Poptávka: dřevostavba rodinného domu, u Brna, 4+1 až 5+1, 3 mil. Kč - AAA POPTÁVKA.CZ\nPoptávka: dřevostavba rodinného domu, u Brna, 4+1 až 5+1, 3 mil. Kč\nÚvodní stránka > Přehled poptávek > Stavebnictví > Poptávka: dřevostavba rodinného domu, u Brna, 4+1 až 5+1, 3 mil. Kč\nČíslo poptávky: 43499530\nLokalita: u Brna\nRozloha objektu: 4+1 až 5+1\nDalší informace: max. výška hřebene střechy 6,5 m


Litovel hostí rozjeté Hranice, hráče s velkým H - Olomoucký deník\nLitovel hostí rozjeté Hranice, hráče s velkým H\nLitovel, Hranice – Série náročných duelů pro házenkáře Tatranu pokračuje. Dalším z elitních celků, který Hanáky v sobotu prověří, je krajský rival z Hranic. Cementářům se daří pohybovat v horních patrech extraligového pořadí. Poslední zápas proti silnému Jičínu vyhráli o devět branek. V litovelské hale tak budou hosté favority.\n„Každý zápas je pro nás těžký. Je to pro nás zkouška odolnosti a natrénovaných schopností. Mužstvo je ale trochu unavené po dobrém vstupu do sezony. Budeme se muset porvat nejen s jedním z lídrů soutěže, ale také s vlastní únavou," přiznal před zápasem kouč Litovle Lubomír Krejčíř.\nHranicím se v minulém kole vydařil domácí duel s Jičínem.\nHázenkářský stratég Litovle Krejčíř zná silné stránky soupeře, vyrovnat se s nimi však nebude pro jeho tým jednoduché.\n„Hranice představují v současnosti asi nejzkušenější celek v celé extralize. Na české poměry jsou tam hráči s velký H. Hrají vyváženou házenou, není to nahoru dolů, ale i rychlý útok mají zvládnutý. Mají na to dobrá křídla," vysvětloval trenér Tatranu a doplnil: „Budeme se věnovat jejich hře v postupném útoku, ale i ta křídla potřebujeme ubránit," věděl Lubomír Krejčíř.\nLitovli rychle ubývají síly\nPřed utkáním s druhým týmem extraligy si kladou Litovelští přiměřené cíle.\n„Do zápasu budeme vstupovat s pokorou a budeme chtít odevzdat co nejlepší výkon. Kdyby to šlo, tak bychom se zkusili porvat i o body. Ale v tomto zápase rozhodně favoritem nejsme," řekl litovelský lodivod.\nI na venkovním hřišti se v předchozím týdnu potýkali Hanáci s rychlým úbytkem sil. Karviná zvítězila proti Litovli 32:25.\n„Skutečně únava té základní řady, která obstála deset nebo patnáct minut, si vyžádala prostřídání. V tom momentě jde náš výkon dolů, hráči z lavičky nejsou špatní, ale mají určité problémy, které řešíme," připustil Lubomír Krejčíř.\nS vyčerpáním házenkářů kvůli pracovním povinnostem, tréninku a cestování je podle něj těžké bezprostředně něco udělat.\n„Je to velmi složité. Ale únava odezní sama, až si tělo zvykne na ten dlouhodobý zápřah," objasnil ostřílený kouč.\nCementáři chtějí do čela extraligy\nHázenkáři hranického Cementu vlétli do nové sezony s grácií. Dokázali skolit Kopřivnici, pražskou Duklu, Zubří, Královo Pole a v posledním kole rozstřílet Jičín jasně 30:21.\nJedinou kaňkou na výkonech momentálně druhého celku tabulky je prohra ve Frýdku-Místku.\nV Litovli nebudou chtít Cementáři nic podobného připustit, případná výhra je navíc posune do čela extraligové tabulky.\n„Rádi bychom samozřejmě v Litovli získali dva body a potvrdili tak výhru s Jičínem. To samé ale bude chtít i soupeř, nebudeme to mít vůbec jednoduché," ví dobře hranický trenér Libor Hrabal.\nPodle něj budou jeho svěřenci muset být v pozoru hlavně v defenzivě.\n„Litovel má řadu střelců, bude hrát i pivot Juříček. Musíme si dávat pozor na osu střelců Konšel, Pernička, Dolák a eliminovat hru přes pivota. Pokud se to podaří, myslím si, že bychom měli uspět," věří Hrabal.\nDostali jsme to tam, kam chceme\nHranice budou do utkání vstupovat v roli papírového favorita, případný tlak si ale hranický lodivod nepřipouští.\n„Já doufám, že nás to nebude svazovat. Uvolníme se a budeme hrát to, co potřebujeme," uvedl.\nS prozatímním vývojem sezony pochopitelně musí být spokojen a věří, že jeho tým bude na dobrý vstup do soutěže navazovat.\n„Spokojenost musí být. Některé výsledky sice byly těsné, ale dokázali jsme vyhrát a dva body se počítají. Ve Frýdku to samozřejmě nebylo podle představ, ale tam je to pro každého těžké. Proti Jičínu jsme hru změnili a dostali to tam, kam chceme. Nechci to ale zakřiknout," doplnil na závěr Libor Hrabal.\nLitovelský tým přivítá Cementáře v hale ZŠ Vítězná v sobotu od 17 hodin.\nAutor: Stanislav Heloňa, Ivan Němeček\nŠkoda Octavia servisní knížka, koupeno v D Suzuki S-Cross nové vozidlo, servisní knížka Kia Cee´d první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Seat Alhambra první majitel, servisní knížka, koupeno v D Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ Subaru OUTBACK nové vozidlo, servisní knížka Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Škoda Fabia servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované


Vrcholovým sportem k invaliditě, ví i lékař budějovických fotbalistů - iDNES.cz\nMartin Scheichl, doktor budějovických fotbalistů. | foto: Slavomír Kubeš, MAFRA\nčnc 10 2011\nJeho oborem je úrazová chirurgie. Proto je v realizačním týmu SK České Budějovice Martin Scheichl velmi žádaný. Klubový lékař řešil u hráčů v posledních týdnech hned několik nepříjemných zranění. "Měli jsme tu vykloubený klíček v rameni, poraněný meniskus nebo naštípnutý palec na noze," vypočítává.\nOproti zimní přípravě si však svěřenci trenéra Jiřího Kotrby na zdravotní problémy tolik nestěžují. "V zimě se běhá v náročných terénech a hráče tahají achillovky. Dochází i k zánětům těchto šlach," připomíná Scheichl. Důvodem může být i časté trénování na umělém trávníku, kde je velká zátěž na kotníky a kolena.\nPrávě úrazy v oblasti kolene jsou velmi komplikované. Sportovec si je může způsobit sám nekoordinovaným pohybem, ale většinou k nim dochází při kontaktním sportu. A tím fotbal, bohužel, je.\n"Pravidelné posilování partií se slabším svalstvem, které klouby chrání, samozřejmě může pomoci. Jinak se těmto zraněním ale předejít nedá," vysvětluje.\nNa vině bývá také dědičnost. Hráči, jejichž klouby jsou náchylnější na poranění, však ve fotbale do mužské kategorie nedojdou a skončí mnohem dříve.\nMartin Leština a Jan Riegel, oba hráči prvoligového týmu, před nedávnem absolvovali chirurgický zákrok. "Byla jim provedena plastika předního zkříženého vazu v koleni," říká Scheichl.\nKloub je zákrokem poznamenán. Když se ale operace povede, tak je koleno stabilní jako předtím. "Sport se dá kontaktně dělat až po šestém měsíci od operace. Důležitá je rehabilitace, aby nedošlo k obnově zranění," dodává.\nRizikem je nastupovat do zápasů pod prášky. Musí se zvážit, zda je pro hráče vůbec dobré bolest utlumovat. Navíc Martin Scheichl tvrdí: "Člověk, který dělá sport na vrcholové úrovni, si své zdraví určitě zhoršuje."\nAutoři: MF DNES , Milan Džuba\nTémata: České Budějovice, Jihočeský kraj, zranění, Dynamo České Budějovice, Jan Riegel, Jiří Kotrba, Posilování\nNa fotbalovém turnaji v Nové Včelnici se téměř nezastavil. Hráči Českých Budějovic měli mezi zápasy chvíli odpočinku a...


23.4. (23 dnů) – Člen zahraničního výboru Sněmovny a bývalý ministr zahraničí Karel Schwarzenberg (TOP 09) chválí vládu premiéra Andreje Babiše (ANO) za vypovězení ruských diplomatů. Podle něj to ale není důvod upustit od hlasování o vyslovení nedůvěry Babišovu kabinetu.\nOsobnosti: Andrej Babiš (21822 článků), Karel Schwarzenberg (3990 článků)\n23.7.2020 – Bývalý velvyslanec v USA a Rusku Petr Kolář, který v současnosti radí premiérovi v zahraniční politice, prozradil, jaká je spolupráce s Andrejem Babišem (ANO) a co si o něm myslí. „Babiš není dokonalý, ale není na odvrácené straně, netahá zemi na Východ,“ uvedl v pořadu Osobnosti Plus na Českém rozhlase. Kromě jiného se zde věnoval i generálovi Petru Pavlovi, který je podle něj ideálním kandidátem na prezidenta, nebo Rusku a jeho šancím stát se v budoucnu spojencem západního světa. Svěřil se také s tím, že už se nikdy nepřestane bát o svého syna, starostu Prahy 9 Ondřeje Koláře, protože se společně nehodlají nikomu podvolovat.\nOsobnosti: Andrej Babiš (21822 článků), Petr Kolář (571 článků), Petr Pavel (757 článků)\nOsobnosti: Václav Havel (6004 článků), Václav Klaus (10371 článků), Karel Schwarzenberg (3990 článků), Petr Václav (935 článků)\n5.12.2018 – ROZHOVOR „Informace, které zveřejnila Bezpečnostní informační služba ve výroční zprávě, jsou stejné, za něž jsem byl zatčen a vyšetřován,“ říká bývalý důstojník BIS Vladimír Hučín a neskrývá své potěšení z toho, že se vše dostává na veřejnost. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz zavzpomínal na dobu, kdy byl prezident Miloš Zeman premiérem a tlumil zprávy o ruském nebezpečí. A nyní má prý zásluhu i na zvýšení čínských zpravodajců v České republice, kterým svými aktivitami poskytuje prostor k působení.\n26.4. (20 dnů) – Prezident Miloš Zeman v neděli ve svém mimořádném televizním projevu ke kauze Vrbětice prohlásil, že neexistují důkazy ani svědectví Bezpečnostní informační služby (BIS), že by ruští agenti skutečně byli ve vrbětickém areálu. Také europoslanec za SPD Ivan David v pořadu Interview ČT24 vyjádřil nedůvěru v informace, které předkládá vláda a na základě kterých učinila tvrdé kroky vůči Rusku. „Nemám žádný důvod věřit vládě každé slovo. Musí nás přesvědčit fakty, a ne tvrzeními, to by se mnoha lidem hodilo,“ žádal důkazy k Vrběticím.\nOsobnosti: Miloš Zeman (25441 článků), Ivan Ivan (1873 článků), David David (794 článků), David David (597 článků)\nOsobnosti: Pavel Kováčik (302 článků), Pavel Marek (288 článků), Pavel Marek (304 článků)\nOsobnosti: Karel Schwarzenberg (3990 článků), Bohuslav Sobotka (9561 článků), Karolína Peake (1614 článků)\nOsobnosti: Karel Schwarzenberg (3990 článků), Tomio Okamura (2526 článků), Martin Svoboda (67 článků)\n22.4. (24 dnů) – Česká republika snižuje počet ruských diplomatů na pražské ambasádě podle té české v Rusku. Novinář Alexandr Mitrofanov si myslí, že by teď měl rezignovat prezident Miloš Zeman, jelikož podle Babiše tyto kroky schválil. „Jenže ty kroky znamenají krach jeho lokajské politiky vůči Rusku,“ myslí si. Dále přemýšlel, co tak asi Babišovi odpověděl. „Jen, kluci, ty kun*y ruský pěkně prožeňte!“ zavtipkoval Mitrofanov.


Rok slev v dopravě: Utraceno šest miliard, cestujících přibylo jen minimálně - Karlovarské listy\nPo roce platnosti slev pro seniory a studenty ve veřejné dopravě se počet cestujících ve vlacích výrazněji nezvýšil, podle dopravců jde maximálně o jednotky procent. Vliv slev si nejvíce pochvalují autobusoví dopravci, slevy jim pomohly obrátit nepříznivý trend úbytku pasažérů. Za slevy by stát podle odhadů měl zaplatit zhruba šest miliard korun za rok.\nŽelezniční dopravci skokovou změnu po zavedení slev nezaznamenali. “Z hlediska navýšení počtu cestujících se jednalo o jednotky procent,” uvedl mluvčí RegioJetu Aleš Ondrůj. Dopravci připomínají, že počet cestujících se ve vlacích zvyšoval i před spuštěním státních slev, což pokračovalo v podobném tempu i poté.\nVýrazněji se slevy promítly na silnicích. “Z pohledu autobusových dopravců je zavedení slev pozitivní, neboť obrátilo trend poklesu cestujících,” uvedl mluvčí sdružení dopravců Česmad Bohemia Martin Felix. Upozornil, že se v prvním čtvrtletí letošního roku ve srovnání se stejným období loni, kdy ještě slevy nebyly, zvýšil počet cestujících o 12 procent. Od roku 2015 přitom provoz v autobusech klesal. Vyšší zájem je podle zkušeností dopravců zejména v okolí velkých měst.\nKdyž šest trafikantů řídí dva zaměstnance Dokončení D6 má každý rok jiný termín Agrofert má půjčky okolo 35 miliard Permanentní vstupenky na hokej od pondělí v prodeji


Jak jsem se stal aktivistou | Reflex.cz\nJAN POTŮČEK 13. května 2007 • 00:32\nV pátek jsme se společně s Jiřím X. Doležalem pokusili zamezit nehumánní blokádě hraničního přechodu Dolní Dvořiště/Wullowitz, který obsadila skupinka rakouských a německých protiatomových aktivistů. Dopředu jsme informovali kolegy novináře ze všech tří velkých televizí, tisku i rádií. Přesto je potřeba některé mediální výstupy uvést na pravou míru.\nFoto: ČTK / Roman Vohradník\nJak to celé proběhlo? Zhruba s týdenním předstihem mi JXD sdělil, že půjdeme blokovat blokádu. Pokrčil jsem rameny a řekl: Dobrá, proč ne? Plán byl jednoduchý: jestliže si chce pár křiklounů uzurpovat právo mluvit za všechny Rakušany a omezovat volný pohyb motoristů přes většinu hraničních přechodů mezi Rakouskem a Českou republikou, proč bychom jim v tom nemohli zabránit protiakcí, tedy blokádou traktorů připravených k zatarasení hranice?\nOpatřili jsme si transparenty s nápisem „RAKUŠANÉ, DODRŽUJTE DOHODY Z MELKU!“, píšťalky, v redakci nafasovali trička, kšiltovky a batohy s logem Reflexu a v poledne vyrazili směr Dolní Dvořiště. O čtyřiadvacet hodin dříve jsem obeslal esemeskami šéfredaktory a ředitele zpravodajství České televize, Novy a Primy s upozorněním, že se pokusíme na nejfrekventovanějším přechodu s Rakouskem zamezit blokádě.\nNa rakouskou stranu přechodu do Wullowitzu jsme dorazili krátce před třetí hodinou, tedy těsně před začátkem blokády. Televizní štáby i ostatní novináři nás už úpěnlivě vyhlíželi. Na hranici totiž chcípl pes, bůhví kolikátá blokáda měla probíhat úplně stejně jako mnohokrát v minulosti, a jak nám řekl jeden z televizních reportérů, do Dvořiště se jezdí reportovat pomalu „za trest“.\nJakmile jsme zaparkovali, narychlo jsme stloukli transparenty, JXD vytáhl oranžovo-černou reflexní pásku a naběhli jsme k připravenému náklaďáku, který se už už chystal postavit napříč silnicí. V tom jsme mu ale zabránili, když jsme se postavili před kapotu, roztáhli pásek a mávali transparenty. Rakouští aktivisté s takovým odporem zjevně nepočítali, takže na nás chvíli zírali jako tele na nová vrata, načež se na nás ti nejmilitantnější – organizátorka Gabriele Schweigerová a dva postarší penzisté – okamžitě vrhli.\nPaní Schweigerová Jiřímu opakovaně přetrhla pásku, mně se snažil jeden důchodce odebrat a zničit transparent. Jelikož jsme měli od pana šéfredaktora výslovně zakázáno opětovat fyzické násilí, několikrát jsem se transparentem ohnal a pak jsem jednoduše natáhl ruku, co nejvýš to šlo, takže aktivista-skrček neměl šanci – pokud by mě tedy nesrazil na zem. Tento moment se stal nejvděčnější sekvencí pro televizní zprávy na všech třech kanálech, protože poté nás zajistil příslušník rakouské policie a odvedl padesát metrů dál ke svodidlům, kde nás legitimoval.\nVe chvíli, kdy jsme se, obsypáni hroznem novinářů, přesouvali na vyhrazené stanoviště, aktivisté bez větší pozornosti zablokovali hranici přistavenými automobily. Zbytek blokády i naší antiblokády už probíhal poklidně: odděleni od rakouských a německých (na místě bylo více německých než rakouských vlajek!) fanatiků jsme mávali transparenty, JXD pískotem přerušoval antitemelínskou sirénu a proslovy rakouských ekoteroristů, což zpovzdálí sledovali naprosto nechápající korejští turisté z autobusu směřujícího z Vídně do Prahy.\nPo dvou živých vstupech pro ČT24 a vypuštění protitemelínských balónků (o nich blíže JXD ve svém sloupku) jsme místo činu opustili, abychom neuvázli v zácpě způsobené uvolněným přechodem. U kolony aut směrem od české strany hranice nás ještě zdržela česká řidička, které rakouští policisté odebrali doklady a uložili pokutu jednadvacet euro za to, že si dovolila narušit blokádu hlasitým troubením. Opodál z jednoho kamiónu žalostně bučely krávy a řidič (rovněž český) proklínal aktivisty, protože neměl dobytek jak napojit a bál se, že krávy blokádu nepřežijí.\nNejtragičtější ovšem byla zjevně hysterická mladá Rakušanka, která vykřikovala z okénka svého automobilu cosi o „kreténských Češích, co dělají problémy na hranici“. Blokáda zřejmě nestála rakouským médiím za takovou pozornost, aby se o ní zmínil i jen bulvární Kronen Zeitung… Ostatně, ve Wullowitzu jsme nezaznamenali žádný rakouský televizní štáb, a to ani veřejnoprávní ORF!\nCestou zpět jsme na Internetu sledovali mediální ohlasy na naši akci. Byly poněkud nafouklé, rakouským policistům například přisuzovaly mnohem brutálnější zásah. Někde se dokonce psalo, že JXD dostal na kokos. Faktem ale je, že antiblokáda neušla pozornosti žádného zásadního tuzemského média, a ještě než jsme se okolo osmé večer spokojeně vrátili do Prahy, mnozí známí i nahodilí čtenáři Reflexu nám poslali podpůrné esemesky.\nMnoho příznivců Reflexu také litovalo, že se antiblokády nemohli zúčastnit. Pro ně máme dobrou zprávu. Rakouští protitemelínští aktivisté tuto středu oznámí termín další blokády. Tentokrát má být delší a dotkne se ještě většího počtu hraničních přechodů. Nechceme zůstat pozadu a tentokrát bychom rádi zapojili i čtenáře Reflexu. Sledujte web a časopis, podrobnosti se dozvíte obratem. Možná přijde i pan ministr zahraničí.


Průběžné výsledky Běžce Podblanicka 2020 - Benešovský běžecký klub\nPrůběžné výsledky Běžce Podblanicka 2020\nOd zahájení dalšího ročníku Běžce Podblanicka uběhl necelý čtvrtrok, ale i tak se odběhli čtyři závody, na kterých samozřejmě nechyběla modrožlutá trika. Ano, naši běžci vzorně reprezentovali Benešovský běžecký klub. Mnozí z nich si vybojovali i drahé kovy a jiní pokořili sami sebe, což je leckdy cennější než-li stupně vítězů. …. dokázat sám sobě, že na to mám a že dokážu překonat kdysi nemyslitelné. Je to okamžik, který si zapamatujeme na celý život. Zmocní se nás dravá chuť, neřkuli až šílenství, pokořit toto maximum znovu. A právě tohle předváděli sportovci našeho klubu, a proto dosáhli na takové výsledky. Tak se na ně pojďme podívat.\nV nejmladší kategorii žen od 16 do 34 let hájí klubový trikot jediná zástupkyně. Linda Pelikánová s bodovým ziskem z Novoročního běhu obývá prozatím 20. místo, ale to nebude dlouho trvat a povyskočí v žebříčku výš. O kategorii dál máme již početnější zastoupení. Tři zástupkyně Benešáků se vešly do TOP TEN. Nejlépe si prozatím stojí, loňská vítězka seriálu, Petra Hálová. Na první Janu Suchou ze Zruče ztrácí 18 bodů, ale i tak již získal 43. Z bramborové příčky sleduje boj na špici Lenka Šináglová. Šťastnou sedmičku obsadila Blanka Fialová. Věříme, že sedma přinese štěstí a Blanka potrápí Lenku s Petrou. V další skupině se můžeme pyšnit hned prvním i druhým místem. Na vrcholku stojí Bára Prchlíková s rovnou padesátkou bodů. Na záda ji dýchá Jana Picková, která má nepatrnou ztrátu sedmi bodíků, tak že Bára nemá lehkou pozici do dalších závodů. Iveta Pechová stihla prozatím nasbírat jen 8 bodů, což ji pasuje do první čtyřicítky nejlepších. Mezi matadorkami zástupkyni nemáme, a tak nahlédneme mezi pány.\nNejmladší skupinu překvapivě ovládl náš dlouhonohý čahoun Jíří Žaba. Jeho čtyřbodový náskok před Petrem Fojtů z Poděbrad není velký. Další v pořadí je plantáž Jahod. Nejstarší Víťa si prozatím uzmul bronzový flek, ale s tím on se určitě nespokojí. Jeho cíle jsou mnohem vyšší a ztrátu 8 bodů na zlato lze lehce dohnat. Druhým Jahodou, celkově však čtvrtým v žebříčku, je Vojtěch, který hájí barvy Triatlonového oddílu Tábor. Poslední Jahoda se jmenuje Martin a patří mu pátá pozice. Zda-li pak se změní ve vlčáky a začnou nahánět čelo?? Desítku nejlepších uzavírá Martin Pertlík se ziskem 20 bodů. Hlouběji v hodnocení se nachází naši junioři, kteří mají vše teprve před sebou a zatím sbírají zkušenosti, i když Zdeněk Šedivý se ze zimního spánku probral velmi dobrým výkonem na Čerčanském Chlumu, kde vybojoval 16 bodů. Ty má i po čtyřech závodech. Adam Prchlík, kterému bude teprve 17, obsadil prozatím 34. místo, avšak krásným časem se prezentoval na Kbelské desítce. Ta se ovšem do Běžce Podblanicka nepočítá. Nicméně soupeřům ukázal, že zanedlouho bude silným soupeřem.\nMezi čtyřicátníky si nejlépe stojí nováček kategorie, Pavel Pospíšil, ale kouká na tradičního muže číslo jedna, Rudu Jánošíka z Vlašimi, z bramborového stupínku. Doufejme, že Pavel udělá ještě krok, aby z toho byl cenný kov. Chybí mu jen 2 body, tak že šance je vysoká. Petr Lebeda věnující se spíše triatlonu předvedl při Novoročním běhu sprint za sedmnáct bodů, a proto okupuje celkově 14. místečko. V této kategorii už se rozkoukal Karel Pelikán, ale i tak se potácí až na dvacátém osmém fleku, i přes to že má na mnohem více. Veterán kategorie Franta Míček si přivlastnil místo ještě mezi čtyřicítkou nejlepších.\nMezi padesátníky to pro modrožluté opět vypadá vesele. Hájíme tam stříbrnou i bronzovou medaili. Ta lesklejší patří Petru Stolárikovi, který prohrává o patnáct bodů se svým obvyklým soupeřem také Petrem, ale Dubjákem ze Zruče. Stejný odstup si drží od klubového rivala Karla Říhy s bronzem na krku. Patnáctá příčka v pořadí patří Jindrovi Slunečkovi. Za svou pozici vděčí osobní vodičce Báře Prchlíkové anebo Bára vděčí Jindrovi za první místo?? No, rádi bychom do toho nahlédli blíže, avšak oni nám svou taktiku dozajista neprozradí, kdo je tím číslem jedna. Standa Kouklík, který se letos loučí s touto kategorií, běží na třicáté příčce.\nMezi šedesátníky se opět pyšníme úspěchy. A velkými, i když první muž je vlastně malý, dosahuje velkých výsledků. Pavel Mrva prozatím hrdě nosí zlato na své hrudi. Dvoubodový náskok ho sice nenechává příliš klidným, nicméně aktuálně je zlatý. Tím, kdo ho nahání a chce se přetahovat o zlato je Ivan Cinka. Vzhledem k tomu, že mají více než dvacet bodů odstup, tak si hoši boj o nejvyšší stupínek rozdají mezi sebou. Nechceme odepisovat konkurenci. Stát se může ledacos, ale zkušení běžci už vědí co i jak. Honza Mayer nechává přetahování mladším a uspokojuje se pěkným 14. místečkem. O tři příčky níže stojí po zranění a delší běžecké pauze Karel Smetana. Ještě o kousek níže je Václav Fulín se čtrnáctibodovým ziskem. Ani mezi muži nemáme zastoupení mezi veterány. Máme samé mladé nadějné běžce a běžkyně schopné prát se o nejlepší umístění v žebříčku.\nSituace se pro běžce zatím nevyvíjí dobře. Vir se stále řítí stejně jako závodníci republikou. Uvidíme, kdy se budeme moci vrátit na závodní tratě a jak tato neočekávaná pauza zamíchá s kartami běžeckého seriálu i formu běžců. Věřme, že se situace brzy uklidní a my opět, zas a znovu vyrazíme na kolbiště.\n© 2017 - 2020 Benešovský běžecký klub


Proč Se Moje Kočka Třese? / Acoma Animal Clinic | My Race\nProč Se Moje Kočka Třese?\nvidět nekontrolovatelně vaše kočky může být znepokojující. Třes může být izolován do jedné oblasti, jako je jejich hlava, ocas nebo nohy, nebo se může třást celé jejich tělo. Někdypříčina může být stejně neohrožující jako mírně chladná místnost, kterou lze jednoduše upevnit otočením termostatu. Jindy může být jeho třepání příznakemzákladního onemocnění.\nV jednom z nichtyto případy, třesoucí se kočka stojí za to věnovat pozornost.\nvěci, které mohou Způsobitvaše kočka se třese\nstrach, fobie, úzkost\nnepravidelná teplota těla\nKeepthe Shakes Away\nexistuje mnoho důvodů pro třesoucí se kočku a problémy se mohou lišit od chování, životního prostředí, lékařské. Naštěstí existuje mnoho způsobů, jak zastavit třes a také pomoci jejich základu.\nzde jsou některéspolečné důvody, proč se vaše kočka třese.\nhypoglykémie jejedním z nejčastějších důvodů, proč se vaše kočka třese. Hypoglykémie je adeficience glukózy, což znamená, že nízká hladina cukru v krvi vaší kočky a chvěnínebo otřesy mohou být příznaky onemocnění. To je často způsobeno tím, že nejedípo delší dobu.\nu koťat je hypoglykémie extrémníběžné, protože jejich drobná těla jsou stále v procesu učení, jakproces glukózy. Je důležité, aby koťata dostávala výživnou stravujako v teplém prostředí, aby se zabránilo hypoglykémii.\nu starších koček jim dávatněkolik kapek medu nebo javorového sirupu, každých šest hodin, může pomoci uklidnit jejich otřesy.Umístění medu nebo sladkého sirupu přímo na dásně může pomoci cukru dostat se do jejich krevního řečiště rychleji.\npokud si všimneteVaše kočka se stále třese a nejí správně, pak by mohl být časzavolejte svého veterináře. Váš veterinář s největší pravděpodobností provede krevní test, který můžeposkytnout odpovědi.\nstejně jako u lidí se kočky mohou vyděsit a třást! Kočky mohoudokonce vyvinou fóbie, což může vést k rozvoji úzkosti.\nnejběžnějšífobie, pro kočky, jsou ohňostroje a bouřky. Není neobvyklé, že se vaše kočka třese v těchto situacíchsituace, protože obě tyto události způsobují nadměrný hluk, což je zesíleno jejich extrémní citlivostí na vibrace a silným sluchem.\ndalší běžné situace, které mohou způsobit, že se vaše kočka třese nebo se třese, jsou, pokud má vaše kočka prožitá traumata a/nebo má separační úzkost. Kromě třesu se mohou skrývat nebo mít průjem další příznaky, které je třeba hledat u úzkostné nebo strašné kočky.\npokud věřítevaše kočka je extrémně úzkostná, bylo by nejlepší konzultovat s místním veteránemvyhledat správnou léčbu nebo léky pro svého kočičího přítele.\nnormální teplota těla kočky se pohybuje mezi 100,5°F až 102,5°F. cokoli nad 102,5°F může naznačovat nemoci, jako jsou horečky, a cokoli pod 100,5° může vést k vážným zdravotním komplikacím, jako je hypotermie. Oba mohou způsobit, že se vaše kočka otřese.\nhypertermie je anelevace tělesné teploty, může nastat, když je kočka vystavena prostředí.s vysokými teplotami. Běžným příkladem je opuštění kočky v horkém autě.\nhorečky jsou známkou vysokétělesná teplota u kočky. Není-li jejich tělesná teplota regulována, může dojít k onemocnění souvisejícím s teplem, jako je úpal nebo tepločerpání.\nnízká tělesná teplota nebo hypotermie mohou také způsobit, že se kočka třese. To může být smrtelnévaše kočka, pokud není léčena.Můžete pomoci vaší kočce tím, že poskytnete přikrývkypro ně, aby pomohli vrátit jejich tělesnou teplotu zpět do normálního rozsahu.\npokud má vaše kočka buď extrémně vysokou nebo nízkou tělesnou teplotu, kontaktujte ihned svého veterináře.\nexistuje mnoho věcí, které mohou způsobit, že se vaše kočka třese; nízké nebo vysoké tělesné teploty, nemoc nebo nízká hladina cukru v krvi jsoujen několik běžných důvodů. Bez ohledu na jeho závažnost, pokud si všimnete, že se vaše kočka náhle třese, bylo by prospěšné poskytnout vaší kočce nějakou zvláštní péči.\nneváhejte nás kontaktovat na klinice Acoma Animal Clinic v Tucsonu, pokud si všimnete této náhlé změny ve vašem příteli. Jsme tu vždy, abychom vám pomohli!


Poop fly, jediné jméno pro označení různých druhů\nHovoříme-li o mušce, každý okamžitě ví, o jaký druh hmyzu jde. Určitě to nejsou nejchutnější, ale mezi mouchami ve stavu larvy je třeba vědět, že některé jsou býložravé, zatímco jiné jsou masožravé napadením mikroorganismů nebo mšic, a další jsou stále ničitelé, to znamená, že se starají o odstraňování trusu a mrtvol obratlovců. Tři druhy much z různých rodů mohou požadovat jméno sraček: Scatophaga stercoraria , Lucilia caesar a Calliphora vicina .\nHnůj Scatophagus (Scatophaga stercoraria)\nPřes toto poněkud barbarské jméno, které se v každodenním životě málo používá, je hnůj scatophagus ( Scatophaga stercoraria ) královnou kravského hnoje, kterému vládne téměř bez sdílení. To je nezbytně místo, kde jste ji poprvé poznali, mezi dubnem a zářím, což je období příznivé pro její přítomnost na loukách ve stejnou dobu jako krávy!\nZ řádu dvoukřídlých, ten, který sdružuje největší počet hmyzu (mouchy, hoverflies, komáři, koňské koně atd.) Mající pouze jeden pár křídel, a rodiny Scatophagidae hnoje měří mezi 5 a 12 mm, to znamená od jednoduchého k dvojitému. Jeho tělo je žluto-hnědé pokryté jemnými zlatožlutými chlupy, s hrudníkem zdobeným šedými liniemi a velmi chlupatými žlutými nohami.\nPoměrně jasný sexuální dimorfismus by měl být pozorován s pozorností, protože se vyskytuje na tónech mladých: více nazelenalý pro ženy a více načervenalý pro muže.\nPáření se provádí na hnoji, kde bude také pokládání, pokud jsou výkaly stále čerstvé. Z vajíček milimetrů se stávají larvy dlouhé asi 1 cm. V hnoji tito červi pronásledují další červy kvůli jídlu a dospělí tam loví malé mušky. Dospělý hnůj scatophagus také navštěvuje květiny, listy stromů a keřů, zvláště pokud jsou na chladných a vlhkých místech.\nZelená muška (Lucilia caesar)\nStále z řádu Diptera, ale z čeledi Calliphoridae, se zelená moucha ( Lucilia caesar ) vyskytuje téměř všude, zejména venku a vzácněji uvnitř budov. Jeho tělo pokryté rozptýlenými vztyčenými chloupky je zavalité, pěkně zářivě zelené s velmi charakteristickými kovovými odlesky. Jeho dvě velké červené oči se téměř bíle dotkly.\nVětšinou se nachází na květinách, kterými se živí, ale ne výlučně. Říká se tomu však trochu špatně létající hovínko, protože nikdy nejde na kravský trus. Dopadá na mrtvoly holubů, například ve městě, ale také na psí trus, ve kterém žije jeho červ. Budete mít také volný čas na jeho pozorování, když se sluníte, položíte na list nebo na slunnou zeď.\nModrá muška (Calliphora vicina)\nTaké u řádu Diptera a čeledi Calliphoridae moucha modrá ( Calliphora vicina ) měří také mezi 6 a 12 mm a kříží se v parcích a zahradách, v pustinách a obydlích po celém světě. rok, ale aktivněji od dubna do listopadu. Jeho hrudník a hlava, převyšované 2 velkými načervenalými očima, jsou černé, zatímco tělo je zavalité, chlupaté, s velmi velkým břichem, modré s kovovými odlesky.\nKrmí se pást se na květinách, ale také lízat výkaly. Lhostejně se objevuje na hnijících nebo páchnoucích zvířecích a někdy rostlinných látkách, čerstvých mrtvolách, ale také na čerstvém mase, čerstvých rybách nebo dokonce sýrech ... A tím vším se živí larvy. Protože tedy přenáší výkaly na mrtvoly přistáním na potravě, představuje potenciální zdroj různých infekcí.\nHovínko letí: užitečné na zahradě?\nDruhy mrchožroutů umožňují kompostování veškeré mrtvé živočišné hmoty, která má své využití v zahradním ekosystému. Navíc, protože jsou přitahovány mrtvolným zápachem, aktivně se podílejí na opylování květin, jejichž vůně připomíná mršinu nebo hnůj, jako je tomu u Arumu.\nTam však jejich zájem končí, protože jsou zejména nositeli bakterií a virů, které se šíří do našich interiérů a konkrétněji do našich kuchyní, pokud máme neblahý nápad nechat k dispozici čerstvé jídlo.


Daioni: Na dosah ruky III. - 14.\nNa dosah ruky III. - 14.\nTak jsem tu přednastavila článek - snad bude všechno v pořádku - a frčím do dalekých krajů. Hleďte pilně komentovat, ať si mám po návratu co přečíst! :-)\nAč je to s podivem, blížíme se ke konci. Vypadá to na šestnáct kapitol a následné dvě doprovodné povídky, které dořeší těch pár maličkostí, které se tady "nestačí". Tak přeji příjemné počtení, i když našemu ubohému hrdinovi se nic moc příjemného neděje. :-)\n"Není to trochu staromódní?" vypravil ze sebe Tony ochraptěle a zdvihl oči k tomu ještě docela mladému chlapovi před sebou. Bylo to lepší, než se dívat na vlastní nezvladatelně se třesoucí nohy. Nebo na elektrody, které mu přidělali různě po těle. Nikdy nevěděl, kde začne další vlna...\n"Ale osvědčené," odvětil muž podivně šeplavým hlasem. "Většinou dávám přednost tomu, aby se začínalo klasikou. Klienti to očekávají a vhodně je to připraví pro inovativnější pokračování."\nTony osobně neměl dojem, že může vydržet několik dalších elektrických výbojů o takové síle, natož aby pak byl ještě ve stavu, kdy by si užil čehokoli dalšího.\n"Nepotkali jsme se už?" nadhodil, i když v krku si mu někdo pohrál se struhadlem a spíš skřehotal, než mluvil. "Přímo z vás čiší osobní zaujetí." Jenže bylo o moc lepší mluvit a třeba tak oddálit okamžik, kdy se ta jeho zatracená pracka přiblíží k ovládacím knoflíkům, než jenom trpně přihlížet. Nic moc dalšího s rukama doširoka připoutanýma ke zdi dělat nemohl.\n"Beru svou práci vážně," opáčil muž.\n"Jasně. Holá hlava, krk jak nosorožec, ruský přízvuk." Také stará jizva od ucha přes tvář až ke koutku úst, Tony cítil skoro jakési chmurné uspokojení, že toho chlapa už vždycky pozná, i kdyby mu tady napůl vytřásli mozek z těla. "Sakra to je klišé. Jmenujete se Voloďa nebo Sergej?"\n"Dimitrij," zazněla odpověď a knoflík se pootočil. Jenom kousek. Další vlna bolesti, tělo zkroucené v křeči, hlava nepříjemně narazí do zdi a ten křik, věděl, že musí být jeho, ale nikdy by nevěřil, že tohle může být jeho hlas...\nVydechnout, nadechnout, vydechnout. Zdvihl hlavu.\n"Máte na to někde školu?" zachraptěl. "Úplně to vidím, při přijímačkách zakousnutá štěňata, pár let anatomie, následují závěrečné zkoušky, diplom na zdi a pečlivý výběr ve speciálním internetovém obchodě mezi sadou pro začátečníky a pokročilé..." Vyložené nástroje vypadaly opravdu děsivě. Vyleštěné, lesklé, perfektně srovnané v rozloženém kovovém pouzdru. Tony si byl vcelku jistý, které byly určené na zuby a kterými se vytrhávaly nehty. Potom už fantazie selhávala. Nikdo snad nemohl být tak úchylný, aby měl speciální lžičku na...\n"Věřte, že jsem prospěl s vyznamenáním," zašeptal muž a pousmál se, nebo snad jen ohnul rty, bylo to jako škleb mrtvoly. "Můj zaměstnavatel mi pak poskytl dostatek materiálu pro nadstavbové studium." Jen lehce ťuknul do dalšího z knoflíků a Tonym projela další vlna, jen krátká, byl podivně a hloupě hrdý na to, že tentokrát dokázal nevykřiknout. Viděl na Dimitrijovi, že tohle malé vítězství chápe a že je mu k smíchu, že mu ho dopřává jenom proto, aby ho vzápětí promyšleně a s hlubokým uspokojením skopnul o to hlouběji.\n"Kde je ten všivák?" vyrazil ze sebe Tony a zakřičel: "To se mi i teď bojíš přijít na oči, Faradayi?"\n"Jen se nebojte, pane Starku," ozvala se vzápětí odpověď, jako by mozek tady toho všeho jenom čekal na svou narážku. Ano, ten hlas znal, rozhodně to byl on, i když byl teď trochu zkreslený reproduktorem. "Jsem blízko a užívám si každou vteřinu." Tony upřel pohled do oka kamery zavěšené na protější zdi. "Mohu si přiblížit každý detail," zavrněl motorek zoomu, "nebo si užívat celku. Nemám však na starosti jenom vás, víme?"\n"Přišli ti nakopat zadek," uchechtl se Tony. Dobře, ale mělo to být uchechtnutí.\n"To jistě plánovali," zazněla blahosklonná odpověď. "Naráží však do mého štítu jako mouchy do skla. Je poměrně zábavné to pozorovat. Poučil jsem se, pane Starku. Jenom hlupák opakuje staré chyby."\n"Tak to máme kliku," prskl Tony. "Blbej jsi dost." Chabé, ale úplně mu to nemyslelo. Nenáviděl tuhle bezmoc, způsob, jakým ho elektřina zbavovala vlády nad tělem a zpomalovala myšlenky, nenáviděl, že neovládne svůj hlas. Reaktor na hrudi to zatím zvládal dobře, nejspíš dokonce výboje částečně kompenzoval, jinak by už bylo po něm, ale v téhle situaci to byla jen velmi dočasná pomoc.\n"Ještě jednou, Dimitriji, baví mě pozorovat, jak se tam natřásá."\nTony nechtě, proti své vůli, zabodl pohled na Dimitriho ruce. Nesahej na to... nedělej to, sakra nedělej to! Po spánku mu stekla kapka potu, sklouzla přes tvář po bradě na zem. Dimitrij ho sledoval posměšným, vědoucím pohledem, ruku napřaženou nad ovládací panel, prsty jen milimetry vzdálené od regulátoru napětí.\n"Ty hajzle," hodil sebou Tony prudce, ale samozřejmě to nebylo k ničemu, jen pouta hlasitě zarachtala a spoutaná zápěstí zabolela tak prudce, až si byl jistý, že si právě sám amputoval ruce, "ty hnusnej sadistickej hajzle..." Samozřejmě to nebylo co platné, Dimitrij ho snadno umlčel sérií impulzů, skoro to vypadalo, že si vyťukává rytmus nějakého pochodu. Tony by marně vzpomínal, kdy naposledy někoho tak strašně nenáviděl. Jedna věc byla být nepřítel z nějakých rozumných... z nějakých důvodů. Docela jiná pak vidět v něčí tváři tak ryzí potěšení z cizí bolesti.\n"Zabiju tě," zachrčel Tony. "Jako... utratit vzteklýho psa..." Byl skoro v bezvědomí, myšlenky se mu motaly, nedokázal úplně rozeznávat realitu a zmatené obrazy vlastního mozku, hlava mu nezvladatelně klesala na prsa. Dimitrij zdvihl kbelík s vodou a vychrstnul mu ho do tváře. Tony se rozkašlal a zalapal po dechu, otřásl se náhlým chladem; ale oči otevřel.\n"Jen žádné obavy, pane Starku," šeptal mu hlas vycházející z hlubin podzemních kobek, "na později mám i spolehlivější metody, které vás vrátí k životu."\nV pořádku, usoudil Tony, bude víc času se odsud nějak dostat a nakopat ti zadek. Nebyl si moc jistý, jestli si to jenom pomyslel, nebo i řekl nahlas, ale skoro vzápětí jeho rozkolísané myšlenky přehlušil hysterický hlas.\n"Dimitriji," zavřískl Faraday, který už vůbec nezněl povzneseně a spokojeně, "dostali se dovnitř! Zabij ho, zabij je oba..."\nDimitrij sebou trhnul, přezíravý klid ho rázem opustil. Prudce hmátnul k ovládacímu panelu a prsty se opřely do knoflíků. Tony napjal všechny síly, aby se připravil na další vlnu bolesti, a ta přišla, silnější než před tím, silnější, než kolik mohl vydržet, doprovázená jen kratičkou myšlenkou, letmou jako vánek - takhle strašně hloupě umřít?\nReaktor na jeho hrudi odpověděl na nárůst energie tím, že se napřed zřetelněji rozzářil, kdyby byl Tony ještě schopen cítit takové věci, vnímal by, jak silné z něj jde teplo - až konečně nezvládal další přetížení a explodoval. Silná, zářivá čára čiré energie vyrazila vpřed, snadno projela Dimitriho tělem - nestačil ani vykřiknout, příliš snadná smrt pro někoho, jako byl on! - do zdi vyrazila velkou díru a oblakem prachu a suti pokračovala dál.\nTony ve svých poutech prostě zvadnul. K smrti vyčerpaný, zbavený energie, která ho držela při životě, sotva dokázal cítit úlevu, že bolest skončila. Ještě dýchal, trhavě a nepravidelně, ale čím dál slaběji a bez vůle.\nClint si vcelku zakládal na tom, že ho jen tak něco z míry nevyvede. Jenže když jedna ze zdí jeho cely náhle explodovala, prolétl jí jasně modravý proud energie, který mu připálil pár vlásků na temeni, beznadějně oslnil oči a protější zdí pokračoval bez větších potíží dál, na pár okamžiků vážně strnul bez dechu. Nejen náhlostí události jako takové, ale i docela obyčejným šokem. Poněkud se mu rozklepala kolena z vědomí, že si na zem lehl jen těsně před tím, vteřiny, nula nula nic - a že kdyby to neudělal, zbyl by po něm mastný flek.\nJenže žil a ve zdi byla díra, obrazně i doslova to bylo světlo na konci tunelu. Přes vypadané kusy betonu a polámaných ocelových vzpěr se obezřetně prohrabal až tak daleko, aby mohl nahlédnout do vedlejší místnosti. První dojem nebyl valný, v cestě mu ležely jakési poměrně nechutné zbytky chlapa. Vůbec si nechtěl všimnout takových věcí, jako že dotyčný míval pár zlatých zubů... ale i tohle pustil z hlavy, když uviděl Tonyho - nedalo se to splést, neměl na sobě ani ponožky a tvářil se úplně stejně zdrchaně, jako když po třech dnech v dílně jeho nejnovější vynález zakončil své krátké bytí velkolepou explozí; a z díry na hrudi se mu kouřilo, popraskané zbytky reaktoru přímo před Clintovýma očima zablikaly a zhasly.\n"A sakra..." vydechl a vrhl se vpřed. Uvolnit Starka naštěstí nedalo tolik práce, za okamžik už skládal jeho tělo opatrně na zem. "Pak kdo tady vypadá příšerně," zabroukal a rychle kontroloval životní funkce. Zatím to bylo dobré, tedy ne tak špatné, jak by být mohlo, vlastně vůbec to nebylo dobré, Tony už byl víceméně v bezvědomí a dýchal takovým nepříjemným, trhavým způsobem, ze kterého Clintovi běhal mráz po zádech.\n"To byla jízda," vydechl slabě, ani se nenamáhal otevřít oči.\n"Šetři dech na něco smysluplnýho," odsekl Clint. "Třeba mi řekni, co mám sakra s tebou dělat?"\nTony pootevřel jedno oko. "Nový... reaktor..."\n"Vááážně?" zaskřípal Clint zubama. "Cokoli jinýho? Pomohlo by tě zapojit do zásuvky?"\n"Škoda... dechu... na odpověď."\n"No tak budeš muset prostě vydržet," řekl Clint, i když mu vůbec nebylo jasné, jak se odsud dostane s dospělým chlapem na zádech, když neví kudy jít, ani kam, a co přesně získá tím, když tu cestu najde, protože venku to bylo taky slušně obšancovaný, a hlavně jak se při tom všem dostane včas do New Yorku. Navíc se dalo předpokládat, že výbuch přiláká další, po zuby ozbrojené nepříjemnosti.\n"Kolik máme času?" zeptal se ještě. Líbila by se mu třeba odpověď týden, nebo alespoň tři dny, i se dvěma by se spokojil...\n"Dvacet minut," zašeptal Tony a Clint jen nasucho polkl.\n"Tak to nutně potřebujeme zázrak," konstatoval a ztěžka dosedl na zem. Místo aby už s Tonym probíhal dveřmi, zůstal u něj sedět se svěšenými rameny a pocitem naprostého vyčerpání. Nikdy se nevzdával, neuměl to, nebyl k tomu ochotný. Ale teď a tady před sebou neviděl vůbec žádné východisko, žádný plán s alespoň minimální šancí na úspěch, prostě nic. Možná dávalo smysl zkusit to sám, Tonymu stejně nemohl pomoct, ale nějak ho tu nedokázal nechat umřít samotného - i když ho Tony nejspíš dávno pořádně nevnímal. "Sakra, sakra, sakra..."\nMěl by jít sám, vážně by měl. To jen ten mizerný pocit, že třeba něco přehlédl, že náhle dostane nějaký geniální nápad, kterým všechno vyřeší, že Stark otevře oči a vyrobí si nějakou provizorní baterku ze spečených zbytků agregátu, kterým ho tu nejspíš mučili...\nNa chodbě se ozvalo pár výstřelů a dřív, než se stačil probrat z letargie a nějak se rozhodnout, co s tím udělá, vyražené dveře mu málem urazily hlavu. I tentokrát přišlo vhod, že byl zrovna skloněný. Začínal mít dojem, že by se měl zbytkem života proplížit.\nVe dveřích stanul Steve Rogers, vzpřímený a sveřepý, s drsným pohledem v planoucích očích, v jedné ruce držel štít, na patřičných místech decentně ožehlý, druhou svíral v pěst, a Clint musel několikrát zamrkat, aby si byl jist, že mu nad hlavou nevlaje americká vlajka.\n"Signál poztivní, mám Clinta," promluvil, "opakuji, mám kontakt s objektem!"\n"Jak to o mně mluvíš?" řekl Clint. "A nebo víš co, mluv si jak chceš. Ani nevím, kdy jsem naposled někoho tak rád viděl!"\nSteve rychlým pohledem prolétl místnost a vzápětí přiklekl k Tonymu. "Tak to je skutečné překvapení," řekl užasle. "Nevěděli jsme, že je tady. Žije?"\n"Potřebuje nový reaktor," řekl Clint a poklepal mu na hruď. "Prý dvacet minut, vtipálek... nemáte tu qiunjet? Ten by to možná stihnul."\n"Máme něco lepšího," řekl Steve. "Thore, okamžitě přijď za mnou, hned!"\nPřibližující se silné rány a posměšné výkřiky na adresu nepřátel a jejich příbuzných do třetího kolene jasně prokázaly, že Thor je blízko. Vběhl do místnoti jako vítr a strop byl na něj očividně nízký a stěny příliš blízko u sebe. Jako vždycky budil dojem, že zabírá mnohem víc místa, než by příslušelo pouhému objemu jeho těla, a že sebou nese čerstvý mořský vzduch. Na Clinta se radostně zazubil. "Dobrý boj, příteli! Málem jsme nedoufali, že tě zastihneme živého."\n"Jsem vážně dojatý, jak jste se tu kvůli mně sešli," ujistil ho Clint. "Koukej, co tu ještě máme. Nový reaktor, New York, dvacet minut, dáš to?"\nThor zjevně potřeboval chvíli na to, aby tak podivnou sadu instrukcí zpracoval. Využil ji vcelku užitečně tím, že si stáhl z ramenou plášť a s překvapivou ohleduplností do něj Tonyho zabalil. "Ale já ho nemohu nést tak rychle," uvažoval zatím nahlas. "Lidské tělo na něco takového není uzpůsobené. Vezměte ho do quinjetu, urychlím jeho let, co budu moci!"\nSteve si hodil Tonyho přes rameno a Thor šel první a prorážel cestu, pokud to ještě vůbec bylo třeba, Clint popobíhal za nimi a ani si nestěžoval, že si nemůže praštit. Měl dost - skutečně, nefalšovaně dost - a nijak ho netěšilo vědomí, že tenhle den ještě nekončí.\n"Jsou tu i ostatní?" zeptal se, zatímco probíhali dlouhou chodbou, která mu byla maně povědomá.\n"Museli jsme se rozdělit," řekl Steve. "Byli jsme přesvědčení, že Tonyho drží jinde. Zřejmě ten starý trik se dvěma stejnými dodávkami." Jeho tváří probleskl slabý úsměv. "Loki bude zklamaný, až zjistí, že je na špatném místě. Byl z Tonyho zmizení úplně šílený. Nikdy jsem neslyšel nikoho tak hlasitě křičet bez jediné hlásky, jestli víš, co myslím."\n"Chudáček," ucedil Clint. Byl si jist, že Lokimu ještě řekne svoje, i kdyby to mělo být to poslední, co v životě udělá.\nThor rozrazil jakési dveře. "Ouha..." vypravil jen ze sebe a podle povědomého svistu bylo jasné, že roztáčí kladivo. "Kapitáne!" zvolal, "přidej se!"\nClint převzal Tonyho, jestli by se tak dal pojmenovat fakt, že mu ho Kapitán doslova hodil do náručí, a sotva ho složil na zem, cíp pláště decentně pod hlavou, pohnul se směrem k bojišti a velice obezřetně vykoukl zpoza rohu. Nebylo těžké vytušit, na co narazili. Zvlášť Thor musel mít jasný pocit deja vu, protože jako přílivová vlna se na ně valila nesmyslná spousta medúzovitých robotů, šplhali si vzájemně po hlavách a hrnuli se jeden přes druhého, všichni hnaní jedinou touhou a hlavním prvkem svého programu: zničit Avengers. Ta zběsilá agrese působila skoro jako by byli živí; a šílení.\n"Dostaneme je," zasupěl Thor a rozrážel roboty jako kuželky.\n"Na to nemáme čas!" křikl Clint.\n"Ale oni toho vážně moc nevydrží," vydechl Steve překvapně, když se mu roboti ochotně rozpadali na kusy nejen pod údery štítu, ale i pouhými ranami pěsti.\n"No jasně," zazářil Clint, "to je ta moje výrobní várka! Nejsem skvělej?"\n"Máš co vysvětlovat," křikl Steve. "Thore, štít!"\nThor skočil dozadu, aby se ocitli s Kapitánem na roveň, a mocným úderem kladiva udeřil do vhodně nastaveného vibraniového štítu. Vlna energie vylétla vpřed a kosila ty mechanické poskoky jako by mocný dech fouknul do pampeliškového chmýří.\n"Vpřed, než se vzpamatují!" zvolal Kapitán a znovu zdvihl Tonyho. "Shield už to tu zvládne."\nClint si až ve chvíli, kdy se k němu Thor vrátil a začal ho postrkovat kupředu, uvědomil, že začíná zaostávat. Ale šetřil dechem na protesty i omluvy. Prostě špatnej den, jen si trochu odpočine, vypije asi tak tisíc litrů vody... a bude zase všechno v pohodě, to jen ty chodby jsou trochu moc nekonečné, určitě jdou nejmíň potřetí dokola... a přesto se před nimi nakonec objevila železná vrata, roztrhaná jako by byla jen z plechu, pár chvil mu stálo za to uvažovat, která výbušnina mohla tohle způsobit. Nebo Thor...? Ven proskočili zubatým otvorem velkým tak, že by ani Hulk nemusel sklánět hlavu.\nDenní světlo ho skoro knockoutovalo, úplně zapomněl, jak jasné je obyčejné slunce, i když bylo zrovna trochu pod mrakem. Zhodnotil sestavu, vyhrabal někde hluboko v sobě zbytky elánu, a v quinjetu skočil rovnou do pilotního křesla.\n"Jak jsi to myslel s tím urychlením?" zeptal se a úplně mu v zádech zatrnulo, když si uvědomil, že je znovu ve spojení, a jak skvělý pocit to je. Rovnou zahájil přípravy ke startu.\n"Poletím první a udělám ti větrný tunel," odpověděl mu Thorův hlas. "Budeš moci letět rychleji."\nClint si uvědomil, že mu někdo, takže Kapitán, protože tu koneckonců nikdo jiný při vědomí nebyl, strčil do ruky láhev s vodou. Zhluboka se napil a ačkoli to plánoval celou cestu ven, úplně si ji zapomněl důkladně vychutnat, natož doušek po doušku.\n"Udržíš ho dostatečně stabilní?" zeptal se. "Bude těžké se v něm udržet."\n"Ne pro tebe, příteli," řekl Thor až příliš povzbudivě, což Clinta utvrdilo v nejasné, ale poměrně barvitě děsivé obavě, že ho čeká divoký let v oku jeho vlastního soukromého hurikánu. Ze zadní části letounu zaslechl slabé zasténání. Dávalo mu vědět, že stále měli za co bojovat.\n"Tak do toho," zdvihl quinjet a plynule, aby Thorovi dal dost času přizpůsobit se jeho letové hladině, vyrazil vzhůru.\n"Kapitáne, hlášení," zazněl Furyho hlas z vysílačky.\n"Tady Barton," řekl Clint a z toho hlasu na druhé straně zaslechl přesně to slaboučké zajíknutí - sotva znatelné a patrně nepostřehnutelné někým, kdo ho dobře neznal - které mu příjemně pošimralo ego.\n"Jsem rád, že mise byla úspěšná," řekl Fury. "My jsme konečně dobyli Faradayovu základnu v Seatlu, ale Stark nikde."\n"Protože ho máme my," vychutnal si Clint. "Barton, Stark, Rogers a víceméně i Thor na palubě. Nicméně... sakra! To nebylo na vás, pane - v takovéhle bouři jsem ještě... já vím, že je fajn počasí! Tohle je lokální záležitost. Stark potřebuje naléhavé ošetření, letíme do New Yorku."\nPak už se raději soustředil na řízení a vysvětlování nechal na později. Thorův větrný tunel vytvářel intenzivní vzdušné proudy, které quinjet skutečně urychlovaly tak, jak sliboval. Ale nesměl uhnout z optimální dráhy, protože divoce vířící okraje víru by trup letadla patrně roztrhaly. A čas na nějaké experimenty či troskotání zkrátka neměli.\n"Clinte, můžeš trochu rychleji?"\n"Ne," odsekl. "Prostě řekni Starkovi, ať chvíli vydrží."\n"Nejsem si úplně jistý..."\n"Copak tady... může někdo... v klidu umřít... když pořád tak řvete?"\nClint se málem ohlédl, ale nakonec udržel oči na řízení. "Jen s tím umíráním tak nepospíchej. Vážně bys chtěl udělat radost zrovna Faradayovi?"\nOdpověď se až neozvala - to až Rogers, o chvíli později. "Selhávají mu životní funkce," pronesl klidně.\n"Poslyš, Steve," řekl Clint, když ho napadla jistá myšlenka.\n"Ty to umíš?"\n"No - vyměnit mu ten zatracený reaktor?" Clint se nadechl. "Protože za dvě a půl minuty jdu na přistání, ale vůbec netuším, co tam s ním. Tony si ho přeci mění sám?"\n"To by mohl být problém," řekl Rogers zaskočeně. "Jarvisi! Je ve Stark tower někdo kompetentní k takové... operaci?"\n"Negativní," odpověděl Jarvis.\n"Jarvisi, Tony je v bezvědomí. Navrhni postup pro výměnu jeho reaktoru."\n"Mám postup samozřejmě uložený a mohu instruovat kohokoli z vás."\nKapitánův hlas znejistěl "Clinte, neber si to osobně, ale vypadáš jako něco, co přinesla kočka. A já tu Tonyho techniku moc neovládám... Jarvisi, kde je Loki?"\n"Dosud v Seatlu."\n"A doktor Banner?"\n"V tomto okamžiku není způsobilá k takové operaci."\nClint si to přebral po svém. "Fíha... to je pech, vždyť skoro nepije."\n"Nedá se nic dělat," řekl Steve. "Zvládneš to."\nClint raději neodpověděl. Jindy snad, ale dnes si zdaleka tak jistý nebyl. Už před tím byl vyčerpaný, a náročné pilotování ho vyždímalo z posledních sil. Quinjet vedl na přistání s vědomím, že to bude spíš poloviční havárie, protože se mu pekelně klepaly ruce a Thor vytvářel svůj větrný tunel do poslední chvíle, i když už Clint dávno potřeboval stabilizovat stroj před přistáním.\nAle podařilo se: tvrdě dosedli na heliport a Rogers okamžitě popadl Tonyho tělo a uháněl s ním těch pár kroků ke dveřím a dál. "Do laborky!" zaslechl Clint ještě. Sám vstal o hodně pomaleji. Klepal se, v křesle a v teple se mu postupně rozležely ty nejrůznější drobné bolístky z předcházejícího boje, teď by spíš potřeboval si jít do sprchy odmočit tričko, přilepené zaschlou krví k zádům, než se pokoušet o nějakou jemnou mechaniku...\nDo kokpitu nahlédl Thor. "Je všechno v pořádku, příteli?" zeptal se.\n"To už snad bude lepší, když se do toho pustíš ty," řekl Clint zmoženě. "Mám za sebou fakt mizernej den."\n"Do čeho se mám pustit?" nechápal Thor. Clint si poklepal na hruď.\n"Někdo musí vyměnit ten reaktor. A nikdo tak úplně nevíme, jak na to."\n"To bude hračka," zazubil se Thor a plášť za ním zavlál, když se rozběhl za Kapitánem.\n"Chápu, žiješ dost dlouho na to, abys posbíral zkušenosti... k čemukoli. Nebo minimálně dost sebevědomí." Sám tak moc nepospíchal. Mírně se zamyslel nad tím, kde vzal Thor plášť, když do něj byl Tony pořád ještě zabalený. Usoudil, že si je nejspíš průběžně pěstuje. Patrně proto byl vždycky tak otravně čistý, i po akci, kdy ostatní vypadali jako po zápasech v bahně... "Jarvisi, netušíš, jak jsi mi chyběl," řekl, když opatrně sestupoval po schůdcích, pěkně jeden po druhém.\n"Ani nevím, pane, jestli mám nad tou skutečností vyjádřit potěšení nebo lítost," řekl Jarvis.\nClint se zastavil na okraji heliportu a rozhlédl se kolem sebe. Na panorama New Yorku, na siluetu Stark tower vypínající se ještě kus nad ním a v elegantní linii spadající dolů, na opravený obývák v průhledu otevřených dveří. "To by bylo vážně strašně divné, kdyby Tony zemřel," řekl. "Co by asi bylo dál?"\n"Pamatoval na vás ve své závěti," oznámil Jarvis. "I když nejsem oprávněn sdělit podrobnosti do okamžiku, kdy bude prokazatelně mrtvý, mohu vás ujistit, pane Bartone, že o vás bude -"\n"Ne, nechci to slyšet," přerušil ho Clint. "Nemyslel jsem to takhle. Teda... dobrý vědět. Ale dej s tím pokoj! Máš přeci protokoly na rozpoznávání řečnických otázek." Skoro slyšel, jak se Jarvis nadechl k odpovědi. "A nechci slyšet, že jsem s tím začal já! Vážně jsem někdy říkal, žes mi chyběl?"\nZa zády mu cosi zadunělo. Ještě dřív, než si vzpomněl, že už má po službě, klečel na jednom koleni a s pistolí ze zásob quinjetu mířil patřičným směrem, prst na spoušti a soustředění na maximu. Nevystřelil ale, jen se zmateně zamračil, v první chvíli honem nepochopil, koho vidí. Pár kroků od quinjetu prudce přistál Iron man, ale Tony skutečně nemohl stihnout zázračně obživnout, obléct se do brnění a někam vyletět, to prostě nebylo možné - až si uvědomil, že převažující barvou není rudá, ale zelená. To už se brnění otevřelo a ven vystoupil Loki. Vypadal jako někdo, kdo se pořádně popral v hospodě, od spánku k bradě se mu táhnul rudý šrám, zřídka vídaná připomínka skutečnosti, že ani on není nezničitelný. Clinta jenom letmo přelétl pohledem, jako by ho ani nepoznával, a rozběhl se do věže.\n"Tady bude veselo," oznámil Clint jen tak všeobecně do vzduchu, a mnohem pomaleji, ale ne tak pomalu, aby o něco přišel, ho následoval.\nNatie 15. května 2015 13:53\nTak tam teda bude veselo. Chudáček Loki! Ale veď si za to sčasti môže sám.... no tak či tak skvéla kapitola!\nCatrina 15. května 2015 14:48\nČekala jsem že Tonyho zachrání Loki - přiřítí se na bílém koni. :-D Fajn, na toho koně sem moc nesázela, ale motorku by si někde sehnat mohl. :-D\nA bude zajímavý pozorovat, jak bude Loki pečovat o nemocného Tonyho. Schválně, který z nich zešílí dřív.:-D\nSteeeva 15. května 2015 15:24\nDievča ti poviem do prdele bolo to skvelé skvelé skvelé. Tak to teda bola ale poriadne napätá časť a trnula som zakaždým keď sa to zhoršovalo. Normálne som mala chuť za každým kričať ako ho mučili ďalej a ďalej kde kurnik všetci sú. Veď on tam pomali umiera Bože Bože Bože.\nTa pasáž ako tá všetka energia vyšla z Tonyho tak to bolo skvelé napísane, paráda. Ako pre Tonyho veľmi nie.\nClint mno tu som si ho celkom obľúbila ako nikdy som na ňom extra nevisela ale tuto je fakt skvelý. Fakt dobre vykreslený.\nMno tak Loki je určite nasraný, že ho nenašiel on a v podstate je to jeho vina. Mno tak som zvedavá ako to všetko dopadne dúfam, že sa Tonymu nič nestane. A čo na to povie Lokimu hlavne na to.\nSitara 15. května 2015 22:58\nGeniální, ani jsem nedýchala! :-D Páni, jednoduše strhující. Prý: "Nepotkali jsme se už?" ... "Přímo z vás čiší osobní zaujetí." :-D To je náš Tony jako vyšitej :-D Ale že je to s ním tedy pěkně nahnutý, chudáček. Doufám, že Faradaye chytil Shield živýho, aby mu Tony mohl přijít do vězení ukázat vztyčený prostředníček a s úsměvem mu popřát nepříjemný pobyt a zamávat na rozloučenou :)) Tak Loki byl strachy celý šílený, hm? To je dobře :-P Jsem zvědavá na další vývoj a na Lokiho chování, Tonyho reakci na Lokiho a na jeho utajený plány... na průběh Tonyho "operace"... Ach! Já se s nima nechci loučit. Jsem na nich závislá! :)\nBylo to brilantní, moc jsem si tuhle kapitolu užila, šak jsem to tu kontrolovala několikrát denně už od středy, netrpělivě tu podupávala, načuhovala klíčovou dírkou... a stálo to za to! Úžasné, to by jeden brečel, jak skvěle si tu počte, děkuju!\nKitikara 16. května 2015 13:37\nHm, jako neber si to nějak špatně (asi skvěle napsaný mučený, ale fakt s chutí jsem ho přeskočila), Shield jako kladná organizace, super! (Bych fakt měla přehodnotit, co běžně čtu, když mám radost z takovéhle kapitoly, ale tu tvoji verzi fakt miluju, protože Fury se má tvářit ošklivě a pak tu svoji bandu chránit.) Úžasný nástup Steveho na scénu, spolupráce s Thorem taky super. (A koukám, že se zlepšuješ v práci se záporáky, což věřím dalo velikou práci.) A reaktor, wow fakt něco. (Hm, dvě kafe, koláč a kus medovníku = poměrně zajímavý start dne, nevím jestli jsem víc akční po kofeinu nebo cukru.)\nMiss Baka 18. května 2015 18:53\nSuper! Pomalu jsem přestávala dýchat, když Tony dostával jednu elektrickou ránu za druhou a pak, když vybuchnul reaktor, málem se mi zastavilo srdce! Prostě bum! Ne ne ne neumírej! Naštěstí Clint nebyl daleko a Steve byl ještě blíž..... Jenom si tak vzdáleně uvědumuju.....Loki byl s Clintem a toho vlastně musel přijít zachránit Steve a Thor a Loki se tak nějak ocitl v Sietlu....... Znamená to, že tam Clinta nechal? Že zmizel pryč a když se dozvěděl, že Tony byl unesen, rozletěl se do Sietlu? On tam Clinta vážně nechal? Jako jasně bůh neplechy atd., ale jako vážně? Vážně? Ten si ještě užije scénu.....Samozřejmě dejme tomu, že mu Clint dlužil službičku, ale nechat se zabít ve víře, že Loki přijde? No teda...... Jinak záchrana prvotřídní, Thor proklínající nepřátele do třetího kolene mě dostala :D A Loki ječící, že mu unesli Tonyho...... Sladký jak bonbonek....nebo sirup.....nebo třeba lízátko..... Ne, dost stačí, asi mi schází cukr. Každopádně ti přeju ať si dovolenou užiješ, i když si to stejně přečteš, až se z ní vrátíš....(Kde se stala chyba? :D)\nUnknown 18. května 2015 19:21\nTuhle trilogii miluju už od první kapitoly a podezřívám ji, že z části může za mou současnou posedlost Avengery (rozhodně díky ní shipuju FrostIron). :D Doufám, že někdy budu mít čas, alespoň kousek přečíst mámě, protože o takovou perlu se musím s někým podělit. Škoda, že už budou jen dvě kapitoly.\nStřídavě jsem tajila dech (výbuch reaktoru) a střídavě se přiblble hihňala (Thorův hrdinský vstup). Jsem ráda, že už máme na scéně všechny Avengery (i když Banner se nám někam vytratil, doufám, že ne na dlouho). Ulevilo se mi, když se na konci objevil Loki, už jsem se bála, že ho budou operovat ti tři. Uvidíme někdy malou Daisy Rogersovou?\nKaždopádně se nemůžu dočkat další kapitoly. :D\nDaioni 18. května 2015 20:58\nNatie: jaký chudák! Celé to spískal, tak ať si trochu zatrne :-D\nCatrina: ze Seatlu do NY je to přes 2800 mil. Než by dorazil na koni, bez ohledu na jeho barvu, našel by ve Stark tower leda Tonyho vnoučata :-D S tím pečováním ti nevím, třeba už Natasha tu vousatou jeptišku nepotřebuje, tak ji převelí k Tonymu... a Loki si bude moct dál v klidu vynalézat, a bez obav, že mu někdo bude koukat pod ruce :-D\nSteeeva: ach, děkuji za dechberoucí komentář. Radost se pak vrhat na další kapitoly! :-D Tony to má s reaktorem náhodou dobře zařízené - taková krabička poslední záchrany, když selže všechno ostatní :-)) Clint mě poslední dobou hrozně baví... je to takový čumák správný O:-) Loke je tak naštvaný, že určitě naštve všechny okolo, to je nevyhnutelné. :-D\nSitara: díky za úžasný komentář! Miluju óchací komentáře, dělají mi dobře na rychlost úhozů na minutu. :-D :-D Já se s nima taky vlastně nechci loučit, zjistila jsem, že pořád vymýšlím nějaké nastavování, ale obávám se, aby se mi to moc nerozuteklo :-)) A taky potřebuju oraz, trochu porovnat domácnost a tak. Asi. Asi jsem na nich taky trochu závislá :-))\nDaioni 18. května 2015 22:28\nKitikara: simtě, moje mučení, to je tak 9+... já jsem hrozný máslo, víííš O:-) Fury je pořád ještě klaďák, přece, a Tony jeho dvorní dodavatel a důležitá persona obecně... to je ta protekce bohatých podnikatelů :-)) Steva jsem musela nechat aspoň mihnout, Thor to měl z Paříže kousek, jen ať si provětrají chlapci nádobíčko :-D (Myšleno štít a kladivo, na co ty lidi hned nemyslí? :-P)\nMiss Baka: vem si poučení: když necháš bouchnout reaktor, tak jedině do té správné zdi :-D Proč se Loki nevrátil bude vysvětleno, i když stěží omluveno, obávám se. Trochu má sklony přeceňovat lidské schopnosti (v tom lepším případě - určitě to není tak, že by mu to bylo šumák, že ne!) a chudáci Avengers jsou už z toho samá boule a samý šrám :-D (Oslaď si čaj! :-)) (A dovolená byla super. :-))\nAludneva: to tě zcela chápu, povídky mě posedly avengery víc než filmy samotné :-D A pak si přečtu nějakou novou s novým párováním a taky musím honem něco napsat. Bohužel (nebo možná bohudík, v tomto případě) jich česky vážně moc není... Maminku raději neděs, ještě mě zakáže! :-)) Banner ještě bude tak trochu problém a Daisy... řekněme, že se svým způsobem mihne :-)\nUnknown 18. května 2015 23:11\nZákazu se nebojím, protože jsem svoji mámu pravděpodobně nakazila. Podstrkuju ji totiž nevhodnou četbu - Nagatiny eseje - a moje máma má naštěstí smysl pro humor. Když pak viděla slash fanart na Dobrá znamení, tak se jen zasmála a řekla, že by to lecos vysvětlovalo. :-)\nMandelinka 20. května 2015 11:04\nSkvělá kapitola, ani jsem nedýchala (vím, že to píšu asi pátá, ale bylo to tak) :-) Tony si užil důkladnou masáž srdečního svalu, ale hlavně kde je Loki? Aby tam Clinta prostě nechal, to mi připadá trochu drsné. Ani nemluvím o tom, že to věčné "Doktor Banner není ve Stark tower" začíná být příšerně podezřelé. Další, další, další, prosím další, nebo mě máš na svědomí :-D\nlochneska 21. května 2015 14:24\nLíbí, líbí, líbí! Kdy bude další? :-)\nDaioni 21. května 2015 19:19\nMandelinka: co na to říci... o tom bude příští kapitola :-D\nLochneska: až tu bude dvacet pět óchacích komentářů :-D A nebo zítra. :-)\nSun 22. května 2015 11:36\nÓ můj bože! To byla jízda! Naprosto famózní kapitolka. Celou dobu jsem napjatě četla a skoro nedýchala. A ten konec! Doufám, že se z toho Tony dostane celý a v pořádku, bojím, bojím, když tam není Banner, i když Loki dorazil. Ale podvědomí mi pořád předkládá ještě jednu myšlenku. Snad to není pravda a snad nás jen nechceš zmást (jako jiní autoři). Protože ten konec ukazuje, že i Clint bude potřebovat ošetřit. Ale... doufám, že ty poznámky o krvi pod tričkem a jeho zpomalená chůze neznačí, že jakmile sundá ten svůj obepínající oblek, rozjedou se mu jeho zranění naplno a oni pak budou muset zachraňovat oba. Bože, doufám, že ne.\nDaioni 22. května 2015 17:17\nSun: děkuji :-D Jsem drsňák, co 8-) Ale zas tak moc ne. Clint je vyřízený běžným post-akčním způsobem a těch pár naštípnutých žeber mu jistě brzy sroste :-D\nEithné 24. května 2015 22:58\nSadistko! Úchvatný díl, konečně Loki! Byť mi není jasný, jak mohl přežít ty kulky prve, ale teď být zraněný... jo jo, ještě mám jeden vydaný k přečtení, uff...\nDaioni 25. května 2015 8:24\nDíky za všechny komentáře, bylo zábavné se jimi pročítat :-D Tahle série je víc cílená na to, že je každý díl tak trochu samostatný, aby se to četlo dobře na pokračování. Co to udělá v kuse netuším, ještě jsem si netroufla si to přečíst :-D A ohledně té neprůstřelnosti... někdy ti pustím tak tři minutky v prvních Avengers, Lokiho příchod na Zemi. Ledacos se ti tak objasní :-D :-D


Dnes návrat z Dalmácie. Na maďarské hranici paní zkontrolovala pasy a že můžeme jet. Zeptal jsem se , jestli i přes Lenti. Ťukla si do čela, přinesla nálepku i mapku a už se jelo přes Budapest. Cesta OK, je to delší, ale díky dálnici je časová ztráta menší. Provoz na M7 minimální, na M1 už větší, ale dalo se. Pořád lepší než se proplétat městy a dědinami a ohrožovat sebe i druhé. Pro odpočinek i\n15:52 Mluvčí českého ministerstva zahraničí Zuzana Štíchová sdělila, že uzavření maďarských hranic se zřejmě nebude týkat průjezdu přes Maďarsko.\nTo Dvoukvítek Ano, cesta přes Starý Goričan je o pár km delší, ale rozhodně rychlejší, o jednu hranici méně a hlavně bezpečnější. Cestu přes města a vesnice opravdu nemusím. M70 je opravdu hotová a perfektní, průjezd Starým Goričanem bez zdržení, na tom se tu shodujeme všichni. Ale samozřejmě je to věc názoru a preferencí.\nPro Ilja 2 M70 je OK, jen doporučuji jet přes Starý Goričan místo Letenye.\nPodle stránek MOL by mělo být normálně otevřeno. Každopádně v Lenti je ještě benzinka OMV.\nPro severní Moravu je SK a HU jednoznačně nejkratší, nejrychlejší a nejlevnější. Ze Szombathely na jih se staví dálnice 86, stavbu je vidět. Při jejich rychlosti se asi dočkáme brzy. Já se vyhýbám Slovinsku úplně a volím trasu přes Lenti a Starý Goričan. Mursko Središče mi nedává smysl. A trasu přes A a SLO jsem opustil už dávno, nevidím tam jedinou výhodu.\nHumanitární koridor se netýká Čechů ani Slováků\nV neděli 28.6. přes Slovensko D1 a Maďarsko úplná pohoda. Skoro žádný provoz, kamiony výjimečně. Přechod SK-H be zastavení. Maďarská E15 v úseku SK-M1 hotová v obou směrech Dále M85,M86 do Szombathely, 86 přes Körmend, Lenti (tankování) M70 hotová v obou směrech, průjezd bez zdržení Starý Goričan čekání cca 10 min., zřejmě na lidi, kteří neměli vyplněný formulář. Já jsem ho měl, vidět ho paní\nMám dojem, že M70 je už hotová v obou směrech, to by byl další plus pro moji "dálniční" variantu. Stejně tak by měla být v provozu M15 v úseku od slovenských hranic na M1. Tento týden bych tuto trasu měl projet, dám zprávu. Pokud jste tam letos někdo jel, prosím napište tu, jak to je.\nMám dotaz - jakou výhodu vidí ti, kteří jezdí přes Mursko-Središče a Varaždin oproti trase přes Lenti a Goričan? Já preferuji tu druhou, je to podle mne rychlejší a pohodlnější s větším podílem dálnic (M70, M7, A4) a je o jednu hranici méně.\nMoc dobré a užitečné, prosím vlož to do úvodního vlákna "Fakta".\nTo Jirczek Ten odkaz nefunguje\nPodle mne je už aspoň částečně rozhodnuto. Do Chorvatska mohou ihned majitelé nemovitostí, lodí a ti, kdo mají zaplacený pobyt a mají o tom potvrzení. Tak se vyjádřil jejich ministr a docela překvapil. Tranzit přes A a SLO je možný taky, pokud doložíte, že vás cílová země přijme a projedete bez zastavení. A to vše bez potvrzení o negativním výsledku testu Covid. Určitě bude zajímavé, až to někdo\nNovinky.cz: Ředitel Hungaria Tour Leoš Gornický vidí otevření Maďarska spíše až na závěr letošního roku.\nOficiální zpráva na stránkách chorvatského velvyslanectví v Praze VSTUP CIZÍCH OBČANŮ DO CHORVATSKÉ REPUBLIKY Občané členských států EU a jejich rodinní příslušníci, občané třetích zemí s povolením k dlouhodobému pobytu v členském státě EU a držitelé dlouhodobých víz v členských státech EU smějí od 9. května vstoupit do Chorvatské republiky, je-li důvodem cesty obchodní nebo jiná ekonomická\nRe: Chorvatskem na lodi - 6 měsíců nazpět\nJestli pojedeme někam za hranice nezáleží ani na Petříčkovi ani na nikom z naší vlády. Naše hranice jsou směrem ven otevřené a vše závisí jen na hostitelské zemi. Takže např. do Chorvatska jsou Rakousko i Slovinsko už dnes pro tranzit s omezeními otevřené, pokud máte potvrzení o Covidu a potvrzení, že vás Chorvatsko přijme. Vše závisí jen na Chorvatsku. Samozřejmě, oni se budou zajímat o situaci\nDocela aktuální informace mají stránky SeaHelp\nRe: Chorvatskem na lodi - 7 měsíců nazpět


Smutná realita: Děti jsou za nás trestány - Mezinárodní vězeňské společenství z.s.\nSmutná realita: Děti jsou za…\nCeníme si toho, když nám klienti napíší svůj příběh. Dnes se můžete začíst do příběhu jedné odsouzené maminky a jejích dětí:\nVlastně ani nevím, jak začít. Ale nebudu chodit dlouho kolem horké kaše.\nMám 7 dětí. Nejstarší je 20 let a nejmladšímu chlapečkovi jsou 3 roky. Jsou moje chlouba, můj život a jsem Bohu vděčná za to, že žijí.\nZačátek mého uvěznění je ale stál víc bolesti, ponižování, urážek, verbálních i fyzických útoků, než si umím představit a než jsem ochotná si přiznat. Jsou to hlavně oni, kdo prožívají mé věznění velmi intenzivně. Místo pohlazení a pusy na dobrou noc slyší mé „ahojky“ v telefonu, čtou dopisy nebo mě vidí na obrazovce počítače.\nPlně si uvědomuji, že na mé děti dopadá moje vlastní nezodpovědnost. Neměla jsem páchat trestnou činnost. A nesu tedy vinu za to, že na ně spolužáci plivou, ničí jim věci, vulgárně je uráží nebo je strkají ze schodů. Ony se bránit moc nemůžou – výsledkem je potom rostoucí zášť, nedůvěra, strach a nechuť chodit do školy, stranění se kolektivu. Kolik chybí k vynechání školní docházky? Kolik chybí tak rozbolavělému človíčkovi k přemýšlení o smrti? Krůček, věřte mi.\nVe vězení jsem se v zoufalství a strachu dostala úplně náhodou k Mezinárodnímu vězeňskému společenství. Nikdy dříve jsem o této organizaci neslyšela, což mě dost překvapuje, protože právě těmto lidem vděčím za „životy“ mých dětí.\nOslovila jsem MVS s prosbou o pomoc. Potřebovaly jsme Anežce a Viktorce ukázat, že nejsou samy. Dokázat jim, že je miluji, i když nemohu být s nimi. Nejspíš je to věkem, ale s určitostí vím, že tyhle dvě cácorky odmítaly cokoliv, co nebylo v jejich pokojíčku, v jejich ulitě. Anežka s Viktorkou se stávaly opakovaně terčem arogance a posměchu.\nDíky jejich prarodičům a Mezinárodnímu vězeňskému společenství ale pochopily, že můj trest není jejich ostuda a že se nemusí skrývat před světem a plakat. Pochopily, prožily a poznaly i jiné děti (a že jich je!) které se nachází ve stejné situaci, tedy že mají rodiče ve vězení. A právě tohle vědomí, že v tom nejsou samy, je posílilo a ony se učí nenávistné útoky z okolí odrážet jinak, než útěkem a pláčem.\nMVS pozvalo moje děti na Andělský kemp, kde si našly kamarády – spřízněné duše a kde se necítily být vyvrhely, ale dětmi. Už teď se těší na další kemp. S těmito dětmi udržují kontakt a s vedoucími si píšou a telefonují. Mají je rádi a důvěřují jim.\nDěkuji vám všem, kdo se podílíte na projektech MVS. Děkuji, že mým i mnohým jiným dětem, které mají rodiče ve vězení dáváte pocit, že jsou chtěné a milované, a že jim pomáháte se postavit na nohy a ukázat jim ten správný směr v životě. Díky vám se mohou zase smát.\nodsouzená maminka ve výkonu trestu\nfoto ilustrativní z archivu MVS\nPředchozíPředchozí příspěvek:Týden restorativní justiceDalšíDalší příspěvek:Říjnové setkání Dream Academy


Prosinec 2010 « Archiv | Blog dobré zprávy\nAž se ukáže 1. Janova 3,1-12\n11. prosince 2010 v 23:55 | Grizly | Kázání\nPoutníci za Bohem\nDovolte mi použít pro dnešní zamyšlení obraz.\nŽivot je cesta. Někdy vede přes místa, která známe. To nám jde většinou dobře. Často je ale vedena přes neznámá místa. Např. cesta vede lesem. Záleží na tom, kam jdeme. Když jdeme špatně, skončíme na špatném místě. Buď vyjdeme tam, kde bychom nechtěli vyjít. Nebo, pokud je les dostatečně hluboký a velký, ztratíme se. Obě možnosti jsou nežádoucí. Proto je nutné a žádoucí znát cestu. Jak ale poznáme správnou cestu životem? Když cestuji lesem nebo někam jdu v neznámém prostředí, pomáhají mi tyto tři věci.\nZnám nebo zjišťuji svou polohu. Při tom používám mapu. Mapa mi umožňuje odhadnout terén, najít známá místa a podle nich se zorientovat. Navíc mi ukazuje, kudy mám jít, kde odbočit, čemu se vyhnout a čeho si všímat. Jsou však lidé, co mapy nepotřebují. Mají výborný orientační smysl a vždycky vědí, kudy a jak jít. Pak jsou lidé, co si o sobě myslí, že mají bezvadnou orientaci, ale bloudí. Nevím jak jste na tom vy, já bloudím často, a proto si uvědomuji, že jsem bez mapy bezradný. Možná si říkáte, jak tohle povídání souvisí s dnešním textem a v čem nám to pomůže. Mám naději, že pokud to není jasné doposud, bude to jasné po následující větě. Bible je speciální druh mapy. Boží zjevené slovo je duchovní mapou našeho života. Je však mnoho lidí, kteří bloudí, protože ji nepoužívají. Abychom nebloudili životem, je důležité ji používat. Ještě, aby to nebylo málo, jsou mapy různého měřítka a velikostí. Jsou mapy příruční a nástěnné. Takže je důležité, abychom měli mapu, která nám vyhovuje a takovou, kterou umíme číst. Co je také důležité, musíme umět číst z mapy, jinak nám nebude k ničemu.\n1. prosince 2010 v 21:42 | Grizly | Kázání\nKázání Daniel 7-12 (kapitola 7) Danielova vidění\nTři apokalyptické vize a modlitba Daniela (7-12)\nPrvní vize Syna Člověka (kapitola 7)\nPozadí 7,1 a úvod\nKdyž si povídám s lidmi, zaznamenávám v zásadě tři druhy výpovědí. Jedni jsou spokojení a jsou vděční za to, že žijí a nemůžou si na nic stěžovat. Těch je popravdě málo, ale jsou tací. Druhá skupina lidí je opačného ražení a často neumí nic jiného, než si od rána do večera stěžovat, jak je to hrozné. Ať už je to manželství, rodina, přátelé, škola, práce, zdraví... ať se dotknete jakéhokoliv tématu, všechno je černé. A třetí skupina je někde mezi. Ať už patříte ke kterékoliv skupině, má vám dnešní text co říct. Pokud ale patříte k lidem, co procházejí těžkostmi a trápeními, může k vám nasledující téma promluvit velmi silně. To je totiž přesně situace čtenářů našeho dnešního textu. Jsme v době ekonomické nestability, mnoho lidí ztrácí práci nebo ji naopak nemůžou najít. Pokud ji nemají ani neztrácí, pracovní podmínky se zhoršují, ať už je to finančně, sociálně nebo jinak. Málo kdo dnes by řekl, že situace je velmi příznivá. Zkusme alespoň na následujících dvacet až třicet minut odhlédnout od našich trápení a těžkostí a zamysleme se spolu nad naším tématem a textem.\nPo předchozích setkáních nad knihou Daniel se dostáváme k nejdůležitější kapitole celé knihy Daniel. Budeme mluvit o vidění posledních věcí v 7. kapitole Daniela. Protože je ale toto téma náročnější, dovolte mi na úvod udělat několik poznámek a vytyčit směr našeho putování.\nBible a dokonce sám Pán Ježíši se zásadně brání vypočítávání doby konce světa. Sám Ježíš řekl, nikdo nezná dne ani hodiny, jen Otec v nebesích. Proto neočekávejte, že dostanete odpověď na otázku, kdy to už přijde.\nVyvarujeme se extrémům, budeme sen číst především očima dějin a událostí, co se staly. Můžete se totiž setkat s mnoha přehnanými výklady, které opouštějí historický a biblický rámec a pouští se daleko na otevřené moře spekulací a to obvykle dopadá hodně špatně. Pokud se dotkneme budoucnosti, zůstaneme pevnýma nohama na zemi a nebudeme opouštět biblické souvislosti, které dobře známe.\nVidění je zasezeno podle nejlepšího posouzení do 2. století před Kristem, text musel být sepsán mezi roky 167 a 163, kdy Židé procházeli tvrdým útlakem od Syrské Seleukovské dynastie. Za krále Antiocha IV. Epifana byl znesvěcen chrám a židovství bylo vystaveno tvrdému útlaku. Osvobození od tohoto tlaku si Židé připomínají během svátků světel, Chanuky, který se letos slaví 1.-9. prosince. Židé si při tomto svátku zapalují svíčky, jako my dnes jsme zažehli první adventní svíci.\n7. kapitola obsahuje zvláště v době adventní pozoruhodný průhled k majestátu druhého příchodu Ježíše Krista, zvláště, když si postupně jako církev uvědomujeme Kristův první příchod do světa jako člověk. Tím spíš je to apel, abychom nezapomněli, že žijeme v době mezi prvním a druhým příchodem a nezapomněli na to, že Ježíš přijde po druhé jako soudce a bude soudit tento svět.\n7. kapitola je líčena jako vidění Syna Člověka a je součástí 3 apokalyptických vizí a modlitby Daniela v kapitolách 7-12. My se budeme zabývat pouze první vizí, viděním v 7. kapitole, abychom mohli dobře vysvětlit, co složité obrazy znamenají a co nám může text říct dnes.


Eva Joachimová | Panta Rhei\nČínský kalendář, sledující den po dni ubíhání času již 4710 let, představí 22. ledna 2012 ve 23 hodin rok Vodního draka. Žijeme ve věku vědeckých informací, nicméně stále více se obracíme k empirickým znalostem našich předků. Dlouho se zatracovala původní dávná umění ve jménu vědy. Pokusy a omyly jsme museli dojít\nŽijeme ve věku vědeckých informací, nicméně stále více se obracíme k empirickým znalostem našich předků. Dlouho se zatracovala původní dávná umění ve jménu Vědy. Pokusy a omyly jsme museli dojít k poznání, že mezi nebem a zemí se vyskytují oblasti, které se jaksi do šuplíků současné Vědy nevejdou. Jedním z vědění\nHoroskopy starých čínských Mistrů pro rok Kovového tygra, rok 2010. Kovový tygr přebírá vládu od Hliněného (zemského) buvola. Bude vládnout třetímu roku velmi zajímavého období: období posledního dvanáctiletí Země období posledního šedesátiletí období\nCesta bílého jeřába 2 vydání\nPovídání o základních pojmech čínské kosmologie s přihlédnutím k pozdějšímu praktickému využití s použitím základní literatury (Tibetská kniha mrtvých, Tao Te ťing, Kniha proměn, Leung atd.). Položení základní otázky kdy, kde a komu jsme se narodili, jejíž zodpovězení nám umožňuje vstup do výpočtů původní\nJeřáb vzlétl s ranním rozbřeskem do husté mlhy tajemného údolí, ve kterém se nečekaně ocitl. Letěl dlouho, než spočinul nad hladinou. První spočinutí nad chladnou vodou temného jezera mu přineslo základy učení, které se týká Univerza stejně jako jedn oho každého z nás, v ledové tříšti větrem hnaných vln se setkal


Taneční obor nelení ani o svátcích | ZUŠ Krnov\nKrnovští žáci ZUŠ Krnov navštívili Slezské divadlo Opava →\nTanečníci se rozhodli využít volno o velikonočních prázdninách k nočnímu tanečnímu soustředění. Ve středu 12. dubna 2017 odpoledne si na taneční sál donesli nejen své taneční dresy ale i spacáky a dobrou náladu. Po nepřetržitém tří hodinovém tréninku je čekalo malé chutné překvapení v podobě 10 pizz, které byly pro mě zároveň i malou odměnou za náročnou plesovou sezónu.\nS plnými bříšky se nám sice tancovalo už o něco hůře, ale tanec ve tmě s využitím světelných efektů nás natolik inspiroval, že přímo na místě vznikla nová choreografie „Energie v pohybu“ která bude zařazena do programu našeho závěrečného koncertu.\nV pozdních nočních hodinách ještě vytrvalci stihli shlédnout nový hudebně taneční film La La Land. I když se ráno nikomu z nás ze spacáku moc nechtělo, přesto jsme i celé dopoledne protančili. Všichni jsme pak spokojení a unavení spěchali k mamince na oběd.


MaleS: Milénium - AMIGA REVIEW.online\nVidinou malého mezníku a snahou uvedení v život nového produktu Amiga OS 3.5 na české Amiga scéně - v tomto duchu se možná mělo nést setkání uživatelů Amigy konané ve dnech 30. a 31. října 1999 v malé malebné vesničce v Podkrkonoší - v Malých Svatoňovicích. Rodiště neméně slavné literárního velikána K. Čapka (1890-1938), který si připisuje autorství na dílech RUR (1920), Věc Makropulos (1922), Adam Stvořitel (1927) a další a další...\nŘekněme, že právě tato historická skutečnost ladí do kontextu konaných společenských setkání uživatelů platformy Amiga, kteří opakovaně nachází chuť a ochotu se na pravidelných setkáních podělit o zkušenosti a posilovat povědomí v mladé členské základně, tedy že nejen WINDOWS je na světě, ale i další OS mají právo na existenci vyváženou úsilím, které se do nich vkládá: jako MAC OS, Amiga OS, BeOS, UNIX, LINUX a další podoby a modifikace.\nI když si to v úvodním projevu na zahájení již třetího setkání uživatelů samotný organizátor pan Vosyka nepřipouštěl, do Amiga scény se nedělitelně řadí i její nejpočetnější část, která je často označována pouze jako uživatelé; a že se jich sešel plný sál, o tom nemusíme pochybovat. Toto již třetí setkání bylo nezvykle komponováno v kratší periodě než je jeden rok a vyšší hojností domácích sestav počítačů Amiga, kde jsme mohli shlédnout konstrukce pod označením "stolní" (které nikterak nehalily útroby těchto strojů), střední třídy prezentované s CPU do 68040 (nejrůznějšího taktování, kde nejvyšší taktovací frekvence dosahuje 40MHz, byl zde i zástupce hardwarového řešení s procesorem 68060) a reprezentanty duálního provozu procesorů - klasické MOTOROLy a PowerPC, tedy představitelé PPC karet (Blizzard603e...) ve spojení s BVision grafickou kartou. Kladně lze hodnotit počinek JAVOSOFTu z Ostravy reprezentovaného panem Janáčkem, že se účastnil tohoto setkání v průběhu posledního víkendu října. Celá akce sebou přinesla nesporně několik zajímavých prvků, na které lze navázat.\nPřiložil bych důraz na samotný fakt, že produkt AmigaOS 3.5 by si zasloužil cílenější prezentaci, ale je nesporné, že dle místních podmínek svou váhu měla i ta uskutečněná. Jakkoliv by se možná zdálo, že část uživatelů vůbec nevěnovala pozornost veřejné prezentaci, bylo to vyváženo hloučkem hltajícím ve stísněných prostorách informace o tomto produktu v samotnému a rušném průběhu prezentace. Již toto setkání se může chlubit nesporným faktem, že se pokusilo do konání integrovat podobu dražby HW doplňků pro počítače (a to ne jen třídy Amiga), ale i přímý prodej zprostředkovaný firmou JAVOSOFT. Zde toto setkání nabývá rozměrů, které si uživatelská scéna zaslouží.\nPři veřejném předvádění nově prodávaného produktu AmigaOS 3.5 došlo k několika nepřesnostem v prezentaci postřehů z vlastností nového OS, nicméně to je důsledkem toho, že zkušenosti z provozu samotného OS 3.5 jsou zatím minimální. Snahou ukázat uživatelům, že není se čeho obávat, bylo uskutečnění reinstalace systému. Vlastnosti získané novým OS vyváží drobné kolizní situace, které v budoucnu nastanou se starým softwarem. Poměr 87MB instalačních souborů OS 3.5 k megalománii WINDOWS na platformě PC je vyvažovacím elementem i v důsledku ceny, pouhých 1990,- Kč.\nDejme tomuto AmigaOS 3.5 zelenou a zakupme si jej na podporu života samotného Amiga OS a důkazu, že konečně došlo k realizaci chuti produkovat hodnotnou část Amiga softwaru.\nS Amiga OS 3.5 vyvstalo několik otázek: Především spor o faktickou existenci KICKSTARTu 3.1 v HW Amigy. Je nesporné, že po instalaci OS 3.5 dochází k patchování ROM a technicky není prokázáno, že po přemístění i originálního obsahu ROM 3.1, bude probíhat korektně tento proces. Projevoval to faktický jev - špatný mechanismus alokace obsazené RAM, kdy ne vždy docházelo k uvolnění obsahu zabrané paměti. Po odstraněni rutin a HW podpory turbokaret Blizzard pro přenos ROM do RAM se systém chová pružněji a paměť uvolňuje. Celá situace jednoznačně vede k existenci nového KICKSTARTu 3.x\nBylo správně konstatováno, že instalací uživatel nic neztrácí. Ba naopak přibývají systémové vlastnosti, které obhospodařovaly jiné rutiny a výsledkem je určitá jednotnost v (nejen) preferencích samotného OS.\nMezi dobré vlastnosti se dá vyzdvihnout možnost rychlého připojení fyzických zařízení k HW (po přidání harddisku k vlastnímu HW), kde se uplatní z adresáře TOOLS utilita MOUNTER. Uživatel jí může jednoduše modifikovat pro své potřeby ze standardního nastavení v tooltypech preferencí ikony (device=1230scsi.device pro SCSI disk, nebo device=scsi.device pro IDE disk). Vylepšené vlastnosti fontů (průhlednost pozadí fontů na pracovní ploše a v oknech) a nastavení pracovní plochy Workbenche, pomocí preferencí WORKBENCH (průhlednost pozadí ikon).\nDoposud méně častou vlastností na Amize bylo bootování systému ze dvou nezávislých zdrojů. Autoři OS3.5 zde spojili možnost záchrany OS pomocí vytvořeného EMERGENCY-DISKU. Nesporně napodobená vlastnost "Spouštěcí diskety" ve WINDOWS, kterou si můžete vytvořit pomocí základního instalačního skriptu. Při pokusech nouzového zpuštění OS se podařilo prokázat, že je možné nabootovat z DF0:+CD-ROM AmigaOS3.5. Nezapomeňte správně odpovědět na všetečnou otázku instalačního skriptu: "Jaké DEVICE je určeno pro Vaši CD-ROM?" U SCSI CDROM je to 1230scsi.device (musíte si nastavit i správné UNIT - například UNIT=4), u IDEatapi je to scsi.device. Pokud se vloudí chybička do těchto nastavení, systém se sice pokusí z DF0: bootovat, ale bezúspěšně a monitor zůstane černý. Stejně se tak stane, když po REBOOTu zapomenete vložit do vaší CD-ROM medium s AmigaOS3.5. WB se na monitoru objeví a je možné zahájit rekonstrukci systémového disku DH0: - nová instalace. Předpokládám však, že většina uživatelů sáhne po zcela jiném postupu rekonstrukce svého OS a doporučuji po nesčetných hodinách, které jste strávili nad finální podobou vašeho prostředí, zakončit snažení úplnou zálohou systémového disku. Jsem rád, že jako licencovaný uživatel mohu užívat tento produkt ke své spokojenosti.\nVšem, kteří mají zájem o život Amiga setkání v Malých Svatoňovicích se tato společenská událost, třeba jako zpestření jednodenního výletu dá doporučit pro svou otevřenost a kulturní hodnotu, která byla zpestřena soutěžním kláním dle v uživatelských kategoriích - COMPO, PIX, PIX 2D, IMAGINE, IMAGINE 3D, OSTATNÍ.


Volby v kraji teď: KSČM dohání ANO - Deník.cz\nVolby v kraji teď: KSČM dohání ANO\nKarlovarský kraj - Měsíc od měsíce jinak. Zatímco letos v srpnu voliči v krajských volbách jednoznačně podpořili hnutí ANO (18,4 procenta), v říjnu už ANO ztrácí. Podle exkluzivního průzkumu agentury SANEP pro Deníky VLP, který byl proveden koncem října, získalo ANO od respondentů 17,9 procenta hlasů. Tento pokles bravurně nahrává KSČM, která tak doslova šlape ANO na paty.\nVOLEBNÍ PREFERENCE v Karlovarském kraji v listopadu podle průzkumu společnosti SANEP. Foto: SANEP\nV říjnovém průzkumu získala tato strana 17, 5 procenta hlasů (zatímco v srpnu to bylo 17,1 procenta hlasů). ČSSD se už stabilně umísťuje na třetím místě. Sociální demokraty by nyní podpořilo 15,1 procenta voličů (v srpnovém průzkumu to bylo 15,3 procenta hlasů). Na čtvrtém místě znovu skončila ALTERNATIVA s 10,3 procenta hlasů (10,2 v srpnu).\nA ještě jednu novinku přinesl říjnový průzkum společnosti SANEP. ODS se 6,1 procenta poprvé předstihla TOP 09, která od respondentů získala 4,9 procenta, a tím sedmé místo.\nHnutí ANO, i když na něj dotírá KSČM, je ale stále spokojeno. „Výsledek průzkumu nás velmi těší, ale je před námi hodně práce a uděláme maximum, aby byl ve skutečnosti dvojnásobný. Docílit toho chceme kvalitními a pracovitými lidmi na kandidátce, kteří budou pracovat pro občany Karlovarského kraje a ne pro sebe, jak je tomu bohužel v mnoha případech," uvedl Martin Hurajčík, krajský předseda hnutí ANO Karlovarského kraje.\nPodle Petra Navrátila, krajského předsedy ČSSD, výsledky průzkumu ve společnosti vždy odrážejí určité nálady lidí. „Jsme stále silná trojka v popředí. Voličům ale asi nevadí způsob politiky Andreje Babiše a jeho střety zájmů," uvedl. Ale také zdůraznil, že průzkum neodráží volební kandidátky, které ještě nebyly zveřejněny. „Ty bude nyní schvalovat členská základna a za ČSSD budou určitě kandidovat úspěšní politici, kteří se už v krajské vládě osvědčili," uvedl Petr Navrátil. Lídra už ČSSD zveřejnila, tím je současný hejtman Martin Havel. „Já jsem šťasten, že máme právě Havla," pousmál se Petr Navrátil. ČSSD bude chtít v krajských volbách dosáhnout těch nejlepších výsledků. Komunisté neskrývají z umístění radost, ale jsou ostražití. Podle Josefa Murča, krajského předsedy KSČM, je do krajských voleb ještě daleko. Úspěch si ale krajský předseda vykládá i tím, že respondenti mimo jiné zhodnotili postoj KSČM na celostátní úrovni.\n„Pro nás je prioritou řešit problémy našich lidí a až pak se věnovat dalším současným potížím, které trápí celou Evropu," uvedl Josef Murčo.\nZdůraznil ale také, že za vyšší popularitou KSČM je působení starostů za KSČM v Karlovarském kraji a také to, že lidé zřejmě pozitivně kvitují to, že KSČM se v tomto volebním období nenamočila do žádného průšvihu.\n„A také zřejmě ocenili i práci našeho poslance parlamentu Jaroslava Borky. Výsledky volebního průzkumu jsou pro nás potěšitelné, ale vyhráno není. Do krajských voleb, které se konají v příštím roce, je ještě daleko," uzavřel krajský předseda KSČM Josef Murčo.\nALTERNATIVA skončila v průzkumu znovu na čtvrtém místě.\n„Na průzkumy moc nedám a vždy jsem je kritizoval, proto jejich údaje ani dnes nijak nepřeceňuji. Ale posloužit asi mohou pro sebereflexi a pro hrubou orientaci, jaký je trend na politické scéně," uvedl Jiří Kotek.\nNa dotaz, co říká tomu, že už podruhé ALTERNATIVA v umístění předběhla ODS i TOP 09, sdělil, že ji nestraší ty strany v pořadí za ALTERNATIVOU, ale ty před ní.\n„Politika ostatních stran je rozplizlá a honí se za populistickými náladami, proto je pro občany nesrozumitelná. ALTERNATIVA je však dlouhá léta vytrvalá a čitelná, protože vedle své protikorupční aktivity a proti působení komunistů je velmi pozitivní v konkrétních společenských oblastech," dodal Jiří Kotek.\nS dodatkem, že ALTERNATIVU průzkum chlácholí, a je tedy naděje, že by v příštích krajských volbách mohla obhájit své pozice čtyř až pěti mandátů.\nExkluzivní průzkum společnosti SANEP byl pro Deníky VLP proveden ve dnech 27. října až 10. listopadu 2015 na vybrané skupině 431 dotázaných, kteří představují reprezentativní vzorek obyvatel Karlovarského kraje, ve věku osmnáct až šedesát devět let. Celkově se průzkumu zúčastnilo v rámci respondentního panelu 220 tisíc registrovaných uživatelů, 42.607 dotázaných. Reprezentativní vzorek byl vybrán metodou kvótního výběru a odpovídá sociodemografickému rozložení obyvatel Karlovarského kraje dle údajů Českého statistického úřadu. Statistická chyba u uvedené skupiny obyvatel se pohybuje v rozmezí +-2,5%.


Blog Zaměstnanci v éře COVID19: oddělte zrno od plev | Shine\nBlog / Zaměstnanci v éře COVID19: oddělte zrno od plev\nMoje dvě děti chodí do školy. Syn na základní a dcera na gymnázium. Celkem běžná věc. Zajímavý příběh začal v den, kdy kvůli COVID19 do školy chodit přestaly. Dovezl jsem dceru z Brna domů a všichni jsme čekali, co vlastně bude. A bylo. První dva týdny byly strašné. Učitelé uchopili novou situaci tak, jak byli zvyklí. Začali zadávat dlouhé seznamy domácích úkolů a v zásadě přenášeli výuku na rodiče. Tolik úkolů ale děti nedokázaly samy zvládnout, a pokud jste rodiče s dětmi ve škole, tak jste se většinou ocitli v podobné situaci. Jste vysílení z práce, která je nyní vším jiným, než stabilní oázou klidu, a máte doma děti, které potřebují hodně podpory. Nikdo to pořádně neumíte a vzniká docela výbušná atmosféra.\nPak se něco začalo měnit. Učitel na základní škole začal experimentovat a postupně stále šikovněji využívat prvků virtuální výuky. Dal všemu jasnou strukturu pomocí týdenních plánů a řady dílčích úkolů a kvízů v EDOOKIT. Nasadil ZOOM na společné výukové hodiny. Pro sdílení založil WhatsApp skupinu. Učitelka angličtiny začala natáčet videa na YouTube.\nU dcery na gymnáziu to bylo ještě lepší. Tady bylo jasně vidět, že škola má společnou strategii. Výuka probíhá jednotně v MicrosoftTeams. Zadávání úkolů a jejich odevzdávání se řeší přes MOODLE a klasifikace je v BAKALÁŘÍCH. Používají se videa na YouTube. Děti se učí, pracují.\nZ řeky průměrnosti do bystřin poznání\nBěhem pouhého měsíce se tak stalo něco doslova úžasného. Poté, co jsme děti podpořili, doladili jim počítače, nastavili hesla a pomohli jim překonat počáteční neznalosti, tak nám zásadně ubylo práce. Děti se skutečně učí a jejich počítačová gramotnost vystřelila raketově vzhůru. Najednou vidíme, že toho v některých předmětech umí dokonce víc, než ve škole při frontální výuce. Výuce narušované všemožnými ruchy, inkluzemi a deziluzemi. Je zde prostor opustit širokou řeku průměrnosti a vydat se i do bystřin nečekaných a objevných znalostí a poznání. Má to rytmus i řád. Navíc učitelé objevili i to, v co už ani nedoufali, že ještě někdy nastane. Jedinec, který nedokáže ve škole sledovat ani 5 minut výklad v klidu, má nyní prostě vypnutý mikrofon a když chce diskutovat, tak se musí přihlásit. Skvělá lekce pro tyto mladé lidi! A bude se jim moc hodit, až se budou poprvé ve firmě účastnit virtuální porady týmu. V on-line světě museli bleskově akceptovat to, co jim ve škole nedošlo. Když mluví všichni, není slyšet nic. Mistrovství nezískáváte křikem, ale dlouhodobou a soustředěnou prací.\nNa druhou stranu vím, že je také spousta učitelů a škol, kteří to celé pojali jako prázdniny. „Máme přeci překážku na straně zaměstnavatele, chápete"? Ještě tak zadat úkoly mailem. Výuka on-line? „Ale vždyť nástroje na on-line výuku nejsou bezpečné.” „Všichni přeci nemají počítače a internet - to je sociálně nespravedlivé". „Nabízíte nám (zdarma) podporu? A máte akreditaci u MŠMT? Ne? Tak to my nemůžeme využít. A hlavně na to nemáme schválné dotace a granty, víte?” V systému, kde jenom vstanete z postele a už porušujete řadu nařízení, si vždy najdete argumenty, že vlastně nemůžete dělat vůbec NIC. V zásadě se pak tito lidé smějí i těm aktivním, podrývají jejich odhodlání a hází jim klacky pod nohy. To my Češi dobře známe a umíme, že? Dobrý den průměrnosti a podprůměrnosti zvláště! Doporučuji pořad známého youtubera Karla “Kovy” Kováře Kovy řeší dějiny. Moc pěkný příklad a sonda, co funguje a nefunguje ve výuce dějepisu.\nSe školou je to stejné jako s firmou.\nV přímém přenosu vidíme lekci z leadershipu ředitelů škol, divy odhodlání a hrdinství části učitelů a současně i lenosti, malosti a neschopnosti. Máme tady jasně viditelné ty, co táhnou, a ty, co se vezou. Nutné a užitečné změny, zásadní inovace a zjednodušení se mnohdy dějí navzdory managementu a nastaveným procesům a “best practices”.\nS firmou je to stejné jako se školou.\nPřesně to samé se děje i ve firmách, které vedete, nebo ve kterých pracujete. Vždy tam máte menší část těch, co firmu skutečně táhnou vpřed. Těch, co nehledají důvody, proč něco nejde a nechodí za Vámi opakovaně, abyste za ně něco řešili. K nim můžete připočítat i ty, kdo se přidají a rádi pomůžou, když jim vytvoříte podmínky - střední proud. Jsou solí každé firmy. Ale bohužel také máte ty, které táhnete jako kouli u nohy. Na vše říkají: „NE!”. V dobách hojnosti to většinou neřešíte, protože kydat hnůj není přece příjemná práce. A protože navíc nemáte jak pořádně poznat, kdo táhne a kdo se veze, tak rezignujete. Ti aktivní většinou nebonzují a o zásluhy se aktivně nehlásí.\nDůsledkem je pak i to, že všichni dostanou přibližně stejné odměny. „Vždyť jsme jedna firma”. Jaký je potom důsledek? Ti, kdo skutečně táhnou, se cítí dlouhodobě nedoceněni a zneužiti. Ti, kteří si v závětří svých zahrádek užívají “home office” se Vám i těm aktivním smějí. Strašně dlouho trvá, než manažerská praxe přijme i zjevná zjištění behaviorálních vědců. Průměrnost je ale drahá.\nNynější krizová situace vytváří skvělou šanci jak poznat, kdo je schopen a ochoten táhnout a kdo se jenom veze. A také je to skvělá příležitost poznat, jestli je šéf leader, nebo není. Je to i velká šance, jak v sobě leadership objevit!\nViděl jsem a každý den vidím krásné příklady firem, které za pár týdnů zvládly neuvěřitelné věci. Změnily obchodní model, dotáhly inovace a ještě zdarma pomohly řadě lidí okolo. A pak jsou tu ti, kteří jenom čekají na to, jaká dotace a podpora přiteče. Smrtící kultura nároků, která je důsledkem filozofie: „Hlavně všechno pořádně zdaňme. Co se po zdanění bude ještě hýbat, to co nejvíce zregulujme mnoha stupidními pravidly. A až se to hýbat přestane, tak to dotujme a plácejme se po ramenou, jací jsme pašáci.”\nSkončete s rovnostářstvím. Dejte lidem příležitost konat, průběžně oceňujte a podporujte ty, kteří něco dokážou udělat, a hlavně na konci pořádně odměňte a oslavte ty, kdo skutečně konali, když bylo třeba konat. Možná se podívejte i do naší historie. Nemusíte chodit do Washingtonu, Bruselu, Moskvy, nebo Pekingu. Dobrý příklad najdete i u Bati.\nO tom, jak je třeba změnit systém oceňování, mluvíme všichni ze SHINE nahlas už 5 let.\nTady je srozumitelný návod a příklad, co jsme u nás v SHINE udělali my: Jak jsme využili MOTIV-ACE® pro motivaci lidí a firem zasažených COVID19. Udělejte to také tak. Zaveďte do praxe naše 3 tajemství. Začněte férově oceňovat své lidi a podpoříte tak jejich motivaci. Myslete pozitivně, hovořte pozitivně, jednejte pozitivně. Není nutné někoho trestat a kárat. Postavte systém na opakované pozitivní zpětné vazbě. Dejte vyniknout těm, kteří umí a chtějí.\nObava, že se na Vás budou zlobit ti, kdo v týmech nechtějí spolupracovat a mají na prvním místě jenom svoje “JÁ”, je oprávněná. Jen ať se zlobí. A hlavně, ať začnou společně táhnout za jeden provaz, nebo (ideálně sami) odejdou. Krizová situace Vám dává možnost prosadit změnu. Zažil jsem to v roce 1989 a v něčem mi současnost tu dobu připomíná. Krizová doba totiž obnažuje charaktery a mnohá stupidní pravidla činí (alespoň na chvíli) neplatnými.\nZačal jsem příběhem ze školy a příběhem ze školy také skončím.\nPokud by bylo na mně, tak bych určitě zachoval určité procento výuky on-line natrvalo. Přešel bych na hybridní výuku - kombinaci výuky ve škole a pomocí počítačů doma. To připraví novou generaci na éru a trendy digitalizace mnohem lépe a účinněji.\nTo, že klíčem k úspěchu je hybridní výuka (kombinace virtuálních technologií, podpory pomocí mentorů, skupinových interakcí a her) je klíčové zjištění již mé disertace z roku 2002. Toto zjištění je stále platné a dostupnost internetu, “chytrých” mobilů, počítačů a microlearningu to jenom učinilo plošně využitelným. Jak ten čas letí, tak už i angličtina přestala být bariérou. Pokud připravíte i dostatek on-line podkladů, můžete přejít na formu tzv. "Flipped Classroom". Princip je ten, že studenti a žáci si nastudují teorii před společnou studijní hodinou. V rámci ní se pak většina času věnuje procvičování.\nNezbytností je umět on-line nástroje používat a nastavit si parametry videokonferencí tak, aby poměr bezpečnosti a flexibilty byl takový, jaký potřebujete. Pokud máte obavy z instalace SW, naučte nastavovat schůzky tak, že účastníci nemusí nic instalovat. Např. v ZOOM, či MicrosoftTeams to jde skutečně snadno.\nA také bych masivně odměnil učitele, kteří dokázali zvládnout a překonat mnoho zásadních překážek. Překážek zkostnatělého systému, byrokracie, lenosti a neznalosti.\nZbavte se neschopných a líných\nBýt ředitelem, tak bych se zbavil těch, kdo se nedokázali naučit minimum technologií, aby mohli být dětem prospěšní. Že je nemůžete vyhodit? Chápu. „Vivat France!”. Tak jim alespoň nesypte peníze. Kdo se sám neumí učit, nemůže být věrohodným učitelem. Rozhodně ne v roce 2020. Patří do devatenáctého století a do muzea. Jistě se pro ně najde vhodnější místo, kde mohou být užiteční.\nA toto si zapamatujte: Výše uvedená doporučení platí beze zbytku i pro firmy.\nKdyž zavádíte něco nového, počítejte se 4 fázemi: Nejprve Vás budou ignorovat, pak se Vám budou smát, pak na Vás budou útočit. A pak, když dostatečně dlouho vytrváte, teprve pak zvítězíte…\nDěkuji všem, kteří konají, když je třeba konat. Jmenovitě děkuji panu učiteli Skrbkovi ze ZŠ a MŠ Pozořice a celému kolektivu učitelů z AKADEMIA Gymnázia z Brna, se kterými jsem měl tu čest se setkat. Tleskám a držím Vám palce.\nHAJKR J.: Bylo líp za Bati? [online]. jaknazmenu.cz, ©2018. [cit. 30.11..2018]


Hammond už zase řídí. Jeho nový stroj jezdí na elektřinu a má extra vychytávku - Automix.cz\nHammond už zase řídí. Jeho nový stroj jezdí na elektřinu a má extra vychytávku\nOd nehody Richarda Hammonda uplynuly dva týdny a slavný moderátor už je dávno doma. A dokonce zase řídí.\nRichard Hammond si pořídil nový dopravní prostředek. | Foto: Drive Tribe\nI když slovo "řídí" v tomto případě asi patří do uvozovek. Hammond krotí jen elektrický vozík. Zato speciální.\nHvězda, kterou proslavil zejména motoristický pořad Top Gear a nyní se věnuje show jménem The Grand Tour, je totiž po operaci kolene odkázána na pohyb s pomocí berlí. Ale protože žije na farmě a má mimo jiné několik psů, musel Hammond vyřešit, jak je venčit. A jak jim při tom stačit.\nPomohli mu jeho blízcí. Po návratu ze Švýcarska, kde moderátor strávil několik dní v nemocnici, mu věnovali starý elektrický vozík, který kdysi patřil místnímu farmáři. Před tím, než jej Hammond převzal, stroj prošel renovací.\nDalší detaily o Hammondově nehodě. Auto prý letělo 100 metrů v kotrmelcích\n"Hamster" si nový dopravní prostředek pochvaluje, po krátké době používání ale přišel na jednu chybu. Vzhledem k tomu, že se i nadále nejčasteji pohybuje s berlemi, musí je mít neustále u sebe. Což je na vozíku problém, není je kam dát, v rukách zase překážejí. Proto se rozhodl nový stroj vylepšit a přidělat k němu speciální držáky na berle.\nHammond toto řešení pojmenoval "twin-crutch scabbard", tedy dvouberlovou pochvu. V angličtině jde o vtipnou hříčku odkazující na jeden známý termín z automobilového průmyslu: dvouspojkovou převodovku, tedy "twin-clutch transmission".\nVe skutečnosti jde ale jen o dvě uřízlé trubky. S jejich úpravou pak Richardovi pomohl jakýsi Charlie, který nechtěl, aby Hammond pracoval s pilou - seznam Hammondových nehod je prý už tak dost dlouhý. I tak je moderátor na novinku hrdý. Jak se pochlubil čtenářům serveru Drive Tribe, nechápe, že podobné držáky nejsou standardní součástí všech invalidních vozíků.\nZajímavosti, Osobnosti, Nehody, Zábava, Richard Hammond, elektřina, Top Gear, havárie, Švýcarsko, hvězda, televizní show, nemocnice, angličtina