Kdo tvoří, ten nezlobí - lepíme a skládáme z těch nejlepších knížek!\ndne března 21, 2019\nTrvalo to dlouho! Fakt jsem se hodně načekala, než jsme se s Nelou dostaly do fáze, kdy ji baví vybarvovat omalovánky, stříhat, lepit a také skládat. Čas od času ji sice nějaké to čmárání a lepení lepidlem chytlo, ale vždy to musela být rychlovka na pár minut, aby rychle něco vzniklo, než ji ta chuť zase přejde. O to víc si to teď užívám!\nPůvodně jsem myslela, že vám Nelčiny dva největší koníčky, nebo chcete-li momentální nejoblíbenější činnosti, shrnu do jednoho článku. Jenže by byl moc dlouhý, tak to rozdělím a začnu skládáním.\nVelkou knihu skládanek pro holky dostala Nelča od babičky už někdy na podzim. Sice už jsme z ní párkrát něco vytvořily, ale musíme vždy jen když není doma Jiřík. Tato kniha z nakladatelství Svojtka je udělaná velmi chytře. Nepotřebujete k ní vůbec nůžky, vše je pečlivě promyšleno a prosekáno, takže jen vylamujete jednotlivé tvary z tvrdého papíru v knize a skládáte. Nepotřebujete dokonce ani lepidlo! Vše se dá zastrkat do nachystaných otvorů a drží to samo. I když je pravda, že v některých případech by se lepidlo hodilo. Ne vše drží tak, jak si tvůrce knihy představoval.\nMusím přiznat, že to baví hlavně mě. Nela je ve třech letech na tohle ještě malá. Nemá tak šikovné prstíky. Menší a jednodušší kousky, hlavně postavičky vylámat zvládne, ale složité a velké tvary trhá. A skládání je na ní ještě příliš složité. Myslím, že tato kniha je ideální pro holčičky v první až čtvrté třídě.\nKaždopádně mě to moc baví, takže ráda skládám a Nela vybírá, co budeme tvořit a pak mi s tím hraje divadlo. :) V knize najdete pokoje pro celý dům - kuchyně, ložnice, obývák, herna pro děti, dokonce hrad a kočár s koňmi, který byl fakt krásný. Píšu byl, protože když se do hry vloží Jura, moc dlouho nám to nevydrží. To je také důvod, proč skládáme postupně, vždy jen pár věcí, nebo jeden pokoj. Aby to hned všechno nezničili.\nA protože jsem se zmínila babičce, jak se nám s touto knihou trefila do noty, přivezla při nedávné návštěvě další knížku, nebo tentokrát spíš sešit - Svět víl. Je to opět od Svojtky a opět jen vylamujete postavičky z papíru a skládáte. Jen některé předměty a víly, které se mají "vznášet" se měly přidělat na takové tenké plastové tyčky, jako od lízátka. Moc to nedrželo, takže víly máme bez tyček a větrný mlýn s kočárem jsem prostě natvrdo přilepila. Sice se nám netočí lopatky mlýna ani kola od kočáru, ale neztrácíme to.\nAle pojďme na pár ukázek ze sešitu Svět víl:\nA ještě nějaké ukázky z Velké knihy skládanek pro holky:\nCo na to říkáte? Také doma skládáte z podobných knih a sešitů? Dejte nám tip na nějaké nové. :)\nPS: Nejsem si úplně jistá, ale mám dojem, že obě knížky babi koupila v Levných knihách. Myslím, že jsem je tam zahlédla a vůbec nebyly drahé. :)\nDětské knihy Dětský svět Tvoření\n... Hevi a Luci ... 22. března 2019 12:06\nVypadá to skvěle, a hlavně se mi líbí,že ty obrázky jsou reálné :-)\nSabina Huřťáková 25. března 2019 13:56\njj, vypadá to výborně. :)


Domů / Interiérové osvětlení / Návod: Jak přidělat LED pásek nad kuchyňskou linku\nJak si připevnit LED pásky? Instalace nad kuchyňskou linku a co všechno k montáži budete potřebovat? Náš obrázkový průvodce vás provede celým postupem :-)\nLED pásek je šikovným řešením každé tmavé kuchyňské linky. Mezi jeho výhody patří například to, že svítí po celé její délce, anebo také to, že s ním oproti všem ostatním druhům světelných zdrojů nejvíc ušetříte na poplatcích za energie. V neposlední řadě je to také zajímavý stylový doplněk, který oživí každý interiér.\nPřidělávání LED pásku zvládne každý šikovný domácí kutil, není však vhodné pro úplné začátečníky, kteří třeba ještě nikdy nedrželi v ruce pájku. Jakmile máte všechny komponenty pohromadě, instalace LED pásku by vám neměla zabrat více než 1,5 hodiny.\nKam LED pásek instalovat?\nV našem ukázkovém případě jsme pásek instalovali do kuchyně, kde nad kuchyňskou linkou nejsou skříňky. Abychom tmavou část kuchyně a kuchyňskou linku rozsvítili, připevnili jsme LED pásek na zeď cca 20 cm nad linku. A to tam, kde končí plastové obložení zdi, a tak, aby vizuálně zapadal do designu kuchyně.\nLištu s LED páskem můžete přidělat například pod kuchyňské skříňky a nasměrovat na kuchyňskou linku. Protože ale existují kuchyně v různé podobě, řešení pro LED pásek je vždy specifické a na míru. Většina postupu uvedená v tomto návodu je ale stejná pro obě řešení, proto bude užitečný i pro kuchyně se skříňkami. Rozdíl pak už bude jen v tom, kde a do čeho vrtáte.\nStav před instalací:\nKteré komponenty budete potřebovat?\nLišta – délku zvolte podle své kuchyňské linky\nKryt k liště - chrání LED pásek před vlhkostí a prachem\nLED pásek – délku vyberte tak, aby byl minimálně stejně dlouhý jako lišta (přebytečný článek lze bez problému odstřihnout)\nStmívač (volitelné, může být do lišty, nebo na dálkové ovládání)\nTransformátor – napětí volte dle požadavků LED pásku\nV případě, že budete potřebovat delší kabely než ty, které jsou u transformátoru (standardně cca 1 m na každé straně), si pořiďte také přívodní kabely v požadované délce\nPokud budete chtít LED pásek ovládat dálkovým ovládáním, pořiďte si již spojenou základní sadu LED pásku na dálkové ovládání:\nZákladní sada s LED páskem na dálkové ovládání o délce 3 m\nZákladní sada s LED páskem na dálkové ovládání o délce 1,5 m\nObě sady můžete prodlužovat (i vícekrát) nastavovacími LED pásky o délce 50 cm nebo o délce 1 m.\nPásový metr + tužka\nPájka (na spojení všech potřebných el. kontaktů)\nVrtačka (na vrtání děr do pásku i do zdi)\nElektrický šroubovák (na utáhnutí šroubků lišty ke zdi)\nKladivo (na zatlučení hmoždinek)\nNůž nebo nůžky (na stříhání LED pásku, kabelů, či stínidla)\nPilka na lištu (na případné zkrácení lišty)\nIzolační páska (k izolaci kabelů)\nHmoždinky (na šroubky do lišty)\nŠroubky do lišty (na přidělání lišty ke hmoždinkám ve zdi)\nŠroubek do stmívače (volitelné, k propojení stmívače s lištou)\nLED pásek s krytem, nebo bez krytu?\nPro bezpečný provoz je potřeba LED pásek ukotvit do lišty (nejen v kuchyni), ideálně s krytem. Lišta a kryt LED pásek chrání před vlhkostí, která se v kuchyni běžně vyskytuje.\nLišta také slouží jako chladič LED pásku, který se při provozu poměrně zahřívá. Z tohoto důvodu není vhodné, aby byl LED pásek například přilepený pouze k dřevěné desce nebo jiným vznětlivým materiálům (lakované plochy apod.). Kromě nebezpečí „připálení“ se přehříváním pásku výrazně snižuje jeho životnost.\nBěžný, nebo stmívatelný LED pásek?\nCelý set můžete používat se stmívačem, anebo bez něj:\nBez stmívače je celá instalace snadnější – k LED pásku připojíte rovnou kabely od transformátoru.\nPokud se rozhodnete, že využijete stmívač, budete mít možnost měnit intenzitu světla LED pásku pouhým dotykem lišty. Avšak pozor, v takovém případě si musíte vybrat lištu nelakovanou, tedy takovou, která povede el. proud a nebude fungovat jako izolant. ;-) Při zapojování musíte mezi LED pásek a kabely od transformátoru připájet stmívač. Následně ho ještě bude potřeba propojit s lištou (vysvětleno níže).\nDalší možností je ovládat stmívání pomocí sady dálkového ovládání.\nNa obrázku je nahoře varianta s kabely od transformátoru, dole se stmívačem:\nStmívač je nutno připájet podle polarit nakreslených na pásku i na stmívači:\nLED pásek + stmívač + kabely k transformátoru:\nSpojený set, aneb jak to správně spojit, aby to svítilo...\nCelý svítící set je nutno spájet a zapojit v následujícím pořadí:\nLED pásek + stmívač (volitelné) + kabely k transformátoru + transformátor + kabely k elektrické zástrčce + elektrická zástrčka\nSpoje s LED páskem (a případně i stmívačem) spojte pájkou, kabely propojte a zaizolujte.\nBudete-li upevňovat lištu ke skříňce, postačí vám ji pravděpodobně přivrtat pouze šroubky. V takovém případě si do lišty vyvrtejte dírky a skrze ty následně spojte lištu šroubky se skříňkou.\nPokud přiděláváte lištu ke zdi, je vhodné použít hmoždinky pro větší stabilitu.\nPočet šroubků s hmoždinkami volte podle délky lišty, my jsme použili 3 šroubky a 3 hmoždinky na lištu dlouhou 3 m.\nUkázka upevnění lišty ke zdi\nVyvrtejte dírky do lišty a současně do zdi (rozmezí mezi dírkami volte tak, aby bylo vyvážené vzhledem k délce lišty):\nLištu odložte a do dírek ve zdi zastrčte hmoždinky:\nLištu přiložte a přivrtejte šroubky do připravených hmoždinek:\nVložení pásku do lišty\nTeď, když je lišta napevno připevněná ke zdi, si do ní zkuste vložit LED pásek a změřte si definitivní délku, která se do lišty vejde. Podle toho pak ustřihněte LED pásek v bodě, kde jsou nakreslené nůžky:\nSundejte z pásku ochrannou fólii a přilepte ho samolepící stranou do lišty:\nJakmile je pásek nalepený v liště, máte v podstatě vyhráno a můžete ho už zapojit a svítit. Pokud jste si však zvolili variantu se stmívačem, je nutné ho ještě šroubkem propojit s lištou. Pásek nenalepujte až do konce na straně čipu, protože ještě bude potřeba jedno vrtání – ponechejte si zhruba posledních 20 cm pásku nenalepených.\nPropojení stmívače s lištou\nNa místě dírky ve stmívači si označte tužkou místo pro vyvrtání dírky do lišty:\nPusťte LED pásek a vyvrtejte dírku pro malý šroubek:\nPak LED pásek opět přiložte a přivrtejte stmívač šroubkem (tímto krokem by měl vzniknout kontakt s lištou):\nPřicvaknutí stínidla k liště\nZávěrečnou fází montáže už je pouze nacvaknutí krytu na lištu:\nPokud se vám vše dařilo až do této části návodu a neuklidňujete se teď vzteklí někde na čerstvém vzduchu, gratulujeme vám k úspěšné montáži! :-)\nBudeme rádi, když nám zašlete fotky vašich výsledných instalací. Ty nejlepší s potěšením zveřejníme zde, nebo na naší Facebookové stránce!\nNáš LED pásek nakonec moc pěkně zapadnul do celé kuchyně a vypadá to, jako kdyby patřil k architektonickému projektu už od samého začátku… No, posuďte sami. :-)


2005 Liga tipujících CIMBU Autosport - 9. a 10. kolo\n25. 4. 2005 00:00 − 2195× − 0\n2005 Liga tipujících CIMBU Autosport – 9. a 10. kolo\nDeváté a desáté kolo, kde můžete tipovat na Rally Italia Sardinia a na Matador Rallye Tatry, je spuštěno.\nRally Italia Sardinia, Matador Rallye Tatry\nSmyslem ligy tipujících je nasbírat během jednotlivých kol nejvíce bodů, stát se absolutním vítězem a získat tak hlavní výhru. Liga bude dále rozdělena na čtyři části (zimní, jarní, letní a podzimní) a každá z těchto částí bude mít svého vítěze resp. výherce.\nAbsolutním vítězem i vítězem jednotlivých částí se stane vždy jeden tipující.\nBody získáte tím, že správně tipnete jezdce na prvních šesti místech (viz tabulka) a/nebo správně odpovíte na "kontrolní otázku", na kterou bude možné odpovědět pouze Ano/Ne. Tip na všech šest míst není povinný, stejně jako odpověď na "kontrolní otázku". Oproti minulým sezónám zde přibývá nové pravidlo. Za každého jezdce tipovaného do první šestky, který skutečně soutěž v první šestce dokončí (nezáleží, na kterém místě), získáváte další body.\nPři rovnosti bodů vylosuje vítěze Mr. Cimbu.\nVítěz rally +4 b.\nDruhé místo +3 b.\nTřetí místo +3 b.\nČtvrté místo +2 b.\nPáté místo +2 b.\nŠesté místo +1 b.\nUmístění v první šestce +1 b.\n"Kontrolní otázka" (Ano/Ne) +3 / -3 b.\nBěhem roku má každý z účastníků Ligy možnost vsadit na libovolné dvě kola tzv. žolíka. V těchto kolech pak bude pro něj zisk bodů dvojnásobný.\nLiga tipujících bude probíhat po celou sezónu 2005 a bude obsahovat podniky MS, MMČR a MČR sprintrally, celkem třicet tři kol. Každé kolo bude vypsáno vždy se zhruba dvoutýdenním předstihem a možnost tipování končí, tak jako loni, se startem rally.\nTipování bude probíhat pomocí samostatné aplikace přímo na stránkách\nAbyste mohli tipovat, stačí být zaregistrován jako uživatel našeho diskusního fóra http://forum.ewrc.cz. Registrace do fóra je zadarmo, první přihlášení do tipovací aplikace je však z technických důvodů možné až po cca 2 hodinách. Pokud již patříte mezi uživatele diskusního fóra, můžete se okamžitě přihlásit do aplikace a začít tipovat.\nPokud budete mít jakékoli dotazy k pravidlům, neváhejte nás kontaktovat.\nNa Akropolis se třemi Fabiemi WRC 05


Kulajda z lišek\nHoubový guláš z lišek\n500 g čerstvých očištěných lišek\n50 g šalotky nebo 1 cibule\n300 ml vývaru nebo kostka masoxu\nDo hrnce si dáme olej, na kterém osmahneme nadrobno nakrájenou šalotku nebo cibuli, přidáme na kostky nakrájenou papriku, prolisovaný česnek. Dusíme do měkka, přilijeme víno, které necháme vyvařit. Poté přidáme vývar nebo vodu s masoxem, vše necháme pořádně provařit. Takto hotové rozmixujeme tyčovým mixérem. Vaříme tak dlouho, jak chceme mít omáčku hustou. Pokrájené lišky si orestujeme na slanině, přilijeme hotovou omáčku a necháme chvilinku společně povařit. Pro zjemnění můžeme přidat smetanu. Před podáváním ozdobíme nasekanou petrželkou. Jako přílohu můžeme použít karlovarský knedlík nebo čerstvé pečivo.\nLiška obecná je jedlá, ceněná a chuťově výtečná, se specifickým aroma. Díky obsahu chuťových látek rozpustných v tucích se liška obecná vyjímá ve smetanových omáčkách či v kyselých pochutinách, taktéž se nakládá do octa. Je vhodná k drcení na kořenicí houbový prášek. Je možné ji zamrazovat. Plodnice má pevnou konzistenci, kterou si zachovává i při tepelné úpravě, je však poněkud těžce stravitelná.\nLišky v sýrové smetaně\nIngredience: miska čerstvých lišek, olivový olej, zeleninový vývar, jarní naťová cibulka, máslo, sýr s modrou plísní, smetana na vaření, sůl a mletý bílý pepř\nPostup: Houby obdělejte na troše oleje, podlijte osoleným vývarem, přiklopené čtvrthodinku poduste a odstavte. Na lžíci másla zpěňte jemně pokrájenou bílou část cibulky, přidejte nastrouhaný sýr, přilijte smetanu, přiveďte k varu, míchejte a rozvařte dohladka. Přidejte houby, pokrájenou nať cibulky, dle chuti přisolte a okořeňte, krátce promíchejte a servírujte. Příloha: vařené brambory nebo dušená rýže.\nIngredience: 10 dkg čerstvé houby lišky obecné, 1/2 balení širokých nudlí, 1 čtvrtka sýra Gran Moravia, 15–20 kusů čerstvé bazalky, dle chuti olivový olej, sůl, celý kmín, máslo\nPostup: Začneme tím, že si dáme vařit široké nudle dle návodu na balení. Mezitím si dobře opláchneme a od případných nečistot očistíme čerstvé lišky. Do pánve si dáme rozpustit trochu másla, do kterého nasypeme špetku celého kmínu a necháme provonět. Přidáme oprané a okapané houby a zlehka orestujeme. Podusíme ve vlastní šťávě, dokud nejsou měkké. Trvá to cca 5 minut. Do vyšší nádoby (nejlépe vysoká sklenice, do které se nám vejde pracovní část tyčového mixéru) vložíme 15–20 lístků čerstvé oprané bazalky, přilijeme olivový olej a nastrouhaný sýr Gran Moravia. Mixujeme poté společně ponorným mixérem zcela do hladka. Scedíme uvařené široké nudle, které přendáme po scezení do střední mísy a přidáme bazalkovou pesto omáčku zelené barvy. Poctivě promícháme, dokud se omáčka nenalepí na nudle. Nudle přendáme do hlubokého talíře a bohatě je posypeme na másle podušenými liškami.\nIngredience: 400 g lišek, tuk, 1 stroužek česneku, mletý pepř, sůl, petrželová nať\nPostup: Lišky očistíme, větší nakrájíme na poloviny, opláchneme pod tekoucí vodou a necháme okapat. Rozpálíme tuk, přidáme prolisovaný stroužek česneku, krátce podusíme, přidáme houby a dusíme tak dlouho, až jsou měkké a šťáva vydušená. Osolíme, opepříme, promícháme s nasekanou petrželovou natí a podáváme jako přílohu k masu nebo samotné pouze s pečivem.\nIngredience: 250 g lišky obecné, 2 kostky zeleninového bujonu, svazek mladé cibulky, pažitka, 100 g másla, 1 mrkev, 4 brambory, sůl, nové koření\nPostup: Na másle orestujeme na jemno nakrájenou mladou cibulku a na hrubo nastrouhanou mrkev. Přidáme lišky, větší nakrájené a menší necháme vcelku. Společně restujeme a následně dusíme na másle. Do hrnce nalijeme cca 2 litry vody s rozdrobenými kostkami zeleninového bujonu, přidáme 4 kuličky nového koření a na malé kostky nakrájené brambory. Za občasného míchání cca po 30 minutách dochutíme pažitkou, oříškem másla a dle potřeby můžeme ještě osolit.\nKoláč s liškami\nIngredience: 250 g hladké mouky, 1 vejce, 90 g vepřového sádla, sůl, 300 g lišek, 3 šalotky, 2 lžíce olivového oleje, 1 lžíce másla, 2 lžíce sekané petrželky, pepř, 6 lžic mléka, 5 žloutků, muškátový oříšek\nPostup: Z mouky, soli, vejce, 75 ml vlažné vody a sádla vypracujeme těsto a dáme na 30 minut do chladničky. Houby otřeme vlhkou utěrkou. Šalotky posekáme a s houbami dusíme na oleji a másle. Vmícháme petrželku, osolíme, opepříme. Těsto rozválíme na vymazaném plechu a rozložíme na ně houby. Rozšleháme mléko se žloutky, osolíme a směsí houby zalijeme. Pečeme v troubě při 190 °C asi 15 minut.\nIngredience: 1 kg lišek, 1 svazek čerstvého kopru, 1 malý křen, 7 dl vody, 2,5 dl octa, asi 60 g cukru, nebo podle chuti, 10 kuliček celého pepře, 5 bobkových listů, špetka mletého kmínu, 2 polévkové lžíce soli\nPostup: Křen očistíme, oloupeme a nakrájíme na hranolky. Lišky očistíme a větší přeřízneme napůl. Do čistých sklenic naplníme spolu s křenem a koprem (jednu celou snítku do každé sklenice). Všechny přísady na nálev, což je voda, ocet, cukr, pepře, bobkové listy, kmín a sůl, svaříme a po vychladnutí nalijeme do připravených, naplněných sklenic a dobře uzavřeme. Sterilujeme 20 minut při 80 °C.\nZdroj: Houba liška obecná\nTerezia Company BIO Reishi 60 kapslí\nTerezia Company BIO Reishi 120 kapslí\n4Slim Nápoj z ženšenu Gold 40 ml


Zpravodajství z LFŠ #1 První dny | IndieFilm\nZpravodajství z LFŠ #1 První dny\n25. 7. 2010 # 18.51 # Festivaly # Bez komentáře\nPrvní projekce třicátého šestého ročníku Letní filmové školy v Uherském Hradišti se spustila již v pátek odpoledne, ale oficiálně byl festival zahájen až včera ve večerních hodinách v prostoru sálu kina Hvězda z úst předsedy Asociace českých filmových klubů Petra Kotrče. Po úmorném děkování všem sponzorům a partnerům festivalu (přičemž někteří spolupracovníci byli pozváni i na pódium) se pak spustila projekce snímku Jacquese Tatiho Prázdniny pana Hulota.\nLetošnímu ročníku festivalu však zatím počasí příliš nepřeje. Od soboty je v Uherském Hradišti zataženo a čas od času sleje zdejší park před kinem Hvězda nějaká ta přeháňka. Počasí ovlivnilo zřejmě i návštěvníky festivalu, protože jich dosud do moravského města příliš nepřijelo a ulice i náměstí zůstávají pusté. I u všech projekcí, které jsem měl možnost navštívit, se zatím nenaplnila celá kapacita sálů a kinosály tak zatím zůstávají poloprázdné. Rekordní počty návštěvníků, které kulminovaly na předloňském ročníku, se zjevně opakovat nebudou (od minulého roku má účast klesající tendenci – viz. naše zpravodajství zde). Letos bylo před začátkem LFŠ akreditováno něco málo přes tři tisíce návštěvníků.\nV hlavním informačním stanu u Smetanových sadů je již k dispozici i kniha Béla Tarr: V oku velryby, která vznikla ve spolupráci AČFK a vydavatelství Cassablanca. Hlavní editorka Kamila Boháčková do ní zařadila celkem sedm studií a pět rozhovorů i s jednotlivými tvůrci, kteří pravidelně s Tarrem spolupracují. Z hlediska grafického je kniha velmi pěkně udělána, s nápaditě koncipovanou obálkou a jediný její mínus tak snad je, že paperbackové vázání je ve festivalovém provozu předem určeno ke zkáze a je tedy pravděpodobné, že domů nepovezete celou knihu, ale jen jednotlivé stránky. Také je škoda, že studie povětšinou pochází z již dříve publikovaných zdrojů a mnozí „lační cinefilové“ je tak již dávno mají přečteny, protože některé z nich jsou například volně dostupné na internetu (samozřejmě nepřeložené). Malé zklamání je také to, že všechny studie se věnují pouze stránce estetické, což je vlastně všobecně převládající pohled na Tarrova díla. Bylo by však bezesporu zajímavé přečíst si něco o ekonomickém pozadí jeho filmů, principů uvádění jeho snímků (a zvlášť uvádění u Satanského tanga), navštěvnosti, či reflektovat jeho diváckou odezvu doma a v zahraničí. Zatím jsem však měl možnost knihu pouze v rychlosti projít a v přítmí sálu prolistovat. Určitě se k ní ale vrátím v podrobnější recenzi po skončení festivalu. Každopádně, ač se to po předchozím výčtu malých negativ asi nezdá, převládá z publikace pozitivní dojem.\nNaprosto jedinečným zážitkem z letošní LFŠ je pro mě prozatím retrospektiva filmů Lisandro Alonsa, z nichž byly dosud promítány snímky Svoboda, Mrtví a Fantasma. Jeho režijní styl je všeobecně známý a já jsem ho již zčásti popsal v jednom z předchozích článků. Přesto mě jeho filmy velmi pozitivně překvapily tím, že zdaleka nenaplňují „akademickou uhlazenost“ podobně nedějových snímků, které stále častěji nelze již považovat za alternativu, ale za pouhopouhý módní trend. Všechny tři filmy však nekonfliknost takových snímků narušují. První dva se kompletně odehrávají v přírodě, a přestože by se z letmých pohledů na fotografie mohlo zdát, že jí idealizují, není to tak docela pravda. Romantismus zde nemá místo a příroda je zobrazována jako prostředí, kde musí každý o své místo tvrdě bojovat a zasloužit si ho. Fantasma pak nabízí sebereflexivní pohled na Alonsova díla, kde je možné vyčíst režijní snahu akcentovat „dívání se“ na jeho filmy jako na film s primárně estetickou hodnotou, méně pak možná jako na antropologické dokumenty.\nVrcholem je pak scéna, kdy hlavní hrdina snímku Svoboda odchází vykonat svou potřebu mezi křoví a kamera ho stále sleduje i při této nejintimnější chvilce. Rázem se tak rozbije dojem vysokého umění, do kterého se často filmy se svými vyjadřovacími prostředky rádi pasují a zůstane jen dojem autentičnosti. Podobně působí i hudba doprovázející titulky, která v kontrapunktu k vážné, odměřené a kontemplativní formě zbytku filmu uvádí film techno skladbou.\nV plánu máme navštívit i některé z Masterclass přednášek, kterou dnes zahájil islandský režisér Hrafn Gunnlaugsson. Report z některých z nich můžete s největší pravděpodobností očekávat v některém z dalších článků.\n27. 7. 2017  20.57\n5. 8. 2014  18.59\nTento příspěvek byl napsán uživatelem Hubert Poul dne 25. 7. 2010 ve 18.51 a zařazen do kategorie Festivaly ..


Zdravotnictví dostane příští rok o 4,9 miliardy korun víc. Babiš to oznámil po jednání s Filipem — ČT24 — Česká televize\nPremiér Andrej Babiš (ANO) se s předsedou KSČM Vojtěchem Filipem se domluvil na tom, že do zdravotnictví prostřednictvím úhradové vyhlášky půjde dalších 4,9 miliard korun. Babiš dosud úhradovou vyhlášku otevírat odmítal, v pátek ale změny připustil. Platí i původní závazek rozdělit z rezerv pojišťoven dalších šest miliard, takže v rozpočtu přibude zhruba 10,8 miliardy korun. Více peněz od zdravotních pojišťoven požadoval takzvaný krizový štáb zdravotníků.\nUdálosti: Zdravotní pojišťovny mají příští rok vydat dalších téměř 5 miliard korun\nPodle původního znění vyhlášky má být příští rok na zdravotní péči k dispozici 334 miliard korun. „Když vezmeme ty rezervy a k tomu 4,9 miliardy, tak se bavíme přibližně o 10,8 miliardy korun. Myslím, že to je blízko představám zástupců KSČM,“ uvedl po jednání Babiš.\nFilip dodal, že skrze vyhlášku se rozdělí i šest miliard korun, které původně plánovalo ministerstvo distribuovat nad její rámec. „V podstatě se otevře úhradová vyhláška a prostřednictvím vyhlášky se celkový ten objem prostředků zvýší o 10,8 miliardy, což považuji za dobrý kompromis v řešení krize ve zdravotnictví,“ řekl. Podle premiéra by definitivní dohoda ohledně vyhlášky měla vzniknout do příštího pátku.\nBabiš a Filip se dohodli na dalších miliardách pro zdravotnictví\nUdálosti, komentáře o financování zdravotnictví\nBabiš dosud úpravy vyhlášky odmítal. Před začátkem páteční schůzky s předsedou KSČM ale premiér změny připustil kvůli schválenému zvýšení platů zaměstnanců ve veřejné sféře. „Je tady problém s plošným navýšením 1500 korun pro všechny zaměstnance. Musíme se nad tím zamyslet a neopakovat chybu z loňského roku, kdy byla nejdřív vyhláška, a v ní to nebylo zohledněno,“ řekl před schůzkou premiér.\nZejména menší městské a krajské nemocnice si stěžovaly, že peníze na letošní navýšení platů nemají. Situaci řešila s ministrem zdravotnictví a premiérem i Asociace krajů ČR. Podle premiéra některé kraje nemocnice dotují stovkami milionů korun ročně, jiné nedávají peníze nad rámec plateb od pojišťoven. Proto je úroveň různá a měla by se podle něj sjednotit, aby nemocnice byly buď státní nebo krajské. Městům totiž kraje přispívat na chod nemocnic nemohou.\nZ pátečních jednání s poskytovateli péče vyplynulo, že peníze přidané do úhradové vyhlášky budou kompenzovat zvýšení platů a navýší se o 300 milionů rozpočet na domácí péči.\nKomunisté teď nejspíš podpoří v prvním čtení návrh rozpočtu\nPředseda KSČM po schůzce s Babišem řekl, že komunisté na základě páteční dohody pravděpodobně podpoří vládní návrh rozpočtu v prvním čtení sněmovny, které začne 23. října. Koaliční ANO a ČSSD, jejichž vládní projekt komunisté tolerují, by se pravděpodobně bez hlasů KSČM neobešli. Filip v pátek vyloučil, že by si KSČM kladla i podmínky, které s rozpočtem nesouvisí.\nFilip šel na jednání s premiérem s tím, že chce najít kompromis, jenž povede alespoň ke splnění požadavků takzvaného krizového štábu. Ten tvoří odbory a další organizace. Štáb volal po přidání dalších 13 miliard korun z rezerv pojišťoven; podle Babiše je páteční dohoda s celkem 10,8 miliardami korun nad rámec dříve uzavřené vyhlášky kompromisem.\n„Komunisté nenavrhují, aby do systému zdravotnictví šlo více peněz. Říkají: rozdělte peníze, které už v systému jsou, tak, aby nezůstalo nic v rezervách. Ale rezervy se tvořily několik let a jsou od toho, aby mohl systém dál růst i v době krize, kdy budou odvody menší.“\n„Jsme přesvědčeni, že je možné z prostředků, které si lidé zaplatili a jsou na účtech zdravotních pojišťoven, vyplatit více. Aniž by se nějak dramaticky snížily rezervy,“ řekl Filip při příchodu na jednání ve Strakově akademii. Šéf komunistů trval při jednání s premiérem také na tom, aby se peníze navíc rozdělovaly rovněž přes vyhlášku: to se mu podařilo prosadit.\nZnovuotevření úhradové vyhlášky premiér probíral dopoledne i na schůzce s poskytovateli zdravotní péče, tedy zástupci nemocnic, ale také ambulantních lékařů. Zástupci krizového štábu si na Facebooku stěžovali, že na jednání nebyli vpuštěni, přestože dostali pozvánku. Podle Babiše ale pozváni nebyli.\nBabiš odmítá o zdravotnictví mluvit s koaliční ČSSD\nVládní ČSSD v pátek uvedla, že do lůžkové a domácí péče by mělo jít v příštím roce o sedm miliard korun víc, než navrhuje ministerstvo. Strana také podporuje požadavky krizového štábu a označila za nepřijatelné rozdělování peněz nad rámec vyhlášky.\nPremiér ovšem nechce se svým koaličním partnerem o zdravotnictví jednat: socialistům vyčítá jejich výsledky z předchozí vlády ČSSD, ANO a KDU-ČSL, kdy ministerstvo zdravotnictví ČSSD ovládala. „Jsem dojat, že má ČSSD nějaké návrhy. Měli čtyři roky resort a neudělali vůbec nic,“ prohlásil premiér.\nMinisterstvo zdravotnictví v návrhu úhradové vyhlášky počítá s tím, že meziročně půjde na zdravotní péči o 26 miliard korun víc. Tyto peníze rozdělí úhradová vyhláška. Do nemocnic půjde 14 miliard korun navíc, do domácí péče o 340 milionů víc než letos.\nDo nemocnic jde více než polovina částky, která se z veřejného zdravotního pojištění vydá na péči. Podle krizového štábu českého zdravotnictví tvořeného odbory, zástupci nemocnic, lékařů, pacientů a zdravotně postižených, jsou ale zejména ty, které nespadají přímo pod ministerstvo zdravotnictví, podfinancované a chybí jim personál, což vede k zavírání oddělení a dlouhým čekacím dobám.\nVydáno pod DomácíZdravotnictvíKSČMVojtěch FilipKrizový štábANO 2011Andrej BabišČSSDMinisterstvo zdravotnictvíÚhradová vyhláškaZdravotní pojišťovny


REKONSTRUKCE VESLAŘSKÉ LODĚNICE V TÁBOŘE VE 2007 – Cákalské stránky\nREKONSTRUKCE VESLAŘSKÉ LODĚNICE V TÁBOŘE VE 2007\nNěkdy se tak přihodí. Najde se nějaká ta koruna i na věci, které by vás sotva nenapadly. Přerozdělování veřejných peněz je prostředí pro kouzla příhodné. Ale co, hlavně když vyjde za čas i na našince…\nZchátralý veslařský klub na táborském Jordánu s rokem výroby na počátku minulého století, (jinak krásná tesařská práce), sloužil osazenstvu tak jak byl pěkných pár let až přišlo to kouzlo a začlo se rekonstruovat…\nNevypadalo to zpočátku a ještě dlouho potom kdoví jak…\nJak vážený čtenář vidi, za takového stavu, nebylo mnoho loděk, co by vypluly v sezoně 2007 k plavbě po Jordánu. Klubovní život vychladl tak, že nebylo toho roku ani několika nejtradičnějších společenských setkání osazenstva na půdě VK. Není asi pamětníka, co by něco takového pamatoval… (pokračování next time)\nLZT – duben 2008\n« SEAKAYAKING NA NEUSIEDLERSEE\nCÁKALSKÉ RADOSTI A SLABOSTI »


Boris Godunov - Právě dnes\nDalší díl knihy "...a jako člověk" Přemysla Pražáka pokračuje v tématu o letních skladatelích a jejich tvůrčí práci. Jak z vyprávění vyplývá, někteří umělci by se dali raději označit za skladatele "zimní" či "občasné"... Dnes jsou na řadě Richard ...\nA. K. Tolstoj: Car Fjodor. Historické drama plné intrik a pokusů o zmanipulování moci\nPoslechněte si známé historické drama se skvělými hereckými výkony Ladislava Lakomého v roli cara Fjodora a Josefa Karlíka coby Borise Godunova.\n30.November » Epochaplus.cz\nIntrikánští bojaři využívají nastalé situace, když v roce 1598 zemře car Fjodor I.. „Dimitrij nezemřel a vrací se na trůn,“ šíří mezi lidmi zprávu. Spousta prostých Rusů jim uvěří, že Dimitrij (1582–1591), syn Ivana Hrozného (1530–1584), je ve sku...\nŽhavé kamení, potoky lávy, déšť popela a oblaka jedovatých plynů, přesně tak vypadá 19. února 1600 řádění peruánské sopky Huaynaputina. Následky jejího nevyzpytatelného chování dokonce budou na druhém konci světa stát křeslo ruského cara. „Budeme ...\nZemřel reľisér a dramatik Zdeněk Kaloč\nNárodní divadlo Brno: S hlubokým zármutkem oznamujeme, že dnes zemřel Zdeněk Kaloč - režisér, dramatik a držitel Ceny města Brna v oboru dramatické umění.\nJaroslav Vogel (11. ledna 1894 – 2. února 1970), významná osobnost české hudby 20. století, byl všestranným dirigentem, skladatelem, muzikologem a také autorem první komplexní monografie o životě a díle Leoše Janáčka, jehož byl velkým znalcem a pr...\nTato informační stránka o Boris Godunov zobrazuje poslední internetové články, ve kterých se výraz "Boris Godunov" vyskytuje. Výsledný seznam není redigován.


PROFIL | Praha | Radost a Zábava Production\nRadost a Zábava PRODUCTION\nJMENUJI SE RADKA ZELNÍKOVÁ.\nJSEM ZAKLADATELKOU RADOST A ZÁBAVA PRODUCTION.\nCo R&Z PRODUCTION nabízí?\nPředevším originální nabídku programů pro dospělé i dětské diváky. Garantujeme pestrost a variabilnost všech nabízených programů, takže umíme splnit přání i těch náročnějších klientů.\nV portfoliu najdete programy divadelní, hudební i zábavné, jako jsou např. divadelní komedie, improvizační divadlo a talk show, kouzelnická představení, hudební i animační programy, ale také klasické divadelní pohádky.\nJak to funguje...?\nDíky osobitému přístupu a variabilitě všech nabízených programů se umíme přizpůsobit vašim požadavkům a to především s délkou představení či nárokům na místo konání. Hrajeme v divadlech, kulturních domech, na letních scénách, městských slavnostech a také pro firemní klientelu v kongresových sálech.\nUmíme pro vás vymyslet, připravit a zrealizovat program firemního eventu od A – Z... od moderace, hlavního zábavného programu až po ten doprovodný.\nFiremní klientele plníme i specifická přání... Vkusně a na míru umíme do programu zařadit tzn. „Product placement“, což dělá z klasického představení ještě zábavnější a osobitější show, toto uvítají především vaši obchodní partneři a zaměstnanci.\nCo R&Z PRODUCTION odlišuje od ostatních...?\nNejsme žádnými „překupníky“ představení, ale všechny nabízené umělce zastupujeme napřímo a u většiny z nich zároveň vlastníme nabídkovou exkluzivitu. Jde o roky prověřenou spolupráci, dnes již založenou na osobních přátelství, což se odráží i na výsledcích vykonané práce.\nBaví nás, bavit vás... To je to hlavní, proč to společně děláme.\nJmenuji se Radka Zelníková. Produkci se naplno věnuji již od roku 2013.\nCelý život se pohybuji ve světě „Live stylu“. Pracovala jsem několik let v tištěných i online médiích, pohybovala se ve světě módy a selektivní kosmetiky, vedla tým lidí, věnovala se marketingu, ale také organizovala velké množství zákaznických večírků na podporu prodeje. Po dobu 5 let jsem sbírala cenné zkušenosti také v zahraničí a to především v australské Sydney a později v americkém New Yorku.\nVeškeré své dosažené zkušenosti se teď snažím uplatnit v Radost a Zábava Production. Mé životní krédo „S úsměvem jde všechno líp“ se stalo i mým posláním...


WILD THING | Karaoke je pro každého\nVítejte u nás, přečtěte si o nás.\nKaraoke je pro každého.\nPodnik "Wild Thing" se zaměřením na karaoke a live music, byl otevřen v roce 2018 za účelem poskytovat nadstandardní zábavu pro každého! V nově zrekonstruovaných prostorách v centru Brna na Zámečnické ulici č.8, představuje jedinečný a nevšední způsob jak strávit večer s přáteli, rodinou či spolupracovníky.\nNa rozdíl od klasických barů náš podnik nabízí zábavný a interaktivní způsob trávení společného času, ať už na vystoupeních známých kapel a hudebníků, nebo prostřednictvím profesionální aparatury a karaoke systému, umožňující zvolit požadovanou píseň a vžít se tak do role svého oblíbeného interpreta.\nZařízení „ Simply Touch“, které patří ve své oblasti mezi špičku, umožňuje navolit si verzy s originálním doprovodem interpreta, nebo pro náročnější- čistou karaoke verzy s hudbou. Jsme hrdí, že máme nejnovější karaoke systém s dotykovou obrazovkou, který má vždy obrovský výběr českých, slovenských, ale i zahraničních songů a velmi přívětivý a přehledný design. „Simply Touch“ umožňuje uživatelům snadno vybírat z naší rozsáhlé nabídky skladeb, která bude i nadále rozšiřovaná o ty nejnovější hity ze světa hudby.\nRozjeď to po svém.\nSystém je propojený se třemi plazmovými monitory s úhlopříčkou 100 cm a jedním plazmovým monitorem naproti pódiu s úhlopříčkou 139 cm, které poskytují všem návštěvníkům komfort při prohlížení textů a aktuálních hudebních videoklipů z kterékoliv části podniku.\nKaraoke je velice populární po celém světě, pro lidi všech věkových kategorií. Naše ideologie je fixovat americký styl karaoke s ostatními kulturami po celém světě a vytvořit tak nezapomenutelný zážitek a bezkonkurenčí karaoke. V našem baru si přijde na své opravdu každý. Ať už jste showman a chcete si vychutnat nekonečný aplaus po Vašem výkonu na pódiu, nebo ten kdo raději posedí a vychutná si příjemnou atmosféru.\n» Super! Přál bych si vytvořit rezervaci!\n„Bude dlouhá noc, nikdo z nás nejde spát...“\nSamozřejmostí je příjemná obsluha, kvalitní drinky a prostředí, které ve Vás zanechá neopakovatelný zážitek. V rámci pravidelných akcí u nás budou naživo vystupovat kapely a interpreti, jejichž vystoupení Vám nepochybně zpříjemní strávený čas u nás. Přijďte si vychutnat kvalitní drinky a zazpívat všechny svoje oblíbené písničky! Náš bar nabízí příjemné posezení spolu s přátelskými barmany a live hudbou\nCool už všechno vím, budu Wild Thing sledovat na FB..


Six Saints Rum 0,7l 41,7% - KupRum\nBanán, Exotické ovoce, Med, Melasa, Muškátový oříšek, Papája, Rozinky, Vanilka\nAnanas, Kokos, Skořice, Vanilka\nU všech svatých! Tedy šesti svatých. Tenhle silný, bohatý rum z Grenady dostal své jméno na počest šesti ostrovních farností. Rum se tady vyrábí od nepaměti a samotná značka Six Saints má za sebou už více než 200 let historie. Recepturu za ta léta vyladili dokonale. Po destilaci rum ukládají do bourbonových sudů, kde minimálně 3 roky odpočívá.\nV příjemně nasládlé chuti vás čekají výrazné ovocné tóny papáji a pečených banánů s typickým doprovodem vanilky a jemně kořeněnými pikantními notami v pozadí, i když koření jako takové ve složení nenajdete. Jen skvělý, čistý rum.\n820 Kč vč DPH\nSix Saints Rum 0,7l 41,7% množství\nAbuelo 5y 0,7l 40%\nAbuelo 5y 0,7l 40% množství\nA.H.Riise Black Barrel 0,7l 40% množství\nA.H.Riise 175 Anniversary 20y 0,7l 42% GB\nA.H.Riise 175 Anniversary 20y 0,7l 42% GB množství\nA.H. Riise Fregatten Jylland 0,35l 45% GB\n740 Kč vč DPH\nA.H. Riise Fregatten Jylland 0,35l 45% GB množství\nAbuelo Centuria 30y 0,7l 40% GB\n3290 Kč vč DPH\nAbuelo Centuria 30y 0,7l 40% GB množství


Sada na opravu komínů vyhrála cenu Grand Prix | Nazeleno.cz\n12. 10. 2012 |\tTisková zpráva\nSanační sada pro opravu komínů HELUZ Profi získala na 23. ročníku mezinárodního veletrhu FOR ARCH ocenění GRAND PRIX za nejlepší vystavené produkty. Letošní novinka společnosti HELUZ zaujala komisi především tím, že jde o systémové řešení v oblasti rekonstrukce komínů. Jednoduché a přitom účinné řešení bylo vyvinuto ve spolupráci s předními českými a slovenskými odborníky v oblasti komínů a splňuje všechny podmínky, které vyžadují normy.\nSanační sada je efektivním, bezpečným a levným řešením pro renovaci starého komínu, resp. jeho nadstřešní části, která už neslouží tak, jak by měla. Hlavní výhoda sady spočívá v použití unikátního nerezového dvouplášťového sanačního dílu HELUZ Profi, který je opatřený vnitřní tepelnou izolací a umožňuje přechod ze starého čtvercového komína na nový s kruhovým profilem. Sanační sada přitom neobsahuje žádné betonové prvky, které snadno přenáší vysoké teploty z vnitřního prostoru na vnější povrch komínu. Komínové těleso se tak neprohřívá.\nNerezový dvouplášťový sanační díl HELUZ Profi\nSouprava je ideálním řešením v případě, kdy se nám nechce nebo prostě z technických důvodů nemůžeme vyměnit celý komín za nový. Díky promyšlenému řešení lze rekonstrukcí poškozené nadstřešní části komína udělat ze starého komínu téměř nový, moderní a certifikovaný komín, který již má zadní větrání.\nSanační sada HELUZ


O PODRAZU NA INFORMAČNÍ DÁLNICI\nMěl jsem dilema. Vypadalo asi následovně: přece jim to nevpálíš mezi oči hned v prvním odstavci, to by žádný recenzent neudělal, ten by si to schoval pěkně na závěr. A jestli to uděláš, jseš obyčejný srabík. A protože to dilema už nemám a jsem obyčejný srabík, vpálím vám to mezi oči hned v prvním odstavci: zapomeňte na všechny recenze, v nichž jsem tvrdil, že ta která kniha je strašná, protože teprve tahle kniha opravdu naplňuje slovo strašná do puntíku. Podraz na informační dálnici u mne osobně aspiruje na nejhorší český román, který jsem za posledních deset let četl. Tady bych klidně mohl skončit, ale vy určitě chcete vědět nějaké ty pikanterie z textu. Takže chutě do toho.\nHlavními hrdiny románu jsou Zdeněk, Leoš a okrajově Standa. Že vám tato jména nic neříkají? Co se dá dělat, víc z autora nevypadlo, protože zásadně všichni lidé vystupující v románu mají jenom křestní jména (Ahoj Břéťo, znáš tady Zdeňka? - a to jsem si myslel, že tenhle styl psaní vyhynul po meči, po přeslici i po komančovi), jediným kdo má příjmení je Petr Svoboda První, ale to je stejně jen virtuální ředitel, a tak ho nepočítám. A proč se tito 2+1 hrdinové producírují po stránkách tohoto románu, pominu-li fakt, že si autor chtěl honit triko a že chtěl vydělat na své představě, kampak že spěje svět pod vedením internetem odchované generace? Jde o to, že virtuální firma Neomedia, která má stovky externích spolupracovníků (Zdeněk, Leoš, Břéťa - a kdo tam ještě byl, Uďo?), dostane zakázku století od Spojených národů na virtualizaci Afriky a všechny tyhle jednojmenné pány pozve na recepci. Pánové spolu hovoří o své práci a zjistí, že to vypadá, jako by jeden z nich naprogramoval virtuálního ředitele, tenhle mu pro změnu napsal proslov a tenhle mu udělal prezentaci, a začne jim to vrtat hlavou a jak jinak, začnou pátrat, jak a kdo za tím ve skutečnosti stojí. Ha, řekl jsem si na dvacáté stránce, to by mohla být umělá inteligence; na třicáté stránce jsem si říkal, jo, to asi bude umělá inteligence; na sté stránce už jsem byl přesvědčený, jasně, to bude umělá inteligence; a představte si, co to nakonec opravdu bylo - to neuhádnete.\nNo dobrá, myslíte si, špatná zápletka ještě neznamená konec světa. Třeba to autor vyšperkoval perfektním vykreslením postav, nějakým skvostným slohem nebo technologickými fígly á la Tom Clancy. I vy naivkové. Docela bych autorovi prominul, kdyby postavy vůbec nevykresloval. Bohužel se do toho pustil a tak charakteristika postav v jeho podání je: měl manželku a dvě děti, jiný má skvělé stereo a nejen nástěnný ale i stropní displej a charakteristika pomocí děje?: jestli jde o Aleše (nebo Zdeňka) poznáte podle toho, že na něj zrovna vyšla řada v přímé řeči. Pak je tu ten sloh. Ne, že bych se zúčastňoval workshopistických seancí, ale po Podrazu už mám určité představy, jaké tam probírají texty. V obecných popisech zase až tak velký problém není (pokud vám příliš nevadí, že v jednom odstavci o pěti řádcích se třikrát objeví "už" a jednou "již" a o stránku dál a po vydatné večeři autor to samé zopakuje s nějakým jiným svým oblíbeným slovem). Horší jsou přímé řeči. Když hrdinové jednají s nadřízenými, vypadávají jim z pusy neuvěřitelně šroubované věty, které by žádný smrtelník nedokázal ani vyslovit, a když mají vyprodukovat nějakou zásadní psanou věc (o které autor navíc prohlásí, že jde o skvěle stylizovaný až slohově revoluční text), vždy se následně ukáže, že jde o obyčejný nudný pamflet. A tak z této trojice, zdá se, nejlépe dopadly technické věci. Tom Clancy to není ani náhodou, ani autor nepředvede žádnou dělostřeleckou přípravu, abyste si ve finále mohli klepat do hlavy a říkat si: no jo, že mne to nenapadlo, to dá rozum, že hrdina musí použít tenhle program (v Donátově pojetí: no jo, to se mu to zkoumá, když mu dá autor na každý problém minimálně dva programy na Síť a vždycky jeden je správný.), ale Donát v technickém směru znalosti má. Tak vidíš, říkáte si, přece něco pozitivního jsi z toho románu vydloubal. A já vám ještě přihodím: autorova představa budoucího světa je docela zajímavá. Tečka. Finito.\nA teď nastává chvilka pro kardinální otázku: Jak naložit s takovýmhle románem? Z osobní zkušenosti mohu dát jeden případ použití. Dejme tomu, že máte před sebou nějakou hodně dlouhou cestu dopravním prostředkem a nemáte úplnou náhodou vůbec nic po ruce, čím zahnat nudnou chvilku. Vemte román Podraz na informační dálnici, kdekoliv otevřete, začtěte se do libovolné pasáže knihy a zaručuji, že do cíle dorazíte v příjemném komatu.\nJiří Donát - Podraz na informační dálnici, vyd. Grada Publishing, Praha 2000, obálka Vladimír Jiránek, 288 stran, náklad neuveden, cena 129,- Kč.


Pod 33 korunami byl Natural 95 naposledy počátkem května. Nafta se přiblížila hranici 32 korun na konci dubna, pak cena rostla do počátku června, kdy se vrátila k poklesu.\nNejvíce si za pohonné hmoty nadále účtují čerpací stanice v Praze, za benzin v průměru 33,44 Kč/l a za diesel 32,74 Kč/l. Nejlevnější paliva řidiči dál tankují v Jihočeském kraji. Za Natural 95 platí průměrně 32,54 Kč/l, za naftu 31,41 Kč/l.\nPrůměrná cena pohonných hmot v ČR k 17. červenci (v Kč/l):\nČR 32,96 32,03\nPraha 33,44 32,74\nJihočeský 32,54 31,41\nJihomoravský 33,18 32,20\nKarlovarský 32,75 31,62\nKrálovéhradecký 32,74 31,85\nLiberecký 33,07 32,24\nMoravskoslezský 32,97 31,99\nOlomoucký 33,23 32,38\nPardubický 32,74 31,80\nPlzeňský 32,73 32,01\nStředočeský 33,17 32,29\nÚstecký 32,88 31,67\nVysočina 33,20 32,30\nZlínský 32,85 31,90\nZdroj: CCS, ČTK


Liberálny Archív: Friedrich August von Hayek: Využití znalostí ve společnosti /1945/\nFriedrich August von Hayek: Využití znalostí ve společnosti /1945/\nJaký problém chceme vyřešit, pokud se snažíme vytvořit racionální ekonomický řád?\nZa jistých, dobře známých předpokladů je odpověď dosti prostá. Pokud máme všechny relevantní informace, pokud můžeme vyjít z daného systému preferencí a pokud vládneme kompletní znalostí dostupných prostředků, zbývá už čistě logický problém.\nJinak řečeno, odpověď na otázku, jak lze nejlépe použít dostupné prostředky, je implicitní součástí našich předpokladů. Podmínky, které řešení tohoto optimalizačního problému musí splňovat, už byly vyčerpávajícím způsobem vypracovány a nejlépe je lze formulovat matematicky: řečeno nejstručněji, mezní míry substituce mezi dvěma statky nebo faktory musí být stejné při všech jejich různých použitích.\nTo však rozhodně není ekonomický problém, se kterým se společnost potýká. A ekonomický kalkul, který jsme k řešení tohoto logického problému vyvinuli, je sice významným krokem na cestě k řešení ekonomického problému společnosti, ale přesto ještě není skutečným řešením. Důvod je ten, že „data“, z nichž ekonomický kalkul vychází, nejsou pro celou společnost nikdy „dána“ v jedné hlavě, která by dokázala vypočíst jejich implikace – a nikdy tak dána být nemohou.\nZvláštní charakter problému racionálního ekonomického řádu je dán právě tím, že znalost okolností, s nimiž musíme pracovat, tu nikdy není v koncentrované či integrované podobě, ale jedině v podobě rozptýlených kousků nedokonalých a často protikladných znalostí, které mají různí jedinci. Ekonomický problém společnosti tudíž není jen problém, jak alokovat „dané“ zdroje – pokud „dané“ znamená, že jsou dány jedné mysli, která pak s rozmyslem řeší problém daný těmito „daty“. Je to spíše problém, jak zajistit nejlepší použití zdrojů, které jsou známy jakémukoli členu společnosti, a to k cílům, jejichž relativní důležitost znají pouze tito jedinci. Pokud to řekneme zcela stručně, jde o problém zužitkování znalostí, které nejsou nikomu dány ve svém celku.\nObávám se, že tento charakter základního problému spíše zamlžily než osvětlily mnohá vylepšení ekonomické teorie, jichž jsme byli nedávno svědky, zejména ta, která využívají matematiky. Ačkoli problém, jemuž se chci v tomto článku především věnovat, se týká racionálního ekonomického uspořádání, budu neustále nucen poukazovat na jeho úzkou souvislost s určitými metodologickými otázkami. Mnohé z tezí, které hodlám předložit, jsou skutečně závěry, k nimž se neočekávaně sbíhaly rozličné cesty úvah. Pokud dnes ovšem sleduji tyto problémy, shledávám, že to není žádná náhoda. Zdá se mi, že mnohé ze současných diskusí jak o ekonomické teorii, tak o ekonomické politice, mají společný původ v mylné představě o povaze ekonomického problému společnosti. Toto chybné pojetí je přitom způsobeno nesprávným přenosem myšlenkových návyků, které jsme si osvojili při zkoumání přírodních fenoménů, na fenomény společenské.\nV běžné řeči označujeme slovem „plánování“ komplex vzájemně propojených rozhodnutí o alokaci dostupných zdrojů. Veškerá ekonomická činnost je v tomto smyslu plánování; a v každé společnosti, v níž spolupracuje množství lidí, bude toto plánování, ať už je dělá kdokoli, nutně do jisté míry založeno na znalosti, která v první instanci není dána tomu, kdo plánuje, ale někomu jinému, k němuž se ten, kdo plánuje, bude muset nějak dostat. Různé způsoby, jak se k lidem dostane znalost, na níž zakládají své plány, představuje klíčový problém pro jakoukoli teorii, která chce vysvětlit ekonomický proces, a problém, jak nejlépe využít znalost původně rozptýlenou mezi všemi lidmi, je přinejmenším jedním z hlavních problémů ekonomické politiky – resp. konstrukce účinného ekonomického systému.\nOdpověď na tuto otázku úzce souvisí s další otázkou: kdo má plánovat. Všechny diskuse o „ekonomickém plánování“ se soustředí kolem této otázky. Spor se nevede o to, zda se má nebo nemá plánovat. Vede se o to, zda má být plánování centrální, zda má celý ekonomický systém vést jedna autorita, či zda má být plánování rozděleno mezi množství jednotlivců. Plánování ve specifickém slova smyslu, v němž se tento pojem používá v současných sporech, nutně vždy znamená centrální plánování – řízení celého ekonomického systému podle jednoho unifikovaného plánu. Konkurence naopak znamená decentralizované plánování mnoha oddělenými osobami. Mezistupeň mezi dvěma zmíněnými možnostmi, o němž mnozí lidé hovoří, ale který se málokomu líbí, když jej uvidí v realitě, je přenesení plánování na organizovaná průmyslová odvětví, jinak řečeno monopol.\nOtázka, který z těchto systémů bude účinnější, závisí hlavně na tom, ve kterém z nich můžeme očekávat plnější využití existujících znalostí. A to zase závisí na tom, zda uspějeme spíše tehdy, dáme-li veškeré znalosti, jež bychom měli využít, ale které jsou původně rozptýleny mezi mnoha různými jedinci, k dispozici jedné centrální autoritě, nebo zda jedincům zprostředkujeme takové dodatečné znalosti, které potřebují k tomu, aby mohli sladit své plány s plány ostatních.\nIhned je zřejmé, že se v tomto bodě bude stanovisko lišit podle různých typů znalostí; a odpověď na naši otázku tudíž do značné míry závisí na relativním významu různých druhů znalostí; těch, které jsou spíše v moci konkrétních jedinců, a těch, které lze s větší důvěrou očekávat u autority složené z vhodně zvolených expertů. Pokud se dnes všeobecně předpokládá, že posledně zmíněná autorita bude v lepším postavení, pak je to dáno tím, že jeden druh znalosti, tj. vědecké poznání, dnes zaujímá tak význačné místo ve veřejné představivosti, že máme sklon zapomínat, že to není jediný relevantní druh znalostí. Možno připustit, že v případě vědeckých znalostí bude ovládat dostupné poznání spíše skupina vhodně zvolených expertů – tím se ovšem problém pouze přesouvá k otázce, jak vhodně vybrat experty. Rád bych ukázal, že i kdybychom tento problém mohli snadno vyřešit, je to pouze malá část problému širšího.\nTvrzení, že vědecké poznání není sumou všech znalostí, dnes působí téměř hereticky. Stačí však malá úvaha, abychom nahlédli, že bezpochyby existují velmi důležité, ovšem neorganizované znalosti, které nelze nazvat vědeckými ve smyslu poznání obecných pravidel: znalosti zvláštních okolností prostoru a času. Se zřetelem k těmto okolnostem je prakticky každý jedinec ve výhodě před ostatními, neboť má jedinečnou informaci, kterou by snad bylo lze prospěšně využít, ale kterou lze využít pouze tehdy, pokud jsou příslušná rozhodnutí ponechána na tomto jedinci, resp. pokud k nim dochází za jeho aktivní spolupráce. Stačí si vzpomenout, kolik věcí se musíme naučit na jakékoli pozici poté, co jsme završili teoretický výcvik, jak významnou část našeho pracovního života strávíme tím, že se učíme specifickou práci, a jak cenným aktivem je v každém společenském postavení znalost lidí, místních podmínek a zvláštních okolností. Vědět o něčem, co není plně využito, a uvést to do provozu, vědět o někom, čí dovednost by bylo lze využít lépe, případně vědět o přebytkových zásobách, které lze využít během výpadku v dodávkách, jsou sociálně stejně užitečné znalosti jako znalost lepších alternativních technik. A námořní speditér, který si vydělává tím, že využije jinak prázdnou nebo poloprázdnou nákladní loď, realitní agent, jehož znalosti se týkají téměř výlučně přechodných příležitostí, nebo arbitrageu, jenž těží z místních rozdílů v cenách zboží, vykonávají velmi užitečnou funkci založenou na speciálních znalostech okolností prchavého okamžiku, které jsou jiným lidem nedostupné.\nJe podivné, že k tomuto typu znalosti se dnes všeobecně přistupuje s pohrdáním a že člověk, který díky němu získá výhodu nad někým, kdo má lepší teoretické či technické znalosti, je považován téměř za podvodníka. Získá-li někdo prospěch z lepších znalostí komunikačních či dopravních prostředků, pak je to občas chápáno jako nepoctivé jednání, ačkoli společnost by měla i v tomto ohledu využívat své nejlepší možnosti – je to stejně důležité jako využití nejnovějších vědeckých objevů. Zmíněný předsudek značnou měrou ovlivnil postoj k obchodu ve srovnání s postojem k výrobě. Dokonce i ekonomové, kteří se pokládají za naprosto imunní vůči hrubým materialistickým omylům minulosti, se dopouštějí přesně téhož omylu, pokud jde o aktivity zaměřené na dosažení takovéto praktické znalosti – patrně proto, že v jejich schématu se veškerá tato znalost předpokládá jako „daná“. Podle všeho zde vládne představa, že veškerá tato znalost by měla být samozřejmě v moci kohokoli, a výtka iracionality vznášená vůči existujícímu ekonomickému řádu často stojí na skutečnosti, že tato znalost dostupná není. Tato námitka však přehlíží fakt, že otázka, jakým způsobem se znalost stane co možná nejšířeji dostupnou, je právě oním problémem, na nějž musíme najít odpověď.\nDnes je módní bagatelizovat význam poznatků o zvláštních časových a prostorových okolnostech – toto podceňování úzce souvisí s tím, že se přičítá malý význam změně vůbec. Skutečně existuje jen několik málo bodů, v nichž se předpoklady (obvykle pouze implicitní) „plánovačů“ a jejich oponentů liší tak výrazně jako v otázce toho, jak časté a jak významné jsou změny, které by si vynutily zásadní změnu výrobních plánů. Samozřejmě: pokud by bylo lze dopředu předložit detailní ekonomické plány na poměrně dlouhá období a pak se jich držet, aniž by bylo zapotřebí činit další významná ekonomická rozhodnutí, pak by byl úkol předložit vyčerpávající plán řídící veškerou ekonomickou aktivitu mnohem méně hrozivý.\nMožná je na místě zdůraznit, že ekonomické problémy vznikají vždy a pouze v důsledku změny. Dokud věci probíhají tak jako dosud, resp. tak jak jsme předpokládali, nevzniknou žádné nové problémy, které by vyžadovaly rozhodnutí, žádná potřeba vytvořit nový plán. Víra, že změny, či alespoň každodenní adjustace ztratily v moderních časech na významu, implikuje představu, že na významu ztratily také ekonomické problémy. Z tohoto důvodu jsou o klesajícím významu změny obvykle přesvědčeni titíž lidé, kteří tvrdí, že význam ekonomických úvah ustoupil do pozadí rostoucím významem technologických znalostí.\nSkutečně platí, že s rozvinutým aparátem moderní produkce jsou ekonomická rozhodnutí nezbytná pouze v dlouhodobých intervalech, např. když má být postavena nová továrna nebo zavedena nová technologie? Skutečně platí, že jakmile byla továrna postavena, zbytek je více méně mechanická záležitost, určovaná charakterem továrny, přičemž změny kvůli adaptaci na neustále se měnící okolnosti jsou bezvýznamné?\nPokud mohu soudit, široce rozšířená kladná odpověď na právě položené otázky se nezakládá na praktické zkušenosti podnikatele. V konkurenčním průmyslu – a pouze takový průmysl nám může poskytnout měřítko – musí podnikatel každopádně neustále bojovat o to, aby udržel přijatelné náklady, což pohlcuje značnou část jeho energie. Jak snadno dokáže neschopný manažer promrhat to, v čem spočívá ziskovost! A že lze mít s přesně týmž technickým vybavením značně rozdílné náklady, patří k naprostým samozřejmostem obchodní zkušenosti, která podle všeho není stejně samozřejmá i ekonomům. Mocná touha, jíž dávají průchod výrobci a inženýři, aby mohli postupovat bez ohledu na finanční náklady, je výmluvným svědectvím toho, jakou měrou jsou tyto faktory součástí jejich každodenní práce.\nJedním z důvodů, proč mají ekonomové stále větší tendenci zapomínat na neustálé drobné změny, které vytvářejí celý ekonomický obrázek, je pravděpodobně jejich rostoucí zaujatost statistickými agregáty, které vykazují daleko větší stabilitu než pohyby detailů. Poměrnou stabilitu těchto agregátů však nelze vyložit – jak k tomu příležitostně inklinují statistikové – „zákonem velkých čísel“ či vzájemným vyrovnáním nahodilých změn. Množství prvků, s nimiž máme co do činění, nestačí na to, aby tyto nahodilé síly vytvořily stabilitu. Souvislý proud zboží a služeb je udržován v chodu neustálými záměrnými adjustacemi, novým uspořádáním, které se provádí každý den ve světle okolností, jež byly včera neznámé, tím, že B zaskočí, pokud A něco nedodal. Dokonce i obrovská a vysoce mechanizovaná továrna pokračuje v práci do značné míry díky prostředí, o něž se může opřít v případě neočekávaných potřeb: tašek na střechu, tiskovin pro své formuláře a nespočtu věcí, v jejichž případě nemůže být soběstačná a jejichž dostupnost na trhu musí plánování chodu továrny vždy již předpokládat.\nV tomto bodě bych snad měl zmínit onu skutečnost, že onen typ znalosti, o němž zde hovořím, je takového druhu, že se nemůže dostat do statistiky, a tedy jej ani nelze ve statistické formě zprostředkovat nějaké centrální autoritě. Statistika, kterou by takováto centrální autorita musela používat, by nutně vznikla právě na základě abstrakce od jemných rozdílů mezi věcmi: tím, že se do jedné kategorie jakožto zdroj téhož typu zařadí položky, které se liší svou polohou, kvalitou a dalšími zvláštnosmi, jež mohou mít význam při specifickém rozhodování. Z toho vyplývá, že centrální plánování založené na statistické informaci ze své povahy nemůže přímo počítat s těmito prostorovými a časovými okolnostmi a že centrální plánovač bude muset najít ten či onen způsob, jak příslušné rozhodnutí přenechat „člověku na fleku“.\nPokud se dokážeme shodnout v tom, že ekonomický problém společnosti je především problémem rychlé adaptace na zvláštní časové a prostorové okolnosti, zřejmě budeme moci vyvodit, že konečná rozhodnutí je třeba přenechat lidem, kteří tyto okolnosti důvěrně znají, kteří přímo znají relevantní změny a rovněž bezprostředně dostupné zdroje, jimiž lze těmto změnám dostát. Tento problém patrně nevyřešíme tím, že bychom veškeré tyto znalosti nejprve zprostředkovali ústřednímu výboru, který by po sloučení všech znalostí vydal nařízení; tento problém je třeba řešit nějakým typem decentralizace. Ale to je jen částečná odpověď. Je zapotřebí decentralizace, protože pouze tak lze zajistit, aby se ihned využila znalost zvláštních časových a prostorových okolností. „Člověk na fleku“ však nemůže rozhodovat pouze na základě své omezené, byť důvěrné znalosti faktů ze svého bezprostředního okolí.\nKolik znalostí potřebuje, aby byl ve svém rozhodování úspěšný? Které z událostí, překračující horizont jeho bezprostředních znalostí, jsou pro jeho rozhodnutí důležité, a do jaké míry je potřebuje znát?\nVe světě sotva existuje nějaká událost, která by nemohla mít nějaký dopad na rozhodnutí, jež má učinit. Nemusí však znát tyto události jako takové a nemusí znát ani všechny jejich dopady. Nezajímá ho, proč je v určitém okamžiku větší poptávka po jednom rozměru šroubů než po jiných rozměrech, proč jsou dostupnější papírové pytle než pytle látkové nebo proč lze právě teď obtížněji získat určitou kvalifikovanou sílu nebo určitý obráběcí stroj. Podstatné je pro něj pouze to, jak moc nebo jak málo obtížně se nyní získávají ve srovnání s jinými věcmi, o něž má také zájem, resp. jak moc nebo jak málo žádané jsou nyní věci, které rovněž vyrábí nebo používá. Vždy je to otázka relativního významu konkrétních věcí, o něž má zájem, a příčiny, které jejich relativní význam mění, ho zajímají jen do té míry, nakolik na tyto konkrétní věci z jeho prostředí přímo dopadají.\nPrávě v této souvislosti nám vlastní „ekonomický kalkul“ umožňuje nahlédnout, alespoň analogicky, jak lze tento problém vyřešit cenovým systémem – a že je tímto způsobem také reálně řešen. Ani kontrolní mysl, která by měla všechna data o určitém malém, samostatném ekonomickém systému, by explicitně neprocházela všechny vztahy mezi prostředky a cíly, jichž by se určitá změna – vždy je třeba činit malé úpravy v alokaci zdrojů – mohla dotknout. Významným přínosem čisté logiky volby byl přesvědčivý důkaz, že i tato jedinečná mysl by mohla tento typ problému vyřešit pouze tak, že by vytvořila a neustále využívala ekvivalentní poměry (resp. „hodnoty“ či „mezní míry substituce“), tj. že by každému druhu vzácného zdroje přisoudila numerický index, který nelze odvodit z jakékoli vlastnosti konkrétní věci, nýbrž který odráží – resp. v němž se soustředí – její význam v perspektivě celé struktury prostředek-cíl. Při jakékoli změně by tato hypotetická mysl musela zvážit pouze tyto kvantitativní indicie (či „hodnoty“), v nichž se koncentruje veškerá relevantní informace; a tím, že jednu po druhé upraví tyto kvantity, může vhodně přeskupit své uspořádání, aniž by musela řešit celý problém ab initio, resp. aby vždy musela zkoumat všechna jeho možná rozvětvení.\nZásadní je skutečnost, že v systému, v němž je znalost relevantních faktů roztroušena mezi mnoha lidmi, mohou jako koordinátor oddělených jednání různých lidí sloužit ceny, a to stejným způsobem, jímž subjektivní hodnoty pomáhají jedinci zkoordinovat části jeho plánu. Je prospěšné se na chvíli zastavit a hlouběji se zamyslet nad prostým a běžným příkladem toho, jak funguje systém cen, abychom viděli, co přesně dokáže vykonat. Představme si, že se někde ve světě objevila nová příležitost využít určitou surovinu, např. cín, nebo že jeden ze zdrojů dodávek cínu zmizel. Z našeho hlediska nezáleží na tom – a je velmi signifikantní, že na tom nezáleží –, která z těchto příčin způsobila, že cín je vzácnější. Spotřebitelé cínu potřebují vědět pouze to, že určitá část cínu, kterou spotřebovávali, se nyní výhodněji využívá jinde, a že v důsledku toho je s cínem potřeba šetrně hospodařit. Naprostá většina spotřebitelů cínu ani nepotřebuje vědět, kde se objevila ona naléhavější potřeba cínu, resp. ve prospěch jakých jiných potřeb musí začít šetřit s dodávkami. Jestliže pouze někteří z nich přímo znají nový požadavek a navedou zdroj jiným směrem, přičemž ti, kteří vědí o takto vzniklém nedostatku, jej zacelí z jiných zdrojů, dopad těchto činů se rychle rozšíří celým ekonomickým systémem a ovlivní nejenom všechny spotřebitele cínu, ale i spotřebitele jeho náhražek a náhražek těchto náhražek, nabídku všech věcí z cínu a jejich náhražek atd.; a to vše, aniž by naprostá většina dodavatelů těchto náhražek cokoli věděla o původní příčině těchto změn. Celek jedná jako jeden trh, a to nikoli proto, že by někdo z jeho členů zkoumal celé pole, nýbrž proto, že jejich jednotlivá a omezená pole vidění se dostatečně překrývají, takže skrze množství prostředkujících členů je relevantní informace zprostředkována všem. Pouhý fakt, že existuje jedna cena pro jakoukoli komoditu – přesněji řečeno že jsou místní ceny navzájem propojeny v závislosti na ceně přepravy atd. – přináší řešení, k němuž by mohla dospět (což je možné jen konceptuálně) ona jediná mysl s veškerými informacemi, které jsou ve skutečnosti roztroušeny mezi všemi lidmi zahrnutými v celém procesu.\nMáme-li pochopit skutečné fungování cenového systému – který svou funkci samozřejmě plní tím méně, čím více se ceny stávají strnulejšími –, musíme jej nahlížet jako tento mechanismus pro zprostředkování informace. (Ale i když kvótované ceny zcela ustrnou, síly, které by jinak operovaly prostřednictvím cenových změn, dosud znatelně působí prostřednictvím změn v jiných okolnostech kontraktu.) Nejpříznačnějším faktem tohoto systému je ekonomičnost znalosti, resp. to, jak málo musí jeho jednotliví účastníci vědět, aby byli schopni správného jednání. Zkrácenou formou, prostřednictvím jakéhosi symbolu, se pouze nejpodstatnější informace předává dál, a to pouze těm, kteří o ni mají zájem. Není to pouhá metafora, pokud popíšeme cenový systém jako svého druhu aparát pro registrování změny, nebo jako telekomunikační systém, který jednotlivým výrobcům umožňuje, aby sledovali jen pohyb několika málo ukazatelů – jako by technikovi stačilo sledovat ručičky na několika cifernících, aby byl schopen přizpůsobit se změnám, o nichž by nemusel vědět víc, než co odráží pohyb ceny.\nJistě, tyto adjustace patrně nikdy nejsou „perfektní“ v onom smyslu, s nímž pracuje ekonom ve své analýze rovnováhy. Obávám se však, že naše teoretické návyky, kdy přistupujeme k problému s předpokladem více či méně perfektní znalosti ze strany téměř všech lidí, nás jaksi zaslepily vůči skutečnému fungování cenového mechanismu a dovedly nás k tomu, že používáme poněkud zavádějící měřítka posuzování jeho účinnosti. Je zázrak, že v podobných případech, jakým je vzácnost určité suroviny, není zapotřebí žádné nařízení, že stačí, aby jen hrstka lidí znala příčinu, a desetitisíce lidí, jejichž identitu bychom nebyli s to určit ani po měsících zkoumání, začnou využívat daný materiál či jeho produkty šetrněji; tj. pohnou se správným směrem. Je to div i tehdy, pokud ve světě, který se neustále mění, všem plně nedojde, že jejich míra zisku se bude vždy udržovat na téže konstantní či „normální“ úrovni.\nZáměrně jsem použil slovo „zázrak“, abych vytrhl čtenáře z letargie a klidu, v němž nám fungování tohoto mechanismu připadá zaručené. Jsem přesvědčen, že kdyby toto plánování bylo výsledkem cíleného lidského plánu a kdyby lidé vedení změnami cen chápali, že jejich rozhodnutí má dosah dalece překračující jejich bezprostřední cíl, byl by tento mechanismus prohlášen za jedno z největších vítězství lidské mysli. Na tento mechanismus dopadají dvě rány: za prvé není výsledkem lidského plánu a za druhé lidé, kteří se jím řídí, obvykle nevědí, proč jsou vedeni k tomu dělat to, co dělají. A ti, kteří se dožadují „vědomého směřování“ – a kteří nemohou uvěřit, že něco, co vzniklo bez plánu (ba aniž bychom tomu rozuměli), by mělo vyřešit problémy, které bychom nebyli s to řešit vědomě –, by si měli uvědomit: problém je právě v tom, jak rozšířit dosah našeho využívání zdrojů tak, aby překročil dosah kontroly jakékoli jednotlivé mysli; problém je v tom, jak se zbavit nutnosti vědomé kontroly a poskytnout podněty, které přimějí jednotlivce dělat žádoucí věci, aniž by jim kdokoli musel říkat, co mají dělat.\nProblém, na který zde narážíme, se rozhodně netýká pouze ekonomiky, nýbrž vyvstává v kontextu téměř všech skutečně sociálních fenoménů, v kontextu jazyka a většiny našeho kulturního dědictví, přičemž představuje skutečně ústřední teoretický problém všech sociálních věd. Jak to v jiné souvislosti vyjádřil Alfred Whitehead: „Je hluboce mylnou frází, kterou opakují všechny příručky a prominenti, když nám říkají, že bychom měli přemýšlet o tom, co děláme. Pravý opak je pravdou. Civilizace dělá pokroky tím, že rozšiřuje množství důležitých činností, které dokážeme dělat, aniž bychom o nich přemýšleli.“ Tato teze má na sociálním poli hluboký význam. Neustále používáme formule, symboly a pravidla, jejichž význam nechápeme a jejichž používáním si opatřujeme znalost, kterou individuálně nemáme. Neustále rozvíjíme tyto praktiky a instituce tím, že stavíme na návycích a institucích, které se v naší vlastní sféře prokázaly jako úspěšné a které se následně stávají základem civilizace, již jsme vystavěli.\nCenový systém je toliko jednou z těchto formací, které se člověk naučil využívat (ačkoli je ještě velmi dalek toho, aby se ji naučil využívat nejlépe) poté, co na ni narazil, aniž by jí porozuměl. Tento útvar umožnil nejen dělbu práce, ale i koordinované využití zdrojů založené na rovnoměrně rozložené znalosti. Lidé, kteří se s oblibou posmívají jakémukoli náznaku, že by to tak mohlo být, obvykle pokřivují celý argument: vykládají jej totiž jako tvrzení, že nějakým zázrakem spontánně vyrostl právě ten systém, který nejlépe padne moderní civilizaci. Je to přesně naopak: lidé byli s to vytvořit dělbu práce, na níž se zakládá naše civilizace, poněvadž shodou okolností narazili na metodu, která ji umožnila. Kdyby se tak nestalo, mohli by stejně dobře vytvořit nějaký jiný, zcela odlišný typ civilizace, něco jako „stát“ termitů nebo nějaký jiný, zcela nepředstavitelný typ. Můžeme konstatovat pouze tolik, že se ještě nikomu nepodařilo navrhnout alternativní systém, který by dokázal zachovat některé rysy systému stávajícího, jež jsou drahé i těm, kteří jej nejnásilněji napadají – zejména míru toho, nakolik si jedinec může zvolit svou cestu a svobodně využívat své vlastní znalosti a dovednosti.\nJe v mnoha ohledech ku prospěchu věci, že diskuse o tom, zda je nezbytný cenový systém, má-li být v komplexní společnosti možná jakákoli racionální kalkulace, se již nevedou výlučně mezi tábory zastávajícími odlišné politické názory. Tvrzení, že bez cenového systému bychom nemohli zachovat společnost založenou na tak rozsáhlé dělbě práce, jaká funguje v naší civilizaci, se stalo terčem posměchu, když ho před dvaceti pěti lety Ludwig von Mises poprvé zformuloval. Jestliže má i dnes někdo problém přijmout tuto tezi, jeho důvody už nejsou primárně politické – díky tomu je atmosféra mnohem příznivější pro vedení rozumné diskuse. Pokud Lev Trockij argumentuje, že „ekonomické počty jsou bez tržných vztahů nemyslitelné“, pokud profesor Oscar Lange slibuje, že profesor von Mises bude mít sochu v mramorové hale budoucího Ústředního plánovacího výboru, a pokud profesor Abba P. Lerner znovuobjevuje Adama Smithe a zdůrazňuje, že základní užitečnost cenového systému spočívá v tom, že vede jedince k tomu, aby při sledování vlastního zájmu dělal to, co je v zájmu obecném, pak rozdíly již skutečně nelze připisovat na účet politické předpojatosti. Trvající nesouhlas je zjevně dán čistě intelektuálními, přesněji řečeno metodologickými rozdíly.\nTvrzení profesora Josepha Schumpetera v jeho knize Kapitalismus, socialismus a demokracie skýtají jasnou ilustraci jednoho z metodologických rozdílů, který mám na mysli. Schumpeter patří mezi přední ekonomy, kteří přistupují k ekonomickým fenoménům ve světle jisté odnože pozitivismu. V této perspektivě se zmíněné fenomény jeví jako objektivně dané kvantity komodit, které na sebe vzájemně narážejí, takřka bez zásahu lidských myslí. Pouze na tomto pozadí si dokážu vysvětlit následující (pro mě zarážející) tvrzení: profesor Schumpeter tvrdí, že možnost racionální kalkulace, pokud chybí trhy jakožto faktory produkce, vyplývá „z elementární teze, že spotřebitelé svým oceňováním (,požadováním‘) spotřebitelského zboží ipso facto oceňují produktivní prostředky, které se na produkci tohoto zboží podílejí“.1\nPokud je vezmeme doslova, toto tvrzení je prostě nepravdivé. Spotřebitelé nic takového nedělají. Ono ipso facto, o němž hovoří Schumpeter, pravděpodobně znamená, že oceňování faktorů produkce je implikováno v oceňování spotřebitelského zboží, resp. z něj nutně vyplývá. Ani to však není správné. Implikace je logická kategorie, kterou lze smysluplně použít pouze v případě propozic, které současně nahlíží jedna a táž mysl. Je ovšem zřejmé, že hodnoty faktorů produkce nezávisejí výlučně na ocenění spotřebitelského zboží, ale také na podmínkách dodávek různých faktorů produkce. Pouze pro jednotlivou mysl, která by zároveň znala všechna tato fakta, by odpověď nutně vyplývala z daných faktů. Praktický problém však vyvstává právě proto, že tato fakta tak nikdy nejsou dána jednotlivé mysli, takže je nutné, aby se při řešení tohoto problému využila znalost, která je roztroušena po mnoha lidech.\nProblém tedy rozhodně nevyřešíme, pokud ukážeme, že všechna tato fakta, kdyby je poznala jednotlivá mysl (jako jsou hypoteticky dána nahlížejícímu ekonomovi), by jedinečně určovala řešení. Musíme naopak ukázat, jak řešení vzniká interakcí lidí, z nichž jeden každý má pouze částečné znalosti. Předpokládat, že jednotlivá mysl ekonoma má veškerou znalost stejným způsobem, jako je ta parciální dána nám, znamená odstranit celý problém a přehlížet vše, co je v reálném světě důležité a významné.\nSkutečnost, že ekonom takového postavení jako profesor Schumpeter padl do léčky, kterou chystá dvojznačnost termínu „data“ neopatrnému člověku, lze sotva vysvětlit jako prostý omyl. Spíše to naznačuje, že je něco zásadně pochybeného na přístupu, který má ve zvyku přehlížet podstatnou část fenoménu, s nímž máme co dělat: nevyhnutelnou nedokonalost lidské znalosti, a tudíž i nutnost nějakého procesu, jímž jsou znalosti neustále zprostředkovávány a dosahovány. Takové přístupy, které podobně jako většina matematické ekonomie s jejími simultánními rovnostmi fakticky vycházejí z předpokladu, že lidská znalost odpovídá objektivním faktům situace, systematicky opomíjí to, co je hlavním úkolem výkladu.\nJsem dalek toho, abych popíral, že v našem systému má analýza rovnováhy užitečnou funkci. Pokud však dospěje do bodu, kdy svede některé vůdčí myslitele k víře, že systém, který tato analýza popisuje, je bezprostřední relevantní pro řešení praktických problémů, pak je nejvyšší čas připomenout, že tato analýza se vůbec nezabývá sociálním procesem a že není než užitečnou přípravou k tematizaci hlavního problému.\n1 / J. Schumpeter, Capitalism, Socialism, and Democracy (New York: Harper, 1942), 175. Profesor Schumpeter je po mém soudu rovněž původním autorem mýtu, že Vilfredo Pareto a Enrico Barone „vyřešili“ problém socialistické kalkulace. Tito autoři, a mnozí další, pouze stanovili podmínky, které musí splnit racionální alokace zdrojů, přičemž poukázali na to, že jsou to bytostně tytéž podmínky, které platí pro rovnováhu konkurenčního trhu. To je něco naprosto odlišného od poznání, jak lze alokace zdrojů, které těmto podmínkám dostojí, nalézt v praxi. Sám Pareto (od něhož si Barone vypůjčil prakticky všechno, co chce říci) je dalek prohlášení, že vyřešil praktický problém; ve skutečnosti explicitně popírá, že by tento problém bylo lze vyřešit bez pomoci trhu. Viz jeho Manuel d’économie pure (2. vyd., 1927), 233n. Relevantní pasáž cituje na začátku článku o „Socialist Calculation: The Competitive „Solution“ (Socialistická kalkulace: konkurenční „řešení“), Economica, New Series, Vol. VIII, No. 26 (květen 1940): 125.\nČlánok The Use of Knowledge in Society vyšiel po prvý krát v roku 1945 v časopise 'The American Economic Review', knižne v roku 1948 v Individualism and Economic Order\nPrevzaté z http://www.monumenttotransformation.org/atlas-transformace/html/v/vedeni/vyuziti-znalosti-ve-spolecnosti.html\nMenovky: 40. roky, Hayek, Rakúska škola


ParlamentníListy.cz » Profily » Ing. Pavlína Nytrová » Odpovědi » Pomoc rodinám\n04.01.2017 11:15:58 - Maléřová\n15.01.2017 10:36:33 - Ing. Pavlína Nytrová\nDobrý den. Vážená paní Maléřová, děkuji za dotaz. Věřte, že vím, o čem mluvíte. Zůstala jsem se dvěma dětmi sama a musela jsem řešit velmi složité situace. Je mi velmi líto, že jsem kvůli materiálnímu zabezpečení dětí, měla na ně velmi málo času. Dnes si kladu otázku, museli mít to nebo ono, museli chodit do toho či onoho kroužku, neměla jsem s nimi raději trávit více času? Dnes jsou dospělé a už nic nemohu změnit. Na mateřské jsem si taky přivydělávala a matky na mateřské si mohou vydělávat i dnes.


EU prosazuje elektroauta kvůli snížení CO2, není je kde nabíjet - iDNES.cz\nEvropský parlament bude za pár dní hlasovat o budoucích cílech týkajících se emisí CO2 pro automobily a dodávky. Asociace evropských výrobců automobilů (ACEA), která sice patří k nejsilnějším lobbistickým skupinám v Bruselu, ale na představy europarlamentu je i tak krátká, ovšem považuje navrhované cíle za nedosažitelné vzhledem k současné infrastruktuře a varuje před unáhlenými kroky.\nPodle ACEA by europoslanci měli nejdříve věnovat větší pozornost budování infrastruktury nabíjecích stanic než neustále zpřísňovat emisní limity CO2.\nACEA tvrdí, že snížení emisí automobilů o 30 procent do roku 2025 vyžaduje masivní rozvoj elektromobility a k tomu zoufale chybí dobíjecí místa. V EU existuje v současnosti přibližně sto tisíc nabíjecích míst a pro větší rozvoj elektromobility by jich do roku 2025 mělo být nejméně dva miliony. EU navíc uvažuje, že bude požadovat snížení emisí až o 50 procent. „Evropští poslanci si musí být vědomi toho, že bez radikálních opatření členských států se to prostě neobejde,“ uvedl generální tajemník ACEA Erik Jonnaert. Snížení emisí o 50 procent by vyžadovalo budovat každý rok 700 000 nabíjecích stanic. To je podle ACEA nereálné.\nDalším problémem je nerovnoměrné rozmístění nabíječek. Z výsledků studie ACEA vyplývá, že v současnosti se 76 % nabíjecích stanic v EU soustřeďuje pouze ve čtyřech zemích, které však představují jen 27 % celkové plochy EU. Jde o Nizozemsko, Německo, Francii a Velkou Británii. Naproti tomu třeba v Rumunsku je pouze 114 nabíjecích bodů, 0,1 % z celkového počtu EU.\n„Všech 28 členských států musí naléhavě zvýšit své úsilí, aby zajistilo celoevropskou síť infrastruktury dobíjení. Bez toho zákazníci nikdy nezačnou nakupovat elektromobily ve velkém měřítku,“ řekl Jonnaert.\nTémata: Evropská unie, stanice, emise, Elektromobil, Oxid uhličitý, Evropský parlament, infrastruktura, členský stát, Emisní limit, Francie, Německo, Velká Británie, Nizozemsko, Rumunsko, Elektromobilita


Fotbal ve Staňkově o víkendu slaví devadesát let! - Domažlický deník\nFotbalisté Staňkova na snímku z června roku 1974 po divizním zápase v Karlových Varech se Slavií.Foto: Foto z knihy Když hrál Staňkov divizi\nPočátky organizovaného sportu ve Staňkově spadají do roku 1895, kdy byla založena místní sokolská jednota. Trvalo tedy dalších více než třicet let, než svůj první klub založili fotbalisté. V roce 1927 (některé prameny uvádějí, že to bylo o rok dříve) vznikl Sportovní klub Sparta Staňkov, téměř ve stejné době přišly na svět další dva fotbalové subjekty – tým německých dělníků ATUS Stankau a SK Staňkov. Sparta využívala zpočátku k tréninkům hlohovské hřiště u Borku a první meziměstský zápas proti Sněhařům Domažlice odehrála na tehdy ještě nezastavěné louce naproti sokolovně. ATUS si vybudoval hřiště na Mastníku, zatímco SK Staňkov využíval ke hře různé okolní louky. V roce 1930 došlo ke sloučení českých klubů v jeden s názvem Sparta Staňkov. Vlastní hřiště – na místě toho současného – fotbalisté otevřeli 24. května 1931 přátelským zápasem se Spartou Plzeň, jemuž přihlíželo 700 diváků.\nNa přelomu let 1938–39 postihla staňkovský fotbal opravdu těžká krize, která na jaře devětatřicátého, v prvních dnech německé okupace, vyústila ve faktický zánik klubu.\nAle pauza netrvala dlouho. Změna státního území přinesla i přesuny obyvatelstva a s tím i nové zájemce, kteří chtěli fotbal hrát. Již 11. května 1939 se konala schůzka, jejímž výsledkem bylo založení nového SK Staňkov v čele s předsedou Kulovaným a náčelníkem Snopkem. Do časů protektorátu se datuje první velice úspěšné období staňkovského fotbalu. Došlo nejen k výraznému výkonnostnímu vzestupu, fotbal v nelehké době okupace plnil i důležitou roli společenskou – ve Staňkově se odehrálo několik přátelských zápasů s českými prvoligovými celky (které tehdy neměly možnost hrát za hranicemi).\nV komplikované poválečné době se lidé potýkali zase s jinými starosti, ale sport – a tedy i fotbal – měl své místo. Již rok po válce Staňkovští zřídili dorostenecký celek. Po komunistickém převratu zasáhla fotbal série podivných reorganizací a nějaký čas trvalo, než se soutěže ustálily do podoby, jaké je známe dnes. V roce 1951 tehdejší Tatran Staňkov jako vítěz stodského okresu vyhrává i kvalifikační turnaj okresů a postupuje poprvé v historii do krajského přeboru. Tam skončí první rok jako čtvrtý, další rok desátý, pak ale v důsledku další reorganizace sestupuje.\nPočátkem 60. let se fotbal ve Staňkově dostal do problémů, hráčům chyběl zájem i odhodlání, a tak výsledkem byl sestup do okresního přeboru. To už se ale rodila další generace hráčů, kteří standardu s klubovým znakem pozvedli do nečekaných výšin. V roce 1964 Staňkov pod vedením trenérů Karla Mandíka a Miloslava Švamberka vyhrál I. B třídu. O pět let později – již s trenérem Vladimírem Sellnarem – Staňkovští triumfovali v I. A třídě a postoupili do krajského přeboru. Už tehdy mužstvo z dobrých tří čtvrtin tvořili hráči, vesměs odchovanci klubu, kteří se pak v letech 1972–76 postarali o nejvýznamnější zápis do klubové historie.\nV sezoně 1971/72 patřil TJ Sokol Staňkov k užšímu okruhu favoritů krajského přeboru. Že z toho ale nakonec bude postup do divize, čekal asi málokdo. Trenér Sellnar stvořil tým přesně podle svých představ, stavěl na disciplíně hráčů, pevné obraně a rychlém přechodu do útoku. K dispozici měl až překvapivě široký kádr hráčů, jemuž dodávaly lesk některé skutečně výrazné osobnosti. Ve Staňkově se sešla vydařená fotbalová generace, hráči drželi při sobě na hřišti i mimo něj a dobře sladěný tým dokázal překvapit i konkurenty v republikové soutěži. V ročníku 1972/73 byl po podzimu na čele divize, aby v závěru skončil čtvrtý, o rok později také hrál v horních patrech (6. místo), teprve pak přišel jistý pokles výkonnosti a v roce 1976 sestup. Ještě další čtyři roky však Staňkov pod vedením trenéra Josefa Landštofa hrál v krajském přeboru, než zakotvil na delší dobu v I. A třídě.\nLéta osmdesátá nepatří v dějinách klubu k těm, která jsou ověnčena úspěchy, ale protože ve Staňkově dbali na práci s mládeží, rodila se pomalu další úspěšná generace. Předzvěstí byl velice kvalitní dorost, který v první polovině 80. let vedl trenér František Paul a pod jehož rukama vyrůstali velmi nadaní fotbalisté, z nichž se někteří později výrazně prosadili v A mužstvu.\nStaňkovské áčko udělalo svým příznivcům velkou radost na začátku 90. let, kdy pod vedením trenérů Miroslava Charváta a Josefa Sokola (mimochodem bývalých opor divizního týmu) během dvou sezon postoupilo z I. B třídy do krajského přeboru. V něm pak účinkovalo nepřetržitě patnáct let. Předsedou oddílu tehdy byl Milan Řeháček, po něm Jaroslav Mazour a vzpomeňme z tohoto období na úspěšné trenéry Jaroslava Volfa, Milana Hermana či Jaroslava Kubeše. Nějaký čas klub hrál pod názvem TJ CHKZ Staňkov.\nI tato vydařená éra ale skončila a na konci prvního desetiletí 21. století klub zabředl do velkých problémů. Staňkovský A tým se rychle výkonnostně propadal, oddíl se potýkal se značnými personálními problémy na všech frontách. Nadějí byla a je opět mládež, jíž se funkcionáři a trenéři intenzivně věnují a není pochyb o tom, že současný předseda Milan Kucharič považuje právě výchovu mladých fotbalistů za životně důležitou pro další existenci fotbalu ve Staňkově. Kromě A mužstva, které hraje I. B třídu, a C mužstva (béčko již několik let neexistuje) dnes působí v klubu dorost a čtyři družstva v žákovské kategorii. Zda může staňkovský fotbal (nyní pod snad již stabilním názvem FK Staňkov) výhledově zase myslet na posun soutěžemi nahoru, závisí především na tom, jestli současné naděje v mládežnických kategoriích u tohoto sportu vydrží a budou-li připraveny prosadit se mezi dospělými. Autor: Viktor Steinbach


Holiday Home Oasis.1 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Lloret De Mar\nHoliday Home Oasis.1-, Lloret Blau, Lloret De Mar, Španělsko, 17310 - Zobrazit na mapěHoliday Home Oasis.1Zobrazit více fotografiíZobrazit více fotografiíZobrazit všech 24 fotografií\nHoliday Home Oasis.1 – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Lloret De Mar je hotel Villa Lloret de Mar 4 perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. V Villa Lloret de Mar 4 výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat grilovací zařízení. Všechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují venkovní bazén jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v Villa Lloret de Mar 4.\nMístní daňové identifikační číslo: HUTG013026 Počet pokojů: 1 Zobrazit více\nInformujte prosím Oasis 1 o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. Upozorňujeme, že celá platba za rezervaci musí být uhrazena před příjezdem. Interhome Vám zašle potvrzení s detailními údaji o platbě. Poté, co bude přijata celá platba, obdržíte e-mail s informacemi o objektu včetně adresy a místa vydání klíčů. V den příjezdu se vyžaduje složení zálohy ve výši 600 EUR za případné způsobené škody. Záloha Vám bude v plné výši vrácena, pokud nebudou při kontrole ubytování zjištěny žádné škody. Číslo licence: HUTG013026


Ivo Ištvane, to je blamáž na pokračování, píše Ondřej Neff | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Ivo Ištvane, to je blamáž na pokračování, píše Ondřej Neff\n„Pro olomouckého vrchního státního zástupce Ivo Ištvana je to blamáž od samého začátku a vyvrcholila jeho prohlášením, že už neobnoví stíhání tří bývalých poslanců ODS. Svoje rozhodnutí odůvodnil laikovi těžko pochopitelnou právní argumentací: rozhodnutí Nejvyššího soudu nelze měnit a nález Ústavního soudu je dlužno uplatnit jen pro budoucí případy,“ poznamenává Neff. Političtí trafikanti tak podle něj vyjdou bez újmy a je třeba jim to z dobrého srdce přát.\n„Bylo by přece jen komické, že by údajnou korupci odskákali oni tři ve státě, kde se děje tolik podivných věcí. Podivných, vysvětlitelných jen totálním podplácením – nedoložitelným a nepostižitelným. Přitom politická trafika je asi to poslední, co občanovi vadí,“ podotýká a upozorňuje na fakt, že politické strany v zájmu odpolitizování státní správy zaplnily ministerstva nově nominovanými náměstky ministra, nominovanými podle stranického klíče.\n„Každý z těch náměstků dostal post kvalifikovatelný za trafiku, navíc je to post, ze kterého ho nikdo nemůže jen tak ledajak odvolat právě podle nového služebního zákona. Tahle masivní distribuce trafik Ištvanovu blamáž jen prohlubuje,“ uzavřel.\ntrafiky , Ištvan , Neviditelnýpes.cz , poslanci ODS


Na prezidentský palác v Kábulu dopadla dva dny před volbami raketa - iDNES.cz\n18. srpna 2009 6:58, aktualizováno 12:31\nVIDEO: Před volbami v Afghanistánu hrozí teroristé dalšími výbuchy\nAfghánští fundamentalisté chtějí volby hlavy státu narušit a během srpna na Kábul zaútočili raketami už několikrát. K poslednímu útoku se zatím nikdo nepřihlásil. Mluvčí Talibanu jen poslal textovou zprávu, kde bez dalších podrobností uvádí, že radikálové vypálili dohromady čtyři rakety.\nV posledních dnech se útoky stupňují. Před několika dny odpálil sebevražedný útočník nálož poblíž hlavního vchodu do velitelství jednotek NATO. Při útoku zemřelo sedm Afghánců a desítky byly zraněny.- více si přečtěte zde\nV pondělí zabila jedna z bomb umístěných na silnici na jihu země amerického vojáka. V noci na dnešek radikálové odpálili další raketu na budovu kábulské policie, ani zde prý nikoho nezranila. Pár zraněných civilistů si ale vyžádal raketový útok ve městě Džalálábád východně od metropole.\nZatím poslední sebevražedný útok se odehrál na silnici východně od hlavního města. Útočník tam najel autem plným trhaviny do kolony zahraničních jednotek. Svědkové potvrdili, že na místě zůstali nejméně dva vážně zranění.\nNechoďte k volbám, hrozí Taliban\nPředevčírem Taliban také pohrozil, že bude útočit přímo ve volebních místnostech.- více čtěte zde\nHlavním favoritem voleb je současná hlava státu Hamíd Karzáí. Podle předvolebních průzkumů ve čtvrtek vyhraje, není ale jisté, jestli získá potřebnou většinu hlasů, aby nemusel do druhého kola.\nNa poslední chvíli se snaží získat co největší podporu a využívá k tomu i bývalé válečníky. Do vlády by se tak mohl dostat například i šéf uzbecké milice Abdul Rašíd Dostum.\nVolby jsou také testem nové strategie Bílého domu v zemi. Prezident Barack Obama včera hovořil před veterány o prudkých bojích proti Talibanu před blížícími se volbami. Řekl, že Američané zajišťují volební místa, aby mohli Afghánci odvolit a rozhodnout o své budoucnosti.\nV pondělí zabila jedna z bomb umístěných na silnici na jihu země amerického vojáka. Spojené státy přišly v srpnu v Afghánistánu o 22 lidí.\nAutoři: stfPetr Štefan, lešLeona Šlajchrtová, Reuters\nTémata: Afghánistán, silnice, Taliban, Barack Obama, Bílý dům, Hamíd Karzáí, Kábul, NATO, Raketa, Sebevražedný útočník\nNechoďte k volbám, nemusíte to přežít, straší Afghánce Taliban\nAfghánské radikální islámské hnutí Taliban poprvé pohrozilo přímými útoky na volební místnosti během čtvrtečních...\nÚtočník s půl tunou výbušniny zabil v Kábulu sedm lidi, desítky dalších zranil\nAfghánským hlavním městem otřásl mohutný výbuch. Podle agentury AP sebevražedný útočník odpálil nálož poblíž hlavního...\nAfghánci rozhodnou o prezidentovi a směřování země, Taliban to chce zhatit\nAfghánští voliči ve čtvrtek vyberou kandidáta, který bude příštích pět let stát v čele země. Rozhodnou tak nejen o...\nŠéfka českého týmu v Afghánistánu: Lidé říkají, že Karzáí je aspoň prověřený\nAfghánci volí prezidenta. Největším favoritem klíčového hlasování je současný šéf země Hamíd Karzáí, podle mnohých...


Jak se žije ve smíšeném manželství – Maminka.cz\nJak se žije ve smíšeném manželství\nMichaela se zamilovala do Ira. Ze začátku ji sice mrzelo, že nezná její kulturu, ale pak si našli své společný písně, filmy. Mají spolu roční dcerku, a tak se nyní točí vše kolem ní.\n„S přítelem jsme se seznámili v klubu, který jsem navštěvovala s partou přátel. První večer se mnou chtěl tančit, ale já ho odmítla, pár dní na to jsme se znova potkali a už jsme si vyměnili čísla. Od té doby jsme byli v kontaktu. Měla jsem za sebou těžký vztah a chtěla jsem být chvíli sama. Ale Stephen mě očaroval. Řekl mi, že mě chtěl, protože jsem poprvé řekla ne,“ vzpomíná Michaela.\n„Začali jsme spolu bydlet už po pár týdnech. A bylo to náročné období, neměla jsem a ani nemohla najít práci.V té době jsem zároveň poznala, co je to porozumění a láska. Nikdy mě nikdo tak nepodržel jako on. Ze začátku mě mrzelo, že Stephen nezná naše české filmy, herce, historii, hudbu, jídlo, humor. Ale můj sen bylo žít v anglicky mluvící zemi a mít cizince, takže jsem si říkala že s touhle skutečností jsem měla počítat. Teď už máme vlastní společnou hudbu, filmy, historii, vtipy…\nŽijeme v Irsku, Stephen si dodělává vysokou školu. A já jsem doma a malou. Škola mu končí v roce 2017, pak bychom chtěli domeček a další dítě.\nCo se týče Stephenovy rodiny,bohužel rodiče nežijí, ale jeho teta z maminčiny strany,která žije v Anglii, je úžasná. Přijala mě jako svou vlastní, jinou národnost vůbec neřeší. A naši? Pro maminku je to Stývíček.:-) Dělám si legraci, je to 35 letý chlap. Čechovi by určitě Marečku neříkala...\nRodiče anglicky nemluví a Stephen umí jen pár slov, jako je pivo prosím,voda. Komunikaci musím zajišťovat já, maminka se hodně snaží, když jsme tak daleko, ale jazyková bariéra je. O výchově se zatím těžko dá mluvit, Amelia Daniela je ještě malá. Stephen se víc bojí a více panikaří. Nesnese, když pláče. Ale to není otázka národnosti, mentality. Výchova malé je zatím hlavně na mně, Stephen je v práci a ve škole.\nAngličtina má přednost\nDoma na ni mluvím spíše anglicky,ale čeština tam je taky, asi ze 30%. Samozřejmě, když jsme u našich v Praze, jde angličtina do pozadí. Jsou ale slova ,která používají i moji rodiče, jako up,no. Vnímá stejně v češtině jako v angličtině. Ale třeba pohádky má radši v angličtině, u českých moc nevydrží, ale to se věkem určitě zlepší.\nNegativa soužití s cizincem? Největší je vzdálenost od domova, když žijete v jeho zemi a pokud nemáte aspoň nějakého přítele v zemi, jste úplně sami. Ale je to svobodná volba a bylo to vaše rozhodnutí. Pak asi to, že můžete v cizí zemi žít třeba dvacet let a pořád budete vnímáni jako cizinci. Ale je to jako s každým jiným chlapem. Necítím rozdíly v mentalitě nebo zažitých zvycích, ani co se výchovy týká. Když se bavíme v Čechách s kamarádkami, naši chlapi dělají to samé a je jedno, odkud jsou!\nDobré je mít předem zajištěné zaměstnání (když tě neživí manžel) a ubytování\nInformace týkající se práv, zákonů, vyhlášek, mateřské dovolené… dobře zodpovídá citizen informatik (služba zdarma), na FB skupina českých a slovenských maminek, které žijí v Irsku\nDo Irska přibalit rozhodně pláštěnku\nStephen (35), Michaela (28), Amelia Daniela (1), žijí v Limericku\nFoto: Profimedia.cz (ilustrační)\nZaujal vás příběh Michaely? Další zkušenosti maminek ze života s cizincem si můžete přečíst v právě vyšlém časopisu Maminka 8/2015.\nTémata: Vaše příběhy, Maminky ve světě, Manželství, První věc, Manžel, Informace týkající, Svobodná volba, Jak, Náročné období, Angličtina\n,,muj sen mit cizince,, je sen ktery jsme mel… Michaela 29. 7. 2015 8:01 a no tak - vzhledem k tomu, že paní píše hned… helene 28. 7. 2015 13:05\nNYX - ADVENTNÍ KALENDÁŘ KOSMETIKA 2020 - Německo!\nkožené TENISKY EXTRA design vel.37\nSHOPKINS STÁNEK S HOT DOGY V USA\nTIK TOK BATŮŽEK ČERNÝ\nJezdec W30 nearetační oboustranný SKLADEM\nČerné tílko / top Hm vel.S\nMenstruační kalíšek: Geniální nápad, nebo módní výstřelek?\nBlíženci Spoléháte se jen sami na sebe a moc vám to svědčí. Nadřízenému dokážete, že umíte fungovat jako týmoví…\neRouška: Jak funguje a proč si stáhnout aplikaci ministerstva...\nRakovině podlehla známá soudkyně. Trump ji chválil, její poslední…Otrávený Navalnyj po fotce s rodinou: V nemocnici opět na nohou! A…Oprava Janáčkova divadla v Brně za 770 milionů: Všude je svinčík!…\nMertl po výhře nad Spartou: Pomohly i tyčky, ale můžeme hrát s každýmČech mezi elitou UFC. Dvořák má příležitost oslovit celý svět MMAHoleš: Začátek byl super. Midtjylland? Urostlí chlapi, těžká prověrka\nZáhadný pád sochy Nerudy v Petřínských sadech. Můžou za to vandalové? Diaz o konci v Hollywoodu: Na place jsi otrok!Prachařová šla s kuží na trh: Takhle to má rád její přítel?\nZnáte Bruna Sojku? Talentovaný závodník továrních vozů Tatra zemřel…Moto2: Třetí trénink opanoval BastianiniMotoGP: Třetí trénink ovládl Bagnaia navzdory pádu\nNormálně za peníze, dnes zadarmo nebo se slevou: Trochu programování…Aston Martin nabízí automobilový simulátor, který vás zabaví během…Profesionální hybrid: Test 13,3" konvertibilního notebooku Lenovo…\nČesnekové kuře se sýrem a šlehačkoujablecna buchta VI.Mexický salát\nNa Šípu 142, OstrovačiceGAMEMAT s.r.o. - 5066425Šípkový sirup za studena, s medem i klasicky. Vyberte si ze tří…


Švýcarské nože | Silic Média reklamní předměty\nKód výrobku: 48687\nSkladem: 99960 ks\nReklamní švýcarské nože Victorinox, tradice s logem Vaší firmy\nV roce 1884 se v hlavě Karla Elsenera zrodil nápad, díky kterému vznikly jedinečné švýcarské nože Victorinox. Kompaktní a odolné nože byly původně vyráběny pro armádu, zakrátko se však staly legendou. Pokud propojíte vaše obchodní jméno se značkou Victorinox, spojíte tak zároveň firemní image s léty prověřenou tradicí a kvalitou. Obrandované švýcarské nože Victorinox ocení každý muž. Majitelé jej budou mít neustále při sobě, díky čemuž jim budou připomínat vaši společnost.\nKapesní nože jsou legendou, kterou ocení každý chlap. Široké množství vybavení však zaujme také ženy.\nKapesní nůž o velikosti\n58 mm je vhodný jako přívěsek\nna klíče. Obsahuje nůž,\npilníček na nehry, šroubovák,\nnůžky,nerezový kroužek na klíče,\npinzetu a párátko. Objednejte v červené,\nčerné, modré nebo žluté variantě\nv ceně od 321,50 Kč bez DPH.\n58 mm je vhodný jako přívěsek na klíče.\nObsahuje nůž,nůžky, pilníček\nna nehty s čištěním nehtů,\nnástroj na úpravu nehtové kůžičky,\nšroubovák s pravítkem, nožík - otvírač\ndopisů a další pomůcky.\nČervená, černá a stříbrná varianta,\ncena od 825,70 Kč bez DPH.\nJako přívěsek na\nklíče jej budete mít neustále\npři sobě. Obsahuje nůž, pilníček\nna nehty, čistič nehtů, nůžky,\nkroužek, pinzetu nebo párátko,\nPouze v červené a modré\nv ceně od 404,20 Kč bez DPH.\nPříběh o úspěchu Victorinox započal “důstojnický” nůž již v roce 1897. Nejnovější generace světově proslulého důstojnického nože pokračuje v odkazu tradice a zároveň splňuje požadavky na funkčnost a kvalitu.\nbsahuje velký nůž, malý nůž, vývrtku, otvírák na konzervy s malým šroubovákem (i pro křížové šrouby), otvírák na láhve se šroubovákem a odstraňovač izolace z drátů, výstružník, nerezový kroužek na klíče, pinzetu, párátko, nůžky a víceúčelový háček. Dostupný v červeném, černém, modrém a stříbrném provedení. Již od 635,60 Kč bez DPH.\nKapesní nůž vhodný pro běžné užití, cestování a turistiku. Obsahuje velký nůž, malý nůž, vývrtku, otvírák na konzervy s malým šroubovákem, otvírák na láhve se šroubovákem, odstraňovač izolace z drátů, výstružník, nerezový kroužek na klíče, pinzetu, párátko, nůžky, víceúčelový háček, a další pomůcky. Dostupný v červené, modré, průhledné a vojenské variantě již od 718,20 Kč bez DPH.\nNejpoužívanější kapesní nůž pro turistiku a cestování, kde kromě velkého a malého nože, vývrtky, otvíráku na konzervy s malým šroubovákem a otvíráku na lahve se šroubovákem naleznete také odstraňovač izolace drátů, výstružník, nerezový kroužek na klíče, pinzetu a párátko. Lze objednat v červené, modré a průhledné v ceně od 421,40 Kč bez DPH.\nRobustní kapesní nože prokázaly již v mnoha bojových a záchranných situacích svou spolehlivost. Proto byly navíc opatřeny dalšími funkcemi, které zvyšují jejich standard.\nVelký zavírací švýcarský nůž Victorinox o velikosti 111 mm. Nůž obsahuje vývrtku, pilku na dřevo, otvírák na láhve, šroubovák,odstraňovač izolace z drátů, vyvrhovací nůž, výstružník, průbojník, nerezový kroužek na klíče, pinzetu a párátko. Lze objednat v červené nebo khaki barvě. Od 966,20 Kč bez DPH.\nVelký zavírací švýcarský nůž Victorinox ovelikosti 111 mm obsahuje vývrtku, pilku na dřevo, otvírák na láhve,čistič kopyt, šroubovák, odstraňovač izolace z drátů výstružník,průbojník, nerezový kroužek na klíče, pinzetu a párátko. Dostupný pouze včervené variantě. Od 928,30 Kč bez DPH.\nKapesní nůž s boční posuvnou pojistkou obsahuje velký zavírací nůž, vývrtku, otvírák na konzervy s malým šroubovákem, otvírák na láhve se šroubovákem a odstraňovačem izolace z drátů, výstružník, průbojník, nerezový kroužek na klíče a další pomůcky. Dostupný pouze v červené variantě od 858,70 Kč bez DPH.\nObjednávka již od 1 ks\nTamponový potisk nebo gravírování laserem\nBarvy potisku dle Pantone vzorníku\nDoba dodání dle skladové dostupnosti\nPouzdro pro velikost 58 mm\nKožené pouzdro na nože o velikosti 58 mm,\nprovlékací očko na opasek a suchý zip.\nPouzdro pro velikost 91 mm\nKožené pouzdro na nůž o velikosti 91 mm\nse dvěma až čtyřmi vrstvami želízek, provlékací očko\nna opasek a suchý zip.\nPouzdro pro velikost 111 mm\nPro velikost 111 mm do 3 vrstev příslušenství,\nprovlékací očko na opasek a suchý zi.\nVaše nože zabalíme do obalu či krabičky dle přání. Různé druhy nožu lze takto i kombinovat. Neváhejte nás kontaktovat o dopručení na správnou formu darování nožů.\nNůž v kartě – card sharp\nMultifunkční nástroj 6v1\nJiž od 3000 ks