Principy dobrého života – úvod – Vojtě\nPrincipy dobrého života – úvod\nZáklady na prvním místě\nTahle trojdílná série o kvalitně prožitém životě je o principech. Principy zůstávají. Je jich méně a málokdy se mění.\nV metodách a drobných znalostech je stále těžší se vyznat. Co bylo dobré jíst a dělat před deseti lety, je dnes “to nejhorší, co pro své tělo můžu udělat”. Záleží na tom, jak si ten a ten novinář vyloží poslední vědeckou studii. Aniž by z ní přečetl jediný řádek.\nDokud je cílem mít co nejvyšší počet čtenářů kvůli prodeji reklamy, má smysl chrlit jeden článek za druhým. Více článků znamená více kliknutí – a více kliknutí znamená více peněz. Pro internetové magazíny máme hodnotu asi dva haléře za jedno kliknutí.\nProč bych se jako pisatel pro takový magazín měl pouštět do hlubšího studia? Mám deadline a jsem placený od odevzdaného článku.\nTěžko budu všechno pečlivě číst; nechám psaní na poslední chvíli a něco vyplivnu až v posledních dvou hodinách.\nInformační hodnota takových článků je nulová. Máslo mě zabíjí, udržuje zdravého, prospívá srdci a ucpává tepny zároveň – podle toho, jaký článek zrovna čtu.\nZlepšení mého života není v ničím zájmu. Neměl bych pak důvod pokračovat ve čtení. A další dva haléře z reklamy jdou někomu do kapsy – a bohužel za něco, co mě i ten samotný magazín hluboce obtěžuje.\nObecné pravdy a “tohle přece ví každý” tady bude naštěstí vždy zůstávat. Každý (i podvědomě) tuší, že má zdravě jíst. Že má také kvalitně a dostatečně spát. Trávit čas v přírodě a mezi příjemnými lidmi.\nMálokdo to skutečně dělá – a není těžké pochopit proč.\nŘíci, že mám dobře jíst je jednoduché – ale jak to mám sakra udělat? Co to vlastně znamená “dobře jíst”?\nZ internetových článků se dozvím několik protichůdných informací zároveň; a naopak z knih se toho dozvím (někdy až zbytečně) moc – tohle ovšem není cesta, kterou by se většina lidí vydávala.\nCesta informací se poslední roky ukazuje jako neužitečná. Pamatujeme dobu, kdy se myslelo, že všechno zlepší a vyřeší neomezený přístup k informacím. Pomalu zjišťujeme, že to není tak docela ono, protože najít kvalitní informace začíná být docela fuška.\nLepší cestou je řídit se principy – časem ověřenými pravdami.\nPrincipy jsou zjednodušení, jak chápat svět kolem nás. Když se jako dítě spálím o žehličku, rychle se naučím, že se mám vyhýbat příliš horkým a rozpáleným věcem. Nepotřebuji poznat tisícovku horkých a rozpálených věcí. Stačí mi poznat a pochopit jeden princip. Jedno obecné pravidlo. Horké věci s sebou přinášejí bolest.\nTato série je o principech a důvodech, proč fungují. Jedna věc je totiž něco vědět a ta druhá je skutečně pochopit a dělat.\nTeprve pochopení totiž vede k akci – a akce je vše, na čem záleží. Pokud jsi jako já, nestačí ti jen říct: “Dělej tohle a tohle.” Potřebuješ pochopit, proč to vlastně máš dělat.\nPrvně ovšem nezbytné základy.\nEvoluce, to ta za všechno může\nPříroda je o přežití. Není to nutně ve smyslu “všichni proti všem”. Je místo toho postavená na přežití těch nejpřizpůsobivějších, a to znamená více věcí, než jen přemoci všechny okolo.\nJen ti nejpřizpůsobivější přežijí a mají potomky – a platí to jak pro samotné druhy, tak i jedince v druhu.\nČas od času se u potomků v nové generaci objeví výraznější mutace. Genetická zvláštnost způsobená chybou při přepisu RNA z DNA.\nPokud je mutace neslučitelná s přežitím, jedinec nepřežije, nebo aspoň nemá další potomky. Život druhu jde v klidu dál.\nPokud se mutace ukáže jako prospěšnější než současný stav, tihle jedinci časem vylepší svůj druh nějakou novou vychytávkou. Nebo se nekonec od svého druhu oddělí a vytvoří svůj vlastní.\nTento proces trvá i desítky generací, než se objeví výraznější mutace, a trvá další desítky generací, než se dokáže plně projevit. Viry mutují opravdu rychle, protože nové generace vytváří prakticky i každých několik dní. U dlouhožijících zvířat, jako jsou sloni, želvy nebo papoušci, může výraznější evoluce trvat i stovky a tisíce let.\nTa hlavní myšlenka je: v přírodě je vše vyladěné pro přežití.\nNejsme výjimkou. Jako lidé patříme k těm nejúspěšnějším druhům, co kdy na téhle planetě existovaly. Jsme takřka dokonalé stroje na přežití.\nRychle se učíme. Dokážeme přežít v chladném i horkém prostředí. Z pohledu zvířat zvládáme urazit těžko pochopitelné vzdálenosti i vydržet těžko myslitelnou zátěž.\nVyrábíme a používáme nástroje. Dokážeme se učit mezi sebou, dokážeme předávat znalosti novým generacím a dokonce k tomu všemu tyhle znalosti dokážeme zaznamenat mimo svou vlastní hlavu v textu, obrazu a zvuku.\nDostat se do tohoto stavu nám trvalo miliony let. Jsme jediní přeživší z druhu lidí. Ze všech desítek druhů lidí v historii se náš druh homo sapiens ukázal jako ten nejpřizpůsobivější.\nI po desetitisících letech stále fungujeme stejně.\nAž na kosmetické změny jsme se v posledních deseti tisíci letech prakticky nezměnili. Až na výšku, ochlupení, pigment pod kůží a někdy množství svalů jsme takřka k nerozeznání od lidí před deseti tisíci lety.\nStále si vyrábíme ty stejné hormony. Stále používáme ten stejný mozek. Máme stejně fungující svaly, stejné kosti i stejnou stavbu těla.\nUčíme se, používáme a vyrábíme nástroje, pracujeme se získanými informacemi. Ze zvířecího pohledu jsme se vymkli evoluci, ale působí na nás dál, jen v jiné podobě. Vyvíjíme se dnes kulturně, myšlenkově.\nVtip je v tom, že naše těla jsou pořád vyladěná na určité prostředí. I přesto, že naše mysl odsprintovala kamsi dopředu do dáli.\nStále potřebujeme ty samé podněty, ty samé základní věci, které nám umožňovaly přežít tehdy. Protože jen tak dokáží naše těla skutečně prospívat. A právě zde leží jádro problému, proč je mnoho z nás v životě nešťastná.\nMaslowova pyramida našich potřeb\nVětšina živých tvorů potřebuje pro své přežití relativně málo. Základem je voda, potrava, úkryt a přítomnost dalších jedinců stejného druhu.\nPotřebujeme to samé, ale oproti zvířatům máme několik věcí navíc. Máme vědomí. Dokážeme si uvědomovat sami sebe, přemýšlet o budoucnosti a pamatovat si minulost.\nK základním potřebám jsme si chtě nechtě přidali hromady dalších.\nPsycholog Abraham Maslow popsal v roce 1943 něco, co se později vžilo pod názvem Maslowova pyramida potřeb. Mluví o tom, že potřebujeme trvale naplňovat určité potřeby.\nJe to trvalá práce, protože se nám je nikdy nepodaří naplnit do zásoby. Vždy nám něco bude chybět, vždy budeme chtít mít o trochu více.\nJe rozdělená do pěti základních stupňů. Jakmile jsou potřeby na nižších stupních naplněné, začneme chtít věci z dalšího, vyššího stupně.\nPrvní, nejzákladnější stupeň jsou fyziologické potřeby. Potřebujeme jídlo, vodu, spánek, teplo, sex a necítit bolest. Všechny tyto věci jsou o okamžitém, základním přežití těla a ze všech potřeb jsou to ty nejsilnější.\nDruhý stupeň je potřeba jistoty a bezpečí. Děláme všechno pro to, abychom si zajistili dlouhodobé přežití. Hromadíme majetek a zásoby, udržujeme své okolí čisté a bezpečné. Přemýšlíme nad riziky a děláme vše pro to, abychom si pocit bezpečí a jistoty udrželi i do budoucna.\nTřetí stupeň je o lásce a přijetí. Když jsme zabezpečení, přichází na řadu náš vztah k sobě a vztah ostatních k nám. Chceme cítit lásku a přijetí od ostatních, chceme vědět, že tu nejsme sami. Že někam a k někomu patříme.\nČtvrtý stupeň je o potřebě úcty, respektu a významu. Toužíme po uznání okolí, chceme respekt ostatních i svůj vlastní. Potřebujeme dělat věci, které nám dávají smysl a mají pro nás význam. Říkáme tím: jsem tady, jsem důležitý, jsem podstatný. Záleží na mě.\nPátý, poslední stupeň je pak touha po naplnění svého plného potenciálu.\nOdhaduje se, že až na pátý stupeň se dostane jedno procento lidí.\nJe to děsivě málo – a zároveň je to nejvíc, kam jsem se kdy v historii dostali. Nikdy jsme neměli více možností, více svobody a více znalostí pro to tohle dokázat.\nJenže čím více možností máme, tím více ztrácíme ponětí o tom, co je pro nás skutečně důležité. Dostáváme syndrom „Jé! Motýlek“, kdy skáčeme k nejbližší, nejzářivější věci, která nás má udělat šťastnými.\nZáplava informací o úspěchu ale nepomůže někomu, kdo necítí lásku od svého okolí. Stejně tak člověk, který má silný strach z nedostatku (druhý stupeň), bude přikládat jen malý význam lidem kolem sebe (třetí a čtvrtý stupeň).\nMožná se ve vší té záplavě potřebujeme vrátit zpět k základům. K jednoduchým a srozumitelným věcem. Protože při dobrých základech bude stát i chatrná chatka, zatímco na špatných základech nevydrží ani sebekrásnější vila.\nTato série je rozdělená do tří částí. Každá obsahuje principy, které významně usnadňují a zkvalitňují život. Zhruba odpovídají i stupňům Maslowovy pyramidy potřeb tak, aby bylo jednoduché se z nich vyznat, a zároveň tak půjdou témata smysluplně za sebou.\nPrvně se potřebujeme postarat o sebe. Potřebujeme se moci spolehnout na své tělo a mít se fyzicky v dobrém stavu.\nDruhá část je o vztazích – o dobrém vztahu sám k sobě a hned poté o dobrém vztahu k ostatním.\nTřetí je o hloubce života a jeho vyšším významu a smyslu.\nToto je úvodní část k trojdílné sérii Principy dobrého života. Další části budou brzy následovat.\nPředchozí Jak na nekonečný orgasmus\nNásledující Jak udělat ženu pusou


Tak jsme tu sami\nMilý Adamův deníčku,\nostravská polovina naší výpravy už je nezadržitelně na cestě do Krugeru a nás tu nechali na pospas alkoholu. Nakonec se rozhodli vydat se na cestu už včera večer a tím se připravili o další akci s ikonami boulderingové scény. Nalle a Dave v doprovodu osobního kameramana Camerona Meiera byli zdílní a tak můžeme prozradit, že se chystá velké video z letošních Rocklands. Takže sledujte stránky www.island.io a užívejte. Dave je tu poprvé a je nadšený z nádherných linií a také místního vína. Nalle už sem zavítal potřetí, má většinu těžkých věcí vylezených, a tak hledá nové oblasti a projekty.\nCo se našeho lezení týká, tak někteří úspěšně odškrtávají projekty a jiní léčí děravé prsty. Adam kosí jedno 7C za druhým (Teagardenroof, Kingdom in the Sky, Tea-time), Kuba si přelezl dlouholetý projekt z minulého výjezdu Minki za 7B, Monito brutálně zabrala v Kingdom in the Sky 7C a Better than nothing 7B+ a vypadá to, že se konečně rozlezla. Martin nelenil a poslal parádní Vice 8B a Armed response 8A+ v jeden den a přidal k tomu Black Shadow 8A+. Nejvíce času mu však zabralo In the middle of the Ass 8A, který Honza poslal na druhý pokus a hned vedle flashnulk Tis is Africa 7C+, ale shodli jsme se na lehčím 7C. Díry v prstech se pomalu hojí. Míša projektuje Jaws 7C a vypadá v tom víc než dobře. Po příjezdu z Krugeru to určitě pošle. To, že má formu nám všem ukázal v Tea-arch 7B, který poslal druhým pokusem a ostatní docela potrápil.\nRest day jsme strávili výletem na místní Flower routes a pak jsme se jeli podívat na údolí s vodopádem. Představu, jak to tam bylo hezké, si jasně uděláte z fotek.\nLezeckých fotek moc nemáme, zato snad budou videa :).\nBaboonova a Honzova ruka\nPanoráma kytek (klikni pro zvětšení)\nMonito v Kingdom in the Sky 7C\nRecese v kytkách


SkutrMania.cz - 22. strana | Moto Zpravodaj\nMotocykl 2015 – skútry i v Holešovicích\nNa holešovickém výstavišti se v rámci výstavy Motocykl představila i pěkná sestava skútrů SYM a Peugeot, ale nechyběly ani Yamahy, Benelli a další. A jeden skútr se také prohání po venkovní ploše a na úzké trase mezi kužely gymkhanu. Podívejte se na malou fotogalerii...\nMotosalon v Letňanech 2015 ve znamení skútrů\nSkútry zaujímají důležité místo v každé větší expozici – podívejte se s námi na pár nejzajímavějších modelů a novinek pro sezónu 2015. Inovované PCX, Nové Kymco Like, tradiční Vespy...\nZa chvíli už to odstartuje, ale ještě předtím, než se nahrnou první nadšenci z fronty před pokladnami, pro vás přinášíme malou fotogalerie všech hlavních expozic. Podívejte se na naleštěné krásky, které ve třech moderních halách čekají na své obdivovatele a budoucí majitele... mluvím samozřejmě o motorkách!\nSoutěž o vstupenky na veletrh MOTOSALON\nVýstava Motosalon začíná už ve čtvrtek a my pro vás máme rychlou soutěž o 6 vstupenek!\nSvatby s Vespou\nItalské skútry Vespa jsou ideálním romantickým doplňkem pro speciální příležitosti, jako jsou například svatby. ...\nNejvětší středoevropský veletrh motocyklů, čtyřkolek a příslušenství Motosalon se letos bude konat od 5. do 8. března na výstavišti v Letňanech v celkem třech halách. ...\nSXT Raptor – elektroskútr jako motard\nZajímavé designové možnosti odkrývá projekt elektrického skútru SXT Raptor 1200. Rezignuje na tradiční výhodu skútrů, kterou je dobrá ochrana nohou před větrem a deštěm, a místo toho nechává předek odhalený a libuje víc zábavy.\nChaft Helmetlok, chytrý zámek na přilbu\nFrancouzská značka Chaft přichází s chytrou myšlenkou malého zámku na přilbu, který využívá konstrukci spony pásku přilby.\nMiniatury Vespa Satoshi Araki\nŽe si Japonci libují v bonsajích, modelech aut a podobných věcech, je známá věc. Ale že je někdo takový nadšenec, aby stavěl perfektní miniatury rezavých Vespiček, to už vyžaduje pořádnou dávku nadšení... nebo posedlosti? Pěkná zábava na dlouhé zimní večery.\ntriumph cbx 1100 2017 rebel navigace honda valentino rossi guzzi 4. strana yamaha monster track prosek diavel g310r r 1200 rs eicma


shemal seznamkateenagerska seznamkapenis amateřiquick flirt zkusenostinahe holky z chatusex chat zdarma a bez registracemiasecret amateriholky z náší školkysex ženy se zvířatymrdka sranda\nSvalnate holky | Doktorka.cz svazany holky Psala mi, že je třeba dojednat ještě nějaké podrobnosti k našemu projektu a že mám přijít to probrat k ní. Vypadalo to, že jsem ji zastihl těsně při příchodu, protože mi otevřela ihned a ještě se asi nestihla převléci z práce - mohl jsem na ní ale oči nechat.\nBUUK pro holky - BUUK jenporno.cz\njenporno.cz svazany holky Staly se terčem nechutného útoku. Nizozemské házenkářky byly tajně natáčeny během svlékání se v šatně. Video s intimními záběry se pak po nějakém čase objevilo na pornostránkách, kde ho vidělo několik desítek tisíc lidí. Po tréninku si chtěly odpočinout a zrelaxovat\nZlobivé holky, které využívají opilých mládenců | … Bude šuká svázané holky při mučení vydávat zbývajících sto tisíc vidíš jak umíš někdo takovéh papouška města dne 30 rozparádí to 039 linka 23 publikace úpická kopaná čistě. Pro vážná oznaèením budovì přístup internet šuká svázané holky při mučení a …\nJednání v silonkách - Erotické povídky svazany holky Translation for skazany in the free Polish-English dictionary and many other English translations.\nZlobivé holky, které využívají opilých mládenců | … jenporno.cz\nSKAZANY - Translation in English - bab.la svazany holky Nahatý holky - galerie které jsou k dispozici zdarma a fungují. Porno, sex, erotika - fotky a videa - České holky v akci, - Porno zdarma, free porno, free video, free foto pro Vás klorane quinoral recenze incest tlusťošky nervová soustava výpisky\nnahatý holki foto svazany holky Zlobivé holky přijdou do pekla, ale po perfektně stráveném životě se samou zábavou. Ne nadarmo se říká, že usnout první na party se nevyplácí, ale tyhle holky toho dokázaly celkem dobře využít. Škoda, že mládenci si to nebudou pamatovat.\nPro holky - BUUK svazany holky Ve 3 krocích postupně vložte quiet book do košíku. více informací BUUK Nejprve pro svůj BUUK vyberte vzhled titulní stránky. Součástí titulní stránky je i příslušná postavička + různé barvy vlasů a oblečení, ze kterých si sama vyberete, které použijete. Previous Next BUUK PRO HOLKY vše potřebné na výrobu kompletního BUUKu titulní stránka s hradem tělíčko …


Bankovní unie Morální hazard evropských rozměrů? - Ivo Strejček, Charles Dallara, Mojmír Hampl, Vladimír Tomšík, Stanislava Janáčková, Petr Nečas, Aleš Michal — Kniha.cz\nÚvod Knihy Učebnice, odborná literatura Společenské, humanitní vědy Ekonomie, ekonomika Bankovní unie Morální hazard evropských rozměrů?\nIvo Strejček, Charles Dallara, Mojmír Hampl, Vladimír Tomšík, Stanislava Janáčková, Petr Nečas, Aleš Michal\nCentrum pro ekonomiku a politiku vydává svůj jubilejní stý sborník v němž se věnuje Bankovní unii. _Část A_ přináší texty ze semináře "Bankovní unie - morální hazard evropských rozměrů?" z 29. října 2012. Viceguvernér České... Více\nCentrum pro ekonomiku a politiku vydává svůj jubilejní stý sborník v němž se věnuje Bankovní unii. _Část A_ přináší texty ze semináře "Bankovní unie - morální hazard evropských rozměrů?" z 29. října 2012. Viceguvernér České národní banky Vladimír Tomšík argumentuje, že ani v případě bankovní unie neplatí, že jedna velikost padne všem stejně. Investiční stratég Raiffeisenbank Aleš Michl varuje, že Evropě hrozí v důsledku centralizačních tendencí ztracená dekáda po vzoru Japonska. Poradkyně prezidenta republiky Stanislava Janáčková považuje bankovní unii za nebezpečný, nepromyšlený experiment. _V části B_ uveřejňujeme text ze semináře "The Eurozone Sovereign Debt Crisis: A Way Forward" z 26. června 2012, na němž výkonný ředitel Institutu pro mezinárodní finance ve Washingtonu Charles Dallara ukazoval vážnost dluhové krize eurozóny a navrhoval "americké" řešení - plné politické sjednocení Evropy. _Část C_ tradičně přináší různé doplňkové texty. Předseda vlády České republiky Petr Nečas vysvětluje, proč "eurostát" není receptem. Viceguvernér ČNB Mojmír Hampl vyvrací tři mýty ohledně bankovní unie. Poslanec Evropského parlamentu Ivo Strejček vykládá bankovní unii jako federalizační projekt s neblahými důsledky. Ředitel pro strategii společnosti Partners Pavel Kohout nabízí poučení z krizového vývoje eurozóny. Hlavní ekonom Poštovní spořitelny Jan Bureš ukazuje, že bankovní unie je vynucený krok do neznáma. Šéfredaktor časopisu Euro Pavel Páral vykládá bankovní unii jako podraz bruselských úředníků. Ekonom a předseda Strany svobodných občanů Petr Mach označuje bankovní unii za finančního Leviathana. Hlavní ekonom společnosti Next Finance Vladimír Pikora vysvětluje, proč už eurozóna dávno není atraktivní nevěstou. Editor amerického časopisu National Affairs Yuval Levin vyzývá, abychom znovu přišli s argumenty ve prospěch kapitalismu. Profesor financí VŠE Jaroslav Daňhel argumentuje, že pro relativně zdravý český bankovní trh by přijetí tohoto projektu znamenalo významné narušení stability a zvýšení možnosti přenosu nákazy do českých bank. Podle ředitele Prague Twenty Lukáše Kovandy bankovní unie zesílí tenze v rámci EU. Tomáš Munzi z Národohospodářské fakulty VŠE označuje bankovní unii za typické evropské neřešení věcí. Analytička Lidových novin Lenka Zlámalová ukazuje, že se datum 13. prosince 2012, kdy se v Bruselu o bankovní unii jednalo, zapíše do historie jako začátek kolektivizace soukromých dluhů.


Fotovoltaický panel 375Wp Longi mono black frame | Fotovoltaické panely\nFórum :: 17.1.2022 19:57:10 :: Celkem je online 34 uživatelů :: 6 přihlášených, 3 skrytých, 25 návštěvníků a 12 botů.\nOstrovní elektrárny s.r.o. / Fotovoltaické panely\nFotovoltaický panel 375Wp Longi mono black frame\nKód produktu: 100047\nTermín dodání: na objednávku, obvykle do 5 dnů od objednání\nCena včetně DPH: 4 690 CZK\ncelkem za 4 690 CZK\nMonokrystalické panely LONGi Solar LR4-60HPH s technologií Half-Cut. Díky teto technologii panely dodávají energii, i když je jedna polovina panelu zastíněna.\nMaximální výkon (Pmax) : 375Wp\nNapětí naprázdno (Voc) : 41.3V\nProud nakrátko (Isc) : 11.37A\nNapětí při maximální zátěži (Vmp) : 34.1V\nProud při maximální zátěži (lmp) : 10.86A\nÚčinnost :\t19,8%\nRozměry : 1755x1038x35mm\nModul vykazuje nižší degradaci výkonu díky Mono PERC technologii.\nDalší produkty ze skupiny Ostrovní elektrárny s.r.o. / Fotovoltaické panely\nÚzká noha (sloupek) pro podepření rohu panelu Solyndra. Tuto nožku můžete případně použít i u jiných FV instalací, s běžnými panely nebo pro jiné projekty.\nFotovoltaický panel 40Wp Sunny poly 12V\nPolykrystalické fotovoltaické moduly 40Wp vhodné pro ostrovní napájení zabezpečovacích zařízení, LED osvětlení a dobíjení baterií v karavanech a na lodích. - Vysoká efektivita přeměny slunečního záření na elektřinu - Stabilní výkon po dobu životnosti díky moderním výrobním technologiím - Výborný elektrický výkon i při vysokých teplotách a nízkých hodnotách oslunění - Snadná instalace a inovativní design - Odolné proti všem povětrnostním vlivům - Vhodné pro ostrovní domácí instalace - Polykrystalická technologie - Pozitivní výkonová tolerance 0/+5w - rozměry pouze 669 x 455 x 28 mm Module eficiency: 13.17% Peak Power (max): 40W Maximum Power Voltage (Vmpp): 18.43V Maximum power current: 2.17A Open Circuit Voltage (Voc): 22.2V Short Circuit Current (Isc): 2.32A Thermal Data Nominal Operating Cell Temperature 45°C +/- 2°C Temp. Coeff of Voc (TK Voc) -(0,31+/-5) % /°C Temp. Coeff of Isc (TK Isc) + 0.03% / °C Temp. Coeff of Pmax (TK PMax) -(0.38+/-0.05) % / °C Mechanical Data Dimensions LxWxH 669 x 455 x 28 mm Weight 3,35 kg Nízká úroveň opotřebení v praktických aplikacích po nejméně 25 let.\nFotovoltaický panel 30Wp mono 12V\nMonokrystalický fotovoltaický modul 30Wp vhodný pro ostrovní napájení zabezpečovacích zařízení, LED osvětlení a dobíjení baterií v karavanech a na lodích. - Vysoká efektivita přeměny slunečního záření na elektřinu - Stabilní výkon po dobu životnosti díky moderním výrobním technologiím - Výborný elektrický výkon i při vysokých teplotách a nízkých hodnotách oslunění - Snadná instalace a inovativní design - Odolné proti všem povětrnostním vlivům - Vhodné pro ostrovní domácí instalace - Polykrystalická technologie - Pozitivní výkonová tolerance 0/+5w - rozměry pouze 350 x 540 x 30 mm Module eficiency: 13.17% Peak Power (max): 30W Maximum Power Voltage (Vmpp): 17.65V Maximum power current: 1.7A Open Circuit Voltage (Voc): 21.07V Short Circuit Current (Isc): 1.79A\nFotovoltaický panel 80Wp ETFE semi flexible 12V\nEfektivní, lehký a flexibilní 80 Wp monokrystalický solární panel vhodný pro aplikace s nepřetržitým výkonem až 80 W na plném slunci. Vhodné pro off-grid systémy, lehké přenosné systémy, kempování atd. Bezrámový panel s montážním očkem. Jde o flexibilní a ultratenký solární panel, který lze ohnout podél mírně zaobleného exteriéru. Mezi jeho aplikace patří mimo jiné fasády budov, střechy karavanů, jachty a přenosné elektrárny. Výrobek je vyroben z kompozitního materiálu a je o 70% lehčí než běžné solární panely, takže je jeho přeprava a instalace mnohem méně nákladná. Hlavní výhody Ultralehký: Odstraněním skla a optimalizací rámu váží tento panel o 70% méně než konvenční FV panely. Flexibilní: kombinuje jedinečný patentovaný materiál s dalšími špičkovými technologiemi a vytváří vynikající flexibilní krystalicko-křemíkový panel, který lze instalovat na zakřivený povrch. Estetika: Esteticky příjemný design s patentovanými materiály a sofistikovaným výrobním procesem má za následek vysokou účinnost, atraktivní panel, bez světelného znečištění, provoz bez PID a vysokou úroveň bezpečnosti. Snadná instalace: tento panel může snížit náklady na instalaci až o 50% díky použití přepracovaných komponent, snadné manipulaci a rychlejší instalaci. Přeprava: Inovativní rám a nízká hmotnost velmi výrazně sníží náklady na přepravu. Nasazení: Díky velmi nízké hmotnosti, flexibilitě a přizpůsobitelné velikosti je flexibilní panel tou nejlepší volbou, jak změnit způsob nasazení solární energie na trhu a přinést přidanou hodnotu speciálním aplikacím. TECHNICKÉ PARAMETRY Weight (kg)\t4 Connector\tMC4 Peak power (Wp)\t80 MPP voltage (V)\t18,2 MPP current (A)\t4,40 Voltage without load (V)\t21,5 Short-circuit current (A)\t4,91 Efficiency of solar panel (%)\t18,84 Height (mm)\t1020 Width (mm)\t515 Depth (mm)\t3 Number of cells\t36\nFotovoltaický panel 120Wp mono\nMonokrystalické fotovoltaické moduly 120Wp vhodné pro ostrovní napájení zabezpečovacích zařízení, LED osvětlení a udržování 12V baterií. - Vysoká efektivita přeměny slunečního záření na elektřinu - Stabilní výkon po dobu životnosti díky moderním výrobním technologiím - Výborný elektrický výkon i při vysokých teplotách a nízkých hodnotách oslunění - Snadná instalace a inovativní design - Odolné proti všem povětrnostním vlivům - Vhodné pro firemní i domácí síťové instalace - Vhodné pro ostrovní domácí instalace - Nízká úroveň opotřebení v praktických aplikacích po nejméně 25 let TECHNICAL SPECIFICATION Počet článků v modulu 33 článků (3x11) Rozměry článku 156 x 104 mm Maximální výkon (Pmax) 120 Wp Open Circuit Voltage (Voc) 23.70 V Short Circuit Currents (Isc) 6.23 Amp Maximum Power Point Voltage (Vmpp) 19.86 V Maximum Power Point Current (Impp) 6.04 Amp Operating Temperature -40 °C ~ +85 °C Max. System Voltage 1000 V (IEC) or 600 V (UL) Temperature coefficient (Pmax) -0.38% / °C Power Tolerance 0 ~ + 5 W Rozměry DxŠxV 1080 x 510 x 30 mm Váha 7,5 kg Abyste mohli energii ze solárních panelů efektivně využít, je potřeba ji uložit pomocí solárních regulátorů nabíjení do trakčních baterií.\nFotovoltaický panel 180Wp ETFE semi flexible 12V\nEfektivní, lehký a flexibilní 180 Wp monokrystalický solární panel vhodný pro aplikace s nepřetržitým výkonem až 180 W na plném slunci. Vhodné pro off-grid systémy, lehké přenosné systémy, kempování atd. Bezrámový panel s montážním očkem. Jde o flexibilní a ultratenký solární panel, který lze ohnout podél mírně zaobleného exteriéru. Mezi jeho aplikace patří mimo jiné fasády budov, střechy karavanů, jachty a přenosné elektrárny. Výrobek je vyroben z kompozitního materiálu a je o 70% lehčí než běžné solární panely, takže je jeho přeprava a instalace mnohem méně nákladná. Hlavní výhody Ultralehký: Odstraněním skla a optimalizací rámu váží tento panel o 70% méně než konvenční FV panely. Flexibilní: kombinuje jedinečný patentovaný materiál s dalšími špičkovými technologiemi a vytváří vynikající flexibilní krystalicko-křemíkový panel, který lze instalovat na zakřivený povrch. Estetika: Esteticky příjemný design s patentovanými materiály a sofistikovaným výrobním procesem má za následek vysokou účinnost, atraktivní panel, bez světelného znečištění, provoz bez PID a vysokou úroveň bezpečnosti. Snadná instalace: tento panel může snížit náklady na instalaci až o 50% díky použití přepracovaných komponent, snadné manipulaci a rychlejší instalaci. Přeprava: Inovativní rám a nízká hmotnost velmi výrazně sníží náklady na přepravu. Nasazení: Díky velmi nízké hmotnosti, flexibilitě a přizpůsobitelné velikosti je flexibilní panel tou nejlepší volbou, jak změnit způsob nasazení solární energie na trhu a přinést přidanou hodnotu speciálním aplikacím. TECHNICKÉ PARAMETRY Weight (kg)\t7,15 Connector\tMC4 Peak power (Wp)\t180 MPP voltage (V)\t18,2 MPP current (A)\t9,89 Voltage without load (V)\t21,5 Short-circuit current (A)\t10,41 Efficiency of solar panel (%)\t21,2 Height (mm)\t1510 Width (mm)\t670 Depth (mm)\t3 Number of cells\t36 Datasheet panelu\nPOPIS Monokrystalické panely LONGi Solar LR4-60HPH s technologií Half-Cut. Díky teto technologii panely dodávají energii, i když je jedna polovina panelu zastíněna. Panel má celkem 120 Half-Cut buněk a má rozměry jako 60 článkový panel. Panely obsahují speciální 5 bus-barové solární buňky, které mají vysoký výkon i při zhoršených světelných podmínkách. Povrch je díky ochranné vrstvě odolný vůči vysokým koncentracím amoniaku, soli a kyselým dešťům. Speciální křemíkové destičky prodlužují výrazně životnost. TECHNICKÁ DATA Maximální výkon (Pmax) : 375Wp Tolerance výkonu :\t0 až +5W Napětí naprázdno (Voc) : 41.3V Proud nakrátko (Isc) : 11.37A Napětí při maximální zátěži (Vmp) : 34.1V Proud při maximální zátěži (lmp) : 10.86A Účinnost :\t19,8% Maximální statické zatížení přední strany :\t5.400Pa (540kp/m2) Maximální statické zatížení zadní strany :\t2.400Pa (240kp/m2) Rozměry : 1755x1038x35mm Hmotnost : 20 kg VÝHODY-VLASTNOSTI Modul vykazuje nižší degradaci výkonu díky Mono PERC technologii. Degradace :\nFotovoltaický panel 445Wp Canadian bifacial\nCanadian solar 445Wp je dalším zástupcem nastupujícího trendu bifaciálních panelů. Jejich vlastnosti samozřejmě nejlépe využijete u instalací s přizdvíhacími konstrukcemi nebo při instalacích panelů jako plotu. Tyto panely vzhledem k rozměrům a provedení není možné zasílat jednotlivě nebo v množstvích menších než 1 paleta (cca 30 kusů). Osobní odběr je nutný. Model: CS3W-445MB-AG Nominální výkon: 445 W Napětí v max. výkonu Vmpp: 40.9 V Proud v max. výkonu Imp: 10.89 A Napětí naprázdno Voc: 48.9 V Zkratový proud Isc: 11.54 A Efektivita modulu: 19.9% Vlastnosti při dodatečném zisku ze zadní strany ve výši 20%: Nominální výkon: 534 W Napětí v max. výkonu Vmpp: 40.9 V Proud v max. výkonu Imp: 13.07 A Napětí naprázdno Voc: 48.9 V Zkratový proud Isc: 13.85 A Efektivita modulu: 23.9% Datasheet panelu (EN)\nFotovoltaický panel 540Wp JA Solar 2,2m\nNejvýkonnější panel v naší nabídce ! Sestavený z článků PERC a s 11 kontakty na článek (11BB), konfigurace využívající polovičních článků modulů nabízí výhody vyššího výkonu, lepšího výkonu závislého na teplotě, sníženého efektu stínění na generování energie, nižšího rizika horkého bodu a také zvýšené tolerance mechanického zatížení. Tyto panely vzhledem k rozměrům a provedení není možné zasílat jednotlivě nebo v množstvích menších než 1 paleta (cca 30 kusů). Osobní odběr je nutný. Datasheet produktu (EN)\n[149.8759 msec, 4 MB] VER 170527.163525


Tommy Haroldova pouť - George Gordon Byron - Nevěsta z Abydu - Nevěsta z Abydu\nÚvod » George Gordon Byron » Nevěsta z Abydu » Nevěsta z Abydu\nPřeložil Josef V. Frič.\nKdybysme se nebývali\nTak nesmírně milovali,\nNerozvážně tak – a byli\nNesešli se, neloučili:\nPak by hoře nebylo\nNaše srdce zhubilo.\nZnáš-li ten kraj, kde ti cypřiše s myrtou\nTak dojemný znak činů vlasti podá,\nKde luňáka vztek a holoubků kochání\nTu a žal tě roztápí, tam v zločin bodá?\nZnáš ty, kde cedru a révy jsou kraje,\nKde nad květem květným vždy slunce ti hraje;\nKde křidélka zefírů od tížící vůně\nOmdlévají nad sadem růže kvetoucí;\nKde citron s olívou jsou plody kynoucí,\nKde slavíků hlas vždy tak půvabně stůně:\nKde záře nebes a pozemský klín\nSe krásou potýká, ač světlo a stín;\nOceána kde purpury nade vše temné,\nKde panny jak růže, jež víží, jsou jemné,\nKde všecko tak božské, krom ducha lidského?\nTo východní vlast; kraj slunce jasného -\nAch možno mu k činům svých dítek se smáti?\nJak milence kvil, jemuž „S Bohem“ jest dáti,\nTak divé srdce jsou, jež v prsou ztajují,\nTak divé zvěsty jdou, jež si vypravují.\nObklopen hejnem nevolníků,\nUdatných zbrojných bojovníků,\nZ nichž každý hotov, na kynutí\nBuď před pánem co stráž se bráti,\nBuď chránit jeho spočinutí,\nKmet Giaffir drží divan svůj:1)\nTemná myšlénka zdá se hráti\nV hlubinách oka starého;\nAč tvář Moslema pravého\nJen zřídka mysl prozrazuje,\nJež tajně v nitru mu pracuje,\nDnes marně skrývá nepokoj.\nMáť oko dobře vycvičené,\nVše skrýt: krom pýchy nezlomené;\nDnes však to dumné zkabonělé čelo\nSe zdálo jevit víc než samo chtělo.\n„Vyprázdněte síň.“ - Stráž zmizla jak stín. -\n„Přivolejte dozorce haremu mého.“\nS Giaffirem dlí jeho syn jediný,\nA Nubie syn čeká rozkazu svého.\n„Harune, zvědavých až houfy\nZtratí se branou zamříženou,\n(Běda té hlavě, jenž by zhlédla\nDcerku Zulejku nezastřenou!)\nPak mi mé dítě přiveď z věže;\nBudoucnost její rozhodnuta:\nVšak ani slova nemluv k ní,\nJen mnou buď k povinnosti hnuta!“ -\n„Pašo! tys kázal a já spěchám.“\nJen tolik smí se despotovi\nOdvážit otrok odpovědět;\nJiž spěje k věži. V tom se mladý\nVšak Selim k řeči přihotoví;\nNepřestav skromně k zemi hledět,\nNezmeškav hluboko se ukloniti,\nZapočne takto jemně hovořiti:\n„Můj otče,“ vece stoje před pašetem,\nNeb syn Moslemův nesmí usednout\nPřed otcem, byť i musel zahynout! -\n„Ze strachu, aby hněv tvůj se nesřítil\nNa sestru mou, buď strážce na černého,\nVěz – zda vina v tom, vinou to mou,\nA na mne jen snes tíži hněvu svého. -\nTak líbezně se jasné jitro rdělo,\nŽe – ať umdlení a starci spějí -\nJá nemoh spát; a samoten být svědkem\nTěch krás, jenž zem a moře probouzejí,\nJen sám naslouchat bez ohlasů vroucích\nTěm citům, jež tak mocně srdce dmou,\nTo nudno; - buď co buď povabou mou,\nVěru že nekochám se samotou.\nAj rač jsem spěl Zulejky zrušit spánek,\nA pak – an víš jak lehounký mi přístup\nV tvůj harem – než se stráže probudily,\nUtekli jsme spolu, zažit ránek,\nV cypřišů háj; tam jsme tak sladce snili,\nJakoby zem i nebe naše byly.\nTam prodleli jsme pověstí Medžnona,2)\nSadiho písní příliš zaníceni,\nAž temný zvuk, jenž k divanu svolával,\nZ libého náhle vyrušil mne dlení.\nTu k tobě spěl jsem a k své povinnosti:\nZulejka však tam dosud se prochází -\nAch nezuř otče – prosím nezapomeň,\nŽe nikdo nepronikne loubí tajemnosti,\nKrom stráže, která harem tvůj obchází.“\n„Slyš synu otroka“ ozval se paša -\n„Nevěřící tě matka zrodila,\nA marná naděj otcova, by v tobě\nDost malý znak mužnosti spatřila.\nTeď, kde bys lučiště měl natahovat,\nA koně krotit, dardy přehazovat,3)\nTeď, Greku dle své duše ne-li víry,\nKocháš se rač v potůčku blabolení,\nA paseš na poupátek rozvíjení.\nO kýž to nebe, jehož ranní zoři\nTak velebí tvé vyjevené oko,\nJedinkou jiskrou v tobě pozahoří!\nTy bys pokojně snad se na to díval,\nKdyby ten hrad se v kusy rozdrtil\nKřesťanským dělem; ty jenž bys i Stambul\nRač zřel, kdyby v rumy se řítil\nPřed psem Moskálem, než bys ocel svůj\nJen jednou skropil kletbou Nazarenskou!\nJdi – chop se přeslice, to sluší tobě,\nNechop se meče – rukou víc jak ženskou.\nTy ale Harune – spěš k dítěti:\nA slyšíš – o svou hlavu péči měj;\nTak-li Zulejka častěj vyletí,\nTam viz ten luk – má sponu – pozor dej!“ -\nNěmý jak hrob tu Selim stál, ni slůvko\nK Giaffira aspoň sluchu nevniklo,\nAč každý divý zhled a každé slovo\nHloub než křesťanský meč ho proniklo.\n„Syn otroka! - babství se mi vytýká! -\nJiný by mi to draze zaplatil.\nSyn otroka? - a kdož tedy mým otcem?“\nTak divé to myšlénky v nitru kryl,\nA blesky nad nenávist divočejší\nVybuchly, hned zas bázlivě hasnoucí;\nKmet Giaffir uskočil, když naň pohlednul,\nA četl co byl hněv jeho horoucí\nDokázal: on tam četl vzpouru vroucí.\n„Pojď blíže hochu – co – ty mluvit váháš?\nStřež se, bdím nad tebou – a znám tě též;\nJsi nesmělým, ač tajně cosi žádáš:\nKdyby však brada tvá mužnější délky,\nA ruka tvá pružnosti nabyla,\nZplesal bych spatřiv tebe dardu lomit,\nAč by snad proti otci mířila!“ -\nKdyž rouhavé ty zvuky vyplynuly,\nTu na Selima pronikavě hleděl:\nTen však ty blesky bleskami odrážel,\nJenž směle se v zrak otce vyřinuly,\nTakže Giaffira oko roztopivše\nTajemnou hrozbou svou ho uhranuly;\nČím to, že oko sklopil – neodvážil\nSe vyznati, ač o tom skrytě věděl.\n„Bojím se že to svémyslné klouče\nMi jednou schystá větších mrzutostí;\nJiž od mládí mi nevalně byl milý.\nA – však ta ruka bez vší obratnosti\nSotva při honbách že se odvažuje\nPodniknout s plachou srnou potýkání -\nKdež tedy by tu smělost vzal, se pouštět\nV mužné o smrt a slávu bojování!\nJinak bych nedůvěřil úkazu takému:\nBa nevěřil té krvi, blízké srdci mému -\nTak blízké – ne, to nezaslech – však dosti.\nTím ostřej budu nyní nad ním bdít.\nOdporný mi jak Arab, jako křesťan,\nJenž plazívá se kde by se měl bít -\nVšak slyš! - Zulejky hlas jak sladká hymna\nHurisek rajských vniká v ucho mé:\nÓ dražšís mi než sama matka tvoje,\nTy poupě ženy nejvíc milené.\nJen všecka naděj tvá, a žádná bázeň,\nTy moje Peri! vždy buď vítaná!\nJak v poušti krůpěj zřídla odkrytého,\nKu spáse jižjiž mroucím podaná,\nJe sladká ovlaženým rtům – tak ty jsi\nToužícím zrakům mým; a větší dík\nNesílají ty spasené rty k Mekce\nKu skříni proroka za zdar a znik,\nNež já za život tvůj řku díkůčinění,\nAn žehnám tě, jak žehnal tvé jsem zrození!“ -\nPřespanilá jak ta, co první klesla z žen,\nNa děsně-luzné hádě když se pousmála,\nJehožto obraz tak se vtiskl v její tvář,\nŽe jednou sklamaná – již sama dál klamala;\nMámící, jako ach! to přeblouznivé zdání,\nKvetoucí v snách, jež snívá srdce ztrápené,\nJenž kouzlí srdcí dvou se opětné shledání,\nA v ráji snoubí duše sobě ztracené;\nTak jemná, jak památka lásky pohrobené,\nBezouhonná, jak dětské prosby šepotání,\nByla Zulejka – dcerka vůdce surového,\nJenž slzou, ač ne žalnou k ní se sklání.\nKdo nezkusil, jak marně slovo namáhá se\nUchvátit jednu jiskru, jenž na rajské kráse\nV duhové záři skví se? - ach kdo nepocítil\nAž rozkoší mu zmřelo oko zmámené,\nS planoucí tváří, s tlukotem hasnoucím\nVšemocnost velebnou milosti vtělené?\nAj to Zulejka – z níž na vůkol sterý\nJen jí utajený se čaropůvab řinul;\nHvězda to lásky, čirost blahodobná,\nta milojemná tvář, z níž hudby vánek plynul,4)\nTu útulnost, jenž v souzvuk slila krásu snivou -\nA ach! to oko samo bylo duší živou!\nS měkkými rukami ve kříž uloženými\nNa něžně dmoucích ňader outlém rozkvétání\nTu stála – hotova na první vroucí slovo\nTěch rukou rozvinouti, aby v objímání\nZulíbala Giaffira, který líbaje\nSvou dcerku, započal ji žehnati.\nI tulila se k němu, tak že v něm roztálo\nJiž napolo co zdál se hodlati;\nVždyť nemohlo to jeho srdce, třeba kruté,\nPro mír Zulejky zůstat nepohnuté!\nÚtulnost náklonná jej k dívce poutala -\nCtižádost ale ach! tu pásku strhala.\n„Zulejko má! ušlechtilosti dítě!\nJak drahá´s mi, to dnešní den dokáže,\nAn láska má tak mocně návidí tě,\nŽe nedbajíc na bol, že potratí tě,\nS jiným ti od té doby žíti káže:\nS jiným to mužem – však statečnějšího\nNezřeltě nikdo v prvních řadách seče.\nMy Moslemové o rod málo dbáme;\nVšak v něm krev jasná Karasmanů teče,\nJenž vytrvale všemu navzdor stála\nTimariotů smělým houfům v čele,\nA země dobývat i držet znala.\nTo postačí ti: velký bej Oglú5)\nŽe příbuzným je zasnoubence tvého;\nCo jeho let se týče – marně dbát -\nNevdám tě věř za chlapce bezbradého.\nDůstojné věno též ti moje péče dá:\nA má i jeho moc tvým sňatkem spojená\nSe bude smát, když smrtný firman dojde,\nJehožto zhledu již se druzí na smrt bojí;\nMy však – dokážem co ta smělost znamená,\nA jaká odplata se takým poslům strojí.\nNuž, nyní jsi již známa s vůlí otcovou,\nSe vším co pleti tvé je znáti potřebou:\nTvůj otec vycvičil tě konat co on káže,\nDráhu pak lásky ti tvůj nový pán pokáže.“\nHlavinka panny sklonila se tiše;\nAč její očko bylo zrosené -\nTen pocit udušený nesměl splynout,\nA měnil v bledost líce ruměnné,\nA bledost zase v růže, když jak šípy\nJi perutná ta slova pronikla: -\nVšak to jen dívčí plachost, a co více?\nTy bolná perlo, proč jsi zanikla!\nTak čarovné jsou slze v oku krásy,\nI láska že se chrání jejich vylíbání;\nTak sladké jsou červánky nesmělosti,\nŽe sama litost želí jejich zhasínání!\nVšak cokoli to bylo – nepoznal\nTo otec, a byť poznal, málo dbal;\nZatleskal v dlaň a zvolal na komoně,\nOdkládaje svůj čibuk draze vykládaný,\nA hbitě skočil v sedlo; spěl na louku,\nObklopen svými delisy a many,\nBy Mógrabů a Mameluků6)\nTam spatřil nebezpečné hrání\nS ostrými šavlemi, a umělé\nS tupými dardami se potýkání.\nJen kislar s černochami střeží\nMohutné vchody k ženské věži.-\nMěl hlavu v ruky skloněnou,\nA těkal zrakem svým po vlnách, co se dmou\nV blankytném temnu, a tak hravě dělí\nStřelhbitým letem křivé Dardanely;\nA přec ni břeh ni moře neviděl,\nNi turbany v bojové hry pohroužených\nOteckých houfů v bitvě zdánlivé,\nRoztírajíc koňmo plstí složených -\nNezřeltě ostrých šavlí žasné zatínání,\nNa umělé nedbaltě oštěpů metání;\nNevzrušen divokými „Ollah“ pokřikami7) -\nGiaffira dcerka jen mu bloudí myšlénkami!\nNi zvuček z jeho prsou neprodral se;\nJedinký vzdech Zulejky mysl vyslovil.\nPokojně bledý hledě skrze mříže,\nTajemné dumy v skryté hloubi snil.\nJen k němu její zraky obráceny,\nJen málo z pohledů svých vyzískaly;\nStejný byl její žal, ač ne tak divý!\nOutlejším ohněm její ňadra plály.\nTy ňadra křehké, divně zbouřeny,\nJí mluvit brání, proč, to sama neví;\nMusí však mluvit – a kdy započíti?\n„Divno, že máme tak být roztrženi;\nNikdy jsme se tak spolu nesetkali,\nNesmíme tak se tedy rozloučiti.“\nVždy pilně střežíc jeho tuhý zrak,\nZlehounka třikrát v síni překročila:\nV tom uchvátila vázu s atar-gulem,8)\nPerským to vonidlem, jež rozkropila\nPo podnebí a půdě mramorové:\nTy krůpěje i jeho lesklý šat\nPronikly, jakby orodovat chtěly\nZa hravou dívku; on však zůstal stát,\nNezpozorovav jich, any se chvěly\nPo ňadrech, jenž se mramor mohly zdát.\n„Můj Selime! Jak – ještě zamračený?\nTo nesmí být – zaslouží to Zulejka?“\nA zhlídnouc v pilném skladu sestaveny\nNejspanilejší květy od východa -\n„On kdys jich milovával: snad ho pohnou,\nKdyž mu jich teď má tužná ruka podá.“\nMyšlénka ta dětinská, napolo sotva dechnutá,\nA růže urvaná již, do vínku zavinutá;\nNejbližší sladký mžik již viděl spanilou\nTu trpitelku dlít Selima u nohou:\n„Růžinko spěj, ukoj mi jeho utrpení,\nPřines mu od slavíka sladké pozdravení.\nPro bratra mi drahého touží v dnešní noci,\nProdloužit nejsladší své zpěvy tajnou mocí;\nAč jindy jeho hlásek bývá truchlivější,\nPro dnešní noc on zkusí píseň veselejší;\nA vloží kmitavou i naděj v zvuky své,\nZkolíbat aby moh ty dumy traplivé!“\n„Jakže? nepřijmeš nebohé mé kvítí?\nO pak již v pravdě krutě neblahá jsem:\nTvé drahé čelo tak mi hrozit může?\nCož nevíš, v tobě jen že blažená jsem?\nMůj drahý, víc jak nejdražší Selime!\nCož nevíš, kdo tě nejhloub v srdci nosí?\nO mluv! či já to, kterou nenávidíš,\nKteré se bojíš? - mluv, tvá sestra prosí.\nPojď, slož svou hlavu, chci tě vroucně líbat,\nNa ňadrech mých tě v pokoj ukolíbat,\nAn slova má ni zpěv můj nepohnou tě,\nAn zvěsty od slavíka nedojmou tě.\nJá vím, náš otec že je časem krutý,\nDnes však by se mohl tebou přiučit:\nA dobře vím, že nemiluje tebe -\nMoh bys však z mé se lásky vyloučit?\nHa! sním-li dobře – otcův plán -\nPříbuzný bej snad z Karazman\nNepřítelem jakýmsi bude tvým.\nMám pravdu? Nuž u skříně přísaháno\nTi buď, kde prorok hoví oudům svým -\nPřijme-li jen slib můj, an zakázáno\nJe ženám přistoupiti k hrobu jeho:\nBez tvé že vůle, bez rozkazu tvého\nI Sultanu odepru ruku svou!\nMyslíš snad že bych snesla rozloučení,\nA že bych mohla srdce rozdělit\nNa půlky? Ach kdybysme roztrženi\nBýt měli, kde bys našel sestru svou,\nA kdo by byl mým vůdcem, bratře můj?\nJak přešlý věk, budoucí čas buď svědkem,\nŽe ani na hodinku duši mou\nTi neodcizím: ba sám Azrael,9)\nAž vyjme z toulu šíp svůj smrtonosný,\nAž spustí šíp ten neodolatelný,\nJenž dělí vše – nám bude spásonosný,\nOdsoudiv nás v prach nerozdělitený.“\nAj! hnul se radostným všech citů chvěním,\nA pozaplál všech vášní oživením;\nPřižehnul k sobě děvu klečící:\nJiž zmizlo temné vytržení – zplálo\nPřebujným v oku ohněm – kypící\nMyšlénkou, kterou dlouho ztajovalo,\nMyšlénkou vroucí v blesku svém tonoucí.\nJak proud před chvílí skrytý\nObrubou stínů vrbových\nKolíbá slunce třpyty\nNa blahém lůně vlnek svých;\nJak blesk, jenž na vysosti\nZ mrakův proráží hněvivých:\nTak duše z hlubokosti\nVyšlehla řasův tajivých.\nVálečný komoň troubou probuzený,\nLev zbouřený zanáhlým štěkotem,\nA tyran k děsné bitce vyděšený\nNevniklých nožů chybným překotem -\nnaposkočí k odvážnějšímu žití\nJak on, jenž zaslech' její svatosliby,\nTak že již dél co tajno nemoh' skrýti.\n„Teď tedys mou, jsi navždy, navždy mou,\nV životě novém, doufám nehrozivém;\nJsi mou; tvá svatá přísaha ne tvou\nJen přísahou – nás oba v ohni živém\nZasnoubila, - Ach, krásný vroucí čin to,\nA srdečný! ne jednu hlavu spasil! -\nAch nelekej se – každá kadeř tvoje,\nTa nejprostější oroduje u mne,\nA žádá srdečenství; ruka moje\nNejoutlejšímu vlásku, jenž ovívá\nTvé čílko jasné v kouzelných prsténcích,\nUblížit by nemohla za veškeré\nTy poklady, jež Istakar pokrývá.10)\nDnes ráno hrozily mně mraky šeré,\nA výčitky se na mne sypaly,\nA Giaffir skoro babou mne nazýval;\nVšak zbudil pohnútky, jež vyzvaly\nMne mocně dokázat své udatenství.\nA otrokyně syn, již zanedbal,\nDokáže snad – neděs se – tak mne zval -\nDokáže mu snad, ač se málo chválí,\nŽe hrozba ani čin ho nezlekaly.\nSyn jeho? snad – dík tvému příbuzenství,\nMožná že ano – aspoň bodu ním.\nSlib tvůj však tajemně nás poutající\nZůstaniž mezi námi tajemstvím.\nZnám toho ničemníka, jenž tak smělý,\nChtít na otci tvou ruku váhající;\nHůř dobytého statku, nižší duši\nU musselimů marně pohledávat.11)\nA nebyl zrozen v Egrypu? podlejší12)\nNenajdeš roty v samém Israeli -\nVšak o tom jindy. Žádnému vyznávat\nNesmí se slib, který jsme sobě dali;\nOstatek odkryje pozdější čas.\nBej Osmana našincům přenechám;\nPro časy zlé mám bratry v stanovisku:\nJá nejsem ten, jakým se tobě zdám,\nMám pomstu, zbraň a stoupence na blízku:“ -\n„Že nejsi ten, jakým se býti zdáš?\nMůj Selime, tak divně's proměněný:\nZa rána byls tak jemný, roztomilý,\nA nyní jsi sám sobě odcizený.\nMou lásku znals tak jistou ode dávna,\nŽe slabší ani větší nemůž býti;\nBlíž tebe stát, a vidět, slyšet tebe! -\nTu noc jen musím v nenávisti míti,\nSnad proto že jen ve dne se vidíme;\nAch, s tebou žít a zároveň umírat,\nMým snům nadějným nelze mi upírat:\nAch líbat tě, když v zraky sobě zříme,\nTvé čelo, oči, ústa celovati,\nJak teď – a teď – ne víc, tím budiž dosti:\nAn Bože, ústa tvá jak plamen pálí,\nA v celém těle tvém tok horoucnosti!\nNastoj, ten pal zachvátil již oudy mé,\nSvé líce aspoň příliš cítím plamenné. -\nChci chorobu tvou kojit, a nad tvým zdravím bdít.\nNeplýtvat statky tvými, jen sdílet blahobyt;\nChci stát při tobě, zlehčovat ti břímě,\nS nezměrným úsměvem a bez reptání;\nVše učiním: jen to na mně nežádej,\nBych zavřela tvých očí mroucí zhasínání.\nTo živa nedokážu. - Nuž, teď znáš\nMou duši celou; mluv, co více ždáš? -\nVšak Selime, ó rci mi upřímně,\nNač takových nám třeba tajemností?\nVěř mi, ni v snách se toho nedomyslím -\nVšak buďsi; ty to žádáš – na tom dosti.\nJen to, co děls o zbraních, o stoupencích,\nTo nepojímá slabší mysl moje.\nMyslím že Giaffir sám by slyšet měl\nMůj svatoslib, že navždy jsem jen tvoje;\nHněv jeho nevnutí mi odvolání -\nVšak myslím že mi nechá vůli mou.\nCož je tak divné moje sladké přání,\nTím zůstat co jsem dosud tobě bývala?\nKdož jiný zřel Zulejku od dětinství,\nA koho má si přát by povždy vídala,\nJak tebe, společníka mé besídky,\nJenž bděls od nemluvenství nade mnou? -\nTy s žitím zňaté, ukochané sny,\nMluv proč jich déle nesmím vyznávati?\nJaká to změna: pravdu, pýchu mou,\nA dosud tvou, že mám teď unikati?\nPohroužit zhledy v zraky cizinců,\nNám zákon, víra, Bůh náš zapovídá;\nCo prorok vůlí svou byl stanovil,\nŽe by mne rmoutilo, to neuhlídá.\nBa tím jen šťastnější jsem učiněna;\nNechal mi vše, když tebe zůstavil!\nAch, byla jsem nemálo poděšena,\nZaslechnouc že mám býti odsouzena,\nZasnoubit s neznámým se člověkem:\nA proč bych pravdu nesměla vyznávat?\nMluv, co mne ku přetvářce donucuje? -\nVím dobře, zdmutá mysl pašova\nNikdy ti příliš blaha nezvěstuje;\nTak často bez vší podstaty se bouří -\nBůh odvrať aby kdy měl příčiny!\nA čím to, sama nevím – skrýváním\nNení tak lehko mi jak bez viny.\nZdali je hříchem také ztajování -\nTak zdá se mi po hrozném v srdci palu -\nRci, Selime, dokud je čas, nezůstav\nMne v takém trapně uděšeném žalu.\nAch viz! tam již se kmitá čokodar,13)\nMůj otec již se vrací od sedání;\nCelá se chvím – musím se ho vystříci -\nAch proč jen, bratře, nemůžeš mi říci?“\n„Zulejko, spěš do svého útočiště,\nJá mohu směle pozdravit Giaffira;\nAj teď s ním dvorně musím jednati,\nO firmanech a daních žvastati,\nO výpravě vojáků na bojiště.\nHrozné to došly zvěsti od vezíra,\nJenž na Dunaji skvěle hospodaří:\nAž mílo řidnou jeho zbrojné řady,\nTak že si Giaurů jisté získá vděky!\nNáš sultan rychlejší mu díky svaří,\nJenž odplatí mu výborné triumfy -\nVšak slyš teď, co ti dávám do opěky:\nAž vojsko bude jídlem zaměstnáno,\nVečerním bubnem k odpočinku zváno,\nPod okno tvoje přijdu do zahrady:\nZlehounka pak vyklouzni z haremu -\nK mořskému břehu spolu pospíšíme;\nZahradní zdi jsou příkré; k našemu\nSe rozmlouvání nikdo nepřikrade,\nTam vyzvědač nám sítě nepoklade -\nA kdyby nás kdo vyrušil – mám dýku,\nJiž mnohým známou, mnohým uchystanou.\nO Selimovi tam se dovíš více,\nA mnohou zvěst ti dosud ukrývanou:\nZulejko, neboj se mne, důvěřuj se!\nŽe chovám klíče haremu, to víš.“\n„Nebát se tebe, Selime, co díš?\nJen teď – když tak podivně -“\nMám klíč – stráž Haruna v svém žoldu mám,\nJenž těší hojnější se odměnou.\nDnes duše své ti věrný obraz dám,\nA sdělím naději a bázeň svou:\nMilenko! nejsem čím se býti zdám!“\nNad Hellespontu vlnou bujně dmou\nSe větry, jako v oné búrné noci,\nKde láska, jenž Leandra vyslala,\nZapomněla mu přispět ku pomoci,\nAč mladý, odvážný a spanilý byl,\nAč krásné Héry poklad jediný byl,\nAch, když tak o samotě s výše věže\nNad Sestem žár pochodně její plál,\nZbouřený vichr, poplašné pěny\nA ptáků vřesk ho marně varoval;\nVe výši mrak a v hloubi přívaly,\nZlověstnou hrozbou vztekle naplněné:\nNezřeltě, aniž dbal na děsné znaky,\nA tajný tlukot bázně přehlušené.\nJen hvězdu lásky viděl okem svým,\nJedinké světlo nade vše mu blahé;\nMilenky zpěv jen slyšel uchem svým:\n„Nedělte nás tak dlouho, vlnky drahé!“ -\nStaré to věst; však láska nové budí síly,\nJará by srdce pravdu její dosvědčily.\nNad Hellespontu divým přívalem\nSe větry dmou, ženouc ho v širé moře;\nA noční stín halí ty dědiny\nTak marně potopené v krev a hoře,\nTy pouště Priamových hrdých dnů;\nJen hroby zůstaly z té doby dálné,\nKrom – oněch nesmrtelně luzných snů\nSlepého starce z výspy, Skie skalné.14)\nA přec – ach kroky moje ty tam dlely,\nA noha má ta tiskla svatý břeh,\nA tělo mé se neslo proudem Helly -\nAch pěvče! s tebou těkat, s tebou lkáti,\nA kreslit znova půtky dávné doby,\nA blouznit jakby všecky ty pahorky\nJen bohatýrských prachů byly hroby,\nA snít jakby kol místa nebajného\nTvůj „širý Hellespont“ se dosud řinul,\nTo dlouho buď mým osudem! Kdo minul\nJen chladně kraj ten, zradil ducha tvého.\nNad Helly proudem noc se uzavřela,\nA nad pahorkem Idy nevyplula\nAž dosud jasná luna, která zřela\nNa dávný předmět velebných snů pěvce:\nRek žádný s ní již sváry neprovádí,\nPastýři však ji dosud mají rádi.\nJich stáda opásají mohylu,\nV níž spí, jenž Dardana byl šíp ucítil:\nMocný ten rov ze země snešené\nByl jednou k hrdým velkočinům vznítil\nPyšného Ammonovce, jenž obcházel15)\nTen hrob od národů jsa zbožňován,\nOd samých králů králem světa zván!\nTeď je ten osamělý rov bez jmena!\nA vnitru – bytu tvého ouzká stěna,\nA zvenčí – sotva cizinci je známo\nTvé jméno, kterýs jednou dřímal tamo:\nAč prach i věstný kámen přetrvává,\nVšak z tebe – ni ten prach nám nezůstává!\nAch, dlouho, dlouho v dnešní noc Diána\nPastýře nepotěší, dlouho strachy\nLodníka nerozplaší, po skaliskách\nAn ohníkem nižádným vykázána\nTu není dráha lodím zápasícím;\nPomříti bylo světýlkům tlejícím\nKol zátoky, jednomu po druhém;\nJedinká zář v té době osamělé\nV Zulejky kmitá bytu samotném.\nV té opuštěné síni dohořívá\nNad hedvábitou její ottomanou,\nNa nížto z perel ambrových spočívá\nMoslemský růženec, s nímž si před chvílí\nČarovné její prsty ještě hrály;\nBlíž něho v záři smaragdové rdí se\n(Jak mohla na ten poklad zapomenout!)\nPosvátný matky její amulet,\nV němž divotvorné svatočtení skví se,16)\nJenž ráj dobývá, v zemských strastech sílí.\nU komboloje v skvostných barvách plály17)\nPřevzácné listy koranu svatého;\nA dál i verše zvuku pozemského,\nJichž perští pěvci času dochovali,\nKol nichž se květné rozviliny vily.\nNa těchto zpěvích loutna odpočívá,\nZřídka tak němá, teď však opuštěná;\nBlíž lampy, která v zlatě prolomená,\nTisíce květů čínská váza skrývá;\nIranské tkaniny tu nejbohatší,\nTam vonidla co Širaz odvádí;\nZdá se, že snešeno v té čarosíni\nVše, co jen zrak a smysl zavádí.\nA přece – jakby truchlozávoj splýval\nNad vším, co vábí takou tajnou mocí.\nKde dlí ten dobrý duch, co ráje ty obýval,\nCo pohledává vně, a v také děsné noci?\nV nejtemnější sobolce zavinuta,\nJak volno vzácnému jen moslemovi,\nBy kryla před nepřívětivým nebem\nTy ňádra, jež jsou nebe Selimovi,\nProniká lisým krokem křoviny,\nČastěj se hrozíc, když od blízké pláni\nProtrhne divých větrů žalování,\nAž dojde chodník tišší doliny,\nKde soužený prs volněj oddychuje.\nVždy dále za svým němým vůdcem kráčí,\nAč bázeň k návratu ji ponukuje:\nJakž by se vzdálit mohla od Selima,\nJak láti mu sladkýma rtoma svýma?\nDostihli od přírody vytesanou\nJiž grotu umělostí zšířenou,\nKde často její loutna zaznívala,\nKde v koran potápěla mysl svou;\nV blouznění mladistvém tam často snila\nO ráji, jakým as by mohl být;\nKam duše mrtvých žen po smrti dojde -\nAn prorok zameškal to vyjevit;\nSelima tam byt jistý očekává,\nI zdálo se jí, že by v blaženosti\nSvé rájské dlouho nevydržel bez ní,\nBez ní, kteráž mu hvězdou milostnosti!\nAch která družka dražší by mu byla?\nKterá by huri tak mu chlácholila?\nOd posledního svého navštívení\nNejednu změnu v grotě znamenala:\nMožná že světlo lecos odekrylo,\nCo noc jí temná jindy ztajovala.\nSvítilna kovová neblahé záře\nVysýlala na vůkol, osvětlujíc\nNeznámé předměty, jenž u výklenku\nSe leskly nemile tam pohrožujíc.\nDivné tam zbraně vidět sestavené,\nJichž delis žádný v bitvě neužívá;\nA meče tam úpravy cizozemské,\nA po jednom z nich krůpěj krve splývá:\nSnad vinou prolitá – ach jistě, jistě!\nBez viny nikdy krev se neprolívá! -\nKrom toho v středu stola číše stála,\nJenž jistě šerbet v sobě nechovala.\nAch co to znamená? V tom k bratru obrátí se,\n„Ach Selime -“ či on to? - strachem podiví se.\nNa skráních turban se mu nevypínal,\nKol spánků jeho se mu vinul jen\nLehounce šarlatový šál, a s těla\nŠat pyšně bohatý byl pohozen:\nTa dýka neleskla se na odění,\nJejížto jílec choval drahou gemmu,18)\nJenž převážila cenu diadému;\nJen prosté bambitky měl za pasem.\nNa závěsníku šavle kolíbá se,\nA s ramen v bujně volném točení\nPlášť bílý splývá s tenkou kapucí,\nNíž tulák z Kandie jen pokrývá se;\nPod pláštěm zlatý poprsník se leskl,\nJenž jako kyrys k prsoum přilehal;\nPod stříbrolesklým kolenem se točil\nPas holenců, jenž nohy přepínal.\nAj, bez rozkazu toho velebného,\nCo v oku, v hlase, v pokynutí plál,\nZrak nestarostný na něm nepoznal\nBy víc, jen galliónce mladistvého.19)\n„Já pravil: Nejsem čím se býti zdám;\nA nyní sama slov mých pravdu zříš:\nZjevím ti zvěst, jejížto skutečnosti\nSe ani v děsném spánku nedosníš;\nJi déle ztajovat by marné bylo -\nNejeden spláče, že je pravdivá.\nNesmíš se státi chotí Osmanovou,\nVšak věz: kdyby tvá ústa vábivá\nMi sama nezjevila vroucí pal,\nJenž plápolá v tvém srdci mladistvém,\nNesměl a nemoh' bych ti dosud vyjevit\nTen tajný pal, jejž chovám v nitru svém.\nNemním teď lásku; tu ať zkusí čas\nA nebezpečí; pak ať spasí nás.\nVšak především – Zulejko, nesnubuj\nSe nikdy s jiným! Nejsem bratr tvůj!“ -\n„Ach, bratrem že mi nejsi – odvolej -\nMůj Bože, což jsem sama zůstavena?\nBych lkala nad dnem – jemuž klnout nesmím,\nKde jsem tak osiřele narozena?\nAch, teď již nebudeš mě milovati!\nMdlá mysl moje předvídala zlé;\nVěz však: Zulejky, jindy sestry, srdce\nZůstane srdcem přítelkyně tvé.\nSnads přivedl mě semo k zavraždění?\nAj, máš-li k pomstě jakých důvod, viz!\nSvůj prs ti kladu vstříc – splň pomstu svou!\nUvítám rač společné s tebou mření,\nJak žít, a ničím být pro lásku tvou:\nSnad smutnější můj stav – an již to vidím,\nProč Giaffir vždy ti nepřítelem byl;\nA běda! já jsem Giaffirovo dítě,\nKterý tě dosud pohrdáním ctil.\nVšak – jestli bys chtěl šetřit žití moje,\nJen rozkaž! - budu otrokyně tvoje.“ -\n„Mou otrokyní? ne, já otrok tvůj,\nMá ušlechtilá dívko; upokoj se,\nTvůj osud bude přece spojen s mým;\nU rakve proroka to dím; neboj se:\nMá přísaha buď balsam strastem tvým.\nVerš svatý z koranu v ten ocel vrytý\nŽehnejž mou zbraň ku dvojí spáse nám,\nA řiď tak rány mé v čas nebezpečí,\nJak přísahu svou vážnou zachovám!\nTvé jmeno, kterým jsi se honosila,\nTo změníš; věz však, dívko předrahá,\nŽe zvolněna, ne přervána ta páska,\nJež víže nás; ač hvězda neblahá\nMi otce tvého nazvala Giaffirem,\nNejkrutějším vrahem, který otci mému\nByl tím, co tobě Selim zdál se být.\nTen bratr ukul zhoubu bratru svému;\nMne děcko náhodou jen ušetřil,\nMarnou mne zrádnou těchou kolísaje:\nJakáž se teď mu na výměnu hraje.\nMne nevypěstil s vroucím oučastenstvím,\nJak bratrovce mne choval Kainova;\nA střehl mne jak divé lvíčí mládě,\nJenž hryže když ho svírá okova,\nJiž přece zlomí! Krev nepomstěného,\nTa vře v každičké žilce syna jeho.\nVšak tobě k vůli, děvo předrahá,\nNevrhnu v té se době na vraha,\nAč nesmím tady prodlévati déle.\nVšak přede vším i tebou budiž znán\nČin strašlivý, a jak byl zosnován.“\n„Čím jejich půtka k rozjitření vzrostla,\nZda závisti či lásky původem,\nNenajde u mne váhy, byť i známo;\nDva bujní duchové potrou se v půtce\nI malých jizlivostí důvodem.\nAbdallah že se v boji uměl bíti,\nBosňáků zpěv až dosud zpomíná;\nŽe trudno takých hostů uhostiti,\nZná Pasvanova zbujná družina.20)\nSmrt jeho jen ti třeba vylíčiti,\nten žasný výbuch zášti Giaffirovy,\nA pak, že odkrytí tajného rodu mého\nMne učinilo přec, vzdor všemu – svobodného.“\n„Po mnohaletých půtkách když se Pasvan\nNad míru na Vidíně rozhostil,\nSvou moc jak dříve život svůj by chránil,\nNašich tam pašů voj ho obtočil.\nA každý z bratrů, nejsa z hlavních vůdců\nNejposlednější, s houfem svým tam stál;\nBujné jich konské ohony tam vlály\nPo pláni Žofijské, tam prohlídal\nZ nich každý mužstvo své; tam jejich stán,\nZ nichž jednomu byl marně zbudován!\nNač šířit slov; ta číše smrtonosná,\nGiaffira rozkazem mu připravená,\nS jedem jak duše zrádce potutelným\nOdeslala mi otce do Edena.\nKdyž z honby umdlen se navrátiv\nHorečně v horké lázni odpočíval,\nTu nenadál se, bratra vztek že jeho\nBy žízni takou odlevu nalíval;\nZískaným otrokem pohár mu podán byl,\nNepotřeboval víc – jediný doušek pil! -\nZulejko, máš-li jakých pochybností,\nJdi, - Harun vypoví ti podrobnosti!“\n„Po skutku jednou takto vyvedeném,\nPo rozbouření dílem udušeném,\nAč Pasvan nepřekonán! - pašalictví\nAbdallovo již bylo dosaženo. -\nTy nevíš, v divanu co bohatstvím\nSpíš nežli lidmi bývá vymoženo -\nAbdally místo bylo obsazeno\nGiaffirem bratrovrahem; pravda sic,\nTa koupě zle dobytý poklad jeho\nAž na dno vysušila – co však víc?\nVše to přerychle bylo nahraženo.\nPtáš se snad čím? ptej se jen znuzeného\nRolníka, jak mu výnos odplacuje\nLopotnou práci, tváře zpocené!\nProč mne ten divý usurpator šetřil,\nProč se mnou sdílel byty zlacené,\nTo nevím. Studem, litostí-li pohnut,\nČi proto, z dítěte že málo strachu měl -\nMožná že přál si přijatého syna,\nAn vlastního mu Bůh byl odepřel; -\nTajných snad piklů původem zachráněn, -\nSnad choutkou podivnou; - však míru nemám!\nOn zpurnost nekrotí, a jí zpomínku\nNa vraždu otcovu si zkrotit nedám!“\n„Ne jednoho má nepřítele v domě;\nNe každý věren, kdo náš chléb požívá:\nJakmile bych jim rod svůj vyjevil,\nMálo mu dnů a hodin k žití zbývá,\nJen srdce třeba jim, jenž by je vedlo,\nJen ruky, která čin by naznačila.\nVšak pouze Harun znal a zná mou věst,\nJenž skoro již ku konci pokročila:\nV paláci Abdallovy povyrostl,\nTen samý úřad on tam v zámku měl,\nJak tady – on ho umírati zřel.\nCo počíti co otrok osamělý?\nČi pomstit pána? běda! pozdě bylo;\nZachránit syna? - to se podařilo.\nKdyž zdmutý vítězstvím se hrdý Giaffir\nPo zhoubě nepřátel a zradě přátel svých\nV radostné hrdopýše holedbal,\nTu předvedl mne, chlapce bezmocného,\nPřed brány hradu, ždaje pána svého\nO život můj; a pán - se slitoval! -\nTajemství rodu mého zakrýváno\nPřed každým, ale zvláště přede mnou;\nTím Giaffir zkolíbal se v bezpečnosti.\nKrom toho Rumelii, předešlo\nSvou dědinu, opustil, v zdálenosti\nOd našich dávných sídel na Dunaji\nAby se ubytoval; v asiatskou\nTu naši stranu pouze s Harunem\nSe odebral – jenž sice dobře tají\nSvou vědomost, však ještě lépe cítí,\nJak žere tajný svazek s tyranem,\nJak radostně z těch řetězů vyklouzá\nNevolný vězeň. - Nemeškal odkrýti\nMi vše, i více – jasný daje důkaz,\nŽe spravedlivý Allah, ač dopřává\nVinnému otroky a nástroje, -\nPřec přítele že nikdy mu nedává!“\n„Vše to Zulejko snad ti trpce zní;\nVšak trpčí ještě zvěst má musí být:\nA bychť i jemnosti tvé ublížil,\nJen čirou pravdu smím ti vyjevit.\nTy stálas v udivení, když můj šat\nJsi zhlédla; věz, že vlastní kroj to můj,\nJejž neodložím víc: ten Galliónec,\nKterémus vyznala slib svatý svůj,\nJe vůdcem oněch mořských rozbojníků,\nJenž mají za svůj zákon meč a dýku;\nPodrobná o nich zpráva učinila\nBy bledší jen tvé polozhaslé líce.\nMůj houf sem snesl tyto žasné zbraně,\nJich pomoc není daleká nám více;\nTa číš těm lotříkům je upravena,\nTa ničí litost, jednou okušena:\nSmiluj se prorok, vždyť jsou kacířové\nVe víně jen ti bídní otrokové.“21)\n„Co měl jsem počít? doma v klatbě chován,\nA věčně drážděn k choutce dobrodružství\nVe světě šírošírém vyhledávat,\nA přece k nečinnosti odsuzován,\nAn strach Giaffirův zbraň mi nechtěl přávat,\nNi dardu, ani komoně – ač mužství\nSe mého ach tak jizlivě dotýkal -\nU proroka! - tak často v shromáždění\nCelého divanu mi to vytýkal\nZloradně – jakby ruka má to byla,\nKterá by meč a uzdu nevolila.\nTen despota – když sám na boj vycházel,\nMne doma tarasil a dusil v samotách;\nJen ženám, péči Harunově svěřen,\nO slávu kraden v svých beznadějných snách,\nJen tebe zřel jsem, drahou jemnost tvou,\nJenž – ač mi mužnost brala – přec mi byla\nSílící potěchou. - Když pro bezpečnost svou\nJsi byla v pevnou Brusu odvezena,\nDokud by válka se tu neskončila:\nTu Harun, který muky ducha mého,\nV zlém jarmě nečinnosti sevřeného,\nByl dobře pozoroval – s polobázní\nRozevřel pouto mé na delší čas,\nOdebrav slib můj, Giaffir než se vrátí\nZ výpravy své, že též se vrátím zas.\nNadarmo bych se pokoušel vylíčit\nŠílenou rozkoš, kterou skoro mřelo\nMé srdce, když ponejprv oko moje\nZem, oceán a jasné slunko zřelo.\nDuch můj, jakoby znal divy nejtajnější,\nPronikal celý vesmír letem svým!\nJedinké slovo mžikem zobrazí ti\nTen pocit pocitů všech – byl jsem svobodným!\nPřestal jsem toužit i po přítomnosti tvé,\nAn celý svět – ba i to nebe, byly mé!“\n„Bezpečný černoch s bárkou vyprovodil\nMne s těchto planých břehů k výspám těm,\nTak líbezně co krášlí purpurový\nStarého Oceána diadém:\nJá všecky zřel a časem navštívil;\nKdy však a kde jsem k sboru dorazil,\nS kterým jsem na život a na smrt svázán,\nDokud náš záměr nebude dokázán -\nTo vypovím až skončím zprávu svou,\nVyčkaje chvíli více příhodnou.“\n„To pravda, že bezkázná je to rota,\nV chování ani v mysli nezná jemnosti;\nZ každého plemene a každé víry\nNacházel před nimi, i najde milosti,\nJen má-li mluvu přímou, ruku hotovou,\nJen zná-li chovat k vůdci poslušenství,\nA má-li duši statnou, podnikavou,\nJenž nezná bázně – má-li srdečenství\nPro každého z nás, důvěří-li všem,\nA pomstu pro padlého dochová-li -\nPak vítaným je bratrem; to jich zákon,\nTím schopnými se nástrojemi stali\nPro větší ještě záměry než mé jsou.\nZnám všech – a některých jsem zpytoval,\nA povyhlídnul z houfu povšedního -\nLeč zvláště k radě své jsem povolal\nVtip ostrý nad vše opatrných Franků,\nZ nichž jednotlivci touží někam výše:\nZůstatky Lambrových to patriotů,22)\nJiž teď požívajících svobody své říše;\nA často kolem ohňů jeskyňových\nV budoucnost přeblouznivé plány staví,\nJak as by Raji mohli vytrhnouti\nZ smutného stavu; nuže ať se baví\nO rovnoprávnosti, již smrtelník\nAž dosud nezná; věz – i já že přeji\nVolnosti; - nechť si tedy odlehčejí! -\nAj, nech mne těkati co kníže oceánu,23)\nA na pevnině znát tatarský obyt jen;\nTen stán můj na břehách, ta loďka na vodách,\nNad města dražší mi, a nežli seraj ten;\nSvým koněm unešen, svou plachtou kolíbán,\nSkrz pouště proveden, před vichrem zachován,\nSpěj kam ti libo jen, můj koni, veslo moje!\nPoutníka vůdcem však mi budiž hvězda tvoje!\nZulejko, láska tvá, ta žehnej bárku mou;\nHoloubě míru buď, obývej arku svou!\nAn však v té bouři mír mi žití není přán,\nCo duha nadějná buď mír mi zvěstován!\nBuď zoří mou večerní, rozplaš hrozné mraky,\nAť k jitra červánkům své tužné vznesou zraky!\nBuď blahoslavená – jak muezzina píseň,\nJenž z Mekky hradeb zní poutníkům bezouhonným;\nJemná a líbezná – jak souzvuk dnů mladistvých,\nJenž slze vyloudí zápalům nevýslovným;\nBuď drahá mi; - jak zpěv domácí vyhnancům,\nTak dražený tvůj hlas zaznívej sluchu mému.\nNa výspách spanilých ti sídlo připraveno,\nPodobné Edenu za jitra rozkvetlému24)\nTisíce mečů tam se kmitá vytasených\nNa rozkaz tvůj, ku stráži, k zhoubě hotových;\nObklopen houfem svým, po boku svém Zulejku,\nPokrývejš choť mou lup národů přemnohých! -\nČas dlouhý v haremu, a bezčinné pohodlí\nSe lehko opouští – pro ples a pro starosti\nPodobné našim: vzdor tisíce nebezpečí\nZřím v lůně bouřlivém – zář jediné milosti!\nMou snahu nahradí mi prs tvůj milojemný;\nAť zuří Štěstěna, nechť bratří zradu kují -\nNechť vše se promění, jedinkým-li jen snem,\nTvou stálou věrností, se povždy zaraduji!\nTvá duše budiž jen jak Selimova silna,\nPřitul se k duši mé i blíže nežli k své;\nBuď těchou trudům mým; ber podíl na mém blahu,\nSděl myšlénky a cit, a měj to jediné\nVždy v paměti, že snesu vše – krom rozloučení.\nJsa jednou svoboden, jsem znova sboru vůdcem,\nJsem bratrem bratrů svých, krom nich však všeho škůdcem,\nV tom válečného jen sleduje roztoužení,\nNímž osud nadchnul muže, jichžto bitky jen\nSe končí pustinou, již potom zovou – mírem!\nMých sil jak ostatních se v sboru požaduje.\nZa délkou meče však nežádej v světě šírém\nOde mne půdy: vladařů moc kvete jen\nnesvorností a žalostným rozdělováním!\nPožehnaná to slast, vyhlídka potěšná,\nBuď klamem vládnout, buď násilným přemaháním!\nVolíme poslední; svým časem snad i druhé\nSe vloudí mezi nás, až města v družný dům\nNás sevrou: tam ach snad – i duše zbloudí tvá;\nTam často neodolá zkázy návalům\nTo samé srdce, jenž ve víru nebezpečí\nTak skalopevně stálo! - Srdce ženy, ach,\nČastěj než muže – když buď smrt, buď velký bol,\nA třeba hanba jí milence stopí v snách\nTěch věčných – klesá v klín nečestné zhejřilosti! -\nVšak ty Zulejko! - ne – pryč s tou podezřivostí! -\nVšak proto život přec vždy nebezpečnou hrou\nZůstává; pro mne již tu není více blaha,\nJen bázeň: ano, strach, že sílou Osmanovou,\nGiaffira rozkazem tě ztratím, dívko drahá!\nTa bázeň zmizí však větérkem příznivým,\njejž láska přiřkla dnes nočnímu veslu mému;\nNic nezleká ten pár, jenž stálost srdce svého,\nSvou nohu těkavou, byl svěřil žehnanému\nÚsměvu lásky své. Ach každé namahání\nJe sladké, každý kraj, kde ty jsi, kouzla má!\nZem – i to moře – svět nám žije v náruči!\nAť po palubě mé se vichr nadýmá,\ntak že jen oužeji mne sevře náruč tvá:\nNejhlubší šepot můj po spáse nezalká,\nOn bude za tebe jen tichou modlitbou!\nAj láska v živlů všech souboji nezná strach;\nPro ní jen lidský vtip je zbraní smrtelnou:\nTam skaliska, jenž běh náš mohou zarazit;\nZde hrozí okamžik – tam zkázy dlouhá leta!\nVšak zmizte myšlénky, co v strach se odíváte!\nNynějšek spasí nás, a ne-li, pak je veta\nPo naději. Popřej mi málo tedy slov\nJen ještě: od našich nás vrahů jediné\nTvé slovo spasí; ach nechvěj se, pravdu mám,\nŽe „našich vrahů“ dím – an nikdy nemine\nMne otce tvého zášť – a není vrahem tvým\nBej Osman, který nás tak zděsil loučením?“\n„V pravý jsem čas se vrátil, abych bázeň\nDozorce svého ztišil, abych spasil\nPřed zkázou věrnost, ano hlavu jeho.\nJen málo kdo byl zaslech', nikdo neprohlásil,\nŽe mezi tím po ostrovích jsem těkal. -\nOd té doby, ač jsem odloučen\nOd houfu svého, ač jen zřídka břeh\nOpouštím, bývám přec uvědoměn\nO všem, co před se berou: tvořím plány\nA dělím kořist; nekonají nic,\nCo já bych nevyslech' a neposoudil.\nSluší se, bych i já tu nedlel víc,\nA s nimi trudy sdílel. - Dosti dlouho\nJsem tebe již svou řečí zdržoval;\nČas dolehá, a loďka příplavem\nJiž rozkolíbaná – a tedy žal\nNás jen i strach a záští očekává.\nZa rána Osman se svým komonstvem\nPřispíší – dnešní noc, ta zlomit musí\nTvé pouto: záležíť na slovu tvém,\nHrdého beje zdali spasit hodláš -\nA snad i život onoho, jenž sám\nTi život dal. V tu chvíli – prchni se mnou!\nA přec – ač přísahu tvou svatou znám,\nSlib svůj-li dobrovolný odvolat\nSnad hodláš, pověstí mou zlekána,\nPak prodlím zde – ne bych tvůj sňatek zřel,\njen aby tys nebyla za mne trestána.“\nZulejka jak smrt tichá, bez pohnutí,\nJako ta socha zoufalství tu dlela,\nJak matka, jenž se v kámen obrátila,\nKdyž poslední svou naděj hynout zřela;\nA byť i stále oko hledělo,\nJen mladší Niobu v ní vidělo.\nVšak dřív než ústa, ano oči její\nSlovem či mžikem odpovědít směly,\nZableskla zář pochodně, kteráž zplála\nTam v lůně vrat, kteréž se rozevřely.\nA opět jedna – druhá – třetí – více -\n„Ach nedli! - prchni – jenž mi nyní již\nNad bratra dražší!“ Hrozná světla planou\nSkrz každou houštinu, vždy šíř a blíž;\nA krom těch světel každá pravé ruky\nNa vůkol mečem obnaženým šlehá,\nA každá z pochodní těch pátrajících\nTu oddělí se, slídí, nazpět běhá,\nTam kola krouží, tam zas jiné stíhá;\nPoslední z nich sám Giaffir v hrůze své,\nS běsným svým mečem křoviny probírá;\nA teď již k samé jeskyni se řítí -\nAch! má snad hrobem Selimovým býti?\nNezlekán stál, - „Jsou tady – brzy bude\nSnad po všem – dívko, jedno políbení -\nTo poslední: avšak můj sbor na blízku\nDoslechne, zhlídne snad to vystřelení;\nAč jich teď málo – ač to šílený\nSnad pokus: nedbám – zkusím ještě ten.“\nPostoupil k otvoru, zvuk bambitek\nZahřměl po dáli, mořem obražen.\nZulejka nepohnuta, nedojmuta\nPřevelkým žalem jak by uhranuta! -\n„Nezaslechli mne, a pakli již hnuli\nVeslami svými, uzří mne jen mříti;\nTen zvuk přivábil jen mé vrahy blíže.\nHandžáre otce mého! jenž jsi zříti\nBoj nemoh' nerovnější, nuž povyjdi!\nZulejko, s Bohem! - ustup dražená,\nA drž se v hloubi, dli tam bez úhony;\nTvým pohledem by pouze zvýšena\nBýt mohla vzteklost jeho. Nepohni se,\nBy pro Bůh snad i tebe nezasáhla\nZblouzená kule, nebo smeklá rána.\nČi pro něho se třeseš? - nuž ať náhlá\nMne schvátí smrt, jestliže otce tvého\nSi vyhledám! Ne – třeba jed byl strojil,\nNe – třeba babou opětně mne volal;\nNežádej však, bych ocele jich zkojil\nBojácným odporem. Krom jediného\nUcítí každý ostří nože mého.“\nPoskočil jeden skok, a stál na místě.\nViz, klesnul již té roty přednější;\nTu hlava po dchu marně lapající,\nTam trup násilně sebou trhající:\nJiž druhý pad' – vždy oužeji však svírá\nHo nepřátelů kruh vždy lítější.\nNa každou stranu rozdávaje rány,\nProtínal sobě dráhu, jižjiž kraj\nDosáhnul vlny vstříc mu pracující:\nViz, loďka jeho – běsně veslující,\nJen pět je vesel zdálí – bratři jeho\nSe zoufalou se blíží silou. Aj,\nČi v pravý čas se k spáse dostaví? -\nV příboji vln již smočil nohu svou,\nA druzi v zátoce brodí se již,\nJich meče prokmitají houštinou;\nZmokřelí – zběsilí – se lopotí,\nZískati břeh; - dosáhli pevninu!\nA již se v lůno bitky vrhají -\nAch pozdě! Již jen hrůzy přidají\nVespolné seči – srdce jeho krev\nTa nejvzácnější mútí hladinu.\nUniknuv střelbu, mečem sotva tknut,\nTak že nepoznal dravou sílu jeho,\nDosáhnul Selim, zrazen, obklopen,\nŽdaného cíle, moře bezpečného;\nTam poslední když nohou břeh opouštěl,\nKdyž poslední smrtelnou ránu ťal -\nAch, proč jí v této chvíli nezapomněl,\nPo níž se přec jen marně ohlídal?\nTo prodlení, ten pohled osudný\nRozhodnul smrt neb věčné uvěznění.\nDůkaz to truchlivý, že lásky naděj\nI v bouři uhasnouti v stavu není! -\nByl zvrácen zády k skropenému chrastí,\nZa nímž – však hustě – lehli jeho bratři;\nV tom – z nedaleka kule zafičela -\n„Zhyň! jak se vrahům Giaffirovým patří!“\nHa, čí to hlas? čí karabína bouchla?\nČí kule to tím nočním vichrem zúpěla,\nTak z blízka, tak smrtelně cílená,\nŽe chybit nemohla? - Aj to tvá -\nAbdallův vražedníku! Tvá to závist,\nJenž otce zdlouhavějším krokem potřela,\nVšak syna rychlejším svým poslem dospěla:\nKrev hrkotem se z ňader jeho valí.\nA bělost morské pěny rmutně kalí -\nZda ústa jeho z sebe slovo vydusila,\nNeznámo; dmoucí vlna zvuk ten přehlušila!\nJen zvolna jitro mraky odhaluje;\nJen málo ostatků tam pozůstalo\nVčerejší bitky: ztichlo divé lání,\nCo zátokou se noční rozléhalo;\nJen sem tam chová břeh znak zápasů,\nÚlomky tady mečů roztřískaných,\nTam vryté šlápěje; a různě v písku\nOdtisky mnohých ruk tam zatínaných\nV smrtelné křeči; odtud něco dál\nPochodně kus a loďka vesel zbavená;\nA dál tam v bujné chrasti zapleten,\nKde břehu příkrá stráň je v moře stopena,\nTam plášť se koupá bílý!\nJe v půli roztržen – a plamou poškvrněn,\nnadarmo tu krev temnou voda smývá:\nKde on, kde on v té chvíli?\nTy – jenž nad jeho mrtvolou chceš lkáti,\nViz kam své břímě nese voda živá!\nKol výšiny Sigejské s ním tam splývá,\nA k Lemna břehům cílí:\nNámorské ptactvo nad kořistí plesá,\nA dlí nad ní s zobáky hladovými;\nA jeho hlava znepokojenými\nZvedá se vlnami, a opět klesá,\nJakby na živé podušce spočíval.\nTa ruka, v jížto hnutí život není,\nZdá se že hrozí válkou zvraty svými;\nJak děsné je to její pozdvižení,\nKdyž ní třesoucí mrskne náhlý příval -\nKdyž opět s vlnou padá -\nCo na tom, živý hrob že matku zemi\nO jeho trup okrádá?!\nTen pták, jenž rve to tělo rozpřažené,\nOloupil pouze červa! - Mezi všemi\nJedinké oko, jenž by zaslzelo,\nJedinké srdce, jenž by krvácelo,\nKdyby ty oudy, s péčí shledané\nA s pobožností v rakev skládané\nPřed sebou bylo zřelo,\nRov jeho turbanový kdyby zhlédlo -\nTo srdce puklo již – to oko zbledlo -\nBa – dřív než on již zmřelo!\nNad Helly proudem zní žalobné naříkání!\nVlhké je oko žen – bledé jsou mužů líce:\nZulejko! poslední ty z rodu Giaffirova,\nNikdy tě neviděl a nespatří tě více\nTvůj pán ti určený, jenž marně přispíší!\nAch což pak neslyší\nSluch jeho vzdálený Vulvulů varování?24)\nNeslyší služek tvých před bránou bědování?\nNi hymnu osudnou, již pěvci písma pějí?\nCož otroci, jenž s rukou složenou tam dlejí,\nCož vzdechy v síních, a ty křiky v lůně větrů\nTvou pověst nezjevějí?\nTy nezřela jsi pád Selima předrahého!\nTě uhranula již ta chvíle, noha jeho\nKdyž jeskyň opustila.\nOn láskou – nadějí – a vším byl srdce tvého -\nPoslední myšlénka, že spasit ho nemůžeš,\nTi k smrti postačila;\nVybuchla jediným zkřiknutím zoufalým,\nA tichost vše pokryla.\nPokoj a mír buď srdci tvému uštknutému,\nPokoj a mír i hrobu tvému panenskému!\nAj! blažená jsi byla!\nS tvým žitím tebe jen hroznější osud minul,\nTen žal – ač hrozný – osudný – přec první byl!\nTrojnásob blažená! že se ti nezjevil\nTen strach budoucí, žal trojnásobný, jenž kynul\nTi v dobách samoty, hrdosti, hanby, zloby,\nŽíznivé pomsty a předhůzek nepokojů!\nAch v nich se kryjou žalů zoufalejší hroby!\nV nich červ, co nikdy nespí, nikdy neumírá;\nZpomínka chmurných dnů, a žasných nočních bojů,\nDěsí se temnoty, ač denní svit uniká,\nChvějící srdce štve, obtáčí a užírá!\nAch proč ho nezhltí, proč k duši mu nevniká. -\nA tobě, prchlivý a neustupný kmete,\nBuď trojnásobně běda!\nMarně své šediny teď popelem pokrýváš,\nMarně ty oudy své v žíněný šat odíváš:\nNestřese Abdallovu – Selimovu krev\nTvá hlava v zášti šedá.\nTvá ruka krvavá nadarmo bradu hněte! -\nTvá pýcha! - nevěsta pro Osmanovo lože,\nJiž sultan sám by přál na první zhled a zjev,\nJe navždy mrtva, bleda!\nHvězda tvých starých dnů, soumraku tvého zář,\nOd Helly proudu již odvrátila svou tvář.\nCo zhaslo její zjev? - Tvou vraždou zniklá krev.\nSlyš! když on hrůzou jat se ptá: „Kde dítě mé!“\nRouhavý ohlas dí mu temně: „dítě tvé?“\nUprostřed místa, kde se tisícero\nPomníků kmitá hrobových,\nNad nimiž cypřiše své mutné šero\nRozkládá stínem větví svých,\nJenž nevadnou, třeba se k zemi sklání,\nJakby je věčný tížil bol,\nJakoby lásky neopětování\nJim otravoval duše dol -\nJedinké místečko tam vždy kvetoucí\nV tom háji truchlivém,\nJedinká růže o samotě žhoucí\nV outlounkém květu svém!\nZdá se že ruka zoufalá ji sila,\nTak něžná je, tak bílá;\nDiv že nejslabší větřík, když se vznáší,\nJí lístky neunáší!\nA přec – třeba se strhla bouře nejlitější,\nTřeba ji uštknul škodný mráz,\nTřeba ji ruka urvala krutější, -\nNadarmo – z rána kvete zas!\nJakýsi dobrý duch ji pěstuje,\nA slzou nebeskou ji zvlažuje;\nSnad dívky Helly dobře o ní bájí,\nŽe v ní se cosi nadzemského tají:\nAn vzdoruje ničící větrů době,\nAn pučí nepokrývaná;\nNi jarem nezkropená zkvétá sobě,\nNi slunkem líbaná.\nJí pak tam pěje celou nocí dlouhou\nZ nedálí pěvec tajemný,25)\nOn pěje, že by huri nyla touhou,\nTak že by zmřela jeho mocí pouhou,\nZpěv snivý, dojemný!\nByl by to slavík – avšak hlásek jeho,\nAč rovněž bývá truchlivý,\nPřec nevydobude z hrdélka svého\nTón čarovně tak citlivý;\nNeb ten, kdo zaslechne tu rájskou píseň,\nUcítí takou pronikavou tíseň,\nJakby nadarmo miloval! -\nOdervat se nemůže, truchlit musí,\nTen zvuk ho přikoval.\nA přece takou sladkost v slzách zkusí,\nŽe by v té klatbě déle nýti přál,\nŽe by nesnesl den, který by zažehnal\nTu klatbu žasně přemilou:\nŽe by tu píseň věčně slyšet ždál,\nTu divě spanilou!\nZardí-li se však ranní zoře zjev,\nVyhasne čarovný ten zpěv.\nNejeden snivý svědek zvěstuje\n(Tak sladce sen mladistvý čaruje -\nNehaňte mysl pobožnou)\nŽe tato píseň vroucí, ohnivá,\nV svou hudbu, v tóny svoje odívá\nTo její cypřiše posvátná vůně\nRodí ta slova toužená;\nV jejího panenského hrobu lůně\nJe bledá růže zrozená. -\nNedávno tam byl mramor položen;\nZ večera k ránu zmizel s místa svého!\nSmrtelnou rukou nebyl odvlečen\nAž k břehu s hrobu značně zdáleného;\nByl pevně zaražen – však pověst hlásá,\nŽe nalezen byl tam, kde Selim pad';\nRostoucí příval zlostně ním potřásá,\nAn lepšího mu hrobu nechce přát:\nV půlnoci prý tam strašný duch povstává,\nNa kameni tam hlava\nS vysokým turbanem vždy odpočívá,\nA kámen s proudu splývá.\nLid nazývá to: „námořníka lůže!“\nKde mramor dlel, tam zkvetla smutná růže,\nDo dnešní doby kvete, - sirá, prorosená -\nBezouhonná, truchlící, bledá jako pěna,\nJak zaslzené líce krásy citlivé,\nKdyž dojmuta je zvěstí písně truchlivé!\nNejen sultan ale i pašové mají svou státní radu, která sluje divanem.\nMedžnon a Leila, východní Romeo a Julie. Sadi, nejslovutnější básník perský.\nPřehazování dard (Wurfspiess), nejoblíbenější vojenské cvičení u Turků.\nTa milojemná tvář, z níž hudby vánek plynul. - V originalu: „the Music breathing from her face.“ Tento výraz, praví Byron, byl haněn. Neodvolávám se na ty, kterýmž nebytuje hudba v duši, nýbrž vyzývám pouze čtenáře, aby si na deset jen sekund živě představil tahy ženské bytnosti, jižto považuje za nejkrásnější; a jestli i pak nepojmul úplně, co oněmi slovy jen slabě naznačeno – je mi líto nás obou. Výborné místo o shodnosti malířství a hudby, a bezprostředně z této shodnosti vyplývající porovnání jich, nalézá se ve spise „de l'Allemagne“ (III. Cap. 10) první spisovatelky svého a snad veškerého věku. A není-li toto spojení ještě vroucnější v originálu nežli v kopii? není-li zjevnější v měnivé barvitosti přírody nežli v umění? Věc to, kterou vůbec snadněji lze pocítit nežli popsat. Zajisté mnohý mi rozumí, aneb alespoň by porozumněl, uzřev onu tvář, jejížto významná harmonie onu ideu ve mně zbudila; neboť slova moje nevyplynula z obrazivosti, ale z paměti, tohoto zrcadla, ježto bol pohromuje, a pak shlížeje na jeho zlomky, odleskem mnohonásobným se kochá.\nKarasman Oglú, čili Kara Osman Oglú, nejpřednější velmož v Turecku, vládnoucí tehdáž v Magnesii. Timarioti, druh manů, jsoucích v držení pozemků a spolu zavázaných k vojenské službě, ku kteréž se co spahové (jezdci) dostavují.\nDelisové, jádro jezdectva, jenž započíná bitvu; Mógrabi a Mameluci – žoldnéři, černochové.\nOllah, válečný pokřik Turků.\nAtar-gul, růžový olej.\nAzrael, anjel smrti.\nIstakar – tam prý nacházejí se poklady předadamitských sultanů.\nMusselim, místodržící po pašeti první; druzí jsou vojvodové, pak následují agové.\nEgripo, Negroponte. Turkové z Egripu, židé Saloničtí a Řekové Athenští, dle přísloví vždy nejhorší svého rodu.\nČokodar, sluha předcházející muže vysokého důstojenství.\nSlepý stařec jest Homéros; zpěvy zde připomenuté jsou nesmrtelná Iliada. Byron, jak znáko, přeploul jak druhý Leander Hellespont.\nAmmonovec, Alexander, před vpádem svým do Persie ověnčil posvátný ten oltář vavřínem. - Zřel jsem, praví Byron, stáda pasoucí se na hrobech Aesieta i Antilocha.\nV originalu: „Whereon engraved the Koorsee text.“ Kursí nazývá se jeden verš druhé kapitoly koranu, v kterémž se attributy Nejsvětějšího opisují.\nKombolojo, turecký růženec z voňavého dříví. Takovýto růženec stojí drahé peníze, an dřevo toto velmi vzácné jest.\nNa rukovětích zbraně své nosívají orientálové nejvzácnější kameny.\nGalliónec, turecký matros. Řekové veslují, Turci pouze u děl posluhují. V malebném kroji v textu popsaném měl v obyčeji cestovati jistý kapitán paša, v polovičném chtěje zůstati v inkognitu.\nPasvan Oglú, Vidinský zpource, jenž v posledních letech života svého celé moci vysoké Porty vzdoroval.\nZápověď požívání vína činí Turků vždy méně a méně vrtochů, zvláště evropským.\nLambro Kanzani, Řek, pro své usilování o osvobození otčiny své v letech 1789 a 1790 slovútný. Vida se od Rusů opuštěna, stal se v Archipelu mořským lupičem. Z počátku třetího desítiletí našeho věku žil prý ještě v Petrohradě. On i Riga byli tehdáž nejslavnější z řeckých povstalců.\nV originalu: „the ocean-patriarch“, patriarcha oceánu, nímž dle mohamedanských podání jest mosaický Noah.\nJanat al Aden, věčný byt, ráj.\nVulvuly, pohřební zpěvy tureckých žen; mužům zakazuje slušnost všecky nářky a veřejné objevení bolu.\nZ nedálí pěvec tajemný. - U všech národů, zvláště pak u Slovanů, má se za to, že duše v podobě ptáka z těla vyletá, a někdy nemohouc nalezti žádaného pokoje na onom světě, buďto místo kde ji neštěstí potkalo, buďto půdu kde zločin spáchala, žalostně obletá.


Frontman šmíruje u Kittchena | frontman.cz\nKittchen na Besedě u Bigbítu, foto: Pavel Strážay\nAnna Mašátová - St, 22.11.2017 - 12:00\nFrontman šmíruje u Kittchena\nJakub König. Hudebník, textař, autor komiksů, spisovatel, jehož mnozí znáte spíše pod pseudonymem Kittchen. Jakub je však také spojený s kapelou Obří broskev a nejnověji s projektem Zvíře jménem Podzim. Právě ten můžete v těchto dnech zastihnout v Brně, Praze, Plzni nebo Mariánských lázních. Nebo si koupit čerstvě vydané album a podzimní melancholii dotáhnout k dokonalosti.\nZrovna jsme dokončili desku Zvíře jménem Podzim. Takže jsme minulý týden trávili na soustředění a natáčeli jsme klip. A tenhle víkend jsme natáčeli další video a ve čtvrtek 22. 11. startujeme třídenní šňůru v Brně. Organizuju, vymýšlím… a po dlouhý době cvičim, abych to uměl a nepletl.\nLeta hraju na VOX AC15. Je to můj takovej letitej souputník a podle toho taky vypadá. V určitých obdobích různě bručí a píská, v jiných hraje parádně. Zbytek se dost mění, protože, popravdě, nejsem moc gear freak. Spíš naopak. Dlouho mi trvalo, než jsem se naučil alespoň základní efekty ovládat a správně propojit. A dlouho jsem hledal efekty, který při svým způsobu hry a zpěvu dokážu ukočírovat.\nV pedalboardu tedy mám delay a looper od BOSS, zkreslení od KHDK a Whammy. Klidně bych přivítal ještě nějakej delay, ty mi dělaj dobře. A možná nějaký zajímavý a brutální přepjatý zkreslení.\nKabely ztrácim a neřešim žádný konkrétní. No a pak samosebou nástroje. Dlouho jsem hrál na telecastera, kterýho jsem koupil od Roberta Křesťana. Ale s Kittchenem jsem potřeboval hodně jinej zvuk… kterej jsem s velkým překvapením našel ve stařičký Jolaně Proxima, kterou před dvaceti lety koupil můj bratranec Honza do naší první společný kapely. Našel jsem ji, vyměnil s někým za něco jinýho, přestříkal ji na modro. A tahle zvláštní kytara, která teď už připomíná spíš totem, nebo nějakej rituální nástroj, mě provází celých 6 let hraní s Kittchenem.\nZvíře jménem Podzim si ale řeklo zase o jinej druh nástroje. A jelikož jsem byl zrovna v té době nějakým zázrakem při penězích, pořídil jsem si S-bass, takovej mix mezi barytonovou kytarou a baskytarou. Tenhle zvláštní hybrid do určitý míry definoval zvuk a feel těch novejch, zvířecích písniček. Titulní skladba by bez toho specifickýho vybrnkávání zněla úplně jinak.\nTo je určitě nástroj, kerýmu řikám „Divokost“. Jde o takzvanej Cigar box, třístrunná kytara původně z krabice na doutníky, na který se odehrávaly všechny ty dřevní bluesový začátky. Ten můj je z kanystru od oleje a hraje překrásně. Vyrobil ho Jan Fic z brněnských Red Bird Instruments a já se do toho zvuku a způsobu hraní napoprvé úplně zbláznil. A vydrželo mi to doteď. Od Red Bird Instruments mám ještě krásnou zelenou kytaru Poison Bird, ta ale vyžaduje trochu sofistikovanější zacházení než Jolana a nesmim do ní tak řezat… ale hraje taky parádně. Na tuhle firmu bych si dal bacha, fakt to hraje skoro samo. Všichni ti naskillený kytaristi teď budou brblat, protože přijdou o práci.\nTo nevim. Nejspíš některá za těch hraček pro děcka, který vyluzujou hodně vejškový zvuky. Ale to není v pravým smyslu slova nástroj. Jinak se mi stává, že nerad beru do ruky a hraju na takový ty dokonale opečovaný a vyleštěný nástroje. Mě to znervózňuje. A to se mi pak blbě hraje.\nÓ jé. Boss loop station rozhodně. Pak nějaký efektový vybavení na zpěv, klidně bych si znova zopáknul delay, looper a Whammy. Hodně koncertů teď jako Kittchen hraju sám a potřeboval bych se posunout k větší variabilitě a samostatnosti, než umožňujou přednahraný podklady. Na delayích bych se klidně mohl zaseknout dlouho. A asi nějakej dobrej nahrávací mikrofon. Ale nejdůležitější věc, kterou bych do sbírky potřeboval, je časovej a místní prostor. Pokoj, půdu… a třeba rok volna.\nAsi nakupování u benzínek. Kdykoli kdekoli zastavim, žene mě to do toho somnambulickýcho kolečka mezi regálama, kdy zvažuju, jestli si dám radši bagetu a colu, nebo párek v rohlíku a Shock, nebo kafe a nanuka, nebo prostě něco. Normální lidi to snad nemaj, ne? Kromě dětí. Ale to nejsou normální lidi. Děti maj mnohem blíž k muzikantům. Než k normálním lidem.\nJéje. A těch zase klidně může bejt milion. Začalo to nejspíš totálním riotem v tátově starým baráku u dokolečka pouštěnejch Slavíků z Madridu. Pak první Beatles z gramofonu mýho otčíma, potom Nirvana a Black Hole sun v televizi, pak nejspíš nečekaný setkání se Stingem a jeho hudbou, fantastickej palácovej převrat v podobě Agaetys Byrjun od Sigur Rós… až po Dobrý večer 3, když dosedl na prvním koncertě Zvířete na Hradeckým Slunovratu… Nejlepších hudebních zážitků mám naštěstí hromadu.\nTagy Frontman šmíruje Kittchen Zvíře jménem podzim


LINET daroval brazilskému státu Paraná 10 moderních nemocničních lůžek | Velvyslanectví České republiky v Brasília\nÚvod > obchod a ekonomika > LINET daroval brazilskému...\nFoto: Rui Lemes\nČeská firma Linet s.r.o., největší výrobce nemocničních lůžek v Evropě, předala jako dar 10 sofistikovaných nemocničních postelí Eleganza2 nemocnici v brazilském státě Paraná. Celková hodnota tohoto humanitárního daru činí 250 tisíc brazilských reálů, což je téměř milion českých korun. Dar firmy Linet převzal dne 21.1.2022 ministr zdravotnictví brazilského státu Paraná Carlos Alberto Gebrim Preto. Lůžka vyrobená v České republice budou umístěna ve městě Curitiba, v nemocnici Ana Carolina Moura Xavier. Tento významný dar známé české firmy dále přispěl k vytvoření pozitivního obrazu České republiky v jihobrazilském státě Paraná, který je vstřícný vůči investičním záměrům českých firem. Záhy by tam například měla zahájit výrobu automobilů dceřinná společnost firmy TATRA Trucks. a.s.\nJménem firmy Linet předal tento hodnotný dar ředitel brazilské pobočky této firmy Linet do Brasil Sérgio Henrique Tocci Falbo. Konstatoval, že lůžka Linet jsou navrhována a vyráběna na základě moderních vědeckých poznatků a rovněž praktických potřeb nemocničního personálu a pacientů. Díky sofistikovaným technologiím dokáží přispět k rychlejšímu vyléčení pacientů a snížení fyzické zátěže nemocničního personálu. Linet si ve svém oboru dlouhodobě drží postavení světového lídra. Na brazilský trh v roce 2021 firma Linet s.r.o. prostřednictvím své brazilské odbočky vyvezla více než 900 nemocničních postelí a dále posílila své postavení na trhu jakožto dodavatel technologicky nejvyspělejších lůžek.\nOblast zdravotnictví se v době pandemie a zejména po ní profiluje jako slibný obor pro export českých firem. Vlády brazilských států, jako například Paraná na jihu a Bahia na severovýchodě, si pod tlakem pandemie uvědomily nutnost investicí do modernizace zdravotnických zařízení. To vytváří příležitosti jak v oblasti přímých dodávek vybavení, jako je případ firmy Linet, tak do budoucna i ve stavbě nemocnic "na klíč".\nNení bez zajímavosti, že brazilský stát Paraná se v uplynulých letech stal přiznivým místem pro investice českých firem. Nejvýznamnější z nich je již zmíněná firma TATRABRAS, dceřiná firma emblematického českého výrobce automobilů TATRA Trucks a.s. Díky referenci české přítomnosti ve státě Paraná roste zájem o české firmy, jako jsou například Linet a TATRA Tucks a.s., také v dalších brazilských státech. Do sídel obou těchto firem v České republice i několika dalších naše velvyslanectví v Brasília v říjnu minulého roku přivedlo například guvernéra státu Bahia, Ruie Costu.


Menopauza – Guard-dog\nKdyž se nemůžete pořádně vyspat? Jistě to mnoho žen zná, z období kdy procházely menopauzou. To se k takové nespavosti totiž přidávají ještě mnohé jiné nepříjemné symptomy, jako jsou návaly horka, pocení, bušení srdce nebo cítění arytmie, bolesti hlavy, nervozita, a dokonce mezi to patří i nezájem o sex. Pěkná kombinace toho nejhoršího, co kdy snad ženu může potkat. A když se k tomu všemu pořádně nevyspíte, protože nemůžete, tak toho máte tak akorát a nejraději byste se už opravdu propadli do země. Není to vůbec jednoduché.\nZatočte s nepříjemnými pocity\nStačí si jednoduše, třeba na internetu objednat přípravek, který vám s tímto vším pomůže. Je na přírodní bázi, takže se nemusíte bát, že by vám mohl nějak ublížit, protože není na chemické ani syntetické bázi, jako jsou ostatní léky. Vyzkoušejte a uvidíte.


Z institucí veřejného života mají největší důvěru lidí v Česku armáda a policie, většina věří ještě soudům a bankám. Naopak nejmenší důvěru vzbuzují církve, tisk, televize a neziskové organizace. Tisku a neziskovým organizacím věří jen necelá třetina lidí, což je u obou dosud nejméně. Vyplývá to z říjnového průzkumu, jehož výsledky dnes ČTK poskytlo Centrum pro výzkum veřejného mínění (CVVM).\n27.11.2017 21:50 |\nZ českých i cizích bezpečnostních institucí čeští občané podle průzkumu agentury STEM nejvíce důvěřují hasičům, české armádě a policii. Nejhůře na tom je Severoatlantická aliance.\nOsobnosti: Václav Klaus (9331 článků)\nOsobnosti: Antonín Seďa (112 článků)\nArmádě, policii i soudům věří polovina lidí. Poprvé za 17 let\nCírkve se dlouhodobě potýkají s nedostatkem důvěry, věří jim pouze čtvrtina lidí. To se nedá říct o dalších ve výzkumu sledovaných institucích. Ty si naopak polepšují.\n04.04.2011 17:05 |


Kraj Ústecký, okres Litoměřice, Hlinná - Kundratice\nKundratice je obcí, místní částí nebo osadou spadající pod obec s pověřeným obecním úřadem Hlinná\nPoslední data: 29.11.2021 09:11\nSkanzen Zubrnice je ve vzdušné vzdálenosti 11 km od obce Kundratice?\nDřevěný chrám sv. mučedníka Valentina v Mostě je ve vzdušné vzdálenosti 33 km od obce Kundratice?\nBotanická zahrada Teplice je ve vzdušné vzdálenosti 20 km od obce Kundratice?\nHrad Litoměřice je ve vzdušné vzdálenosti 6 km od obce Kundratice?


Nátěrové systémy CEFLA ROTOSTAIN 2000 CE Použité 2005 | Nátěrové systémy na Macchine-Legno.com\nHome / Nátěrové systémy / Nátěrové systémy CEFLA ROTOSTAIN 2000 CE Použité 2005\nNátěrové systémy CEFLA ROTOSTAIN 2000 CE Použité 2005\nRotostain 2000 ce\nRoto Stain je s kruhovým rotace nátěrový systém, vody nebo povlaku na bázi rozpouštědel na ploché a vyvýšených panelů. Rotary zbraň dopravce je vybaven přijmout 10 nebo 20 zbraně napájené 1 nebo 2 okruhy s recyklací a distribuční soustavy čtyřsměrné. Rotostain zahrnuje nastavitelnou rychlostí otáčení, elektrické zvedání a elektronické ventily ovládají stříkacích pistolí. Nabízeno: přísuv fotodioda konfigurace monitory díly pro maximalizaci efektivity postřik. Uhlíková vlákna běžící pás převody bez povlaku na spodní straně panelu. Patentovaný systém roller protiběžné pro maximální nátěry zotavení. Nově navržený plénum maximalizuje efektivitu proudění vzduchu při současném snížení turbulence a zvýšení kvality výrobků. Ovládání dotykovým displejem je snadné se naučit a pracovat a poskytuje rozsáhlý ukládání výrobních parametrů, diagnostika a provozních zpráv.\nPostřik systém s kruhovým rotace nátěrového systému, speciálně navržen pro použití jakéhokoli typu vody nebo nátěrů na bázi rozpouštědel na ploché a vznesených panely.\nKontinuální šířka (65 ") z uhlíkových vláken Belt (CFB) umožňuje obnovu nad nástřik materiálu pro opětovné použití, což má za následek: zvýšení účinnosti přenosu, žádný prostřik na panely spodní straně, superior zátěr.\nDva různé patenty chrání systém dopravníkového pásu pro potažení zotavení a čištění pásu; zahrnují protiběžné válce, čistící válečky, škrabky, tanky: spotřeby rozpouštědel je minimum.\nVysoká účinnost filtrů a speciální tvar střechy zajistit čistý vzduch na vstupu stánku skříně. Automatické monitory systému proudění vzduchu a udržuje konzistentní průtok vzduchu stříkací kabiny; Tento systém vytváří zvýšenou kvalitu provedení, z důvodu menší overspray\nve stříkací kabině.\nPoužití suchých filtrů pro výstup vzduchu je filtrační systém je velmi účinný a omezit provozní náklady na údržbu. Stroj je zvláště vhodný pro použití vodou ředitelných laků.\nSprej Systém využívá rotační nosič pistole a je vybaven tak, aby přijímat 10 (20) zbraně napuštěné 1 (2) obvody s recyklačním a distribuce kloubu se 4 způsoby. Systém zahrnuje nastavitelnou rychlostí otáčení, elektrický zvedání, elektroventilech pro zapnutí / vypnutí stříkacích pistolí.\nElektronická řídicí jednotka využívá šedesáti (60) buňka fotodiody lištu monitorovat a regulovat nástřiku, dále maximalizuje aplikace Přenos účinnost.\nPLC s dotykovou obrazovkou poskytuje jasný vizuální rozhraní pro obsluhu a velkou úložnou paměť pracovních programů, parametrů, ovládacích prvků a diagnostické funkce, stejně jako provozní zprávy.\nMANTOVANI MACCHINE Srl www.mantovanimacchine.it\nRudi 0039/0376/838383 info@mantovanimacchine.it\nNátěrové systémy Cma Roby-5ex g použité\nNátěrové systémy Cma Roby 6ex-g atex použité\nNátěrové systémy Cma Roby 5exg použité\nNátěrové systémy Cma Roby-6ex g použité\nNátěrové systémy COLORA PM120 Použité


David Beckham pro HM – Regime Mincir.cz - regime-mincir.info\n10 Čvc 2013 0 Comments Ivka Mlčochová\nDo českých poboček řetězce H&M dorazila originální kolekce pánského spodního prádla, jejíž tváří není nikdo jiný než fotbalový sex symbol David Beckham. Kolekce obsahuje nátělníky, trička s dlouhým rukávem, slipy i boxerky a byla speciálně vytvořena, aby se dokonale přizpůsobila mužské postavě a zároveň splňovala veškeré nároky na komfort nošení, kvalitu materiálů a design. K dostání je v několika barevných kombinacích.\nDavid Beckham byl v roce 2004 zařazen mezi 125 nejlepších žijích fotbalistů. Většina z nás, módou posedlých, si ho ale vybaví hlavně z reklamních kampaní různých společností a samozřejmě se nesmazatelně zapsal do historie jako pravděpodobně první metrosexuál všech dob.\nSpolečnost HM ve spolupráci s Davidem Beckhamem dokonce vytvořili speciální krátký film k uvedení nové kolekce spodního prádla na trh, který můžete zhlédnout na oficiálních stránkách společnosti. Pokud patříte mezi zamilované fanynky nebo jste vášnivým obdivovatelem Davidových sportovních úspěchů, tento film Vám vřele doporučujeme.\nMiroslav Rajtr PR MANAGER [email protected] Své kořeny má z moravského města Prostějov, kde vyrůstal a také studoval střední školu zaměřenou...