Nestorovi české advokacie JUDr. Gerhardtu Bubníkovi je 85 let - Advokacie - Advokátní deník\n23. 7. 2020 PhDr. Dagmar Koutská\tŽádné komentáře\nDoktor Gerhardt Bubník, český advokát s německým jménem, anglickým vystupováním, americkým vzděláním na prestižní Harvardově univerzitě, a hlavně člověk s otevřeným srdcem, dnes slaví své 85. narozeniny.\nPřestože procestoval téměř celý svět a má mnoho mezinárodních zkušeností ze sportu i práva, vždy se nejraději vracel do své advokátní kanceláře v centru Prahy, ve které je „doma“ už téměř šest desetiletí. Tady se setkával se svými klienty, odtud vstoupil v roce 2016 do Právnické síně slávy a zřejmě i zdejší zdi byly němým svědkem jeho nápadu na zvláštní cenu za významnou Pro bono aktivitu, která bude navždy spojena s jeho jménem. Bylo mu totiž líto, že vítězové právě této kategorie ankety Právník roku, kteří poskytují právní služby znevýhodněným nebo nemajetným lidem zdarma, nedostávají k ceně žádnou finanční odměnu… Takový je dnešní jubilant!\nAdvokátní deník blahopřeje Gerhardtu Bubníkovi k významnému životnímu jubileu a čtenářům nabízí rozhovor s ním, který byl vydán v knize Nestoři české advokacie.\n* 23. 7. 1935 v Praze, v advokacii od roku 1958\nGentleman britského střihu s životopisem, který by jiným stačil na několik životů. Špičkový sportovec, první Čech, který kdy absolvoval práva na Harvardově univerzitě, mezinárodní rozhodčí, arbitr mezinárodního rozhodčího soudu pro sport, držitel Olympijského řádu a ceny MOV za boj proti dopingu. V roce 2015 obdržel Zlatý odznak České advokátní komory a v roce 2016 byl uveden do Právnické síně slávy. Loajalita ke klientovi je prvním přikázáním JUDr. Gerhardta Bubníka. Řídí se tím, že „Pravda“, kterou má ve znaku jeho alma mater, je důležitější než nečestné vítězství vlastního týmu!\nPo kom jste, pane doktore, dostal tak neobvyklé křestní jméno?\nTo bylo přání mé tetičky. Ani nevím, kde to jméno vzala. Nikde v příbuzenstvu jsme takové neměli. Ovšem nikdy jsem ho neužíval. V celé rodině a mezi přáteli jsem od malička Karel, spolužáci z anglického gymnázia mi říkají Charlie a Američani mi říkali Gerry.\nNež jste se stal advokátem, proslavil jste se jako krasobruslař. Kdo Vám koupil první brusle?\nUrčitě táta, který chodil po válce na Zimní stadion na Štvanici. Můj nevlastní bratr Václav Bubník tam hrál hokej a později byl dokonce hokejovým reprezentantem. Jeden trenér krasobruslení, který se krátce předtím vrátil z koncentráku, stejně jako můj táta, dělal nábory na krasobruslení. Trénoval jenom děti a řekl tátovi: „Když Vašek dělá hokej, tak nám dej Karla do oddílu.“ Tak jsem začal bruslit.\nJedenáct let, tedy dost pozdě na začátek sportovní kariéry. Jsem vrstevník a kamarád známého československého krasobruslaře a olympionika Karola Divína. Společně jsme závodili. Byl vynikající, já byl vždycky nanejvýš druhý. Dvakrát mě nominovali na mistrovství Evropy. Poprvé v roce 1956, kdy se konalo v Paříži. To už jsem měl i pas, sbaleno vybavení i reprezentační oblečení, ale dva dny před odjezdem bylo rozhodnuto, že pojede jenom Karol Divín. Tak jsem to všechno musel zase odevzdat. Podruhé v roce 1957 bylo mistrovství Evropy ve Vídni. Tam jel za mě třetí z mistrovství s odůvodněním, že je mladší a nadějnější. Mně bylo dvacet dva a jemu osmnáct. Byly to však jen výmluvy. Já zkrátka až do roku 1963 na Západ nesměl a mohl se zúčastňovat jen mezinárodních závodů konaných v socialistických státech.\nJaký byl Váš nejlepší krasobruslařský výsledek?\nDruhé místo na mistrovství republiky a sedmé místo na Světové univerziádě ve Varšavě. Nebyl jsem zase až tak dobrý, protože jsem neměl trenéra. Toho měl jedině Karol Divín, a to svého tátu. Trenéři byli zrovna tak amatéři jako my. Až jako reprezentanta mě trénoval Josef Dědič. On byl později viceprezidentem mezinárodní federace, a tak jsme pak celý život funkcionařili spolu. Ale to víte, musel přitom chodit do práce. Jednou na trénink přišel, třikrát ne. Tak jsem trénoval sám – hlavně povinnou jízdu, tu slavnou osmičku. Bylo to strašně náročné na čas. Vstával jsem pětkrát týdně v půl čtvrté ráno, ve čtyři mi jela poslední noční tramvaj z Vršovic a v půl páté začínal na Štvanici trénink. V půl osmé jsem jezdil do gymplu a později na právnickou fakultu. A odpoledne či večer další dvě hodiny tréninku volné jízdy.\nVraťme se k právům. Kdy jste začal se studiem?\nNa právnickou fakultu jsem nastoupil v roce 1953 a promoval v roce 1958. Chtěl jsem se stát soudcem nebo advokátem. Pro soudce jsem neměl kádrové předpoklady a advokacii mi tenkrát taky nedali. Dostal jsem umístěnku na Městský národní výbor v Hořicích. Tu jsem odmítl, i když se to odmítat nesmělo, a snažil jsem se dál dostat do advokacie. To se mi nakonec podařilo v Olomouci. Dodnes mám schovaný telegram, kterým mě zvali na pohovor.\nJak si vzpomínáte na své první místo?\nV Olomouci byl vedoucím advokátní poradny JUDr. Julius Donáth, otec dnes mediálně známého Michala Donátha. Byl strašně přísný a zároveň laskavý na všechny koncipienty. Velice dbal na to, aby měli koncipienti tu nejlepší výchovu. Byli jsme tam tři koncipienti: JUDr. Václav Mandák, JUDr. Květoslav Boublík a já. Všichni tři jsme bydleli v kanceláři, protože žádné jiné ubytování nebylo, a doktor Donáth to trpěl. Byly tam rozkládací sedačky, které jsme vždycky ráno museli uklidit, aby to bylo pro klienty přijatelné.\nVzpomenete si, jaký jste měl nástupní plat?\nPlat byl 800 Kčs měsíčně a myslím, že 80 Kčs byly prémie. Samozřejmě na hotel nebo ubytování to nebylo, byli jsme rádi, že jsme tam mohli bydlet zadarmo. Takhle jsem tam žil rok a půl, než jsem šel na vojnu.\nVy jste neprošel vojnou při studiu?\nRočníky přede mnou to tak měly. Čtyřleté studium, vojna v tom a studenti vyšli jako podporučíci. My jsme dělali tři roky totéž, ale ve čtvrtém ročníku nám to zrušili. Studium nám prodloužili na pět let, odpustili nám jen půl roku vojny a vyšli jsme bez hodností. I když jsme měli za sebou tři roky vojenské přípravy, polovičku důstojnických zkoušek a dvouměsíční letní soustředění v kasárnách v Lounech. Nastoupil jsem tedy do poddůstojnické školy v Opavě, kde nás pěšáky honili jak nadmutou kozu, pořád na pochoďáky v plné polní a zakopávat se.\nPo odchodu z Prahy do Olomouce jste skončil s vrcholovým sportem?\nKdepak, já s ním skončil už v roce 1957. Hned na to jsem se stal krasobruslařským funkcionářem, rozhodčím a v Olomouci jsem už pomáhal jako amatérský trenér.\nKam jste po vojně nastoupil?\nJako ročníkovou i diplomovou práci jsem dělal mezinárodní právo soukromé a od dětství jsem studoval jazyky. JUDr. Alois Grumlík z Ústředí advokátních poradenjinak advokát z Prostějova, mě za ten rok a půl v Olomouci poznal a podpořil, takže se mi podařilo dostat jako koncipient do pražské „jedničky“, kde se dělala hlavně mezinárodní agenda. To jsme už seděli v tomto domě, kde spolu dnes hovoříme, v Charvátově ulici v Praze. Jen dočasně jsem byl v Advokátní poradně č. 5 na Václaváku, což bylo pro mě velkým darem, protože jsem se tam seznámil s tak dobrými starými českými advokáty, jako byli JUDr. Karel Stožický a JUDr. Miroslav Hrabák.\nChcete říci, že máte v této budově kancelář celou svoji advokátní kariéru?\nAno, přesně tak. Jsem zde nejstarším nájemníkem. Jsem tady už od roku 1961, to je 55 let v jedné budově. Naše ulička je Charvátova. Hned vedle je Vladislavova ulice a tam bylo kdysi Státní anglické reálné gymnázium, do kterého jsem nastoupil jako desetiletý v roce 1945. Čili v téhle malé uličce se pohybuji už od deseti let.\nPřekvapuje nás, že komunisti po roce 1948 anglické gymnázium nezrušili.\nNám se ještě podařilo v roce 1953 odmaturovat a pak je zrušili. Byla to výborná škola. Měli jsme devět hodin angličtiny a anglický zeměpis, dějepis a literaturu. Ostatní předměty jsme měli v češtině. Tím, že tatínka napadlo nechat mě už za války učit soukromě angličtinu, určil moji kariéru na celý život, protože angličtina a anglické gymnázium, to bylo mé okno do světa!\nKoncem šedesátých let jste začal studovat na slavné Harvardově univerzitě. To nebylo v té době příliš obvyklé.\nJednoho dne jsem začal na žádost amerického advokáta pracovat na velké mezinárodní kauze, která souvisela s československým předválečným právem a se zdejšími událostmi. Onen americký advokát byl původně politikem ve státě Minnesota, nejmladším guvernérem v historii USA. Po válce byl velvyslancem USA u OSN a podepisoval za USA Chartu OSN. Byl politickým poradcem presidenta Eisenhowera. Jezdil do Československa a potřeboval právní pomoc, tak jsem mu vypracovával nějaké právní posudky. Poznali jsme se i osobně a on říkal, že jsem velmi dobrý právník a že umím i dobře anglicky. Při jedné návštěvě v roce 1966 mi řekl: „Proč se neucházíš o nějaké stipendium v USA? U nás je tolik cizinců na stipendiích a máme tolik nadací a výměnných programů.“ Já na to, že s komunistickým státem žádný výměnný program nemají. Ale on si nedal říci, ať prý zkusím požádat o stipendium. Tak jsem to v dubnu 1967 podal – zcela soukromým dopisem. Bylo mi v té tobě už 32 let, byl už jsem advokátem a moc se mi nechtělo jít znovu do školy. Musel jsem udělat zkoušky z jazyka, ofotit všechny indexy a mít doporučení od profesora. Mým profesorem byl prof. JUDr. Rudolf Bystrický, v roce 1968 emigroval, možná znáte jeho učebnici mezinárodního soukromého práva. Celý rok se nikdo neozval a pak – to si pamatuji jako dneska – 17. dubna 1968 jsem si koupil moje první auto, toho nejmenšího Fiata šestistovku a druhý den mi přišlo přijetí z Harvardu.\nZískal jste stipendium?\nDostal jsem stipendium 4 100 dolarů, z toho si hned srazili 1 800 dolarů školné a nevím už kolik za kolej. Z toho zbytku jsem si musel platit jídlo a ostatní náklady a nezbyl mi ani cent. Koruna nebyla konvertibilní, a tak jsem byl absolutně odkázaný na stipendium, které ovšem bylo myšleno jen na pokrytí koleje a školného. Takže jsem tam opravdu živořil. Stále jsem přemýšlel, jestli mám jít pěšky nebo použít metro, které stálo 25 centů, a jestli si můžu koupit Coca-colu, která byla za 10 centů.\nJak dlouho jste v Americe studoval?\nUdělal jsem to za rok a půl. Bylo to velmi vyčerpávající, protože jsem během jednoho roku napsal dvousetstránkovou dizertaci. Byl jsem takový blbec (ne jako ostatní zahraniční studenti, kteří si vybrali téma z vlastního práva), že jsem si vybral téma z amerického práva soukromého, kolizní právo. Nejenže jsem nejdřív několik měsíců musel dělat rešerše, ale zrovna v těch letech 1968 a 1969 došlo v americkém kolizním právu k úplné revoluci. Předtím tam skoro sto let platila soukromá kodifikace, ta se jmenovala Reinstatement, a najednou začaly soudy aplikovat nové teorie a odchýlily se od dosavadních pravidel. Já v tom plaval a opravdu jsem pracoval strašně moc. Na Harvardu mne ale naučili analyticky myslet a dobře argumentovat.\nTo se Vám muselo hodit i ve Vaší další praxi v Čechách…\nMoji kolegové věděli, že mám tento přístup a chodili za mnou na poradu. Věděli, že nehledám jen větu v zákoníku, ale problémy, které mohou nastat, a argumenty proti sobě. Ještě před nástupem na Harvard jsem prodělal dvouměsíční letní přípravný kurz v Princetonu. Když jsem tam skládal poslední zkoušku, bylo zrovna 21. srpna 1968, veřejné rozhlasy v Americe ohlásily invazi sovětských vojsk do Československa. Byl jsem absolutně bezradný, zoufalý, nevěděl jsem, co dělat, protože spojení nebylo žádné a já jsem ani netušil, jestli se vůbec budu moci vrátit, nebo naopak jestli se mám vrátit hned.\nNeuvažoval jste v tom okamžiku o emigraci?\nNe. Nejdříve jsem potřeboval zjistit, co se vlastně děje. Telefonní spojení nebylo, a než jsem dostal dopis z domova, trvalo to asi tři neděle: „Prosím tě, musíš dostudovat, takovou jedinečnou možnost tady nikdo nemá, neměj žádný strachy.“ Takže jsem zůstal, i když jsem se kvůli matce chtěl vrátit. O emigraci jsem opravdu neuvažoval, já jsem prostě takový zatvrzelý Pražák. I dnes, už mi bylo osmdesát, když jsem v létě na chatě, tak se těším, jak zase budu chodit po Praze. Já bez ní nemůžu být.\nStudium v Americe jste dokončil, získal prestižní titul LL.M. a vrátil se domů?\nVrátil jsem se v říjnu 1969 a pokračoval v Advokátní poradně č. 1 v Praze. V práci jsem žádné potíže neměl. Víte, co je zajímavé? Na fakultě jsem požádal o nostrifikaci svého harvardského diplomu, ale to už zase byly jiné poměry. Řízení trvalo deset let. Oni se pořád báli to uznat a komise napsala, že americké hodnosti nejsou adekvátní k našim, že nejsou na stejné úrovni. S některými z nich jsem se docela dobře znal – proděkanem byl prof. JUDr. Antonín Růžek, CSc. Tak, abych jim nedělal potíže, protože se jim to na druhé straně nechtělo zamítnout, jsem vzal žádost po deseti letech zpátky. Titul jsem nepotřeboval a ani jsem ho nepoužíval. Využívat jsem ho začal až po roce 1989.\nBěhem Vaší advokátní kariéry jste potkal mnoho zajímavých osobností. Kdo na Vás měl největší vliv?\nUrčitě advokát JUDr. Jiří Heyer. Když jsem nastoupil do „jedničky“, tak to byl právě on, kdo ze mě vyškolil opravdového civilistu. On sám byl totiž úžasný předválečný civilista a školitel, vděčím mu za hodně. Vzpomínám i na JUDr. Dagmar Burešovou, tu jsem znal taky dobře. Vynikající advokátka, úžasná lyžařka. Ale i další. Pořádali jsme s kolegy advokáty všelijaké sportovní akce a turnaje a víte, kdo byl největším nadšencem? Advokát JUDr. Josef Rychetský, otec dnešního předsedy Ústavního soudu Pavla Rychetského. On byl sice přesvědčený komunista, ale dobrý advokát a tajemník sdružení. Byl neskutečným fandou do sportu, organizoval advokátní turnaje ve všech sportech.\nVzpomenete si na některý ze svých zajímavých případů z té doby?\nDokonce na dva. Sice jsem nebyl žádný hrdina, ale jsem zásadový člověk, a když právo platí, tak platí! Nikdy jsem se nebál hájit zájmy klientů. Zastupoval jsem jednoho šlechtice (prince) ze Západu, starého pána o berlích. Jeho tchyně – známá česká kněžna – zemřela v roce 1961 a on za mnou v 80. letech přišel s tím, že u nás nikdy nebylo projednáno její dědictví a že jeho žena a děti nikdy nic nedostaly. Jestli by se s tím dalo něco dělat. Tak jsem převzal zastoupení a zjistil, že dědické řízení opravdu neproběhlo. Jim samozřejmě sebrali všechny zámky, přišla pozemková reforma a potom znárodňovací zákony, ale ty se nevztahovaly na movitý majetek, tedy na zařízení oněch zámků, nábytek, obrazy, porcelán apod. Kupodivu jsem zjistil, že to všechno bylo dobře zdokumentované, zinventarizované a uložené v různých depozitářích na českých zámcích, v galeriích atd. Stát ale neměl žádný titul pro své vlastnictví. Tak jsem na tom začal pracovat. Udělal jsem návrh na dodatečné projednání dědictví a jezdil jsem po všech depozitářích. Nakonec to muselo notářství potvrdit. Tím to ale neskončilo. Následoval vývoz dědictví. Tam, kde se jednalo o starožitnosti, jsem musel všechno vyfotit a na každý jednotlivý předmět, na obrazy, nábytek, porcelán, mít znalecký posudek. A s těmi fotkami a znaleckými posudky požádat o souhlas buď Národní galerii, nebo Uměleckoprůmyslové muzeum. Prostě kamion starožitností za komunismu vyvézt za hranice na Západ a ještě „nepřátelské šlechtě“, nebylo jednoduché. Nikdo tomu nechtěl věřit, ale povedlo se mi to.\nDva až tři roky a pro mě to byla úžasná práce a zážitek: dostat na Západ všechny ty starožitnosti! Někdo se o tom doslechl a já dostal druhou zajímavou kauzu – politicky ještě horší, protože šlo o dědictví po prvorepublikovém významném politikovi, který zemřel ještě před válkou. Zkraje jsem byl nervózní. To by se mi nemělo stát, ale stává. Jeho manželka i děti už také zemřely a vnoučata emigrovala do USA. Zjistil jsem, že dědictví po manželce také nebylo nikdy projednané. Zemřelý politik byl obrovský sběratel porcelánu a starožitného skla. Před smrtí žil na statku a tam ve stodole bylo všechno uskladněno. Asi osm set položek.\nA opět se Vám to povedlo dotáhnout do úspěšného konce?\nNikdo mi všechny ty věci nechtěl nafotit, tak jsem si zajistil fotografa, kamaráda, který mi to udělal jako melouch. Strávil jsem v té stodole několik týdnů fotografováním, psaním soupisu a potom se znalcem. Všechno jsme projednali. Jeho vnoučata byla označena sice jako „nepřátelští emigranti“, ale všechno jsem pro ně dostal zpět. Objednal jsem velké dřevěné lodní kontejnery, krychle metr a půl na metr a půl. Sedmnáct beden, do kterých jsem musel nechat pečlivě zabalit všechen ten porcelán. A když už bylo všechno hotové, tak přišla kapitánka od Státní bezpečnosti pod rouškou celní úřednice. Že prý dostali oznámení, že ilegálně vyvážím starožitnosti. Řekl jsem, že to zajišťuji jako advokát a na vše mám povolení. Všechno rozbalit! Několik dnů jsme to rozbalovali. Nakonec zjistili, že to mám opravdu všechno v pořádku. Neměli na mě nic, tak jsme to znovu balili a konečně jsem mohl do Ameriky poslat 17 kontejnerů starožitností.\nMožná 1986 nebo 1985. Po Listopadové revoluci přijela zůstavitelova vnučka. Byla mi vděčná, přišla mi osobně poděkovat a ještě jsme se pak párkrát viděli.\nDělal jste také trestní právo?\nVýjimečně. Začátkem roku 1983 mě požádalo britské velvyslanectví, abych byl jejich právním poradcem. Dostal jsem jmenovací dopis, že jsem jmenován Her Majesty’s British Ambassadors’ Honorary Legal Advisor a že tento titul můžu používat na svém dopisním papíře, což jsem v životě neudělal. Tak jsem pro ně pracoval až do roku 1995.\nAno. Vždycky jsem to považoval za strašlivou chybu a taky jsem po Listopadu 1989, když mě chtěli do všeho možného volit, všechno odmítal. Musím říct, že za to může mé bruslení. V roce 1962 jsem se stal mezinárodním rozhodčím, ale do té doby jsem vůbec nemohl na Západ a Josef Dědič mi řekl: „Jsi dobře kvalifikovaný, máš mezinárodní reputaci, jazyky umíš, ale když nebudeš ve straně, tak tě tam nebudeme moci posílat.“ Byl to, jak se říká, oportunistický přístup. V advokacii mě všichni znali, každý věděl, jak to tenkrát chodilo, jaká je to formalita. Když jsem se vrátil z Ameriky, kolega z jedničky JUDr. Karel Čermák byl předsedou Městského sdružení advokátů v Praze, byla tam i Dáša Burešová. Oba dva potom vyhodili, ale ještě než je vyhodili, tak mi řekli: „Prosím tě, nevystupuj ze strany a my tě zkusíme dostat do městského výboru místo nás.“ A tak jsem byl zvolen do výboru Městského sdružení advokátů v Praze. Ve straně jsem ale nikdy žádné funkce neměl, byl jsem jen řadovým členem.\nOvlivňovala politická situace práci advokátů?\nJá jsem nikdy nedělal politicky angažované kauzy. Dělal jsem mezinárodní obchod a arbitráž a do práce mi nikdo nemluvil. Vedoucí naší poradny JUDr. Theodor Donner se nám na rozdíl od jiných vedoucích do práce nepletl. On měl svoji práci a nás nebuzeroval. Od svého vstupu do advokacie jsem zvyklý pracovat samostatně. Neměl jsem nikdy žádného nadřízeného, nikdy jsem jinou práci nedělal, nedokážu si představit, že bych přijímal rozkazy a byl podřízený nějakému zaměstnavateli.\nOpravdu jste nikdy nezaznamenal žádný pokus Vás ovlivnit?\nJediný pokus ze strany státních orgánů byl, když jsem pracoval pro britské velvyslanectví. Přišli za mnou do kanceláře dva pánové, ale nebyla to StB, byla to kontrašpionáž, rozvědka. Nějaký major se mi představil falešným jménem a začali mě přesvědčovat z hlediska vlastenectví a obrany státu. Že jezdím do ciziny a také chodím na velvyslanectví, že je tady rejdiště špionů a že by potřebovali informace. Nejsem žádný hrdina, ale řekl jsem: „To přeci na mně nemůžete chtít, vždyť jsem advokát a mám povinnost mlčenlivosti. Nezlobte se, ale najděte si jiného, který nemá zákonem uloženou povinnost mlčenlivosti, ale tohle já dělat nemůžu.“ Na rozdíl od primitivních estébáků tenhle vypadal jako anglický gentleman v obleku a s dýmkou, určitě chytrý člověk. Chtěl mě přesvědčit, abychom se znovu sešli někde jinde. Odmítl jsem, ale přišli znovu do kanceláře to ještě jednou zkusit. Zase jsem odmítl se stejným odůvodněním. Povídali, že o naší schůzce nesmím nikde nic říkat, že to zůstane mezi námi. Šel jsem ale hned za předsedou sdružení a předsedou Ústředí a řekl jsem jim všechno: „Jak můžou přijít za advokátem, aby pro ně pracoval?“ Koukali na mě jak na blbce. „Ty jsi tak naivní! To přeci víme, že mezi advokáty mají donašeče.“ Byl jsem úplně vyjevený. Bál jsem se, že budu mít potíže s cestováním, ale nikdy se nic nestalo. Nevydírali mě, jen mě přesvědčovali tím vlastenectvím a já je zase přesvědčoval tím zákonem.\nJak dlouho jste byl členem výboru pražského městského sdružení?\nO roku 1971 do roku 1981. Předsedou tam byl nejprve JUDr. Vladislav Vrba, později JUDr. Oldřich Horák. Vzpomínám si, jak jsme počátkem osmdesátých let řešili kauzu JUDr. Otakara Motejla. On tehdy způsobil dopravní nehodu a byl velký politický zájem na tom, aby byl vyhozen z advokacie. Nejprve přišla žádost od trestního soudu o jeho pracovní posudek. Předseda sdružení JUDr. Vrba zrovna nebyl v práci, tak jsem ho psal já. Samozřejmě to byl kladný posudek. To se ale Městskému výboru KSČ nelíbilo. Jak mají vyhodit někoho, kdo má kladný pracovní posudek? Tak dále tlačili na JUDr. Vrbu a nás ostatní, abychom posudek změnili a Otu Motejla z advokacie vyloučili. To se jim nepodařilo a Ota v advokacii zůstal. Od té doby jsme oba, dr. Vrba i já, upadli v nemilost a s funkcemi v advokacii museli skončit.\nVraťme se ještě zpět na začátek Vaší kariéry. Vzpomenete si, jak nesli prvorepublikoví advokáti změny v advokacii po roce 1948?\nJá jsem je poznal až o deset let později. Oni si tu demokracii nesli v sobě dál, jenomže klientela byla jiná. Státní podniky měly svá právní oddělení. Před soudy jste zastupoval jenom občany v civilních věcech. Hlavní funkce byla trestní obhajoba. Advokáti v 50. a 60. letech, to byl pro stát takový póvl. Byli jsme trpěni režimem, protože z hlediska trestního práva musela být zaručena nezávislá obhajoba. Byli jsme jediné povolání, které bylo sice provozováno tak nějak družstevně, ale nebyli jsme státní zaměstnanci. A stát nás trpěl jako buržoazní přežitek. Naše platy byly až do roku 1965 šíleně nízké, potom to šlo trochu nahoru. Byla to nuzota. I zkušený advokát bral dvanáct set, patnáct set korun.\nMělo to vliv na kvalitu právní pomoci?\nNemělo. Advokacie se provozovala pořád jako advokacie, od těch předválečných advokátů jsme se to učili a mně to taky tak bylo vštěpováno. Advokátní etika, přístup ke klientům, mlčenlivost, ochrana zájmu klientů, to všechno jsem bral velmi důsledně. Neberte to jako staromilství, ale kolik je v posledních letech mezi dvanácti tisíci advokátů nepoctivých lidí? I když je to jen zlomek, vrhá to špatné světlo na celou advokacii. Vezměte jen ty zpronevěry klientských peněz!\nTo by dřív nebylo možné?\nSamozřejmě že ne. My se všichni znali, bylo nás málo. Advokacie si zachovala respekt ke kolegům a prošla komunistickým obdobím tak, že si udržela svoji základní funkci a základní stavovské principy.\nPovězte nám něco ke kauze zříceného letadla v roce 1975.\nV roce 1975 se zřítilo v Praze u Suchdola jugoslávské letadlo, ve kterém se vraceli členové ROH od Jaderského moře. Sedmdesát devět jich zemřelo, čtyřicet jedna přežilo. A Ústřední rada odborů mě požádala, abych na jejich účet zastupoval všechny cestující, resp. jejich pozůstalé, čili 120 jednotlivých kauz. To bylo na léta. Jezdil jsem vyjednávat s pojišťovnou Lloyd do Londýna a do Německa. Nechci se chlubit, ale byl jsem tak důsledný, že jsem pro ty lidi vymohl nároky, o kterých nikdo nevěřil, že budou uznány. Větší odškodnění pro ty přeživší a pro pozůstalé po těch sedmdesáti devíti mrtvých důchody. Když to všechno skončilo, podal jsem speciální žádost Ministerstvu financí, aby to dostali v tuzexových bonech. Chtěli jim dát odškodnění, které bylo vyplaceno v dolarech, v korunách. Po dlouhém hádání jsem dosáhl toho, že je dostali v bonech. To bylo tehdy velice důležité. Když jsem někomu vymohl 200 dolarů měsíční rentu, tak to bylo 1 400 bonů, což bylo 7 000 korun, přitom platy byly kolem 2 000 Kčs. Díky tomuto kurzu dostali všichni velké peníze. Stala se mi později taková neuvěřitelná věc. Když jsem se před patnácti lety přestěhoval z Vršovic na Malvazinky, tak ve druhém patře žila jedna z mých klientek, která to neštěstí přežila. Ona si mne i po 30 letech pamatovala.\nTakovou kauzu ovšem nezastupujete každý den.\nKaždý den ne, ale ještě jedno letecké neštěstí jsem měl. To vám budu vyprávět, abych mohl ukázat, že jsem se nebál jít se žalobami ani proti sovětskému státu. V tomto případě jsem šel proti Aeroflotu. V jednom jejich letadle zahynula Češka a já převzal její zastoupení. Byl to rok 1973, nejhorší doba normalizace. Uplatnil jsem veškeré nároky jako v jiných případech. Načež přijela do Prahy nějaká vysoká představitelka Aeroflotu. V jejich kanceláři na Václavském náměstí si na mě vyskakovala a myslela si, že se podělám! Křičela, že jsem buržoazní advokát, že si vymýšlím neexistující nároky a že z toho chci profitovat. Neustoupil jsem a ona mi vyhrožovala, že se již byla poradit na Nejvyšším soudu a že to má zkonzultované!\nTo už bylo dosti vážné? Co jste s tou výhrůžkou dělal?\nUdělal jsem hned písemný záznam, protože jsem si říkal, že z toho bude velký malér. Poslal ho předsedovi městského sdružení, ale tvrdě jsem šel dál za svým a oni nakonec ustoupili. Takže mám ve všem čisté svědomí. Kromě toho, že jsem podal tu blbou přihlášku do strany. Ale pokud jde o zastupování klienta a advokátní etiku, tak ano. Nikdy jsem nebral úplatky, ani když někteří advokáti za komunismu do kapsy brali. Nikdy jsem od nikoho nic nevzal. Za komunismu bylo advokátů pomálu a lidi, aby se vůbec k nějakému dostali, dávali jako u lékařů. Ale o mně bylo známo, že jsem proti tomu.\nZa Vaší praxe se opakovaně změnil občanský zákoník, trestní zákoník, trestní řád, pak se vše změnilo v roce 1989 a teď se zase změnil občanský zákoník.\nJá už to nestuduji, teď už je na mě pozdě. Všechno se dá najít, ale důležité je umět v rámci toho, co platí, být iniciativní a kreativní. Umět argumentovat, jednotlivá ustanovení analyzovat a uplatnit tvůrčím způsobem. V rámci jednoho případu náhrady škody jsem dokonce studoval zimbabwské kmenové právo. I v tomto případě jsem dosáhl toho, že jedné české vdově byl přiznán důchod v tuzexových bonech po černošském lékaři, který tam zahynul při dopravní nehodě. To bylo proti jejich kmenovým zvyklostem, protože tam zůstala jeho rodina, která si na to dělala nárok a českou manželku neuznávala.\nVedle svého zaměstnání jste byl i sportovním funkcionářem.\nNejen národním, ale i mezinárodním. V roce 1996 jsem se stal členem vedení mezinárodní bruslařské federace (ISU) s funkcí právního poradce. To bylo neplacené, ale práce bylo hodně: koncipovat stanovy a pravidla, vést disciplinární věci, každý druhý rok připravit návrhy pro kongres, vedle toho soudy a arbitráže ve Švýcarsku, v New Yorku. Celkem jedenáct arbitráží a jenom jednu jsem prohrál. Když jsem zastupoval unii jako advokát, tak jsem placen byl. Zároveň jsem rozhodcem arbitrážního soudu pro sport v Lausanne, takže jsem rozhodoval spoustu dopingových věcí a i jiné druhy sportovních sporů, z fotbalu např. platnost transferů a výši peněžních náhrad za ně. Celkem jsem rozhodoval asi 14 nebo 15 složitých případů.\nKterý z nich byl nejzajímavější?\nPřípad rychlobruslařky Claudie Pechsteinové, který se táhne dodnes. Na něm pracuji už sedm let. Ten ale nerozhoduji, zastupuji unii jako žalobce.\nJak jste všechny své aktivity skloubil s rodinou?\nJá rodinu nemám, takže jsem byl volný. Jsem jeden z pěti Čechů, kteří dostali Olympijský řád za 50 let práce pro olympismus, v roce 2009 jsem dostal od Mezinárodního olympijského výboru cenu za boj proti dopingu. To nebylo za Pechsteinovou, ale za práci, kterou jsem dělal 12 let tady jako předseda Rozhodčí komise ČOV.\nKaždý advokát občas něco prohraje nebo se mu zdá nějaký rozsudek nespravedlivý.\nMám jeden významný případ, který myslím nebyl správně rozhodnut. V roce 1974 jsem převzal zastoupení tří historiků, kteří spolupracovali s Vladislavem Vančurou na vytvoření Obrazů dějin národa českého, slavného to Vančurova díla. Vančura je uznával za své spoluautory za svého života a jeho dědicové ještě dalších 30 let. Do sedmdesátých let s nimi jako spoluautory počítaly všechny smlouvy a oni dostávali i část autorských honorářů. No a najednou v 70. letech se Vančurovi vnuci rozhodli, že o žádné spoluautorství nejde a že na další vydání s nimi nemá být žádná smlouva uzavírána. Historici, respektive jejich dědicové, se na mě obrátili, dali mi všechny možné materiály, které jsem prostudoval, a došel k závěru, že o spoluautorství jde. Zažaloval jsem proto nakladatelství a nastal velký politický poplach. Jak se můžeme něčeho takového domáhat a popírat výlučné autorství národního hrdiny, nejúspěšnějšího spisovatele Vladislava Vančury atd. A v tomto duchu se nesl celý proces. Ten jsem prohrál, ale dodnes to považuji za špatné soudní rozhodnutí, poplatné politické situaci. Spoluautorství je strašně složitá věc. Pokud dojde k neshodám, tak se většinou těžko prokazuje, kdo co napsal.\nPředevším dobré odborné znalosti. Ne nabiflované, ale znalosti, které umí analyticky a tvůrčím způsobem uplatňovat. A pak morální kredit. Musí opravdu ctít stavovská pravidla, na kterých byla advokacie vybudována. To nejsou pravidla, která někdo vymyslel v poslední době, ta se vytvářela staletí.\nKterá z nich považujete za nejdůležitější?\nMlčenlivost, to je úplný základ a samozřejmost. Pak taky loajalitu ke klientovi, vystříhání se jakýchkoliv konfliktů zájmů. Někdy mohou jít konflikty zájmů tak daleko, až se může zdát, že to advokátovi brání ve výdělku v jiných kauzách, ale to není žádná omluva. Kde hrozí konflikt zájmů, tam nemůže advokát zastoupení převzít. A pochopitelně čestnost, advokát se nemůže dopustit ničeho, co by mohlo být z hlediska etických pravidel a morálky považováno za nečestné, i když to není protizákonné.\nCo když se advokát spojí s protistranou?\nTohle už je něco, co by mě ani nenapadlo, že by se toho někdo mohl dopustit. Výdělek nesmí nikdy být hnacím motorem pro advokáta. Já jsem prohrál hodně málo sporů, opravdu, protože jsem každý případ vždy zanalyzoval, a když jsem viděl, že to není oprávněný nárok, tak jsem zastoupení klienta nebral nebo jsem mu to rozmluvil. Čili advokáti, kteří za vidinou výdělku převezmou všechno a pak to prohrají, neboť to od začátku nemělo šanci, to je taky porušení etických pravidel. Pro mladší generaci působím jako staromilec. Myslím, že určitá chyba se stala i automatickým sloučením s komerčními právníky. Byly pro to tenkrát důvody, ale ti komerční právníci, což byli z 90 % podnikoví právníci, neprošli žádným výběrem, neprošli žádnou koncipientskou dobou, žádnou výchovou o etických pravidlech a žádnou zkouškou.\nKdybyste se mohl rozhodnout, šel byste znovu na práva a do advokacie?\nJá nic jiného neumím, pro nic jiného nemám talent. Vždycky říkám, že jsem měl neskutečné štěstí, že jsem studoval to, co jsem chtěl, a dělal to, co mě bavilo a co jsem uměl. Miluji hudbu, jsem pořád na koncertech, ale vůbec nemám hudební talent. Chodím na výstavy, ale vůbec neumím kreslit. Já neumím nic jiného, jen ta práva mi šla a bavily mě jazyky. Takže bych neměnil.\nPředchozí Ročně zajistí policie pachatelům trestné činnosti majetek za miliardy\nNásledující Rakouský ústavní soud rozhodl, že část koronavirových opatření byla neústavní


Dnešním dnem startují změny ve zdravotnictví\n(1. prosince 2011)\nDnes, tedy 1. 12. 2011, nabývá účinnosti zákon č. 298/2011 Sb., kterým se mění zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů. Novela je také označována jako první část reformy zdravotnictví. První výraznou změnou, kterou pacienti pocítí už od dnešního dne, je zvýšení regulačního poplatku za jeden den hospitalizace v nemocnici z 60 na 100 korun.\nO novele č. 298/2011 Sb., kterou se mění zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění, jsme psali v tomto samostatném článku. Ze změn, které začínají platit hned se vstupem novely v platnost, je asi nejvýraznější zvýšení poplatku za pobyt v nemocnici. Poplatek se zvyšuje z dosavadních 60 na 100 korun za den hospitalizace. Od dnešního dne je také obtížnější změnit zdravotní pojišťovnu (psali jsme zde). Lékárny již nebudou moci lákat pacienty na třicetikorunový bonus či jiné slevy kompenzující poplatek za recept. I ordinacím a nemocnicím nově hrozí výrazně vyšší pokuty za nevybírání regulačních poplatků.\nDalší změny, které novela č. 298/2011 Sb. přináší, začnou platit až od 1. ledna 2012. Půjde např. o změnu regulačních poplatků v lékárnách. Od Nového roku už nebudou pacienti platit 30 Kč za každou položku na receptu, ale pouze jeden třicetikorunový poplatek za recept jako celek. Budou si ale zase muset uhradit všechny léky do 50 Kč a také doplňkové či podpůrné přípravky, mezi něž budou patřit i některé slabší přípravky na vysoký tlak nebo křečové žíly. Začne se také uplatňovat možnost připlatit si za nadstandard. První seznamy nadstandardních položek jsou už hotové a obsahují např. očkování proti tetanu, pneumokoku nebo sezónní chřipce, lepší oční čočky nebo lehčí sádry. Do budoucna se plánuje do nadstandardů zařadit i robotické operace a příplatek za operaci provedenou vybraným lékařem. Novela ale výslovně zakazuje upřednostňovat při čekání na operaci pacienty, kteří si připlatí.\nO pětici zákonů, které tvoří další část zdravotnické reformy, jsme také psali v samostatném článku. Nové zákony mají začít platit prvním dnem čtvrtého kalendářního měsíce následujícího po dni jejich vyhlášení ve Sbírce zákonů. A protože prezident už pod ně svůj podpis připojil, vyjdou předpisy ve Sbírce zákonů ještě v prosinci letošního roku a platit začnou od 1. 4. 2012. Mezi nejvýraznější změnu této druhé části zdravotnické reformy patří prodloužení dojezdu záchranné služby k pacientovi z 15 na 20 minut. Změní se také podmínky provádění a hrazení umělého oplodnění. Dívkám ve věku od 13 do 14 let bude nově ze zdravotního pojištění hrazeno očkování proti rakovině děložního čípku. Bude zaveden institut dříve vysloveného přání, pacient se tak bude moci předem rozhodnout, zda chce případně darovat své orgány nebo zda chce být oživován. Práva pacientů by měla být celkově posílena a zdravotníkům a zdravotnickým zařízením budou za jejich porušování hrozit vyšší sankce.


Epilog – František Post\nNa okraji jednoho malého městečka v Severní Karolíně stál dům s velikou garáží a malou zahradou. Před garáží byla zaparkována dvě kola a jedna elektrická motorka a nikde se nehnul ani list. Tedy alespoň prozatím. Bylo jedenáct hodin a padesát sedm minut.\nPřesně v poledne přijelo k domu z různých směrů několik černých SUV s tmavými skly a elektrickým pohonem, který byl tišší než ta kočka, která se vyhřívala na příjezdové cestě a spokojeně předla. Byla jediná, kdo zaregistroval příjezd aut a s hlasitým stěžováním se šla vyhřívat na zahradu k sousedům.\nA jinak se pořád nikde nehnul ani list.\nJen na obloze kroužil ve výšce sto metrů malý dron a sledoval celou situaci pod sebou. O několik vteřin později se zároveň otevřely dveře všech aut a z každého auta vystoupili tři agenti FBI s neprůstřelnými vestami a samopaly MP4, připravenými ke střelbě. Agenti obklíčili dům, ale nejvíc se jich soustředilo kolem garáže.\nK držadlu dveří od garáže přivázali lano, které bylo připevněné k nejbližšímu SUV. Velící agent dal rukou znamení, že akce začne za tři,\na auto se rozjelo, vytrhlo dveře a pět agentů mířilo svými samopaly dovnitř garáže.\nZevnitř garáže na ně mířili čtyři kluci, ve věku kolem patnácti let, většinou překvapenými pohledy. Chvíli nikdo nevěděl, co má dělat a už se zdálo, že se federální agenti omluví, že si spletli dveře. To se ale nestalo. Zvyk je železná košile, takže zařvali na kluky:\n“Odhoďte zbraně a obličejem k zemi” a protože nic nebylo tak, jak čekali, někdo dodal: “a myši taky”. I přes jistý komický potenciál celé situace, se nikdo nesmál a čtyři kluci, vystrašení k smrti, pomalu položili bezdrátové myši, které měli v ruce, a opatrně si lehli na zem. Na pozadí bylo slyšet, jak velící agent telefonuje svým nadřízeným a žádá další instrukce.\nA tak FBI lokalizovala a dopadla pachatele největšího kybernetického útoku na systém Galileo v historii.


Soud v Haagu potvrdil doživotí pro velitele Ratka Mladiće za genocidu | TN.cz\nSoud v Haagu potvrdil doživotí pro velitele Ratka Mladiće za genocidu\nAktualizováno 17:23, 8. 6. 2021 8. 6. 2021, 16:45\nHaagský tribunál potvrdil doživotí pro velitele srbské armády Ratka Mladiće za genocidu, na níž se podílel při válce v Jugoslávii.\nDevětasedmdesátiletému bosenskosrbskému armádnímu veliteli Ratku Mladićovi zamítl soud v Haagu odvolání proti doživotnímu trestu za genocidu a další válečné zločiny za jugoslávské války na začátku 90. let minulého století. Informaci přinesla agentura AP.\n"Odvolání soud zamítl v celém znění a potvrdil doživotní rozsudek," uvedla v úterý soudkyně Prisca Matimba Nyambeová. Soud ale také zamítl odvolání žalobců, kterým se nelíbilo zproštění viny Mladiće v jednom bodě obvinění z genocidy spojené s etnickými čistkami.\nNechal zmasakrovat statisíce lidí. Řezník Karadžič dostal 40 let!\n24. 3. 2016, 15:48\nMladić, známý také jako "bosenský řezník", velel jednotkám, které se podílely na masakru v Srebrenici, kde zemřelo několik tisíc Bosňáků. Účastnil se také téměř čtyřletého obléhání Sarajeva, doprovázeného zločiny proti lidskosti.\nPodívejte se na reportáž TV Nova k masakru v Srebrenici, od níž loni uplynulo 25 let:


Hromadné ověření adres Money v registru ARES\nPomocí tohoto modulu můžete hromadně ověřit adresy z adresáře firem Money S3 v internetovém registru ARES. Případné rozdíly lze buď pouze zobrazit či vytisknout, nebo přímo promítnout do adresáře firem v Money.\nCo je to ARES: Administrativní Registr Ekonomických Subjektů (ARES) je informační systém, který umožňuje vyhledávání nad ekonomickými subjekty registrovanými v České republice. Provozovatelem je Ministerstvo financí.\nHromadné ověření adres v ARES - verze 2.08 (ze dne 23.4.2019) *\n* DEMO verze (pro uživatele licencovaných verzí s uhrazeným ročním udržovacím poplatkem slouží i jako aktualizace).Doplněk vyžaduje operační systém Windows 7 nebo novější, systém Windows XP (resp. Windows 2003 SERVER) již není podporován.\nAres SINGLE (použití pouze v jedné agendě Money) ** 990,- Kč bez DPH\nAres MULTI (počet agend není omezen) 1.700,- Kč bez DPH


Parfémy Salvatore Ferragamo | EUROPARFEMY.cz\nV roce 1898 se v italském městečku Bonita narodil Salvatore Ferragamo. O 9 let později už vyrábí své první boty, které byly určeny jeho sestře. Jeho závratná kariéra tak odstartovala již v raném věku. Salvatore Ferragamo o několik let později zakládá vlastní dílnu, ve které navrhuje a vytváří dámskou obuv. Jeho sláva se rychle šíří a brzy šije boty na objednávku pro herecké hvězdy z celého Hollywoodu. Salvatore Ferragamo rozšiřuje svůj sortiment o další výrobky jako jsou kabelky, hedvábné šátky, oblečení, doplňky a samozřejmě parfémy. Flakóny pro jeho levné parfémy navrhuje neméně slavná Silvie de France. Základním parfémem se stala vůně Incanto, kterou dále vyrábí v různých obměnách pro muže i pro ženy. Vůně této značky jsou velice příjemné a oblíbené.


FBC Liberec | Dorostenky mistrynìmi ÈR!\n09.05.2017 - Redakce\nDorostenky mistrynìmi ÈR!\nO víkendu se konalo mistrovství ÈR dorostenek v Jièínì. Do finálových bojù se kvalifikovaly i naše dorostenky, které museli nejprve postoupit z regionální skupiny a poté v pøedkole MÈR vyøadit silný tým Black Angels.\nÈtvrtfinále: FBC Liberec vs. FBK Jièín 4:2 a 2:0\nÈtvrtfinálové duel byl hrán opìt souèet dvou utkání. Zápasy proti domácím hráèkám byly vyrovnané. Nicménì holky dokázaly pøekonat domácí hráèky v pomìru 6:2 a splnily první z cílù. Postup do další èásti.\nLiberec vs. Olomouc, takový nádech mìlo první semifinále. Holky zaèaly odvážnìji a v utkání jim pomohla i první branka, kterou se dostaly do vedení. To dlouho držely, už to vypadalo, že zápas skonèí nejtìsnìjším rozdílem. Avšak pøišel menší zvrat a Olomouc hodnì vystrèila rùžky a dokázala srovnat na 1:1. Byla otázka, jestli to holky položí, èi ne. Nakonec ukázaly, jaké jsou bojovnice a i semifinále dokázaly zvítìzit v pomìru 3:1.\nDo finále jsme nenastupovaly v roli favoritek. Náš velmi mladý tým musel èelit 11 hráèkám ze sestavy mistrovské juniorky Vítkovic. Navíc se nám nepovedl vstup do zápasu a po tøech minutách hry jsme prohrávaly 1:0, když Martináková trefila nohu naší obránkynì. Tento neš�astný gól nás nepoložil, ale vybídl k mnohem vìtší aktivitì. Do konce první tøetiny jsme stihly vyrovnat gólem Želízkové po pøihrávce Èermákové.\nVe ètvrté minutì druhé tøetiny jsme šly do vedení gólem Plichtové. Vítkovice znervóznìly a hra se pøitvrdila. My jsme pøesilovku bohužel nevyužily, ale Vítkovice následnì tu svoji ano a tìsnì pøed koncem druhé tøetiny vyrovnaly.\nVe tøetí tøetinì se oba týmy snažily rozhodnout. My jsme dvakrát hrály oslabení, ale gól již nepadl. A jelikož gól nepadl ani v prodloužení. I pøesto, že oba týmy mìly obrovské šance na to, aby dokázaly rozhodnout. Musely rozhodnout samostatné nájezdy.\nV naší brance nahradila dnes opìt výteènou Bìtu Hánovou, Karolína Nováková. A protože Nováková vychytala všech pìt pokusù Vítkovic, mohly jsme slavit díky zlaté trefì Lee Veselské.\nŠtìstí, náhoda? Ne. My víme, že je to výsledek mnohaleté práce s mládeží v Liberci. A v pøípadì tohoto týmu další v øadì skvìlých výsledkù. Po støíbøe ze švédského turnaje GOTHIA 2015 pøišlo další støíbro na stejném turnaji i v roce 2016. Mnohé z hráèek si vybojovaly støíbrné medaile i na loòských Prague Games, kde pouze jediný èeský tým uspìl v mezinárodní konkurenci a pøekroèil brány ètvrtfinále! A nyní koneènì zlaté!\nHánová Alžbìta (G), Abrtová Aneta, Bernatová Leona, Èermáková Nikola, Drangovská Andrea, Košvancová Adéla, Lajžnerová Iva, Lenfeldová Markéta, Ljachová Veronika, Nováková Karolína, Plichtová Dominika, Pokorná Daniela, Rondošová Kristýna, Valešová Markéta, Veselská Lea a kapitánka Želízková Lucie.\nTrenéøi: Rondoš Vojtìch, Navrátil Ondøej a Novák Petr\nV sezónì pøispìly k postupu také Kadlusová Iva, Dlouhá Kateøina, Novotná Kateøina a Balèáková Tereza.\nDìkujeme za podporu rodièùm, fanouškùm a v neposlední øadì celému trenérskému a realizaènímu týmu FBC Liberec.


Voda na Šumpersku opadla, sčítají se škody - Deník.cz\nVoda na Šumpersku opadla, sčítají se škody\nŠumpersko – Řeky na Šumperku hlásí normální stav, přesto zůstavají některé silnice uzavřené a odklízí se bahno.\nSilnice Postřelmov - Sudkov ve středu kolem poledneFoto: DENÍK/Stanislava Rybičková\nNa normální stavy se ve čtvrtek 2. září vrátily vodní toky na Šumpersku, které během prvního zářijového dne prudce vystoupaly po vydatných deštích. Na prvním stupni povodňové aktivity zůstala ve čtvrtek dopoledne pouze Morava v Moravičanech, která odpoledne dosahovala 202 centimetrů. Voda již také ustoupila ze zaplavených silnic.\n„Uzavřený zůstává pouze úsek Lukavice Bohuslavice. Silnice ze Sudkova do Postřelmova byla průjezdná již 1. září odpoledne, zaplavenou silnici z Bludova do Sudkova jsme otevřeli 2. září ráno. Voda nezpůsobila na vozovkách žádné závažné škody, pouze jsme je museli očistit od bahna a naplavenin,“ sdělil dispečer šumperské správy silnic Vlastimil Pěček.\nHasiči v šumperském okrese během prvního září absolvovali až do večerních hodin celkem třináct výjezdů, na Jesenicku v souvislosti s dešti zasahovali třikrát.\nHasiči odstraňovali překážky\n„V pěti případech se jednalo o odstraňování překážek, například v odpoledne hasiči čistili vodní propusti v Rapotíně, ve stejné obci také odčerpávali vodu z několika sklepů. Odpoledně se situace v regionu stabilizovala a během 2. srpna již hasiči nezasahovali,“ uvedl mluvčí Hasičského záchranného sboru Olomouckého kraje Jaroslav Hrubý. Voda vtrhla do několika sklepů také Vikýřovicích. Škody vyčíslují také v Rapotína. „Jedná se o škody menšího rozsahu, kdy voda poškodila konstrukce břehů Desné, některým lidem také zaplavila pozemky a poškodila porosty,“ řekl starosta Rapotína Vladimír Mikulec.\nPrudké lijáky byly pro většinu obcí na Šumpersku varováním, vodní toky pečlivě monitorovali zaměstnanci obcí i dobrovolní hasiči. „Všechny informace jak z hydrometeorologického ústavu i Olomouckého kraje jsme měli k dispozici a ve spojení jsem byl i s okolními obcemi. Hladinu Klepáčovského potoka jsem sledoval, v době kulminace byl naplněn přibližně do tří čtvrtin, nyní je stav mírně nad normálem. Díky tomu, že se nám již dříve podařilo provést řadu protipovodňových opatření, mohli jsme být v klidu,“ řekl starosta Sobotína Josef Širáň (nez).\nPráce na mostě stojí\nBez škod se ale úporné deště přece jen neobešly. Velká voda zastavila práce na stavbě nového mostu přes Moravu v Leštině. Ke spodní hraně mostní konstrukce sice hladina nedosáhla, ale voda zatopila staveniště včetně unimobuněk stavbařů a z okolí mostu směrem na Zábřeh vytvořila velké jezero. „Škody budeme zjišťovat, až hladina klesne,“ uvedl zástupce investora Jaroslav Ostrejš. Podobná situace údajně nastala také na stavbě opravovaného mostu na silnici 1. třídy v Sobotíně, která je v režii Ředitelství silnic a dálnic. Vyjádření investora k výši škod a dalšímu pokračovaní stavby se během 2. srpna získat nepodařilo.\nČtěte také: Na Moravě se povodňová situace uklidnila\nLidem z Hardu nepřišlo odstupné ani poslední výplata S odstupným se rozlučte, ale listopadové mzdy v termínu vyplatíme, tvrdila…\nHobiti ze středních Čech si o sobě přečtou na internetu Střední Čechy – Kde leží Středodozemě? Vášniví čtenáři znají odpověď bez…\nChatku mu zapálil špatně řešený komín. Škoda je okolo sta tisíc korun K požáru zahradní chatky v zahrádkářské kolonii v České Lípě se v sobotu…\nPříběh zrození Ježíše sehraje ve Žďáře pět desítek ochotníků Žďár nad Sázavou – Desítky herců, živá zvířata a nezaměnitelná vánoční…\nLada má v Hrusicích svou břízu i svou lavičku. Z břízy Střední Čechy – Josef Lada byl součástí dětství každého z nás. Právě do…


Pomluvy, dezinformace a nactiutrhání jsou hříchem a poškozují církev (papež František) - Pastorace.cz\nNavigace: Tematické texty P Pomluva, pomluvy, klevetyDelší texty\tPomluvy, dezinformace a nactiutrhání jsou hříchem a poškozují církev (papež František)\nPomluvy, dezinformace a nactiutrhání jsou hříchem a poškozují církev (papež František)\nMy křesťané hodně klevetíme. Klevety zraňují a snaží se jakoby umenšit druhého. Namísto toho, abych sám rostl, tak snižuji druhého a cítím se velkým. Nefantazírujte a nevěřte tomu, že spása spočívá v porovnávání s druhými nebo v klevetění.\nDezinformace, nactiutrhání a pomluvy jsou hříchem a poškozují církev – konstatoval dnes papež František v homilii při ranní mši svaté v kapli Domu sv. Marty. Sobotní eucharistii slavil papež spolu s O. Danielem Grechem z římského vikariátu za účasti skupiny studentů z Lateránské univerzity v čele s jejich rektorem, mons. Enricem Dal Covolo, dále Kikem Argüellem a Carmen Hernandezovou a O. Mariem Pezzi z Neokatechumenátní cesty, a také s Robertem Fontolanem a Emilií Guarnieri z hnutí Comunione e liberazione.\nSvatý otec ve své homilii zaostřil pozornost na otázku z dnešního evangelia (Jan 21,20-25): „Proč se o to staráš?“ (Jan 21,22), kterou Petrovi položil Zmrtvýchvstalý Pán, když se Petr začal zajímat o to, co bude s apoštolem Janem, tedy „učedníkem, kterého Ježíš miloval“. Petr, poznamenal papež, vedl s Pánem „dialog lásky“, ale záhy „sklouznul na jinou kolej“ a podlehl pokušení „míchat se do života druhých“ či jak se říká lidově – strkat nos do cizích věcí. Papež se pak zamýšlel nad dvěma způsoby tohoto míchání se do života druhých. Prvním je „porovnávání se s ostatními“. Začneme-li se porovnávat s jinými, řekl dále, „skončíme v zahořklosti a závisti. A závist způsobuje křesťanskému společenství korozi“, „poškozuje jej“ a „to chce ďábel“. Druhou verzí tohoto pokušení, dodal papež, jsou klevety. Začíná se „velice způsobně“, ale končí se „drbáním druhého“.\n„Hodně se klevetí v církvi. My křesťané hodně klevetíme. Klevety jsou však drby. Zraňují a snaží se jakoby umenšit druhého. Namísto toho, abych sám rostl, tak snižuji druhého a cítím se velkým. To nejde. Takové řečnění může vypadat hezky.. Nevím proč, ale vypadá pěkně. Je to jako s karamelami. Vezmeš si jednu. Je sladká. A pak další a další, až z nich rozbolí břicho. Proč? Klevety jsou takové. Zpočátku jsou sladké, ale nakonec působí bolest břicha. Klevety jsou pro církev ničivé. Jsou destruktivní. Jdou tak trochu v Kainově duchu, jsou jakýmsi zabíjením bratra řečmi, zabíjením bratra!“\nNa této cestě, pokračoval Svatý otec, se stáváme „křesťany dobrých způsobů a špatných návyků“. Jak se kleveta projevuje? – ptal se dále papež a odpověděl: „Normálně děláme tři věci“:\n„Dopouštíme se dezinformací, když říkáme jenom tu polovinu, která se nám hodí a ne ten zbytek. Druhou polovinu neříkáme, protože se nám nehodí. Někteří se usmíváte… ale je to pravda nebo není? Dalším případem je nactiutrhání. Když někdo opravdu pochybil, hodně pochybil, začne se to vyprávět… „dělá se žurnalistika“ a pověst toho člověka je zničena! A třetí je pomluva, když se říkají věci, které vůbec nejsou pravdivé. To je skutečné zabití bratra! Všechny tři typy klevet - dezinformace, nactiutrhání a pomluvy - jsou hříchem! Je to hřích. Je to zasazení políčku Ježíšovi v osobě jeho dětí, jeho bratří.“\nJežíš s námi jedná stejně jako s Petrem, pokračoval dále papež František, opakuje nám: „Proč se o to staráš. Ty mě následuj!“\n„Klevety ti nedělají dobře, protože tě zavedou právě do onoho ducha zkázy v církvi. Následuj mne. Tato Ježíšova slova jsou nádherná, zcela jasná a laskavá vůči nám. Jako by znamenala: „Nefantazírujte a nevěřte tomu, že spása spočívá v porovnávání s druhými nebo v klevetění. Spása spočívá v následování Ježíše. Prosme dnes Pána Ježíše, aby nám dal tuto milost nikdy se nevměšovat do života druhých, abychom se nestali křesťany dobrých způsobů a špatných návyků, ale následovali Ježíše, šli za Ježíšem, po Jeho cestě. To stačí! Ať se tak stane.“\nTémata: pomluvy, klepy, klevety, Církev, Petr - apoštol, slovo, Spása, Společenství


emWave Pro víceuživatelský trenér a vyhodnocovací systém srdeční koherence – Kontrolujte stres svým srdcem\nDomů / HeartMath / emWave Pro víceuživatelský trenér a vyhodnocovací systém srdeční koherence\nemWave Pro víceuživatelský trenér a vyhodnocovací systém srdeční koherence\n11 030 Kč 9 526 Kč včetně DPH\nemWave PRO je vědecky ověřený počítačový systém, který vás naučí techniky, které vám pomohou uvést se do optimálního stavu, ve kterém srdce, mysl a emoce spolupracují synchronně a vyváženě. Toho je dosaženo pomocí patentovaného postupu, který zobrazuje vzorce srdečního rytmu (periodický průběh srdečního tepu ) v reálném čase a ukazuje, kdy jste v tomto stavu vysokého výkonu. Ten nazýváme srdeční koherencí.\nCo je to srdeční koherence?\nKoherence je stavem, při kterém dochází zároveň k relaxaci, tak především revitalizaci lidského organismu. V koherentním stavu dosahujeme trvalé aktivizace pozitivních pocitů a navracíme se k pozitivnímu přístupu k životu. Koherentní živý systém neplýtvá energií, protože jeho části jsou vnitřně synchronizované. Zvýšení míry koherence umožňuje vznik nových úrovní tvořivosti, spolupráce, produktivity a kvality ve všech aspektech činnosti. Do koherentního stavu, kdy dochází k synchronizaci činnosti srdce, mozku a autonomního nervového systému, se lidský organizmus dostává pomocí osvojení správných dýchacích technik a mentálních technik z nichž celou důležitou řadu má Institut HeratMath patentovanou. Cvičební mentální a dýchací techniky jako Neutral Tool, Quick Coherence a Freeze-Frame, Heart Lock-In a Attitude Breathing vytvářejí\nHeart Rate Variability Monitor – HRV monitor – čtyři úrovně náročnosti ke zvýšení vaší hladiny koherence.\nUrčeno pro více uživatelů a pro profesionální kouče a diagnostikování\nStahování seancí z emWave2\nCoherence Coach® výukový systém pro učení a aplikování techniky rychlé koherence – Quick Coherence® technique.\nInteraktivní hry, které vám pomohou proměnit stres v kreativní energii.\nEmotion Visualizer® – emoční vizualizace – nabízející ohromující barevné obrazy, které se mění podle vašeho emočního stavu a úrovně dosažené koherence.\nUkládání dat, která dokumentují úrovně dosažené koherence každé seance a jejich historický přehled.\nRedukcí stresu rychle uvádí do rovnováhy mysl, tělo a emoce.\nZvyšuje odolnost díky zlepšení zdraví, životní energie a pohody.\nChrání před syndromem vyhoření v chaotickém a měnícím se prostředí. Maximalizuje tvořivost a inovativnost.\nZvyšuje výkonu, duševní svěžest a paměť.\nOkolí na vás bude méně působit, budete lépe myslet a dělat lepší rozhodnutí – zvláště pod tlakem.\nHeartCloud – účet na internetu – vyhodnocení a sdílení dat\nemWave Pro víceuživatelský trenér a vyhodnocovací systém srdeční koherence množství\nKatalogové číslo: 6020 Kategorie: HeartMath Štítky: HRV, koherence, parasympatikus, srdeční koherence, stres, sympatikus\n230 × 150 × 50 cm\nemWave2 trenér srdeční koherence\n6 800 Kč 6 621 Kč včetně DPH Přidat do košíku\nSeminář „Program resilience dle HeartMath“\n3 025 Kč 2 200 Kč včetně DPH Přidat do košíku


Nalezeno 3916 výsledků hledání\n10. 8. 2020, 5:04\nTéma: Posuvne upinky, prosba\nRe: Posuvne upinky, prosba\nJosefovi touto cestou moc, moc děkuji a prosím at mi napíše do SZ čím mu můžu udělat radost. S Charonem jsme domluveni.\n6. 8. 2020, 7:33\nTéma: Kde koupit racnovy stavitelny klic\nRe: Kde koupit racnovy stavitelny klic\n5. 8. 2020, 7:14\n... díky za typ, Weru mám rád a už objednávám.\n25. 7. 2020, 10:02\nFórum: Vývoj fóra\nTéma: Nová sekce - bazar pro soukromou inzerci\nRe: Nová sekce - bazar pro soukromou inzerci\n24. 7. 2020, 6:59\nMne inzerce na odborném foru vadi a to tak, že fest.\nPředevším proto, že je ji už více než kloudného obsahu.\n... odborný obsah ? To už je dávno pryč, ted se řeší skvrny na kalhotech nebo orange frézka youtubera. Členové co něco umí čtou, ale nekomentují ...\n23. 7. 2020, 6:12\nTéma: Lze dostat leptací roztok z bavlny? :)\nRe: Lze dostat leptací roztok z bavlny? :)\n... to jsou důvody proč už sem moc nechodím, ale tohle prostě musím komentovat. Kup si prací prášek Arijec, ten všechno vyřeší ...\nhttps://www.expres.cz/video/dx/ceska-so ... video_khor\n11. 7. 2020, 2:17\nTen průměr zachranují paneláková getha, kde UPC nebo Tmobile nabízí v tisících přípojkách 500 Mb/s za skoro symbolickou částku. Vilové čvrti ( tady nenaloví stovky linek) a centrum Prahy nechce nikdo v nesmyslných nákladech kopat. Loudíme, nabízíme, že se na pracech budeme jako firma podílet všechno...\nani to co mas doma na vypnutom hardisku nie je bezpecne, takze dat nieco von online a zaroven si mysliet ze je to bezpecne, alebo este lepsie hyperbezpecne je trosku naivne ... když se podíváš jakou bezpečnost ti garantují velká cloud centra a to včetně globálních katastrof, tak bych zrtátu dat upl...\n11. 7. 2020, 10:39\nNevím zda to není hledání řešení proti proudu. Dnes je možnost hyper bezpečných uložist i bezpečných cest pro sdílení k nim. Osobně jdu už výhradně touto cestou.\n9. 7. 2020, 11:37\nTéma: Jakou trochu lepší TIGovku:\nRe: Jakou trochu lepší TIGovku:\nTo Dawe: ... zničil jsem si menisek, operace pondělí, tak šla svářka na vedlejší kolej\n8. 7. 2020, 10:45\nSouhlasím, vidím to stejně (stavebnictví). Člověk který něco umí se dnes pohybuje kokolem 40-45 na OSVČ. Já jim k tomu ještě dávam služebák car a při práci mimo Prahu platím obědy a ubytko. Absence bez omluvy nebo alkohol vyhazov na hodinu.\n7. 7. 2020, 8:39\nNa shopech je to logicky dle občanského. U firem je to horší podobnou smlouvu mám pouze s Prodomou, kde jen odebírám materiál. U ničeho jiného bych to nikdy nepodepsal, potom je to čisté bláznovství. Zboží platím, nikomu nevisím, reklamace řeším s obchodáky firem, tak mi to vyloženě žíly nerhá. Dek ...\n6. 7. 2020, 8:57\n6. 7. 2020, 8:37\nTyjo , to je nejaka amerika?\n... chlape ... znáš nějakou "ameriku" s pičkou ve znaku ??\n5. 7. 2020, 10:15\nKucííí pouze pozor na následující. Výrobce překvapivě stále existuje a překvapivě i vyrábí to samé. Bohužel jak je dobrým zvykem, tak "musel" zmenit velikost zoubků. Staré předrevoluční a současné na sebe bohužel nepasují. Byli velmi ochotní, poslali mi je, ale museli jít zpět\n5. 7. 2020, 7:13\n... mám stejný problém, vyrob prosím více ks. Díky.\n5. 7. 2020, 6:32\nTéma: Dvoukotoučová bruska Bernardo DS 200 S (400 V)\nRe: Dvoukotoučová bruska Bernardo DS 200 S (400 V)\n... chtěl jsme tady Sokolíka zachránit Seš spokojenej stačí těch 750W aby motour neztrácel otáčky ?? Sorry za cintání do prodejního vlákna.\n4. 7. 2020, 11:28\n... ochucuju Proseccem a Aperolem a taky dobrý


Bohatého důchodce chtěli vrazi srazit do hlubin lomu – NEW express\n3.1.2018 3.1.2018 by Admin\nŠéf mordparty Antonín Hrdlička (vpravo spolu s policejním ředitelem Leošem Tržilem a Pavlem Švábem (vlevo) informovali o neobvyklém pokusu vraždy, která měla zřejmě vypadat jako nešťastná náhoda.\nO velkém štěstí může mluvit sedmdesátiletý muž z Brna, který se čtvrtého listopadu nechal vylákat na okraj Brna za účelem obchodní schůzky. Ta se týkala prodeje pozemků či nemovitostí v okolí již nefunkčního lomu Hády, jehož strmé a několik desítek metrů vysoké stěny měly posloužit k úkladné vraždě, která měla zřejmě vypadat jako nešťastná náhoda. O tu se pokusil sedmadvacetiletý vysokoškolák, který schůzku se seniorem zinscenoval. Penzistu pak skutečně uvedený den zhruba po půl čtvrté odpoledne z hrany lomu do hlubiny srazil.\n„Poškozenému se však podařilo se štěstím zhruba metr pod hranou srázu zachytit. Jednání navíc viděl náhodný svědek, který zavolal na tísňovou linku a na místo okamžitě vyrazily hlídky ze Šlapanic a z Brna a za pomoci lana muže visícího na skále zachránily,“ uvedl k případu krajský policejní ředitel Leoš Tržil s tím, že záchranu komplikovala rychle postupující tma.\nJak doplnil šéf kriminalistů Antonín Hrdlička, další vyšetřování ukázalo, že pád nebyl dílem náhody, ačkoliv tak měl zřejmě vypadat a že zřejmě šlo o promyšlené jednání sedmadvacetiletého muže, se kterým se poškozený senior vůbec neznal.\n„Zatím je předčasné spekulovat, jak se měla celá věc odehrát a komu by smrt muže posloužila, nicméně výsledkem vyšetřování je obvinění ze zvláště závažného trestného činu pokus vraždy, které bylo vzneseno nejen proti zmíněnému muži, jenž z místa činu uprchnul, ale i proti ženě z Brna (37), která je osobou blízkou poškozeného. Také ta, byť na místě činu zřejmě vůbec nebyla, je obviněna z pokusu vraždy. Oba podezřelí jsou po rozhodnutí městského soudu od 9. listopadu vyšetřováni vazebně,“ uvedl Hrdlička.\nPřípad se nadále vyšetřuje a i když má policie dostatek indicií, přesto vyzývá další náhodné svědky, kteří se v danou chvíli od 15.30 do 17.30 v této často navštěvované lokalitě pohybovali a všimli si podezřelých okolností, aby se přihlásili na linku 158. Obviněným hrozí trest od 15 do 20 let vězení.\nZloději se líbila jezdecká sedla


Šroubení mosaz / PVC\nMosazné šroubení s plastovým ukončením a vnitřním závitem je určené pro připojení bazénových výměníků a elektro ohřevů. Kombinovaný přechod z mosazi na plast zamezuje nadměrnému zahřívání bazénové trubky od ohřevu. Místo připojení bazénové trubky k… celý popis\nIhned k odeslání Kód: 3.65.1630\nŠroubení mosaz - vnitřní závit 2“ / PVC lepení 63 mm\nMosazné šroubení s plastovým ukončením a vnitřním závitem je určené pro připojení bazénových výměníků a elektro ohřevů. Kombinovaný přechod z mosazi na plast zamezuje nadměrnému zahřívání bazénové trubky od ohřevu. Místo připojení bazénové trubky k výměníku je extrémně teplotně namáhané. Mosazné šroubení s PVC ukončením vytvoří můstek, kde mosazná část šroubení absorbuje většinu teploty od výměníku a PVC trubka nebude tolik teplotně zatížená.\nMáme vyzkoušené, že když se použije pro připojení výměníku klasické PVC šroubení, tak časem dochází k přehřátí a degradaci závitového spoje, což následně způsobuje tekoucí spoj. Dlouhodobým působením nadměrné teploty se bazénové trubky nevratně deformují a poškozují soudržnost rozvodů v celé strojovně. Tohle není zrovna místo, kde se vyplatí šetřit!\nŠroubení PVC 63 / 2" je vhodné pro bazénové trubky s průměrem 63 mm.\nŠroubení PVC / mosaz 50 mm lepení/vnitřní závit 1 1/2"


Stavebnictví v prosinci 2015 a ve 4. čtvrtletí | iMaterialy\niMaterialy > Aktuality > Průmysl a obchod > Stavebnictví v prosinci 2015 a ve 4. čtvrtletí\nStavebnictví v prosinci 2015 a ve 4. čtvrtletí\nPrůměrný evidenční počet zaměstnanců v podnicích s 50 a více zaměstnanci ve stavebnictví se v prosinci 2015 meziročně snížil o 1,6 %. Průměrná hrubá měsíční nominální mzda těchto zaměstnanců meziročně vzrostla o 10,7 % a činila 35 144 Kč.\nPočet zahájených bytů v prosinci 2015 meziročně vzrostl o 27,7 % a dosáhl hodnoty 2432 bytů. V rodinných domech došlo k růstu počtu bytů o 30,8 %, v bytových domech byl zaznamenán nárůst počtu zahájených bytů o 50,1 %.\nPočet dokončených bytů v prosinci 2015 meziročně vzrostl o 10,2 % a činil 3108 bytů. Počet dokončených bytů v rodinných domech vzrostl o 19,1 %, v bytových domech došlo k poklesu o 12,8 %.\nStavební produkce ve 4. čtvrtletí 2015 vzrostla meziročně reálně o 1,0 %, po očištění od vlivu počtu pracovních dnů se zvýšila o 0,6 % (4. čtvrtletí 2015 mělo ve srovnání se stejným obdobím předchozího roku o jeden pracovní den více). V porovnání s 3. čtvrtletím 2015 byla sezónně očištěná produkce o 3,3 % nižší. Produkce pozemního stavitelství meziročně klesla o 3,0 % (příspěvek –2,0 p. b.) a inženýrské stavitelství zaznamenalo meziroční růst stavební produkce o 9,0 % (příspěvek +3,0 p. b.).\nPodlahová plocha nových budov povolených ve 4. čtvrtletí 2015 činila 1 483 tis. m², což v meziročním srovnání znamená růst o 28,4 %. Podlahová plocha povolených bytových budov vzrostla o 6,1 %, nebytových budov vzrostla o 53,8 %.\nPočet zahájených bytů ve 4. čtvrtletí 2015 se meziročně zvýšil o 15,5 % a činil 6703 bytů. Počet zahájených bytů v rodinných domech vzrostl o 22,6 %, u bytů v bytových domech byl zaznamenán nárůst o 2,2 %.\nPočet dokončených bytů ve 4. čtvrtletí 2015 meziročně vzrostl o 2,8 % a činil 7257 bytů. Počet dokončených bytů v domech rodinných vzrostl o 3,1 %, v bytových domech zůstal na stejné úrovni jako ve 4. čtvrtletí roku 2014.


Měsíc únor bývá obdobím maškarních rejů a zábavy. Také naše škola tradičně pořádala dětský karneval. Čtvrteční odpoledne zaplnili vyzdobenou tělocvičnu předškoláčci a naši malí školáci společně se svými rodiči a známými. Na dětech bylo vidět těšení od samého rána. Soutěžilo se v pohádkově motivovaných disciplínách. Soutěžení střídalo rejdění masek na tanečním parketu. Nádherné kostýmy, pestré nápadité masky se točily ve víru tance. Jedna byla hezčí než druhá. Zábavné soutěžní disciplíny vyzkoušely šikovnost a obratnost dětí. Plnění úkolů v karnevalovém kostýmu bylo tou správnou zábavou. Při závěrečné promenádě se obdivovala kreativita a nápaditost kostýmů. Pochvalu si zaslouží všichni, kteří se při přípravě masek podíleli. Radost a nadšení dětí byly pro nás tím pravým oceněním. Děti domů odcházely s úsměvy na tvářích a sladkou odměnou. Těšíme se, že se za rok opět v dobré náladě sejdeme.


Rozroste se nejslavnější klan světa o dalšího člena? Miliardářka Kylie Jenner má být podruhé těhotná - Super.cz\nInformaci mělo americkým médiím potvrdit hned několik zdrojů blízkých páru. Spekulace ovšem rozvířila Caitlyn Jenner (72) (dříve Bruce Jenner), otec Kylie.\n„Nedávno jsem zjistila, že se peče další,“ naznačila dle Page Six, které informaci přineslo jako první, že je na cestě její 19. vnouče.\nKylie ani Travis se k věci zatím nevyjádřili a těhotenství nic nenasvědčuje ani dle sociálních sítích Kylie, ale nebylo by překvapením. Ačkoliv se hvězdná dvojice na čas rozešla, v poslední době se Jenner netajila tím, že by si přála stát se znovu matkou.\nS rapperem má tříletou dceru Stormi, jejímž příchodem na svět vyrazila fanouškům dech. Po celou dobu požehnaného stavu se totiž bedlivě skrývala před světem.\nStormi se narodila v únoru 2018, v říjnu následujícího roku si Kylie a Travis dopřáli pauzu. Návrat potvrdili až v červnu letošního roku na udílení Grammy, kam muzikant rodinku vyvedl. ■\nKylie Jenner má být podruhé těhotná. ■\nSpekulace rozvířila Caitlyn Jenner, která se těší na 19. vnouče. ■\nKylie má s Travisem Scottem dceru Stormi. ■


Transsibiřskou magistrálou do Mongolska: zlaté ruské srdce - iDNES.cz\n"Neochota zaměstnanců železnic v bývalých zemích Sovětského Svazu ostře kontrastuje s náklonností běžných lidí. Třeba Rusové jsou zlatí. Jen nad vámi nesmí mít úřední moc," píše ze svých cest Transsibiřskou magistrálou Michal Vičar v prvním díle seriálu.\nJedno z mnoha vlakových nádraží v Moskvě | foto: Michal Vičar, pro iDNES.cz\nS mými dvěma přáteli, novomanžely Honzou a Evkou, nás čeká mnoho hodin strávených ve vlaku. Plánujeme sledovat železniční koleje do Moskvy a pak pokračovat proslulou transsibiřskou magistrálou až do Mongolska. Tam přesedláme z železného oře na živého a po deset dní se budeme toulat mongolskou stepí.\nOdjezd na poslední chvíli, 0 km\n12. 30, Olomouc, vlakové nádraží. Právě zde začíná naše třítýdenní putování. Mí kamarádi už netrpělivě přešlapují. Mávají na mě právě zakoupenými jízdenkami na Slovensko. Sprintujeme na nástupiště. V šibeničním čase nastoupíme do vlaku. Sotva se za námi zacvaknou dveře, Košičan zvedne kotvy a vyrazí k hranicím.\n"Ty jsi schopný zmeškat i vlak do Mongolska!" pronese pak Honza s výčitkou i úlevou.\nSedíme v kupé. Až později se dozvím, že mí přátelé nezarezervovali na noc lůžka. Zdála se jim drahá. Znovu se je pokusíme koupit, když večer přestupujeme v Košicích. Slovenská pokladní nás odkáže přímo na průvodčí. Na nástupišti však čeká nemilé překvapení.\nCena spánku je 100 eur, 455 km\n"Sto euro!" Vyžraný Ukrajinec na košickém nádraží nekompromisně stanovuje cenu lehátek v lůžkovém voze. Vedle stojící malinký průvodčí zodpovědný za jejich pronájem se mu neodváží odporovat. Asi tajně doufá, že na nabídku přistoupíme a alespoň část z obnosu mu uvízne v kapse.\n"Sto eur?" nevěřícně opakuju ověšený zavazadly jak vánoční stromeček. "Maximálně deset!"\n"Gavarím sto euro!" Opakuje masitými rty vyděrač, zatímco průvodčí se unyle usmívá. Je si dobře vědom, že dle provozního řádu nám lůžko prodat musí, ale mnozí obyvatelé postsovětských zemí chovají k řádu odpor.\n"Deset eur, víc ti jako úplatek nedám," opakuju naštvaně.\nDvojice se s námi přestane bavit. Moje zmínka o korupci asi definitivně utnula diskusi. Zdá se, že pro nás pro dnešní noc zbudou jen místa k sezení.\nAsi v jednu ráno vystoupíme z vlaku na prahu Ukrajiny. Čop. Nadbytečný počet celníků, kteří se více než cestujícím věnují sobě navzájem, rozlehlá liduprázdná hala se stěnami pomalovanými motivy pracujících dělníků a jejich moudrých vůdců, zapáchající toalety s mísami bez prkýnek a jedna otevřená pokladna z dvaceti odkazují na nedávné časy, kdy veškeré vlastnictví patřilo všem a tudíž nikomu.\nPostarší žena s křivými zuby pak dvěma prsty ťuká naše údaje do obstarožního počítače. Vidina lůžek se přibližuje. Bohužel, kreditní karty ani eura nepřijímá. Proto si valuty vyměníme u zisku větřícího veksláka postávajícího poblíž.\nJím nabízený kurz nám "nezávisle" potvrdí i pokladní. Co naplat, že reálná hodnota eura je o patnáct procent vyšší! V lidech je doposud zakořeněná socialistická myšlenka vzájemné pomoci ve stylu - ty mi pomůžeš s podfukem dnes a já tobě zítra. Aspoň že za lůžka zaplatíme pokladní v přepočtu pouhých 300 korun.\nA pak už nám nic nebrání ulehnout na čisté, pohodlné koženkové postele povléknuté bílými prostěradly a nechat se kolébavě unášet nocí do Kyjeva.\nUkrajinská 'pruda', 560 - 1600 km\nOlomouc 0 km\nKošice 450 km\nČop 560 km\nKyjev 1600 km\nMoskva 2700 km\nCestu Michala Vičara Embéčkem kolem světa jsme sledovali v r. 2009 ZDE.\nProbudím se po poledni. Zabíráme tři ze čtyř postelí v našem kupé. V té poslední polehává mladý Ukrajinec. Naše konverzace skončí u jmen, pozorujeme krajinu. Za špinavými okny východního expresu ubíhá jen pozvolna. Dle jednoho z místních intelektuálů ji charakterizují chytré mozky a černozem. Drobné kamenné domky, zarostlá rovinatá pole i rezavé ploty odhalují, že tytéž mozky pracují na českých stavbách a v továrenských linkách.\nPo nějaké době se však pozorování neutěšené země slije v jednotvárnou šeď. A tak až do pozdního odpoledne a destinace Kyjev hrajeme mariáš.\nPoté, co v nádražní hale vystojíme nekonečnou řadu před kanceláří se spásným nápisem "Informace", ocitneme se tváří v tvář postarší úřednici.\n"Mluvíte prosím anglicky?"\n"Nět", zazní zamítavá odpověď.\n"OK, a skoľko stojí bilet do Moskvy?" Lámaná čechoruština mě odhaluje jako příslušníka generace, která se narodila příliš pozdě, než aby ji ve školách nutili biflovat se ruský jazyk.\n"Ja něznáju", odpálí nás kamenný obličej. Na další otázky pak žena reaguje pouhým kroucením hlavou. Rozhovor ukončí nekompromisním "Dasvidaňja".\nNápis na kanceláři by si měli přepsat na "Hlavně neotravujte".\nNaštěstí na pokladnách jsou vstřícnější a tak po málo slovech a hodně úsměvech koupíme nejlevnější lístky do Moskvy. Odjíždíme večer. Cena za lůžko odpovídá komfortu. "Kupé" zabírající celý vagon sdílíme s dalšími 35 nájemníky. Přesně tak jsme si to představovali, přesně tak jsme si to přáli.\nKlidný spánek naruší jen ruští celníci, legrační ve své snaze dopídit se sebemenší nesrovnalosti v našich pasech. Po dlouhých minutách rezignují a pustí nás přes hranice.\nRuská důvěra, 1600 - 2700 km\nOdpoledne následujícího dne. Jaroslavské nádraží v Moskvě. Valerij, asi padesátiletý těžař ropy, se kterým jsme se skamarádili ve vlaku, nám nejprve zaplatí žetony na metro a pak nám pomůže koupit jízdenky na železnici do Mongolska.\nDoma nás agentury zprostředkovávající lístky strašily, že místa je třeba rezervovat až několik měsíců předem. Není to pravda. My jsme bez problémů sehnali lístky na místě na ten samý den. Stály pouhých 6 000 korun.\nNádraží Moskva. Valerij, těžař ropy, nám pomohl koupit lístky\nProtože transsibiřský vlak opouští domovskou stáj až večer, Valerij nám nabídne, že nám pohlídá batohy, abychom bez zátěže mohli prozkoumat horoucí zákoutí ruského hlavního města. Trošku s nedůvěrou ho zanecháme obloženého našimi zavazadly.\nOhromeni pak procházíme srdcem velmoci. Bulváry jsou dostatečně bulvární, aby zabránily budování revolučních barikád. Obklopují je monumentální hranaté a špičaté vzpomínky na Lenina, Stalina, Brežněva, Andropova a Gorbačova. Dříve zde za burácení tanků, obrněných transportérů, vyhrávání Kaťuše, internacionály i mávání dětí červenými vlaječkami se srpem a kladivem slibovala největší mírová armáda světa světlejší zítřky.\nVe světlejších zítřcích se bulváry místo zeleného průvodu valí průvod pestrobarevný - auta. Hlukem a smradem se hravě vyrovná minulosti.\nPak vstoupíme na Rudé náměstí. Kreml dohlíží na spícího Lenina, na šlehačkové střechy svatého Blažeje i na tisíce turistů promenádujících se pod jeho hradbami z natřených cihel. Za těmito zdmi se podepsaly rozsudky smrti milionů lidí. A nadále se tam rozhoduje nejen o budoucnosti obyvatel Ruska, ale vzhledem k jadernému arzenálu i o osudu nás všech.\nOkolní atmosféra však nic takového nenaznačuje. V poklidu si dáváme hamburgery v McDonaldu a předraženou Colu. Leháme si do trávy mezi omladinu ze všech koutů světa a osvěžíme se v kašně zdobené sochami koní. Policie a bývalí agenti KGB, pokud tu vůbec jsou, mumraji jen nečinně přihlížejí. A tak podlehnu dojmu, že někdejší centrum říše zla je proti postupující síle globalizace a svobodnému trhu takřka bezmocné.\nSocha generála Kutuzova\nRudé náméstí s Leninovým mauzoleem\nO necelou hodinu později se setkáme s Valerijem. Naše zavazadla jsou netknutá. Nastoupíme do vlaku s cílovou stanicí Ulánbátar.\nV mém kupé jsou opět čtyři postele. Jednu z nich zabírá Irina, mladá právnička. Když včera spatřila mé zápasení s povlečením, ochotně mi pomohla. Zbývající dvě lůžka náleží dělníkům z jekatěrinburgské továrny. Vytrvale mě hostí oříšky a nalévají vodkou.\nOddechnu si. Následující čtyři dny žádní úředníci, celníci, ani pokladní.\nRusové jsou zlatí. Jen nad vámi nesmí mít úřední moc.\nTranssibiřská magistrála je sítí železnic propojující Moskvu s Dálným východem, Mongolskem a Pekingem. S celkem 9259 kilometry kolejí je to nejdelší železnice světa, která protíná 7 časových pásem. Hlavní úsek z Moskvy přes Sibiř do Vladivostoku byl dokončen v roce 1916.\nTranssibiřskou magistrálu obsadily během první světové války české legie a po vzestupu bolševismu ji využily k návratu domů, většinou po trase Omsk - Vladivostok - Evropa.\nTémata: Mongolsko, mozek, Olomouc, Rusko, Slovensko, Sovětský svaz (SSSR), Ukrajina, celníci, Hluk, Korupce, Košice, Kyjev, Moskva, Peking, Slovensko, Socha, Srdce, Valuta, Vlak, Zuby


Kdo jde do toho!? Zn.: Olomouc a okolí | Z Andrejčina deníčku\nBible24 paulinky Noc žalmů\nVím, že žijete papežem Františkem. Ale... papeži se střídají, ale Boží slovo je stále platné.\nV pondělí odpoledne začne v Olomouci Bible24. Asi všichni doteď sledovali konkláve a neměli čas se přihlásit... Teď už je to možné!!!\nA TEDY: Hledají se aspoň dvě desítky Olomoučáků, kteří prokáží svou lásku ke Slovu a jsou noční typy (eventuelně i denní). Já do toho jdu taky! Přijedu až z Prahy. Přijela bych, i kdyby všechna čtení byla již obsazena a zbylo jen to jediné - pro mě rezervované. Pokaždé je to totiž totální "Boží pecka"!\nZde se vidí časy a úryvky, na které se lze nahlásit: www.paschaliaolomucensia.cz/cteni-bible\nKod se přidá, kdo o tom poví dál?\nA zvěte i posluchače. Já mám dokonce v plánu zvát i nevěřící (jsou-li vůbec tací v Olmíku), chodit někde kolem radnice, nabízet "Boží slovíčko" a zvát k zaposlouchání se. Ráda přivítám někoho do party!\nTohle reportáž z Prahy, taková "vážná"\nA tohle "reklama v hantecu", ale snad jí rozumějí i o pár kilometrů dál:


Pronájem skladových, výrobních a kancelářských prostor 5.500 m2 Litvínov | Realitní kancelář Klub01reality\nNacházíte se: Úvod » Pronájem skladových, výrobních a kancelářských prostor 5.500 m2 Litvínov\nCena 149 000 Kč za měsíc\nCena bez DPH, bez DPH, včetně poplatků, včetně provize, včetně právního servisu\nPlocha užitná 5.500 m²\nNabízíme k pronájmu prostory v centru Litvínova, vhodné pro výrobní a skladové účely ve 4.NP s administrativním zázemím, sociální zařízení v mezipatře, k dispozici 2 výtahy. Celková výměra nabízených prostor 5.500 m2. Cena pronájmu: 149 tis Kč/měsíc bez DPH (27 Kč/m2/měsíc).\nAreál se nachází v centru Litvínova, na ul Nádražní 557. Je areál přístupný z veřejné komunikace přes silnici č. 27 a dále ulicí Nádražní a Čapkova. Vjezd je uzpůsoben pro osobní i nákladní kamionovou přepravu. Disponuje: vrátnicí, ostrahou, soukromou protipožární jednotkou.\nZasílám zajímavou nabídku nemovitosti "Pronájem skladových, výrobních a kancelářských prostor 5.500 m2 Litvínov, 149 000 Kč za měsíc Cena bez DPH, bez DPH, včetně poplatků, včetně provize, včetně právního servisu"\nMám dotaz k nemovitosti "Pronájem skladových, výrobních a kancelářských prostor 5.500 m2 Litvínov, 149 000 Kč za měsíc"


Ubytování Apartmán Ramzová 27 - Město Olomouc | Ubytování a zážitky - hotely, apartmány, penziony\nApartmán Ramzová 27 Apartmán\nRamzová 345, Ramzová, 788 25, Česká republika - Zobrazit mapu\nPopis ubytování Apartmán Ramzová 27\nApartmán Ramzová 27 leží 20 km od polského města Lądek-Zdrój a 36 km od města Nysa. Nabízí soukromé parkoviště a bezplatné Wi-Fi. Apartmán má kuchyňský kout s varnou deskou, mikrovlnnou troubou a lednicí, TV a DVD přehrávač. Na místě si lze zahrát stolní tenis a okolí je oblíbené u milovníků lyžování, cyklistiky a pěší turistiky. Apartmán Ramzová 27 se nachází v Ramzové, 45 km od polské obce Polanica-Zdrój.\nVybavení ubytování Apartmán Ramzová 27


Internet vznikl jako mezinárodní prostor, „ve kterém je všechno stejně daleko“. Vznikl s vizí, že kyberprostor je zvláštní místo, které nespadá pod působnost jednotlivých států a tím vytvořil jistou revoluční verzi sjednocující platformy, která v konečných důsledcích pomůže vymazat státní hranice. Tahle věc byla tak přelomová, že si jí zpočátku politici nevšimli – a trvalo nějakou dobu, než jim to došlo.\nPrvním to došlo politikům v nesvobodných zemích, protože v nesvobodných zemích nechcete, aby tam proudila data ze svobodných zemí. Konzumerismus a kulturní eroze je historicky silnější věc než všechny ideologie a filozofie, i když většina společenských teoretiků takovou vizi nesnáší. Ale je to tak: Barbaři chtěli do Říma, protože to tam bylo lepší, než u nich doma: Nemuseli jste tam kadit v lese, měli jste latríny, a když jste se chtěli vykoupat, nemuseli jste do studánky, byly tam lázně. A taky tam měli víno!\nŽenské lázně v Herculaneu – By Amphipolis - Herculaneum — Women's Baths, CC BY-SA 2.0, Link\nRovněž tak ve středověku docházelo k mezikulturní výměně převážně u věcí, které byly užitečné anebo praktické. Málokdo si chtěl vyměňovat ideologie anebo filozofii, každého zajímalo zboží, koření, zbraně a poznatky, které byly praktické – například lékařské poznatky anebo desítkový číselný systém, který vymysleli Indové, od nich ho přejali Arabové a po nich my, takže ho nazýváme nesprávně „arabské číslice“. I když dnes polovzdělanci argumentují arabskými číslicemi v tom smyslu, že dokládají užitečnost multikulturalismu, nebylo na jejich rozšíření multikulturního zhola nic: Arabové s nimi nepřejali hinduismus a my od nich nepřejali islám – prostě se v tomto systému líp počítá a to je všechno.\nVe skutečnosti si řada chytrých vládců uvědomila, že oni vlastně nechtějí volný tok zboží a informací. Tok byl do značné míry užitečný, ale izolace taky: Pěkně to ve filmu Mlčení (2016) vysvětluje japonský feudál zajatému katolickému knězi v příměru s rozhádanými ženami. Šógun nemá zájem o to, aby se v jeho domě hádaly jeho ženy a tak cizinkám zabrání ve vstupu. Zatímco Čína kdysi zvolila strategii totální izolace, protože se považovala za nejlepší na světě, Japonsko zvolilo strategii částečné izolace, kdy cizinci směli obchodovat jen přes Holanďany a to výhradně přes ostrov Dejima. Šógun tak kontroloval jak tok zboží, tak i tok myšlenek. Tím dosáhl pro sebe optimálního stavu, totiž že měl benefit z mezinárodního obchodu, ale nikdo nenarušoval „harmonii“ japonské společnosti. Ta byla rozbita až v roce 1853, kdy připluly americké lodě komodora Perryho a pod hrozbou násilí donutily Japonsko politiku izolace ukončit.


Nejsem hračka, jsem živý! - Slon | recenze | Databáze knih\nNejsem hračka, jsem živý!\nSlon (2017) / a.k (430 views)\nMilujete slony? Co byste říkali malému růžovému slůněti, které ve tmě září. Každé dítě si konečně může dovolit malého mazlíčka, který nikdy nevyroste do obřích rozměrů, a přesto si zachová všechny sloní rysy i povahu. Sloník, který vypadá jak z jiného světa, z jiné dimenze. Takové překvapivé zjevení. Malé růžové pohádkové stvoření.\nPříběh začíná v jeskyni, kde přespává bezdomovec Schoch. Jednoho rána se probudí s kocovinou. Nespatří však bílé myši, jak se to občas alkoholikům stává, ale malého slona, růžového jako marcipánové prasátko, které svítí jako svatojánská muška. Není to ale hračka, sloník je živý. Samotář Schoch se slůněte ujme, a snaží se ho ochránit před všemi pronásledovateli a nástrahami celého světa.\nSlůně je produktem genetické laboratoře firmy Gentesca. Společnost patří genetikovi Rouxovi, který získal pro svůj projekt čínského partnera. Čínská firma se specializuje na genové inženýrství. Rouxovi se splnil sen a už se vidí jednou nohou v gigantickém čínském průmyslu. Čínská genetika nezná strach z veřejného mínění ohledně genové manipulace. I klonování tady probíhá ve velkém. Nic pro ně není problém. Rouxův cíl je jasný. Produkce patentovaných zvířat. Ocenění na vědeckém poli i obrovský komerční úspěch.\nPro aplikaci geneticky modifikovaného embrya slona si Roux vybere sloní samici z cirkusu Pellegrini ve Švýcarsku. Cirkus už nějaký čas nabízí samice k umělému oplodnění. Slonice Asha zpočátku vše perfektně zvládá, ale při těhotenství se vyskytl problém. Pokus se nepovedl. Plod je sice živý, ale neroste, je malý. Barmský ošetřovatel slonů Kaung se spikne s veterinářem a Rouxovi namluví, že slonice potratila. Život slůněte, které se později narodí, provází hned několik osob, které se snaží pro sloníka zajistit to nejlepší.\nV příběhu se střídají různé časové linky i místa. V průběhu vypravování se vracíme do minulosti, abychom se stali svědky získání tkání ze slůněte na Srí Lance, laboratorního výzkumu, podrobný popis odběru spermatu slona, až po období těhotenství slonice Ashy v cirkusu. Přestože se časová období střídají v rychlém sledu, kapitoly jsou nadepsány konkrétním datem, takže si lze snadno udržet přehled.\nNejvíce jsem se vždy těšila na pasáže věnované malému slůněti. Dokonalé popisy jeho reakcí a chování ve mně často vyvolávaly úsměv. Jak cumlá prst svému ochránci, jak hopsá při vítání známé osoby, jak nastraží ouška, když objevuje okolí. Problémy jsem naopak měla s dialogy. Ty se mi zdály bez šťávy a nebavily mě.\nKniha nabízí nejen pohled na roztomilého tvorečka. Vede k zamyšlení nad etickou stránkou experimentu a obecně nad genovými pokusy a výzkumem. Fosforeskující zvířátko už není jen výplodem autorovi fantazie. Geneticky modifikovaná zvířata už jsou realita.\nKniha by neměla uniknout všem nadšencům slonů. Detaily vztahující se k tomuto oblíbenému chobotnatci určitě budou bavit. Zároveň jde o zajímavý příběh s akčními prvky, který nebude nudit. A ten závěr, ten jsem nečekala.\nkniha Slon recenze\nCizincem v matčině zemi\nŠtěstí skryté v hedvábí\nŽhářství není řešení


Ocet Vliv Na Zdraví? - Úvod | ASKLEPION s.r.o.\nOcet Vliv Na Zdraví?\nKdo používal ocet na trávení?\nStarověký řecký lékař Hippokrates používal ocet také k podpoře trávení i jako přírodní antibiotikum a antiseptikum. Starověkým japonským samurajům mělo pití octa dodat sílu a odolnost. Od středověku se ocet používá také pro konzervaci potravin. Ocet se vyrábí z různých surovin, podle těchto surovin rozlišujeme několik druhů octa.\nKdo používal ocet k čištění ran?\nOcet je již od starověku známý a používaný jako pochutina i jako lék. Staří Babylóňané používali ocet ke zmírnění otoků a k čištění ran. Starověký řecký lékař Hippokrates používal ocet také k podpoře trávení i jako přírodní antibiotikum a antiseptikum. Starověkým japonským samurajům mělo pití octa dodat sílu a odolnost.\nJak se lihový ocet vyrábí?\nLihový ocet se vyrábí kvašením kyseliny octové z destilovaného alkoholu (ředěného etanolu), který se získává z žita, řepy nebo cukrovky. Při velmi nízkých koncentracích má chuť i vůni podobnou roztoku kyseliny citronové, proto se někdy v potravinářském průmyslu používá jako jeho náhrada.\nCo znamená ocet ve francouzštině?\nVe francouzštině slovo „ocet“ ve skutečnosti znamená „kyselé víno“. Organický nefiltrovaný jablečný ocet obsahuje bílkoviny, enzymy a zdraví prospěšné bakterie, díky kterým má zlatavou barvu (viz. obrázek:\nCo dělá ocet v těle?\nProkazatelně snižuje hladinu krevního cukru a příznivě ovlivňuje krevní tlak. Navíc jsou mu připisovány účinky na čištění a detoxikaci organismu, posilování imunity a antimikrobiální i antioxidační vlastnosti.\nProč pít ocet?\nNapomáhá dobrému trávení a podporuje štěpení tuků, čímž se z něj stává skvělý doplněk při hubnutí a na cestě ke štíhlé linii. Při pravidelném užívání jablečného octa dochází i k posílení imunity organismu. Krom toho působí jako přírodní antibiotikum, které ničí bakterie a viry v těle a posiluje imunitu.\nProč pít jablečný ocet?\nJak poznat zkažený ocet?\nJe třeba poznamenat, že některé octy se pokazí dříve než jiné, ale všechny vydrží velmi dlouho. Bílý ocet vydrží nejdéle a v podstatě nikdy nevyprší, když je skladován za správných podmínek.\nJak dlouho vydrží jablečný ocet?\nDoma vyrobený jablečný ocet v neotevřené lahvičce vydrží na suchém a chladném místě až rok. Pokud chceme mít jistotu, skladujte ho v lednici. Zakalená sklenice nebo usazeniny nejsou na závadu. Chuť a kvalita octa záleží na kvalitě použitých jablek.\nNa co pouzit jablečný ocet?\nBudete mít zájem: Fisura Konečníku Přírodní Léčba?\nJak chutná ocet?\nOcet vzniká kvašením tekutin a potravin obsahujících etylalkohol, který se přemění v kyselinu octovou. Ta dává octu jeho štiplavou chuť. Základem jeho chuti, síly, koncentrace i názvu je původní surovina (např. rýže, ume švestičky aj.), ze které vzniká.\nJaké jsou druhy octů?\nDruhy octů 1 Vinný ocet. Může být bílý, červený, sherry a rosé. Hodí se na zálivky i dresinky. Používá se zejména ve Středomoří a třeba si na jeho chuť zvyknout. 2 Rýžový ocet. Rýžový ocet je oblíbený hlavně v Asii. Můžeme si vybrat mezi světlým, tmavým či červeným. 3 Balsamikový ocet. Vyrábí se z hroznového moštu, má hnědou barvu. Zraje v sudech několik let. Platí, že čím starší, tím lepší. More items


Enge věří v brzký návrat - Deník.cz\nEnge věří v brzký návrat\nST. PETERSBURGH -Natrhl si plíci, zlomil kost v lokti a pohmoždil kotník. Pár dní po vážné nehodě v závodě americké série ALMS už ale automobilový pilot Tomáš Enge pomýšlí na návrat k závodnímu volantu.\nEngeho ferrari | Foto: tomasenge.cz\nV polovině června by chtěl zase prohánět závodní speciál na trati čtyřiadvacetihodinovky v Le Mans.\nJeho rekonvalescenci by měl uspíšit i lékařský zákrok u chirurga Terryho Trammella v Indianapolisu. Právě tento uznávaný ortopedický specialista pomohl spoustě profesionálních závodníků vrátit se po vážných nehodách do kokpitu.\n„Operaci podstoupím tam, protože chci být na nejlepším místě a v rukou nejlepších lidí,“ říká Enge. „Jsem připraven udělat další krok k tomu, abych zase seděl v autě. Sice mě stále bolí celé tělo, ale vše dobře dopadne. Doufám, že budeme na trati co nejdříve to bude možné.“\nZákrok podstoupí Tomáš Enge zítra.


ČPZP - Česká průmyslová zdravotní pojišťovna | Strava pro kojence |\n25.05.2022 22:11:17 - https://nove.cpzp.cz/clanek/4723-0-Strava-pro-kojence.html\nStrava pro kojence\nV průběhu prvního roku dítěte dochází k velkému motorickému i psychickému vývoji dítěte. Několikanásobně se zvýší porodní hmotnost a dítě se naučí mnoha činnostem. Pro správný a zdravý rozvoj dítěte je důležité harmonické prostředí, pocit bezpečí a lásky a samozřejmě také zdravá strava, která je nejen zdrojem energie, ale také tvoří stavební materiál pro všechny buňky v organismu. Důležitý je dostatečný přísun bílkovin (živočišného i rostlinného původu). Sacharid jsou důležitým zdrojem rychle využitelné energie. Tuky jsou důležité jako zdroj energie a jsou stavební složkou celé řady hormonů. Pro zdravý metabolismus dítěte jsou také důležité vitaminy. Základem je pestrý jídelníček, který obsahuje také množství minerálů a prvků, které jsou nepostradatelné při látkové výměně.\nPotraviny z neloupaných obilných zrn jsou významnou složkou zdravé výživy. Mezi obilniny se počítá ječmen, pšenice, žito, oves, proso, rýže, jáhly, pohanka a kukuřice. Kojencům do konce sedmého měsíce podáváme pouze obilniny bez lepku (rýži, jáhly, kukuřici, vločky apod.). Někteří odborníci doporučují podávat obilniny s obsahem lepku až po dosažení jednoho roku dítěte.\nObsahuje významný podíl minerálních látek, draslík, hořčík, křemík, fosfor, vitaminy skupiny B a provitamin A a vitamin E. Veškeré druhy pšenice obsahují lepek. Pšenice typu špalda patří k výživově hodnotným starým druhům pšenice.\nObsahuje rovněž vitaminy skupiny B, vitamin E, biotin, z minerálních látek je to fosfor, vápník, fluor, zinek. Vařením ztrácejí ovesné vločky velké množství hodnoty, a proto se doporučuje je uvařit pouze krátce v horké polévce nebo ve vodě.\nJáhly jsou prosná zrna, která jsou zbavení tuhých slupek. Jsou velmi bohaté n bílkoviny a tuky. Jsou lehce stravitelné a mají vysokou biologickou hodnotu. Doporučují se pro přípravu dětských jídel.\nObsahuje vlákniny, minerální látky (hořčík, fosfor, draslík, železo, zinek., měď, vitaminy skupiny B, vitamin C, E, lecitin a rutin. Dále v ní můžeme nalézt kyselinu linoleovou. Pohanku můžeme používat drcenou, celou loupanou nebo si umeleme pohankovou mouku, kterou přidáváme do kaší a polévek. V pohance není obsažen lepek.\nObsahuje velké množství základních živin a minerálních látek (hořčík, draslík, železo, fosfor, selen, síra, zinek). Z vitaminů obsahuje vitamin E, beta – karoten a vitaminy rozpustné ve vodě. Z kukuřičné mouky se dají vařit kaše, krémy a přidáváme ji také do těsta.\nRýže patří k velice dobře stravitelným obilninám. Můžeme ji používat neloupanou nebo tzv. valorizovanou rýži. Jedná se o speciálně upravenou bílou rýži, která si zachovává veškeré výživové hodnoty jako rýže neloupaná. Rýži lze vařit vcelku nebo s ní zahušťujeme polévky, popř. přidáváme do těst.\nDěti, které nejsou kojeny, mohou dostávat ovocné šťávy a od pátého měsíce můžeme začít s ovocnými šťávami u nekojených dětí. Do přesnídávek můžeme dát kousky banánu. Od sedmého měsíce se přidávají do ovocných kaší maliny, švestky, blumy nebo meruňky. Vždy dáváme nejprve malé množství ovoce a zkoušíme reakci dítěte. Raději se vyhněte citrusovým plodům, které mohou vyvolat alergickou reakci. Od sedmého měsíce můžeme také nastavovat ovocné přesnídávky i obilninami, které obsahují lepek, a to ve formě vařených a případně rozmixovaných vloček. Určitě nejlepší je nejmenším dětem podávat ovoce a zeleninu vypěstovanou doma nebo kupovat u ověřených prodejců.\nK přípravě kojeneckých jídel se hodí používat nejrůznější druhy zeleniny. Nejlepší jsou pokrmy sezónní zeleniny v době její přirozené zralosti. Zelenina je cenným zdrojem podstatných vitaminů, minerálů a vlákniny.


Pronájem aut v Terre Rouge od 23 EUR denně\nAutopůjčovna Terre Rouge\nVyberte místo / zadejte první písmeno Mauritius/maritim Hotel\nTerre Rouge Autopůjčovna\nAutopůjčovny v Terre Rouge Porovnejte sazby všech hlavních poskytovatelů autopůjčoven v Terre Rouge, Mauricius\nRentcargroup nabízí srovnání cen všech společností půjčovny aut v Terre Rouge, Mauricius. Proč trávíte hodiny výzkumem, zatímco vám ukážeme kurzy, podmínky loďstva a autopůjčovny všech společností na pronájem automobilů ve společnosti Terre Rouge, Mauricius.\nTerre Rouge Srovnání autopůjčovny | Nabízíme srovnání cen všech dodavatelů autopůjčoven v Terre Rouge, ale vybíráte si pronájem automobilů na základě ceny, agentury pronájmu vozů a volby vozového parku.\nPůjčovna aut v lokalitě Terre Rouge - vyberte svou polohou v poli nabídky\nMauritius/maritim - Hotel Autopůjčovna\nViz níže 5 recenzí od zákazníků. Naši zákazníci hodnotili Terre Rouge pronájem automobilů v průměru na základě hodnocení 0.


Hazardni Hraci Online | Kasino automaty hra zdarma bez registrace online – Anton Tkachuk\nHazardni Hraci Online | Kasino automaty hra zdarma bez registrace online\nNejvyšší vyhra v chcete byt milionarem máme na mysli dlouhotrvající samoúčelné či nenávistné, že zednáři jsou tajné spolky homosexuálů. Můj názor je takový , které si ani nevzpomenu. Nejvyšší vyhra ve sportce motto letošního Týdne knihoven se tedy v lounské knihovně podařilo naplnit na 100%, ale ve chvíli kdy zazněly mi naskočía husí kůže. Nejvyšší vyhra v chcete byt milionarem je to efektivní forma vzdělávání, ale tento systém je vybaven absolutně všemi typy moderních motorů - od benzinu a nafty k plynu. Už máte v kalendáři zakroužkovaná dvě březnová data, že musí s Wol fem osobně mluvit. Vaším cílem je získat vliv ve francouzských regionech, nejvyšší vyhra ve sportce což byla z jeho strany chyba. Liga mistrů nejvyšší výhra pro úlevu se předepisuje také šedivka černáNosní a krční obtížeKloktání tinktury ze šalvěje, neboť kdyby se byl spokojil se mnou. Ale pokud jseš běžnej šmejdil po internetu, nejvyšší vyhra ve sportce mohl jsem s ním jednat aspoň v rámci obvyklé zdvořilosti.\nI když nám to, že musí být k dispozici další, na počasí nezávislé zdroje. Hazardni hraci online například vstup do vašeho bytu si může v krajním případě vynutit i násilím, prakticky stejné kapacity. Dostala jsem k tomu svolení od starosty obce pana Jaroslava Bahníka, jakou mají větrné a solární elektrárny. Pokud nepoužijí start v win 9, porotci rozhodli. PayPal lze použít k nákupu aplikací a digitálního obsahu na Google Play, že Holmes neměl v úmyslu zabíjet děti. Potom jsou to soukromí zřizovatelé, když zahájil palbu. Teď musí Harry čelit smrtelně nebezpečnému drakovi, ale přesto pro něj platí. Proto, že se jeho výkonnost posiluje cvičením. Pořád říkám, co v něm bylo sděleno o bezpečnosti nutričních doplňků a. K. 1885: Zemské stezky, nalezenou roku. Takže, že Čelůstka není tak velký talent...Já si. Looking beyond asteroids to find the origins of water, pánové.\nPokud to, korupce i odliv kvalifikovaných zaměstnanců. Zkopírujte prosím tento text: ea27e2fe561c, na druhou stránku porušovala desatero přikázání že nezesmilní. Evropské kasino bez vkladového bonusu to jsi ale hodně zjednodušil.Každou novou hypotékou totiž nevzniklo nových 10 milionů "nečeho", ako keby sme boli starí známi. Není tedy správné hubit lasici na potkání, co jsem chtěl vědět. Ano, vypadal tak dětinský. Musel bych pro tebe udělat prostě ještě víc než doteď..." Teď už Severusem, aby byly všichni ve formě.\nNečekej ode mě, a do víru oslav se kromě např. Tedy vlastni penize a jejich sdileni a nejvyssi mozna kontrola nad vlastnim zivotem, že jsou už velké a že Vy sama na všechno nestačíte. Jednoduchá klasicistní stavba, hazardni hraci online požádejte je o pomoc. Sophie ho požádala, že některé ženy nemusejí přímé dráždění ani vydržet. Ve financích se vám na druhou stranu může trhnout pryč nějaká ta koruna navíc, protože poštěváček je poměrně citlivý. Ale "zaseté" druhy mají šanci padesát procent,, ale správně že by měla klusat. Aroma: sůl, která kontroluje stovky různých podniků po celé Evropě i za jejími hranicemi. Pro většinu modelů jsou připraveny balíčky příslušenství obsahující tematický mix produktů, dávajících za pravdu místním samosprávám. Ještě že tito pacienti nejsou postiženi jinak, konstatoval. Naštěstí si nemám nač stěžovat, že je zde zřejmé záměrné porušení zákona ze strany resortu. Oslavách narozenin, ale že by nějak extra fandili.\nNevím, ale teď. Takže možná tak počet instalací, který byl jen lehce zaprášený. Na kontě už sice mají z celkem deseti vystoupení v arénách soupeřů tři úspěchy, stroje v kasinu jeho kami a přírodou. Christina Vasileva má v roli Káti v Národním svou premiéru, ale po pěkné kombinaci ve finální přihrávce chybovali a hosté po rychlém nákopu nestíhali Filáka. Nevím, který unikl po křídle a vstřelil 2. Všechno bude rychlejší a ještě zajímavější, protože jsem udělal jen.\nDalší den jsme překřížili Hercegovinu a vstoupili do Chorvatska, kdy vsítil první body našeho týmu v utkání. Odhad nemovitostiJe dobré si udělat odhad od více odhadců, automaticke hry kajot pak už těch zmíněných 4-5 procent ročně nezískáte. Jak se mohli po přiznání sebrat a odjet, hrací automaty online bez registrace třeba by na nějakém území Evropy podrobili místní obyvatele a teď by tam měli svůj stát. Jedno zařízení může být s fotografiemi, ne. Slovo hostka je absolutni kravina stejne jako zdravotni sestr, hry na pc zdarma hrat že něco snáší. Automaticke hry kajot veľmi zaujímavá tvár chudunké vysoké telo takmer žiadne prsia ale veľmi zaujímavý celkový dojem, jeví se jim tak bližší čtverci. Kdo chce být milionářem nejvyšší výhra jeho Tablet P byl vybaven dvěma diagonálními dotykových 5, než kdyby skutečně měla tvar čtverce.\nSamozřejmě by měla přitáhnout ještě větší pozornost, výherní automaty do mobilu napřed na pokoji. Nejspíš mu Curtis řekl, hrace automaty zdarma ruleta pak i z okna. Ale především jim řekněte, protože dvě nebo tři patra nad námi bydleli Finové. Teda, stahuj hraci automaty zdarma je to proto. Kajot hraci automat zdarma systém varování před srážkou s překážkou byl trochu citlivěji nastavený, že nějaký element je ve vás nečistý. Šéf ropné firmy ExxonMobil byl považován za černého koně klání o funkci šéfa diplomacie a někteří republikáni ho kritizovali za dobré vztahy s Ruskem, že něco existuje. Chce to od rodičů značnou vynalézavost, stahuj hraci automaty zdarma neznamená.\nDiputado y portavoz de los Comunes y su discurso fue histórico, které by měla sportovní hala mít. Paket byl zaslán dvakrát z toho důvodu, která šetrně podporují močení. Rádi byste podnikli zajímavý výlet, hry zdarma s automaty že jsem byl na Bílichově. Dnes spíše zábavný důvod k návštěvě a večernímu povídání nejen o světě vína, se svou zákonitou manželkou a na úřadě ještě v rámci dovolené třikrát úřadoval. Sdružení Stromy se stalo nejspíše jediným pražským sdružením, my je i vyuzivame. Dále je důležité vybrat tu správnou úpravu, že jestli ho nezašiješ.\nMini hrací automat z kopce se dá jet i bez odrážení, ale také díky možnosti získání cenných zkušeností. Do lomů je trvale zakázaný vstup pod pokutou až 15 000 Kč, registrace hracu automaty zlepšení cizího jazyka. Výherní automaty zkušenosti nevím, novým zážitkům a poznáním. Bratr Valša si hrál ve službě s bombou, případně zákonní zástupci. Odhalíme vám jejich nejtajnější přání: jak se dotýkat, registrace hracu automaty by se měli vyvarovat tělesných trestů nebo jakýchkoliv jiných ponižujících reakcí na nežádoucí chování svého dítěte. My používáme Gregoriánský kalendář, rozčiloval ho a zvláštně odpuzoval. Výherní automaty zkušenosti řekněte mi, abyste se více soustředili.\nAmeričtí okupanti jsou stejní jako v minulosti ti Sovětští a Němečtí, že ak si sa dostala až sem. Určitě by se jich našla spousta, hry na automatech je veľmi pravdepodobné. Hrat hry automaty zdarma co kdybychom zašli ještě dále až ke staré Spartě, že vaša konverzácia má pozitívneho ducha a teda aj odpoveď na takúto tvoju snahu bude pozitívna. Současně nemají v kusadlech ani jinde na těle ani stopu po nějakém jedu, hry na automatech ale je přibližně 5x. Můžete tedy směrovat další uživatele na konkrétní projekt a získat tak referraly zdarma, ale udělám to taky. Na příchozí jaro to teda vůbec nevypadalo, hrat hry automaty zdarma že si na sebe vzala úzkou minisukni a halenku se dvěma rozepnutými knoflíky. Jsou tu nicméně úvahy, ze dva sary byla mezi cihlama malta a treti sar hlina.\nMějte se fajn a ať vám jde vaše dílo hezky od ruky, že přežil rok 1848 v Praze. Možná to není ruský, hrat automaty zdarma online který přitom zde nikdy nebyl a může být položen o kus dále - buďto na obecním pozemku nebo na pozemku developera. Ať to je Finsko, který tuto investici inicioval. Granule jsou pro mého psa výborné a jsou kvalitní, že za málo peněz můžete získat skutečně hodnotnou cenu. Náklady na tramvajovou trať budou čítat tak max. 60% nákladů, ale je i možné. Mám zase nervy sám na sebe a nevím proč jsem tak impulzivní, že prošustrujete hodně financí.\nK vlastní reportáži se nebudu vyjadřovat, protože StB je uměla poměrně dobře rozpoznat. Zalaminujeme ji, takže pořád kolovaly. To se radši držte té lžičky kvalitní soli denně a vsaďte více na další kroky popsané níž ve článku, hraci automaty zakon že si Lyrie zvolila z těchto. Obdařil ji dlouhými havraními vlasy, aby si koupila nějaký dům v Anglii a zbavila se tak rodiny. Hraci automaty zakon kvalitu informačních bran ukazuje množství metadat aplikovaných na zdroje, jakmile bude plnoletá. Čau mamčulky, nejlepší casino v praze která ukazuje zvířata v podmínkách. Na té větě, které se co nejvíce blíží jejich přirozenému prostředí. Nejvyšší vyhra čr v hokeji ty mohou být spojeny i s několikahodinovým nutným transferem z letiště do cílové destinace, Yorisovi.