Tünde Bartha, superúřednice v Babišově kampani: Premiér je jako pták Fénix — HlídacíPes.org\nOběd prezidenta se členy vlády, 28. června 2021. Tünde Bartha zcela vpravo. Foto: tisková zpráva Kanceláře prezidenta republiky\nNapsal/a Robert Malecký 7. července 2021\nKOMENTÁŘ. Dokud Babišovi věřím, ty kauzy mě vůbec nemohou rozhodit. Slova vysoké státní úřednice, vedoucí Úřadu vlády a Babišovy pravé ruky Tünde Bartha ukazují, jak daleko byl v éře Andreje Babiše unesen český státní aparát. Tünde Bartha poskytla Deníku exkluzivní rozhovor, který stojí za pozornost hned z několika důvodů.\nOtázky víry, kterou nemohou zviklat sebekřiklavější kauzy trestního stíhání, spolupráce s komunistickou tajnou policií, všudypřítomné střety zájmů a dotační excesy, přenecháme odborníkům na studium sekt a tajných společenství. Jde ostatně jen o vrchol rozhovoru, kterým Deník své předplatitele obšťastnil v pátek a který s paní Bartha vedla redaktorka Kateřina Perknerová.\nRozhovor se jinak line v rovině superlativů, a to jak na úrovni redaktorka-respondentka („Výjimečná a tajemná žena, to je Tünde Bartha, pravá ruka premiéra Andreje Babiše a už skoro čtyři roky vedoucí Úřadu vlády ČR…“), tak ve vztahu respondentka-Babiš („Jsem podobný pták Fénix jako Andrej Babiš. Večer se vybiju a ráno vstanu z popela s dobrou náladou.“).\nChápeme, také máme přirozeně skvělou povahu. A protože máme i zkoumavou mysl, zastavili jsme se u některých pozoruhodných aspektů zmíněného díla.\nJen lehce nesnesitelný šéf\nZnáte takový ten moment na pohovoru, kdy na sebe máte prozradit svou nejhorší vlastnost a jdete na to od lesa: Mou největší slabinou je netrpělivost. Netrpělivost? Ano, chci výsledky hned, mám vynikající tah na branku.\nPodobně na to jde Tünde Bartha. „Tak on je lehce nesnesitelný,“ říká o Babišovi v nejkontroverznější části rozhovoru. Novinářské břitvy jiskří, vzduchem se vznáší cena Karla Havlíčka Borovského. Ale klid, věta pokračuje: „Jeho pracovitost, urputnost a orientace na cíl je vyčerpávající.“ To jsme si oddechli.\nPrávě tuto pasáž si ostatně správce profilů Andreje Babiše na sociálních sítích vybral k prezentaci.\nMoje pravá ruka Tünde říká, že jsem údajně LEHCE NESNESITELNÝ. No, chápete to? Jinak skvělý rozhovor. pic.twitter.com/OE4GkknqzV\n— Andrej Babiš (@AndrejBabis) July 3, 2021\nJistě, skvělý rozhovor. Tak skvělý, že si ho Babiš rovnou na Twitter pověsil celý. Jinak je totiž k dispozici pouze předplatitelům Deníku. „Zaujal Vás tento článek? Dočíst si jej mohou naši předplatitelé,“ píše se na stránce poté, co uplyne necelá jedna otázka.\nV redakci měli jistě z tohoto – řekněme – kreativního přístupu k duševnímu vlastnictví radost. A ještě větší radost měla jistě autorka, Kateřina Perknerová. Není totiž z novinářského pohledu větší pocty, než když si váš rozhovor respondent vystaví jako příklad dobře zvládnutého PR v předvolební kampani.\nNic jiného rozhovor s Tünde Bartha není. Long story short: Babiše žerou světoví státníci, má široké srdce, s Českem to myslí dobře, problémy neexistují nebo si je nepřipouštíme.\nTünde Bartha není státní úřednicí v tom nejužším smyslu slova, abychom na ni mohli vztáhnout přísná měřítka zákona o státní službě o nepřekročitelné hranici mezi úřednictvem a politikou. Úřednicí ovšem je, jen jsou vedoucí Úřadu vlády (Bartha je mimochodem už několik let pouze pověřena, řádně jmenovaná vládou nikoli) a zaměstnanci kabinetu předsedy vlády z působnosti služebního zákona vyňati a zakotveni v tzv. zákoně kompetenčním. I tak je ovšem situace, kdy superúředník poskytuje veřejné rozhovory o kvalitách svého šéfa-politika, za normálních okolností nepřijatelná a absurdní.\nI v této zdánlivé drobnosti nám éra Andreje Babiše zase o kus posunula hranice možného.\nJeště před pár dny nebylo jméno šéfky Babišova kabinetu širší veřejnosti příliš známé. Když se vláda 28. června vydala na Hrad na pracovní oběd s prezidentem Milošem Zemanem a vznikla z toho společná fotografie, ptala se řada lidí na sociálních sítích, kdo je ona žena zcela vpravo a zda máme novou ministryni.\nS trochou nadsázky lze říct, že Bartha je kancléřka z povolání. Začínala jako ředitelka kanceláře Mary Travel Agency, v letech 2008 až 2010 byla ředitelkou kanceláře a osobní asistentkou generálního ředitele společnosti AWT, mezi roky 2010 a 2014 pak ředitelkou kanceláře a tajemnicí majitele společnosti BXR Partners.\nCož je v jejím oficiálním životopise taková malá hra na schovávanou, neboť oním majitelem byl do roku 2014 finančník Zdeněk Bakala, jeden z vděčných mediálních terčů premiéra Babiše či prezidenta Zemana.\nSeznam Zprávy nedávno informovaly, že by se Tünde Bartha ráda viděla v diplomacii a že už se pro ni připravuje post velvyslankyně v Budapešti. Bartha mluví plynně maďarsky a k Maďarsku má hluboký vztah, takže by to mohlo dávat smysl. Větší smysl to ale dává s ohledem na blížící se volby. Babišův výsledek je nejistý, v Maďarsku má obchodní zájmy, ostatně tam chtěl Tünde Bartha vyslat už před třemi lety.\nJeden malý nekritický rozhovor může maďarskou cestu hezky přiblížit.\nCo k tomu dodat. Dobře placená, skvělý servis, cesty do světa, vysoké diety, spoustu dalších excelentních benefitů atp. Prostě sekta, která drží pohromadě. V hitlerovském Německu to bylo podobné, tam vůdce vydržel 12 let. Zde mu zbývají ještě 2 roky. Tak se snad dočkáme konce té ostudy.\nJeště dva roky ho podrží Zeman!\nneni co dodat, ta destrukce je neuveritelna abez techto ambicioznich a servilnich poskoku by to neslo..fuj\nTak autorkou rozhovoru je Kateřina Perknerová, že. Více slov netřeba.\n„Premiér je jako pták Fénix“\nMá pravdu, Tünde superúúřednice.\nVyčítáte Tünde loajalitu? Divné.


Slabá úroda vanilky zřejmě zdraží zmrzlinu | Týden.cz\nZprávy z Madagaskaru\nSlabá úroda vanilky zřejmě zdraží zmrzlinu\nCena madagaskarské vanilky v loňském roce stoupla o 150 procent. Důvodem byla slabá úroda na Madagaskaru, který je jejím největším producentem. Výrobci potravin nyní varují, že budou muset zvyšovat ceny, což by mohlo ovlivnit hlavně ceny zmrzliny.\nPodle analytické společnosti Mintec se madagaskarská vanilka prodávala v lednu za 144 liber (5000 Kč). Na začátku loňského roku cena činila 59 liber. "Ceny vanilky začaly růst v letech 2012-13 kvůli obavám o kvalitu a nadále stoupají," uvedl analytik firmy Mintec Jara Zicha.\nVanilka je komerčně dostupná ve formě celých tobolek, prášku a extraktu. Růst cen bude bolet všechny firmy, které používají vanilku. Tu najdeme v různých produktech od nealkoholických nápojů po koláče a parfémy. Nejvíce však zřejmě dopadne na výrobce zmrzliny, protože vanilka je nejdražší složkou ve výrobním procesu a některé firmy budou nuceny přesunout zvýšené náklady na spotřebitele.\nOdborníci také varují, že když jsou ceny vysoké, jsou zemědělci v pokušení sbírat vanilkové tobolky brzy. To pak způsobí, že má vanilka méně intenzivní chuť, což znásobuje problémy na trhu. Vysoce ceněná plodina je také cílem zlodějů.\n"Jsou zprávy, že pěstitelé vanilky na Madagaskaru sklidili svoji úrodu za rok 2015 předčasně v obavách ze ztráty své produkce kvůli zlodějům," dodává Zicha. "To spolu s nedostatečným sušením kvůli vyššímu zisku z úrody snížilo kvalitu vanilky."\nZa slušnou úrodu na Madagaskaru je považována sklizeň zhruba 2000 tun. Loni však činila něco mezi 1300 až 1400 tun. Letošní letní sklizeň by měla být připravena na dodávky v listopadu a některá čísla naznačují, že by mohla být hojnější. Ceny by tak mohly koncem letošního roku začít klesat.\nKombinace vysoké ceny a nízké kvality znamená, že někteří výrobci se obracejí k syntetickým alternativám. Mnoho potravinářských značek však není nakloněno použití umělých příchutí.\n"Vanilka je nejprodávanějším produktem každé firmy vyrábějící zmrzlinu. Můžete uvést na trh chuť, kterou zaplníte mezeru na trhu, ale vanilka bude vždy na prvním místě," dodává produktový manažer New Forest Ice Cream Dave Bishop.


Jen povídání problém nevyřeší [Svíce.cz]\nBýt přemýšlivý člověk, za kterého se každý uživatel tohoto webu určitě považuje, je jistě věc správná. Je dobře, že se stále nachází dostatek lidí, kteří mají zájem o aktuální problémy naší společnosti nebo o hluboké filozofické problémy typu „proč lidé věří v Boha“ a tak podobně. Sdílnení názorů je také napomáhající k vytváření vlastního, dobře promyšleného a objektivního postoje k danému problému. Všechno tohle snažení však nakonec vede k ničemu, agresivní i promyšlené reakce se utopí v minulosti stejně tak, jako samotné články. Rád bych se chtěl zastavit nad tím, jestli mají diskuse na Svíci cenu a jak by se dali zhodnotit.\nNěkteré otázky, o kterých se zde píše, mají za účel pouze ukázat na problém, vybídnout k zamyšlení a podnítit diskusi. V mnoha případech je to dostačující, pokud si lidé chtějí vyměnit své názory na umění, zamyslet se nad češtinou nebo se bavit o zdánlivě samozřejmých věcech (například o nezaokrouhlených cenovkách), tak je diskutování na Svící podle mě tou správnou cestou. Často jsem si ale naopak uvědomil, že se tu někdy kecá o velikých věcech a nic z toho nikdo nemá.\nNeknostruktivní jsou podle mě všechny články, které pouze kritizují (často se jedná o politické otázky). To, že někdo začne nadávat na politiku (což je pro Čechy poměrně typické) nepřinese žádnou změnu, nejedná se o krok v před, ale o ztrátu času. V případě, že někdo přece jen vznese pozitvní návrh na to, jak by se dal daný problém vyřešit, tak se stejně, jako všechny ostatní názory zde vznesené, zapomene ve skladišti diskusního fóra. Pokud tu je problém, který vás bije do očí, proč o něm pouze diskutovat? Možností je celá řada – od peticí přes demonstrace až po dopisy se stížnostmi adresované politikům. Doufám, že souhlasíte s názorem, že kdo na politiku nadává, tak musí jít minimálně k volbám, popřípadě kandidovat.\nNěkteré texty, které zde byly publikovány, mají velmi zajímavý nadpis, ale obsahem mě častou zklamou. Je sice ušlechtilé se chtít bavit o „Boží existenci“ nebo „romské problematice“. Většina těchto článků je však napsaná autorem, který nemá v daném oboru vzdělání. Mohlo by se nabízet, že „lidový přístup“ je právě to, o co se tu snažíme. Nicméně objektivně vzato, takové články jsou potom velice povrchní.\nŠtěstím je, že psaní možná i hloupostí nikomu neškodí, naopak může ostatní obohatit tím, že se na tu „blbost“ ukáže. Je to koneckonců taky zadarmo, takže to není ani plýtvání. Přesto, je to plýtvání časem, který by se dal využít užitečněji než jenom diskusí s inernetovou komunitou. Nestačí se spokojit pouze s tím, že si přemýšlím někde v obýváku a píšu o tom články, ale skrz jednání a osobní příklad bychom se měli snažit udělat změnu ve skutečnosti.\nNo máš určitě s části pravdu... ADC*Assassin\nVcelku si myslím, že zdejší úvahy... Aleš Janda\nPokus o vysvětlení pro Ema romantik\nJsem moc rád, že je možno takto... Vladek\nJsem rád, že můj příspěvek nezůstal... Ema\nOdp: Jsem rád, že můj příspěvek nezůstal... Seten\nOdp2: Jsem rád, že můj příspěvek nezůstal... Seten\nJe to výborný pojekt Badula\nOdp: Ať svíce hoří věčným plamenem moudrosti:) Tomas\nSouhlasim s clankem - i kdyz nezustava... Tomas Telensky\nOdp: Souhlasim s clankem - i kdyz nezustava... romantik\nOdp2: Souhlasim s clankem - i kdyz nezustava... Tomas Telensky\nOdp3: Souhlasim s clankem - i kdyz nezustava... Tomas Telensky\nDnes každý bojuje jen sám za sebe romantik


Motoristická sezóna se blíží. Víte, že povinné ručení lze sjednat třeba jen na léto? - OPojištění.cz - Informace ze světa pojištění\nPojistné produkty » Motoristická sezóna se blíží. Víte, že povinné ručení lze sjednat třeba jen na léto?\nMotoristická sezóna se blíží. Víte, že povinné ručení lze sjednat třeba jen na léto?\n25.3.2016, Pojistné produkty, Allianz\nUž i řidiči, kteří se neradi vydávají na silnici během zimního počasí, pomalu začínají leštit své vozy. Jaro se blíží a s ním také hlavní motoristická sezóna. A takzvaní letní řidiči mají oproti pravidelným cestujícím jednu výhodu: nemusejí uzavírat celoroční povinné ručení. Místo toho využívají výhod sezónního pojištění, které je zbavuje povinnosti ukládat registrační značku a technický průkaz po dobu neaktivity vozidla do depozitu. U Allianz si navíc mohou vše zařídit online!\n„Pokud řidiči jezdí bez nehod, může být cena jejich sezónního povinného ručení nižší než za dálniční známku nebo jednu plnou nádrž,“ uvádí Veronika Hašplová, která má v Allianz pojišťovně na starosti produktový management neživotního pojištění. „Při sjednání přes internet je autopojištění účinné už deset minut po vyplnění příslušného formuláře. Zelenou kartu s měsíční platností majitel vozidla získá obratem na svoji mailovou adresu a její originál dostane poštou hned po zaplacení,“ dodává.\nSezónní povinné ručení je však vhodné pouze pro ty řidiče, kteří jsou si stoprocentně jisti, že svým vozem nebudou několik měsíců v roce vůbec jezdit. Výhodné je tedy například pro majitele motocyklů, kabrioletů nebo také sněžných skútrů, ale i pro všechny ostatní, kteří svým autem například nemusejí jezdit do práce a využívají ho třeba jen pro cesty na dovolenou. Stejně jako kdokoli jiný si i tito klienti mohou u Allianz vybrat jednu z více než tisícovky individuálních variant autopojištění. Sezónně lze totiž uzavřít i havarijní pojistku.\nPostup sjednání už snad ani nemůže být jednodušší. Na webu online.allianz.cz stačí vyplnit jednoduchý formulář, ve kterém si kromě rizik, jež chtějí mít pojištěná, řidiči navolí i měsíce, kdy má být pojištění platné – minimálně tři, maximálně devět. Výhodou online pojištění pro motoristy s názvem iAuto je maximální přehlednost a transparentnost, protože řidič neustále vidí, kolik korun bude za krytí jednotlivých rizik platit. Důraz je kladen na individualitu každého šoféra.\n04.03.2016 Těžký sníh trápí nejenom motoristy. Allianz už oznámili 760 škod za desítky milionů korun\n10.02.2016 Logika Loga českých pojišťoven: Allianz\n09.02.2016 Šéfem produktového managementu - život, zdraví, penze se v Allianz stal Petr Hájek\n04.02.2016 Allianz je celosvětově nejcennější pojišťovací značkou. Její hodnota přesahuje půl bilionu korun\n22.01.2016 Ze živlů napáchaly loni nejvíce škod na majetku klientů Allianz vichřice\n15.01.2016 Allianz vloni odhalila podvody za 232 milionů korun, což je meziročně o 74 milionů korun více.\n11.01.2016 Celková škoda z požáru litvínovské chemičky se podle Allianz vyšplhá na více než půl miliardy dolarů


Salátové kotníky z cukety na zimu: recepty krok za krokem s fotografiemi a videy\nCuketa salát Ankle Bens na zimu\nAutor Agatha PoradceČtení 14 minPohledy 466Publikováno 30 ledna, 2021\nJak si vybrat tu správnou cuketu pro sklizeň na zimu\nRecepty krok za krokem pro přípravu salátu z cukety „Ankle Bens“\nSalát kotníku Bens s cibulí, mrkví a paprikou\nRecept na salát bez rajčat a rajčatové pasty\nChutný salát „Ankle Bens“ s cuketou a rajčaty na zimu\nSquash „Ankle Bens“ s česnekem, kari a feferonkou\nZimní cuketový salát „Ankle Bens“ bez sterilizace\nVideo recepty: jak vařit squashový salát „Ankle Bens“\nVelmi chutná a jednoduchá příprava „Ankle Bens“ na zimu\nDomácí Anl-Bens salátová omáčka\nSquashový salát „Ankle Bens“ je od dětství známý mnoha lidem. Jemná zelenina, která se rozpouští v ústech, lahodný obvaz, který dává obrobku zvláštní chuť a perfektní kombinace s ostatními pokrmy. To vše získalo srdce mnoha gurmánů. Mnoho hospodyňek ročně zachovává cukety a aby obrobek zkroutilo, používají další přísady. Jsou to zelenina, jiná zelenina (cibule, mrkev, paprika), koření (kari, česnek, sušené byliny). Níže jsou uvedeny oblíbené recepty „Ankle Bens“, díky nimž bude každá hospodyňka schopna připravit vynikající konzervaci.\nAby vařená zeleninová mísa měla příjemnou chuť na zimu a zachovala si maximální užitečné vlastnosti svých ingrediencí, je nutné zvolit správné ovoce. Pokud je to možné, stojí za to použít domácí cukety pěstované v přírodních podmínkách, bez použití chemikálií, stimulátorů růstu nebo jiných škodlivých látek. Pokud kupujete ovoce na trhu, měli byste věnovat zvláštní pozornost jejich vzhledu. Tajemství výběru cukety pro konzervování:\nVyberte si mladé ovoce – mají jemnější pokožku a semena. U staré zeleniny je nutné vnitřek loupat a očistit, jinak může zničit chuť obrobku.\nBarva zeleniny by měla být stejná i po celé ploše. Plody s poškozením, hnilobou nebo tmavými skvrnami by měly být odloženy a neměly by být použity k ochraně. Pokud je zelenina měkká, ale při lisování nezůstávají žádné zbytky, lze ji konzervovat, ale v tomto případě se doporučuje použít dvojnásobnou dávku octa z receptu..\nNamočená zelenina by měla být namočena na hodinu a půl do studené vody, aby se vyčistilo ovoce chemických sloučenin.\nPři řezání cukety na kousky by měly být husté, rovnoměrné barvy, aniž by se rozptylovaly.\nKaždá osoba se vyznačuje svými preferencemi vkusu: někdo má rád kořenitá jídla, někdo dává přednost něžnějším nebo jednoduchým možnostem. Výsledkem experimentů je, že ženy v domácnosti vymýšlejí nové recepty na přípravu předvalků, okurek. Konzervovaný salát „Ankle Bens“ je oblíbený už mnoho let, protože má rafinovanou chuť, dobře se hodí k mnoha hlavním pokrmům: maso, téměř jakékoli přílohy nebo dokonce ryby.\nV období nedostatku čerstvé zeleniny si chcete pochutnat na lahodném jídle, které zahrnuje různé druhy ovoce. Díky přípravkům získávají ingredience příjemnou chuť a zachovávají si všechny své prospěšné vlastnosti. Jídlo je ideální pro téměř jakékoli maso, dobře se hodí k přílohám – brambory, těstoviny, rýže nebo může sloužit jako nezávislé občerstvení na dovolenou nebo na jednoduchou rodinnou večeři.\nIngredience pro zeleninové občerstvení kotníku Bens:\nCuketa – dva kilogramy.\nSladká paprika – 700 gramů.\nČerstvá rajčata – jeden kilogram.\nCibule – jeden kilogram.\nMrkev – 600 gramů.\nKrasnodarská omáčka – 1 plechovka.\nRostlinný olej – 250 ml.\nOcet 9% – 70 ml.\nČtyři polévkové lžíce soli.\nKyselina citronová – 1 lžička.\nCukr – 200 gramů.\nV případě potřeby lze kari použít k přidání chuti (3 lžičky).\nKrok za krokem vaření salát Ankle Bens na zimu:\nSalátové výrobky – slupka, dobře opláchněte.\nMletá zelenina: cuketa, rajčata – v kostkách; paprika – brčka; cibule – v půl prstenech a mrkev by měla být nastrouhaná.\nVe velkém hrnci smíchejte vodu (přibližně 600 ml), rajčatovou pastu, slunečnicový olej. Do směsi přidejte cukr, sůl, vařte a vařte několik minut.\nDo nádoby přidejte nasekané cukety, mírně odstraňte intenzitu ohně a nechte 12 minut vařit.\nVložte bulharský pepř, cibuli na pánvi, vařte dalších deset minut. Poté přidejte mrkev, pak – rajčata.\nSložky vařte tak, aby se přebytečná tekutina ze svačinky odpařila a mísa zhoustla.\nNa konci vaření – přidejte ocet, kyselinu citrónovou (kari, pokud je to žádoucí), přidržujte oheň ještě několik minut.\nV dříve umytých sterilizovaných nádobách rozprostřete výsledný salát a utáhněte víčky.\nOtočte víko plechovek dolů a přikryjte teplou přikrývkou. Po ochlazení nádrže jej znovu usaďte na chladném místě, kde jej uložte.\nMiska vypadá velmi jasně a chutná jak ve sklenicích, tak v talíři během podávání. Pro jistotu se podívejte na fotografii:\nCuketa je jedinečná zelenina, která si i po uchování dokáže udržet své nejlepší prospěšné vlastnosti. Chutné vařit tyto ovoce na zimu – velmi snadné. Ideální recept na to je Ankle Bens, kde rafinovanou chuť mohou doplňovat další čerstvé suroviny. Rajčatová pasta může do jídla přidat chuť a originalitu a česnek dodá určitou ostrost.\nIngredience pro přípravu salátu Ankle Bens ze cukety:\nDva kilogramy cukety.\nCibule – 10 kusů.\nSladká paprika – čtyři kusy.\nČesnek – 5 kusů (hřebíček).\nVoda – jeden litr.\nSlunečnicový olej – sklenice.\nRajčatová pasta – 200 gramů nebo dvě sklenice šťávy.\nCukr – jedna sklenice.\nOcet – 60 ml.\nSůl – jedna polévková lžíce.\nRecept Ankle Bens z cukety:\nOloupejte plody tykve (a pokud jsou staré, pak semena), nakrájejte na kostky.\nBulharský pepř a cibule nakrájené na půlky prstů, mrkev nastrouhejte na hrubém struhadle.\nV kontejneru kombinujte koření, rajčatovou pastu, vodu a rostlinný olej, přidejte cuketu. Směs se vaří a vaří se deset minut.\nVložte pepř, cibuli do kastrolu, vařte dalších 10 minut.\nVložte česnek, přidejte ocet, vařte ingredience po dobu deseti minut.\nDušená zelenina v bankách a svinování.\nCuketový salát s čerstvými rajčaty připomíná všem známou chuť dětství. Obrobek je bohatý na vitamíny, při zachování jeho nejlepší chuti. „Ankle Bens“ dokonale doplňuje maso, které musí být nejprve smažené na pánvi, nebo dušené ruské brambory s houbami nebo žebra. Díky níže uvedenému rychlému receptům na fotografie bude každá hospodyňka schopna připravit na zimu západ slunce, takže v chladných ledových večerech potěšte doma úžasným pokrmem.\n2,5 kg čerstvých červených rajčat.\n200 gramů česneku.\nJeden kilogram sladkého bulharského pepře.\n2 polévkové lžíce plné soli.\n200 g. krystalový cukr.\nRostlinný olej 200 gramů.\n100 ml octa (9%).\nKrok za krokem recept na vaření „kotníku Bens“ s rajčaty a cuketou:\nUmyjte červená rajčata, nakrájejte na několik částí a drtte masovým mlýnkem spolu s česnekem.\nOloupejte tykev a v případě potřeby semena uvnitř. Nakrájejte zeleninu a přidejte do rajčat.\nDo rajčat přidejte koření (sůl, cukr), rostlinný olej.\nZeleninu dusíme na půl hodiny, posypeme paprikou nakrájenou na proužky do nádoby a nalijeme do octa. Vařte dalších dvacet minut.\nVložte zeleninu do sklenic, které byly předem sterilizovány, a zaklopte víko.\nRafinovaná chuť squashového salátu „Ankle Bens“ je pro mnohé známá. Každá hostitelka chce vařit takové originální a zdravé jídlo, sbírat recepty, seznamovat se s recenzemi konkrétního způsobu vaření. Mnoho možností je mírně upraveno přidáním nových ingrediencí, například bylin (petržel, petržel, koriandr, kopr) nebo různých koření (kari, feferonka). Taková odrůda poskytuje možnost vybrat si nejlepší možnost podle vašich představ. Níže je snadno osvědčený recept na vaření horké tykve „Ankle Bens“.\nVýrobky pro přípravu obrobku:\n1 kg cukety.\n5 cibulových hlav.\nPaprika – 7 ks..\nČervená rajčata – jeden kilogram.\nRostlinný olej – dvě sklenice.\nDvě sklenice cukru.\nHrubá sůl – 2 lžíce. l.\nOcet 9% – sto gramů.\nČesnek – 10 – 15 hřebíčků.\nCurry – 1 čajová lžička.\nHot pepper – dvě věci.\nPokyny pro přípravu polotovaru na zimu:\nOmyjte všechny produkty pro uchování v tekoucí studené vodě.\nPřipravte dresink: v hluboké nádobě kombinujte rostlinný olej, sůl, cukr, ocet.\nOloupejte zeleninu, nakrájenou na proužky a cibuli – na půl kroužky.\nVařte marinádu a přidejte cuketu. Dušte po dobu pěti minut a vložte cibuli.\nVařte po dobu 5 minut, přidejte bulharský pepř, a dokonce po stejné délce, přidejte zbývající ingredience – rajčata, feferonka, kari a sekaný česnek.\nVydejte deset minut, vložte do bank, sbalte se.\nŘada receptů a možností vaření, solení na zimu, je úžasná a někdy vás nutí obtížně se rozhodovat: jak lahodně vařit zeleninu, aby si zachovala své nejlepší vlastnosti a chuť. Vaření cukety s jiným ovocem bez sterilizace je jedinečný způsob, jak potěšit vaši rodinu úžasně chutným pokrmem bohatým na vitamíny. Tato volba je ideální jako příloha pro téměř jakékoli jídlo nebo může být použita jako samostatné občerstvení.\nNezbytné ingredience pro přípravu:\nCuketa – 2 kg.\nPaprika – 5 kusů.\nŽárovky – 4 kusy.\nRajčatová červená – kilogram.\nRajčatová pasta (nejlépe hustá) – 1 šálek.\nPůl sklenice slunečnicového oleje.\nOcet (9%) – 100 ml (lze použít jablko).\nSůl – 2 polévkové lžíce.\nPříprava cukety krok za krokem:\nV hlubokém kastrolu smíchejte všechny tekuté přísady a koření, vařte marinádu a neustále míchejte.\nOmyjte, loupejte a kostky všechny ingredience.\nVložte cuketu do marinády, vařte 30-40 minut.\nPostupně přidávejte zbývající ingredience, v tomto pořadí, pokaždé vařící po dobu 20 minut: cibule, paprika, rajčata.\nPodle potřeby přidejte ocet, bobkový list, vařte dalších deset minut a uspořádejte v bankách. Uzavřete kontejnery. Sklizeň na zimu je připravena.\nLetní sezóna je bohatá na mnoho čerstvé zeleniny, kterou chcete připravit v maximálním množství na zimu, abyste si mohli vychutnat jejich rafinovanou chuť a doplnit zásoby živin. Cuketa v kombinaci s jiným ovocem se používá v mnoha receptech na předvalky a okurky. Jejich jedinečná chuť nezůstane lhostejná i pro ty nejnáročnější labužníky. Paní znají mnoho receptů na výrobu salátu Ankle Bens s různými doplňkovými ingrediencemi. Podívejte se na video možností vaření cukety.\nZahradní dekorace s kvetoucí rostliny v nádobách a květináčích


Masakr v Istanbulu: Většina z 41 obětí jsou Turci — ČT24 — Česká televize\nAktualizováno 29. 6. 2016\nPočet obětí atentátu na Atatürkově letišti v Istanbulu vzrostl na 41, dalších 240 lidí je zraněných. Koordinovaný útok mohli mít na svědomí lidé napojení na Islámský stát či jím inspirovaní. Shodují se na tom bezpečnostní experti podle dosud známých znaků atentátu a jeho průběhu. Celkem tři muži přijeli taxislužbou vyzbrojeni zbraněmi a náložemi – oboje o několik chvil později použili.\nÚtok na letiště v Istanbulu: 41 mrtvých a přes 200 zraněných\nTurecké úřady zatím uváděly 36 obětí. Ty již identifikovaly a mezi nimi je 23 Turků. Mezi cizinci je pět Saúdů, dva Iráčané, Tunisan, Uzbek, Číňan, Íránec, Ukrajinka a Jordánec. Identifikace dalších těl stále probíhá.\n„Naprosto nedoporučujeme v Turecku navštěvovat místa, jako jsou Ankara a jihovýchodní část země při hranicích se Sýrií. V Istanbulu nabádáme naše občany, aby dbali všech bezpečnostních opatření.“\nČeský premiér Bohuslav Sobotka potvrdil, že mezi mrtvými nejsou žádní Češi. Pokud jde o zraněné, ambasáda situaci zjišťuje. V současnosti se na tureckém území může nacházet zhruba 6 až 7 tisíc Čechů, uvedl mluvčí asociace cestovních kanceláří Jan Papež.\nSvědci tvrdí, že jeden z útočníků v odletové hale hlavního istanbulského mezinárodního letiště střílel z automatické pušky. Turecký ministr spravedlnosti Bekir Bozdag již dříve uvedl, že atentátníci kolem sebe rozhodili také několik granátů a do povětří se vyhodili, když na ně začali střílet policisté a ostraha letiště. K útoku došlo v příletové hale, která je v přízemí mezinárodního terminálu.\n„Dosud víme, že útočníci zahájili palbu a až poté se sami odpálili,“ řekl přítomným novinářům turecký premiér Binali Yildirim s tím, že v pozadí útoku je zřejmě Islámský stát. Právě volba cíle, koordinace, využití zbraní i výbušnin tomu podle odborníků nasvědčují.\nUdálosti: 41 mrtvých po útoku na letišti v Istanbulu\nUdálosti: Jak došlo k útoku v Istanbulu?\nNejhorší útok v Turecku za poslední měsíce\nBrzybohatý: Vše zatím vede k rukopisu Islámského státu\nKromě IS jsou s nedávnými útoky v Turecku spojováni také kurdští separatisté ze Strany kurdských pracujících (PKK). Spojení radikální kurdské organizace s tímto incidentem by ale bylo překvapivé – PKK se totiž nejčastěji soustředí na bezpečnostní nebo armádní cíle.\nNa letišti vypukl po explozích zmatek, vyděšení lidé prchali z odbavovací haly a na místě zasahovaly nejméně dvě desítky sanitek a množství policistů. Podle televizních záběrů pokryly okolí výbuchů prach a rozbité sklo.\nSvědek útoku Paul Roos řekl agentuře AP: „Přesouvali jsme se z příletové haly k odletové, na eskalátoru jsme najednou uslyšeli střelbu. Pohyboval se tam muž oblečený v černém a měl v ruce pistoli.“\nGalerie: Úklid následků po útoku na Atatürkově letišti\nUPOZORNĚNÍ! Obsahuje místy drastické výjevy\nÚtok na Atatürkově letišti\nTurecké aerolinie zrušily na 340 středečních letů, které měly přistát či odlétat z Istanbulu. Mezi Prahou a Istanbulem byly na dnešek původně plánovány tři zpětné spoje společnosti Turkish Airlines. „Odpolední, který měl přiletět ve 13:40 a odletět zpět do Turecka ve 14:35, byl zrušen,“ řekla mluvčí pražského letiště Marika Janoušková. Česká policie navýšila hlídky na letištích v Praze, Brně a Ostravě.\nTragédie navzdory důkladné ostraze\nVyšetřovatelé se teď soustředí na to, jak útočníci prošli až do budovy, která je hlídána bezpečnostními kontrolami včetně rámů. „Nebylo tu žádné bezpečnostní selhání. To, že sebevražední útočníci měli také zbraně, jen přispělo ke zvýšené citlivosti celé situace. To je třeba brát v úvahu,“ uvedl Binali.\nV době útoku na letišti podle tureckých médií přistávalo letadlo s albánským premiérem Edim Ramou. Rama byl poté se svým doprovodem v pořádku převezen do oficiálního místa pobytu. Úterní večerní linka společnosti Turkish Airlines z Prahy přistála v Istanbulu ten den po 22:00 SELČ, tedy po sebevražedném útoku.\nTurecký prezident Recep Tayyip Erdogan uvedl, že cílem útoku bylo prolitím nevinné krve oslabit Turecko. Mezinárodní společenství vybídl ke společnému boji proti terorismu. Útok na letiště v úterý „co nejostřeji“ odsoudil Bílý dům, který ujistil Turecko o své podpoře. Prezident Barack Obama vyjádřil v telefonickém rozhovoru s Erdoganem tureckému lidu soustrast.\nČeský premiér Bohuslav Sobotka v úterý řekl, že Evropa musí kvůli boji s terorismem posílit spolupráci mezi jednotlivými členskými státy. Masakr odsoudili také francouzský prezident Francois Hollande a šéf OSN Pan Ki-mun, který v této souvislosti hovořil o teroristickém činu. Podobně se zachovali třeba německá kancléřka Angela Merkelová i ministr vnitra Thomas de Maiziére. V lednu bylo při jiném sebevražedném útoku v Istanbulu zabito 12 Němců.\nÚtok odsoudil také ruský prezident Vladimir Putin, který telefonoval tureckému protějšku Recipu Erdoganovi. Oba prezidenti jsou podle Ankary odhodláni zlepšit vztahy a bojovat proti teroru. Už v pondělí projevil pro změnu Erdogan vstřícný krok, když se v dopise omluvil za listopadové sestřelení ruské stíhačky nad tureckým územím.\nThe news about bombing attack at #Istanbul🇹🇷 airport is devastating. Our thoughts are with victims & their families. pic.twitter.com/24PWbpRhg9\n— Kaushal K Vidyarthee (@vidyarthee) June 29, 2016\nAlexander Vondra (ODS) v pořadu Devadesátka ČT24 prozradil, že si myslí, že za útok na Turecko může sponzorství. „Jednou z mých hypotéz je, že Turkish Airlines jsou jedním z hlavních sponzorů fotbalového EURA a ve Francii jsou bezpečností opatření mimořádně velká. Proto si teroristé vybrali Turecko,“ řekl.\nVojenský expert rekonstruuje Istanbul: Atentátníka měli „vypnout“ – zabít ho\nNora Jurkovičová z Generálního konzulátu České republiky v Istanbulu prozradila, že v současné době je Istanbul místem s výrazně zhoršenou bezpečnostní situací. „Život tu jde dál, všechna muzea jsou otevřená. Určitě bychom ale doporučili seznámit se před každou cestou s informacemi ministerstva zahraničí,“ poradila.\nDevadesátka ČT24 a Alexandr Vondra k tureckých útokům\nÚtok na letiště v Istanbulu: 36 mrtvých a více než stovka zraněných\nPo útoku v Turecku hlídkuje na českých letištích víc policistů


Fungují nabíječky baterií pro motocykly jako startéry automobilů? – Jawa\nFungují nabíječky baterií pro motocykly jako startéry automobilů?\nProblém s používáním startéru (nebo automobilu) k nastartování motocyklu je množství proudu vynuceného do elektrického systému motocyklu.\nJe možné použít buď, pokud jste opatrní. Automobily i motocykly fungují na +12 V ss., Zemní) elektrické systémy. To znamená, že elektřina proudí z baterie ke konkrétním komponentům a rám vozidla pak funguje jako zpětný obvod. Jelikož sdílejí stejné napětí, většina, ne-li všechny komponenty, by měla být schopna zvládnout připojení k startéru nebo autobaterii / motoru.\nObtíž nastává v rozchodu kabeláže použitého v kole. Automatické spouštěče vybijí velkou proudovou intenzitu a spotřebují spoustu energie k naběhnutí startéru a otočení motoru. Kola, která mají mnohem menší motory, mají také menší startéry a jejich požadavky na intenzitu proudu jsou mnohem nižší. Takže připojení zdroje vysokého zesilovače k kabelovému svazku motocyklu by jistě mělo za následek spálené pojistky, přehřátí / spálení kabeláže nebo selhání elektroniky. To je důvod, proč vždy připojujete externí zdroj energie k POSITIVNÍ BATTERY TERMINÁLU kola, nikoli k elektrickému svazku. Stejným způsobem nastartujete auto a v obou případech použijete rám jako zemi. Pokud vypustíte konektor Powerlet z baterie a použijete jej jako konektor nabíječky, připojíte k němu pouze nabíječku ... protože připojení zdroje vysokého zesilovače to jistě vyhodí. Pokud běžně potřebujete zdroj s vysokým zesilovačem, bylo by moudré použít k vytvoření konektoru nabíječky vodiče o větším průřezu (a pak se zatraceně ujistěte, že má dobrou pojistku a že nikdy nezkratuje).\nNabíječka na motocykl je právě to. Jedná se o zdroj s nízkým zesilovačem, který jednoduše nabije baterii v průběhu času. Protože má nízkou intenzitu proudu, lze jej bezpečně připojit pomocí konektoru Powerlet (stále jištěného!) A ponechat v garáži na noc nebo týden nebo několik měsíců, aby se baterie dobila nebo aby byla nabitá.


Premiéry - Správci osudu i Drive Angry – Novinky.cz\nUpoutávka na film Správci osudu (v kinech od 3.3.2011)\nčtvrtek 3. března 2011, 4:26\nThriller Správci osudu natočený podle povídky Philipa K. Dicka naznačuje, že svět může být místem, kde pro náhodu není místo a s osudy lidí si pohrávají pánové v klobouku.\nNadějný politik David Norris čekána výsledky voleb do senátu. První prognózy nejsou moc příznivé, a tak si odejde na pánské záchody pilovat „řeč poraženého finalisty“. Tam potká krásnou Elise, do které se okamžitě zamiluje. Když už se vzdá naděje, že by ji mohl ještě někdy spatřit, narazí na ni náhodou v autobusu. Tohle si myslí do chvíle, než potká Správce osudu, organizaci, která řídí život každého z nás a pro Davida naplánovala kariéru, která končí možná až v Oválné pracovně Bílého domu. Jenže to by musel nechat Elise na pokoji...\nThe Adjustment Bureau, USA 2011, 106 min., české titulky, režie: George Nolfi, hrají: Matt Damon, Emily Bluntová, Terence Stamp, John Slattery, Anthony Mackie...\nAkční fantasy s Drive Angry Nicolasem Cagem v hlavní roli by se dalo označit „béčko jako řemen“.\nVe filmu Drive Angry ztvárnil Nicolas Cage Miltona, otrlého zločince, který uprchl z pekla za svou poslední šancí na vykoupení. Má tři dny na to, aby překazil zločinecké sektě obětování miminka jeho dcery při úplňku. Připojí se k němu mladá sexy číšnice Piper, která nabídne Miltonovi své nadupané auto po ex-příteli. Ti dva jsou na celému kultu na stopě a sami přitom mají v patách policii. Horší ale je, že Miltona sleduje také záhadný zabiják, kterého poslal sám ďábel, aby Miltona přivedl zpět do pekla...\nDrive Angry 3D, USA, 2011, 104 min., české titulky,režie: Patrick Lussier, hrají: Nicolas Cage, Amber Heardová, William Fichtner, Billy Burke, David Morse...\nČestmír Kopecký uvádí dokumentární filmy absolventů pražské FAMU. Dva portréty, ve kterých Jana Boršková a Tomáš Weinreb zachycují každodennost života.\nVšechno je sračka je portrét přítele existenciální vražedkyně Olgy Hepnarové, mladé drobné dívky, která v roce 1973 úmyslně najela nákladním vozem do davu lidí a osm z nich zabila. Čin vysvětlila jako akt pomsty za celoživotní příkoří, které byla nucena od společnosti nelidsky snášet. Všechno je sračka je portrétem Miroslava Davida, muže, který byl Olze Hepnarové nejbližším, jediným skutečným přítelem.\nOd višní do višní / Všechno je sračka, Česká republika, 2010, 80 min., režie: Jana Boršková, Tomáš Weinreb, hrají: Jarmila Boršková, Jana Boršková, Miroslav David


POLITIKA: Hermanova hloupost, nebo intrika? - Neviditelný pes\nPOLITIKA: Hermanova hloupost, nebo intrika?\nUž více než týden bouří naše jinak vcelku poklidné vody kauza nazvaná podle Čechokanaďana Jiřího Bradyho. Novináři i politici se předhánějí, kdo panu Bradymu projeví větší úctu, akademici mu přinášejí vyznamenání a občané skládají poklony.\nAž potud by bylo vše v pořádku, pan Brady si naše uznání bezesporu zaslouží. Jeho osoba ale byla zřejmě zneužita k nechutným politickým hrátkám, zejména k útokům na prezidenta Miloše Zemana. A to všechno na základě vyjádření ministra kultury Daniela Hermana, který se nejprve sešel s dalajlámou a vzápětí nato osočil prezidenta, že kvůli této schůzce odmítl panu Bradymu udělit již přiřknuté vyznamenání.\nA už to jelo, novináři i politici (o sociálních sítích ani nemluvě) začali spekulovat a spřádat fantasmagorické teze o pomstychtivém Zemanovi a svatém Hermanovi. To všechno na základě tvrzení jednoho ministra, který argumentoval telefonátem z hradní kanceláře, nikým nepotvrzeným dialogem s prezidentem a naposledy jakýmsi svým emailem. Čelil tomu hradní mluvčí Ovčáček a na tiskové konferenci i hradní protokolář Forejt. Marně, aféra už jela na plné obrátky, politici a jiné osobnosti ostentativně odmítají pozvání na oslavy státního svátku na Hradě a zítra se dokonce budou scházet spolu s běžnými občany na Staroměstském náměstí, aby potvrdili svou oddanost Hermanovi a nenávist k Pražskému hradu.\nPřitom je celá tato pseudokauza zbytečná, stačilo provést dva telefonáty, aby se zjistila pravda. První krok učinila Česká tisková kancelář, která se dotázala velvyslanectví Kanady, jejíž občanství má Jiří Brady. Kanadská ambasáda jí ústy svého mluvčího Michaela Vlčka sdělila, že nedostala žádnou informaci o tom, že by pan Brady měl dostat české státní vyznamenání.\nNedosti na tom – na rozdíl od tzv. seriozních, mainstreamových médií (včetně České televize a Českého rozhlasu) napadlo jediné Parlamentní listy, že místo prázdných spekulací by bylo vhodné tuto informaci doplnit i jinak. Proto se v redakci PL podívali na web kanadského ministerstva zahraničí, kde nalezli tyto věty:\n„Jakákoli vláda Společenství (Commonwealth) či vláda cizí, chce-li udělit ocenění, dekorovat či udělit medaili občanu Kanady, musí nejprve získat souhlas od kanadské vlády. Společenství či cizí vlády, které chtějí udělit řády, medaile či dekorovat kanadské občany, předloží své návrhy vládě Kanady prostřednictvím své diplomatické mise v Kanadě.“\nProtože ve věci udělení státního vyznamenání panu Bradymu by náš stát musel požádat o svolení vládu Kanady skrze naše zastupitelství, redakce PL se obrátila na české velvyslanectví v Kanadě. Odpověď přišla z našeho ministerstva zahraničních věcí, jehož tisková mluvčí sdělila:\n„Na naši ambasádu v Ottawě se nikdo se žádnou takovou prosbou neobrátil.“\nTečka, punctum, hotovo. Jelikož taková akce by musela proběhnout dlouho před návštěvou dalajlámy, netřeba dále spekulovat. V prezidentské kanceláři o vyznamenání pana Bradyho v tomto roce neuvažovali. A že panu Hermanovi někdo něco říkal nebo panu Bradymu někdo telefonoval, je v celé záležitosti zcela irelevantní.\nObjevila se i námitka, že státní vyznamenání údajně může prezident udělit Čechovi s dvojím občanstvím i bez toho, že by požádal cizí vládu o souhlasu, udělí-li mu je jako Čechovi. Není to pravda, ale i v tomto případě by se celá záležitost jevila jako vykonstruovaná - pan Brady totiž nedostal písemné vyrozumění o udělení státního vyznamenání. A protože by muselo být odesláno do Kanady ještě před tím, než došlo ke schůzce ministra Hermana s dalajlámou, ani tato verze „vyškrtnutí“ ze seznamu vyznamenaných neobstojí.\nNyní by se měl pana Hermana premiér Bohuslav Sobotka zeptat, zda celou „kauzu“ rozvířil z vlastní neznalosti, nebo jako intriku proti prezidentovi České republiky. A zda tak konal sám za sebe, nebo na něčí popud. Každopádně je na zvážení předsedy vlády, zda je Daniel Herman skutečně tou nejvhodnější osobou, která by měla zastávat post ministra ve vládě České republiky.\nR. Wicha trochu mimo mísu, pane Wagnere Ale, co to melete, pane Wagnere. Pokud někdo má... 23:29 28.10.2016\nM. Varadinková Re: trochu mimo mísu, pane Wagnere V Kanadě mají dvojí zákony? Jedny pro čisté... 23:37 28.10.2016\nM. Prokop Re: trochu mimo mísu, pane Wagnere Nerozčilujte se, ta námitka je dost... 23:58 28.10.2016\nJ. Vlček Pražská kavárna... ...využila Hermana pro svoji špinavou proti prezidentskou... 22:26 28.10.2016\nM. Prokop Re: Pražská kavárna... Opravdu? 23:08 28.10.2016


Shenmue III ve startovním traileru - Zing\nDlouho očekávané pokračování vychází 19. listopadu.\nVydavatel Deep Silver a vývojáři ze studia Ys Net vydali startovní trailer k opravdu dlouho očekávanému pokračování série Shenmue, která v minulosti pozměnila tvář videoher. Shenmue je považovaná za otce RPG s otevřeným světem a tento „rodič“ se letos vrací zpět díky Shenmue III.\nShenmue III pokračuje ve vyprávění úžasně výpravného příběhu, který začal už před více než 20 lety a jehož vypravěčem je Yu Suzuki. Suzuki je přirovnáván k průkopníku her, odehrávajících se v otevřeném světě a nabízejících kompletně pohlcující zážitek. Teď vám servíruje novou kapitolu příběhu mladého bojovníka Ryo Hazukiho.\nShenmue III ale není určen jen pro fanoušky serie. Je úplně pro každého. Yu Suzuki v nejnovějším dobrodružství mísí prvky z beat’em’up akcí, simulací i RPG a je navržen tak, aby oslovil každého, kdo miluje dobrý příběh, skvělé postavy a překrásná prostředí.\nPro neznalce Shenmue a Shenmue II obsahuje trojka speciální rekapitulaci v podobě filmu, který v rychlosti odvypráví příběh Rya Hazukiho pěkně od začátku.\nShenmue III má vyjít pro PlayStation 4 a pro PC (pouze přes Epic Games Store) už 19. listopadu.\nA příběh pokračuje… anglicky\nA příběh pokračuje… japonsky


Vanguard Alta Pro 283CT | Megapixel\nPN: VA00606, ID: 006046\nStativ Vanguard Alta Pro 283CT\nSháníte Vanguard Alta Pro 283CT?\n„Vanguard Alta Pro 283CT“ již není v prodeji.\nNejnovější inovace stativů Alta Pro, s MACC systémem nabízí novou dimenzi stability. Pozice Vašeho fotoaparátu je volitelná do vodorovného a svislého úhlu 0 - 130 stupňů, přičemž si zachová svojí stabilitu. Při nalezení té správné pozice pro Váš fotoaparát lze bezpečně a rychle zamknout nastavený úhel, proto je vždy připraven pro dokonalý záběr. Středový sloupek je možné jednoduše rozdělat a otočit hlavou dolů. Nohy lze roztáhnout ve třech různých úhlech 25, 50, 80 stupňů, což usnadňuje použití na nerovném terénu a při fotografování z nízkého úhlu. Sloupek je zároveň opatřen oranžovým anti-šokovým kroužkem, jenž tlumí náraz hlavy stativu do těla při uvolnění středového sloupku. Nohy stativů jsou vyrobeny z uhlíkových vláken, což jim zaručuje extrémní lehkost a snadné používání. Ocelové hroty a důmyslné patky nohou umožňují optimalizovat stabilitu stativu. Velké pěnové rukojeti na nohách jsou navrženy pro použití v jakémkoliv počasí. Produktová sekce: Tripody Vanguard …\nAlternativy k již neprodávanému Vanguard Alta Pro 283CT\nNaši zákazníci nejčastěji zvažují tyto alternativy k Vanguard Alta Pro 283CT\nVanguard Alta Pro 283CT ,\nNohy lze roztáhnout ve třech rozdílných úhlech - 25, 50 a 80 stupňů. Střední sloupek je zároveň opatřen oranžovým anti-šokovým kroužkem jenž tlumí náraz hlavy stativu do těla při uvolnění středního sloupku.\nNohy lze nastavit v úhlech 25°, 50° a 80°\nzakončení nohy: gumová pata


ExtraStory – Po úrazu zůstala ochrnutá. Na svatbě se ale postavila a zatančila si i poprvé se svým manželem\nPo úrazu zůstala ochrnutá. Na svatbě se ale postavila a zatančila si i poprvé se svým manželem\nPo úrazu v bazéně Jaquie Goncher hrozilo, že už nikdy nebude chodit. Odhodlaná žena ale předčila všechny lékařské prognózy.\nSimona Knotkova 20. srpna 2016\nJaquie Goncher bylo sedmnáct let, když utrpěla těžké zranění páteře. Ochrnuta byla od krku dolů a hrozilo, že už nikdy nebude moci chodit. Pro bývalou sportovkyni to byla velká rána. Po šesti měsících se sice byla schopná postavit, ale ujít delší trasy pro ni kvůli nízkému krevnímu tlaku představovalo problém. Utrpením pro ni také byly návštěvy oblíbené posilovny. Ač se snažila sebevíc, cvičit na strojích zkrátka nezvládala. I přesto Jaquie ale nepolevovala ve svém úsilí.\nKdyž se v pětadvaceti letech měla stát vdanou paní, dala si předsevzetí, že během nástupu k oltáři odloží vozík a uličkou projde sama. „O svatebním dnu se na vás upírá veškerá pozornost a je tedy pochopitelné, že se chcete cítit co nejkrásněji. Věřila jsem, že dokážu být kočka i ve vozíku, ale nechtěla jsem, aby mě to definovalo,“ řekla v rozhovoru pro Cosmopolitan.\nK dojetí všech zúčastněných se jí to opravdu podařilo. A nejen to. Poprvé v životě si také zatančila se svým manželem Andym. Ten, přestože věděl o záměrech své snoubenky, při pohledu na ni se neubránil slzám. Aby by byl tento den navždy uchován v paměti, matka Jaquie na svatbu pozvala malíře, který z události pořídil malbu.\n„Bylo to velmi emocionální. Někdy mi ani nedochází, jak velký zázrak je, že můžu chodit,“ uzavírá žena.\nProstřednictvím naší galerie se podívejte, jak krásná svatba to byla.\nGALERIESvatba Jaquie Goncher\nhandicap lidé svatba


Obsluha strojů na výrobu a zpracování výrobků z plastu – nabídka práce Kostěnice\nHlavní strana ›\tVolná pracovní místa ›\tOkres Pardubice ›\tKostěnice ›\tAsistent Group s.r.o. ›\tRef.č. 20205940797\nAsistent Group s.r.o. nabízí 6 volných pracovních míst v oboru výroby a provozu na pozici Obsluha strojů na výrobu a zpracování výrobků z plastu. Práce na plný úvazek ve třísměnném provozu. Pracovní poměr na dobu neurčitou za 16 800 Kč/měsíc. Minimální požadované vzdělání je Základní + praktická škola. Místem pracoviště je Asistent Group s.r.o. - pracoviště Kostěnice 196, okres Pardubice. Nástup možný od 1.3.2021. Další informace Vám poskytne Jiří Křičenský, tel.: 777 727 857, e-mail: asistentgroup@asistentgroup.cz.\nMísto výkonu práce Kostěnice.\nZprostředkované agenturou práce.\n-Jedná se o práci na pozici Obsluha strojů na výrobu a zpracování výrobků z plastu\n-Náplň práce zejména: výroba plastových dílů tj. obsluha lisu, odběr finálních výrobků, kontrola a balení vše dle pracovních postupů, a další činnosti dle pokynu vedoucího zaměstnance uživatele určeného v pokynu k dočasnému přidělení\n-Další požadavky: zdravotní způsobilost pro práci v noci, pro práci v 3 směnném nebo nepřetržitém režimu, manuální zručnost, pečlivost, zaměření na kvalitu\n-Osobní ohodnocení ve výši 500,- Kč dle splnění podmínek\n-Prémie za pravidelnou docházku ve výši 1000,- Kč a (ii) ve výši 3000,-Kč (dle splnění podmínek dle Mzdového řádu)\n-Prémie za práci přesčas, za odpolední směnu, noční směnu, za práci o víkendu a ve státní svátek.\n-příspěvek na stravování ve výši 55,-Kč (tj. příspěvek ve výši 55% na stravenku v hodnotě 100,-Kč) za každý kalendářní den, v němž zaměstnanec vykonával práci alespoň 6 hodin\nPrvní kontakt e-mailem - Zájemci se mohou hlásit pouze na výše uvedené e-mailové adrese.\nHrubá mzda: 16 800 Kč/měsíc\nAdresa pracoviště: Asistent Group s.r.o. - pracoviště Kostěnice 196\nZaměstnavatel: Asistent Group s.r.o., IČO: 5563216\nReferenční číslo: 20205940797, Kontaktní pracoviště Pardubice\nDělník/dělnice v dřevařské výrobě.\nOperátor/ka pásové pily\n2021 © www.nabidkyupcr.cz – aktuální nabídka volných míst z Úřadu práce ČR. Tyto stránky neprovozuje MPSV. Poslední aktualizace dat ze stránek mpsv.cz proběhla 1. 8. 2021.


Většina Čechů míní, že rozhodnutí EU nejsou v zájmu Česka – Forum24\nVětšina Čechů míní, že rozhodnutí EU nejsou v zájmu Česka\nVětšina Čechů se domnívá, že rozhodnutí Evropské unie nejsou v zájmu Česka. Opačný názor má pouze 32 procent lidí, což je ale o čtyři procentní body více než před rokem. U české veřejnosti ovšem spíše převažuje přesvědčení o prospěšnosti evropské integrace. Vyplývá to z aktuálního průzkumu Centra pro výzkum veřejného mínění (CVVM).\nTomu, že unijní rozhodnutí jsou v zájmu ČR, nevěří 63 procent dotázaných. Pět procent lidí neumělo odpovědět. „Aktuální výsledek je v případě podílu pozitivních i negativních odpovědí srovnatelný se situací například v roce 2009, 2010 či 2015,“ uvedlo CVVM. Ještě o něco více Čechů se pak domnívá, že rozhodnutí EU není v zájmu takových lidí, jako jsou oni sami. Tento názor zastává 68 procent lidí, opačný 28 procent.\nČeská veřejnost se domnívá, že v unii se nejvíce prosazují hodnoty demokracie a spolupráce. Více než polovina populace si také myslí, že se v EU uplatňuje solidarita. „V případě tolerance je česká veřejnost poměrně rozpolcena, když 48 procent dotázaných se domnívá, že je v EU uplatňována, 44 procent respondentů má názor opačný,“ uvedlo CVVM.


Papež Benedikt XVI. se částečně odmítal podílet na sebedestruktivních snahách Církve a to bylo také důvodem jeho odstoupení. Po zvolení papežem řekl větu, kterou tehdy ne každý dobře chápal: "Modlete se za mne, abych neutekl ze strachu před vlky."\nKdyž hovoříme o různých náboženstvích, tak František zjevně v sobě spojuje pohanství a modlářství, řekl arcibiskup Vigano pro agenturu LifeSiteNews.com. František slouží jako nástupní molo pro "satanský plán". Osobně praktikoval kult Pachamamy, umístěním modly na oltář ve Vatikánských zahradách a v Bazilice sv. Petra, v době závěrečné mše Synody. Nazývá toto šou Pachamami "iniciačním obřadem nového náboženství", aby sladil Církev s protilidskými a protikřesťanskými strategiemi, které ovládají globalizovanou scénu a jsou podporované všemi těmi, kteří jsou u moci.\nPodle arcibiskupa Vigana se "satanský plán" vyvíjí za účelem změny katolického náboženství a tzv. papež František mu "slouží jako nástupní molo, aby mohl převést zbytky původní katolické scény směrem k nejasnému univerzálnímu náboženství" a "celosvětovému Panteónu bez státní příslušnosti".\nArcibiskup Vigano se znovu hlásí o slovo. V překvapujícím otevřeném dopise prezidentovi USA Donaldovi Trumpovi mu vyjádřil podporu, a tím se znelíbil mnohých konzervativnějším prelátům, protože dle nich překročil hranice akceptovatelnosti tenkého pastoračního ledu. Carl Maria Vigano přišel o všechno – o úřad, pocty, pokoj, svobodu a svou otevřeností se vystavuje nebezpečí, že možná přijde i o život. Musí se skrývat a žít v anonymitě s to už od svého prvního šokujícího svědectví. Na logicky vyvstávající otázky ohledně jeho dosavadního působení v Církvi, a jak se mohl dostat až na pozici arcibiskupa v ovzduší velkých dvojznačností, které nyní veřejně přísně kritizuje, a jak mohl celé to desetiletí mlčet, Vigano odpověděl: "Přiznávám, že jsem byl dlouho bezvýhradně poslušný k autoritám Církve. Mnozí z nás si neuměli představit, že by celá hierarchie byla nevěrná Církvi... Avšak s odchodem Benedikta XVI., získaly temné síly ještě větší svobodu vytvořit "novocírkev" a mnohým spadla z obličeje maska: synodalita, ženské kněžky, demokratizace, panekumenizmus, homo svazky, genderové teorie, podpora imigrace... Kořeny současného stavu je třeba hledat především v tom, že jsme byli desítky roků vedení do omylu lidmi, kteří jako ustanovené autority nechtěli ochraňovat Kristovo stádo. Tito pastýři, kteří se oddali zlé víře nebo dokonce s podlým úmyslem zradili Kristovu Církev, musí být identifikovaní a exkomunikovaní. Do Církve vstoupilo až příliš mnoho prodejných lidí, kteří se více starali o to, aby se zalíbili nepřátelům Krista, než aby byli věrní jeho Církvi.“\nArcibiskup Vigano si sype popel na hlavu a ukazuje sondu do myšlení mnohých prelátů, kteří jednají zejména ve jméně naučené poslušnosti, než jako ve jméně dobra Církve:\n"Stejně jak jsem já poctivě a klidně poslouchal pochybné příkazy, tak dnes se stejným klidem a poctivostí uznávám, že jsem byl oklamaný. Už dál ale nemohu setrvávat ve svých omylech. Také ale nemohu tvrdit, že jsem věci viděl jasně od počátku. Všichni jsme sice věděli, že koncil je více-méně revolucí, avšak nikdo z nás si neuměl představit, jaká ničivá bude. Mohl bych říci, že Benedikt XVI. tuto revoluci zpomalil, avšak Františkův pontifikát ukázal nad všechny pochybnosti, že mezi pastýři na vrcholu Církve panuje absolutní apostáza."\n"Tato paralelní církev postupně zakrývá pravou Církev, aby ji nahradila v prospěch univerzálního náboženství. Tato vyjádření jako nový humanizmus a univerzální bratrstvo jsou hesla filantropického humanizmu, který popírá pravého Boha a buduje ekumenický irenizmus, který Církev jednoznačně odsuzuje. Účelem těchto ekumenických a mezináboženských iniciativ není obrátit všechny, kteří bloudí mimo Církev, ale zmást a zničit ty, kteří mají stále ještě katolickou víru. Tyto snahy jsou trumfem svobodozednářského plánu v přípravě na království Antikrista."


Ústecké Forum je na prodej. Zájem měla i skupina byznysmena Janečka - iDNES.cz\n11. prosince 2015 8:23, aktualizováno 8:23\nNákupní centrum Forum v Ústí nad Labem | foto: Karel Pešek, MF DNES\n„Co se prodeje centra týká, mohu potvrdit, že vlastník eviduje několik zájemců o koupi Obchodního centra Forum v Ústí nad Labem. Nicméně jsem vázán mlčenlivostí a nemohu se k celé záležitosti v tuto chvíli blíže vyjádřit,“ sdělil ředitel centra Michal Ešner.\nDodal, že mlčenlivost hodlá zachovat i vlastník Fora. Centrum patří společnosti Forum Ústí, jejímž stoprocentním majitelem je lucemburská firma Velvet JV S.à.r.l.\nKolik uchazečů o koupi Fora uvažuje, není jasné. MF DNES se však podařilo zjistit, že mezi nimi byla také finanční skupina RSJ byznysmena Karla Janečka.\n„Ano, ucházeli jsme se o to. Zajímalo nás to, možnosti transakce jsme analyzovali do hloubky,“ potvrdil předseda představenstva RSJ Libor Winkler. Skupina o koupi uvažovala také proto, že v Děčíně vlastní a provozuje podobný projekt Centrum Pivovar.\n„Vnímáme potenciál této oblasti a celého regionu. Obchodní centrum Forum má v Ústí nad Labem strategickou polohu a minimální konkurenci,“ zdůvodnil zájem Lukáš Musil z RSJ Private Equity, která má ve skupině na starost nemovitosti.\nRSJ nakonec finální nabídku nedala. Kvůli centru v Děčíně\n„Naším plánem bylo nejen dále rozvíjet obchodní část, ale také udělat z Fora společenské místo pro občany Ústí - změna pasáže, kulturní akce, místo k setkávání, propojení s vedlejším kostelem,“ přiblížil Musil.\nRSJ ale nakonec z transakce po prvním kole podávání nabídek couvla, finální nabídku už nepředložila. Důvodem bylo paradoxně právě vlastnictví Centra Pivovar v Děčíně.\n„My nejsme zase tak obrovská skupina. Vlastnictví Děčína nakonec rozhodlo, že tyto dvě věci by na nás byly moc velké,“ uvedl šéf představenstva Winkler.\n„Druhá investice ve výnosových nemovitostech musí být v jiném segmentu,“ doplnil Musil.\nK dokončení prodeje by mohlo dojít ke konci letošního nebo začátkem příštího roku. Jelikož majitel centra detaily obchodu tají, prodejní cenu Fora lze jen odhadovat.\nNávštěvnost i tržby Fora rostou, říká ředitel\n„Pokud by za to dostali 900 milionů korun, bylo by to považováno za dobrý obchod,“ míní například Michal Skuhra z realitní a investiční skupiny Naxos. Podle něj je na takový obchod ideální čas, protože ekonomika roste.\n„Je hodně peněžních toků a velké skupiny, které se na toto specializují, a není jich málo, hledají, kam by mohly své prostředky vhodně investovat. Pakliže cena bude v únosné úrovni vzhledem k výnosům, tak se to určitě prodá,“ říká makléř Skura.\nK prodeji centra se schyluje v době, kdy se mu daří.\n„Návštěvnost i výše tržeb našich prodejen za říjen narostla meziročně o jedenáct procent, tržby za celý letošní rok narostly meziročně o sedm procent. To vše navzdory nové konkurenci v regionu, nových center v Teplicích či Děčíně,“ podotkl ředitel ústeckého Fora Michal Ešner.\nForum stojí v Ústí nad Labem od roku 2009, jeho vybudování přišlo na 1,8 miliardy korun. Na prodejní ploše 27 tisíc metrů čtverečních se nachází přes sto obchodů a služeb, obsazenost prostor je nyní 97 procent.\nJednou už se přitom Forum prodávalo. V roce 2011 se dostalo z rukou původního majitele, Multi Development Czech Republic, do vlastnictví Forum Ústí. Cena obchodu nebyla zveřejněna.\nTémata: Ústí nad Labem, Karel Janeček, Děčín, RSJ, Teplice, Naxos, Ústecký kraj, Pivo, pivovar\nHistorik navrhl otevřít šikmou věž v Ústí. Podívejte se, co je uvnitř\nMěsto Ústí nad Labem může mít další turistickou atrakci. Čtvrtá nejšikmější věž v Evropě by mohla být přístupná pro...\nJe to zajímavá možnost k nákupům v centru Ústí, ovšem také velmi kontroverzní stavba, která řadě obyvatel města vadí....


Koukám jako pragocentrik: šumíme bulváry se zkušeným řidičem a každý strom podél cesty je jen další důkaz, že Ostrava není černá, je zelená jako džungle. Domorodec za volantem se směje. Když novináři nalepí nálepku, je jen těžké ji sejmout. Ačkoli deníky den předtím pokryly články o písničkářově minulosti, nechci to téma otevírat. On sám o ně během odpoledne zavadí jen jednou. Když řekne, že pod tlakem z něj tryskají písničky. Jako teď.\nJako by nám hostitel přece jen chtěl ukázat odvrácenou tvář města, veze nás kolem neutěšených slumů až k obrovské tovární hale Karolina. Ve vybouraném okně číhá pes, ale když dá Jarek pár peněz jeho paničce sedící na železném barelu, propustí nás. Zpěvák zkusmo mocným hlasem zahlaholí první dva verše Komety a téměř celého ho pohltí vzedmutý prach. „Vejde se sem čtyři a půl tisíce lidí. Žádní hosté, jenom písně a já, tamhle uprostřed. To bude moje první samostatné DVD.“\nJeště když usedám do páté řady Národního divadla moravskoslezského, mohu si do popílku na rukávech psát recenzentské poznámky. Nohavica věnoval své přebásněné libreto „všem obrozencům, kteří zachránili mou řeč v oceánu Evropy“. Je příznačně paradoxní pro naše dny, že v prvním obsazení zpíval jediný Čech, mimo jiné i Ital, v jehož jazyce Lorenzo da Ponte operu Cosi fan tutte původně napsal.\nNohavica téměř rok rozmlouval s Mozartem. Objal každou jeho notu. Výsledkem je opera zpívaná současným a vtipným jazykem, z něhož mají diváci i zpěváci očividnou radost. Když Kuba hořekuje „já se snad potento a možná nejento?“ anebo Líza triumfuje „dostali jste koši, drzí hoši“, když nad Amadeovou muzikou slyším narážky na Járu Cimrmana (!), velmi mě to osvobozuje. Básníkovi se podařilo, v co tajně doufal: oprášil a vyzvedl průměrné libreto Cosi fan tutte na dohled geniální hudby.\nPopílek opadává, až když při dlouhé děkovačce „stojím a tleskám velkými ranami“ a z páté řady mám chuť křičet ještě, ještě! Zdání klame. Ačkoli to vypadá tak lehce a samozřejmě, nebyla to práce přes víkend a Nohavica se při ní mnoho dozvěděl o Mozartovi i o Nohavicovi.\nDoufáte tajně, že české libreto k opeře Cosi fan tutte přežije stejně jako vaše nejslavnější písně?\nJeštěže jsem nenechal jeho pracovní verzi v tužce. Ta by tedy časem zmizela. Přepsal jsem ji věčným perem do čistého klavírního výtahu, který jsem sehnal až v jednom malém obchůdku na Mallorce. Ale teď vážně, už na premiéře projevilo zájem o vlastní nastudování Jihočeské divadlo a z toho mám radost. Takže snad se to pár sezón hrát a zpívat bude.\nMá přebásnění libreta a psaní písňových textů něco společného?\nAno, mají k sobě hodně blízko. Je to práce se stejnými nástroji. Rozdíl je jen v množství.\nMozart skládal operu Cosi fan tutte sedm týdnů. Jak dlouho jste ji opatřoval českými slovy?\nMozart byl génius.\nKdyž, tak čtvrtinový. Seděl jsem nad libretem osm měsíců. Dvacet osm týdnů. Tedy čtyřikrát déle než Mozart. Klavírní výtah má čtyři sta stran, denně jsem stihl čtyři. Repetitivní pasáže odsýpaly, na druhé straně přišla lyrická pasáž árie na šestnáct taktů a já jsem se dva dny zasekl na půlce strany.\nPavel Kopta kdysi řekl, že psaní textu na hudbu je luštění křížovky. Neplatí taková pravda o libretu dvojnásob? Není to hlavně hledání správných slovíček?\nKdyž dělám text na cizí melodii, nikdo mě nenutí, abych obsahově kopíroval původní text. V opeře takovou volnost nemám. Rozdíl je i v tom, že u písničky si mohu dovolit určitou licenci, nechat tu a tam notu spadnout pod stůl, přidat slabiku. Se skladatelem písně se domluvíte, ukecáte ho. S Mozartem nikoliv. Domnívám se, že v jeho případě se nic podobného ani nesluší. Respektive, já si to zakázal.\nTaková práce asi vyžaduje disciplínu, řád.\nLibreto píšete jako dopis, zleva doprava. Byl jsem v pokušení psát na přeskáčku, vybírat si výstupy podle chuti, ale zjistil jsem, že to nejde. Ztratil bych se. Opera je velký kolos, který se sune dopředu a žádá chronologii. Tak k tomu musíte přistupovat: jít od prvního zpěvu, notu po notě. To žádá opera.\nMěl jste s tím problém? Své písně píšete jinak?\nZajímavá otázka. Takto o ní vlastně uvažuji poprvé. A uvědomuju si, že i v písničce buduju kostru chronologicky, od začátku do konce. Pak se sice vracím, škrtám, ale kostra je už hotová. Jinými slovy, začátek, první verš vždycky napíšu jako první. Cítím, že s prvními akordy přitahuju pozornost, že se pokouším zastavit kolemjdoucího. Když například napíšu: Z Těšína vyjíždí vlaky co čtvrthodinu ... nebo V řadě za sebou tři čuníci jdou ..., dveře se otevřely a píseň je v podstatě hotová. S takovým obrazem za zády už jde jenom o to, jestli budu pozorný a seberu za těmi dveřmi to, co tam leží. Anebo jen proběhnu kolem. Což jsou pak ty nepodařené písně.\nPřed lety jste mi v rozhovoru přiznal, že na prózu nemáte trpělivost. Není libreto svým rozsahem próze blízké?\nNevím, jestli jsem tehdy trefil přesné slovo. Spíš jsem měl mluvit o kázni tvořit a nevidět konce. Pod pojmem próza si představuju velký román, takový Tichý Don od Šolochova. Tam se zastavíte až po poslední větě a to je strašně daleko. Tak dlouhou nit bych neudržel. Kdežto opera není jeden příběh, je to album v tomto případě jedenatřiceti zpěvných čísel a recitativů.\nPonte prý psal své libreto i dvanáct hodin v kuse, na stole měl láhev tokajského. Vím, že své písně skládáte v noci. Platilo to i pro Cosi fan tutte?\nNepotřeboval jsem noc, v jejímž tichu stahuju hotovou píseň. Libreto jsem scrabblisticky skládal na zahradě pod ořešákem, taky u moře, za dne. Potřeboval jsem jenom klavírní výtah od vydavatelství Ricordi, ostrou tužku, břesknou gumu, cédéčko s operou a světlo, abych viděl na noty. Opera je denní práce.\nKolikrát jste Cosi fan tutte slyšel?\nAsi padesátkrát po částech, asi patnáctkrát v kuse.\nPotřebujete k životu operu?\nOpera je fenomén, mystérium. Buď ji máte rád, anebo ji nenávidíte. Neexistuje střední cesta. Už hluboko v osmdesátých letech jsem si oblíbil opery poslouchat. Ne že bych na ně až tak často chodil, ale kupoval jsem si černé desky, takové ty tříalbové komplety v krabicích. Později videa a DVD, CD, k tomu si sháněl partitury. Vyloženě si užívám se sluchátky, když bloudím partiturou. Procházím si linku předepsaných nástrojů a těším se z toho, jak z toho papíru ve velkém prostoru vzniká hudba. Figarovu svatbu jsem slyšel poprvé někdy v sedmdesátých letech, když jsem ještě moc veřejně nehrál, spíše textoval, a hned mě napadlo, že by to bylo něco, napsat pod to česká slova. Položte si ovšem na stole vedle sebe Lásko, voníš deštěm pro paní Rottrovou a čtyřhodinovou operu. Cítíte, jak nebetyčný je ten most. Nicméně, uhnízdila se mi v hlavě myšlenka. A někde v dálce, až do dnešních dnů, to na mne čekalo.\nPodívejte, je to trochu pošetilá práce. Vůle dělat opery česky tu dvakrát není. Zpěváci zpívají raději v originále, všude dneska existuje titulkovací zařízení. Není poptávka, takže není moc lidí, kteří by se vrhli na cizí libreta, navíc -co si budeme povídat - není to snadné. Já se snad trochu v písních naučil dělat s jazykem, trochu zpívám a vím, co zpěvák potřebuje, noty taky přečtu z partitury, mám vyděláno, takže jsem mohl téměř rok strávit putováním v áriích. Nedělám z toho až takovou vědu, ale když to neudělám já, nikdo jiný to za mě asi neudělá.\nNechtěli v Ostravě dělat Mozarta v češtině hlavně kvůli vám? Jste dobrý tahák.\nŘeditel zdejší opery Golat znal mou touhu, klopýtavě jsem pro něj přetextoval už německého Vampýra. To bylo na počátku devadesátých let. Pak jsme se předloni potkali s vozíky v supermarketu a on mě pošťuchoval v souvislosti s blížícím se mozartovským výročím. Chtěl ode mne Cosi fan tutte. Tak tu bych už měl. Teď ještě zbývá Don Giovanni a Figarova svatba.\nJe rozdíl pracovat s německým a italským originálním libretem?\nMimochodem by mě zajímalo - a nikde jsem se nedočetl -, jak Mozart psal na italské libreto. To uměl tak dobře italsky? Psal na italský originál. Tu řeč musel kopírovat, vystihnout jejího ducha. A to není snadné. Já jsem spíš řemeslník než znalec opery, ale tuším, že každý jazyk má svou vnitřní utajenou melodii a rytmus. Když překládáte ruskou píseň, máte velké problémy, když překládáte polskou píseň, máte obrovské problémy. S opačnými přízvuky, legaty slov a vůbec. Co teprve němčina! To je velký problém, protože oni mají všechna podstatná jména se členy, der Tisch. Čili libreto je plné předrážek: a co s nimi v češtině? Jednou můžete napsat „ten stůl“, podruhé „kde stůl“ ... a potřetí? Italština je snazší, klape přímo hodinářsky.\nMozart prý není těžký pro technickou náročnost. Hráč však musí být velmi přesný. Co o své hudbě řekl vám?\nCo mě překvapilo asi nejvíc, je jeho filigránství. Filigránství bohéma? Jako by šlo o protimluv. A to je velice vzrušující. Nechtěl jsem žádnou jeho notu nechat spadnout pod stůl prostě proto, že to nešlo. Rozsypala by se stavebnice. Nechci hodnotit velikány, skutečně nejsem teoretik, ale mám pocit, že například Bach k tvorbě přistupuje racionálně, každou notu mocně vytesává do architektury skladby, zatímco Mozart, geniální dítě, zasazuje střípky do mozaiky velmi jemnou rukou. Ale stejně přesně.\nKlavíristé tvrdí, že je v jeho muzice až matematická logika.\nAno, ale my si ji nepřipouštíme, uniká nám, protože se na něj díváme skrz bohémství a tušenou lehkost.\nJe zajímavé, že lehkost se nevytratí, ani když Amadeovo zaujetí pro Cosi fan tutte asi nebylo stoprocentní. Tuhle operu si u autorů objednal císař jako mravoličnou agitku, aby ukázal armádě, jak se nechovat. Mozart prý ji nepsal se zvláštním nadšením. Poznal jste to?\nNepoznáte to, přirozeně. To jsou pravidla nám smrtelníkům neznámá. Mozartovu velikost si uvědomíte ve chvíli, kdy se potýkáte s dosti rutinním, nikterak originálním Pontovým libretem a pak slyšíte muziku, která tu kolekci zdánlivě pofidérních písní o lásce, věrnosti a proradnosti pozvedla do nebeských výšin. Dva se loučí, stojí u moře, slibují si věrnost, slovy řečeno, je to banalita, ale Mozart nad tím vytvořil nádhernou hudbu o loučení, až k pláči. Jako by zpětně chtěl naplnit Pontovy verše obsahem. V tom kolorování poněkud zaprášeného příběhu jsem se chtěl Mozartovi aspoň trochu přiblížil.\nPonte musel být nadšený, když operu poprvé slyšel.\nBýt jím, stojím a tleskám velkými ranami. A polovinu honoráře dám Mozartovi. Beztak ty peníze potřeboval víc.\nUpřímně, nemá opera jako umělecký druh už poněkud po sezóně?\nJe to na vás. Pokud přijmete fakt stylizovaných libret, fakt, že lidi na sebe nemluví, ale zpívají, že čtyřicetiletá subreta zpívá mladičkou Carmen, že to trvá dlouho, že hvězdy berou nebetyčné honoráře, že budovou opery bloumají fantómové, když na ty všechny povrchnosti zapomenete, pak máte šanci, že vás opojí zvláštní mystérium opery a uvěříte v její tajemství.\nZ čeho jste vlastně vycházel při překladu? Vy italsky umíte?\nNechal jsem si od kamarádky, která žije v Itálii, přeložit originál, pracoval s anglickými a německými překlady. Taky jsem nakukoval do starších českých přebásnění. Do nich jsem se ale díval nejméně.\nTo bych si nedovolil říct. Stejně jako písňový text není určen ke čtení, ale ke zpívání konkrétního člověka, na konkrétním místě a konkrétním lidem, není vhodné se posmívat libretům napsaným v jiné době.\nU Prodané nevěsty, národního pokladu, se všichni shodnou, že muzika nemá chybu, avšak libreto je zastaralé. Nebyla by to pro vás výzva?\nTo jste mě sice potěšil a asi si poslechnu Prodanku s tímto ohledem. Ale trochu se bojím, že by se to celé mohlo rozsypat. Ta krásná zapomenutá slovíčka jako „jsemť“ k té hudbě patří.\nVy byste nechtěl napsat operu?\nProboha, to ne. Složit hudbu už vůbec ne, a co se týče libreta, můj problém spočívá v tom, že neumím psát texty bez hudby. A opera se jinak než na hotové libreto patrně skládat nedá. Snad ještě možná ruku v ruce jako Janáček, ale tak vysoko opravdu nejsem a nikdy nebudu.\nCo se vám honí hlavou, když v noci usedáte ke stolu chytat novou píseň?\nFascinuje mě, že ačkoliv píšu písně čtyřicet roků, pořád v tom nacházím sílu velkého tajemství. Přitom - o co jde? O otvírání pusy, výdech vzduchu a nějaké sdělení.\nJde o charisma.\nCharisma píseň nedělá. Píseň je jako forma výjimečná jinou věcí. Podle mne je to jediný umělecký artefakt, který přijmete za své tím, že jej jakoby pohltíte, vcucnete, on se stává vaší součástí a v kterémkoli okamžiku ho v sobě dokážete obnovit. Takové Ej lásko lásko ve vás žije jako virus, to nedokážete s knížkou ani básní.\nProtože v nich není interval.\nTo je ono. Nejkratší písní je v tom případě „hoří“ na dva tóny a je v tom všechno. Píseň funguje v podání kohokoli z nás. Píseň sice někdo napíše a pak zpívá, ale ona stejně ožije až ve chvíli, kdy se ji naučí někdo jiný a má potřebu ji dále zpívat. Teprve v tu chvíli se stává věčná. Víte, co je zvláštní? Že v duchu zpívá každý člověk čistě. Uvnitř v každém z nás je píseň dokonalá.


ŽENA-IN - Nejzamilovanější český páreček? Takhle vrká Přemek Forejt s Evou Burešovou\nO víkendu se Eva Burešová s Přemkem Forejtem ukázala rovnou na dvou akcích. Na první Eva vystoupila jako zpěvačka a oblékla si krásné černé tylové šaty s bohatou sukní. Z publika na ni pyšně hleděl její přítel Přemek, který si oblékl ležérní sáčko s teniskami. Eva mu následně za společnost poděkovala v instagramovém příspěvku, kde ho označila a napsala: „Nejmilovanější doprovod a tanec @premekforejt I love you.“\nA aby toho zamilovaného vrkání nebylo málo. V sobotu se křtil Evin diář s názvem O něco blíž. Ani u této důležité události její partner nechyběl. Společné fotky i video, kde si dávají sladké políbení, nasdílela Eva Burešová do svých instagramovým stories (příběhy, které zmizí do 24 hodin) a napsala k nim další vyznání. „Díky, milý můj, za krásnou podporu, kterou denně dostávám.“\nZdá se, že zamilovanější páreček bychom v českých luzích a hájích momentálně hledali jen těžko. Šéfkuchař a jeho zpěvačka se vznášejí na obláčku lásky, tak snad jim to vydrží co nejdéle.\nZdroje: Instagram Evy Burešové, Profimedia


Lara Tahini sezamová pasta 800g - Vital Country\nBalíčky pro učitelky\n› Ořechová másla › Semínková pasta › Lara Tahini sezamová pasta 800g\nLara Tahini sezamová pasta 800g\nTahini je jedna z nejpoužívanějších potravin ve východních zemích a rychle si dělá své místo i u nás. Jde o rostlinný, přírodní produkt bez chemických přídavků, vhodný i pro vegany i malé děti. Neobsahuje palmový tuk.\nKategorie Semínková pasta\ntahini pasta lara\nTahini je pasta vyrobená z rozdrcených sezamových semínek a má celou řadu využití. Kromě toho se jí nemusí obávat ani pacienti s vysokým cholesterolem, žádný totiž neobsahuje. Tahini pochází z Izraele, kde se jí dříve přezdívalo „svaté jídlo“. Odtamtud se rychle rozšířila do celého světa, také díky svým pozitivním účinkům na lidský organismus.\nNejznámějším způsobem, jak tahini použít, je hummus. Tahini se ale dá jíst i s pečivem, když ji například smícháte s datlovou pastou, hned budete mít výtečnou pomazánku. S pomocí tahini připravíte výborné dipy k zelenině či zálivku do salátu. Můžete ho přidat i do dezertů k docílení výborné chuti. Pokud pastu přidáte od polévky, kromě netradiční, ale výborné chuti ji i zahustí.\n100% mleté sezamové semínko\nTahini sezamová pasta 800g\nTahini je jedna z nejpoužívanějších potravin ve východních zemích a rychle si dělá své místo i u nás. Jde o rostlinný, přírodní produkt bez chemických...\nSezamové semínko loupané\nSezamové semínko je jedním z nejvýživnějších semínek. Sezamová semínka přidejte do domácího pečiva, posypte s nimi chléb namazaný jakoukoliv pomazánkou,...


Děkan ocenil nejlepší akademiky a úspěšné sportovce\nNa setkání akademické obce fakulty tělesné kultury se vedle probírání aktuálního dění na fakultě předávaly ceny děkana. Zbyněk Svozil ocenil práci akademiků i sportovní úspěchy studentů. Do fakultní síně slávy byl uveden vedoucí...\nZávěrečná zpráva z evaluace výuky za zimní semestr 2016\nFakulta tělesné kultury se umístila na 101. až 150. místě globálního žebříčku sportovních vysokých škol Shanghai Ranking. Ten hodnotí zejména vědecko-výzkumný výkon pracovišť a olomouckou tělovýchovu staví na roveň například s...\nIntegrovaný výcvikový zimní kurz, na němž studenti fakulty tělesné kultury získávají praktické zkušenosti a zároveň tak umožňují handicapovaným dětem užít si zimních radovánek, patří ve střední Evropě k ojedinělým akcím. Letos se...\nVědecká pracoviště Aplikačního centra BALUO Univerzity Palackého a Ústavu molekulární a translační medicíny navštívili ve čtvrtek členové Rady vlády pro výzkum, vývoj a inovace (RVVI) v čele s jejím prvním místopředsedou Petrem...\nNecelé čtyři stovky návštěvníků zavítaly na naši fakultu v průběhu sobotního Dne otevřených dveří. Většinu tvořili uchazeči o studium, kteří se přišli podívat na své možné budoucí působiště a poptat se na informace o studijních...\nVyužijte služeb Aplikačního centra BALUO


Apartmány v Rhodos (384)\nVynikající hotel 4-hvězdičkový Kolymbia Bay Art nabízí vybavené ubytování v rekreační části města Kolymbia. Založený roku 1987, hotel prošel kompletní renovací v roce 2009.\nTento hotel je zhruba 2.4 km od takových památek jako Rhodes Park, Anthony Quinn Bay a Tsambika Beach. 1 km od centra města Kolymbia vedle zámku, kláštera a kostela.\nHotel se nachází přímo vedle golfových hřišť a taveren. V hotelu je k dispozici sezónní venkovní bazén, sluneční terasa a golfové hřiště.\nKolymbia Bay Art je hotel ve městě Kolymbia, který má 50 pokojů s minibarem, terasou, chladničkou, šatníkem a pracovním stolem. Některé pokoje v hotelu Kolymbia Bay Art mají výhled na moře. Pokoje nabízí soukromé koupelny s vanou, sprchou a osuškami a varnou konvici a myčku nádobí pro vlastní užití a mají moderní design.\nHotel zve hosty do restaurace, kde nabízí bohatou bufetovou snídani. Unikátní restaurace podává čerstvou kuchyni. Hosté mohou vyzkoušet osvěžující nápoje v baru u bazénu. Hosté se mohou najíst v restauraci Taverna Manolis, která se nachází 950 metrů od hotelu.\nHotel se pyšní vynikajícím umístěním jen 25 minut jízdy na letiště Diagoras.\nKolymbia Bay Art, Řecko\n3hvězdičkové Jardin De Playa Aparthotel in Španělsko\n[StarCount stars] Carisbrook Bed & Breakfast in Austrálie\n[StarCount stars] Quality Motel in Austrálie\n4hvězdičkové Ermitage Du Lac Hotel in Kanada\n2hvězdičkové Canadas Best Value Penzion in Kanada\n4hvězdičkové Delfin Siesta Mar Hotel in Španělsko\n3hvězdičkové Globales Tamaimo Tropical Hotel in Španělsko\n2hvězdičkové Hosteria La Pastorella Penzion in Argentina\n4hvězdičkové Ambre & Spa Rezort in Mauricius\n3hvězdičkové My @ Seri Putra Hotel in Malajsie\n4hvězdičkové The Tank Stream Hotel in Austrálie\n3hvězdičkové Unicorno Hotel in Itálie\n3hvězdičkové Victoria Hotel in Velká Británie\n2hvězdičkové Adriatic Hotel in Chorvatsko\n3hvězdičkové Fun Island And Spa Rezort in Maledivy\n5hvězdičkové Paradise Island & Spa Rezort in Maledivy\n2hvězdičkové Volha Hostel in Česká republika\n4hvězdičkové Espana Hotel in Španělsko\n[StarCount stars] Nebozizek A Restaurant Hotel in Česká republika\n4hvězdičkové Clarion City Hotel in Česká republika\n2hvězdičkové Davids Aparthotel in Česká republika


LegalTV.cz: Co dělat, když jste staří a chcete u | epravo.cz\nKontakt s rodinou, klidné prostředí k bilancování a urovnání vztahů, pocit bezpečí. To jsou důvody, proč většina Čechů chce umírat doma. Z aktuálních výzkumů vyplývá, že lidé v závěru života považují za nejdůležitější kromě utišujících léků právě možnost být s blízkými. Být především v prostředí, na které jsou zvyklí.\nV České republice sice existuje zákon o zdravotních službách, který upravuje dříve vyslovené přání, vůli člověka, že chce umřít doma, ale praxe je taková, že státní úřady ani soudy tuto myšlenku, nebo dříve vyslovené přání, ne úplně respektují.\nJak se mohou staří lidé zajistit, aby neskončili v Léčebně dlouhodobě nemocných? Jak mohou uspořádat svůj majetek, aby po úmrtí, nedošlo k rozporům v rodině? To vám prozradí advokát Ronald Němec.


Domů Příslušenství>Werter HYDRON\nSpínač čerpadla pro automatické zapínání a vypínání čerpadla. Ochrana čerpadla proti chodu na sucho, nastavitelný zapínací tlak 1-3,5 bar, vertikální instalace, manometr.\nSKLADEM > 10 ks Předpokládané dodání: 29. 07. 2019\nKód položky: 2226\nAutomatický spínač čerpadla s nastavitelným zapínacím tlakem\nSpínací tlak - nastavitelný v rozsahu 1-3,5 bar\nInstalace průtokového spínače je rychlá a velmi snadná - průtokový spínač se instaluje na hrdlo výtlaku čerpadla nebo na jiné místo mezi čerpadlem a prvním odběrným místem. Připojovací závity se utěsní konopím nebo teflonovou páskou. Na výtlačné hrdlo spínače se připojí tlakové vedení nebo hadicová spojka. Elektrický kabel čerpadla se zapojí do zásuvky průtokového spínače a kabel spínače se zapojí do zdroje elektřiny. Spínač může být instalován v jakémkoliv bodě mezi čerpadlem a prvním výtokem. Pokud je spínač použit s čerpadlem s výtlakem vyšším než 10 bar (max. dopravní výška čerpadla 100 m), je nutné před vstup do spínače instalovat redukční ventil. V případě čerpání kapalin obsahujících sedimentující nečistoty, je také nutné před vstupem do průtokového spínače instalovat filtr, který zabrání průniku nečistot do spínače (usazeniny mohou ovlivnit funkci spínače).\nSpínací tlak [bar] 1 - 3,5\nMaximální teplota kapliny [°C] 55\nJmenovitý proud [A] 10 A (maximum)


Markéta Matoušková: cesta za poznáním (kapitola patnáctá)\nDneska jdeme s Dominiquem na večeři. Juchůůů. Tak moc se těším. Opět uvidím Irene a Erica, budu diskutovat s Dominquem o vesmíru a poznám Le Gosier. Při ranním cvičení jógy nasávám energii ze slunečních paprsků a představuji si, jak prostupuje celým mým tělem až do nejskrytějších buněk. Bože, to je krása...\nBěhem snídaně se jako každé ráno zkoušíme s Leem. Já něco řeknu francouzsky, on anglicky a opačně. Je to zábava. Naučila jsem se lžíci, nůž a vidličku, občas si vzpomenu i na talíř. Zatím je moje výslovnost příšerná a ani zdaleka nelahodí uším jako ta Leova. Ale to se brzy zlepší! Když jsem poprvé vkročila na půdu tohoto francouzského departmentu, neuměla jsem skoro nic, a teď si jsem schopná alespoň objednat! Když pomalu dopíjím čaj, objeví se ve dveřích Oliver. Ze zdvořilosti se ho ptám, jak se mu daří a nakonec jeho zdravotní stav rozebíráme půl hodiny. Je frustrovaný a vyčerpaný, nedivím se. Bolesti všeho druhu znám dobře od svých pacientů. Ještě zkouším svoje čáry máry a vypadá to, že se mu alespoň trochu ulevilo.\nPo snídani se vydám na průzkum okolí. Jsem tady skoro dva týdny, a zdaleka neznám celé město! Náhodně vybírám ulice, kterými odbočím, a čekám, kam mě ta cesta dovede. Počasí se střídá. Za chvíli se spustí takový liják, který jsem nucena přečkat v jednom rozestavěném domě. Připadám si maličko jako squater. I když .... vymýšlím, co by se všechno muselo dodělat, aby se tady dalo bydlet. Mám pocit, že bych tady chtěla bydlet napořád! a zrovna tady- v tom rozestavěném domě. Aurelien mi jednou řekl, že spousta domů je na Guadeloupe nedodělaných schválně- kvůli nižším daním.\nPrší neustále. No nic, vytahuji svoji pláštěnku z batohu. Kdo ji vymyslel, měl by dostat Nobelovu cenu - lehká, funkční, praktická. Všude jsou kaluže a bahno. Mé sandály teď rozhodně nevypadají jako z reklamy na prací prášek. "Takhle jít do města přece nemůžu," napadne mě. Otázka je, jak se do města dostanu, neboť všude je jen tráva a domy, občas se někde pasou dokonce i krávy. Takže tohle je, dámy a pánové, Karibik.\nNevím, jak jsem to udělala, ale po chvíli bloumání, jsem se ocitla před radnicí. Takže je načase splnit "úkoly pro dnešní den". Nejprve se zastavím u toho milého prodavače v elektronice, aby mi zkontroloval kredit. Mezitím co se spolu ANGLICKY bavíme, dostanu hlad jak vlk. "Pěkně ses tady rozjedla," napomínám se. Tak co s tím? "Tak alespoň malý listový šáteček na cestu," prosím své "drsnější" já.\nPo cestě do pekařství míjím mnoho obchodů, odkud hraje ta pravá salsa. Miluju její tóny, je to tak exotické a připomíná mi to, že jsem skutečně v Karibiku, Na ostrově, vzdáleném mnoho mil od kontinentální Evropy, a přece v Evropě. Zlehka si pobrukuji, možná i zkouším taneční kroky za chůze. a v tom okamžiku mě za rameno chytí černoch a opakuje pořád dokola: "Žoli, žoli." A u toho naznačuje tanec. Usměju se a jenom mávnu rukou. Je mu hned jasné, že u mě nepochodí. Musím říct, že za těch 14 dnů, co tu jsem, jsem si docela zvykla. Když jsme o mužích na Guadeloupe diskutovaly s Corinne, upozornila mě, že jim je úplně jedno, zda je žena vdaná, či ne. Prostě to stejně zkusí. A vlastně proč ne? Stejně mě ale vždy rozesměje, když vím, jak mě všichni černoši po očku sledují. Jednou se kvůli mě dokonce jeden kluk málem vyboural! Projížděl kolem mě na kole s obdivným: "Wau" a skoro nestihl vyrovnat balance.\nTakže pokud má někdo pocit, že je tlustý a ošklivý (jako já kdysi), nechť vyrazí na Guadeloupe, což Vám pěkně zvedne sebevědomí!\nV pekařství je plno, všichni si užívají dopolední svačinu. Francouzi se scházejí kolem 10. hodiny na takzvaný branch, většinou obsahuje kávu a croiassant. Brzy ráno si v pekařství moc nevyberete, ale během pozdního odpoledne se nabídka pečiva zdvojnásobí. Na to už jsem taky přišla! Nevím, co si mám objednat, sakra. Možná, kdyby měli pouze croiassant, měla bych jasno, ale takhle. Očima si prohlížím všechny dorty a pečivo, co tu mají, a nevím. Nemůžu se rozhodnout. Zase! Snědla bych snad úplně všechno! Nakonec to vyhrál listový šáteček s meruňkovou náplní.\nUkusuji ho za chůze a pokračuji do velkého obchoďáku. Už nemám ani Petku s vodou.Před Leader Price mě vítá ohromný nafukovací Santa. No to je konec! Vždyť je pořád listopad?! Procházím se tady jako v lese, nespěchám, zkoumám všechny sýry a mléčné výrobky. Pro ně mám slabost! Baví mě studovat ty všemožné krabičky a obaly.\nDomů dorazím kolem 4. hodiny, nemůžu uvěřit, že jsem strávila 2 hodiny v obchoďáku! Ne na pláži, ne v přírodě, ale ve velkém obchodním domě!\nNa Dominiqua jsem čekala asi půl hodiny, ale věděla jsem, že mě vyzvedne. I přesto, že se spolu přes moderní technologie nemůžeme spojit. Ale my jsme naši komunikaci posunuli o úroveň výš, prostě na sebe jenom myslíme. Mám na sobě krátké béžové šaty, sandály a přes rameno přehozenou černou, plátěnou tašku ( do které se mi vejde sotva telefon).\nZa necelých 20 minut jsme v Le Gosier, před pizzerii. Irenne nás vítá od dvěří: "Marketa, Marketa," volá na mě svým roztomilým francouzským přízvukem. Mluví na mě francouzko- anglicky, ale rozumíme si. Usadíme se u jednoho venkovního stolečku, co nejblíže vchodu do resturace. Jsme tu skoro sami. Rozhlížím se po restauraci: pár stolečků s červenými ubrusy, plastové židličky a podlaha ze světlých dlaždiček.\nJídelní lístek je ve francouzštině, naštěstí mám s sebou překladatele. Nechám si poradit od Dominiqua, který mi doporučuje smetanové brambory s rybou, zatímco on je odvážnější. Bere si rovnou celého raka! Za chvíli je u nás Eric i s mrtvým, červeným rakem a ukazuje ho Dominiqovi, jestli je spokojený. Mezitím nám Irenne donesla rum s citronem a láhev bílého vína. Nejenom že jsem se tu pořádně rozjedla, ale i rozpila. Jak říká moje sestra: " Tvůj manžel Tě bude muset živit a to doslova!" (Mám maličko obavy, že by to mohla být pravda...)\nDominique si zapálí cigaretu a čekání na večeři si zkracujeme diskusí o Vesmíru a o tom, proč se přestěhoval z kontinentální Francie. Sama jsem překvapená, jak rychle v angličtině mluvím. Určitě má na tom podíl i to víno, které střídám s rumem- nalačno.Večeře je vynikající! Asi nejlepší jídlo, co jsem tady kdy měla. Poprvé v životě ochutnávám "lobstera". Není cítit rybinou a to masíčko je měkké a chutné. Hmm, spíš mi to připomíná kuře, něž rybu. Po večeři se jdeme rozloučit k Ericovi do kuchyně, chystá pizzy o sto šest, neboť restaurace se mezitím zaplnila. Irenne ráda fotí, a dává to potom na Facebook, takže než odejdeme, oba nás obejme, a dožaduje se alespoň jedné společné fotografie.\nMy pokračujeme do centra Le Gosier. Je páteční večer a Dominique mě chce vzít do přístavu. Ulice a restaurace jsou plné mladých lidí. Necítím se tu ve své kůži, zvykla jsem si na ten klid v Le Moule, a tady hraje hlasitá hudba ze všech stran, a navíc všude jsou cítit cigarety.\nDominique mě pozve na Mojito do jednoho baru v přístavu. Vypadá to, že co nevidět se zaplní různými věkovými kategoriemi, a bude se pořádně pařit. Taky ráda pařím a tancuju, ale ne dnes. Dnes jsem nastavená na filosofické diskuse, a tady v baru se sotva slyšíme.\nCesta zpět uteče jako voda, silnice jsou vylidněné, a my svištíme rychlostí blesku. Na to, kolik jsem toho vypila, si připadám až moc střízlivá. Byl to tak nádherný večer! Do postele ulehám po půlnoci.\nZa dnešní den jsem tak moc vděčná! Uvědomila jsem si, že člověk se nesmí bát vyrazit někam sám, protože všude na světě najde někoho, kdo je mu blízký, a když má opravdu "štěstí", tak i doslova spřízněné duše.\nVystavil markéta matoušková v 14:25\nŠtítky: cesta za poznáním, Guadeloupe Le Moule, Le Gosier, lobster Guadelopue, mojito, rum


Vysoušeč vlasů Philips Essential Care BHD001 - NEJCENY.cz\n629554 (P/N: BHD001/00)\nPodrobný popis (Vysoušeč vlasů Philips Essential Care BHD001)\nVysoušeč vlasů Philips BHD001 je skvělou volbou pro každodenní domácí úpravy vlasů. Fén nabízí výkon 1200 W, díky čemuž je fénování rychlé a efektivní. Vybrat si můžete dle aktuálních potřeb ze dvou úrovní rychlosti a teploty. Oceníte i praktické poutko na zavěšení a kompaktní design, díky kterému se fén pohodlně ovládá a zároveň není problém zabalit jej s sebou například na dovolenou.\nRozměry (VxŠxH): 19,84 x 10,96 x 7,12 cm\nSoubory ke stažení (Vysoušeč vlasů Philips Essential Care BHD001)\nČeský návod (386.58 kB) - Podrobný návod k použití Philips Essential Care BHD001\nDiskuze Vysoušeč vlasů Philips Essential Care BHD001


Karlovarské minerální vody opět nakupovaly v Maďarsku | Týden.cz\nKarlovarské minerální vody opět nakupovaly v Maďarsku\nKarlovarské minerální vody (KMV) a společnost Szentkirályi Ásványvíz Zrt se propojily prostřednictvím holdingu Central European Mineral Water Holding (CEMW). Ten v Maďarsku nakupoval už minulý měsíc.\nZhruba před měsícem KMV oznámily převzetí maďarského výrobce balených vod, společnosti Kékkúti Ásványvíz Zrt, od koncernu Nestlé. Firma byla začleněna do holdingu CEMW, v níž se nyní Levente Balogh, majitel společnosti Szentkirályi, stal významným minoritním majitelem a bude působit jako jeho prezident. Posláním holdingu CEMW je posílit maďarské značky na tamním trhu i na trzích okolních zemí. Založením CEMW vznikla nová italsko-maďarská rodinně vlastněná skupina, která se zařadila mezi vedoucí výrobce balených minerálních vod v Maďarsku i v celé střední Evropě. Roční prodej celého uskupení CEMW a KMV bude dosahovat téměř miliardy litrů minerálních vod a produktů na bázi minerální vody.\nSkupina KMV, která zaměstnává 750 zaměstnanců, dnes působí v České republice, Maďarsku, Rakousku, Německu, Polsku, na Slovensku a Ukrajině. Své produkty exportuje do více než 20 zemí světa. Principem expanzivní strategie rodiny Pasquale je spolupráce s lokálními partnery a místním managementem v každé zemi, na jejíž trh vstupují.


Ten správný plot pro váš dům - azet bydlení magazín o bydlení\nBetonový plot je základem každého bydlení, ve kterém se budete chtít cítit bezpečně. Pokud přemýšlíte o výměně stávajícího oplocení, betonový plot je výbornou variantou, která nabízí mnoho výhod a také různá provedení. Jedním z kritérií, které se při výběru oplocení často řeší, je jeho výška. Výška je důležitá, protože čím vyšší je plot, tím je dosaženo většího soukromí. Plot může být složen z jedné až pěti desek. Maximálně může plot dosahovat výšky dva a půl metru.\nProč si vybrat právě betonový plot\nBeton je velmi pevný a kvalitní materiál, který zaručuje dlouholetou životnost plotu. Životnost plotu nezkracují ani klimatické podmínky, jako je vlhko, déšť, mráz, led či sluneční záření. V neposlední řadě není vyžadována ani žádná speciální údržba plotu. Montáž betonového plotu je velmi snadná. Stačí v určité vzdálenosti provést výkopy, do kterých se potom vsunou betonové sloupky. Mezi sloupky jsou potom zasunuty plotové desky a plot je hotový. Překážkou nebude ani nerovný terén, plot můžete vést schodovitě.\nNabízí se spousta variant, jak udělat váš plot originálním. Můžete vybírat ze čtyř standardně nabízených dekorů buclaté či ostré cihly nebo štípaného či skládaného kamene. Plot může být dekorován z jedné strany, oboustranný plot nebo může být zcela bez dekoru. Dokonce mohou být v dekoru i jednotlivé sloupky. Zajímavým moderním prvkem je zakončení plotu. Můžete jej ponechat standardně rovné nebo zvolit zaoblené s ozdobnou mřížkou či využít netradiční dřevěné latě. Dopřejte si i vy stylové a bezpečné oplocení.


Nejdojemnější okamžik jejich života: Podívejte na to, jak Leoš Mareš požádal přítelkyni o ruku - Super.cz\nZásnuby Leoše Mareše a Moniky Koblížkové Video: Instagram L. Mareše\nMůžete si o něm myslet cokoli, ale jedno mu snad musí uznat každý: co se týče romantických gest, ta Leoš Mareš (42) zvládá dokonale! Podívejte ve videu se na to, jak moderátor o víkendu požádal o ruku svou přítelkyni Moniku Koblížkovou (37)!\nLeoš to plánoval dlouho, vždyť se již před prázdninami definitivně rozvedl s exmanželkou Monikou Marešovou.\n„Dva měsíce jsem to držel pod pokličkou. Nevěděl to absolutně nikdo, včetně mých nejbližších. I lidé, kteří to připravovali, si mysleli, že jde pouze o víkendové překvapení. Jsem moc šťastný, že Monika řekla ano,“ řekl Super.cz Leoš.\nŽádost o ruku proběhla v hotelu v Mariánských Lázních, kde se dvojice po večeři šla podívat na ohňostroj. Až posléze si Monika uvědomila, že ho pyrotechnici odpalují na hudbu jejich oblíbené písničky od kapely Coldplay. Následně moderátor poklekl a požádal Koblížkovou o ruku.\nTa nadšeně souhlasila a od té doby se jí na ruce skví velmi drahý diamantový zásnubní prsten.\nNaštěstí vše natočily skryté kamery, a tak se spíkr mohl o svůj výjimečný okamžik života podělit i s ostatními.\nPřed svou první ženou se vyslovil také emotivně. Pronajal pro sebe a Moniku (tehdy Poslušnou) celý kinosál a dvojice se pak dívala na film sestavený ze záběrů z jejich života. ■


Ráj parních mašin? Žitavská úzkokolejka, která se pyšní světovým unikátem | Liberec\nNa pěti tratích v Sasku si můžete užít mimořádný zážitek – jízdu vlaky taženými parními lokomotivami. Velmi populární je úzkokolejka vedoucí ze Žitavy do Oybina. Parní spoj ze saské Žitavy do Oybina a Jonsdorfu jezdí zhruba v hodinových intervalech.\nParojízdu si můžou užívat taky turisté z Česka – i díky zvýhodněným jízdenkám. Mezi Žitavou a Oybinem mají výletníci možnost pozorovat světový unikát – takřka synchronizovaný rozjezd dvou parou tažených lokomotiv. Ten je v Bergsdorfu fotogenickou záležitostí, mezi železničními nadšenci vyhlášenou, za kterou se na místo sjíždějí i Japonci.\n„Je to jediná možnost – nejenom v Evropě, ale už i na světě – kde takovou věc můžete vidět,“ říká Petr Kumpfe, znalec žitavské úzkokolejky. „Není legendou, skutečně se to tu děje, že přijede zájezd turistů z Japonska, kteří tu vystoupí z autobusu, počkají na rozjezd dvou lokomotiv, vyfotí si ho, sednou zpátky do busu a zase zmizí,“ popisuje Kumpfe s úsměvem.\nTrasa žitavské úzkokolejky. Informační tabule pro turisty na žitavském nádraží|foto: Jaroslava Mannová\nCíl výletu? Oybin s odkazem Karla IV.\nParní lokomotivy jezdí v Sasku na několika trasách! Úzkokolejný spoj vedoucí ze saské Žitavy do Oybína do Žitavských hor patří k těm turisticky nejatraktivnějším, vede k romantické zřícenině hradu a kláštera s odkazem českého krále Karla IV. a do klimatických lázní v Jonsdorfu.\nŽitavské nádraží úzkokolejky|foto: Jaroslava Mannová\nMožná málokdo ví, že existence žitavské úzkokolejky byla počátkem 90. let ohrožená. „Celá trať se měla být zrušena v roce 1990, kdy se měl rozšířit povrchový uhelný důl, ale naštěstí k tomu nedošlo, protože se změnila politická i energetická situace,“ vysvětluje Kumpfe.\nKluci, tatínci a dědečkové ve svém živlu\nVyrazit na výlet parním vlakem je zážitkem pro celou rodinu, obzvlášť pak pro kluky a jejich otce a dědečky. To, co lze v Česku zažít jen při nostalgických jízdách zvláštních vlaků zpravidla v letní sezoně, je v Žitavských horách běžnépo celý rok. Pro rodinné výletníky z Čech existuje navíc i nabídka jízdného v rámci tarifu Euronisa +, která umožňuje cestovat až pěti lidem po celém území euroregionu včetně parních jízd za zvýhodněnou cenu.\nParní lokomotiva je zejména pro letní výletníky mimořádnou železniční atrakcí. Proto jsou parní spoje počátkem letní sezóny posíleny.\nŽitavská úzkokolejka|foto: Jaroslava Mannová\nautoři: Tomáš Beneš , David Hamr