Osvobozuje víra člověka? - komentáře [Svíce.cz]\nOsvobozuje víra člověka?\naneb netradiční pohled na víru...\nLidé od nepaměti věří v nějakou vyšší entitu, která všechno stvořila a která také všechno udržuje a řídí. Namísto slova entita můžeme dosadit jakékoliv jiné slovo mající ale stejnou podstatu. Bůh, Láska, Nejvyšší inteligence, vědomí apod. Tento článek je o víře jako takové. Proto se budeme věnovat tomu, proč lidé věří, proč jim stačí pouhá víra a nesnaží se poznat pravdu svou přímou zkušeností.\nPrůměrný křesťan věří tomu, čemu učí bible a co říká pan kněz v kostele. Kněz je pro ně autoritou. Lidé, přesněji křesťané, mu bezvýhradně věří. Když v kázání slyší slova o lásce, řeknou si okey, láska je pěkná věc, ale tím to končí. Jejich láska je milovat Pána Boha, který jim zůstává skrytý, protože On není někde na nebi. Je v každém člověku a čeká až ho tam začneme hledat. Je v bolesti a utrpení miliard lidí, co nyní žijí na této planetě. Dotknout se člověka nemocného na rakovinu, znamená dotknout se samotného Boha. Tam je Bůh. Není ve svatých obrázcích vašich kostelů. Vy věříte, že Bůh je láska, zpíváte nábožné písně a usmíváte se ve stavbách z kamene a vůbec si neuvědomujete, že skutečná stavba, kterou nikdo nedokáže zničit je lidské srdce naplněné láskou, něhou, soucítěním, odpuštěním a cítěním.\nZapomeňte na víru, z víry učiňte prožitek. Bohu nestačí vaše víra. Bůh chce vaše činy, které ho budou oslavovat ne vaše nablýskaná ega nabubřelá svou domnělou svatostí. Samotná vaše víra poukazuje na to, jak malými se cítíte. Darmo vám vaše autorita, kněz, hovoří, že jste stvořeni na Boží obraz. Ano věříte tomu, ale klamete jen sami sebe, protože ve skutečnosti se cítíte být tak slabými a nicotnými. Tato vaše malost uráží Boha, ve kterého věříte. Vy, kteří nesete v sobě Boží símě říkáte, že je to rouhání chtít být dalším Bohem, ale cožpak už v malém semínku není podstata, ze které semínko pochází? Jak je to potom s tou vírou? Stačí opravdu jenom věřit? Mě osobně to tedy nestačí a nikdy stačit nebude. Já chci prožitek Boha. Zajímalo by mě, jak to vidíte vy, přátelé a proto uvítám, když se zapojíte do diskuze na tuto tému.\nplihalik, 24.8.2008 17:08\nDocela mě Váš článek zaujal. Jeho myšlenkový obsah by totiž klidně mohl být kázáním (i v katolickém, abychom poněkud rozlišili lid křesťanský) kostele. Tam by ovšem ona slova neplatila pro „víru“ ale pro karikaturu víry, která se, máte pravdu, docela hojně vyskytuje.\nČetl jste Citadelu (Antoine de Saint-Exupéry)? „..ticho chrámu netvoří kameny, ze kterých je vystavěn..“ Symbolika a vnější projevy víry mohli v některých ohledech tajemství víry zakrýt, avšak lidem věřícím obvykle pomáhají..\nAno, cítím se slabý a nicotný a přece nemám pocit, že svým křesťanstvím klamu sám sebe.\nCesta víry není nějaké jednoduché odevzdání se do autority Bible a apoštolské tradice. Už proto, že samotné studium těchto dvou pramenů je na celý život..\n„Víra bez skutků je mrtvá“ (list Jakubův). Nevím nakolik se orientujete v Písmu a učení církve.. Já se svými skromnými znalostmi a zkušeností živé moravské farnosti mohu prohlásit, že mě docela mrzí, když si přečtu pobídku: „Zapomeňte na víru.“\nPravděpodobně Vás to neosloví (ptejte se na nejasnosti, pokud jsou Vám knihy Bible cizí), ale na signálech (internetovém společenství pár tisíců mladých křesťanů) probíhá rozjímání nad listy apoštola Pavla (část Nového zákona), které, myslím, k otázce VÍRY mají mnoho, co říci.\nTedy odkáži na úryvek, ve kterém lze, podle mě, najít právě něco o víře osvobozující...\nOsvobozuje-stres včera a dnes.\nAlfons, 16.10.2008 1:24\nVíra a důvěra v Boha osvobozuje lidi od stresu. Pokud se lidé dokáží ztotožnit s tím, že negativní události jsou vůle Boží, zbaví se negativních meditací a tím i zdraví škodlivého stresu. Někdo se domnívá že „chodit do kostela“ je hloupost a primitivizmus. Jenže i to prospívá duševnímu klidu a zdraví. Bojovníci proti víře zásadně uvádějí negativní příklady zneužití víry. Pozitivní vliv víry jim uniká k jejich škodě.\nAlfons, 16.10.2008 1:35\njsou většinou lidé kteří nemají s vírou OSOBNÍ ZKUŠENOST a jen teoretizují a píšou o negativech zneužité víry. Nebo je zde někdo kdo odsuzuje víru v případech kdy nebyla zneužitá?\nOdp: Osvobozuje-stres včera a dnes.\nJanacz, 22.10.2008 15:14\nO co se máme snažit když je vše vůle boží\nDobrý den,Citadelu od Antoine de...\nZdeněk Kopřiva, 24.8.2008 17:37\nCitadelu od Antoine de Saint Exupéryho jsem nečetl. Četl jsem od něho Jeho nádhernou knížku Malý princ a malé úryvky z několika jeho dalších mála knih, které napsal. Myslím, že jsem to trochu přestřelil tím výrokem - Zapomeňte na víru - vždyť víra je to první, co člověk má, když se začne ptát po otázkách lidské existence; když se ptá Kdo je, Odkud pochází a Kam směřuje.\nMožná, že víra znamená také odevzdání. Ale čemu se máme odevzdat? Bohu, kterého neznáme právě proto, že u nás absentuje prožitek Boha. Je možné na základě pouhé víry dospět k Bohu? Já věřím, že existuje nějaká podstata, ze které vše vzniklo, ale má víra mě neuspokojuje. Proč je tomu tak?\nMusím ještě říct, že mám hledající duši, která si pokládá otázky a hledá odpovědi. Proto jsem se zaregistroval na Svíci, protože podle těch příspěvků, které jsem měl možnost si přečíst, tu píší lidé, kteří přemýšlejí a snaží se jít ve svých příspěvcích do hloubky. Co mě tu také zaujalo, je jistá dávka slušnosti, která se tu prezentuje. Opravdu je dobré jistý problém vidět z různých úhlů pohledu. Získáte tak ucelenější pohled na danou věc a to je dobré. Děkuji Vám za odkaz. Určitě ho později navštívím.\nplihalik, 24.8.2008 22:58\nDěkuji za slušnost!\nKdo,Odkud,Kam? „Hledačská“ část nás je jistě nezbytná (ono zamrazení nad majestátností i ubohostí jsoucna...) Ovšem to je pouze jedna z pobídek k víře. Víra není to první, co člověk má. „Víra je nadpřirozená ctnost, kterou vlévá Bůh“ (Katechismus katolické církve).\nProžitek Boha? Ocituji židovského myslitele Martina Bubera: „Obraz či symbol Bezpodmínečného se bude měnit, dokud se život sám nestane symbolem v zázraku spolubytí - dokud nebude Bůh tělesně přítomen v okamžiku, kdy člověk podá ruku člověku.“\nMoje víra je slabá. Osobně ve svých devatenácti těžce hledám. Ale fakt, že díky své (evropské, zakořeněné) touze po víře mohu (ač majitel sociální fobie) tvořit společenství s lidmi kolem sebe, je pro mne tou posilou, která se možná stává onou „shůry seslanou“ vírou. A nutno dodat, že se nejedná o žádné pátrání po podstatách a systematické vzdělávání ve víře, i když i to je součástí. Ale abych jen planě neabstrahoval..\nZítra začínáme nacvičovat písničky pro oslavu 60 let služby našeho pana varhaníka, ve středu plánujeme menší čundr po okolí s ministranty (mladší kluci).. Zdá se vám to jako prkotiny.. Ale jsou to části opravdového života. A protože je tu Někdo, kdo nás spojuje a naše aktivity nejsou nějakou nadstavbou typu „zahrádkářský spolek“, vyjevuje se tak pozvolna i jistý smysl, smysl života.\nJe to neobratné, ale nějak jsem chtěl, alespoň vzdáleně přiblížit, co znamená víra pro jednoho špatného katolíka z Vysočiny.\nA když jste psal, o těch autoritách.. Všiml jsem si, že na (předpokládám) Vašem poetickém blogu figuruje v rubrice právě čtu Ježíš Nazaretský od profesora Ratzingera. Ten jako papež vydal dvě encykliky o „božských cnostech“ - o Lásce a Naději. Třetí teologální ctností je Víra..\nZdeněk Kopřiva, 25.8.2008 21:53\nta slova od Martina Bubera, jsou velmi zajímavá a musím se přiznat, že mě značně zaujala, zejména pak jejich myšlenkové vyvrcholení...kdy člověk podá ruku člověku... V té chvíli pochopíme, kdo je Bůh a co je Láska. Doufám, že jsem to pochopil správně\nOdp: Dobrý den,Citadelu od Antoine de...\nplihalik, 25.8.2008 8:26\nA ještě dodám, že víra křesťana je především vírou v Krista (docela dostupné zjevení Boha).\n"Boha nikdo nikdy neviděl. Jednorozený Bůh, který spočívá v náručí Otcově, ten o něm podal zprávu“ (Jan 1,18)\nOpora a jistota, 25.8.2008 8:32\nmáte zajímavou myšlenku bohatě rozvedenou. Člověk technicky založený má však trochu potíž hlavní téma v článku vyhledat, aby na něj mohl reagovat (to je můj případ). Můj názor tedy je následující:\nOpravdu věřícímu člověku je víra v životě jedinou neochvějnou jistotou a oporou v obtížných chvílích, kdy už žádnou jinou jistotu v reálném světě nenachází, kdy mu všichni jeho dostupní spoluobčané odmítli pomoci, odmítli ho podpořit na jeho životní pouti. Je smutné, že takových „ lidmi opuštěných lidí“ je mnoho a domnívám se, že v současné době jich nebývale přibývá. Je to asi proto, že na nejvyšší stupeň hodnot byly v současné době postaveny všemocné P E N Í Z E, a ne duševní a sociální jistota a spokojenost obyčejného, morálně se chovajícího člověka.\nOmlouvám se, jestliže moje pochopení Vašeho článku a reakce na něj nebyla přesně taková, jakou jste očekával.\nOdp: Opora a jistota\nZdeněk Kopřiva, 25.8.2008 20:45\nNe, v žádném případě se nemusíte omlouvat. Já očekávám různé reakce a jsem za ně vděčný. Vždyť od toho jsou tyto diskuze, aby rozvíjely danou myšlenku, jak jsem již podotkl výše z pohledů a dosaženého poznání různých lidí. To samo o sebe je pro mě nesmírně cenné. V žádném případě netvrdím, že já mám pravdu. To zdaleka ne. Můj stupeň vnímání nemusí být stejný jako Váš, ale Vaše argumenty mi mohou pomoci můj pohled na víru změnit, jsou-li dostatečně podložené. To, že peníze se staly Bohem současného světa je všeobecně známé a vidíme to dnes a denně. Tento článek jsem tu dal s cílem pochopit, co znamená víra pro lidskou bytost. A proto opakuji, jsem nesmírně vděčný za jakoukoliv reakci, která mi pomůže ne-li úplně, tak aspoň částečně poodhalit tajemství lidské víry.\nkrok, 25.8.2008 9:27\nBůh chce vaše činy, které ho budou oslavovat... Kam mam polozit bombu?\nplihalik, 25.8.2008 15:59\nslayd, 25.8.2008 13:06\nOd čeho má víra člověka osvobodit? Od reálného života a řešení jeho problémů? K tomu nepotřebujete víru. Stačí se opít, polknout extázi nebo to skončit definitivně a máte klid. Křesťanství nic neřeší...\nVidím, že se ženské diskuze na svíci neujaly, tak zde někdo zkouší přehodit výhybku. A ty nové přezdívky?!\nJeden váš křesťanský vůdce psal své názory v komentářích na článek Je homosexulaita nemoc?\nTam naleznete odpovědi i na vaše otázky a........ doporučenou literaturu. P.S.\nOdp: Matení veřejnosti.\nplihalik, 25.8.2008 16:00\nJe celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nAlexander Isaia, 25.8.2008 14:33\nJe celkem zábavné sledovat ty co vědí a věří a ty co nevědí a nevěří. Dle mého názoru je skvělý pocit přijímat boží lásku:) Naplní to takovým skvělým pocitem a opravdu to pomáhá ve špatných životních situacích. Navíc si nemyslím, že byto odpoutávalo od řešení každodenních problémů. Víra spíš dodává sílu je řešit. Ono pravda je, že každý člověk to bere jinak. Ale pro někoho kupříkladu melancholické povahy je víra nezaměnitelnou životní oporou. Nikdy bych nikomu víru nijak nenutil a myslím, že stejně tak ani jakýkoliv jiný křesťan. Jde jen o to, že nikdy nic nezjistíte, pokud budete stát před zavřenou branou, za kterou se pro vás skrývá entropie. To zdali nahlédnete však jest volba pouze vaše.\nOdp: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nslayd, 25.8.2008 15:33\nOtázkou zůstává pane Alexander, kam řadíte např. mne? Mezi věřící nebo nevěřící? Asi ještě upřesním...\nKdyž nejsem věřící křesťan a přesto věřím v něco - co mohu nazývat BOHEM - jsem věřícím nebo nevěřícím?\nPokud jsem věřícím, další otázka zní? Kam mne zavede moje víra, když nejsem křesťan. Do náruče trojjediného boha asi ne...? Nebo snad jo? Zavede mne jiná víra, než křesťanství do pekla? Nebo k věčné nicotě nebo k nirváně, nebo do ráje s huriskami? P.S.\nOdp2: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nJana, 25.8.2008 15:38\nMožná jste agnostik? Jako já?\nOdp3: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nslayd, 25.8.2008 15:50\nA co z toho vyplývá Jano, kdybych tím agnostikem byl?\nAlexander Isaia, 25.8.2008 20:33\nTakto pane slayd, já to tímto způsobem neberu a nerad bych Vás někam škatulkoval. Jde mi o to, že by jste si měl někdy zkusit vypůjčit bibli a zkusit si ji pročíst, protože se musíte nejdřív do křesťanství trochu ponořit, abyste porozuměl proč po celém světě a po celé historii existuje tolik křesťanů. Tímto způsobem byste našel odpovědi na všechny jmenované otázky a ještě mnohem víc. Jde jen o to se povznést nad předsudky. Pokud ani potom neuvěříte, není již co dále namítat.\nA jestliže chcete mermomocí vědět jak je to s těmi nazvy, tak jsou lidé lhostejní a ti co zaujímají postoj. Ti co věří a ti co nevěří a dávají to hodně znát (ateisté). Potom ti co hledají, co věří ve vyšší bytost, ale nijak k ní blíže neprostupují. Ti co věří potom z pohledu křesťana je jeho víra ta pravá, ale i když jdete jinou vírou nebo budete ateistou, budou si s Vámi rozumět více nežli s lidmi lhostejnými. A nemusíte tak moc přemýšlet nad očistcem. Důležité je věřit v boha a být mu blízko.\nmodrásek, 25.8.2008 21:53\npane Slayde, pro mne není třeba vědět, zda jste nebo nejste 100% křesťan. Pro mne je důležité pouze to, jak se Vy i jiní lidé chovají k ostatním lidem, zda pomáháte těm, kteří si sami pomoci nemohou, nebo se jim to daří jen částečně. Kdo nepomáhá a pomoci může, ten pro mne není ČLOVĚKEM, i kdyby byl jinak 100% křesťanem. A protože vím, že v rámci svých možností lidem pomáháte, tak pro mne jste ČLOVĚKEM v tom dobrém slova smyslu.\nOdp: Neznepokojujte se\nZdeněk Kopřiva, 25.8.2008 22:12\ndíky Vám jsem si vzpomněl na jednu příhodu. Jednou jsem ještě s jednou paní pomáhal muži v bezvědomí, který ležel na cestě. Potom, co jsme mu v rámci svých možností pomohli, se mě ta paní zeptala: „ Vy jste Křesťan, však?“ Odpověděl jsem: „Ne, jsem člověk.“ Vždyť na mém místě to mohl být kdokoliv. Křesťan, Buddhista, Hinduista, Ateista, Arab či Žid... Myslím si, že tato členění na jednotlivá věrovyznání nás jen rozděluje. Musíme si především uvědomit, že jsme lidé. I když např. Hinduista nemá problém milovat stejně Krista jako Krishnu, či Budhu. Pro něho je to stále ten samý Bůh, i když v jiných podobách. Pro něho podstata zůstává stále stejná, i když v různých formách.\nOdp2: Neznepokojujte se\nmodrásek, 26.8.2008 12:20\nAno, člověk může být dobrý, vzácný a morálně na vysoké úrovni, i když věří třeba v božstvo v podobě zlatého slůněte. Důležité je, aby ten člověk pečoval jak nejlépe umí o svou rodinu, bezdůvodně neubližoval jiným lidem a na úkor jiných lidí se neobohacoval.\nZdeněk Kopřiva, 25.8.2008 21:18\nAle jak můžete vědět, že Vy, kteří věříte, tak víte? I já věřím, že vše co vzniklo, musí mít nějaký hlubší smysl a důvod, ale má víra mě neuspokojuje. Chci mít bližší kontakt s Bohem... dýchat Boha, žít Boha... Za slovo Bůh si můžete dosadit slovo Láska, protože Láska je to jediné co ve svém životě hledám. Tu skutečnou lásku, která dává a která nechce jen brát. Lásku svobodnou, lásku milující a věčně žehnající. Téměř celý život se snažím o prožitek lásky. Ale když si například vzpomenu na Matku Terezu, zjišťuji, jak velmi jsem od té Lásky vzdálen. Možná teď máte pocit, že tak trochu utíkám od tématu, ale cožpak i láska nesouvisí s naší vírou? Křesťané miluji Boha na základě víry. Možná se teď mýlím, nevím, jestli ano, tak mě prosím Vás opravte. Víte, já nemohu říct, že žiji křesťanským životem. Snažím se žít jak nejlépe dokážu, být prostě člověkem. Co však znamená samotné slovo - VÍRA? Nemohu si pomoct, ale víra pro mne znamená, věřit v něco, co je ode mne velmi vzdálené. Věříme v něco, co neznáme, co jsme pouze slyšeli, či už od jiných lidí nebo z různých knih např. bible. Ale jak mohu vědět, že to, v co věřím, má reálný základ. Na základě čeho? Vždyť mi chybí samotný prožitek. Už rozumíte o co mi jde? Ve svém srdci mám obrovskou energii, kterou cítím jako silné chvění. někdy mám pocit, že mi exploduje srdce... Jsem naplněný radostí i přesto, že nežiji křesťanským životem a můj pohled na svět je možná trochu odlišný. Tak odkud to pochází? Je to láska? A jestli to je láska, je to prožitek Boha? A kde je potom má víra? Je ještě potřebná víra, když jsem šťastný v samotných hlubinách mého Bytí, když jsem šťastný dokonce i v bolesti?\nmerlinn, 26.8.2008 0:26\nTak prostě buďte naplněn radostí v každém okamžiku svého života. Moc se v tom šťouráte, a tím se matete. Bůh je přítomnost, tak jí naslouchejte.\nCit.: Ale jak mohu vědět, že to, v co věřím, má reálný základ.\nJak můžete vědět, že cokoliv má reálný základ? Život je možný jen díky víře. Věříme, že žijeme v reálném světě. Věříme, že vesmír je skutečný. Pochopte, že ve chvíli, kdy budete vědět, že v co věříte má reálný základ, tak přestáváte věřit. Z víry se stane vědění. Tím odpadnou prožitky, protože veškerá mysticita bude tatam.\nPavel od vody, 26.8.2008 12:00\nDíky Merline, to je ono! Bůh je přítomnost a přítomnost je Život.\nPan Werich říkával: Na minulost můžeme vzpomínat, na budoucnost bychom měli myslet. Ale žít, žít se dá jen v přítomnosti.\nOdp4: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nmerlinn, 26.8.2008 12:17\nJá si přidám jednu citaci od Junga: „Mmusím říci, že člověk, kterého označujeme za moderního, a který tedy žije v bezprostřední přítomnosti, stojí na vrcholu nebo na kraji světa: nad sebou má nebe, pod sebou celé lidstvo s jeho historií ztrácející se v prapočáteční mlze, před sebou propast veškeré budoucnosti. Ano, zcela moderní je teprve tehdy, když se dostane na nejzazší kraj světa a za ním je jen to, co odpadlo a co překonal, před ním pak příslušné nic, z něhož se ještě může stát vše.“\nZdeněk Kopřiva, 26.8.2008 19:02\nMám to chápat tak, že to co pokládáme za zázračné ( myslím tím např. zázraky za Ježíšovi éry ) se spolu se získaným poznáním či věděním rozplývají, anebo lépe řečeno mění se v poznatelnou skutečnost? Například vzkříšení mrtvého Lazara. I dnes medicína natolik pokročila, že dokáže oživit mrtvého člověka a přivézt ho mezi živé. Před dvěmi tísíci lety by to zajisté byl zázrak, nyní to pokládáme za zcela prosté, protože chápeme princip fungování lidského těla a známe různé léky, které dokáží srdce nastartovat, aby opět naskočilo, např. Adrenalin, nebo elektrošoky... Je pravda, že Lazar byl již ve značném rozkladu, ale i lidstvo se blíží k době, kdy budou lidé schopni z pouhé jediné buňky opětovně vytvořit původní tělo, které již dávno zemřelo. Zdá se Vám to nereálné? Já věřím, že nic není nemožné... Ej a jsme zase u té víry Ale souhlasím s panem Merlinnem, že se v tom zbytečně moc šťourám, ale co naděláte, jsem už takový A vlastně souhlasím i s tím, kde říkáte, že je to právě víra, která mi říká, že to co pokládám za reálné, skutečně reálné také je.\nmerlinn, 26.8.2008 21:11\nAno, můžete to tak chápat.\nKřesťanství asi není pro Vás, když jste ten šťoural. Nemuselo by se Vám spousta věcí, které byste vyšťoural líbit. K Vašemu založení bych doporučil džnánajogu nebo dzogčhen.\nShipper, 29.8.2008 18:28\nVěříme, že vesmír je skutečný. Pochopte, že ve chvíli, kdy budete vědět, že v co věříte má reálný základ, tak přestáváte věřit. Z víry se stane vědění.\nPodle vás se nepřibližujeme postupně k pravdě o reálném světě, existujícím objektivně mimo naší mysl, jak tvrdí Karl Popper?\nStavíte postmodernisticky vědu na úroveň umění?\nTo, že nelze objektivitu dokázat, neznamená, že neexistuje...napsal váš oblíbenec...Jung.\nmerlinn, 29.8.2008 22:06\nOmlouvám se, ale asi jsem Váš komentář nepochopil. Možná jste Vy nepochopil ten můj, z čehož vzniklo nedorozumění. Problém tkví v tom, že Vy se díváte na svět zevnitř ven, kdežto já zvenku dovnitř. Nepřipomíná Vám to něco?\nPodle mne neexistuje nic mimo naší mysl.\nPokud nemohu objektivitu dokázat, tak jí budu nebo nebudu věřit. Jestli existuje nebo neexistuje, to opravdu nevím.\nOdp5: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nShipper, 30.8.2008 5:06\nTakhle jednoduché to není.\nMohou si lidé vymyslet jinou vědu?\nVěříte, že člověk poznává pomocí vědy postupně a za cenu neustálých omylů reálný svět nebo ne?\nTo, že skrze náš vnitřní svět probíhá veškeré spojení se světem vnějším s tím nesouvisí a to jestli jsem introvert nebo extrovert už vůbec ne.\nP.S. Jako psycholog amatér to máte za pět, jsem introvert, údajně těžký.\nOdp6: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nmerlinn, 30.8.2008 12:20\nVymyslet si jí nemohlou, ale stačí podnět, a mohou tomu začít věřit. A pak tomu můžete říkat třeba, že si jí vymysleli.\nLidstvo jako celek postupně díky vědě objevuje reálný svět. Pro mě, jako jednotlivce je ale realita stále subjektivní a výsledkům vědy sice věřím, ale uvědomuji si, že mohou být skreslena paradigmatem doby, proto s rezervou. Nicméně věřím, že objektivní realita by měla být objevována právě tímto způsobem i za cenu omylů.\nTady došlo k omylu. Psal jsem o nepochopení z důvodu, že jste jiný psychologický typ. Vyvozoval jsem to z Vašeho zaměření na objekt, což je nejcharaktičtější znak. Posuzovat to podle internetové diskuze je obtížné. Navíc jste se mohl nechat kvůli Vaší cestě k úspěchu přeprogramovat, promiňte mi ten výraz, a na venek působíte jako extrovert. Jako např. ten Amwayák, zblbnutý přednáškami, knihami, jinými lidmi...\nOdp7: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nShipper, 30.8.2008 16:25\nPak byste ale neměl odsouhlasit panu Kopřivovi tento výrok:\n...je to právě víra, která mi říká, že to co pokládám za reálné, skutečně reálné také je.\nProblém je ve slově věřit, má více významů. Je rozdíl jestli věřím, že věda se postupně přibližuje k pravdě, anebo jestli spolu s postmodernisty věřím, že věda je na tom co se týče svých teorií stejně jako jakákoli historicky vzniklá víra, či mýtus, což vyplývá jak z příspěvku pana Kopřivy, tak z vašeho původního příspěvku.\nNejde o slovíčkaření, tento problém dělí vědeckou veřejnost na dva tábory.\nJak jste přišel na to, že jsem na cestě k úspěchu???\nJinak já proti cesťákům nic nemám, může být dobrý,průměrný, nebo špatný, tak jako doktor, kněz nebo prostitutka.\nOdp8: Je celkem zábavné sledovat ty co vědí a...\nmerlinn, 30.8.2008 22:31\n-Nevzpomínám si, že bych s tím souhlasil.\n-Abych řekl pravdu, o postmoderně nic nevím.\n-Nevím, který můj příspěvek považujete za původní...\n-přišel jsem na to, když jste mluvil o tom, že se seberealizujete (to zní hrozně) a jinde, že seberealizace je cesta k úspěchu.\n-nerozumím termínu cesťák, pro mne je to služební cesta. Ale nejspíš myslíte toho Amwayáka...\n-uf, už je to opravdu jenom slovíčkaření a mě to nebaví. Jestli to po nás někdo ještě čte, tak je to masochista\nAlexander Isaia, 26.8.2008 17:05\nNa tuto otázku mohu odpovědět z více úhlů. Například vím, protože věřím. Ale jde o poněkud jinou věc než jsem měl namysli. Snažil jsem se říci, že existuje mnoho lidí, jenž kritizují výzdobu pokoje aniž by otevřeli dveře a podívali se do něj. Brána poznaní jim tedy zůstává zavřená. Spousta jich v sobě cítí prázdnotu a neví co s tím mají dělat. „Brána“ je v mé filozofii dosti důležité slovo. Dříve nežli člověk něco udělá či řekne, měl by otevřít bránu. Čili zjistit co se za ní nachází a poté teprv zkušený odejít či pokračovat dál v cestě, kteráž se za ní skrývá.\nJsem potěšen, že znáte to pravé slovo ten pocit. Je to ona „láska“. Věřím, že většina lidí si přeje lásku dávat i přijímat. Za předpokladu věčného života je láska to jediné, co by vás udržovalo nad vodou. Je to dobrovolný pocit, kdy nám na někom nebo na něčem záleží. Nejkrásnější láska je ta vzájemná mezi lidmi a láska k bohu, který nám ji dává vždy, když jsme ochotni ji přijímat. Toto jsou základní principy...vyšší už nemůže obyčejný člověk tak snadno pochopit. Existují i nemoci lásky, kupříkladu posedlost...ale to už bych příliš odbočoval.\nPokud se cítíte naplněn a šťasten, máte nejspíš jakýsi dar, díky kterému si umíte lásku přijímat i dávat. To o víře křesťanů říkáte správně, věří v boží lásku, jenom jsou také zaměřeni na pana Ježíše Krista, který pro se lidstvo obětoval.\nVíra. Víra, stejně jako láska, není záležitostí těla ani mysli, nýbrž duše. Už tím, že máte víru, povznášíte svou duši. Víra může i nemusí být slepá. To už musí posoudit Váš zdravý rozum. Ale pokud byste chtěl vysvětlit víru z duševního hlediska vyzní to hned poněkud jinak. Pro někoho neracionálně, pro někoho nevysvětlitelně a pro někoho naprosto naplňujícně. Víra je to, že věřím, protože věřím a v tom je jeden z těch nádherných prožitků, který nás smiřuje se vším. Samozřejmě to také souvisí s láskou, které se nám dostává. O víře nesmíte pochybovat, obzvláště ne, když jde o víru v boha, jinak již nejde o víru. Právě ona pochybnost jest totiž opakem víry. Však vědět chcete více, nejlepší bude obrátit se na kněze, který se na víru soustřeďuje léta a zná odpovědi i na složitější otázky než Vám je schopen odpovědět prostý člověk.\nNapadá mne, když jste říkal, že máte srdce tak plné energie a lásky. Dělíte se o ni dostatečně? Třeba máte touhu jí rozdávat více. Jinak dle mého názoru máte jistou víru, ale to, kde je musíte přece vědět nejlépe sám.\nZdeněk Kopřiva, 26.8.2008 19:16\nDěkuji Vám za tento komentář, který mě velmi oslovil. Musím se přiznat, že jsem se cítil, jakoby jste mě vysvékal ze šlupek mého vnitřního Já Chci tím říct, že jsem měl pocit, že do mě vidíte. Souhlasím s tím co říkáte. Zní to zajímavě a celkem logicky. Nedá se s tím nesouhlasit. Ano, já v podstatě mám víru, i když to není zrovna ta pravá křesťanská víra. Ale každopádně to víra je. A také jste trefně poznamenal, že i když je ve mně nahromaděná obrovská vlna energie a lásky, tak v podstatě nevím, co si s ní mám počít. Nevím jakým způsobem a kam ji mám zaměřit. Skutečně se mě Váš příspěvek dotkl, právě proto, že jsem se v něm tak trochu vzhlédl, jako v zrcadle.\nAlexander Isaia, 26.8.2008 22:43\nRádo se stalo. Vaše potěšení radostí mou jest:)\nJuras, 26.8.2008 15:44\nŠpatná kategorizace. Chybí Vám vyjmenovaná skupinka těch, kteří vedí, ale nevěří (ta bude asi prázdná), ale hlavně velká skupina těch, kteří nevědí a věří. Zatímco jste se dotknul jen početně zanedbatelných skupin, drtivou většinu populace jsete neoznačil správně. Nebo spíš - do kategorie - „nevědí a věří“ asi spadají všichni lidé, které máte na mysli. Křesťané, ateisti, ... Z lidí, kteří nevědí a nevěří, znám s jistotou jen jednoho - Jurase. A o žádném člověku bezpečně nevím, že by skutečně věděl. Oni to někteří občas říkají, ale neradno jim naivně věřit. Bezhlavou víru takovým lidem už zaplatila spousta lidí majetkem, ba i životem.\nTakže když shrnu kategorie: Bezpečně vím o existenci lidí dvou kategorií - já jako nevědoucí nevěřící, dále většina ostatních jako nevědoucí věřící.\nAlexander Isaia, 26.8.2008 17:32\nOmlouvám se, kategorizace lidí není mou silnou stránkou. Vždy jsem měl tendenci kategorizovat, ale každý člověk je pro mne vyjímečný a jedinečný, každý má vlastní zkušenosti a životní cestu. Nikdy jsem neměl v oblibě ani demokracii ani socialismus, protože tam nejsou lidé, nýbrž masy. A každý člověk věří svým individuálním způsobem. Kromě těch lhotstejných, čili těch jenž k této otázce nezaujímají žádný postoj. Tím vědět a nevědět jsem měl namysli, vědět co víra v boha obnáší. Myslím, že každý člověk by si alespoň jednou za život měl zkusit bibli přečíst, a to né kvůli tomu, aby se stal věřícím, ale aby zjistil, co je tam psáno a vytvořil si tak postoj na základě určitého stupně vědění, jestli mi rozumíte. Nemyslím, že by člověk mohl vědět úplně všechno. Kdyby totiž byla entropie nula, tak už by člověk mohl přežít jedině na základě lásky. Můžete věřit, že něco vyššího existuje, ale nesnažit se k tomu nějak přiblížit, a říct si: „Však ono mě to vidí, sleduje jak se prokousávám, životem. To je přece to, o co usiluje, že ano?“ ...a s tímto věděním zakončit své myslenky týkající se boha. A jakým způsobem vy nevěříte? Jste ateista či lhostejný člověk?\nJana, 26.8.2008 18:25\nJuras je agnostik. Použiju oficiální kategorii. Juras nevěří, že můžeme zjistit, jestli Bůh je nebo není.\nJe otázka, jestli je Juras agnostik tzv. měkký, tedy jestli připouští, že možná někdy existenci či neexistenci Boha budeme schopni dokázat. Nebo je tzv. agnostik tvrdý a věří, že nikdy nebudeme schopni tuto otázku zodpovědět.\nJá osobně jsem agnostik tvrdý a tímto zdravím Jurase do Brna, zítra tam jedu na seminář.\nJuras, 26.8.2008 21:51\nPochybuju, že jsem agnostik (ten popis ani popis na wikipedii mi nesedí) a když už tak jedině slabej. Já kategoricky netvrdím, že by to nešlo dokázat. Tvrdím, že to ještě nikdo nedokázal. O většině lidí předpokládám, že neví, jak je to s tím bohem doopravdy, někteří z nich věří v existenci boha (bohů), někteřží z nich (ateisti) věří v neexistenci boha a potom jsou nevěřící, kteří nevěří ani v existenci ani v neexistenci.\nJeště by mohli existovat vědoucí lidé - ale to jen v případě, že bůh existuje a že ti vědoucí mají oproti nám nevědoucím nadstandardní výbavu. Takovým mohl být třeba Ježíš - třeba byl uměle nastrčená figura s úkolem tady ovlivnit vývoj.\nPoslední odstavec se s agnosticismem trochu vylučuje, ne? Já bych svůj názor nepojmenoval jinak než nevěřící - nemám pro nic důkazy, přijímané informace bez podpůrných argumentů neberu. Kdyby se tady objevil nějaký vědoucí člověk, stejně bych mu nevěřil, pokud by mě nějak věrohodně neovlivnil, abych začal věřit - třeba že by přede mnou udělal nějaký zázrak (ale bacha na podfuky).\nJuras, 26.8.2008 21:53\nNo jó, někdo si jezdí v přípravném týdnu po seminářích, zatímco moje žena uklízí třídy po zednických pracech a malování a vyhrožuje, že tam nažene v neděli celou rodinu, aby mohla uvítat školáky v čistém prostředí, že prý to nestíhá Tak si to na semináři užij\nJuras, 26.8.2008 22:14\n„Juras nevěří, že můžeme zjistit, jestli Bůh je nebo není.“\nTohle je vlastně velice pravdivě řečeno, ale spoustu lidí to zmate, budou si myslet něco jiného než co je pravda. Takže dodám „a zároveň nevěřím, že nemůžeme zjistit, jestli Bůh je nebo není.“\nJana, 28.8.2008 6:52\nTakže jsem měla pravdu. Jsi agnostik.\nJuras, 26.8.2008 22:10\nAteisti nejsou nevěřící lidé, dost často to bývají spíš fanatici. Lhostejnost podle mého nesouvisí s vírou či nevírou. Nejvíc mě charakterizuje právě nevědomost a neochota uvěřit, protože víru lze založit pouze na intuici a ta bývá ošidná.\nNa problematiku existence našeho světa se dívám spíš systémově nebo možná dokonce techokraticky. Jako méně iracionální mi připadá kreacionismus než evolucionismus (viz článek Bůh není je nesmysl. Přitom ale nevylučuji ani jedno.\nNejvíc ze všeho by mě zajímal smysl naší existence. Jestli nás něco stvořilo, proč to udělalo. Když člověk píše např. program a potom ho pouští, má nějaký cíl. Buď ho chce použít jako nástroj k tomu, aby něčeho dosáhl (třeba internetový obchod, aby získal peníze, nebo editor fotek, aby upravil fotku). Nebo cílem může být samotný program (třeba naprogramovaný film nebo vymyšlený algoritmus). Nebo to může být školní projekt, na kterém se učí programovat a hned po dokončení to smázne. Třeba jsme jenom nějaký zkušební projekt, pozítří nás smázne a udělá to znovu, pořádně.\nAlexander Isaia, 27.8.2008 9:13\nDobrá tedy, z jistého úhlu máte bezvýhrad pravdu, protože ateisté mají svou velkou víru a ta víra popírá existenci jakéhokoliv boha. Však z pohledu věřícího je ateista silně nevěřící. Vzpírající se proti této myšlence. Ale je to postoj, což se cení. Lhostejní lidé jsou takoví, které to nezajímá. Je mi zcela jasné, že racionálně se ve víře budete cítit ošizen, ale Vaše duše bude získávat. Víte? To je oč tu běží.\nPokud by teorie evolucionismu byla ta pravá, byl by stejně zázrak to jakým způsobem se člověk naučil uvažovat. Ano, tím jak uvažujeme, naše filozofie a umění. Technologie a vědění. Mezi všemi živočichy této planety právě my jsme toho dosáhli. Ale proč? Snažím se říct, že ať je jakákoliv z těchto teorií pravdivá je to zázrak a všichni přece víme, co to znamená.\nDůvod existence lidstva. Kdybych se na to díval z naprosto neovlivněného pohledu. Tak bych tvrdil, že vyšší bytost nás stvořila buď jenom pro legraci nebo abychom dosáhli určitého vědění. Kdybych byl jednoznačný věřící, řekl bych, že nás stvořil z lásky a pro lásku. Protože je věčná. Ale díky své prozřetelnosti vím, že všechny tři jmenované důvody mohou pravdou býti. Omlouvám se za sebechválu.\nJuras, 26.8.2008 22:24\nS tím věděním jsem to bohužel pochopil jinak než jak jste myslel, teď už jsem asi blíž Bibli jsem číst zkoušel a nesdílím Váš názor, že by to měl zkusit každý. A rozhodně by si neměl představovat, že ji může přečíst a tím ji pochopí. Daleko lepší je nechat si jednotlivé příběhy převyprávět od někoho, kdo to studoval a kdo rozumí i tomu, proč se stalo to a to. Například Abrahám a jeho syn Izák. Po přečtení popisu událostí v bibli člověk nechápe, jak takového boha někdo může považovat za milujícího a spravedlivého. Vždyť něco takového dělali nacisti - je to hlavním motivem románu Sophiina volba. Ale potom jsem viděl film Abrahám a potom mi došlo, PROČ to tak bylo. A že ten příběh je vlastně velmi moudrý. Sám, po přečtení bible - to mi nemělo šanci dojít. K Bibli je ještě potřeba kvalitní výklad.\nJuras, 26.8.2008 22:30\nA ještě jestli někoho zajímá, jak v současnosti chápu příběh o Abrahamovi:\nAbraham byl despota, dogmaticky se oháněl božími zákony a na každém vyžadoval striktní dodržování pravidel. Bez ohledu na pocity lidí, se kterými jednal - nechoval se zkrátka hezky k lidem a tyranizoval je a deptal, navíc s božím jménem na rtech. Proto mu chtěl dát bůh lekci a nařídil mu trochu zveličenou verzi toho samého, čím Abrahám otravoval své spoluobčany. Nastavil mu zrcadlo vyhnané ad absurdum, aby pochopil, jak nemožně se chová. Ve skutečnosti bůh neměl v úmyslu požadovat obětování izáka, jenom chtěl, aby Abrahám věděl, jaké to je.\nVidím v tom tak trochu i uplatnění karmického pravidla\nAlexander Isaia, 27.8.2008 9:30\nAno, částečně s Vámi souhlasím. Bible je kniha v symbolech. Věty jsou tam psány tak, že se člověk často musí zamyslet velmi hluboce, aby pochopil, co se bůh prostřednictvím písma snaží říci. Já jsem měl to požehnání narodit se s darem rozvinuté pravé hemisféry mysli. Tudíž mi ne až tak často dělá problém pochopit smysl oněch vět a odstavců. V dnešní době jsou lidé velmi racionálně přemýšlející, ale uniká jim tím představivost a schopnost číst v symbolech. Ale dokud jsme schopni mluvit v metaforách, nejsme úplně ztraceni. Chci říct, že by se lidé měli snažit rozvíjet všechny aspekty svého uvažování. Přemýšlet racionálně je skvělé a zdravé. Ve víře je také potřeba racionálních lidí, kteří jsou prozíravě věřící, nemyslím teď ty kteří přemýšlejí jak jen sebe obohatit, však ty, jenž jsou schopni prohlédnout takovéto lidi. Ale i přesto tvrdím, že s ničím se to nemá přehánět, ani s racionalitou, protože bychom mohli s postupem času přijít o mnoho toho, co nám bylo darováno a odejmout si to můžeme jedině sami.\nOlix, 27.8.2008 16:21\nVíra není pocit. Buď člověk věří a nebo nevěří... Pokud by se člověk nechal vést pouze svými pocity, jak by obstála jeho víra v době, kdy je těžko? Víra je mnohem více, než-li pocity, i když víru mohou pocity doprovázet, to se nevylučuje...\nAlexander Isaia, 27.8.2008 19:48\nTvrdíte tedy, že je víra pouhá myšlenka?\nOlix, 27.8.2008 20:00\nNe, víra je rozhodnutí\nAlexander Isaia, 27.8.2008 21:13\nOmlouvám se, ale rozhodnutí si představuju jakožto jednorázovou věc, víra mi nepripadá takto jednorázová\nOlix, 27.8.2008 21:39\nNemusíte se omlouvat, rozumím vám... asi bych měla psát trochu více. Na jednu stranu máte pravdu v tom, že víra skutečně není jednorázová. A možná se vícekrát v životě budeme muset rozhodovat věřit a znovu pokračovat tam, kde jsme přestali. Příliš mnoho pochybujeme... Na druhou stranu mám dojem, že by mělo platit, když už člověk něčemu doopravdy věří, mělo by to být jednou provždy... i když jakoby k tomu člověk neustále znovu a znovu dochází. Možná bych ještě doplnila, že víra je také vztah, pokud se váže k nějaké osobě, Bohu. A na základě vztahu se rozhodujeme, kam až jsme schopní věřit či důvěřovat...\nAlexander Isaia, 29.8.2008 5:29\nVztah mi už připadá jakožto lepší pojmenování. Teď je to poměrně blízko toho, co věřím, že víra je.\nBůh může být vysvětlen pouze vírou, je...\nmerlinn, 25.8.2008 19:31\nBůh může být vysvětlen pouze vírou, je to absolutní předmět lidské víry. Doufám, že nikdo z těch, kteří hledají Boha neuposlechnou Vaší rady - zapomenout na víru. Víra je naděje, neberte lidem naději. Kdyby bylo možno Boha dokázat, pak by nebyla víra potřeba, řekl bych pak: Nevěřím, ale vím. Nikdo si nemůže být jist. Věřím, že stačí jenom věřit Kdo opravdu věří, prožitek se dostaví sám. Na tom je vlastně založeno křesťanství. Východní náboženství jsou trochu hloubavější a jejich panteon bohů je velmi rozsáhlý. To proto, že důležitější, než bůh je samotná víra. V jakého boha člověk věří, až tak důležité není. Nakonec, Bůh nemusí být ani osobní...\nOdp: Bůh může být vysvětlen pouze vírou, je...\nZdeněk Kopřiva, 25.8.2008 21:26\nToto mě velmi zaujalo, co jste napsal. „ kdo opravdu věří, prožitek se dostaví sám.“ A vůbec celý Váš komentář mě zaujal. Zajímavé, opravdu zajímavé. Jen musím na něj déle rozjímat.\nTo o tom zapomenutí víry, jak jsem již psal i panu Plíhalovi ( jestli jsem skomolil Jeho jméno, ať mi odpustí ) jsem přestřelil. Nemyslel jsem to tak jak to vyznělo.\nOpověď na otázku v názvu článku zní:...\nmerlinn, 25.8.2008 19:32\nOpověď na otázku v názvu článku zní: ano, myslím že víra osvobozuje.\nA něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nIsiik, 25.8.2008 22:36\nA něco pro úplného ateistu tam nemáte?\nA jestli víra osvobozuje? Ne, víra jedině zaslepuje...\nOdp: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nmerlinn, 25.8.2008 23:44\nI ateista věří. Kdyby nebylo víry, nebylo by pochybnosti, kdyby nebylo pochybnosti, nebyla by odvaha ani naděje, neboť víra je hypotetické uskutečnění a obecné určení posledních hranic naděje.\nAno, víra zaslepí horolezce, který se chystá zdolat horu. Kdyby nevěřil, že ji může zdolat, tak by ji nezdolal. A kdyby to věděl, pak by neměl co zdolávat, respektive překonávat.\nOdp2: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nJuras, 26.8.2008 14:49\nVždyť to napsal naprosto přesně a trefně - ateistu jeho víra zpravidla zaslepuje\nIsiik, 27.8.2008 13:30\nAle já vážně nevěřím.. nevěřím v to, že věřím a zároveň nevěřím, že ani nevěřím.\nKdybych byla čistý věřící, neměla bych pochybnosti o existenci Boha (resp. bohů), a tudíž bych „neviděla“ ostatní možnosti.. vůbec bych je nezvažovala.\nKdybych byla ateista do morku kostí, myšlenka jakékoli víry by mě odpuzovala natolik, že bych o ni také (jako věřící) vůbec neuvažovala.\nObojí je slepota nejvyššího stupně.\nNěkdo říká, že člověk musí najít víru v sobě. Ale kdo by věřil někomu, kdo svou náladu a životní názory mění každou hodinou?\nČlověk má v povaze růst, vyvíjet se.. Když se někdo rozhodne, že bude věřit jen něčemu, nasadí si vlastně jakýsi filtr, přes který mu neprojde nic jiného.\nNetrestá přece křesťanský Bůh toho, kdo o něm zapochybuje? Není to Bůh žárlivý?\n-Tyhle slova, to všechno vymysleli lidé, kteří věděli moc dobře, jak být lidem pastýřem (i tato analogie se často objevuje), ale co když člověk není ovcí? Co když nechce být využíván? Co když si chce svou vlnu ponechat, i kdyby mu pak v létě bylo nesnesitelné horko?\nCo když je člověk tvor, který je sám o sobě? Nepotřebuju Boží palec, aby mi ukázal, kam mám jít..\nKdybych před sebou měla dvě cesty: jednu na sever a druhou na jih a Bůh by mi snad ukázal na Jih, šla bych na východ nebo západ. Takhle bych popsala svůj vzat h k víře, jakékoli.\nA myšlenka Oscara Wilde nakonec: V nebi je sice blaženě, ale společnost je tam strašná. (To jenom k podráždění věřících.)\nOdp3: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nPavel od vody, 27.8.2008 14:02\nTady s Tebou souhlasím. Ano člověk je tvor svobodný. Před Bohem je svobodný, protože Bůh a Člověk jedno jsou. Ale jaksi se to nedaří před druhým člověkem. Tady se už projevuje ta touha po moci a z ní plynoucí peklo, které si člověk sám pro sebe na Zemi za ty věky vytvořil. Jo, říkám peklo, protože k ráji to tady má hodně daleko. Ráj na Zemi bude, až bude člověk člověku Člověkem.\nA na té křižovatce bych se rozhodoval stejně jako Ty. Vždycky jsem šel cestami jinými, než ostatní. Nejsi nakonec taky Štír\nJo a do nebe se mi nechce, já zůstanu tady.\nOdp4: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nIsiik, 27.8.2008 14:15\nPočkej, musím po sobě přečíst, co jsem vlastně napsala... A jo, svobodný člověk je, dokud nevypije pár skleniček, pak se stává otrokem.. ale to zas patří jinam.\nBůh a Člověk jedno jsou? Ale to snad ne, už jsem řekla, že schizofrenii nemám.\nJá si jako v pekle teda rozhodně nepřipadám. Pokud neoceníš, že máš kde spát a co jíst, poslala bych tě do středověku - express.\nA s lidmi příjemněji jednat nehodlám.. To totiž není o tom, abychom se k někomu mile chovali, ale abychom to dělali upřímně. Přetvářka přece není bránou do ráje?\nŠtír nejsem, mám dvě ruce a dvě nohy - žádný ten jedovatý hrot. A jako komfort mám hlavu. (Kryl)\nHoroskopy jsou snad ještě větší blbost než všechny víry na světě. Zajímavé, kolik lidí tomu stále věří... a to neříkám jako „věčný skeptik“, ale jako člověk, který nad tím uvažoval .. kdysi, myslím, mohlo to tak podle horoskopů fungovat, kvůli skladbě potravy zárodků dětí... jiné živiny, jiný vývoj... ale dnes už se jí všechno v různou roční dobu. Takže podle mého názoru, horoskopy jsou kravina.\nJak víš, že tě zítra nepřejede auto?\nOdp5: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nPavel od vody, 27.8.2008 15:39\nTa slova kurzivou dole jsou tvá slova z minulého příspěvku ve 13:30. To jsou přece slova svobodného člověka, o kterém tu stále mluvím. A se všemi souhlasím. Já se chovám a myslím stejně. Taky si nechávám svoji vlnu, a nakládám s ní dle svého. Třeba ji někomu daruju. A o té křižovatce jsem již psal.\nBůh je Člověk a Člověk je Bůh. K tomu mne přivedlo tvrzení každého kněze, když řekne, že Bůh stvořil člověka k obrazu svému. To je přece jasný. Kdybych to udělal já, tak bych to udělal tak, aby se mi mé dílo co nejvíce podobalo. No né? To se schizofrenií nemá co dělat.\nAle musím končit, jdu do práce. Vrátím se po desáté večer.\nOdp6: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nIsiik, 27.8.2008 19:12\nNo jo, italika, to je věc: K tomu mne přivedlo tvrzení každého kněze, když řekne, že Bůh stvořil člověka k obrazu svému. To je přece jasný. Kdybych to udělal já, tak bych to udělal tak, aby se mi mé dílo co nejvíce podobalo.\nA to já zas ne.. když maluju, nebo píšu.. vždycky dělám spíše do fantasie.. vymýšlím různé zrůdy :), jen záleží, nakolik byl Bůh originální... (Teda pro mě žádný Bůh nebyl a asi ani nebude, ale jak říkám, i hypotetické situace je radno zvážit. Jen nic nepřehlížet.)\nPodle mně, tesař není stolem, obuvník není botou, i kdyby byla seč dokonalá. Takže Bůh je Člověk a Člověk je Bůh, pořád není pro mě.\nAbych řekla pravdu, více se mi líbí: Člověk stvořil Boha k obrazu svému, což by ovšem, z tvého pohledu, neměl být problém. :)\nOdp7: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nPavel od vody, 27.8.2008 23:23\nNo přiznám se Isiiku, začínáš mne zajímat. Jsem zpátky a velmi jsem spěchal.\nPoužiju jediné slovo z Tvého posledního - tohoto příspěvku: Fantasie.\nKdo ji má, tak ji má od Boha. Vymýšlet si, hledat, zkoumat, ale taky vidět a slyšet. To je to, oč tu běží. Fantazii se nelze naučit na žádné škole. Nikdo nemůže předem říct, já mám velkou fantazii. To řeknou až ti, kdož se budou dívat na jeho dílo. Michelangello měl fantasii až božskou a přece byl jeho David odsouzen k zániku. Až další generace to zachránily ... Jiné spekulace jsou liché.\nBůh nám neříká, co máme nebo nemáme dělat. Dal nám svobodnou vůli ale taky z ní vyplývající odpovědnost, chceš-li svědomí.\nMaluj, zpívej, vymýšlej si, hraj si, miluj. A dělej to s radostí, s nadšením a opravdově. Vždyť milování bez radosti je jen pouhý sex. A o ten já nemám zájem, je to jen náhražka.\nPS: nevím co je Italika, já oběť středoškolského vzdělání.\nOdp8: A něco pro úplného ateistu tam nemáte?...\nIsiik, 28.8.2008 15:17\nPromiň, ale prostě tomu, že fantazie a vůbec schopnosti vidět, slyšet apod. jsou od Boha, nevěřím .\nNemyslím si, že mi Bůh kdy co dal..., prostě to nepřijímám.\nVzpomínám si na něj, jen když mi něco vezme. Ale později stejně vím, že to nevzal on.. ale někoho za to vinit přece musím.\nAni si nemyslím, že mě Bůh přivedl na tuto diskuzi (je strašně zajímavé mluvit o něčem, v co nevěříte, že existuje).\nDělat vše s radostí přece taky nejde... ale s nenávistí, to je pak něco. Několikrát mě hnala nenávist k věcem, které bych jinak neudělala.. a vděčím jí za to. Jestli tohle někdo může nazvat Boží láskou, ať si poslouží. :)\nPS: italika = kurziva :),proto je to ve Wordu jako I.\nV otázce víry si neumím odpovědět na...\nivan, 25.8.2008 23:12\nV otázce víry si neumím odpovědět na tuto otázku.\nJestliže jsem absolutní autorita, tak proč bych měl požadovat uctívání a prokazování pokory?\nOdp: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 25.8.2008 23:22\nProtože mi to hýčká mé ego. Hned si pak připadám ještě mocnější.\nOdp2: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nPavel od vody, 26.8.2008 12:03\nA k čemu potřebuješ pocit moci?\nOdp3: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 27.8.2008 13:08\nProtože moc, resp. pocit moci nad lidmi, je to nejdůležitější, co člověk (Bůh) může mít.\nOdp4: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nPavel od vody, 27.8.2008 13:41\nAno! Touha po moci nad ostaními lidmi udělala ze světa to, co tady máme. Ale Bůh takové ambice nemá. Nepotřebuje je. Viz též můj příspěvek dole.\nMoc nad člověkem potřebuje jen jiný člověk a ohání se čímkoli, je aby ji získal. Od Boha člověk dostal svobodu, svobodnou vůli a jenom jiný člověk mu ji vzal. Jen aby sloužil svému EGU. Viz církve.\nZkroťte své ego, obejměte svého Ďábla a on vám bude sloužit.\nOdp5: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 27.8.2008 13:52\nJak nemá ego? Boha si vymysleli lidi. Je to takový nedokonalý člověk, který postrádá špatné vlastnosti - ale k tomu je tu chytře připleten ďábel. Pak se je na koho vymluvit.\nJá svého Ďábla neobejmu, protože žádný není. Jsem tu jen já. Schízu naštěstí ještě nemám. Hleďte, nová myšlenka.. křesťanství je staronovodobá shizofrenie... to si někde musím napsat.\nOdp6: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nAlexander Isaia, 27.8.2008 14:21\nTo znělo jako nádherný příklad ateismu:)\nOdp7: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 27.8.2008 14:23\nTak to ti, výjimečně, neberu.\nPavel od vody, 27.8.2008 15:12\nUf nestíhám. Povím, jak jsem došel k Bohu, či k čemusi, co je chytřejší než já, mohu-li to tak říct.\nBylo to na průmce při fyzice, kdy jsme rozbíjeli atomy. Na rozdíl od Mme Currie jsme to malovali na tabuli a do sešitů. Atom, jádro atomu, protony, neutrony, neutrina atd. Až k elementárním částičkám. Za každým rozdělením celku zůstaly dva menší celky a - energie. A zase - rozbili jsme jádro atomu, zůstaly nějaké mrňavosti a energie. A čím menší byly ty mrňavosti, tím větší energii bylo potřeba překonat. Prostě na jedné straně byly čím díl menší mrňavosti a na druhé straně tím více energie. Až jsme se dostali ku konci, kde na jedné straně nebulo nic a na druhé staně čistá energie. Z toho mi vyplynulo, že celý náš materiální svět není nic jiného než obrovské množství Energie.\nTrošku složitě popsáno, v reálu však nesmírně jednoduché. V materialistické společnosti 70.let nás profesor učil takovéto věci. Tenkrát jsem se ptal, jaká to musela být síla, která to uvedla do pohyby. Jistě. Fyzika na to celkem snadno odpovídá a lehce vysvětluje. Ale tahle myšlenka mne přivedla k víře, že je „cosi nad námi“ A tím nemyslím nad hlavami.\nDodnes jsem to nepojmenoval a ani se o to nesnažím. Je možný, že si Boha vymysleli lidi k obrazu svému i s lidskými neduhy. Je to ten, o kterém se mluví v Bibli, v Koránu ...\nJá se k Bohu nemodlím, já ho uznávám a obdivuju. Do kostela taky nechodím, ale chodím po Zemi, mezi lidma a dívám se a naslouchám. To je vše.\nIsiik, 27.8.2008 19:38\nJak to ten Einstein napsal? E=mc2 . (jako nadruhou)\nEnergie = Hmota\nNemám však nejmenší pohnutku nazývat to Bohem. Obdivuji se tomu, že žiju na krásné planetě, že můžu každý den čichat ke kytkám.. a podobné zvrácenosti :D (Ne, já to vážně oceňuji.)\nJenomže tu kytku taky můžu zašlápnout, polít térem a zakopat 5 metrů pod zem. Ne, já nemám respekt, ani úctu... Vůbec nejsem pokorná, nebo snad vděčná.\nNěkdy si dokonce myslívám, že je vše jen kvůli MĚ. Věřím tomu, a pak zas ne. A pak zas jo.. pořád dokola.\nAle myslím, že jsme tu už napsali dost planých vět.. jdu ven, sníst pár jablek a pak přečíst knížku. Povídalo se mi tady s Vámi se všemi pěkně, ale nevyřešilo se nic. Pokud si myslíte, že můj příspěvek stojí za odpověď, klidně odepisujte. Ráda odpovím.\nJak se říká, papír snese všechno.. a já dodám, že internet taky :)\nOdp8: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nmerlinn, 28.8.2008 14:33\nJedno arabské přísloví říká: „Štěstí tkví v tom, že se nehněváme na trny růžového keře, ale máme radost z růží, které na tom trnitém keři kvetou.“\nSvět je stále stejný, pro Vás, i pro katolíka. Mění se jenom lidská mysl. Ale svět v jeho celistvosti se nedá rozumově poznat. Každý, kdo se o to pokusí, musí logicky dojít k bodu, kdy stačí už jen pokora a úcta.\nOdp9: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 28.8.2008 15:20\n„Štěstí tkví v tom, že se nehněváme na trny růžového keře, ale máme radost z růží, které na tom trnitém keři kvetou.“\nAle vždyť to je zaslepenost! I trny jsou nádherné. A asi jen proto bodají, abyste se na ně pořádně podívali a všimli si, že i ony stojí za pozornost.\nJá se svět poznat nesnažím. Já na něj jen koukám z dálky.\nOdp10: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nmerlinn, 28.8.2008 16:17\nZaslepenost je vpořádku. Byla evolučně výhodná,proto jsme takový, jací jsme. Člověk, který s tím chce něco dělat se musí vrátit do lůna matky, jak říká Jung. Tzn. přehodnotit názor na svět a začít znovu jako nový člověk, člověk z nebe. Jako když se Neo v Matrixu probral do skutečněho světa. Rozdíl mezi Neem a Vámi je ten, že Neo chtěl lidem pomoci, kdežto Vy je chcete ovládat.\nOdp11: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 28.8.2008 16:25\nZaslepenost není v pořádku, a to ani omylem.\nA nevím, proč mi dáváte za příklad mistra Junga, ještě k tomu tak hloupě. Jestli to řekl tak, jak jste napasal (i s těmi chybami), asi měl zrovna slabší chvilku. A myslím, že řekl hodně jiných, lepších věcí.\nJako třeba to, že soudit jakkoli člověka, je neodpustitelné.\nNo to víte, že chci lidi ovládat, sama si přece pyramidu nevystavím .\nOdp12: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nJuras, 28.8.2008 21:51\n„Jako třeba to, že soudit jakkoli člověka, je neodpustitelné.“\nA nepletete si náhodou slova soudit a odsuzovat?\nOdp13: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 29.8.2008 0:10\nTo je docela možné ale vůbec, proces souzení vede k odsouzení. Jestli správnému (existuje vůbec?) nebo špatnému je už věc posuzovatele.\nOdp14: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nJuras, 29.8.2008 0:34\nOno to má víc významů. Jedno souzení vede k odsouzení, druhé k úsudku\nOdp15: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 29.8.2008 13:35\nAle i úsudek může být špatný stejně jako správný.\nOdp16: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nJuras, 30.8.2008 12:35\nTo máte samozřejmě pravdu, ale nijak to nesouvisí se souzením lidí. Úsudek si o druhých lidech dělá mimoděk každý - není na tom nic zavrženíhodného a je samozřejmé, že většinou není správný, časem se zpřesňuje nebo úplně mění. To, co by lidé neměli dělat, je odsuzování, nikoliv vytváření úsudku.\nOdp17: V otázce víry si neumím odpovědět na...\nIsiik, 2.9.2008 18:35\nDěkuji za poučení. Příště budu volit slova vhodnějšího.\nmerlinn, 29.8.2008 8:59\nJen k tomu Jungovi pár citací z knihy Člověk a duše.\n...Freud ztroskotává na Nikodémově otázce: „Může člověk vstoupit podruhé do těla své matky a být zrozen?“Historie se opakuje - si parva componere magnis licet - jako domácí spor moderní psychologie...\n...Po dlouhá tisíciletí iniciace učí zrození z ducha, a člověk kupodivu stále znovu zapomíná pochopit božské zplození. To nedokazuje žádnou zvláštní sílu ducha, ale následky nepochopení se projevují jako neurotické chřadnutí, jako zahořklost, jako zúžení a zpustnutí. Je snadné vypudit ducha, ale pak bude v našem pokrmu chybět sůl, „sůl země“. Ale duch přece stále znovu dokazuje svou sílu tím, že se nadále předávají z generace na generaci důležitá učení, která vzešla ze starých zasvěcení. Pořád jsou tu i lidé, kteří pochopili, co to znamená, že Bůh je jejich otcem. Této sféře zůstává zachována rovnováha těla a ducha...\n...Neprohlašuji se však odpovědným za skutečnost, že člověk vždy a všude přirozeným způsobem rozvíjel náboženskou funkci, a že je tedy lidská duše od pravěku prosycena a protkána náboženskými city a náboženskými představami. Kdo tento aspekt lidské duše nevidí, je slepý, a kdo ho chce rozumově negovat nebo jen osvícensky vykládat, nemá smysl pro skutečnost...\nNepředpokládám, že budete s mistrem Jungem souhlasit. V tom případě ho raději necitujte...\nIsiik, 29.8.2008 13:45\nAle naopak, já s ním bezmezně souhlasím :).\nJe možné, že neuroticky chřadnu, jsem zahořklá, zúžená a zpustlá. Proč by ne? Čím déle nad tím uvažuji, tím pravděpodobnější se mi to zdá.\nAle na to, abych přijala Boha za svého otce to pořád nestačí. Lidská duše je vskutku protkána náboženskými city.. ale určitě ne u všech stejně. Tak se domnívám, že u mne je této sítě jednoduše méně. :)\nmerlinn, 29.8.2008 14:06\nCit.:Ale na to, abych přijala Boha za svého otce to pořád nestačí.\nTo není myšleno doslovně a já si myslím, že jednou Vám to docvakne\nIsiik, 29.8.2008 15:42\nmerlinn, 29.8.2008 9:16\nOkopíruji zde můj příspěvek ze 7.6.2007 k článku - Pozitivní myšlení, stále úsměv?\nPsychologické studie dokazují, že většina lidí má o sobě přehnané mínění, je nadmíru optimistických a přičítá si větší stupeň kontroly nad událostmi kolem. Většina lidí si snadněji vybavuje pozitivní informace než negativní, častěji vzpomíná na úspěchy než na selhání, zpětně hodnotí svůj výkon lépe, než jaký ve skutečnosti byl, a pozitivní výsledky přičítá vlastním schopnostem a negativní náhodným faktorům. A protože je logicky nemožné, aby většina lidí byla lepší, než je průměr, je pozitivní pohled na sebe nerealistický a iluzorní. Tyto iluze nás ale motivují vytrvat při setkání s překážkou a také umožňují vyhnout se depresi. Proto jsou lidé s pozitivním myšlením úspěšnější - využívají nevědomky iluzi k dosažení svých cílů. Pokud někdo dokáže iluze ovládat vědomě, úspěch ho nemine.\nV průběhu elvoluce člověka se ukázalo, že je výhodné žít v iluzi - být zaslepený. Lidé trpící psychickými poruchami, jako je třeba maniodepresivní psychóza jsou ti lidé, kteří nedokáží žít v iluzi a je jim to velkou přítěží... Můžete nám tady vyprávět, že nežijete v iluzi, nejste ničím zaslepená. Ale to bohužel, myslím, není ve vašich silách.\nIsiik, 29.8.2008 13:53\nTvrdila jsem snad někdy, že jsem duševně v pořádku?\nNedokážu žít v iluzi, a to není jen přítěž, nýbrž každodenní zklamání. Vidíte realitu bez příkras, neustálé činy a důsledky.. kdepak nějaké vyšší síly.\nKdyž se mi něco nepovede, vím, že jsem si to zavinila sama. Je těžké přiznat si to.. Mohla bych vinit osud, Boha, stát.. a kdo ví, co ještě. Ale to já právě nedělám. Vidím věci tak, jak jsou.\nAle obávám se, že tomu zase neuvěříte vy.\nmerlinn, 29.8.2008 14:04\nJá tomu věřím, konečně jste se konkrétně vymáčkla, udělala jste mi radost. Člověk, který jednou iluzi prohlédne, už v ní nedokáže žít. Tak to prostě je. To byste musela na všechno zapomenout. Viděla jste Matrix? Cypher prosil agenty aby mu vymazali paměť a vrátili ho do matrixu. To by byla chyba, kdybyste to udělala. Hrajte si s matrixem, využijte tajemství iluze ke svému úspěchu. Buďte jako Neo.\nmerlinn, 28.8.2008 14:08\nOmyl mladá slečno. Je to právě naopak. To nejdůležitější, co člověk má respektive pocit, který má, je svoboda. Díky tomu je svět takový, jaký je. Kdyby to bylo jak říkáte Vy, tak by byl stále Hitler u moci a Vy byste byla jeho pobočníkem Dalším silnějším pocitem je láska, která lidi sbližuje, namisto toho pocit moci je odcizuje.\nIsiik, 28.8.2008 15:23\nSvoboda = dělat si co chceš, nikoho neposluchat..\nPokud nechceš nikoho poslouchat, nesmíš být nikomu podřízený. Pokud nechceš být nikomu podřízený, musíš být na vrchu ty. Proto musíš mít moc nad lidmi.\nJo, to s tím Hitlerem mi říkají pořád, ale já si myslím, že bych na něj udělala atentát a pak se ujala moci sama. ;)\nslayd, 28.8.2008 15:53\nTo si jistě slečna Isiik dělá legraci. Jiná paní v jiné diskuzi psala o ženách v politice... a nakonec na ni dva trochu zaútočili na svíci. cz a hned zabalila kufry a zpátky k plotně. Hrdinství u ženy zklamalo.... P.S.\nIsiik, 28.8.2008 16:21\nAle já nejsem paní v jiné diskuzi a politika mě tak jako tak nudí. Co mi je do žen v politice?\nAť si klidně zůstanou u plotny a muži pod autama. Já s dovolením projdu dál.\nHrdinství se dnes nevyplácí, to už byste ve svém věku měl vědět. ;)\nmerlinn, 28.8.2008 16:09\nSvoboda je, když děláte něco s pocitem, že to dělat nemusíte. Pletete si to trochu s anarchií.\nNakonec, až byste byla madam Hitler, tak by se Vám vysmál svobodý člověk do tváře. A pak byste možná pochopila, že sama jste obětí své vlastní moci. Že nemůžete nikomu věřit, že nemáte přátele, že nikdy nepozáte lásku, že se neumíte radovat. Diktátor má těžký a temný život. Musí se nenávidět. Proto stojí všude jeho sochy a proto ho lidé musí oslavovat a projevovat mu úctu, protože on k sobě úctu necítí.\nIsiik, 28.8.2008 16:17\nAle já vůbec nemám ambice jak Monseigneur Hitler :D, já mluvím o Bohu a vy o vozu.\nMyslíte, že já se snad nemohu Bohu vysmát do tváře? (pozn. A o něm se tady celou dobu bavím.) Také je jen doslova oběť svého díla.\nA buďme upřímní, vy to co děláte děláte vždy jen rád a s pocitem, že to dělat nemusíte? Já bohužel ne.\nslayd, 29.8.2008 7:36\nDámo Issik. Vaše radikální odpovědi se mi líbí, i když s nimy vůbec nesouhlasím a ani moc nevěřím, že vy jste taková ve skutečné praxi života.\nVčera jsem hlídal syna za domem / žena šla do kina na film Bathory/. Na lavičkách u písku bylo asi 8 matek: pekařka, uklízečka, švadlena, zdravotní sestra, dvě učitelky, kuchařka a matka na MD. Všechny probíraly knihy Simony Monyové a shodly se v názoru, že když ženy mluví o koze, tak muž mluví o voze. To byl také název knihy, kterou s mezi sebou půjčují. Další titul byl Matka v krizi atd. Všechny věřily, že jim četba tohoto díla zvedne náladu určitě lépe, než četba např. Bible.\n6 žen z těch 8 kouřilo cigarety. Alespoň ty dvě učitelky ne... No, bylo to pěkné panoptikum, ale byly jim společně zjevně moc dobře. Moji přítomnost vůbec nevnímaly a chovaly se zcela svobodně. Holky mají ambice velice reálné v každém věku. Jejich vzorem asi nebude nikdy Ježíš, Budha nebo matka Tereza. Spíše nějaká dobře provdaná žena za úspěšného muže.\nProč to píši vám? Asi by bylo zajímavé zkusit hru na pravdu a odhalit své pravé já. To by se asi čtenáři dost podivili. Jsem o tom zcela přesvědčen. Hezký den P.S.\nPozn. Tetičce Haničce jsem na cestu do USA zakoupil titul: Pohádkář od Barbory Nesvadbové.\nIsiik, 29.8.2008 14:08\nZaprvé jsem Isiik (dvě i, nikoli s - ale to se mi stává pořád).\nZadruhé bych potřebovala bližší definici praxe života.\nZatřetí bych vás asi měla uvést do své knihovny. Netvrdím, že jsem spolkla všechnu moudrost světa, ale jsou zde jisté knihy, které mne na toto téma silně ovlivnily, jako například: Obraz Doriana Graye (O.Wilde), The Devil and Miss Prym (Paulo Coelho), Zápisky z podzemí (Dostojevskij), různé zenové příběhy... atd. Bibli jsem četla také, ale abych pravdu řekla, více nežli sympatie ve mně probudila odpor... Asi jsem nenapsala všechny vlivy, ale to není v mých silách, čtenářský deník si nevedu.\nUrčitě ale doporučuji film Libertine a postavu Lorda Goringa v Ideálním manželovi. A hlavně nezapomenout na doktora Gregoryho House. :)\nA můj vzor? Tady nemohu sloužit. Nic takového neexistuje. Myslím, že takový člověk jako já mít vzor ani nemůže. :)\nNávrh na strhnutí masek nepřijímám. Nechce se mi předčasně ukončovat tuto Božskou komedii :).\n(A poslední věc, film Bathory je, podle mne, bezmála pornografický brak.)\nAlexander Isaia, 29.8.2008 5:36\nTo mi zní tak trochu barbarsky:) Něco jako ...ten nejsilnější přežije. Pravda v názoru tam je, ale není to příliš hezká cesta pro civilizovaného člověka. Chápu však, že jsou lidé, kteří chtějí být vůdci. Vy budete možná jedním z nich.\nPavel od vody, 27.8.2008 12:06\nNad tvojí otázkou, Ivane, jsem delší dobu přemýšlel. K finálním závěrům, které by to rozkryly, jsem nedošel, snad to ani nejde. A tak snad toto:\nNejde o to, prokazovat povinně pokoru, úctu a obdiv v každodenním kontaktu s mým okolím. Nejde jen o obdivování vylíhlého motýla, kapky rosy na listu kontryhelu či samotného Vesmíru (i když to je právě ta přítomnost, která jediná mne zajímá - osobně se neustále obdivuji dokonalosti lidského těla), nejde ani o povinný obdiv a úctu k životu jako takovému.\nVidím to trochu opačně, takže bych tvoji otázku raději otočil. Ty jako absolutní autorita nepotřebuješ jakési uctívání, provolávání slávy atd. Ty jsi „nad věcí“ a nemáš to zapotebí.\nTo já, jako človíček chodící denně po Zemi, obdivuji se Tvému dílu, to já mám tu potřebu Ti to dávat najevo. To já, ze své vůle se obdivuji té nádheře, která je kolem mne. Třeba právě tohle je ta víra, kterou hledáme.\nPřirovnal bych to ke staviteli, který postavil nádhernou zahradu a je šťastný, když vidí, že lidem se v jeho zahradě líbí. Stačí mu to a nic jiného nepotřebuje. Odměnou mu je radost druhých.\nivan, 6.9.2008 23:22\nDneska jsem letěl do Jaroměře, V Hradci jsem se snažil odhadnout kde bydlíš. Tuším, si říkal, že na severním okraji, kousek od města. Západně od letiště jsem takové místo našel. Pár nově postavených domů a vzadu (ke městu) nějaký lesík. Pěkné místo, ale název neznám.\nronantik, 9.9.2008 11:13\nGratuluji Vám k prodlouženému oprávnění létat. V Jaroměři na Jakubském předměstí bylo moje šťastné dětství.\nDostal jste před delším časem „ Návrh metodiky pro přípravu instalace AL “ ?\nOdp: Pro Ivana...\nivan, 9.9.2008 23:56\nCo je ,,Al," ?\nCit.: Bůh chce vaše činy, které ho...\nmerlinn, 25.8.2008 23:51\nCit.: Bůh chce vaše činy, které ho budou oslavovat...\nNa to zapomeňte. On nic nechce, to chcete Vy. Je chybou člověka, že přikládá Jemu lidský charakter.\nOdp: Cit.: Bůh chce vaše činy, které ho...\nJuras, 26.8.2008 14:54\nAno. Lépe řečeno, chce to církev. Církev chce ovládat své ovečky. Boží jméno pouze zneužívá ke svým rejdům, šmejdům a intrikaření. Podvedení jsou jak věřící, tak nejnižší stupnně církevního duchovenstva. Najde se někdy někdo, kdo dokáže západní svět vymanit z moci vatikánských vládců? Jen doufám, že to nebude nějaký husajn nebo čankajšek - to by bylo z louže pod okap\nZdeněk Kopřiva, 26.8.2008 19:23\nAno, vlastně máte pravdu. Už od dávných čas lidé přisuzovali svým Bohům své lidské vlastnosti. Přizpůsobovali si ho v podstatě na svůj vlastní obraz. Tím pádem byl pro ně snáze pochopitelným. Mohli se mu tak lépe přiblížit.\nslayd, 26.8.2008 7:42\nVšechny názory jsou platné a známé. Není jediné cesty poznání ani cesty k Bohu...\nRaději zopakuji literaturu: Benjamin Kuras - Zakázané ovoce vědění aneb Bible jako terapie nebo Květoslav Minařík - Vnitřní smysl nového zákona.\nA pro ateisty? Ivan Sviták - Kniha prezence. P.S.\nOlix, 26.8.2008 8:39\nVáš článek mne zaujal svou upřímností. Každý člověk svým vlastním způsobem něco hledá. Něco či někoho, o čem ví, že jej přesahuje. Odpovědi jsou těžké i jednoduché zároveň, moje zkušenost je, že Bůh se dá nalézt každému, kdo ho upřímně hledá. Ježíš Kristus říká: „Já jsem ta cesta, pravda i život.“ A také říká: „Já jsem dveře. Nikdo nepřichází k Bohu než skrze mne.“ Nejlepší knihou k přemýšlení o Bohu a životě je Bible...\nslayd, 26.8.2008 13:11\nPane Olix, nebudu vám brát váš katolický výklad Bible...\nAle! Jedná se o základní dogma křesťanství o jediné správné cestě k Bohu. Přitom právě toto tvrzení je pravdivé asi stejně tak, jako výrok: Do Prahy se dá dojet pouze po dálnici D1. Doufám, že všichni cítí i vědí, že je to holý nesmysl a nepravda. Pro takové nesmysly se dříve vedli i války. Dnes tyto diskuze většinu obyvatelstva nechávají lhostejnými a ten zbytek si mele pořád svoje. A tak bratři katolíci společně politujme a modleme se za naše bratry odpadlíky: budhisty, muslimy, hinduisty.... atd., kteří na své cestě zbloudili a nedojdou spasení, života věčného atd., nýbrž je čeká....??????? Bla, bla, bla, bla, brr, brrr, fujky, au - to pálí.... P.S.\nOlix, 26.8.2008 15:09\nMilý pane Slayd, nejsem ani pan, ani katolík... a popsala jsem pouze vlastní zkušenost, aniž bych nutila čtenáře k tomu, že můj názor je jediný správný. Vašich názorů si vážím, nejsou jediné, které jsem si na Svíci četla, protože se snažím za každým názorem či slovy vidět člověka... nic víc, ale taky nic míň.\nslayd, 26.8.2008 15:42\nSlečno nebo paní Olix. V tom případě pro vás dvojnásobná omluva. V kostele je přesně omílán váš citát: existuje jediná cesta zkrze našeho pána Ježíše Krista / proto jsem vás zařadil asi nesprávně/.\nMusím končit - jsem rád, že jsem stihl omluvu i částečné vysvětlení svého předchozího komentáře.\nOlix, 26.8.2008 17:32\nTo je milé. Děkuji...\nYardasan, 26.8.2008 21:14\nDobrý den! A což se zamyslet nad významem slova víry bez spojení s „vírou“... Myslím si, že ve své podstatě věřit neznamená poznat. Víra bez důkazů je jen a jen pouhé přesvědčení, nezakládající se na reálných základech, protože v okamžiku přesvědčivých důkazů už nejde o víru... Věřit můžeme jen v to, co se nedá prokázat. Ostatní tlachání kolem víry nikam nikdy nepovede. Úplně jiná věc je, co, komu, jeho vlastní víra dává a abychom se dokázali navzájem tolerovat. S pozdravem jK.\nOdp: Význam slova\nslayd, 27.8.2008 7:27\nAno souhlasím. Víra je víra a ne pravda!\nDobrá víra nabádá člověka k dobrým skutkům a špatná víra ho nabádá k činění zla.\nProtože žádný jedinec ovšem nezná všechny souvislosti o tom, co je a co není dobré, proto se i dobrý člověk často splete a při svém snažení o něco dobrého to pěkně druhým pohnojí. Aktivní hodný blbec... P.S.\nOdp2: Význam slova\nZdeněk Kopřiva, 27.8.2008 21:06\nTěsně před tím než jsem zakopl o Váš komentář, tak jsem právě přemýšlel o tom, odkud se bere, dokonce i v ateistovi, hlas svědomí, který pociťuje ve svém srdci. Vždyť přeci, kdyby nebylo Boha ( já si ho však nepředstavuji jako nějakého milého usměvavého Pána, kdesi na obláčku. V mém ponímání je to jakýsi zdroj, ze kterého vše pochází a který vším proniká a jež vše oživuje. Nějaká vesmírná inteligence, Nejvyšší Vědomí... Pravda... je těžké pojmenovat něco, v co pouze věříme. ) ... tak ateista a nejen on by přeci nepociťoval žádný hlas svědomí, které mu našeptává, toto je dobré a toto je špatné. Jak člověk může vědět, co je dobré a co je špatné? A přeci to jaksi intuitivně cítí. Co je to za sílu, která ho pronásleduje, když udělá něco špatného? ( Tedy to, co daný člověk svým hlasem svědomí spoznává, že to bylo špatné. ) Souhlasím s tou větou, kde říkáte, že dobrá víra nabádá k dobrým činům a špatná víra k činům nesprávným. Ale hlas svědomí je něco, z mého hlediska naprosto nepochopitelného. Je to skutečně jakási hybná síla ve Vás samotném.\nOdp3: Význam slova\nmerlinn, 28.8.2008 14:02\nCit.: Vždyť přeci, kdyby nebylo Boha tak ateista a nejen on by přeci nepociťoval žádný hlas svědomí\nToto je přesně ukázka toho, jak víra může zaslepovat... Mylsím, že v dávné minulosti byl toto ten správný výklad, neboť kdyby jim někdo vykládal o psychologii, tak by jim jen zamotal hlavu. Nebylo podstatné, aby lidé znali zákonitosti, stačilo věřit. Dnes již víme, že každý člověk má v nevědomí nahranou morálku, odborně superego, které je ideálem a protipólem id (pudům). Protože by se tyto části našeho já nikdy neshodli, stojí mezi nimi ego, přes které se projevujeme navenek. A co to je za sílu, která člověka pronásleduje když udělá něco špatného? Je to on sám.\nOdp4: Význam slova\nZdeněk Kopřiva, 28.8.2008 17:36\nEj, toto je na mě nějaké složité Asi jsem ještě nedorostl. - Vím, že člověk má ego a aby mohl najít Pravdu, ego musí zemřít. Tento zánik ega, které je tvořené chtěním a touhou vlastnit, je potřebný, aby Pravda mohla být poznána. Aspoň tak nějak to stojí v mystických naukách. Nevím, jestli máte na mysli něco podobného. Musím se přiznat, že jsem nepochopil druhé polovině Vašeho komentáře. Moje mozkové buňky to jaksi nedokáží spracovat Ale oni byly vždycky lenivé přemýšlet Co to znamená mít v nevědomí nahranou morálku? To superego, to už mi něco říká, ale co je to ten protipól id, tak to vůbec netuším, co to je. Ten pojem jsem nikdy nikde neslyšel. To, že bych já sám byl ta síla, která mě pronásleduje, když udělám něco zlého, se mi vůbec nezdá. Vždyť já se od té síly cítím oddělený. To nemohu být Já. Připadá mi to, jako kdyby do mě někdo naprogramoval nějaký softwér s pracovním názvem - Svědomí.\nOdp5: Význam slova\nmerlinn, 29.8.2008 8:41\nNejlepší bude, když si to přečtete sám zde ve wikipedii.\nPokud považujete své Já za své vědomí, pak můžete s klidným svědomím říct, že si to neděláte vy sám. Základ všech orientálních nauk je otázka: „Kdo jsem JÁ?“ Zdá se to triviální, ale je to důležité. Jsem takhle ruka? Mozek? Část mozku? Buňka? Dědičná informace? Molekula? Nebo soubor všeho dohromady? Na to si musí každý hledající odpovědět sám.\nJeště k termínu nevědomí. Lidské psyché se skládá z vědomí (to, co si uvědomujete právě teď), předvědomí (to, co si posuváme z vědomí, abychom se mohli věnovat jiné činnosti - např. při řízení auta řídím automaticky a u toho se zaobírá moje vědomí domácími problémy) a nevědomí (to je ten zbytek, vše, co si neuvědomujeme). Vědomí, které nyní považujete za své Já zabírá jen 5% Vaší psyché. Kde je nahrána ta morálka? Kde je tedy ID? Prostoru je ve zbytku psyché dost, i na celý vesmír!\nOdp6: Význam slova\nZdeněk Kopřiva, 29.8.2008 13:50\nS otázkou „Kdo jsem Já?“ plně souhlasím. Je to typická Mahárišiovská otázka a já bych řekl, že je to otázka nejzákladnější, od které se v podstatě odvíjí i vše ostatní. Já opravdu nejsem ruka a nejsem ani noha a nejsem ani mozek atd., protože už jen tím, že říkám, že je to moje ruka, moje noha, můj mozek, nemohu to být já. To je pochopitelné. Toto je v podstatě filosofií, kterou uvedl do pozornosti světu Śrí Ramana Maharši. Nebudu ji tu zbytečně rozepisovat. Jde o to, že je to stále platná filosofie a nedá se s ní nesouhlasit. Logika prostě nepustí. Klikl jsem si na Váš odkaz a s velkým zájmem jsem si přečetl Freudovské pojmy - Ego, Superego a ID, ze kterých je tvořena naše osobnost. Nejsem si jistý jestli Mahárši myslel tím svojím pojmem Já onen Freudovský význam slova Ego Takže toto jsem doposud nepochopil, jestli tyto dva pojmy jsou totožné, ale asi ne, vzhledem k tomu, že se v mystické literatuře hovoří o zániku ega jako předpoklad pro stanutí se Pravdou. Pojem Superego mě zaujalo hlavně pro to, že se týká především naší morálky a svědomí. Vlastně už od našeho narození jsme formováni výchovou rodičů a společnosti, jejíž jsme součástí a která nám říká co je a co není správné , morální či nemorální. Takže je zcela možné, že právě toto je ten náš hlas svědomí, který pociťujeme. Superego také chápu jako nějakou mezisložku mezi dvěmi rovnovážnými protipóly. Tedy mezi egem a idem. Další složkou Freudovské psychologie je tedy pro mě do nedávna neznámý pojem ID. Pochopil jsem, že to jsou vlastně všechny lidské potřeby a jejich uspokojování. Freuda jsem nikdy nestudoval a nezajímal se o něj, ale právě mě zaujal a začnu ho studovat. Děkuji Vám Merlinne za rozšíření mých vědomostních obzorů.\nOdp7: Význam slova\nmerlinn, 29.8.2008 14:49\nTa otázka není jenom základní kámen filosofie Ramany Mahariše, ale zároveň celé hinduistické a buddhistické tradice.\nJá není opravdu ego\nFreud byl velkým přínosem pro psychologii. Jako první začal spojovat sny s psychikou, podílel se na vývoji hlubinné psychologie a některé jeho metody jsou dodnes používány. Přesto bych Freuda nedoporučoval, rozhodně se nejedná o odpočinkovou četbu. Jeho díla jsou hutná a těžká. Dnes se již dokázalo, že v některých oblastech Freud maličko přestřelil. Asi proti ho opustili někteří jeho spolupracovníci, ze kterých se časem stali odpůrci a velké osobnosti psychologie, jako například C.G.Jung (analytická psychologie), Erich Fromm (neopsychoanalýza), Alfred Alder (individuální psychologie). Doporučuji spíš některého z těchto zmíněných autorů. Knih je velké množství. Pokud se o to vážně zajímáte, mohu poslat něco mailem.\nOdp8: Význam slova\nZdeněk Kopřiva, 29.8.2008 16:03\nTo bych byl opravdu velmi rád Merlinne, kdyby jste mi poslal nějaké texty na můj mail.\nOlix, 27.8.2008 16:33\nMyslím si, že ve své podstatě věřit neznamená poznat...\nTo je docela zajímavá myšlenka... Přemýšlela jsem o tom a napadlo mne, že na jedné straně víra znamená poznat, protože věříme na základě nějakého poznání a zároveň jakoby platilo, že věřit neznamená poznat, protože víra přesahuje naše poznání...\nLíbí se mi, jak Bible definuje víru: „ Věřit Bohu znamená spolehnout se na to, v co doufáme, a být si jist tím, co nevidíme...“\nYardasan, 31.8.2008 21:24\n„Věřit na základě nějakého poznání“\nZkuste si to prosím zformulovat přesněji - v čem to poznání spočívá. Je to jednoduché: nevědomost, neschopnost, slabost, přesvědčení, souznění, strach a nedokázání se smířit se svým i špatným osudem a se smrtí. Pak jsou další vyjímky: vyčůránci, a rodinné klany kteří se vírou živí - mají se dobře a nemusí nic dělat. Katolická církev je u mne na stejném místě jako jiná mafie. S pozdravem jK.\nOlix, 1.9.2008 8:48\nDěkuji za Váš komentář. Mám na mysli, že víra a vlastně každá víra v cokoliv musí nutně vycházet z nějakého poznání. Věřím na základě něčeho. A pokud to „něco“ považuji za pravdu, pak tomu věřím. Pro mne to „něco“ a tudíž základem, ze kterého vychází má víra, je Bible.\n...v čem to poznání spočívá. Je to jednoduché: nevědomost, neschopnost, slabost, přesvědčení, souznění, strach a nedokázání se smířit se svým i špatným osudem a se smrtí. Pak jsou další vyjímky: vyčůránci, a rodinné klany kteří se vírou živí - mají se dobře a nemusí nic dělat...\nNemyslím si, že to tak platí vždycky. Lidé jsou různí a také jejich „víra“ je různá. Někdo může věřit pro to, že si klade různé otázky a hledá na ně odpovědi, někdo potřebuje pomoci najít sám sebe v nějaké těžké životní situaci, někdo je skutečně vyčůraný a se skutečnou vírou v Boha to nemá nic společného... Je to někdy těžké poznat, ale Bible má na tyto situace a jim podobné zajímavou odpověď : „Poznáte je po ovoci.“\nYardasan, 1.9.2008 20:14\nMyslím, že pokud něco za něco považuji, pak to není poznání, ale jen domněnka; pak stále platí, že když nevím, tak mi nezbývá než věřit; pokud ovšem chci. S pozdravem jK.\nslayd, 27.8.2008 12:45\nV této diskuzi padla otázka zda číst Bibli nebo si ji raději nechat vyložit? Já bych doporučil přečíst, potom vyslechnout různé názory, přečíst výklad bible od katolíků, ateistů, jinověrců, psychologů, filosofů, historiků apod. Nakonec si na celou věc udělat svůj vlastní názor a ten ověřovat každý den v praxi. Samozřejmě by neškodilo nahlédnout před unáhleným závěrem na jiná náboženství, nauky mystické apod.\nSkutečnou jistotu zvídavý jedinec stejně nikdy nezíská.\nJistota znamená smrt - pochybovat znamená žít.\nslayd, 28.8.2008 7:38\nDnes ráno jsem před odchodem do zaměstnání kouknul do své knihovny. Kdyby se chtěl někdo z vás nebo jiných anonymních čtenářů zabývat tématem x hodin, mám ještě náročnější četbu. Např. Egon Bondy - Odpověď doktorovi teologie nebo Útěcha z ontologie, Juliiny otázky apod. Jak s tím začnete, budete na pár let ztraceni pro praktický život. Stojí vám to za to? P.S.\nPro Zdeňka Kopřivu\n., 28.8.2008 10:58\nPro Zdeňka Kopřivu:\n„Proto se budeme věnovat tomu, proč lidé věří, proč jim stačí pouhá víra a nesnaží se poznat pravdu svou přímou zkušeností.“\nVíra je jisté očekávání věcí na něž je naděje\nvíra nemusí být v rozporu s přímou zkušeností. Například Bibli můžete věřit na základě denních zkušeností z všedního života protože se nevylučuje s vašimi poznatky.\n„kněz, hovoří, že jste stvořeni na Boží obraz. Ano věříte tomu, ale klamete jen sami sebe, protože ve skutečnosti se cítíte být tak slabými a nicotnými. Tato vaše malost uráží Boha, ve kterého věříte.“\nNemyslím si že malost Boha uráží. Dobré je když si svou nicotnosti lidé uvědomují. Horší je když si myslí že všichni ostatní jsou horší.. spíše si myslím že je žádoucí vlastností pokora protože tak se člověk Bohu lépe přiblíží a pochopí podstatu věcí.\n„Jak je to potom s tou vírou? Stačí opravdu jenom věřit? Mě osobně to tedy nestačí a nikdy stačit nebude.“\nV Bibli je psáno: „Víra bez skutků je mrtvá“...\nOdp: Pro Zdeňka Kopřivu\nZdeněk Kopřiva, 29.8.2008 14:20\nAno, vlastně máte pravdu. Víra nemusí být v rozporu s přímou zkušeností. Například: Mám víru, že svět je dobrý a na základě svých zkušeností si poopravuji své mínění o světu. Zjišťuji, že svět je dobrý, ale je i zlý. Lidé jsou dobří a jsou i zkažení lidé. Takže má představa světa se formuje v přímé souvislosti s mými zkušenostmi. A je zřejmé, že společně s mými zkušenostmi se mění i má víra. Druhá věc, co mě zaujala ve Vašem příspěvku je pokora. Souhlasím s tím, že pokora je důležitá. Ale na druhé straně, když se člověk bude stále před Vámi sklánět v uctivé pokoře, nikdy nespatříte krásu a hloubku jeho očí. Podle mě je pokorou uznat, že člověk se může stát dalším Bohem, protože pochází ze stejného zdroje a jsou již v něm obsažené všechny atributy božskosti. Myslím si, že podstatou Boha jako vesmírného principu je tvorba. Proč bychom i my po určitém stupni vývoje vědomí nemohli tvořit své vlastní světy? Vždyť i my nosíme ve svých vlastních hlubinách svou touhu tvořit. Malíři, zpěvácí, umělci, dělníci... všichni vytváříme nějaké hodnoty. Dejme tomu, že já jsem Bůh, čistě hypoteticky i když v podstatě to je výrok pravdivý. A já jako Bůh stvořím svět a život. Stvořím tedy něco, co miluji protože to pochází ze mne samotného, z mé podstaty. Takže láska je to, co ke svému stvoření pociťuji. Jediné, čeho bych se asi obával by bylo, aby mě mé stvoření nepřevýšilo a neohrozilo by mě tím. Myslím si, že když se budu stále cítit nicotným a malým, vždy se budu cítit být nějakým způsobem ohraničený a nebudu moct dojít k úplnému naplnění.\nJen tak pro pobavení: Bůh říká...\nmerlinn, 28.8.2008 14:39\nJen tak pro pobavení: Bůh říká Ježíšovi: to jsou ale hlupáčci ti človíčkové. Vždyť už rozluštili genetický kód, mají fosilní záznamy vypovídající skoro o 4 miliardách let evoluce a pozorují hvězdy staré 13,5 miliardy let a pořád si stojí za těmi povídačkami, co jsi jim v roce 30 jejich letopočtu nakukal. Ježíš se zasměje a řekne: já jsem ti to říkal, dlužíš mi už třetí pivo! (první bylo za renesanci a druhé za osvícenství)\nOdp: Jen tak pro pobavení: Bůh říká...\nwerterber, 9.7.2009 21:59\nNestačím se divit, že má buh, tak skvělí smysl pro humor.\nslayd, 28.8.2008 15:59\nVčera se konal pohřeb Ferdy. Bylo to morče mého syna. Účast 12 dětí a tři dospělí. Dal jsem ho do díry a děcka udělala hrobeček. Nanosily kytky a celé místo krásně ozdobily. Večer si syn na morče vzpomněl a rozhovor o životě a smrti trval před usnutím cca 1 hodinu. Nakecal jsem spoustu věcí od koloběhu života v přírodě, až k nesmyslnému nebi plném morčat. Myslím, že jsem syna nakonec ukecal, že je všechno nakonec v pořádku.\nUvěřil mi jako otci. Jeho víra v moje argumenty mu dala pocit jistoty a klidu a on spokojeně usnul...\nPrávě proto je dobré něčemu věřit, abychom mohli klidně usínat a ráno se těšit na nový den. P.S.\nOdp: Smrt morčete.\nkřídla útěchy, 28.8.2008 19:58\nKaždý potřebuje někdy „ křídla útěchy“. Té útěše ale musí ten potřebný člověk věřit, utěšitel musí být důvěryhodný a taková i musí být jeho útěcha. Je dobře, že děti je možné poměrně snadno utěšit. Pomáhá to k tomu, aby měly pokud možno šťastné dětství.\nOdp2: Smrt morčete.\nZdeněk Kopřiva, 28.8.2008 20:23\nJo, taky mi jednou umřelo Morče. Jmenoval se George. Vlastně to byl takový trojlístek. George měl ještě dva brášky. Jimma a Jacka. No a jednou George se z ničeho nic začal třást a odpadl do nehybného stavu. Začal jsem mu dávat dýchání z úst do úst, ale Georgeho jsem už nevzkřísil. Měl jsem ho velmi rád a stále mi chybí. Čekal jsem ještě několik hodin, abych měl jistotu, že opravdu umřel. Nerad bych ho pochoval za živa. Potom jsem mu vystlal takovou tu krásnou papírovou krabičku od luxusních bot a dal jsem tam Jeho oblíbené piliny a krabičku jsem s náležitými poctami pochoval do vyhloubené jamky, do hodně velké jamky na zahradě, pod takový jeden velký strom, který dnes už není, zaspíval jsem mu takovou tu písničku, že se jednoho dne sejdem a měl jsem i proslov. Však to znáte, jak to chodí při pohřbu. Víte, kdyby jste znali Gerga, určitě by se Vám líbil. Měl takovou divokou srst a v noci jiskřil. No, ani nevím, proč Vám to tu vlastně teď píšu, ale snad se na mě za to nehněváte.\nOdp3: Smrt morčete.\nivan, 28.8.2008 20:58\nTakovéto příspěvky mám nejradši, jedna z nejtěžších věcí je popsat kus obyčejného života a prožitek v něm, velice chválím.\nVýzva pro Issik!\nslayd, 29.8.2008 8:19\nNepoužíváte i vy typicky ženskou taktiku a strategii?\nMyslím, že u vašich komentářů chybí něco podstatného. Neříkáte nic konkrétního o sobě a svojí víře.\nUkazujete s čím nesouhlasíte, co vám připadá směšné a jaká nejste. Čtenáře by ale zajímalo především jaká jste a čemu věříte vy sama? Bude i pro vás, jako pro většinu žen zde na svíci.cz neřešitelným problémem odpovědět konkrétně na konkrétní otázku? Uvidíme!\nKdo je vaší hrdinkou? Např. Martina Formanová nebo Ivana Trumpová apod. Stačí! Víc vědět ani nechci... Pokud vás zajímá moje osoba - nechci se opakovat. Stačí vám kliknout na všechny mé komentáře - tam naleznete dost podrobný obraz jednoho muže. P.S.\nOdp: Výzva pro Issik!\nIsiik, 31.8.2008 17:01\nJá žádnou hrdinku nemám.. Ale budu o tom vážně přemýšlet.. až na nějakou příjdu, budete první, kdo ji pozná.\nJeště tohle.. musí být „reálná“, nebo z televize či knihy?\nOdp2: Výzva pro Issik!\ndobrakarkulka, 31.8.2008 21:56\nAsi budete opravdu žena. To chtěl P.S. asi zjistit. Proč ženy neodpovídají na přímé dotazy konkrétně? Odpověď je velmi jednoduchá. Chtějí být tajemné / v tom lepším případě/ a nebo nemají v podstatě, nic skutečně zajímavého, co by mohly druhé straně sdělit /maskují svojí vnitřní prázdnotu/. Já to Slaydovi řekla o víkendu a nyní to píši jako příspěvek do diskuze.\nOpravdu neznáte žádnou ženu, která by vás inspirovala nebo byste o ní mohla alespoň prohlásit, že tahle je skvělá a sympatická? Mně se naposled v Pekingu zalíbila paní Emons a Barbora Špotáková. Z malířek mám ráda Fridu Kahlo a Toayen. A co vaše víra? To bude nejspíš tabu nebo opět prázdnota? Raději budu psát přípravy do školy, protože za to dostanu zaplaceno. Zde tazatel nedostává ani slušnou odpověď. Klidně je voďte dál za nos... trošku hloupá hra. J.Z.D.\nOdp3: Výzva pro Issik!\nIsiik, 1.9.2008 19:20\nAsi byste si příště měla řádně pročíst všechny mé předešlé příspěvky. Kdybyste to učinila, nemohla byste se mnou jednat tak hloupě.\nOdp4: Výzva pro Issik!\ndobrakarkulka, 1.9.2008 20:31\nVážně jste mne dámo pobavila. Dnes začal školní rok a já zde na svíci odpovím všem slušně na jejich dotazy a tím také skončím. Proč bych si asi měla číst všechny vaše předchozí příspěvky? To mi připadá, jako kdyby mi žák nebo kterýkoliv jiný člověk položil otázku a já mu místo odpovědi nabídla sbírku mých výroků za poslední školní rok. Trošku nemístné kličkování a žádné skutečné sdělení. To, že jste něco někam narychlo napsala nic neřeší. Odpověď patří napsat pod otázku toho, kdo se vás na něco táže... Ale třeba to ostatním nevadí. Pro mne je to hloupé A NESLUŠNÉ. J.Z.D.\nOdp5: Výzva pro Issik!\nIsiik, 1.9.2008 21:20\nTaké jste mne pobavila, ale dámou vás nazvat nemohu.\nIsiik, 1.9.2008 20:18\nAle abyste věděl, že jsem se nad vaší otázkou vážně zamyslela, napíšu alespoň následující:\nPtal jste se na hrdinku - žena, kterou obdivuji. Čím však mohou být ženy nejvíce obdivuhodné? No, podíváme-li se do časopisů, knih, televize či na internet, brzy nám dojde, že povětšině krásou. Ne tak pro mne.\nJako příklad jste mi dal Martinu Formanovou a Ivanu Trumpovou. Ani jednu z žen jsem předtím neznala, ale vyjela jsem si pár biografií, abych se přesvědčila, co jsou dámy zač. Bohužel jsem byla zklamána vašim výběrem. Mám si tedy vybrat mezi zestárlou kurtizánou a vzdělanou, vcelku slušnou ženou.\nObě jsou mi sympatické, ale žádná se nemůže ani pokusit být mým vzorem. Dokážu si představit jejich životy, ale ani jeden bych nechtěla žít, alespoň ne nadlouho.\nJá obdivuju myslitele, ale bohužel ženských zástupců moc není. Jen zkuste na google.cz zadat „myslitel“ a poté „myslitelka“, vyjede vám poměr (1 330 : 79 800, tedy přesně 1:60). Jak tedy mohu obdivovat něco, co téměř není? Bývá těžké nalézt člověka, s jehož myšlenkami byste souhlasil, ale ještě těžší je poznat ženu, která vůbec přemýšlí a k tomu tak, aby se s ní dalo souhlasit.\nNedivte se tedy, že nemohu podat „kloudnou“ odpověď.\nVíte, já nejsem feministka, jak si asi myslíte, nebo jak jste si zřejmě myslel. Nebudu dělat, že nevidím statistiky a další fakta. Ale taky se nenechám zahnat do role, která mi nepřísluší.\nNenuťe mne tedy říct něco, co by nebyla pravda. Já lžu jen velmi nerada.\nslayd, 2.9.2008 7:23\nPaní Issik, včera jsem trochu přebral při zapíjení řidičáku. Holba - pivo z hor / to byla síla / a trošku mne dnes bolí hlava. Mezi ženy se plést nehodlám a budu smířlivější než J.Z.D. Já vám děkuji za vaši odpověď, i když šla napsat i jednoduše a jinak. Abych bych uspokojen musel bych si ji asi napsat sám. Když preferujete vědce a žen máte málo... proč nenapíšete alespoň jednu? Třeba tu z toho francouzko - polského páru, co se babrali s tím smolincem... A nějaká hrdinka by se jistě našla. Třeba Ronja dcera loupežníka nebo Pipi dlouhá punčocha / dětství /. Potom puberta? Nakonec třeba historie: Kleopatra? A další obory: sport?\nJá to vymýšlet za vás nechci. Mě se líbí např. kombinace Marcus Aurelius a Sokrates naklonovat je dohromady. Ale těch příkladů mohou být desítky. Já vás do žádné role neženu a ke lhaní vás nenabádám. Já bych raději zavedl rozhovory na svíci. cz přes detektor lži. To by byl teprve zajímavý obraz! Hezký den P.S.\nPro pana Merlina.\nslayd, 29.8.2008 11:44\nKonečně mám podhaleno tajemství svého neúspěchu.\nVaše příspěvky jsou propracované a je vidět, že chcete něco lidem předat. Za to vás moc chválím. Junga a jeho analytickou psychologii jsem také přijal do svého mozku a určitě mne nějakým způsobem ovlivnila. Moje bývalá žena zkoušela následně i holotropní dýchání a podobné pokusy na lidech např. ve sředisku Bílý lotos ve Vídni. Proč můj neúspěch? Patřím mezi ty lidi, kteří si dobře pamatují všechny špatné události života a iluzí mají velmi poskrovnu. Těch několik zbývajících mám snad jen proto, abych ještě žil. Já se snažím naopak odkrývat skutečnost až do morku kostí, pokud mi stačí síly a mám k tomu potřebné znalosti. Asi mohu děkovat Bohu, že nejsem vytrvalý hrdina ani génius. V opačném případě bych se svým zaměřením asi nepřežil ve zdraví 47 let života. P.S. Držím vám palce!\nOdp: Pro pana Merlina.\nmerlinn, 29.8.2008 15:25\nDěkuji pane Slayde za podporu.\nSice jste přivoněl k myšlence, kterou jsem nastínil, ale nevím, jestli jste jí dokonale porozuměl. Většina lidí žije v iluzi nevědomě. Neví o tom, a to jim pomáhá zachovat zdravý rozum. Člověk, který to prohlédne jen s úžasem pozoruje co se to kolem něj děje. Nenabádám k tomu, abyste žil v iluzi, ale naopak, abyste ji prohlédnul. Jung si nechal vytesat na hrob větu z 1. listu sv. Pavla Korintským: První člověk byl z prachu země, druhý člověk z nebe. Většina lidí zůstane u toho prvního, moje rada je, vykročte do nebe.\nA protože se tu bavíme k článku o víře, připomenu některé trefné citáty:\nVyhlížej, přijít ho nespatříš. Nikdo nemůže říci tu nebo támhle je neb království boží je ve vás.\nBible Žalm kpt.82 (6) Řeklť jsem já byl: Bohové jste, a synové Nejvyššího vy všickni\nVíry a názory mohou dát odpověď na otázky, ale pouze pravda může tu záhadu vyřešit.\nJe tu mnoho stezek vedoucích k pravdě – nezemři při výběru.\nOdp2: Pro pana Merlina.\nslayd, 29.8.2008 16:27\nDokonale porozumět druhému člověku bude pane Merline asi základní problém. Obávám se, že to není na 100% nikdy dosažitelný cíl. Já jsem tu iluzi prohlédl a co jsem viděl a vidím mi docela stačí / víc pravdy o skutečnostech bytí, bych možná se svojí psychikou ani neunesl/. Proto jsem např. napsal, že je dobře, že mne ŽIVÝ VESMÍR / Bůh/ nadělil takové omezení v možnosti odhalení - poznání skutečného jsoucna. Chce mne zachovat živého, i když tak trošku povrchně omezeného tvora, který hledá a nalézá jen tolik poznání, kolik je schopen sám unést. Pro odhalení celé PRAVDY, tento jedinec / P.S. - Slayd /, prostě nedorostl. Snad v příští inkarnaci dojde dále? Děkuji za citáty. Přepíši si je na papír a přes víkend budu dumat nad jejich významem.\nMoje malá víra spočívá pro zítřek v tom, že věřím, že při cestě na zříceninu Cimburk u Koryčan v lese nezmokneme a že v pondělí 1. 9. 2008 udělám praktickou jízdu v autoškole. Kdo se podílí na pozitivním úspěchu v daných očekáváních. Moje schopnosti, postavení hvězd, nálada instruktora, vesmírné zákony, tisíce neznámých entit? Já myslím, že právě tohle všechno dohromady dá nějaký výsledek.\nA že bude naplněno moje očekávání, tomu mohu skutečně jenom věřit. Člověk míní a... TAO mění?\nHezký víkend všem. P.S.\nOdp3: Pro pana Merlina.\nmerlinn, 29.8.2008 16:53\nOno je vůbec problém, porozumět sám sobě...\nCest je tolik, kolik je lidí na světě. Stačí si vybrat právě tu svojí. Žádná univerzální neexistuje. Ale i vědění je prokletí. Někdy si říkám, jestli by nebylo lepší, kdybych do ničeho nešťoural a nestal se hned nazačátku budhistou. A můj učitel by mě mlátil holí a říkal: NEMYSLI! PRAVDA JE TICHÁ; TO, CO DĚLÁ VŠECHEN TEN HLUK, JSOU NÁZORY A DOMNĚNKY. Ale já si už vybral svojí cestu. Je to boj\nOdp4: Pro pana Merlina.\ndobrakarkulka, 31.8.2008 22:13\nPane Merlin, napíši i vám. Vaše příspěvky opravdu vypadají slibně... ALE!? Vykřičník i otazník znamená, k čemu je vám vlastně takové vědění. Napřed se stylizujete do zastánce teorií pana Junga a nakonec z vás vypadne myšlenka, že vaší cestou životem je boj. Mohu se nesměle zeptat: s čím bojujete nebo proti komu a jak? Vůbec mi to není jasné a smysl se vzhledem k vašim předchozím komentářům vytrácí pro mne osobně do neznáma. Trošku mi připomínáte moji matku. Ona se považuje za věřící katoličku. Na každou hloupost má nějaký kostelní výrok, ale nakonec uznává jen dvě hesla. Plná lednička a modli se a pracuj. To znamená, že nic nevím, proto raději věřím, snažím se dělat to, o čem si myslím, že je to dobré / pro mne a mojí rodinu/ a modlím se, aby to Bůh schválil...\nKaždý zde může zastávat jakoukoliv teorii a názor, který bude něčím dokládat. Ale tu PRAVDU, která má všechno objasnit nezná ani jeden. V tom jsme si všichni jenotně podobní. Jinak to pánové nebude!\nJděte raději ihned spát. SWEET DREAMS... J.Z.D.\nOdp5: Pro pana Merlina.\nmerlinn, 31.8.2008 23:21\nDalší velký psychoterapeut, který je mi blýzký je Scott Peck. První jeho věta v knize Nevyšlapanou cestou zní: Život je těžký. První věta pokračování této knihy zní: Život je složitý. Já dodávám: Je to boj. Žít v pravdě a kázni, rozhodovat se moudře a být připraven na všechno. Vědění někdy může být prokletí, vzpomeňme jak se cítil Neo po probuzení do skutečného světa. Žít uprostřed vah paradoxu je boj.\nJung to popisuje takto:\n-„Moderní“ člověk je v každé době člověkem osamoceným, neboť každý krok k vyššímu a širšímu vědomí ho vzdaluje od původní, čistě animální participation mystique - mystické účastenství se stádem, z ponoření do společného nevědomí\n-V mém obraze světa má své místo veliký vnějšek a stejně tak veliké nitro. A mezi těmito dvěma póly podle mě stojí člověk, který se obrací hned k jednomu, hned k druhému, aby podle temperamentu a založení považoval za absolutní pravdu, tu vnějšek, tu zase nitro, a podle toho vždycky jedno pro druhé popíral nebo obětoval.\n-Moderní psycholog už nezastává jedno nebo druhé stanovisko, nýbrž stojí mezi oběma, jaksi nebezpečně sedí na dvou židlích, což je jednou z nejsvůdnějších příležitostí ke zcela bezcharakternímu oportunismu. Je to nepochybně velké nebezpečí coincidentia oppositorum, intelektuálního osvobození z protikladu. Jak by z takové rovnocennosti dvou protikladných hypotéz mohlo vzniknout něco jiného než neurčitost bez formy a beze směru? Výhoda jednoznačného principu vysvětlování je naproti tomu naprosto očividná: umožňuje zaujmout stanovisko, které určuje směr.\nBoj se odehrává jen na poli mé mysli dobrakarkulko, tak jsem si vyložil třeba Bhagavadgítu.\nmerlinn, 31.8.2008 23:30\nPro lepší pochopení tedy rozvedu myšlenku.\n...ale já už si vybral svojí cestu. Prosekávám se porostem vedle dálnic, silnic, cest a pěšin vedoucích různými směry okolo mne. Nemohu na žádnou z těch cest už nasoupit. Já si vybral tu svojí cestu...\ndobrakarkulka, 1.9.2008 20:44\nPane Merline. Pokud bych došla ke stejným závěrům jako vy, osobně bych vše poté, jen stěží lépe vyjádřila.\nJeště, že to nenapsala žádná žena. Nejsem si jistá, zda bych jí dokázala složit podobnou pochvalu.\nTo víte my ženské... pořád o něco soutěžíme a chceme být super. Než bychom se znemožnily, raději většinou mlčíme a tiše vyčkáváme. Díky vám za vaše obsáhlé vysvětlení - snad jsem vás dobře pochopila. J.Z.D.\nOlix, 2.9.2008 17:49\nTrochu přemýšlím nad tím, co jste zde napsal a snažím se pochopit smysl. Prosekávám se porostem vedle dálnic, silnic, cest a pěšin vedoucích různými směry okolo mne.\nAbych pravdu řekla, napadá mne jediné: Podle mne, pokud někdo jde různými směry, tak je to člověk, který buď stále něco hledá, nemá cíl a nebo se ztratil...\nOdp6: Pro pana Merlina.\nmerlinn, 2.9.2008 18:39\nJe to trošku jinak, možná jsem to špatně zformuloval\nJá nejdu různými směry, mám ten svůj směr. Různými směry vedou pěšinky - vyšlapané jinými lidmi, cesty - velkými osobnostmi, silnice - ideologiemi a dálnice - třeba velkými náboženstvími. Těžké na tom, jít svou cestou je, že se musíte stále zastavovat, porovnávat údaje na mapě s cílem vaší cesty, hledat záchytné body, sledovat kompas, občas se prosekat hustým porostem...\nOsobně bych většině populace doporučoval použít již prošlápnutou cestu, jinak by mohli opravdu zabloudit.\nOdp7: Pro pana Merlina.\nYardasan, 2.9.2008 20:34\nZkuste se smířit s tím, že cíl je ta cesta a ne ten cíl, který nikdo nikdy nepozná. Myslím si, že kdybychom znali náš cíl, tak život by ztratil právě na své kráse a tajemnosti. To hledání nějakého „smyslu“, radosti ze života a přítomnosti, takového a takové jaký a jaká je a dokázat se smířit pozitivně i stím nejhorším - to je nejkrásnější život ve své podstatě. To lze žít jen v úzkém sepětí s přírodou a ne jako konzumní ovečky v supertescu. Smrt je ta konečná nevědomost. S pozdravem jK.\nOdp8: Pro pana Merlina.\nmerlinn, 2.9.2008 21:19\nTeda pane Yardasane, já zírám Snad poprvé plně souhlasím s každičkou větou, kterou jste napsal. Něco podobného jsem psal v komentáři k jinému článku. Kdybych měl všude psát všechno, tak by to nechtěl nikdo číst, už tak mi přijde, že píšu stále delší komentáře Ono je rozdíl mezi cílem a Cílem. Jedno může být dokončení školy, takže k tomu musím přizpůsobit trochu život, druhé může být dosažení osvícení, což opravdu nelze naplánovat. To první je životní nutnost, jinak bychom žili jako zvířata, druhé patří do těch krás a tejemností, o kterých jste psal.\nOdp9: Pro pana Merlina.\nivan, 2.9.2008 23:30\nOdposlechnto: Život není to co chceme, ale to co máme.\nOdp10: Pro pana Merlina.\ndobrakarkulka, 3.9.2008 18:05\nJá bych to tedy s dovolením pánové přeci jen shrnula.\nJestliže Yardasan píše, že právě cesta je cíl. Může se tedy člověk vypravit kamkoliv např. z Brna do Šluknovského výběžku a tam nakonec zemřít s pocitem, že viděl kus světa a zažil mnoho dobrodružství...\nPokud je, ale cílem života např. dojít do Prahy a najít K.Gotta. Potom už máme konkrétní CÍL. K cíli vede mnoho cest a cestiček a z Brna jedna dálnice D1...\nPan Merlin to vezme pěšky přes Orlické hory , přes pole, řeky atd. a někdo jiný použije např. křesťanství na cestě do ráje /PRAHA/, kde na něj čeká Bůh /Gott/.\nNebezpečí na dálnici je docela stejné jako v divoké přírodě. Navíc cesta je jaksi jednotvárná a při rychlosti snadno zapomene na své bližní v lesích. Každopádně před Prahou čeká křesťana exit. Dálnice zde končí a on musí hledat cestu dál jako každý jiný. Nakonec se potká u brány Gottovi vily společně se zaprášeným Merlinem.\nVchod hlídá stráž a zástupy lidí se shromažďují u brány BOŽSKÉHO KÁJI. Jen ON sám rozhodne, kdo vstoupí do jeho domu a bude moci zůstat. Nakonec si vybere pár: muže a ženu. Zaplatí jim zlatem a uzavřou společnou smlouvu. Ti dva poutníci mu konečně zplodí syna, který se bude jmenovat Ježíšek Gott. Když vyroste, budou velkého J.G. všichni obdivovat 100 let jako jeho otce, který mohl konečně své řemeslo Boha předat svému nástupci a v klidu odpočívat na věčnosti... J.Z.D.\nOdp11: Pro pana Merlina.\nZdeněk Kopřiva, 3.9.2008 21:15\nDobrá Karkulko, já už od smíchu prostě nemůžu. Ty Vaše komentáře jsou tak krásně odlehčený, až mi při nich má ctěná bránice od smíchu poskakuje. Humor je dobrý. Tím ovšem nijak nesnižuji vážnost Vašeho komentáře. Mám rád, když lidé berou život s humorem a nejsou moc vážní. Víte já vím, o čem hovořím, protože já jsem byl vážný asi dvacet let mého života. Tak dlouho mi trvalo, než jsem se životem začal prochechtávat; než jsem vůbec pochopil, že existuje něco jako vtip. Když jsem na to konečně přišel, tak jsem začal trénovat před zrcadlem svůj úsměv. Vím, že nebyl přirozený, ale nějak jsem začít musel. Byl jsem od ucha k uchu a lidé se mě ptali, co se mi stalo, že jsem ochrnul na jednu část tváře. Co jsem jim měl na to říct?!? Že se učím usmívat? Časem, když jsem objevil zdroj vnitřní radosti ve svém srdci, úsměv se stával přirozeným a bla bla bla bla.... já vím, že teď je můj komentář mimo mísu, ale doufám, že víte co jsem to vlastně chtěl říct.\nPro paní dobroukarkulku\nYardasan, 3.9.2008 22:03\nŠpatně jste četla, zkuste to znova . Zkuste se zamyslet, než se začnete smát: Když někdo nepojede za tím svým cílem přímo, ale oklikama a bude se umět koukat a bude schopen vnímat, tak třeba zjistí, že tím cílem jeho cesty vůbec není Karel Gott, i když byl o tom předtím skálopevně přesvědčen. S pozdravem jK.\nOdp: Pro paní dobroukarkulku\ndobrakarkulka, 4.9.2008 17:22\nPane Yardasan. Já se vám vážně nesměji. Vaše cesta je mi milá. Já Karla Gotta nehledám - zkuste se podívat na nový článek na svíci. cz / všechno se pořád dokola opakuje/. Já příští rok poletím do USA za sestrou. Nebudu tam hledat velkého KÁJU, ale budu se modlit, aby letadlo nespadlo... Víra je iracionální záležitost.\nKdybych měla 100% poznání a jistotu, že letadlo vždycky doletí - nepotřebovala bych víru k duševnímu klidu.\nPravda o všem by nás osvobodila od všech mýtů a iluzí, ale pravdu o všem nikdo nezná a znát asi nikdy nebude.\nKdo ji pozná jako první, nebude zřejmě klasický člověk dnešního typu... J.Z.D.\nOdp2: Pro paní dobroukarkulku\nYardasan, 4.9.2008 20:37\nNemám nic proti smíchu, naopak, ale pokud to tak vyznělo, tak se omlouvám. Ještě MůJ názor k Vašemu letadlu: Nejde o žádnou pravdu, ale o „smíření“ - tedy, že buďto doletíte nebo nedoletíte a ať to dopadne tak nebo tak vždy to bude v pořádku. Pak není potřeba žádná víra, protože budete sama sebou. S pozdravem jK.\nOdp3: Pro paní dobroukarkulku\ndobrakarkulka, 4.9.2008 21:38\nS tím bych Yardasane úplně nemohla souhlasit.\nNejde opravdu o PRAVDU? Přeci je docela logické, kdybych já znala pravdu o tom, jak konkrétní let dopadne, mohla bych se rozhodnout, zda chci zemřít nebo uvidět USA. Mohla bych také informovat jiné - asi by mi nevěřili / jejich chyba/. V opačném případě, že pravdu neznám mám dvě možnosti: vaše smíření / dávám svůj život do rukou tajemných sil osudu, nebo na své uklidnění použiji víru. Není to jedno? Výsledek neovlivní jakýkoliv můj postoj. Co se má stát, to se prostě stane. Ale já přeci chci, aby se stalo právě to, co si přeji já... Nechci se smiřovat s jinou možností výsledku. Jiného výsledku se obávám. Jsem slabá žena.\nJe to jasný. Vaši metodu nechám pro zdatné muže! J.Z.D.\nOdp4: Pro paní dobroukarkulku\nYardasan, 4.9.2008 22:00\nAno, chápu Vás, je těžké a pro většinu nemožné, smířit se s vlastní pomíjivostí. Howgh. S pozdravem jK.\nmerlinn, 3.9.2008 23:39\nTo se Vám tedy povedlo\nYardasan to napsal dobře. I kdyby byl na začátku Gott cíl, uprostřed cesty můžete zjistit, že to co hledáte je doma. Dálnice Vás ale povede do Prahy a nikam jinam. Abyste na svůj cíl nezapoměla, bude se vám připomínat na ukazatelích a Vaše mysl bude rozptylována množstvím bilboadů. Chcete být co nejrychleji u Gotta? A co když tam dojedete a zjistíte, že je to úplně obyčejnej chlápek. Není vůbec takový, jak ho média prezentovala a dokonce začíná trpět stařeckou demencí (bez urážky). Asi to otočíte a pojedete domů. A tam bude sedět Pravda, která tiše a trpělivě čeká na Váš návrat\nOdp12: Pro pana Merlina.\ndobrakarkulka, 4.9.2008 17:25\nDoma na mne čeká můj syn a Slayd - to je PRAVDA.\nTomu ovšem nepotřebuji věřit - to prostě vím.\nMějte se hezky blázínku... J.Z.D.\nOdp13: Pro pana Merlina.\nmerlinn, 4.9.2008 20:04\nPak se nemáme o čem bavit, protože Vy nejste hledající. Jinak byste pochopila, co jsem měl na mysli.\nOdp14: Pro pana Merlina.\ndobrakarkulka, 4.9.2008 21:44\nNejsem opravdu hledající pane Merline. Už jsem svoji cestu nalezla a jdu po ní. Mám své pevné místo na Zemi. Ano - to místo mám dočasně. Existuje po biologické smrti nějaká jiné dimenze duchovního života? Jsem v očekávání! Chci, aby existovala....\nMoc se na ni těším! A když nebude nic? Tak o ničem vědět více nebudu a po ničem více toužit nebudu.\nBudu mít absolutní klid... J.Z.D.\nJuras, 9.9.2008 23:32\nNaprosto souhlasím. Mám ještě dvě poznámky k cíli. 1) Vždy, když jsem dosáhl nějakého velkého cíle, nebyl to pro mě tak velkolepý pocit, jak jsem si celou „cestu“ představoval. Intenzivnější prožitky a smysluplnější události se staly právě při vykonávání cesty. 2) Má tedy cenu vytyčit si cíl? Ano. Bez cíle by nemohlo být cesty. Ovšem touha po cíli by neměla převýšit radost z cesty, jinak nám cesty protečou mezi prsty, celý život strávíme pouze očekáváním cílů a zbytečně ho promrháme.\nPavel od vody, 9.9.2008 23:50\nJurasi, jel jsi někdy Řeku? Sázavu, Berounku, Lužnici? Tam je to naprosto jasné. Start i cíl. Ale to hlavní je - na cestě. Na Řece. V přítomnosti. TO je ta cesta. V přítomnosti se žije, zbytek jsou jenom myšlenky, vzpomínky ... To říkal už pan Werich.\nJuras, 10.9.2008 17:54\nJá nejsu vodák, ale myslím, že je to přesný příklad, jak to je. Vodáci nejedou řeku kvůli tomu, aby doplavali do cíle, jejich cílem je jet řeku. Myslím, že život by se měl správně sjíždět jako vodáci sjíždí řeku\nPavel od vody, 9.9.2008 23:40\nTrochu se zpožděním si dovolím trochu poopravit, nebo nasměrovat Tvoji myšlenku. Ne směr, ne nějaká iluze v dálce mě uspokojuje. Ale cesta. Cesta je cíl. Zaslechl jsem to i na rádiu v nějaké písni a nemohu, než souhlasit.\nMoje cesta jde podobnými stezkami jako Tvá a musím přiznat, že moje mačeta je někdy na to prosekávání trošku tupá. Ale mám to jednou dáno ...\nmerlinn, 10.9.2008 12:16\nS tím souhlasím, dokonce jsem to někde v komentáři už popisoval. Na to musí přijít každý opravdu hledající sám, nedá se říct - nenásleduj iluzi, důležitější je cesta. Protože důležitější, než tato pravdivá věta je pochopení věcí, které si prostě musíme zažít. Psal jsi, že tě uspokojuje cesta. To je dobré, ale pro většinu lidí to není dost dobrá motivace k tomu, aby se pohnuli z místa. Proto potřebujeme ten směr a cíl, ikdyby měl být iluzorní. Úspěšní lidé tohoto zákona úspěšně využívají.\nžlutý anděl, 31.8.2008 21:58\nPro p. Slayda:\n1) Jeďte dál, když Vám instruktor poručí, abyste zastavil před výjezdem z garáže nebo v místě, kde je zastavení zakázáno.\n2) Velmi opatrně odbočujte doleva! Nutno dát přednost všemu protijedoucímu, obzvláště tramvaji a lidem na přechodu. Pozor na malá cikáňata sedící za rohem uprostřed silnice, kam nebylo vidět pro stromy.\n3) Auto zastavené před křižovatkou na červenou v kopci kapotou nahoru je nutné „tůrovat“, aby mělo po naskočení zelené sílu se do kopce rozjet. Jinak motor „chcípne“.\n4) Pozor při sjíždění do neznámé ( T ) křižovaky ; instruktor Vám nemusí říci, kam máte odbočit, tedy bezpečně odbočte vpravo, hlavně nejeďte rovně přes křižovatku do příčné aleje stromů !\n„Zlomte Vaz!“ = Přeji úspěch.\ndobrakarkulka, 31.8.2008 22:21\nSlayd už spí... Kdo ví, jak to s tím řidičákem vlastně je. Třeba se ho Živý Vesmír snaží chránit před záhubou při dopravní nehodě? To jen vtipkuji na adresu jeho víry. Docela mi jeho pojetí Boha a jeho zákonů vyhovuje. Je dost nedogmatické a dává prostor fantazii a dokonce i humoru. Jde jen o peníze a čas... J.Z.D.\nZdeněk Kopřiva, 1.9.2008 1:50\nDobrakarkulko, můžete mi říct, co znamenají ta tři písmenka J.Z.D. u každého Vašeho komantáře? Odpusťte mi mou nevědomost, vůbec nic mě nenapadá, co by to mohlo jako být?!?\ndobrakarkulka, 1.9.2008 20:58\nPoslední odpověď pro Zdeňka Kopřivu.\nCo znamená J.Z.D.? Není to jednotné zem. družstvo?\nOdpověď: ne. Správná odpověď je velmi prostá. Tato zkratka vyjadřuje moje: jméno - příjmení - přezdívku\nTzn. např. JOHANA - ZLATÁ - DOBROTIVÁ! Slayd se bude při čtení pěkně bavit.\nAbych si užila ženských tajemných intrik, musím dodat, že uvedené pořadí názvů nemusí být správné. Takže obráceně: Joklová - ZRZKA - Dobromila. Mějte se fajn.\nVaše téma je dobré. Trochu humoru neuškodí. J.Z.D.\ndobrakarkulka, 1.9.2008 20:48\nKrátká zpráva pro žlutého anděla. Slayd řidičák dnes udělal!!! Vy jste mu snad nastavoval na křižovatkách zelenou? Celá jízda trvala 38 minut!! Autoškola připravila náš rodinný rozpočet o 10. 500 Kč. To víte, jako učitelka matematiky mám na starosti finance.\nžlutý anděl, 1.9.2008 22:38\nDěkuji za zprávu, mám radost s Vámi. Ano, bděl jsem nad ním a nastavoval mu na křižovatkách zelenou, protože i mým osudem v minulosti bylo opakování praktické zkoušky k získání řidičáku. Bylo to Brně.\nA těch 10.500 Kč nechte rozplynout v mlze zapomnění, neboť byly účelně použity ke společnému žití Vašich životů.\nMoje víra a poznání?\nslayd, 2.9.2008 7:31\nK čemu jsem došel v této diskuzi? To co hledám na svíci.cz mám doma vedle sebe. Přítelkyni, ženu, matku a budu nyní diskutovat více s ní, než neznámými lidmi.\nMyslím, že mne osobně přesvědčila, že to s ní bude mít smysl. Tak mi držte palce. Přeji vám všem hlavně pevné zdraví a dobrou víru. P.S.\nOdp: Moje víra a poznání?\ndobrakarkulka, 2.9.2008 17:02\nŽeny prý nemají fantazii? Já bych svoji fantazii viděla asi takto. Pokud by to bylo technicky proveditelné, zavedla bych na svíci.cz novou službu dle TV: nic než pravda.\nVšichni diskutující muži i ženy by byli napojeni na centrální detektor lži. Po každém komentáři účastníka by se objevilo pod jeho textem: pravda nebo lež.\nAby se vše usnadnilo, každého diskutujícího by bylo možno na vlastní oči vidět zpětně na záznamu kamery.\nTo by hned odpadly otázky typu: píše to muž či žena?\nAž takovou službu muži vymyslí, ráda se přihlásím do diskuze. Hezky z očí do očí. Kolik statečných mužů a žen by se asi našlo? Za pět milionů možná dost. Ale zadarmo? Téma článku je o víře. Já tedy věřím, že pravdu o sobě samém, chce veřejně jen málokdo slyšet a už vůbec ji nechce druhým jen tak sdělovat.\nExistují ovšem vyjímky. Já bych do toho šla za peníze nebo při rovných podmínkách všech účastníků.\nTo je opravdu všechno. Dnes hlídám dítě zase já...\nJdu chystat svačinu a pití... J.Z.D.\nOdp2: Moje víra a poznání?\nJuras, 3.9.2008 14:20\nTo není fantazie, to je fašismus. Totální ztráta soukromí. Obzvlášť mě mrzí, že takovýto nápad dostala učitelka matematiky. U Vás bych předpokládal, že máte schopnost domyslet důsledky takového nápadu, který předčí snové fantazie největších šmíráků světa. A přeju Vám i sobě, aby ten nápad někdo nezrealizoval.\nOdp3: Moje víra a poznání?\ndobrakarkulka, 3.9.2008 18:26\nAle, ale pane Jurasi. Proč tak pateticky?\nVy a všichni ostatní svícaři zůstanete přeci dál anonymní. Na ten nový server se přihlásí úplně jiní lidé a dobrovolně. Budou za to buď chtít dostat dobře zaplaceno nebo budou mít zájem o vlastní exhibici a nebo prostě chtějí poznat sami sebe a druhé až do morku kostí. Pokud bych měla jistotu, že např. v TV je seriozní záměr, potom bych přihlásila Slayda a vzápětí sama sebe. Těch 10. 000 000 Kč by neškodilo. Bohužel je to hloupý podvod na nevědomých lidech. Kladou otázky typu: máte soucit s lidmi? Cožpak se dá pravdivě odpovědět ano či ne? Pravdivá odpověď je spíše: s některými lidmi soucítím velmi, s jinými jen teoreticky a s většinou nemám žádný vztah / tudíž ani žádný pocit/. To je směšná TV show. Já opravdu nebudu domýšlet, co by musel program do sebe nasáknout za informace a jaké stanovit otázky, aby mohl dělat správné závěry. Určitě si ovšem nemyslím, že by to bylo na škodu. Proč někteří návštěvníci svíce. cz např. vysílají SPAM? Proč porovnávají IP adresy? Chtějí znát PRAVDU. Chtějí znát ovšem pravdu o těch druhých a sami zůstat v bezpečí anonymity. Já jim to neberu. Jen jsem napsala, že s takovou hrou na slepou bábu prostě končím. Díky všem. Nepovyšuji se a ani nikoho druhého neodsuzuji. Svůj význam anonymní výpověď jistě má. Ale má také svá omezení a já jsem myslím všechny možnosti, které tato forma komunikace nabízí plně využila a proto s díky odcházím. Buďte v pohodě. J.Z.D.\nVíra může člověka osvobozovat i...\nVlasatej, 5.9.2008 9:02\nVíra může člověka osvobozovat i zotročovat. To přece záleží na tom, jak člověk svoji víru vnímá. Je to čistě subjektivní pocit.\nKdyž budu věřit že se mám každý den pomodlit 500x Otčenáš a budu to praktikovat, mohu cítit osvobození, ačkoli moje okolí to může vnímat jako moje zotročení.\nPokud jde o víru v Boha (jako stvořitele nebo např. vyšší bytost), tak si myslím že víra je pocit který má hledající člověk před poznáním. Když poznám, nemá už smysl věřit, protože vím. Mohu se samozřejmě i mýlit a žít v omylu.\nBoha může člověk hledat kdekoli a v čemkoli. Mě stačí vyjít na zahradu nebo do lesa a prohlédnout si podrobně třeba motýla, nebo strom a porovnat si to s dílem lidským. Vidím v přírodě okolo takovou dokonalost a cítím takovou pokoru, že mi to stačí jako poznání.\nOdp: Víra může člověka osvobozovat i...\nslayd, 5.9.2008 13:33\nPěkně jste udělal syntézu všeho. Docela se mi to zamlouvá. Kam odvane energie života, když živý tvor umírá? A co vznikne z pevných částic jeho těla?\nNový život .... nové životy!!! Život žije ze života.\nKosmos je živé jsoucno, které se neustále proměňuje zrozením a umíráním. Růst není nic jiného, než neustále se opakující rození jedné a téže věci.\nJaká je v tom kosmickém bytí úloha člověka? To je pravá záhada.... Kdo odhalí tuto PRAVDU? P.S.\nOdp2: Víra může člověka osvobozovat i...\nYardasan, 7.9.2008 19:37\nSám člověk by asi nikdy tomu neměl přijít na „kloub“ a myslím si, že mu to sama příroda ani nedovolí. Hezky jste napsal - zrozením a umíráním. Když si uvědomíme, že celá civilizace na naší matičcce zemře a zrodí se jiná, pak se mi zdá vše v pořádku, i když pro většinu je to kruté a nepochopitelné. Z minulosti jen víme, že vše, co přeroste z člověka do pomyslného boha, tak ještě rychleji podlehne zkáze. Nikdy nikdo nepovstane z mrtvých jen život jde dál. S pozdravem jK.\nYardasan, 7.9.2008 9:44\nCítím tam ale předpojatost - už vycházíte z toho, že boha (ve Vašem pojetí) budete hledat - tedy už věříte, že je. Zatímco já se zaobírám myšlenkou jestli bůh (ve Vašem pojetí)existuje nebo ne - tedy nemám důvod ho hledat. S pozdravem jK.\ndobrakarkulka, 7.9.2008 20:43\nPane Yardasan. Víkend byl hodně společenský, pracovní a teplý. plohu 56 metrů čtverečních jsem natíral 3x tzn. celkem 168 m čtver. Docela je ta fasádní barva záhul...\nA už mi není 20 let / buhužel a bohudík zároveň /.\nK vašemu příspěvku. Odpověď lze nalézt např. v knize u Ivana Svitáka / Kniha prezence /. I.S. popisuje člověka - hledače a jeho život asi takto. Nejprve rozbalí velkou krabici a čeká vzrušen, co v ní nalezne. Uvnitř odhhalí jen menší krabici. Každý večer běží a rozbalí jednu krabici a vždy je v ní ukryta další krabice. Tak to jde den co den. Na konci jeho života už nemá sil. Naposled vybalí poslední nejmenší krabičku a v ní není vůbec nic. Hledající člověk zemře. To co hledal celý život nakonec odhalil. Bylo to docela nepatrné nic.\nTakže Bůh je Nicota? Velké Nic!? Černá díra nebo... Antihmota? Nepochopitelné Status quo? Nelze lidským mozkem domyslit. Bůh je všechno a nic zároveň. Poznané i nepoznané. Živé i neživé. Neznám jiné řešení jak popsat tu nekonečnou velkou sílu.\nŽivý kosmický megaorganismus se mi jeví jako jediná smysluplná odpověď, abych mohl v klidu usínat... P.S.\nNějak mi nefunguje e.mailová adresa. Zkusí to odeslat přes e.mail svojí ženy. J.Z.D.\nOdp3: Víra může člověka osvobozovat i...\nYardasan, 8.9.2008 17:44\nDěkuji za uklidnění, třeba bych se do těch krabic po lahvi vína pustil. Ještě, že jsem jinde S pozdravem jK.\nVlasatej, 9.9.2008 10:11\nOno asi není možné nebýt předpojatý. Pokud bych byl divoké zvíře bez rozumu, nebádal bych nad Bohem, ale sháněl celý den něco do žaludku.\nBohužel člověk má rozum, takže kromě shánění něčeho do žaludku přemýšlí o všem možném včetně Boha. I ty nejprimitivnější kmeny někde v Amazonii určitě mají svoje božstva nebo modly. To dokazuje, že si uvědomují přítomnost něčeho vyššího naprosto přirozeným způsobem, bez jakéhokoli vzdělání a vlivu moderní civilizace. Můžete říct že je to tím, že nemají žádné vědecké poznatky, neví nic o struktuře hmoty, vesmír a hvězdy jsou jsou pro ně asi naprosto nepochopitelné. Ale k čemu jsou nám poznatky že atom má jádro , elektrony a protony, když půjdem ještě hloubš - najednou narazíme na hranici kdy zjistíme, že částice nejsou žádné kuličky, ale jakési chuchvalce čehosi co nikdo neví co to vlastně je, na jednom místě to zmizí a na jiném se to objeví ...\nJe to vlastně jako s tou popisovanou krabičkou v krabičce, čím víc rozkrývám, tím míň toho vím.\nMotýl Babočka, má na křídlech obraz který vypadá jako ptačí oko. Prý to tomu motýlovi pomáhá vystrašit nepřítele, který ho potom nesežere. Jak na to ten motýl přišel, že má mít na křídlech zrovna obraz oka? Dá se argumentovat tím, že je to přirozený výběr, a k „oku“ přišel „evolucí“ - jen mi v tom nějak nesedí, že všichni ostatní motýli kteří na křídlech oko nemají doposud žijí a je jich stejně jako těch s okem :)\nJako poslední zajímavost uvedu takový příklad z našeho civilizivaného života. Někdo se možná bude divit, ale každý člověk který má doma počítač, je vlastně takovým malým Bohem aniž si to uvědomuje. On ten počítač je dneska takový malý vesmír. Bez programu kterému se říká operační systém (OS), by to byla jen mrtvá hmota, ale jakmile se na tuto mrtvou hmotu nainstaluje OS, začnou se uvnitř dít zázraky. Pod vrstvou grafického rozhraní před ketrým sedí člověk se neustále spouští různé procesy, které mají svá jména, velikost, přidělený čas a úkoly. Některé procesy spolu spolupracují a navzájem si předávají různé informace, jiné celý čas své existence jen čekají na určitou událost a pak končí. Některé se dokonce i rozmnožují (fork) a svým dcerám nebo synům dávají do vínku nové vlastnosti a úkoly. Žádný z těchto procesů si neuvědomuje svůj úkol, ale nevědomky ho stejně vykonává. Při svém úkolu každý proces dokonce i vidí určité části svého „vesmíru“ -tj. hardwarové komponenty PC jako je třeba diskovou mechaniku, CPU atd., Ale vidí jen tolik, kolik mu OS dovolí vidět. Když chce vidět víc a pokusí se přistoupit do oblastí do kterých nesmí, OS ho zastaví, nebo zkoriguje sám tak, aby se vrátil ke svému úkolu a bežel ve svém vyhrazeném prostoru a čase. Běh vlastního OS je sice samostatný, ale člověk sedící za klávesnicí je v roli vyšší bytosti, která určuje co bude s počítačem dělat a k čemu ho využije. Může ho modifikovat jakýmkoli způsobem a využít pro svůj účel.\nTakže zatímco sedím za klávesnicí a píšu tento příspěvek, tisíce procesů na mém počítači dělají to co chci já, já ty procesy vidím, řídím a dostávám z nich nějaké výsledky, zatímco procesy samotné o mě vůbec neví, přestože plní úkoly které jsem jim zadal. Nedal jsem jim totiž rozum, takže je ani nenapadne mě hledat.\nA kdybych jim ten rozum dal? Kdyby měly nějaké vědomí? Některé by dál vykonávaly svou činnost dokud by nebyly ukončeny - buď násilně, nebo přirozeně po splnění úkolu. Některé by možná začaly poznávat své prostředí, třeba že vidí „slunce“ (CPU) a má takové a takové parametry, nebo že vidí jiné „slunce“ v jiné „galaxii“ (vzdálený počítač v síti), celou galaxii (Internet)...\nNikdy se však při svém zkoumání nedostanou „za oponu“ jejíž hranice určuji já, a ani pro ně nebude možné pochopit smysl toho všeho. Když se rozhodnu že zastavím čas v celém vesmíru (hibernace PC), ani to nepoznají i kdyby měly „atomové hodiny“, protože já jim zastavím i ty atomové hodiny :D\nVím, že mnou uvedené přirovnání může v mnoha směrech pokulhávat, napsal jsem to pouze pro zamyšlení :)\nmerlinn, 9.9.2008 10:54\nTakové zamyšlení už tu bylo v článku HW vs. SW - tělo vs. duše?\nBabočka, 9.9.2008 10:56\nAhoj Vlasatej Procesore.\nZvířata mají také rozum. A lidé také hledají něco do žaludku; ti nejnuznější chodí po ztichlých třžištích a sbírají a jedí tam to, co ti bohatší si už nechtějí koupit, co zbylo. Hrát si na Boha hledáním Boha v počítači není hodno Tvého rozumu. Zahraj si na Boha např. tím, že budeš sytit jednoho člověka hladového, dáš práci jednomu člověku nezaměstnanému, zdarma budeš pečovat o tělesnou schránku a duševní stav jednoho člověka ochrnutého.\nO zvířátka se nestarej, dobrotivým „Bohem“ pro ně je každý, kdo jim neničí prostředí, ve kterém žijí.\nOdp: Pro Vlasatého.\nVlasatej, 9.9.2008 12:19\nO rozumných zvířatech mi napište víc, zajímá mě to.\nMohu Vás ubezpečit, že si na Boha nehraji. Byl to jen příklad pro snažší pochopení složitosti všeho.\nLidem neškodím , a pomáhám v rámci možností, někdy až nad rámec.\nOdp2: Pro Vlasatého.\nbabočka, 9.9.2008 18:03\nPříběhy rozumných ptáčků a jednoho retrívra:\n1) Na příkaz své velitelky kavka vyhnala holuba z okapového žlábku. Holčička jí podávala peří a kavka si to peří od ní brala a ve špaččí budce si s ním stlala hnízdo. Kavka odkoukala, jak se otvírá hrachový lusk rukami a pak to dělala stejně, ale zobáčkem. Ve švu lusku udělala malou dírku, strčila tam špičku zobáčku, ten rozevřela a tím i odtrhla obě půlky lusku od sebe.\n2) Holubička letící závod 810 km dlouhý z Německa do Polska už byla unavená. Po cestě v půl osmé večer proto slétla na balkonové šňůry jednoho malého městečka ve východních čechách, pozdravila, zabublala, poprosila o možnost odpočinku. Dostala krupky v misce a v druhé mističce čistou vodu a denně celý týden mezi těmi dvěmi mističkami odpočívala. Nechala se za to chytit a nechala si přečíst údaje na kroužcích. Po několika dnech odpočinku se naposledy v sobotu brzy ráno nakrmila a napila a pokračovala v cestě domů do PL, kam vpořádku dolétla tentýž den brzy po poledni.\n3) Černý pes retrívr je naprosto slušný, hodný a neštěká na známé lidi na chodníku, pokud jeho majitelé nejsou doma. Pokud majitelé jsou doma, tak se ten mazaný pes „předvádí“, a hodně hlasitě štěká na každého i známého člověka, kteý jde kolem.\nJeště podobných příběhů znám víc, mám úctu ke zvířátkům. Jsou mezi nimi povahy veselé, sportovně založené, mazané, mazlivé a hlavně jsou zvířátka nezáludná.\nYardasan, 9.9.2008 20:04\nMyslím si, že v podstatě každý člověk je „bohem“ a záleží jen na něm, jak s tím naloží. Věda na rozdíl od víry souvisí s poznáváním, proto si myslím, že ubývá věřících a že se prostě musí od státu trhnout aby si to sami uvědomili. Je to v nás zakořeněné asi jako ostatní pudy a reflexy. Jenom je mi líto, že až tato iluze pomine, pak skončí samovolně destruktivně i naše civilizace. Protože bez pokory k přírodě a vlastně životnímu prostředí není pokračování života lidí, tak jak ho známe nyní, možné. Tato iluze vznikla nevěděním a v přerodech silnějších - mentálnějších jedinců byla rozpracována. Pochopili asi, že je to jediná cesta k přežití v přelidnění, ve využití primitivních mas pro myslící menšinu k zachování ráje zde na zemi, protože žádný jiný nikde není. Všimněte si, že primitivní národy, které si žijí svojí vírou a drží si jí za každou cenu, pokud do nich nevstoupí směšná civilizace a pokrok, tak jsou v pohodě. Dnes byla nahrazena nadnárodním konzumem a raketamy. To zas bude S pozdravem jK.\nOdp4: Víra může člověka osvobozovat i...\nPavel od vody, 10.9.2008 0:06\nYardo, pochalně mručím a díky za Tvá slova. Jsou pravdivá. Myslet na budoucno, jak říká pan Werich, by se mělo. Na minulost zase vzpomínat. Ale žít se dá jen v přítomnosti. A ta je taková, jak si kdo připustí...\nA ráj na zemi? No to je na dlouhý diskus.\nslayd, 10.9.2008 14:00\nČlověk není bohem - snad jen malinkým bůžkem pro něco ještě nicotnějšího, než je on sám.\nČlověk je součástka v božím kosmickém těle a plní tam svůj program, který se mění dle nekonečně proměnlivých potřeb živého vesmíru. Po splnění úkolu v daném hmotném těle se přemění k dalšímu užitku pro pokračování života. Smrtí tedy život nekončí. Život jen změní svoji formu a pokračuje dál. P.S.\ndobrakarkulka, 10.9.2008 17:46\nJe to pořád stejný. Všechno jsi řekl, co bylo v zadání tématu. Nikdo další nenašel odvahu svoji víru odhalit. Jsi sám! Někteří sdělují svoji nevíru a další zkouší obecné fráze o cestě a hledání. A konkrétně velké nic!\nTvoji víru nesdílím, ale vím jasně, čemu věříš ty. Od ostatních jsem se na svíci.cz nedozvěděla nic.\nJe to super. Raději se podívej v práci na nějaký úlet do fantazie. To bude alespoň odvaz... J.Z.D.\nslayd, 11.9.2008 12:48\nSlayd neposlouchá paní učitelku a píše...\nČlověk může mít pocit asi jako rakovinná buňka, že je neporazitelným bohem na svém teritoriu. Rakovina v dostatečném množství dokáže nakonec zničit svého hostitele. Lidstvo také dokáže zničit planetu Zemi.\nPokud ovšem nad svým hostitelem zvítězí sami zahynou.\nNa existenci skutečného BOHA - Živého Vesmíru má počínání těchto mikro - červíčků nulový vliv...\n1/ pokud byl člověk stvořen kosmicko - přírodními silami, jako správce ekosystému planety Země, potom ve své fukci svého stvořitele zklamal.\n2/ Existuje samozřejmě varianta zcela opačná. Člověk byl stvořen za účelem zničení planety Země.\nV tom případě jedná lidstvo správně - v souladu se svým naprogramováním a kosmickou vůlí Ž.V.\n3/ Člověk byl stvořen se schopností tvořit i ničit a má se na základě vlastního rozumu a svobodné vůle správně rozhodnout, jak s tím naloží. Živí Vesmír se baví jeho zápasem a výsledek / osud Země i člověka / je mu v podstatě lhostejný. P.S.\nOdp: Kdo si hraje nezlobí.\ndobrakarkulka, 11.9.2008 16:56\nNepotřebovals jídla, vody, spánku, šátků,\njen čtyři živly navykly tě užívat těch statků,\nale každý, co ti dal, vezme ti zas vkrátku,\nstaneš se zase tím, čím jsi byl na počátku.\nŽádná moc světa nezlomila nebi vaz.\nNa požírání lidí je zem jako ras.\nVychloubáš se tím, že na tebe zapomněla?\nI tebe pozře, jen se neboj, ještě má čas.\nKdyž Tvůrce mísil pro člověka různé látky, mělo snad jeho dílo ještě nedostatky.\nProč mu nevyšlo? Jestli se však zdařilo,\nproč jako zmetky smatl je zas na odpadky?\nNeuzavíral jsem se nikdy poznatkům věd.\nZbývalo málo, co bych mohl nevědět.\nTeprve dneska vím, že nevím vůbec nic,\ni když jsem bádal dvaasemdesát let.\nKaždý sem tam se holedbá, řka: To jsem já.\nSvými statky se vychloubá, řka: To jsem já.\nKdyž svoje věci posléz do pořádku dá,\npřijde ze zálohy Smrt, řkouc: To jsem já.\nJsme jen figurky - hráč na nebeské stolici.\nNe symbolicky, však doopravdy hrající.\nZahraje si s námi na šachovnici bytí,\nv nebytí nás složí všechny v jedné krabici.\nAutor čtyřverší: Omar Chajjám - středověký perský básník, astronom, matematik, filosof a vědec. J.Z.D.\nPavel od vody, 12.9.2008 10:33\nad 3. Podtrhnul bych zde svobodnou vůli. Ta nám byla „shůry“ dána a znamená to, že mi nikdo nemůže kecat do toho, co dělám, jak žiju atd. Nikdo! Kromě mne!!! Jen já sám si určuju své cesty, na křižovatkách se rozhoduju jen já sám, kudy se dát. Jak píšeš - na základě vlastního rozumu a svobodné vůle. Ovšem s vědomím, že následky svého konání ponesu také jen já sám.\nTím pádem mi nejde pod fousy poslední věta, že Vesmíru jsme v podstatě lhostejní. To nemohu přijmout.\nPříměr s rakovinou je trefný.\nOdp2: Kdo si hraje nezlobí.\nslayd, 12.9.2008 12:22\nJmenovče Pavle. Ale on ti do tvého konání kecá spousta lidí: manželka, děti, rodiče, tchýně, zaměstnavatel, kamarádi, policie, doktor, soudce, učitelé atd. atd.\nNásledky našeho jednání odnášejí mnohdy i jiní lidé.\nŽ.V. je opravdu naše konání z hlediska jeho existence naprosto lhostejná. P.S. Nejsme svobodní - svoboda je stav duše nikoliv realita. P.S.\nOdp3: Kdo si hraje nezlobí.\nslayd, 12.9.2008 12:32\nTo znamená, že svobodni a bezpečni se můžeme cítit např. v určitých mezních situacích i ve vězení.\nDíky své neznalosti CELKU nemůžeme svoji úlohu manipulovaného prvku nikdy plně pochopit.\nAle ten tlak rozhodně ze všech stran cítíme... P.S.\nOdp4: Kdo si hraje nezlobí.\nPavel od vody, 13.9.2008 8:14\nŘekl jsi to přesně a já s tím souhlasím. I ve vězení můžu být svoboden. A že mi do mého života kecá kdokoli. I to je fakt, ale konečné rozhodnutí je moje, je to projev mé svobodné vůle. A jak říkáš: svoboda je stav Duše, ne těla.\nJá myslím, že člověk je přelidněn a tím...\nYardasan, 11.9.2008 19:54\nJá myslím, že člověk je přelidněn a tím pádem z toho blbne a neví kudy kam a vymýšlí ptákoviny a zaobírá se svými vnitřními představami, a to tak, že už je ale opravdu mimo realitu. Záleží jenom na osobnosti, abychom jí uvěřili a už se můžeme bezstarostně vozit - aneb všechno je jen ztráta času, hlavně když nás to baví a na chvíli zapomeneme, že smrt je již za dveřmi... Když se tak zamyslím nad Našemi výplody, tak v podstatě nic nemá smysl (ani vzdělání či „úspěšnost“) jen život sám ve své zvířecí podobě. Člověk to možná dotáhl o kousek dál, ale tím také brzy skončí. Většina lidí stejně nikdy nevystoupí ze svého primitivního života a jen se to jinak zabalí a pojmenuje - výsledek je stále dokoladokoladokoladokoladokola... Největší umělci byli nuzáci a ožralové. S pozdravem jK.\nOdp: Já myslím, že člověk je přelidněn a tím...\nmerlinn, 11.9.2008 21:00\nTo, co jste tu vyplodil jsou také jenom Vaše představy Lidstvo je mimo realitu už od té doby, co první člověk pojedl ovoce ze stromu poznání - což je alegorie na vstup mysli do hlavy zvířete-člověka. Můžu se otočit nazpět a jít směrem k ráji, ze kterého nás vyhnali (obrazně řečeno), anebo se otočit čelem k poušti budoucnosti a vykročit. To první bude jednodušší, to vlastně radíte Vy, jestli jsem to správně pochopil. Schválně jsem napsal poušť, protože jaká je skutečně realita nikdo nevíme, můžeme se jenom dohadovat. Všechno se odehrává v mojí mysli, celá realita je ovlivněna subjektem, který ji vnímá. Orientální tradice radí nerozlišovat, nedualita umožňuje lépe se pohybovat v poušti, jinak se člověk hodní za přízraky. Takové lidi nejspíš kolem sebe vidíte-a že jich je-, a proto jsou Vaše reakce takové, jaké jsou.\nOdp2: Já myslím, že člověk je přelidněn a tím...\nslayd, 12.9.2008 12:36\nNávrat do ráje je možný pomocí drog, alkoholu, sexu nebo pomocí operace mozku / stát se spokojeným nevědomým idiotem/. Jedině poslední možnost je trvalá. Jinak se jedná o jednorázové úniky s dočasným účinkem a kocovinou při návratu do reality. P.S.\nYardasan, 12.9.2008 17:12\nNesnažím se nikomu radit. Děkuji Vám za útěchu, čekal jsem to horší S pozdravem jK.\nOdp3: Já myslím, že člověk je přelidněn a tím...\nslayd, 15.9.2008 13:18\nCo dává smysl životu, to dává smysl i smrti.\nNetrpí ten kdo zemřel, trpí ten kdo zůstává.\nJá furt asi radím - ale myslím to s lidmi dobře. A hlavně říkám a píši to, co si skutečně myslím... na rozdíl od mnohých jiných individuí... Tím nemyslím vás Yardasane. Pohodu a klid přeje P.S.\nslayd, 12.9.2008 7:30\nStředověk trvá! Znáte nejsledovanější videa? Okradl, pomluvil, znásilnil, zabil, ožralá učitelka, pedofilní vychovatel, moje vagína, dneska vám ji ukážu: shlédnuto celkem 666. 000 x... To je obrázek reálného duševního stavu naší moderní společnosti.\nSám proti plynům chráněn maskou\na uhýbaje před těly\ndnes vyšel jsem ven na procházku...\nobědy z oken smrděly\ntak jako každou neděli\na v neprodyšných rukavicích\njsem hladil děti v parku spící:\n- proč pláčeš, larvo malinká?\n- má strach, odpoví maminka...\n- že v masce jsem a v divném kroji?!\nto budoucnosti, té se bojí\naž nasráno má v peřinkách!\nDne mne čeká tolik práce!\n- vypít vše, co přinesou\na nutit se do legrace\ns asynchronní grimasou\nDo mrazáku sáhnu pro led\naž se vrátím domů v noci\n- celej ksicht mě bude bolet\nod smíchu a od bezmoci...\nVerše se sbírky: Noci, po nichž nepřicházelo ráno\nAutor: J.H. Krchovský Hezký víkend P.S.\nOtázka pro Isiik.\nslayd, 15.9.2008 13:44\nKolik asi připadá nicků na jednoho člověka na svíci ?\nVy nechcete shodit masky, aby božská komedie náhodou neskončila? Ale proč by tímto krokem měla skončit? Já myslím, že by se naopak zvýšila sledovanost.\nVidea Agáty Hanychové a TV program Nic než pravda mají obrovskou sledovanost a komedie to je také pořádná. Já svoji identitu odhalil a nic mimořádného se nestalo - píšu pořád stejně. Za svoje výplody se nestydím a za chyby a omyly také ne. V čem je tedy problém konkrétně u vás? Já se jen bavím. Můj reálný život je o něčem jiném. O víkendu jsem ořezal 2 keře a 10 metrů břečtanu na zítce. Bylo toho 10 dvoukoláků!\nBuď fit a žijte v pravdě... přátelé. P.S.\nOdp: Otázka pro Isiik.\nmerlinn, 15.9.2008 15:23\nA copak jste nám odhalil pane Slayde ? Můj odhad je asi takový - kromě VÁS tu připadá jeden nick na jedno jméno. Dost srandy si užijete třeba na diskuzi seznamu nebo tn.cz - jen do nich!\nOdp2: Otázka pro Isiik.\ndobrakarkulka, 15.9.2008 20:21\nTo je velmi optimistický odhad skutečného stavu pane Merlinne. Já bych to odhadla tak na 3 - 4 nicky na jednoho pisatele. Osobně bych také dokázala psát např. ještě za jednu ženu a jednoho muže. Ale bylo by to dost časově náročné. I když zase třeba napsat nějakou hloupost nedá tolik práce. Všimla jsem si jedné skutečnosti: čím stupidnější otázka nebo odpověď, tím více komentářů. V tom je také možná nějaký skrytý záměr pisatelů různých blbinek, které si mnohdy vzájemně docela legračně protiřečí. Já beru za doučování němčiny 200Kč za 60 minut a zdá se mi to lépe strávený čas. Tímto komentářem především motivuji Slayda, aby se definitivně obrátil jinam. Mohu vám něco prozradit? Už to v něm zraje. Bude to nejspíše nová kniha a možná... / nové zaměstnání? /\nCo vám odhalil Slayd? To je pane Merlinne stejně hloupá otázka o kterých jsem před chvílí psala. Odpověď máte přeci už obsaženu v jeho sdělení. P.S. odhalil svoji identitu. Napsal své jméno, příjmení, e.mail, adresu svého zaměstnavatele. Nabídnul zájemcům osobní setkání nebo kontakt po telefonu a možnost návštěvy v Mutěnicích. Zatím nabídky využili 3 osoby a někteří přišli okukovat do jeho práce se záminkou, že hledají pronájem bytu. U těch druhých lze jen těžko odhadnout skutečný počet, protože jsou mezi nimi i skuteční zájemci o bydlení. Docela to bývá legrace - vypráví P.S.\nTak hezké spaní... já jdu psát tématické plány. J.Z.D.\nOdp3: Otázka pro Isiik.\nivan, 15.9.2008 21:02\nDobrakarkulko, vidím, že jste od Slayda okoukala to oddělování odstavců vyčárováním. Tak ho pozdravte, a spolu s ním taky Policistu, Úřednici, Pekařku a všechny ze spolku společné IP adresy. Víc nicků má už jen Romantik, odhaduji tak kolem třiceti.\nOdp4: Otázka pro Isiik.\nJuras, 16.9.2008 10:08\nPoužils špatné oslovení. Správně jsi ho měl oslovit „pane dobrakarkulka“\nmerlinn, 16.9.2008 6:24\nOdhadujete podle sebe. Ano, máte tak tři, čtyři, možná pět nicků. Nevím, co tím sledujete, když si např. odpovídáte na svoje komentáře, asi se moc nudíte. Každý pisatel má svůj charakteristický sloh a vyjadřování. Považuji za téměř nemožné, aby se muž a žena vyjadřovali téměř stejně a např. stejně pompézně oddělovali svoje rádobydíla linkami. Zamrzí mě to o to víc, že některé Vaše názory se mi líbili.\nCo se týká ostatních, tak za ně bojovat nehodlám, ale nemyslím, že to tady z těch stálejších pisatelů má vůbec někdo zapotřebí. Ledaže by se chtěl nějak zviditelnit a vyzvihnout své spisovatelské umění, že pane Slayd Pokud vím, tak např. Lipovan si měnil nick, k čemuž se doznal a napsal své důvody, paní Jana jednu dobu také.\nJana, 16.9.2008 19:44\nJo, přiznávám. To byly dva feministiky laděné články. Vyloženě póza a pokus o vyprovokování diskuze.\nslayd, 16.9.2008 12:26\nJak pro koho! Otázka pro Isiik nezodpovězena. Čí je to nick? Proč neodpoví sama? Romantikovi příspěvky jsou opravdu pořád stejné a snadno identifikovatelné pouhým čtením. A Jana? Evropou obchází strašidlo hladu... To byl fajn úlet a téměř žádný komentář.\nTakže vy nic a já muzikant? No dobře. Máte mít to co chcete. Svoji anonymitu a moje odtajnění. Ale musíte počkat až večer. Právě nahlásili poruchu výtahu.\nTěší se na vás hnědooký karkulín. P.S.\nOdp: Konec komedie?\nmerlinn, 16.9.2008 13:37\nNevim proč nám pořád předhazujete nějaké odtajnění. Nikdo o to nestojí. Klidně si dělejte ze sebe kašpara dál. Je to jenom plácání do vody.\nOdp2: Konec komedie?\nslayd, 16.9.2008 15:54\nKdo je kašpar? Kašpar je ten kdo nosí převlek a masku a říká si kouzelník. Jste to vy pane Merlinne!\nJá jsem normální člověk Pavel Sládeček a vše další jsem o sobě již napsal...\nVečer vám sdělím více a potom sbohem svíce.\nZhasni navždy - v mém srdci pro vás místa již není\nOdp3: Konec komedie?\nmerlinn, 16.9.2008 16:13\n...zazvonil zvonec, pohádky je konec...\nMáme Vám při odchodu ze scény zatleskat, pane umělče?\nmerlinn, 16.9.2008 16:15\nVypadá to, že přijdeme o velkou spoustu přispěvatelů....\nOdp4: Konec komedie?\ndobrakarkulka, 16.9.2008 18:22\nPřijdete pouze o jednoho přispěvovatele a tím je několikanásobně dobrovolně odhalený Pavel Sládeček.\nZnáte princip jin a jang? Jistě znáte. Věříte na tzv. ženskou a mužskou duši u každého člověka? Já ano.\nMoje metoda umělce je taková, že jsem zde tuto jednotu těla i ducha rozdělil do dvou oddělených postav muže a ženy, kteří glosují a vzájemně doplňují dané komentáře. Aby byla výpověď takto oddělených bytostí pravdivá, konzultoval jsem mnohá témata s různými ženami a především s J.Z.D. Přestože jsem komentáře dobré karkulky psal já osobně - vyjadřují názory mé ženy a někdy např. naší účetní a jindy paní uklízečky a taky pekařky nebo pracovnici cestovní kanceláře...\nTo co ony na dané téma vyslovily jsem já zpracoval, včetně autentických faktů ze života viz. doučování za 200Kč/hodina a názor, že píše a mluví nejraději za peníze / J.Z.D. apod. Ty ženy by se totiž samy nikdy k psaní neodhodlaly a nikdo na svíci by si jejich názory přečíst nemohl. Další vysvětlování je nadbytečné...\nJá dal asi deseti lidem / většinou ženám / kontakt, aby se podívaly na diskuze na svíci a žádná z nich nepojala touhu k napsání svého příspěvku. Ale řekly mi např. četla jsem to ... takový pánský klub ... rozuměla jsem stěží tomu, co píšete vy atd. Ale dostalo se mi i konkrétnějších odpovědí např. účetní: ta ženská, která tam píše musí být dost pitomá / hned jsem to použil v odpovědi pro dotyčnou / Janu nebo Olix nebo koho ještě už ani nyní nevím/. Tak takhle nějak to bylo.\nŽádná velká bomba - nudná pravdivá skutečnost.\nJá si dost protrénoval své mozkové závity a knihu mám nyní chuť psát. Určitě tam použiji i náměty z diskuzí na svíci. cz. Takže pokud si někdo myslí, že chci činnost svíce negovat - hluboce se mýlí... Já jen zjistil, že už mezi svícaře nepatřím. Nyní musím zalézt do své jeskyně a spřádat příběh dvou lidí, kteří se potkají na cestě životem... Je to dřina a dokončení vidím v létě 2009 / už se znám /. Teplo mi dělá dobře a text nebývá tolik filozoficko - pesimistický jako např. na podzim. Měl bych svůj komentář zakončit nějakou perlou? Asi zvolím otázku. Na svíci jsem končil již několikrát a víte proč? Vždy mne lákalo vědět, co bude po mém odchodu. Skoro jako ... chtěl vědět, co bude po jeho smrti. Tohlo šlo ovšem ověřit bez bolesti a dokonce s možností reagovat. Po několikanásobném opakování mám již docela jasno. Vše plyne dál bez mého zájmu a bez zájmu o mojí osobu. Kdo chce pochopí. Nekecej, že ne! Komu patří to NEKECEJ? Nějakému šťouralovi...\nV práci mne nejvíce pobavily dvě slečny, které přišly jako na prohlídku bytu 3+1 za 15. 000Kč. Nejprve zkoprněli, když jsem jim řekl, že P.S. jsem já...\nOčekávaly nejspíš plešatého a tlustého padesátníka a hned se uchichtávaly. Po prohlídce bytu mi řekly, že to bylo příjemné a více se v Alfa pasáži neukázaly...\nA začala topná sezóna a už zase ty starosti s teplem.\nJ.Z.D. je natřídních schůzkách syna. Proboha co asi řeší po dvou týdnech školy ve 3. třídě. Kdo počká - ten se dočká... tedy jen někdy. Musím končit - syn chce hrát hry na PC. Vše pro dítě.\nNechejte si Merlinne klidně své masky - můj dotaz zněl: PROČ SI NĚKDO MYSLÍ, ŽE BY ODHALENÍM IDENTITY PISATELE, DOŠLO K UKONČENÍ KOMEDIE. PROTOŽE BY SE STYDĚL PSÁT SVÉ SKUTEČNÉ NÁZORY NEBO BY SE STYDĚL ZA SVÉ NESMYSLY? Já své názory prezentuji veřejně a to i písemně. Moje knížka má hodně postav a jsou to postavy a příběhy reálné. Já nejsem spisovatel. Já jsem zapisovatel skutečných událostí a snažím se odhalovat motivy lidí. Co je vedlo k tomu, že učinili to či ono. To je mé skromné poselství PRAVDĚ, kterou nemohu nikdy plně pochopit, poznat ani definitivně vyjádřit. Čest práci a 50. 000 Kč na hrob JUDr. Milady Horákové od KSČM a její přijetí.... to je docela také fajná demokratická komedie. O politiku se nestarám / zaslechl jsem to dnes v práci při obchůzce rajonů/. Holubi chcípají chladem - dnes čtyři kusy. Tak to přežijte milí svícaři a čus. Pavel Sládeček\nOdp5: Konec komedie?\nmerlinn, 16.9.2008 19:53\nTo, že máte neovladatelnou touhu se odhalovat a dodáváte komentářům punc skutečnosti občasnými poznámkami typu - A začala topná sezóna... je Vaše věc. Ale nepřesvědčujte druhé o tom, že jsou falešní, protože to nedělají. Tady není seznamka. Mne zajímají názory lidí, ne jejich bydliště! Navíc Merlinn je má přezdívka od mládí. Zdraví mě tak lidi na ulici nebo na internetu, to je jedno. Nebránil bych se setkání např. s lidmi ze Svíce, ale proto tu nebudu psát moje bydliště a telefon do práce. O takovou popularitu nestojím...\nVím, co je Jin a Jang. Ale Vaše ženská duše, i přes veškeré snahy, bude hodně zakrnělá. Ženy jsou mistryně v diplomacii. Když Vám některá řekne: „To je ale kráva...“, neznamená, že by to tak napsala do komentáře. Zaonačí to a zaobalí tak, že jenom kráva nepřijde na to, že z ní udělala krávu\nSnad si tu knihu pár známých přečte. Pokud nejsou ani oni vymyšlení... Přeji mnoho úspěchů v životě.\nPS: loučit se nemusíte, stejně to nevydržíte\nJana, 16.9.2008 19:43\nVy jste takový hraniční případ. Řekla bych, že ještě normální, ale takový zvláštní.\nJinak, napsala jsem tu hafo článků, jeden měl, tuším, přes 300 komentářů. Je pravda, že tam jsem vyloženě navodila konfrontační téma. Ale vymazala jsem je v afektu po domácí rozepři a dodnes toho lituju a adminovi se hluboce omlouvám.\nOd té doby radši nepíšu. Až na ten hlad. A bohužel se bojím, aby jsme si za pár let na ten článek nevzpomněli. Víte, co se dnes děje na amerických a světových burzách?\nUž nejenom mě napadá, že nejlepší by bylo mít kus svého políčka. Jojo. Je to jistota. Ale možná, že z pasáže Alfa to vidíte jinak.\nPane slayd, Vy se fakt neumíte chovat...\nJuras, 16.9.2008 19:53\nPane slayd, Vy se fakt neumíte chovat. Cit.:„Přestože jsem komentáře dobré karkulky psal já osobně - vyjadřují názory mé ženy a někdy např. naší účetní a jindy paní uklízečky a taky pekařky nebo pracovnici cestovní kanceláře...“.\nBýt Vaší dobrou karkulkou, tak to u mě máte spočítaný. Vydával jste se za ni, chtěl vyvolat dojem, že ten nick používá Vaše žena a přitom jí vkládal do úst názory ještě jiných žen, účetní, uklízečky a jánevímkoho. Nemáte ke své ženě ani kapku úcty, že z ní na veřejnosti děláte něco, co není.\nVěřím, že nejste zlý, že Vám to jenom nedošlo. Bláboly s odhalením pisatele si nechte od cesty, to je hloupost.\nOdp: Pane slayd, Vy se fakt neumíte chovat...\nJana, 16.9.2008 19:59\nJuras, je zbytečné se rozčilovat. Pan SLádeček je prostě už takový. Zajímá mě, jesli ho opravdu šel omrknout někdo ze Svíce. Ty dvě holky, o kterých píše. Já jsem tam nebyla, bylo by mi to hloupé.\nJá to vydržím nebojte\ndobrakarkulka, 16.9.2008 21:42\nPsát jistě budu dále ale ne na svíci.cz. Kolik si přečte lidí moji knihu? Já ji prodal 45 lidem a tak nějak mi sdělovali komu ji půjčili k přečtení. Já osobně mám jeden výtisk na půjčování a v roce 2008 byl zapůjčen 6x. Udělal jsem tehdy chybu, že jsem neponechal 1 výtisk do knihovny. Zajímalo by mne kolik lidí by si knihu vypůjčilo. Zatím mám spočítáno cca 200 čtenářů\nE.mail dobrakarkulka založila moje žena sama a komentáře četla a nijak jí neurážely. O diplomacii žen mám různé zkušenosti. Naposled si dvě dámy na veřejném prostrnství nadávaly: ty jedna píčo, rakovinou prolezlá... Raději jsem prchal pryč. Kdo byly ty dvě holky - to by mne taktéž zajímalo? Dnes jsem byl u psychoterapeutky Světlany Skálové. Má ordinaci v Alfě a netopil jí jeden radiátor. Vůbec si mě nechtěla nechat na pozorování a pomocí kladívka se termostatický ventil uvolnil a topení rozehřálo. Myslím, že ona je mojí klientkou a já nikoliv. A teď zase bude psát do školy J.Z:D. a já P:S. jde na TV. KONEC...\nBoha všichni známe,\nAlfons, 22.9.2008 17:35\nvěřící i nevěřící. Je to PRAVDA , která nás všechny obklopuje, prostupuje, usměrňuje a kontroluje naše jednání. A to od stvoření světa až do jeho konce. Co se nepodřídí PRAVDĚ je časem nenávratně a naprosto spolehlivě odsouzené k záhubě.\nOdp: Boha všichni známe,\nJuras, 22.9.2008 18:08\nNenapojil jsem. Čtěte prosím následující větev, příspěvek Juras, 22.9.2008 18:07\nPilát, 23.9.2008 18:20\nAni moje nebožka Claudia Procula mi to nedokázala pořádně vyložit. :.-\_\nOdp: Co je pravda?\nAlfons, 26.9.2008 20:59\nObjektivní skutečnost společná nám všem.\nJuras, 22.9.2008 18:07\nBožím principem je láska, nikoliv pravda.\nMyslíte, že by bylo bohumilé, kdybyste ráno potkal sousedku a místo usměvavého „dobrý den“ byste jí popravdě řekl, že dneska vypadá mimořádně hnusně?\nOdp: Spíš láska\nivan, 22.9.2008 20:23\nJe to tak, lidé se v průměru dopouštějí každý den i několika lží, i ti jež si o sobě myslí , že jsou zcela pravdomluvní.\n,, Nemám v tom velkej zadek?" NE! Ale pojď už.\nOdp2: Spíš láska\nJuras, 23.9.2008 1:11\n:-D Je lepší tahle sukně nebo ta zelená? Už vím, že nemůžu říct, že je to jedno, že jí sluší každá. Většinou řeknu, že jí sluší taková, aby se musela ještě jednou převlíct - a je spokojenost To je všude stejný... Hlavní je vzbudit pocit, že Tě to fakt zajímá\nOdp3: Spíš láska\nivan, 23.9.2008 7:56\nNejvíc ,,průserů„ mám za to, že vůbec nepostřehnu, že na mně vůbec mluví. Prostě začne v jakékoliv situaci, aniž by ji zajímalo , jestli to vůbec můžu slyšet, nebo vnímat. Když pochválím jídlo, tak si musím dávat pozor, abych chválil dostatečně dlouho, říct je to dobré nestačí. Nejtěžší je říct, dobré, ale zkus to to příště méně osolit, třeba to bude ještě lepší. Říct,, je to přesolené“ by sice byla pravda, ale hlava dole. Moje!\nOdp4: Spíš láska\nJuras, 23.9.2008 10:01\nHrozná je vztahovačnost. „Proč je ten kýbl na chodbě?“. Chci zjistit, jestli ho můžu uklidit nebo jestli ho má na něco připravenej. Reakce: Vztekle praští s tím co dělá, skočí ke kýblu, popadne ho a během uklízení kýble začne nadávat, že prostě nestíhá dělat všechno, pán si sedne, dá si kafíčko, a ještě sekýruje... No na zabití. Nevinnou otázku berou jako výčitku, že něco zanedbaly. Ještěže mají tolerantní a chápavé protějšky\nZase dlouho klídek\nYardasan, 17.10.2008 18:35\nAno, víra osvobozuje člověka, ale od odpovědnosti za sebe. S pozdravem jK.\nOdp: Zase dlouho klídek\nAlfons, 1.11.2008 16:29\nAť uděláte cokoliv je to vždy vůle Boží. Je to pohoda. Vnáší to klid do duše.\nOdp2: Zase dlouho klídek\nTony, 1.11.2008 17:53\nAno pro pětinásobného vraha je to opravdu utěšující, když běhá po světě s myšlenkou, že se činí podle vůle Boží...\nOdp3: Zase dlouho klídek\nAlfons, 1.11.2008 20:42\nNemá zabíjet? Ale to by dodržoval Desatero a byl by věřící a to se přece nenosí! To je tmářství. Vrah je svobodný a nenechá se svazovat nějakým neexistujícím Bohem.\nOdp4: Zase dlouho klídek\nYardasan, 2.11.2008 21:58\nVe jménu víry se dějí ty nejhorší svinstva na tomto světě. A navíc to platí stále. S pozdravem jK.\nJanacz, 3.11.2008 14:20\nVšak zabíjejí i věřící.\nKaty, 19.12.2008 9:07\nVíra mě velmi osvobozuje, dává mi naději a smysl života. Bůh je pro mě osobní prožitek.Odevyávám se do jeho vůle a přitom se cítím svobodná a radostná.Důležité je žít podle božích zákonů a snažit se být dobrým člověkem.Člověk se se m narodil prot, aby si prošel „školou života“, aby našel Boha a zakusil lásku.