale v tísni netrefil bránu.\nŠevčík nasměřoval centr pouze k Scholzovi, rychlý brejk domácích ale zastavil čistým zákrokem Kúdela.\nAnderson si nechal narazit od Kraeva, jenže centr pak poslal jen do míst, kde byl připravený Kolář.\nMabil odstavil od míče Coufala, stejně se ale pak opřel tělem Ševčík do Kraeva.\nSory Kaba (Midtjylland) vstřelil gól. Midtjylland - Slavia 1:1\nKolář nemá čisté svědomí. Sice si zakřičel, jenže na centr od Mabila přiběhl pozdě a Kaba před ním míč hlavičkoval do prázdné brány.\nHoleš předvídal Anderssonův náběh s míčem, pak se nechal faulovat Kraevem.\nPaulinho to myslel dobře, když poslal míč do volného prostoru k rozběhnutému Mabilovi. Ten se ale musel otáčet, což se mu s míčem nepovedlo.\nSlávisté se snaží držet míč vepředu, protože drží postupový výsledek. Hovorkova rána z dálky letěla vedle.\nProvod pouštěl Olayinkovu nahrávku za sebe na Bořila, který mu chtěl míč na malé vápno vrátit. Tam ale včas zasáhl Andersson.\nOlayinka pálil tvrdě, ale pouze do prostoru, ve kterém se pohyboval Hansen.\nO překvapivou rozehrávku přímého kopu se postaral Mabil, jehož centr odvrátil Provod.\nOlayinka i Cajuste si nenechávají nic zadarmo, což vyústilo v menší výměnu názorů, kterou musel klidnit sudí Skomina. Kartu nakonec udělil - na lavičce Slavie vidí žlutou asistent Houštecký.\nDreyer se prosmýkl kolem Holeše, do centru se mu položil Hovorka.\nTraorému místo odkopu nasměroval míč zpátky do vápna Slavie, balon se snesl přímo na ruku nešťastnému Holešovi, který spíš hlídal nabíhajícího Kabu. Penalta pro Midjtylland...\nKolář odčinil chybu vedoucí k prvnímu gólu! Penaltu šel kopat Kaba, míč poslal k levé tyči, kde ale našel jen gólmana Slavie.\nPozor, penalta se bude opakovat, VAR odhalil nějaký přestupek při zahrávání té první...\nAlexander Scholz (Midtjylland) proměnil pokutový kop. Midtjylland - Slavia 2:1\nKe druhé penaltě se postavil Scholz, který ranou k pravé tyči nedal Kolářovi šanci.\nStřídání Slavia: ze hřiště odešel Peter Olayinka, nahradil ho Jan Kuchta\nKuchta byl v dobré pozici, ale nedokázal si zpracovat míč v domácím vápně.\nTentokrát byl se zpracováním Kuchta o něco úspěšnější, jenže v souboji se Scholzem šel k zemi příliš ochotně.\nFrank Ogochukwu Onyeka (Midtjylland) vstřelil gól. Midtjylland - Slavia 3:1\nA je rozhodnuto... Onyeka obral o míč Holeše, narazil si s Dreyerem a popálil Koláře.\nAnders Dreyer (Midtjylland) vstřelil gól. Midtjylland - Slavia 4:1\nDreyer ukázal, jak výborně umí vystřelit. První ránu sice napálil do břevna, druhý pokus z kraje vápna ale poslal nekompromisně do sítě.\nŽlutou kartu dostal Anders Dreyer (Midtjylland)\nStřídání Midtjylland: ze hřiště odešel Awer Mabil, nahradil ho Mikael Anderson\nNastavených je pět minut, ale to už se utkání bude jen dohrávat...\nAž příliš krutý výsledek pro Slavii. Do základní skupiny Ligy mistrů se tak podívá Midtjylland.\nStatistiky: držení míče 49 % - 50 %, střely na bránu 6 - 3, střely mimo 4 - 5, rohy 6 - 6.\nZ dnešního online přenosu je to vše. Děkujeme za pozornost, u dalších zápasů na shledanou.\n30. září 2020 21:00 Midtjylland-Slavia 4:1\n22. září 2020 21:00 Slavia-Midtjylland 0:0\n4. předkolo - Odveta\nMidtjylland Slavia 4:1\nJ44i15ř22í R42y72s 2369502636261: Co 1. gól Súkupe? (22:54)\nM36i35c90h98a55l S49ú24k87u90p 4527967606204: J i ř í R y s: K těm chybám by vůbec nedošlo, kdyby se prapodivně neopakovala ta penalta. (22:53)\nV58l95a57s76t27i80m44i76l Ž24á30k 5933715528: Je to hnus! (22:51)\nJ61i80ř38í H34o26r13k12ý 4125268947329: Když chytil tu penaltu, tak jsem věřil... (22:51)\nV34l61a23s13t29i28m84i91l Ž80á34k 5563255848: Je to hnus, takhle zaříznout mančaft. Podle těhle měřítek by se muselo opakovat 99,99% penalt! (22:51)\nJ94i18ř69í R29y48s 2219142966371: Všichni tedy brečej na rozhodčí, ale že Slavie udělala chyby před všemi inkasovanými góly, to už nevidíte... (22:50)\nM13a87r43e58k B66u36r93s57a 8183427119350: Tvl to jsou notičky ... (22:50)\nL52u65b67o41s K57o94p44e11c90k27y 3157641535397: zarizla se sama slavka - chyba pri prvnim golu, chyba pri druhem golu, chyba pri penalte a jeji opakovani... (22:49)\nM17a43r82e62k B14u89r35s95a 8583357689690: za me zarez, je to skoda (22:48)\nM61i58c97h32a26l S24ú24k58u51p 4527127876904: Hnus. Jedno debilní rozhodnutí rozhodčího takhle ovlivní zápas. Ztrácím chuť dívat se na nějaký fotbal. (22:47)\nL25u69b94o45s K84o82p77e14c36k29y 3607741545377: a bude z toho debakl (22:47)\nJ20i10ř56í H17o41r71k86ý 4435858137689: At nedopadnou jak Barca (22:47)\nL11u89b50o93s K87o64p40e93c70k88y 3307391595727: jak nemel nohu na care? nez kopl, tak vstoupil do vapna a to je proti pravidlum - ze se to nepiska u nas je nase blbost; u druhy to samy... (22:47)\nJ51i89ř64í R35y38s 2479562706851: to je devastace 4444-1 (22:47)\nJ13i58ř93í R45y69s 2259132816821: yesss 33333-1 (22:44)\nJ90a76n K83r91i37e20g47l63e29r 8796824485890: nemel nohu na care... tvl. tak si tu ligu mistru uzavrete, nez tohle (22:44)\nM69í95r43a Z88i80k31m17u56n65d 2214398148469: Tak co asi Berbr pane Tvrdík. (22:43)\nS45l92a28v70o78m67í17r B47e48n81e87š 6592617540864: JIří Horký: Nechápete za co? Korupce jako kráva! (22:43)\nJ73a28n K75r87i47e23g88l97e11r 8796444815730: jako tohle je fakt svinstvo (22:42)\nJ35a35n K65r54i87e90g73l54e45r 8576114255400: to by museli opakovat 99% penalt (22:42)\nJ52i30ř23í H54o39r28k76ý 4295818477449: Tak to fakt nechápu za co (22:42)\nM51í65r33a Z56i94k27m89u43n85d 2424218238269: Jo bezva. (22:41)\nJ43a71n K70r80i42e38g69l74e71r 8166694675830: to je komedie... nekdo dostal noty (22:41)\nM55i50c26h15a54l S52ú87k30u13p 4317667276594: To je zářez! (22:41)\nD27a66n H67o39l97i40c17k95ý 5214660566941: má nohu na čáře v momentě kopu (22:39)\nD86a53n H76o69l78i58c62k88ý 5204700496271: to si dělaj prdel (22:38)\nD79a87n H68o34l95i40c49k13ý 5634820216131: jhooooooooooo (22:37)\nP17e42t17r S39k59o87č44d82o68p19o67l98e 7202593334716: http://cdn.livetv343.me/webplayer.php?t=ifr&c=1451375&lang=en&eid=976472&lid=1451375&ci=901&si=1 (22:32)\nK14a37r48e56l N27o49v58o20t71n81y 1104795264532: VŽ koukej http://mygoaltv.com/midtjylland-vs-slavia-praha-m48977 (21:59)\nK41a13r41e73l N62o46v50o32t38n32y 1354655584702: http://mygoaltv.com/midtjylland-vs-slavia-praha-m48977 (21:59)


Ministerstvo dopravy ČR - Josef Rada obhájil funkci šéfa Úřadu pro civilní letectví\n1.2.2016|Média a tiskové zprávy\nStátní tajemník Ministerstva dopravy Tomáš Čoček s účinnosti od 1. února jmenoval nového vedoucího služebního úřadu – ředitele Úřadu pro civilní letectví. Svou pozici obhájil dosavadní ředitel úřadu Josef Rada, který tuto pozici zastává od roku 2008.\nOsmapadesátiletý Josef Rada přišel do ÚCL z Ministerstva obrany. Od ledna 2004 do prosince 2007 působil ve strukturách Severoatlantické aliance, kde zastával funkci zástupce velitele Společného střediska řízení vzdušných operací v německém Messstettenu. Před odchodem do velitelských struktur NATO byl v letech 2001 – 2003 velitelem 34. základny speciálního letectva v Pardubicích a předtím tři roky náčelníkem oddělení bojové přípravy letectva na generálním štábu Armády České republiky.\n„Domnívám se, že český Úřad pro civilní letectví je v mezinárodním měřítku velmi uznávaný. Tuto jeho dobrou pověst budu dále rozvíjet,“ řekl Josef Rada, který je absolventem Vysoké vojenské letecké školy v Košicích a postgraduálního studia Univerzity obrany v Brně. Na armádních proudových letounech má nalétáno více než dva tisíce letových hodin.


Starý dobrý Donutil, sexbomba Čvančarová, mordýřský Rapl a podle kritiků šmírácká Mordparta: Kdo vyhrál seriálovou válku televizí u recenzentů a kdo u diváků? Hádáte správně, jestliže… | Krajské listy.cz\nPopisek: Doktor Martin v malebných Beskydech\nBlíží se podzim a tak tu máme tradiční televizní bitvu seriálů. Všechny stanice slibují něco nového, úžasného a nevídaného, divácky ale nakonec stejně zvítězí buď komunistické retro, jakým je Malý pitaval anebo starý dobrý Mirek Donutil. Anebo že by jeho vnadná kolegyňka?\nTři podzimní televizní novinky, tedy veřejnoprávní Rapl a Doktor Martin a primácká Mordparta dokazují, že v seriálové tvorbě se díky snaze o „skandinávskou“ drsnost rozdíly pomalu stírají. Zvlášť v žánru krimi; i když Rapl stále vítězí originalitou, přece jen se posunul blíž k americkému modelu týmových pátraček, jakou je i Mordparta. Tvůrci krimi již vesměs ovládli filmové záběrování, práci v exteriérech, hru se světlem a detailem, volbu typově zajímavých, méně známých herců – jenže to dělají právě už všichni. Kriminálka Anděl byla první, Případy 1. oddělení nejvěrnější a Rapl nejvytříbenější. Jenže co na tom, když všechny ve sledovanosti válcuje Doktor Martin. Má totiž Donutila.\nRapl opisuje, ale opisuje dobře\nRapl je na české televizní scéně něco jako malý zázrak, byť prostě jen kopíruje ponurou atmosféru takového Mostu anebo dalších severských kultovních děl. Navazuje na Cirkus Bukowsky, který se podobnou cestou vydal už před třemi lety a z kterého si Rapl půjčil postavu Hynka Čermáka coby detektiva Kuneše, „drsnějšího než Krušné hory“, kam je převelen napůl za trest, napůl k vyšetřování dávné vraždy, jež se vine napříč samostatnými případy každého dílu. Tím Rapl připomíná stavbu VIP vražd, některé kauzy – v druhém dílu smrt faráře – mají zase pel tajemných rituálů a la Labyrint a věcné pojetí místních policistů, kdy se pod každým povrchem dá tušit nějaké to trauma – prostě nic nového.\nJáchymov jako Městečko Twin Peaks\nCo je nové nebo aspoň ne často vídané na našich obrazovkách, je podle iDnes, která všechny tři seriály hodnotí, způsob vyprávění, tedy ona temná stylizace vetknutá hned do bondovských titulků, úderné rány bez vysvětlivek – jde prostě o něco v našich vodách nevídaného: Moderně snímaná detektivka, která snese srovnání. Dialogy jsou úsporné, akce na české poměry nezvykle reálná, soukromé vazby jen naznačené, ne telenovelově pitvané, hrdinův brloh správně brlohovatý, Jáchymov ponurý jako Městečko Twin Peaks – prostě dokonalý protipól šumavsky idylické Policie Modrava.\nBez Čermáka to není ono\nPotěší, že i mladý parťák hrdiny v podání mile neokoukaného Lukáše Příkazského dovede uplatnit jízlivost, třebaže nikdo nepřebije Kunešovo jedovaté „Někdy úplně stačí mlčet“. Bohužel Čermákova zápletka je rozhodně nejsilnější, když není na scéně, napětí značně klesá – i tak je ale tahle severočeská pocta severskému krimi velmi slušná. A 1,3 miliony diváků prvního dílu jsou taky velmi dobré.\nModrparta, stá variace na už viděné\nPrima proti Raplovi nasazuje Mordpartu, klasickou detektivní sérii, kterou hodlá napravit letní propadák nazvaný Jetelín. Je to slušně natočené, ale stokrát viděné. Prostě další kriminalistický tým, jaký tu byl už v Kriminálce Anděl a Případech 1. oddělení, který víc jede na konfliktech a kontrastech mezi jednotlivými postavami, než na silných případech. Aby ne, když hned v úvodní Nevěstě zná každý čtenář Agathy Christie vraha dřív než policisté, dodatečně vytahující důkazy z kouzelného klobouku. Sází se zjevně na aktuální témata typu dětská pornografie, ale nic neukáže a je až směšně doslovná. Tak ještě že má Jiřího Bartošku, ten určitou věkovou kategorii divaček k televizi přitáhne, a dámy si možná nevšimnou, jak šmíráckou a stokrát viděnou variaci na životem unaveného detektiva v baloňáku tu „Barťák“ předvádí. Prostě sáhl do příslušného hereckého šuplíku, stejně jako do toho svého sáhli i scenáristé, bohužel.\nDoktor Martin a vesničtí debilové\nDalším koněm České televize je už druhá série seriálu převzatého z Británie, tedy Doktor Martin II. Druhá řada se totiž alespoň podle úvodního dílu snaží inspirovat ještě jinde – „detektivkou“ v medicíně, tedy napínavým hledáním zdroje nemoci, tedy tím, čím na hodně jiném levelu disponuje takový doktor House. Jenže opět tu máme staré známé nešvary české nejen seriálové tvorby. Předvádění rázovitých vesnických postaviček, jak píše jeden z diváků: „Druhá série šla ještě dál a přesunula MUDr. Martina z malebného beskydského Protějova do svérázného pojetí pekla, kde je obklopen hordou debilů, zrůd a duševních kriplů, kteří svou vyhrabaností a celkovou nepříjemností usilují o jeho psychické zdraví a tím i nesmrtelnou duši. Třešnička na dortu je otřesná Remundová a její seriálová dcera, která pro mě představuje dno českého seriálového herectví.“ Prostě podle naší televize jsou venkovani banda buranů.\nA snad ještě horší je babrání se ve vztazích – zde nerudný Donutilův hrdina a poněkud nesnesitelná, ale slušně vyvinutá Jitka Čvančarová, musí nudit snad každého. Neustálé řešení toho, jestli svatba ano nebo ne, je vážně na přes držku. A neustálé záběry přírodních krás Beskyd, to už pomalu zavání reklamami na některý z obchodních řetězců.\nA jak dopadl první souboj v měření sledovanosti? Doktor Martin II byl lehce nad milionem diváků a vítězil hlavně u starších ročníků, Mordparta skončila těsně pod milionem a s vyšším podílem mladších generací. Zatím tedy s přehledem vyhrál Rapl s 1,3 milionem většinou mladších diváků. Jenže ti většinou u televize moc nevydrží, zato diváci Doktora Martina jsou nejen vděční, ale také věční.\nDoktor Martin, Mordparta, Rapl, Miroslav Donutil, Jitka Čvančarová,


Křeslo jako životní styl. Jak si vybrat to správné a jak v něm relaxovat?\nSolitérní kus nábytku představuje vždy tak trochu exkluzivitu. Vnáší do prostoru určitý typ výjimečnosti, kterou si chceme dopřát. Křeslo má ještě něco navíc. Můžete v něm i krásně odpočívat. Únava patří k jednomu ze sedmi hlavních příznaků, které pacienti nejčastěji jmenují svým lékařům během vyšetření. V dnešní populaci považuje v průměru každý čtvrtý člověk únavu za svůj hlavní problém. Přitom výsledky studií ukazují, že v převážné většině případů je únava


MPSV.CZ : Úřady se snaží motivovat firmy, aby dávaly práci absolventům (MF DNES)\nÚřady se snaží motivovat firmy, aby dávaly práci absolventům (MF DNES)\nOdborné praxe pro mladé do třiceti let. Tak se jmenuje projekt zlínského Úřadu práce, který se rozjel loni na podzim a má za sebou první rok fungování.\n„Do projektu vstoupilo 605 uchazečů, počet schválených společensky účelných pracovních míst byl 519,“ poznamenala ředitelka krajské pobočky Úřadu práce ve Zlíně Miriam Majdyšová.\nMF DNES, 30. 10. 2014\nPokud firmy zaměstnají absolventy, získají vysoký příspěvek na jejich mzdy.\nZúčastnit se mohou absolventi vedeni v evidenci Úřadu práce déle než čtyři měsíce, kteří nemají delší pracovní zkušenost než dva roky. Výjimečně může být do programu zapojený i zájemce, který je v evidenci kratší dobu.\nFirma, která těmto lidem dá práci, získá příspěvek na mzdu jak na nového zaměstnance po dobu minimálně šesti měsíců, tak příspěvek na mentora, který mladého pracovníka bez zkušeností zaučí na pracovišti. Těch je zatím 239.\nMezi nejčastěji nabízené profese, o něž navíc měli uchazeči zájem, patří práce v administrativě, asistent pedagoga, číšník/servírka, grafik webových stránek, kadeřnice, kosmetička, logistik, obchodní zástupce, obsluha CNC strojů, referent odboru města nebo obce, skladník, logistik, správce IT sítě, svářeč, účetní či učitelka mateřské školy.\nPřes dva tisíce absolventů v regionu nemá práci\nVe Zlínském kraji bylo ke konci září bez práce 2 088 absolventů, z nichž 1 434 ukončilo školu letos. Mezi okresy jsou z pohledu vzdělání absolventů výrazné rozdíly především na Vsetínsku. Zatímco u ostatních tří okresů se podíl maturantů pohybuje v rozmezí 36 – 37,7 procent, na Vsetínsku nemá zaměstnání téměř 42 procent středoškoláků.\n„Zajímavé je, že hodnoty letošních absolventů jsou srovnatelné. Dá se tedy říci, že na Vsetínsku mají středoškoláci bez praxe větší problém sehnat práci, než je tomu v ostatních okresech, a navíc zřejmě tuto situaci neřeší ani dalším vzděláváním. Naopak letošních absolventů – vyučenců je na Vsetínsku jen 27 procent, v ostatních okresech je jejich podíl cca 32 procent,“ podotkla Majdyšová.\nZ pohledu procentuálního zastoupení vzdělání je zásadní rozdíl mezi všemi absolventy a „čerstvými“ absolventy v kategorii ‚vyučen‘ a ‚VŠ‘. Podíl vyučených, kteří hledají práci, roste s délkou jejich evidence. Naopak díky převaze letošních vysokoškoláků platí, že mají potíže se získáním zaměstnání jen z krátkodobého hlediska.\n„Největší problémy s hledáním práce mají středoškoláci, těch letošních je mezi nimi nejméně. V evidenci zůstávají ti, kteří nechtějí dále pokračovat ve studiu a přitom často z důvodu chybějící praxe nemohou najít práci odpovídající jejich vzdělání,“ řekla Majdyšová.\nDokonce i vyučenci zůstávají v evidenci Úřadu práce kratší dobu než maturanti. A důvod? Pokud nenajdou práci v řemesle, kterému se vyučili, vrací se zpět ke studiu.


Perry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů - Sci-fi - Knihkupectví Minotaur.cz\nPerry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů\nOriginální název: Die Welt der Hyperkristalle\nZ toho vyplývá následující pravidlo: Kdo ovládá těžbu a zpracování hyperkrystalů, ten ovádá Galaxii. Každý další důl zvětšuje moc těch, kdo jej vlastní.\nŽe však do toho chtějí mít co mluvit i planety, na kterých se těží, dokazuje mimo jiné taky Kaiwan coby SVĚT HYPERKRYASTALŮ...\nMůžete si přečíst nebo napsat recenzi na Perry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů, může stránku produktu Perry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů vytisknout. Můžete také doporučit produkt Perry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů emailem, přidat si Perry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů do záložek (oblíbených), nebo sdílet Perry Rhodan - Hvězdný oceán 038: Svět hyperkrystalů na facebooku (ikonkou pod obrázkem).\nTento produkt byl přidán do našeho katalogu Úterý 11 listopad, 2008.


Čínu kvůli porušování práv Ujgurů kritizovalo v OSN 39 zemí, Česko mezi nimi není - Aktuálně.cz\nAktualizováno 6. 10. 2020 22:39\n"Velice nás znepokojuje stav lidských práv v Sin-ťiangu a nedávný vývoj v Hongkongu," stojí v prohlášení, které velvyslanec Christoph Heusgen přečetl na zasedání třetího výboru Valného shromáždění OSN, jenž se mimo jiné zabývá humanitárními otázkami. Podle prohlášení existuje v Ujgurské autonomní oblasti Sin-ťiangu síť táborů určených k politické indoktrinaci. "Věrohodné zprávy tvrdí, že (v táborech) je svévolně vězněno přes milion lidí," stojí v prohlášení. Dokument vyzývá Čínu, aby pustila do Sin-ťiangu nezávislé pozorovatele s cílem monitorovat dodržování lidských práv Ujgurů.\nzahraničí Aktuálně.cz OSN ujgurové Čína


Pomaturitní kurzy španělštiny Brno\nPomaturitní kurzy španělštiny v Brně\nŠpanělština online > Kurzy španělštiny > Pomaturitní kurzy španělštiny > Pomaturitní kurzy španělštiny Brno (Nalezených kurzů: 2)\nAktuálně vypsané pomaturitní kurzy španělštiny nabízené jazykovými školami v Brně. U kurzů jsou uvedeny recenze od studentů; vždy k danému druhu kurzu španělštiny v příslušné jazykové škole. Kliknutím na mapu zobrazíte seznam jazykových škol vyučujících tyto kurzy.\nZačal před 385 dny


Cenu Edwards získala doktorandka z FSI. Porotu zaujala její diplomová práce zaměřená na obrábění - Lidé – Zprávy z VUT\nFinalisté soutěže, kterou loni poprvé vyhlásila společnost Edwards | Autor: archiv společnosti Edwards\nHistoricky první cenu Edwards za nejinovativnější diplomovou práci v kategorii Technika udělila porota studentce strojní fakulty Petře Ohnišťové. Ta se zabývala technologií frézování tenkostěnných součástí pro letecký průmysl. Vítězstvím v soutěži získala odměnu 20 tisíc korun a exkurzi do výrobního závodu firmy.\nDiplomovou práci, se kterou Ohnišťová u poroty bodovala, vypracovala v rámci svého double-degree studia na VUT a na francouzské univerzitě Arts et Métiers ParisTech v Cluny, jehož součástí je povinná šestiměsíční stáž. Tu absolvovala ve firmě Aircraft Industries, která se zabývá výrobou letadel. „Domluvili jsme se, že stáž bude sloužit i k vypracování diplomové práce a že jedním z hlavních cílů bude analýza vlivu technologie obrábění na únavové vlastnosti leteckých hliníkových slitin,“ vysvětlila vítězka. V současné době ve výzkumu pokračuje v rámci doktorského studia na Fakultě strojního inženýrství. Tentokrát se soustředí na konkrétní typ frézování – čelní. „Dílčí studie ukazují, že prozatímní dosažená struktura povrchu po frézování nemá hlavní vliv na vznik únavových trhlin, které způsobují poškození součásti. Trhliny ve většině případů způsobují vměstky, které se nachází těsně pod obrobeným povrchem,“ doplnila studentka.\nPříspěvek do soutěže přihlásila na popud svého vedoucího práce. Samotnou by ji nenapadlo, že by práci prezentovala jinde než před komisí na fakultě. Nakonec porotu téma zaujalo natolik, že ji ocenila prvním místem v kategorii Technika. Získala tak dvacet tisíc korun. „Příjemně nás překvapil jak počet, tak i kvalita přihlášených prací,“ prohlásil Pavel Šustek, jednatel společnosti Edwards. Součástí výhry byla také exkurze do výrobního závodu firmy v Lutíně, kam finalisté zamířili hned po slavnostním ceremoniálu. „Tam jsme se dozvěděli, jak to ve firmě funguje. Mimo jiné se zde zabývají výrobou vakuových vývěv, což pro mě bylo z hlediska studijního zaměření celkem zajímavé,“ shrnula Ohnišťová.\nFakulta strojního inženýrství studenti ocenění studentská soutěž


Miroslav Marada Šardice IČO 46300571 kontakty (09.03.2021) | Finance.cz\nMiroslav Marada Šardice IČO: 46300571\nTato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Miroslav Marada, která sídlí v obci Šardice a bylo jí přiděleno IČO 46300571.\nMiroslav Marada je Fyzická osoba podnikající dle živnostenského zákona nezapsaná v obchodním rejstříku se sídlem v obci Šardice. Podniká od roku 1992 v oboru Opravy silničních vozidel , Zámečnictví, nástrojářství , Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona a další.\nZákladní údaje o Miroslav Marada IČO: 46300571\nKontakty na Miroslav Marada IČO: 46300571\n476, Šardice 696 13\nObory činností Miroslav Marada IČO: 46300571\nVedení firmy Miroslav Marada IČO: 46300571\nHodnocení Miroslav Marada\nVýpis dat pro firmu Miroslav Marada obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.\nvýpis firmy Miroslav Marada, 46300571 na živnostenském rejstříku


Mláďata morčátek | iFauna.cz\nProdám Mláďata morčátek málopočetné krémové barvy i bílé barvy. Mláďata jsou většinou tmavooká, po rodičích s PP. Morčátka jsou bez PP (rodokmenu), krotká, vymazlená, zvyklá na kontakt rukou, děti, mají hezkou kulatou hlavičku. Luxusní mazlíček pro děti i dospělé. Info: email - dix.karel@seznam.cz, mob. 605949288, na SMS neodpovídám Cena dohodou.\nProdám Klec 140cm ferplast\nProdám klec 140cm ferplast, zakoupena 10/21.\nProdám Křeček syrský mláďata\nProdám Křečka zlatého – syrského - Prodám 2 měsíce staré křečky syrské. Od odstavu jsou učení na napáječku. Jsou krmení ovocem - jablka. Zeleninou - mrkev. A samozřejmě obilninami. Máme holky i kluky....\nChovatelská stanice Domino prodává krátkosrstá morčátka plemene anglický crested - poslední 2 kluci. Jsou ošetřena proti parazitům. Vhodné pouze jako mazlík.\nNabízím potkany 20Kč/ks. Osobní odběr Kojetín.\nProdám T3box + 1.1 chovné s mláďaty\nProdám Myš laboratorní - T3box s napáječkou a přepážkou na krmivo (s mladým chovným párem myší + 3mladé odstav + 6ks holat) cena komplet 250,-\nZobrazit více inzerátů (932)


Proč na mě tak tlačí? – diskuse k Alíkovině – Alík.cz\nPříspěvek z 12. března 2016 v 19:25.\nKaždý by si měl uvědomit,že se učí pro sebe,ne pro rodiče. Je to váš život,ne život vašich rodičů. A i na střední školu pokus uděláš dobře příjímačky se dát dostat s trojkami,takže být tebou něco tvým rodičům řeknu.\nPříspěvek z 10. března 2016 ve 22:01.\nNo podle toho, jak to vyprávíš to zní hodně děsivě...... promiň, ale aby mi rodiče zabavovali mobil za dvojku....... Neříkám, že jsou špatní ale......nějak jim to řekni, jak se cítíš. Třeba to vyjde a bude ti lépe\nPříspěvek z 8. března 2016 ve 20:49.\nHele naši mi taky říkají, že mám mít dobré známky. Dvojka jim nevadí. A obšas při větších a těžších testech se spokojí i s 2-. Trojka je už blbá a o čtyřce a pětce ani nemluvím. Ale nikdy mě netrestají. Jsou na mě naštvaní, lae už dávno jsm e si vyříkali, že jestli se budu učit nebo ne je jen na mě.\nJe mi tě líto. Smutné je, že to tvoji rodiče myslí dobře.\nPříspěvek z 8. března 2016 v 7:40.\nJestli je ve tvé blízkosti někdo, s kým bys to mohla probrat, neváhej a svěř se mu.\nVšimla jsem si, že ti jde psaní. Zkus napsat rodičům klidně i dlouhý dopis, kde jim řekneš, co si o tom myslíš a jak se cítíš. Nezapomeň zmínit, že se samozřejmě budeš dál snažit, získávat dobré známky, ale je důležité, aby věděli, jak ti je.\nToť mé rady :D\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:39.\na ta to rozkecá po všech učitelech ne? věř mi na ně není spoleh\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:38.\n#sry nevšimla jsem si tý linky bezpečí souhlasím s tebou sry\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:36.\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:35.\nReakce na smejky225:\nbudu hádat. jsi hnusná šprtka co je hnusná na všechny kteří mají horší známky než ty\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:33.\ns tím že dvojka není katastrofa souhlasím já jsem docela ráda když mám dvojku. ok na vysvědčení to by mamka šílela ale dvojka je fajn\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:32.\njenže komu to má jako říct? rodiče mají vždycky svoje argumenty a ještě by na ni pak byli hnusnější\nPříspěvek z 6. března 2016 v 19:28.\nhele teprve poznáš co je to fyzika. moje mamka je přísná a já musím mít furt jedničky ale ted jsm měla vokno v testu z jednotek a zapomněla jsem kde to mám dělit a kde násobit jakoby se mi vypařily všechny fyzikální předpony a ted si přeju trojku nebo čtyřku protože jsem to fakt pokazila a to ten den budem mít známky z eeextra těžkého testu z inf a už zítra. co by sis z toho měla vzít? občas to člověk pokazí a chybama se člověk učí a z rodičů si nic nedělej protože oni vždycky dělají jak jsou chytří a sami určitě taky někdy něco pokazili cs\nPříspěvek z 6. března 2016 v 10:47.\nPřestávky ve škole. Když mám čas,píšu články z telefonu (když ho nemám zabavený)\nPříspěvek z 6. března 2016 v 10:46.\nVšem vám hrozně moc děkuji za podporu a za rady.\nPříspěvek z 5. března 2016 ve 12:04.\nJe to nějaký divný. Když teda nemáš na nic čas tak jak stíháš psát sem ? Když se pořád učíš a nemůžeš si ani číst !\nPříspěvek z 5. března 2016 v 7:11.\nMáš to doma těžké.\nPříspěvek z 5. března 2016 v 1:44.\nNičí ti dětství.\nTakto se rodiče vůbec nemají chovat. Měla bys zavolat na linku bezpečí, prostě o tom někomu říct.\nPříspěvek z 4. března 2016 ve 12:47.\nDvojka neni katastrofa\nZkus se rodičů někdy optat, zda by ti ukázali jejich vysvědčení. Třebas se budeš nakonec smát ty. Třebas tam bude mít tvuj drahej otecko čtyřky, matinka taky. Případně se jich optej, kdo chtěl u nich v zaměstnání znát jejich známky ze základky. Každýmu je to buřt, hlavně když budeš jednou umět vzít práci do ruky. Já to o svých rodičích vim, že neměli samý jedničky. Po mně je sice chtěli, ale když viděli, že nejsem vyloženě matematickej typ, smířili se i s tou dvojkou jednou za čas. A neukousli mně. Večerka už je drobet extrém... nemluvě o zabavování věcí. Některý rodiče jsou fakt jako navedený a myslí si, že mají patent na všechno, jenže nemají. Pak se diví, že od nich jdou děti co nejdřív pryč, když po nich rodiče pořád šlapou. Takhle to měli známí. Buzerovali, buzerovali, a syn k nim teď nechodí. Na co chodit někam, kdes nezažil nic dobrýho.\nZase když budeš drobátko myslet dopředu, řekni si: "půjdu na střední/vysokou přes půl republiky a budu od nich mít pokoj". Drž se.\nPříspěvek z 4. března 2016 v 6:12.\nMám pravdu! Za dvojky bych jí prohmal rákoskou kolem Prahy, nemůžr patřim k ve škole k podprůměrným dvojkařům!\nPříspěvek z 4. března 2016 v 0:13.\nmoje mamka je štatsná když dostanu dvojku když jsem přinesla 4 tak jsem se musela alespon 1 hodinu učit a vyzkoušela mě a měla jsem pak z toho jedničku :)\nPříspěvek z 3. března 2016 ve 23:55.\nAhoj, myslím, že tohle opravdu v pořádku není... snaž se dal, ale asi bys mela ve skole zaněkým zajít a poradit se a nebo aspoň vypovídat ať nejsi na to sama drž se ať je brzy lépe\nPříspěvek z 3. března 2016 ve 23:53.\nReakce na pepik-p:\nTo me Pepíku mrzí\nPříspěvek z 3. března 2016 ve 23:51.\nProsím Te nech ji na pokoji\nPříspěvek z 3. března 2016 v 19:58.\nTyhle rodiče nechápu. Proč řeší dvojky. Když jsou to dobrý známky. Ale známky záleží na škole třídě a učiteli.\nPříspěvek z 3. března 2016 v 18:58.\nSeš blbá nebo na vedená chudák holka trpí a ty ještě budeš toto chování chválit fakt někdy si to zkus ;)\nPříspěvek z 3. března 2016 v 16:03.\nZajdi si ve škole za výchovnou poradkyní, tohle rozhodně není dobrá výchova... :(\nPříspěvek z 3. března 2016 v 16:02.\nProsím, řekni mi, že tohle myslíš jako vtip...\nPříspěvek z 2. března 2016 v 19:49.\nŠmejky: Seš blbá?!!


Janov nad Nisou – Wikipedie\nSouřadnice: 50°46′20″ s. š., 15°10′9″ v. d.\nZástavba v Janově nad Nisou\n50°46′20″ s. š., 15°10′9″ v. d.\n1 475 (2021)\nOficiální web: www.janov-n-n.cz\nObec Janov nad Nisou (do roku 1947 Honsberk, německy Johannesberg) se nachází v okrese Jablonec nad Nisou, v Libereckém kraji, něco přes 5 km severně od Jablonce nad Nisou. Žije zde přibližně 1 500 obyvatel.\nPrvní písemná zmínka o obci se objevuje roku 1645 v liberecké matrice. Jako první se zde prý usadil kolem roku 1630 uprchlý rekrut Johan Wolfganf Reckziegel. Lidé z okolí mu přezdívali Jan z hor - Hans vom Berge. Z toho vznikl název Honsberg, později Johannesberg.\nV Janově nad Nisou stejně jako v celém Jablonecku se lidé živili broušením skleněných perel, knoflíků, později i vyráběli textil. První brusírna vznikla roku 1750, na počátku 20. století jich bylo již 40, navíc zde bylo provozováno 47 mačkáren skla.\nDne 19. června 1909 byl Janov nad Nisou povýšen na městys, roku 1922 na město. V této době byl Janov na vrcholu rozkvětu. Žilo zde 3200 obyvatel, měl všechny náležitosti moderního města první republiky a byl spojen s Libercem tramvajovou linkou. V červenci roku 1927 byla započata stavba radnice, dokončena byla o dva roky později. Stavba byla prodloužena i díky zřícení radniční věže v listopadu 1927.\nNyní v Janově funguje poslední brusírna na Velkém Semerinku a sklárna poblíž centra Janova. V Hraničné se těží žulové bloky.\nSouvisející informace naleznete také v článku Seznam kulturních památek v Janově nad Nisou.\nNáhrobek Johanna Friedricha Hütmanna\nSocha svatého Jana Nepomuckého před kostelem\nPamětní deska a místo dělnických srazů na vrchu Královka, kamenná rozhledna tamtéž\nŽelezná rozhledna Slovanka\nSklárna Vitrum Janov nad Nisou\nStudánka s Křížovou cestou\nPřírodní památka Tichá říčka u Hrabětic\nHřbitov vedle kostela\nObrázky, zvuky či videa k tématu Janov nad Nisou na Wikimedia Commons\nJanov nad Nisou v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)\nČásti obce Janov nad Nisou\nWorldCat Identities (skrze VIAF): 237726458\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Janov_nad_Nisou&oldid=20393898“\nVesnice v okrese Jablonec nad Nisou\nStránka byla naposledy editována 17. 8. 2021 v 09:01.


Petr Kříž - Svinařov 263\npošta Smečno (okr.Kladno)\nJsme plátci DPH. IČO: 71922873, DIČ: CZ7608282660\nLenka Křížová 776 344 737\n(tento kontakt, prosím, nepoužívejte pro objednávky)\nPetr Kříž - 603 218 196\nVyzvednutí zboží či osobní schůzka - VŽDY po předchozí tel.dohodě. Děkujeme za pochopení.\nOtevírací doba (po tel.domluvě):\nKaždý všední den od 8,00-16,00 hod.\nPolední pauza: 12-12,30hod.\nve dnech 4.-6.7. ZAVŘENO - DOVOLENÁ!\nPlatba na pobočce v hotovosti nebo kartou !!!\nZpůsob platby prosím hlásit předem, nebo správně zašktrnout v košíku e-shopu.