„Bílá tma“ uzavřela několik silnic, Liberecko koumá, kam se sněhem - iDNES.cz\n23. února 2009 8:14, aktualizováno 20:56\nSilničáři museli uzavřít silnici druhé třídy z Božího Daru na Klínovec i její pokračování až na Vejprty na Chomutovsku. Důvodem bylo husté sněžení a silný vítr. Vytvářejí takzvanou bílou tmu, při níž řidiči prakticky nic nevidí.\nTající sníh padající ze střech ohrožuje chodce a ničí auta zaparkovaná v ulicích, jako například v Liberci (23. února 2009) | foto: Bořivoj Černý, MAFRA\n"Je uzavřená silnice II/219 v úseku od kruhové křižovatky Boží Dar - hranice Karlovarského kraje. Uzavřená je také silnice III/2199, vedoucí z této křižovatky na Klínovec, a to po celé délce," řekl hlavní dispečer Údržby silnic Karlovarského kraje Josef Bulka.\nVIDEO: Sněhová kalamita: „Bílá tma“ uzavřela několik silnic\nSilnice II/219 byla uzavřena také v Ústeckém kraji v úseku od hranic Karlovarského kraje až po Vejprty. Stejná situace byla i v okolí obcí Ryžovna, Zlatý Kopec a v oblasti CHKO Slavkovský Les, tedy území přibližně ohraničené obcemi Podstrání - Krásno - Nová Ves a Prameny.\nSilnice byly sice průjezdné, ale viditelnost nulová. Vítr se během odpoledne uklidnil.\nLiberecko se stále potýká s přívaly sněhu\nKomplikace kvůli sněhu trvají v Libereckém kraji, i když Liberec odvolal kalamitní stav, který platil od středy minulého týdne. - čtěte více o zlepšení situace v Liberci\nVyhlášení krize zvažoval také Jablonec; tamní silničáři varovali, že jsou na pokraji svých možností.\n"Situace na silnicích začíná být kritická. V terénu jsou všechny pluhy a sypače, ale sníh už není kam odklízet. V regionu sněží už deset dní," uvedl provozní náměstek liberecké krajské správy silnic Jiří Daníček.\nČtěte: Na Tachovsku se převrátil autobus do příkopu...\nNa námrazu si museli dát pozor řidiči na Chrudimsku. V celém Pardubickém kraji od středních poloh sněžilo, například na Lanškrounsku napadlo sedm centimetrů nového mokrého sněhu. Pozornost je třeba věnovat i cestě přes Červenou Vodu a Suchý vrch, kde kamiony musí stále používat sněhové řetězy.\nŘidičům kamionů nepřeje ani počasí na Šumpersku. "Situace je nebezpečná zvláště pro kamiony, kterým hrozí, že zůstanou někde viset," uvedl šumperský dispečer Pavel Švestka. Podobné podmínky panovaly i v sousedním Moravskoslezském kraji.\nNa horách řidičům stále hrozí sněhové jazyky. V Krkonoších je na cestách souvislá vrstva sněhu, jazyky vytváří silný vítr.\nSněhové přeháňky, ale i mrholení hlásili během dne středočeští silničáři. Sníh se vyskytuje místy na Benešovsku a Příbramsku. Břečka leží na silnicích ve vyšších polohách Kolínska, Kutnohorska, Nymburska a na některých místech v okolí Prahy. Ve vyšších polohách Příbramska se na vozovkách místy vyskytuje ujetá vrstva sněhu.\nHlavní silniční tahy Královéhradeckého kraje jsou mokré nebo na nich leží rozbředlý sníh. Silnice jsou s opatrností sjízdné, uvedli silničáři.\nOd rána na klouzajících silnicích skončilo hned několik řidičů v příkopech. Nejvážnější nehoda se stala na Tachovsku, kde se převrátil autobus. Z 23 cestujících jsou však jen dva lehce zraněni. - více o nehodě autobusu čtěte zde\nDalší řidič otočil auto dokonce na střechu na silnici z Benešova na Vlašim. Do příkopu sjel i řidič v Rudolticích na Orlickoústecku a kamion napříč silnicí blokoval cestu mezi Novým Jičínem a Frenštátem pod Radhoštěm.\nZablokovaná byla také rychlostní komunikace na přibližně 14. kilometru, kde havaroval kamion. Vůz se převrátil mezi Prahou a Slaným, prorazil svodidla a blokoval oba směry. Policie odkláněla dopravu na objízdné trasy. Řidič se při nehodě lehce zranil.\nAutoři: cenČeněk Třeček, Radek Duchoň, ČTK\nTémata: Benešov, Liberec, Boží Dar, Frenštát pod Radhoštěm, Havárie kamionů, Chrudimsko, kamion, Klínovec, Krkonoše, Liberecko, Nehody Praha, Přívaly sněhu, Řidič kamionu, Slaný, Sněhová kalamita, Šumpersko, Vejprty


9 slavných žen, které na uvedení kolekce Rihanny oblékly spodní prádlo: Nechyběly rajcovní krajky ani podvazky - Super.cz\nNěkteré se tolik neodvázaly. Například sestry Bella (25) a Gigi Hadid (26) zvolily umírněné outfity v podobě korzetu a krajkové podprsenky s oblekem. V pyžamu, ve kterém odhalila sexy nožky, se pak ukázala zpěvačka Halsey (27).\nNapěchovaným dekoltem zaujala i plus size modelka Iskra Lawrence (31), která zvolila podprsenku tělové barvy. Outfit vnadné raperky Saweetie s postranním zavazováním pak doslova praskal ve švech. Jak to nejodvážnějším dámám večera slušelo, se můžete přesvědčit v naší galerii. ■\nDědička miliardového impéria vyrazila na jachtu se známým sportovcem: Jak je na tom vztah s nejkrásnějším vězněm světa? 4 fotografie\nO dceru Lauru se dělí fifty fifty. Jak vychází Dara Rolins s expartnerem Matějem Homolou? Video


Jaroslav Bejvl mladší, pokračovatel rodinné tradice sahající až do roku 1962, je známý jako návrhář svítidel a instalací, které naleznete po celém světě. Časopis Commercial Interior Desing (CID) zařadil Jaroslava Bejvla mezi 50 nejvlivnějších osobností v oblasti interiérového designu, které v posledních letech významně přispěly k rozvoji tohoto odvětví na Středním východě. Úspěšně vystudoval design, sochařství a kresbu. Ve známém ateliéru Chihuly ve městě Seattle měl možnost odhalit některá tajemství technologie zpracování skla. Realizace Jaroslava Bejvla se vyznačují jednak používáním tradičních materiálů a řemeslných technik, ale také nejnovějšími technologiemi, a to často v interaktivních instalacích. Tímto způsobem tvoří moderní umělecká díla a ta byla již třikrát zařazena do výběru prestižního magazínu Commercial Interior Design (CID).\nLustry v konferenčním sále\nJedná se o současnou, transformovanou představu jednoduché formy lustru, jehož ideovou předlohou byla strohá, funkcionalistická forma svítidel z roku 1930, které jsou instalovány v budově Vrchního soudu v Praze. Inspirací je tedy předmět datovaný do stejné doby, jako samotný brněnský hotel Passage. Monumentalita lustru je tvořena 16 velkými, kovovými rameny o rozvinuté délce 165 cm, která jsou na vrcholu osazena tzv. skleněnými tulpnami z českého křišťálu s ručně vybroušeným dekorem. Celkovou kompozici svítidla doplňují křišťálové prizmy zavěšené z jednotlivých ramen.\nSkleněná instalace v átriu\nVznik skleněné instalace byl iniciován skulpturou Martina Rosola s názvem „Foucaultovo kyvadlo“, prvkem, který představuje pohyb v čase a prostoru, která je součástí malého atria hotelu. Instalace závěsných, skleněných prvků doplňuje kyvadlo a symbolizuje pomíjivost života. Zavěšené kapky prostupují úzkým prostorem a jejich kompozice mění svoji podobu z míst, ze kterých je může návštěvník sledovat – v různých výškách a horizontech. Instalace je tvořena 96 kusy skleněnými, 120 cm dlouhými, ručně tvarovanými kapkami – krápníky. Výrazné tvarování optických detailů křišťálu je podbarveno speciálně natavenými odstíny sklovin „únorová modř“, Smoky taupe a Amberu.


Staňte se solárním baronem i bez dotací z EU - GizChina.cz\nStaňte se solárním baronem i bez dotací z EU\nModernější solární baroni už pomalu vytlačili z žebříčku oblíbených povolání zastaralé uhlobarony a naše vlast se pomalu stává světovým vůdcem v solární revoluci. A dnes pro vás máme možnost, jak se takovým malým solárníkem stát i bez dotací od státu nebo EU, postačí jen malá investice a nákup z čínského e-shopu. Ale díky našemu slevovému kupónu ani to příliš rozpočet nezatíží.\nŘeč je o šikovné pětici malých solárních panelů v kompaktním skládacím designu, takže není nejmenší problém v přenosnosti. Solární panely zvládnou až 1.5A a kapacita je pak dohromady 1250 mAh. Celá solární sestava váží jen 322 g a pokud si ji třeba pověsíte na batoh jako na obrázku níže, tak to snad ani nepoznáte. Na zásobníku energie pak najdete i USB port a malým bonusem pro cesty do divočiny je pak karabina s kompasem.\nTakže až budete přemýšlet o tom jak přežít v přírodě bez přístupu k zásuvce a ještě se navrch cítit jako hrdý solární člověk, tak se mrkněte na stránky e-shop Cafago, kde můžete tuto kratochvíli pořídit jen za 21.99 dolarů díky slevovému kupónu MY71. Ten platí až do konce března, takže novému povolání nestojí nic v cestě.\nŠtítky: Cafagokuponslevasolární nabíječka\nDalší článek Unikly předpokládané ceny Huawei P20, P20 Pro a P20 Lite\nPředchozí článek Oukitel WP5000 dorazí se 6 GB RAM a certifikaci IP68


Samosběr meruněk brno – Zahrada a terasy\nMožnosti: Samosběr a prodej meruněk , prodej meruněk do kvasu. Vlastí sklizeň – samosběr. Pro odběratele více jak 3kg nabízíme možnost vlastní sklizně. Prodej moravských meruněk , bio produkt ekologicého zemědělství.\nVELKÉ PAVLOVICE – kolébka VELKOPAVLOVICKÉ MERUŇKY.\nMoravě v sadu v Sedlnicích u Nového Jičína. Ne každý ale chce meruňky z obchodů. Zmapovali jsme přehled prodejců meruněk v ČR.\nProdej meruněk , meruňky , meruňka , meruňkový, meruňkové. Zabývám se pěstováním a prodejem meruněk , broskví a švestek. Vyberte si co potřebujete z aktuálních inzerátů meruňky.\nNebo zadejte inzerát zdarma a. Farma v Lotouši nabízí kromě třešní také samosběr jaho malin, rybízu, meruněk , broskví a švestek a také mnoha druhů zeleniny.\nAhoj holky, prosim kupujeme broskvomerunky smerem od Brna na Uherske hradiste v nejake vesnici, prosim nevíte kdo je prodává a jak se . Letos bude nově pro samosběr k dispozici zázemí v podobě chatky, aby jste se. Pěstování a prodej meruněk. Plody meruněk mají vysokou dietetickou i zdravotní hodnotu.\nPostupně se sortiment rozšířil o prodej meruněk , třešní, malin, samosběr jahod a prodej sadby jahodníku. V současné době se pěstují jahody na více než ha, . Na samosběr s sebou vezměte i děti a nechte je, ať ujídají. Meruňkové čatný a meruňky ve sladkokyselém nálevu. UKULELE ORCHESTRA JAKO BRNO.\nVyborny most, tresne, merunky , hrasek i brambory. Brno – Slatina Za kolik:. Máme rádi samosběr , občas vyrazíme do prodejny a už jsme vyzkoušeli i e-shop. Výroba 1 ovocných šťáv a moštů.\nNabídka moštů pro catering, firmy i . Bratčice (Brněnsko) – Samosběr ovoce zažívá v posledních letech doslova boom. Holešově, Brně , Kunovicích, .\nVelkopavlovického meruňkobraní. Na naší farmě pěstujeme meruňky zatím neznámé (neurčené) odrůdy. Meruňky v létě nabízíme čerstvě trhané, mimo sezonu pak nabízíme na prodej sušené meruňky.


Těším se na přípitek s našimi sousedy a kamarády, říká Jirka z Londýnské ulice - Zažít město jinak\nTěším se na přípitek s našimi sousedy a kamarády, říká Jirka z Londýnské ulice\nDům číslo 38 v Londýnské ulici zapojil do Zažít město jinak Jirka Albl. Loni poprvé v rámci nultého ročníku. Co chystá na letošní rok? A jak probíhají přípravy? Přečtěte si rozhovor.\nJak tě vůbec napadlo zorganizovat Zažít město jinak v Londýnské ulici?\nZačalo se nám doma hromadit (našich třech dětech i po nás) docela dost věcí – spousta oblečení, knihy, sportovní věci, hračky a různé další věci. Samozřejmě, že jsme spoustu z toho udali po kamarádech, ale furt velká halda věcí zbývala a nechtěli jsme to jen tak hodit do kontejneru na textil. Tak jsme si řekli, že zkusíme udělat sousedský „blešák“… No a jak jsme přemýšleli kdy a jak, napadla nás myšlenka udělat jej v rámci akce Zažít město jinak. Tak jsme se do toho vrhli a na první dobrou jsme byli (myslím) docela úspěšní. Bazar jsme udělali charitativní a výtěžek 12 000 Kč jsme věnovali na pomoc mentálně postiženým lidem v jednom domově.\nPo kolikáté se zapojuješ do organizování Zažít město jinak? Kdo tvoří tvůj tým?\nLetos to bude podruhé, gró týmu tvoří ještě moje skvělá žena Klára.\nŘekneš nám víc o „své“ lokalitě? Čím je specifická?\nLondýnská 38 je boží lokalita. A je typická a unikátní svými předzahrádkami před domy, které vznikly začátkem 20. století kvůli železničnímu tunelu pod nimi – aby se tunel, jednoduše řečeno, příliš hustou zástavbou nepropadl. Předzahrádku našeho domu využíváme pro akci Zažít město jinak naplno – např. zde budeme mít pódium.\nUž tušíš, co se objeví na programu?\nProgram už je skoro hotov. Opět bude charitativní bazar na podporu lidí s mentálním postižením; velký úspěch minule sklidil korejský FOOD POP-UP, takže nyní naše bratrské korejské duo rozšiřuje tým o vlastní sestru, která přijede speciálně kvůli tomu z Koreje; v našem domě žil – již bohužel zesnulý – spisovatel a skaut pan Janka, jeho paní nám bude vyprávět zážitky a prezentovat jeho díla; těším se na boží mexickou polévku od sousedů Mariky a Pavla, sousedskou pohodu doplní stánek „od vedle“ vinárny Božská lahvice a stánek antiku Zeyer a samozřejmě nezapomínáme ani na děti, kdy máme připravenu dílnu na výrobu kalendářů a další zajímavosti. Celý den bude doplněn hudbou v podobě live koncertů projektu JUMO a DJ. Končíme v 19, začínáme ve 12!\nCo tě na přípravách nejvíc baví a co je naopak nejtěžší?\nNejvíc nás baví dávat do kupy něco smysluplného, co pak pomůže lidem, kteří to potřebují. A nejtěžší je vydržet do konce akce střízlivej.\nNa co se v rámci Zažít město jinak 2019 sám těšíš?\nTěším se, že bude parádní počasí, dorazí hodně lidí, načepuju si první točené krásně vychlazené pivko Chotěboř, ženě naliji sklenku prosecca a připijeme si s našimi skvělými sousedy a kamarády.\nKoukněte se i na konkrétní program akce Zažít Londýnskou jinak.


Svatba na ostrově Mauricius 2010/2011 - - Svatba ... - str. 174\n« Předchozí 1 ... 172 173 174 175 176 ... 345 Další »\nmauricius2011 @nicol8 Dakujem, tak ak mi ho lucil preda, tak ti ho rezervujem a ked sa vratime z Mauricia, tak bude tvoj, jo?\n8. črc 2011 ve 20:43 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucil07 @mauricius2011 Jojo jsme domluvené, zjistím to poštovné. pá\n8. črc 2011 ve 20:56 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nmauricius2011 @lucil07 Oki, dakujem pekne\n8. črc 2011 ve 21:51 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nnicol8 @mauricius2011 Super. Závidím, že už to máte za chvilku. Já se ještě načekám\n9. črc 2011 ve 12:01 • Odpověz • To se mi líbí •\nmauricius2011 @nicol8 uvidis ako to ubehne, pamatam sa ako sme to mi pred rokom planovali a uz je to tu\n9. črc 2011 ve 12:28 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucil07 @nicol8 My to plánovali od srpna na vkěten a fakt to rychle uteklo\n9. črc 2011 ve 13:14 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nnicol8 @mauricius2011 Psala mi Vladenas, že má taky toho průvodce na prodej. Ona je taky ze SR tak by bylo možná lepší když si to vezmeš od ní a já od Luci07 kvůli poštovnému\n11. črc 2011 v 09:43 • Odpověz • To se mi líbí •\nmauricius2011 @nicol8 ahoj, napisala som lucil, tak uvidime, co odpise, ci ho uz poslala, ci nie, jo? potom ti dam vediet\n11. črc 2011 v 15:44 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\n@mauricius2011 AHoj holky-už jsme to psala maur do IP-já jsme to na poštu zanesla zrovna dneska-cena za pšotovné na SLovensko mě teda ale překvapila. je to škoda, že jsme se takhle minuly\n11. črc 2011 v 16:46 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nberemka Holky, mám asi pro některé z vás divnou otázku, ale...jak jste řešily oznamování vdavků u moře v práci? PO jste donesly oznamko a i nějakou výslužku ze slušnosti? U nás se vdavky očekávají a kolegyně občas vyrypují, že až se vdám, že to a ono, a že se těší na zákusky a že mi nechají upéct kolegyní svatební dort etc...vůbec nevím, jak se zachovat, jak to řešit...Případně jaké byly reakce lidí vpráci?\n11. črc 2011 v 17:48 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucil07 @beremka My jsme to neřešili nijak. Manžel si myslí, že do soukromých věcí nikomu nic není. Normálně nikomu nic neřekl a až měli poradu začali se vyptávat-protože si všimli prstýnku. Jinak myslím že právě proto se jedeš vdát někam daleko aby ses vyhla i těm výslužkám apod co patří ke klasické svatbě.\n11. črc 2011 v 18:04 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nberemka No prááááááávě. Mně se ty peripetie kolem fakt nelíbí,ale tlak okolí je docela velký...všichni čekají kdy, třesou se na to. No a my tak, tajnůstkáři\n11. črc 2011 v 18:24 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucil07 @beremka Je to hlavně vaše věc-od manžela v práci spousta lidí ani neví kdy měl svatbu, kdy apod. O nás to doted neví spousta lidí\n11. črc 2011 ve 20:19 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\niris11 @lucil07 ahoj,planujeme taky svatbu na Mauritiu,zatim teda valcime s rodici pritele. Moc se jim to nelibi. Chtela jsem se zeptat, zda je jeste aktualni ten pruvodce, o kterem pises. Rada bych si ho poridila. Diky za odpoved. Irena\n11. črc 2011 ve 21:38 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucil07 @iris11 Už jsme ho poslala Mauricii Jo a nejlepší je to s rodiči vůbec neřešit\n12. črc 2011 v 08:20 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nnicol8 @iris11 Ahoj, na kdy to plánujete? Já si ten průvodce nakonec kupuji na knihcentrum.cz. Mají ho tam jen za 299Kč.\n12. črc 2011 ve 12:28 • Odpověz • To se mi líbí •\niris11 @nicol8 no datum je jeste ve hvezdach, ale predpokladam, ze v zime. Zjistovala jsem si jake tam je pocasi a tezko si vybrat. Na netu psali, ze tam muzou byt od ledna do brezna nejake cyklony,ktere trvaji par dni ....\n12. črc 2011 v 15:35 • Odpověz • To se mi líbí •\nMoje cast rodiny s tim nemazadny problem,ale pritelovi rodice jsou dost verici,takze jsme narazili, ale s tim jsme pocitali...zamlcovat jsme to ale nechteli....\n12. črc 2011 v 15:37 • Odpověz • To se mi líbí •\niris11 Holky, urcite se uz orientujete lip nez ja. Muzete nam doporucit agenturu na naceneni? Jsme z Brna, takze prichazi v uvahu Travel buSiness. Taky jsem si vsimla, ze hodne lidi zminuje blue marlin... Pak je jeste moznost si jen koupit samotny zajezd a svatbu si zorganizovat sami s mistni agenturou ......asi to ale rozhodnou penize za nas\n12. črc 2011 v 15:46 • Odpověz • To se mi líbí •\nnicol8 @iris11 Ahoj tak já jsem to zkoušela i u Blue Marlin i u TBC. Cenový rozdíl byl něco přes 10tisíc za stejný balíček a hotel. Výhodněji u Ck Blue Marlin.\nA hlavně pan z CK BM byl velmi ochotný. Tak nebylo o čem přemýšlet\nOrganizovat sama bych si to asi netroufla. A hlavně když máš svatbu spojenou i s pobytem přímo přes CK máte plno slev a výhod\n12. črc 2011 v 16:20 • Odpověz • To se mi líbí •\nkata13 @iris11 nicol ma pravdu, ked uz mate pobyt cez CK, svadba je uz najmenej, myslim, ze na fakture z blue marlin bola cena za svadbu nejakych 650eur, co je skoro nic oproti cene celej dovolenky a nemas aspon ziadne vybavovacky\n13. črc 2011 v 10:26 • Odpověz • To se mi líbí •\nevaamy ahoj, dnes jsem byla na matrice. z Mauricia mi došly dva papíry. "certified extract of a marriage entry" a "attestation of a celebration of marriage". od obou jsem si nechala udělat notářskou kopii a českou verzi od soudního znalce, ale matrikářka po mě chtěla jenom ten první papír..takže jsem za ten druhý platila zbytečně, nechápu, proč ho teda posílají, když není potřeba.. samozřejmě došlo i na svědky, prý dělá 3 svatby týdně a VÍ, že jsou potřeba jména a data narození. šla jsem na matriku sama, tak po mě chtěla okopírovanou občanku skoromanžela, naše pasy, originály rodných listů,originál oddacího listu + jeho kopii. do pc dělala "zápis o uzavření manželství", pak to vytiskla, dala mi to zkontrolovat a podepsat. zapsala tam i jaké budeme používat příjmení.\nv kanclu seděly dvě úřednice. u té druhé byl nějaký muž a když odešel, tak ta druhá na tu "moji" prej: "škoda, že máš práci, mohly jsme se zeptat pana učitele na ty knížky" ...\nmauricius2011 @evaamy ahoj, dakujeme za info no ja som velmi zvedava, ako to bude u nas na uradoch, dufam, ze vsetko pojde hladko\nUz niekto z vas skusal povedat, aj ze napr. s vami boli rodicia, pratelia, no proste niekto koho poznate a ti boli svedkovia, takze ste potom na urade nahlasili ich mena a udaje? Dakujem\n13. črc 2011 v 16:55 • Svatba byla v srpnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nkata13 @evaamy no staci ti len ten papier s apostilou, my mame tiez dva papiere. jeden nam dali hned v den svadby a potom ten druhy s apostilou. nastastie ja som nepotrebovala ani manzelovu obcianku ani nic, len rodny list som pre istotu mala so sebou. no odo mna tiez chceli mena svedkov, nakoniec som si vymyslela a poslala im to tak do mailu. im to uplne stacilo, keby ma to napadlo ked sme boli tam, tak by som povedala niekoho z rodiny a bol by svaty pokoj.\nale uz budu dva mesiace co cakam, uz by mi to mohlo aj prist z tej matriky\n14. črc 2011 v 08:16 • Odpověz • To se mi líbí •\nevaamy u nás na to mají měsíc, raději si tam zavolej a zaurguj to. jestli to někde "nezaložili" a nezapomněli na to jako na Mauriciu náš oddací list.. taky nám ho poslali, až když jsme se po něm začali shánět..\nMatriční nebo zastupitelský úřad postupuje žádost o zápis do Zvláštní matriky v Brně bezprostředně po jejím podání. Zvláštní matrika provede zápis do matriční knihy po obdržení podkladů nejpozději do 30ti dnů.\npak to pošlou zpátky na místní matriku a ti ti zavolají, že si pro to můžeš přijít\n14. črc 2011 v 08:40 • Odpověz • To se mi líbí •\nkata13 @evaamy jj teta na matrike mi povedala, ze zvycajne to trva 2mesiace a kedze je dovolenkove obdobie asi to bude trvat aj 3mesiace. myslim, ze to je u nas aj maximum. tak este chvilu pockam a ked tak potom im cinknem\n14. črc 2011 v 08:56 • Odpověz • To se mi líbí •\npavla_h @kata13 určitě to musí do 2měsíců poslat. Včera jsme byli na matrice v Opavě odkud to tam posílala a říkala, že to musí do měsíce poslat! Ale je to na nic to čekání\n14. črc 2011 v 09:15 • Svatba byla v červnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nkata13 @pavla_h na SR myslim, ze su to 3mesiace. to cakanie je uplne hrozne, este stale pouzivam stare priezvisko, najradsej by som mala uz vsetko doriesene\n14. črc 2011 v 09:20 • Odpověz • To se mi líbí •\npavla_h @kata13 jj přesně tak...\n14. črc 2011 v 09:29 • Svatba byla v červnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •\nlucil07 @kata13 Jé to mě mrzí-mnám řekli že ze zákona na to má mtrika 30 dní a bylo to za 2,5 týdne. ted čekám na obanku a řidičák a pak mi začně běhání\n14. črc 2011 ve 13:24 • Svatba byla v květnu 2011 • Odpověz • To se mi líbí •


Jaro i léto v Hotelu Star *** v Krušných horách s polopenzí, vířivkou a zábavným programem, Krušné hory - Loučná pod Klínovcem | SlevaDne\nJaro i léto v Hotelu Star *** v Krušných horách s polopenzí, vířivkou a zábavným programem\nHotel*** Star 1, Krušné hory - Loučná pod Klínovcem (mapa)\nPlatnost kupónu je od 16.5.2017 do 30.9.2017 dle dostupnosti.\nPásli ovce Valaši? Kdepak! Pásli ovce Krušnohorci a vy s nimi. Nyní máte skvělou příležitost vyzkoušet si na vlastní kůži, jaké to je být pasáčkem. Pro ty, kdo touží po něčem akčnějším, je přichystaná i varianta, při které si mohou zastřílet z luku či vzduchovky. Ale pozor, v této variantě již zvířátka nefigurují. Po zábavě pak k duhu jistě přijde venkovní vířivka v kouzelné přírodě pod Klínovcem.\n6 km od Klínovce\nModerní pokoje s LCD televizí\nBeachvoleyball hřiště přímo u hotelu\n2x ubytování pro dvě osoby v Hotelu***Star 1, 2 v pokojích s vlastním sociálním zařízením\n2x snídaně bufetového typu pro dva\n2x tříchodové menu k večeři pro dva\n1x hodina ve venkovní vířivce pro dva\nTrampolína pro děti i dospělé přímo u hotelu\n10% sleva na zapůjčení vybavení ve Sportcentru Klínovec (terénní koloběžky, horská kola, atd.)\nZdarma: parkování u hotelu, úschovna kol, , Wifi\nMěstský poplatek je již zahrnut v ceně\nPlatnost kupónu je od 16.5.2017 do 30.9.2017.\nMožné využít pouze o víkendech!\nPo zakoupení kuponu je potřeba provést rezervaci na: rezervace@3star.cz nebo na tel +420 474 333 885, +420 725 806 944\nDěti od 3 let do 12 let za příplatek 400 Kč/noc včetně polopenze\nCheck in 14:00, check out 10.00 hodin\nPředstavujeme Hotel*** Star 1\nModerně vybavený tříhvězdičkový Hotel*** Star 1 se nachází v obci Háj u Loučné, necelé 3 km od horského střediska Klínovec.\nUbytování v Hotelu Star 1\nUbytováni budete v nově zařízených, útulných pokojích s vlastním sociálním zařízením, internetovým připojením a LCD televizí. Parkování je zajištěno na bezplatném parkovišti.\nUbytování v Hotelu Star 2\nBudova hotelu*** Star 2 je ubytovací depandancí hotelu*** Star 1. Budovu tvoří 11 moderně zařízených a dostatečně prostorných pokojů, které nabídnou lůžka až pro 28 osob. Obdobně jako u hotelu*** Star 1 je na každém pokoji k dispozici internetové připojení a LCD televize. Přístup do objektu a pokojů je zabezpečen kartovým systémem.\nHotel je dále vybaven denní restaurací s výbornou kuchyní, kde pro vás každé ráno bude připraven snídaňový bufet a po dni plném aktivit Vám naservírují večeři o 3 chodech. Rodiny s malými dětmi jistě ocení dětskou sedačku či dětské porce. Krom jiného vám tu rádi připraví také raut či coffee break a nabídnou výběr jakostních vín.\nPříjemně posedět můžete u kávičky na zastřešené terase v suterénu budovy, kde se také nachází společenský salonek.\nPo celodenním výletování si určitě rádi odpočinete v sauně nebo si dopřejete bublinkovou terapii ve whirlpool.\nHotel*** Star 1 a Hotel*** Star 2 nabízí celkem pestrou škálu aktivit pro volnočasové vyžití přímo u hotelu, zmiňme beach volejbalové hřiště, trampolínu nebo dětský nafukovací bazén, který je k dispozici v letních měsících.\nPřímo v hotelu*** Star 1 je připraveno k zapůjčení několik horských kol značky EXE, které jsou vždy v řádném technickém stavu. Díky spolupráci se Sportcentrem Klínovec je možnost zajistit také horská kola pro děti či instruktora pro celodenní výlet s ukázkou zajímavostí v okolí Klínovce.\nKrušné hory patří mezi nejdelší pohoří ČR, jejich hřeben měří přes sto kilometrů. Naprostá většina míst je perfektně přístupná na kole. Z vrcholu Klínovce, doporučujeme využít lanové dráhy, jsou pro Vás připraveny nové cyklotrasy různých délek a obtížností.\nJežíškova cesta pro rodiny s dětmi (6 km)\nJežíškova cesta je určena především dětem. Zohledňuje i jejich věk a schopnosti, proto je rozdělena do dvou okruhů (5600 a 12900 m). Na cestě děti poznávají Ježíškův svět a do kartičky, kterou si vyzvedly v Infocentru Boží Dar vyplňují odpovědi na otázky a řešení úkolů z jednotlivých zastávek. Po trase jsou rozmístěny různé atrakce pro pobavení i odpočinek dětí. S vyplněnou kartičkou se děti vracejí do Infocentra, kde je čeká malý dárek.\nVyrazte také do Bikeparku Klínovec - zdejší trať splňuje přísná evropská i světová měřítka a je výzvou pro všechny, kteří to na kole z kopce dolů umějí. Na tuzemské poměry je poměrně dlouhá a velmi prudká. Vzhledem k délce trati 2665 m čeká na jezdce převýšení 470 m, jedná se tedy o velmi rychlý sjezd.\nStart je na horní stanici lanovky ve výšce 1230 m n. m., jen 14 výškových metrů pod vrcholem Klínovce, Velmi technicky náročná trať vede převážně po sjezdovce jižního svahu a po lesních cestách.\nHrad Hauenštějn (16 km)\nStrážní hrad Hauenštejn je královského založení z druhé půle 13. století. Velkoryse rozšířen a upraven v neogotickém slohu v průběhu 19. století rodem Buquoyů. Dnes postupně se obnovující rodinný hrad s nadregionálním kulturním centrem, s přilehlým anglickým krajinářským parkem, botanickou zahradou s arboretem a řadou možností netradičně stráveného volného času.\nProhlédnout si můžete celý pětipalácový areál hradu s tištěným průvodcem, navštívit patrová gotická sklepení, Rytířský sál s původním vyřezávaným dřevěným stropem, vystoupat na hradní věž, navštívit zámeckou kapli, zhlédnout výstavu dřevěných plastik v hradní galerii, projít se rozlehlým zámeckým horským parkem, využít dětský koutek a navštívit unikátní hornohradské arboretum. Od května do října je k dispozici i stánek s občerstvením a také se tu koná nespočet zajímavých akcí v průběhu celého roku.\nzdroj foto: http://hornihrad.cz/\n+420 474 333 885, +420 725 806 944\nHrad Horní Hrad (Hauenštejn) (9 km)\nZámek Klášterec nad Ohří (13 km)\nZřícenina hradu Hasištejn (18 km)\nZřícenina hradu Engelsburg - Andělská hora (25 km)\nBezručovo údolí (28 km)\nBungee Jumping Chomutov (28 km)\nSvatošské skály (29 km)\nPivovar Karásek a Stülpner Chomutov (29 km)\nOblastní muzeum v Chomutově (30 km)\nMěstská věž Chomutov (30 km)\nPodkrušnohorský zoopark Chomutov (30 km)\nKamencové jezero (30 km)


„Čeští poslanci píší americkým poslancům, že chtějí cenzuru.“ Foldyna se vysmál výzvě k „informační odpovědnosti“ - Sputnik Česká republika\n13:46 29. září 2020\n17:36 30.11.2019 Získat krátkou URL\n„Čeští poslanci píší americkým poslancům, že chtějí cenzuru. Před tím psali do Moskvy, teď do Washingtonu,“ napsal na svém Twitteru Foldyna.\nVyjádřil názor, že iniciativě českých poslanců se američtí zákonodárci vysmějí podobně, jako se v minulosti musel smát lídr SSSR Leonid Brežněv.\n„Myslím, že i ten Brežněv se musel někdy smát, co mu tenkrát psali. Stejně tak to asi bude dnes ve Washingtonu,“ dodal poslanec ČSSD.\nČeští poslanci píší americkým poslancům, že chtějí cenzuru.\nPřed tím psali do Moskvy, teď do Washingtonu.\nMyslím, že i ten Brežněv se musel někdy smát co mu tenkrát psali. Stejně tak to asi bude dnes ve Washingtonu.\n— Jaroslav Foldyna (@FoldynaJaroslav) 29 ноября 2019 г.\nPražská výzva k informační odpovědnosti\n„Novodobý zvací dopis. Žádost o omezení svobody slova…“ Mediální experti o Pražské výzvě k informační odpovědnosti\nJaroslav Foldyna, Google, Facebook, Kongres USA


Hlavní Aktuální dění Spisovatel Michal Viewegh má za sebou těžkých deset let. Málem zemřel a...\nMichal Viewegh, FOTO: Profimedia\nMožná jste si už povšimli, že když nějaký český umělec vydá knížku či desku, najednou je ho v médiích všude plno. Neúnavně se svými novinkami obíhají různé rozhlasové a televizní talk show. Avšak zdaleka ne každý má takové štěstí, že mu ta či ona stanice poskytne hodinový prostor, jak se to podařilo spisovateli Michalu Vieweghovi ve „Speciálu Interview ČT24“ v sobotu podvečer. Navíc ho zpovídala elitní moderátorka České televize Světlana Witowská.\nPrávě ona zásadním způsobem přispěla k tomu, že má smysl celý rozhovor sledovat a že nešlo o obvyklé bezvýznamné tlachání s celebritou. Hned v úvodu připomněla, že jeden z nejčtenějších českých spisovatelů má za sebou ne úplně snadných deset let, což na něm bylo patrné již na první pohled. Kvůli prasklé aortě málem zemřel, v době, kdy byl velmi vážně nemocný, ho opustila manželka, rozešel se také se svým dlouholetým vydavatelem a ve velkém domě na Sázavě (kde se Interview ČT24 natáčelo) zůstal zcela sám.\nKdyž se ho v návaznosti na sled nepříznivých události zeptala: „Jak se máte?“, Viewegh se snažil vtipkovat: „To je otázka na antidepresiva. To jsem si měl vzít ranní dávku dřív.“ Ale vzápětí se pochlubil, že už to není tak strašné jako dřív: „Píšu, pracuju, mám tady dobrý sousedy, kamarády. Už žiju docela dobře.“ Pak ale přiznal, že má částečný invalidní důchod, protože stále zápasí s následky své nemoci, především zhoršenou pamětí. Právě proto se rozhodl zavčas napsat svoji životopisnou knížku, byť by se mohlo zdát, že je na to v šedesáti letech, které oslaví letos v březnu, ještě poněkud mladý: „My, co jsme málem umřeli téměř v padesáti, tak si říkáme, že máme možná poslední chvíli. Takže já jsem rád, že jsem to napsal. Také musím zohlednit svoji paměť, která se stále zhoršuje, dokud si ještě něco pamatuji a dokud je stále naživu moje maminka.“\nBáječná devadesátá léta\nJakkoliv mu zdravotní potíže komplikují život a psaní, naštěstí neztratil svůj smysl pro sarkastický humor. Vyprávěl třeba, jak se díky psaní pamětí poprvé zeptal své maminky, jak byl počat. Ta prý ani nehnula brvou a odpověděla mu, že jsou dvě možnosti. Buď to prý byla sklepní garsonka někde v Krči nebo to byl stan na břehu řeky Váh. „Tak rozhodně upřednostňuji řeku Váh, takže garsonku škrtám,“ řekl jí prý. Prozradil také, kdy mu bylo během šedesáti let života nejlépe: „To bylo v době, kdy jsem se z toho autora povídek pro „Mladý svět“ stal známým spisovatelem, tak začátek devadesátých let.“ Dokonce si pochvaloval, že tehdy prožil krátké období svobody, protože byl čerstvě rozvedený, začal žít v novém bytě a v literatuře se mu dařilo.\nVe velmi poutavém rozhovoru ovšem vyvrátil mýtus, že jeho knížky mají většinou autobiografické prvky: „Ta autobiografičnost je trochu optickej klam. Já jsem samozřejmě zažíval dost jiný historky, než zažívají třeba hrdinové „Povídek o manželství a sexu“. To bych se i styděl, kdybych teď měl přiznat, že jsem to já. To je často kombinace mých historek, historek mých kamarádů a čiré fikce a výmyslů.“ Vzápětí však přiznal, že ve svém životě, než ho postihla právě řada fatálních pohrom, zažíval „promiskuitní a alkoholické období“. „Teď jsem samozřejmě někdo úplně jiný, já jsem teď skromný a sebekritický,“ nechal se slyšet v Interview ČT 24.\nZdroj: Interview ČT 24- Speciál


Lyžování s předškolními děti - Diskuse - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Diskuse » Dovolené a dětské tábory » Lyžování s předškolními děti\nEcht Kelišová 9536 příspěvků 27.02.18 16:33\nAhoj, zajímalo by mne, jak řešíte organizaci zimní dovolené, když máte předškolní děti? Jak plánujete lyžování dětí a i následné vaše lyžování? Nějak zjišťuju, že je docela problém najít vhodnou školičku pro děti, kde by byla individuální výuka a následné hlídání, ideálně rovnou u sjezdovky, aby si dospělí mohli taky zalyžovat. Třeba 0,5-1km školička od hlavního střediska mi přijde daleko - než člověk předá děti, následně si jde zalyžovat, tak už pro ně může jít. Se pak na sjezdovce a s hlídáním s partnery střídáte? Už jsem tedy našla co potřebuji, ale trávím tím nějak dost času, hledám na mapách kde se co nachází atd. Plánujete předem nebo se ptáte a sháníte lyžování/hlídání až na místě?\nUkecaná baba ;) 1243 příspěvků 27.02.18 16:38\n@jowana stridame a hledame (dopredu i na miste)\nKelišová 6498 příspěvků 27.02.18 16:39\nLyžovali jsme s nimi, oba lyžují od 3 let a teď když ke jim 6 a 8 můžu říct, že už jim skoro nestačím a to jsem hodně slušnej lyžař.\nKelišová 7033 příspěvků 27.02.18 16:41\nCo mám zkušenost z Rakouska, tak školičky bývají bez hlídání. Většinou to rodiny dělají tak, že lyžují společně s dětmi nebo se střídají.\nKelišová 6104 příspěvků 27.02.18 16:44\nŘešil jsem loni, v Horní Malé Úpě nástupní místo do školičky 50m od hotelu, takže pohodlně pěšky, dopolední skupinový kurz 2 hodinky, odpoledne každému hodinku individuál, dalo se tam tutově domluvit i hlídání, ale nepotřeboval jsem, sháněl jsem to předem, rezervace hotelu i školičky po telefonu, až na místě nemusí být volno. Řekl bych, že v jiných střediscích to bude fungovat obdobně…\nZávislačka 4625 příspěvků 27.02.18 16:47\nKdyz byli mali a na lyzich zacinali (oba ve 3,5 letech), tak jsme se stridali. Muz jezdil rano, ja po obede, ten nelyzujici vzdycky hlidal. Jak zacal jezdit starsi, bral si ho muz ob den dopo sebou, ja hlidala mladsiho a jela pak na svah po obede, muz odpo hlidal oba. Ale my jezdime v bande, kde to takhle funguje u kazde rodiny, takze pak ten co lyzuje, nejezdi sam. A ted kdyz lyzujou obe decka, tak si je stridame, obcas jim dame volnej den a pak jezdime zase na stridacku, ale bez nich. Nebo jedem vsichni spolu. Obcas jsem taky ja nebo chlap jeden svuj pulden vynechala a brali jsme je oba spolu a ucili jezdit. Jinak jsme ale sluzeb lyz. skolek primo an svahu nevyuzivali, decka absolvovaly kazdej kurs v Nemcickach. Takze my jsme uz jen navazovali na to, co umeli. Kamaradi ale brali decko na jednodenni lyzovacku a tam vzdycky dali do lyz. skoly. Tak si dite na nase spolecne tydenni expedice „nachystali“\nPříspěvek upraven 27.02.18 v 16:51\nHvězda diskuse 50717 příspěvků 4 inzeráty 27.02.18 16:50\npřesně. na velkých sjezdovkách jezdí od 3. Už ve dvou jsme si je posílali na minisjezdovkách nebo vozili na hůlce…\nMiniškoličky mi přijdou vyhozené peníze - prostě zimní odkladák pro děti, jejichž rodiče si chtějí zalyžovat. To už je radši nechám babičkám a zalyžuji si sama, nemusim za děti platit školičku ani ubytko. A pak jsem si to s nimi užila pořádně na sjezdovkách, věnovala jsem se jim a naučili se razdva.\nPak je samo něco jiného individuální instruktor, to je paráda, ale cenově pro nás nedostupné v řádu několika hodin za den.\nEcht Kelišová 8142 příspěvků 27.02.18 16:53\nA co jet s cestovkou?\nZávislačka 4625 příspěvků 27.02.18 16:53\nOno podle me je fakt lepsi zacit v nejakym mensim arealu, kde je vsechno po ruce. Takze se da sklidem dite dat na hodinu do lyz. skoly a mezitim si zajezdit sam. Pak ho vzit na detskej vlek a trenovat s nim dal. To pak vyhozeny penize nejsou. Staci tri ctyri takove soboty a pak uz se da jet i na ten tyden.\nHvězda diskuse 69359 příspěvků 27.02.18 17:21\nUž několik let Brázdim kopce za dětma, nejdřív jsem učila starší, ve chvíli, kdy se s ní dalo obstojně lyžovat, nastoupilo plížení za mladší. Ale letos už dá většinu červených, tak to jde. Stojím a koukám na ni, jak kus sjede, pustím si to svým tempem a tak dokola. Když jede sem tam manžel, tak se střídáme u mladší. Starší už lyžuje jak my. Počítám, že příští rok už to bude dobrý. Prostě pár lyžařských sezón je obětováno detem\nVesmírná mluvilka 34981 příspěvků 27.02.18 18:04\nŘeším to stejné, byli jsme takhle už druhou sezonu a ne každý může lyžovat s dětmi, jak často čtu. Mladší mi na tom vydrží půl hodiny, starší taky tak. I když starší na tom stojí třetí sezonu, není schopný udělat pluh, takže opravdu jakékoliv ježdění s dětmi nehrozí. Loni jsme byli v Janských lázních, školička s hlídáním i s lyž. výukou byla přímo u penzionu, kde jsme bydleli, takže fakt super. Hned u školičky i dětská sjezdovka pro děti, co už lyžují a 50 m do penzionu vlek, kterým se člověk už dostal výš na velké sjezdovky. Hlídání jsme měli jen na dopoledne, odpoledne jsme s dětmi byli my. Bylo to super, ale tedy vyšlo to dost draho. Letos jsme jeli společně s prarodiči na železnorudsko. Bydleli jsme kousek do nich a děti jsme jim 4× nechali na dopoledne, ale museli jsme pak autem přece jen ještě kousek jet a víc jak 2 hodiny se lyžovat nedalo, už jsme zase nestíhali být zpátky dle dohody s rodiči. Už přemýšlím, co příští rok, buď asi opět Janské lázně - raději bych alpy, ale nevím, jak je to tam s hlídáním dětí, my jezdili vždy do Italských a tam nic takového nebylo. U bych se opravdu ráda svezla, co máme děti, jsem si nezalyžovala a ještě tak další 3 roky to moc nevidím, takže dohromady 10 let, to je na mě fakt moc dlouho Jsem na tom dost závislá. U moře jsem nebyla 20 let nechybí mi, ale tohle opravdu moc chybí.\nHvězda diskuse 50717 příspěvků 4 inzeráty 27.02.18 18:13\n@ixule píše: Řeším to stejné, byli jsme takhle už druhou sezonu a ne každý může lyžovat s dětmi, jak často čtu. Mladší mi na tom vydrží půl hodiny, starší taky tak. I když starší na tom stojí třetí sezonu, není schopný udělat pluh, takže opravdu jakékoliv ježdění s dětmi nehrozí. Loni jsme byli v Janských lázních, školička s hlídáním i s lyž. výukou byla přímo u penzionu, kde jsme bydleli, takže fakt super. Hned u školičky i dětská sjezdovka pro děti, co už lyžují a 50 m do penzionu vlek, kterým se člověk už dostal výš na velké sjezdovky. Hlídání jsme měli jen na dopoledne, odpoledne jsme s dětmi byli my. Bylo to super, ale tedy vyšlo to dost draho. Letos jsme jeli společně s prarodiči na železnorudsko. Bydleli jsme kousek do nich a děti jsme jim 4× nechali na dopoledne, ale museli jsme pak autem přece jen ještě kousek jet a víc jak 2 hodiny se lyžovat nedalo, už jsme zase nestíhali být zpátky dle dohody s rodiči. Už přemýšlím, co příští rok, buď asi opět Janské lázně - raději bych alpy, ale nevím, jak je to tam s hlídáním dětí, my jezdili vždy do Italských a tam nic takového nebylo. U bych se opravdu ráda svezla, co máme děti, jsem si nezalyžovala a ještě tak další 3 roky to moc nevidím, takže dohromady 10 let, to je na mě fakt moc dlouho Jsem na tom dost závislá. U moře jsem nebyla 20 let nechybí mi, ale tohle opravdu moc chybí.\nno, když to je právě to… Stojí na tom 3. sezonu a neumí udělat pluh… po 4 dopoledních výuky na lyžích - troufám si říct, že snad žádné dítě není tak lyžařsky rezistentní, že by po 3 sezonách výuky, individuální přístupem neumělo zaplužit. Takže podle mě typickej problém školiček - 5 dětí na jednoho instruktora, jedno dítě jede, 4 čumí, z celkových 4 hodin výuky děti hodinu oblékají, hodinu svlékají, hodinu promrhají odváděním na záchod. A ze zbývající hodiny fakticky lyžuji 1/5 času.\nHvězda diskuse 50717 příspěvků 4 inzeráty 27.02.18 18:16\nNo, asi tak. Mám zkušenost, že s 5-6ti už se dá zalyžovat s tím, že se toho nalyžuje méně, pomalejším tempem, ae už na normálních červených sjezdovách.\nSedmileták už lyžoval loni jak já a to si troufám říct, že lyžuju velmi slušně. Ale karving už v osmi zvládne na prudších svazích, kde já se bojím.\nNo a v tom věku 3-4r jsme to těm dětem obětovali, o to rychleji se to naučli a nám se to ted vrací.\nEcht Kelišová 8402 příspěvků 27.02.18 18:18\nJezdili jsme na jednodenní výjezdy do střediska, kde byl intruktor pro děti a Kidpark - dítě na dopoledne instruktorovi, my si zatím zajezdili a a poledne domů - děti usnuly v autě vyčerpáním\nMladší jezdí od loňska (4 roky) už obstojně, normálně sjede červené/modré sjezdovky. Občas na děti počkáme, ale nějak zvlášť nás to neomezuje. I když já tedy nejsem nadšenec prahnoucí po černých a po super střediscích, malý český kopec nám stačí\nKecalka 130 příspěvků 3 inzeráty 27.02.18 18:23\n@jowana maly byl 3× ve skolicce s individualni vyukou a vubec se nic nenaucil, tak zacal jezdit s nami a po druhym kopci uz sjel sjezdovku uplne sam, dalsi den uz s nami normalne jezdil i cervenou a jeste mu nebyli ctyri roky. Takze me se nejvic osvedcilo jezdit s jezdit…\nDěti a lyžování\nLyžování Itálie s dětmi?\nLyžování na Lipně s dětmi\nLyžování s dětmi- Hochoetz, Kuhtai, Pitztal\nLyžování po ET?\nDovolená sever Itálie, kde hledat?\nKterý autokemp byste doporučili pro děti v okolí Brna?\nDobová 2018 k moři\nNechat děti týden na hlídání?


Sada vykrajovátek perníček do domácnosti\nNejlevnější Sada vykrajovátek perníček\nBalení obsahuje 3 vykrajovátka ve tvaru postavičky perníčku (panáčka). Rozměry: 10 x 7,5 cm 6,5 x 5 cm 3,2 x 2,2 cm Vyrobeno z pocínovaného potravinářského plechu. Recept pro inspiraci: Šlehačkové cukroví Suroviny: 2 hrnky polohrubé mouky, 1 šlehačka, 1 Hera Postup: Vypracujeme těsto, dáme odpočinout na cca 24 hod. do lednice. Vyválíme placku a vykrajujeme menší tvary. Pečeme do zlatova… Zobrazit celý popis produktu >>>\nObchod Hospodynkam.cz nabízí levný produkt Sada vykrajovátek perníček, za výhodnou cenu 55 Kč. Zboží je v kategorii SADY VYKRAJOVÁTEK.\nSada vykrajovátek perníček za akční e-shopovou cenu\nTento Sada vykrajovátek perníček produkt z kategorie SADY VYKRAJOVÁTEK již u nás koupilo přes desítky zákazníků. Navštivte také tuto sekci SADY VYKRAJOVÁTEK a můžete ušetřit za dopravu jedním nákupem. Výrobní označení 3024.


Nová verze knihy o CBFEM | IDEA StatiCa\nNová verze knihy o CBFEM\nPřed čtyřmi roky profesor František Wald a jeho tým připravili první vydání knihy, která popisovala unikátní a inovativní metodu pro posouzení ocelových styčníků – CBFEM. Nyní vychází čtvrté vydání této publikace, které přináší kromě změny názvu knihy také aktualizované příklady a rozšířený obsah.\nV září roku 2016 vydal profesor František Wald a jeho tým knihu s názvem "Benchmark cases for advanced design of structural steel connections". Na tvorbě obsahu publikace se nemalou měrou podílelo také několik odborníků z řad zaměstnanců IDEA StatiCa. Podporu pro vydání knihy pak poskytly dvě významné univerzity - ČVUT v Praze a VUT v Brně.\nNový název, bohatší obsah\nV červenci letošního roku vyšlo již čtvrté upravené vydání této knihy, které nese nový název "Component-based finite element design of steel connections". Nemění se ale pouze název knihy, ale především došlo ke změnám v obsahu. Přibyly nové verifikační příklady a navíc všechny dosavadní verifikace byly přepočítány pomocí novější verze softwaru IDEA StatiCa.\nNový název publikace reflektuje skutečnost, že se metoda CBFEM (Component-based Finite Element Method) stala v komunitě inženýrů-statiků všeobecně známou a uznávanou.\nNový název ještě nemusí znamenat automaticky lepší obsah. Ale i na ten samozřejmě došlo - přibyla například celá nová sekce verifikace uzavřených průřezů, která prokazuje použitelnost metody CBFEM pro tento typ styčníků. Zatímco předchozí vydání knihy byla postavena na výpočtech z verze 6 softwaru IDEA StatiCa, v novém vydání jsou všechny příklady přepočítány v novější verzi 10.1, která byla vydána na podzim 2019. A věřte nebo ne, IDEA StatiCa za ty čtyři roky ušla ve vývoji a možnostech výpočtu pořádný kus cesty. Stačí se podívat na to, kolik nových funkcí a možností za ty roky přibylo.\nTo vše znamená, že nové verifikační příklady jsou pokročilejší, podrobnější a přesnější, díky čemuž přinášejí lepší možnosti pro posouzení ocelových styčníků bez ohledu na jejich topologii a zatížení. Vybrané verifikační příklady jsme publikovali také v našem Centru podpory.\nPublikace představuje metodu CBFEM (Component-based Finite Element Method), která přistupuje inovativně k navrhování a statickému posouzení ocelových spojů a styčníků. Umožňuje inženýrům analyzovat a posoudit zatížené spoje a styčníky bez ohledu na geometrii.\nMetoda CBFEM je synergií standardní metody komponent pro návrh ocelových styčníků a metody konečných prvků. To umožňuje statikům používajícím IDEA StatiCa posuzovat velmi širokou škálu ocelových styčníků. A vždy zůstat na straně bezpečné tak, jak ji definuje příslušná stavební norma, ať už je to Eurokód, AISC nebo další.\nTato kniha vám pomůže lépe porozumět bezpečnému navrhování a posuzování nejrůznějších ocelových styčníků a spojů na základě širokého spektra norem a kódů.\nPapírová verze knihy je k zakoupení v univerzitní prodejně Českého učení technického v Praze. Případně bude k dispozici na mnoha různých akcích pro zákazníky, kterých se IDEA StatiCa účastní.\nNově lze knihu pořídit také v elektronické podobě (PDF). Zakoupit ji můžete na platformě Payhip.\nBěžná cena Cena pro studenty\nEbook 60 EUR +DPH 70% sleva


STABILA - Kapes.vodováha Pro Magnetic Gen. 1 mm/m\nKapes.vodováha Pro Magnetic Gen. 1 mm/m\nKatalogové č.: 38055 101\nS extra silným vzácným magnetem - až 5x silnějším než obvyklý ferritový magnet. Přesnost měření +/- 1,0 mm/m na obvyklém místě.\nPlastová vodováha mini s elektrickým speciálním vybavením. S vyspárováním pro vedení šroubováku. Přídavné podlahové měřicí plochy.\nRychlé a bezpečné horizontální seřízení UP spínačů a zásuvek.\nRobustní pouzdro s hliníkovým jádrem Pravoúhlé hliníkové rámy se dvěma přesně vyfrézovanými měřicími plochami (po straně a na dně). Extra silný vzácný magnet měřicí ploše dna a postranních měřicích plochách, přídavná čistě vedená N drážka. Maximální odchylka úhlu rámů +/- 0,1°. Vertikální měřicí plocha je v úhlu 90° k horizontální měřicí ploše. Umožňuje vertikální měření s horizontální libelou. Dodání včetně stabilního klipu na pásek.\nMěření na plochých a kulatých površích.\nTyp: Pocket Pro Magnetic\nL x B x H mm: 70 x 20 x 40


Knihy měsíce – březen 2011 – Knižní doupě\nby Syki · Published 2.4.2011 · Updated 8.1.2015\nChcete vědět, kolik jsem toho přečetla a jaké knihy byly ty nej…?\nProč: Protože jsem se na tuhle knihu tak strašně těšila a když to srovnám se všemi ostatními, které jsem za celý měsíc přečetla, musím říct, že šlo nejspíš vážně o nejlepší knihu. Jay faktor opět nezklamal.\nKrásní mrtví: Jonas (Eden Maguire)\nProč: Už to tak bude. Ze všech knih byla rozhodně provedením nejslabší. Přesto knihu nezatracujte, myslím, že si svou cílovou skupinu najde. Je to prostě čtení na jedno odpoledne, na které brzo zapomenete. Já jsem bohužel na tuhle knihu už dost stará…\nBitva o labyrint (Rick Riordan)\nProč: Protože jsem si knihu opravdu užila a tuhle sérii doporučuju všem – mladším i starším. Možná vám bude chvíli trvat, než se do toho dostanete, ale pak to nebudete chtít pustit. Percymu neskutečně fandím.\nVáhání (Maggie Stiefvater)\nProč: Do téhle knihy jsem vkládala naděje. Možná až moc. To, co z toho Maggie udělala se prvnímu dílu podobalo jen vzdáleně. Nebýt Isabel a Colea, bylo by to hodně slabé. A to říkám i přesto, že mám Sama ráda. Připadalo mi, jako by se z něj ve dvojce stal slaboch.\nOdstíny života (Lucie Adamová)\nProč: Protože člověk vůbec netušil, co se stane na další stránce. Protože se tam bojuje. Protože se tam umírá. Protože tam jsou emoce. Protože je to prostě drsné… Jo a protože je tam Gabe 😀\nProč: Rozhodně nejvtipnější kniha. Děj byl naprosto předvídatelný a přesto mě neskutečně pobavil. Doporučuju všem, kteří si nechtějí lámat hlavu nad tím, proč ten zabil toho a tamten pokousal támhletoho. Perfektní oddechovka.\nProč: Jedním slovem – Jay faktor… I když to byla vlastně dvě slova… Jay, Jay, Jay… škoda, že takoví kluci jsou jen na stránkách knížek.\nProč: Knižní debut nadějné české spisovatelky, kterou většina z nás zná, nebo o ní alespoň někde četla. Kniha se jí opravdu povedla a vy byste si ji měli jít v dubnu hned koupit.\nProč: Kniha od knihy je to lepší a lepší. Už netrpělivě čekám na poslední díl a říkám si, že jsem po knihách měla sáhnout už dávno.\nRoztomilé malé lhářky (Sara Shepard)\nProč: Seriál mám ráda, i kniha se mi líbila. A když spojili jedno s druhým, líbí se mi to ještě víc.\nMoře nestvůr (Rick Riordan)\nProč: Ta zelená mi tam prostě nesedí. A navíc jako jediná kniha ze všech má červený nápis – divné. Červené nápisy nejsou nikdy moc dobré. Většinou až moc vybočují a neladí s celkem.\nGabe (Odstíny života – Lucie Adamová)\nProč: Ano, je přehnaně ochranářský a někdy až moc žárlivý a majetnický… ale čert to vem. TEAM GABE\nIsabel (Váhání – Maggie Stiefvater)\nProč: Tahle holka si toho užila víc než dost. A i když vypadá jako pořádná potvora a někdy se tak i chová, dokáže se zachovat správně a lidi okolo sebe podržet. Nebýt jí, kdo ví, co by bylo. Získala si mé sympatie.\nPercy (série Percy Jackson – Rick Riordan)\nProč: Hodně jsem si ho oblíbila. Přestože se jako polobůh a potencionální hrdina narodil, do svého hrdinství spíš vyrostl a dospěl.\nJay a Violet (Desires of the Dead – Kimberly Derting)\nProč: Ti dva jsou jako dvě poloviny jednoho vajíčka. Jeden bez druhého nedají ani ránu a když jsou od sebe delší dobu odloučeni, cítí, že jim kousek chybí. Jejich vztah se mi moc líbí.\nTohle je tedy moje měsíční hitparáda. Řeknu vám, že se mi některé knihy vybíraly docela těžce. U některých jsem hodně uvažovala a měnila… až z toho vzešlo tohle.\nbtw Může se stát, že se vám některé obrázky tady na blogu nebudou objevovat. Včera mi photobucket vypověděl službu, takže jsem celý včerejšek napravovala škody. Není to ještě všechno hotové, takže mějte prosím chviličku strpení. Pokud ode mě máte jakékoliv obrázky přímo s mými odkazy (jako button, obrázek challenge, jiné buttonky), někde jsem už kódy opravila, takže si je můžete opravit taky, popřípadě si je stáhněte a někam sami nahrajte. Omlouvám se…\n>Série The Body Finder sa nemôžem dočkať… ako som už spomínala na FB, brat mi obe vydané časti kúpil, ukázal mi ich i cez webku, a som z toho ešte viac na vetvy, ako by sa patrilo. Pevne verím, že to s tou angličtinou zvládnem. Sprvoti som si myslela, že pri Shiver to je moja chyba – že nerozumiem. Ale polku knihy som prečítala bez väčších problémov… asi ma nechytajú udalosti v strede knihy 🙂 Ktovie. Inak sa mi tvoja mesačná hitparáda veľmi páči, vždy sa pri nej pousmejem a pozdvihne mi náladu. A k počtu prečítaných kníh: AKO TO STIHAS POPRI PISANI BAKALARKY?! Syki, ty si jednoducho queen of books 🙂\n>Stormy, já čtu po večerech, když mám dlouhou chvíli nebo když si prostě potřebuju odpočinout. Počítám, že přes duben a květen toho tolik nenačtu, protože se mi státnice a finiš bakalářky blíží.\nTěším se, až si začneš číst The Body Finder… pak to budeme muset všechno rozebrat a popovídat si o síle Jay faktoru 😀\nDalší post >Tisíce planoucích sluncí (Khaled Hosseini) by Willinda\nPředchozí post RC review: Roztomilé malé lhářky


Založení a základní nastavení účtu Google Analytics (2018) | ✍ BLOG netpromotion\nJak jednoduše a hlavně správně založit a nastavit účet v Google Analytics (GA)\nKlikněte na odkaz ZDE a vytvořte si účet GA pomocí následujícího návodu\nPřihlaste se na Váš gmail účet a vyplňte účet pro GA dle vzoru níže:\nNemáte ještě gmail účet? Jednoduše založíte ZDE.\nInzertní funkce – Aktivovat “demografické přehledy” a “přehledy zájmů”\nvraťte se do GA přehledů do sekce Publikum / Demografické údaje / Přehled a aktivujte si tam “demografické přehledy”\nSearch Console – propojit, propojení je užitečné, protože např. hledané dotazy z Googlu máme možnost vidět v GA\nZemě nebo území časového pásma – musí být nastaveno Česko a české časové pásmo, jinak výsledky měření nebudou správné\nMěna – pokud jste např. eshop v ČR, je potřeba nastavit Kč\nFiltrování robotů – zaškrtněte, neochrání Vás to před všemi roboty, ale aspoň před některými. Roboti mohou zkreslovat statistiky návštěvnosti a to je nežádoucí\nSledování vyhledávání na webu – zapněte a nastavte pouze v případě, že máte možnost interního vyhledávání\npřepište parametr z url adresy viz obrázek do políčka v GA\nImplementace na web, otestování\nJakmile se Vám podaří GA implemenovat do Vašeho webu, doporučujeme otestování správnosti měření dat. Jen tak budete mít jistotu, že od začátku měříte to, co potřebujete, víte, kde to najít, a pak už jen získaná data správně použijte!\nPokud Vaše administrace např. WordPress umožňuje nainstalovat plugin / rozšíření pro GA (např. MonsterInsights), postačí pouze vložit “UA-XXXXXXXX-Y”. Pokud ne, je nutné celý měřicí kód vložit do zdrojového kódu do hlavičky. Měřící kód musí být vložen na všech podstránkách, aby GA měřil celý Váš web.\nOtestování. Měří mi GA správně?\nNavštivte svůj web např. úvodní stránku a v GA obratem zjistíte, zda je Vaše návštěva měřená.\nZákladní filtrace: odfiltrování IP adres (vlastních návštěv)\nTo proto, aby byla Vaše data co nejpřesnější a nezkreslená Vašimi vlastními návštěvami.\nNejdříve si vytvořte nový výběr dat, na kterém použijete filtr. Většina klientů totiž chybně používá pouze výchozí výběr dat, na kterém když navíc použije chybně filtraci, může o potřebná data přijít. Ale když máte 2 výběry dat, výchozí poběží nefiltrovaně (pouze kvůli záloze dat) a druhý filtrovaně (snažíme se přece o co nejpřesnější čísla).\nJak nastavit nový výběr dat:\n– nastavte si stejně jako výchozí výběr dat\nOdfiltrování IP adres, odkud nejčastěji na Váš web přicházíte\na) Nejdříve zjistěte svoji IP adresu – ZDE\nb) Vytvořte si filtr\nc) Otestování správného fungování filtrace\nOtevřete úvodní stránku Vašeho webu a mrkněte se do GA, zda Vás v reálném čase měří, pokud ne, tak je to správně! Tedy Vaše návštěva, kterou nechcete do návštěvnosti počítat, je správně odfiltrována a nezobrazuje se. Na mobilu si poté (dočasně samozřejmě) vypněte wifi síť a přes mobilní data vstupte znovu na úvodní stránku Vašeho webu a následně opět v GA zkontrolujte, zda jste měřeni, pokud ano, je to správně. V tuto chvíli jste měřeni pouze přes mobilní data.\nZvládli jste to? Gratulujeme! A pokud ne, rádi Vám poradíme, nebo pomůžeme GA nastavit, abyste o zajímavá data nepřišli!\nPOTŘEBUJI POMOCI S NASTAVENÍM GA


Moderní-Dějiny.cz | Pavel Vranský vzpomíná na převádění na Ostravsku\nPublikováno: 4.10.2011, Aktualizováno: 25.3.2012 18:01\nV rámci letní školy Moderních dějin se Martin Šmok ze USC Shoah Foundation Institute zaměřil na metodologii práce s filmovým interview. Vybral tři výpovědi vztahující se k fenoménu přechodů a převádění na Ostravsku v době od 14. března 1939 do konce srpna roku 1939, kdy přes tuto hranici odešlo do Polska na 5 000 uprchlíků. Nebýt toho, tak by byl vážně narušen vznik druhého zahraničního odboje. Marcel Mahdal představil pracovní list k těmto videonahrávkám.\nSe narodil roku 1921 v Lipníku nad Bečvou, vyrůstal ve Frýdlantu nad Ostravicí, později rodina žila v Ostravě. Po útěku do Polska se přidal k exilové Československé armádě, po ústupu přes území SSSR byl zařazen do jednotky na Blízkém Východě, bojoval u Tobruku, konec války jej zastihl v Británii. Po návratu do Československa měl v padesátých letech jako každý člen západních jednotek problémy, v době největších protižidovských štvanic si raději změnil jméno: původně se jmenoval Wechsberg. V březnu 1939 mu bylo necelých 18 let.\nV roce 2006 se Nadace stala součástí Univerzity Jižní Kalifornie, a přijala nové jméno: USC Shoah Foundation Institute for Visual History and Education, tedy Shoah Foundation Institut Univerzity Jižní Kalifornie pro vizuální historii a vzdělávání. Tato změna jména odráží rozšířenou misi Institutu: snahu přemoci předsudky, netoleranci a nesnášenlivost – stejně tak jako utrpení, které způsobují – pomocí vzdělávacího využití těchto archivních interview. Více informací o Institutu můžete najít na webové stránce


GPS souřadnice: 50.627818N, 15.237418E\nSdílení stránky obce Chloudov\nBannery pro sdílení obce Chloudov:\nZaslání odkazu na obec Chloudov e-mailem.\nMáte nějaké doplňující, upřesňující nebo opravné informace pro obec Chloudov? Víte o nadcházející události, kterou můžeme prezentovat? Napište nám!\nChloudov je obcí, místní částí nebo osadou spadající pod obec s pověřeným obecním úřadem Koberovy\nMožnosti ubytování v obci Chloudov\nNabízíme Vám tipy kam na výlet v obci Chloudov a jejím okolí.\nInformace o počasí pro oblast: Chloudov\nVzdálenost meteostanice od obce Chloudov: 13 km\nV okolí obce Chloudov se také nachází\nDo vzdálenosti: 10 km od obce Chloudov\nDo vzdálenosti: 20 km od obce Chloudov (všechny kategorie)\nDnes má svátek Ambrož a ve správním obvodu obce Železný Brod se toto jméno nevyskytuje?\nZOO Liberec je ve vzdušné vzdálenosti 20 km od obce Chloudov?\nNázev obce Chloudov se v České republice vyskytuje v názvu obce, nebo názvu místní části pouze 1x?\nSki Centrum Zásada je ve vzdušné vzdálenosti 8 km od obce Chloudov?\nRozhledna Kozákov je ve vzdušné vzdálenosti 4 km od obce Chloudov?\nDlaskův statek je ve vzdušné vzdálenosti 5 km od obce Chloudov?\nArboretum Bukovina je ve vzdušné vzdálenosti 10 km od obce Chloudov?


Creance | grafický design a fotografie\nAč je to dnes moderní a snad někdy i žádané, nebudeme Vám nabízet stovky či tisíce fotografií. Nepovažujeme tento přístup za profesionální a tudíž Vám poskytneme jen kvalitní záběry momentů, které by určitě ve Vašem svatebním albu neměly chybět. Všechny fotografie, které pro Vás pořídíme, se samozřejmě stanou Vaším majetkem. Vzhledem k tomuto faktu nikdy nepoužíváme fotografie za jiným účelem, než za jakým byly pořízeny. Nebudeme se jimi nikde prezentovat, ani je jinak zveřejňovat či šířit. Vše bude samozřejmě ošetřeno smluvně.\nFotografujeme pouze digitálně a to kvalitními DSLR fotoaparáty značek Canon a Nikon. Všechny fotografie před předáním projdou profesionální postprodukcí. Na CD obdržíte fotografie ve dvou základních provedeních, menší snímky(.jpg) pro použití na webu či zaslání přes e-mail, v tiskové kvalitě(.tiff) pro tisk až do formátu 30x40(300dpi) a k tomu i originály digitálních negativů. Fotografie si můžete nechat zhotovit ve Vašem oblíbeném minilabu, nebo případně využít našich služeb. Fotografie tiskneme až do formátu 30x40, na velice kvalitní fotopapíry českého výrobce značky FOMA.\nZdarma z Vašich snímků vytvoříme webovou galerii, kterou na našich stránkách vystavíme po dobu dvanácti měsíců. Odkaz na tyto stránky bude samozřejmě neveřejný a tudíž jen pro Vaše potřeby(Vaší rodinu či známé).\nPro ujasnění všech podmínek zakázky a celkové organizaci fotografování, preferujeme osobní kontakt s dostatečným předstihem. Při fotografování svatby je důležité počítat s větší časovou rezervou, zvláště při focení skupinových fotografií či portrétů novomanželů. Jako vodítko pro výběr adekvátní služby jsme pro Vás připravili následující tři varianty. Vše je však otázkou dohody a na přání Vám samozřejmě vypracujeme nabídku individuální.\n36 kvalitních upravených fotografií v tiskové kvalitě formátu 30x40(300dpi)\nPro fotografování Vám budeme k dispozici cca. 2 hodiny.\nNafotíme pro Vás: příjezd svatebčanů, obřad, gratulace, skupinové foto a portréty novomanželů\nJako výsledek naší práce obdržíte všechny fotografie na CD, tisk jedné fotografie 30x40 a šesti fotografií 15x21\n60 kvalitních upravených fotografií v tiskové kvalitě formátu 30x40(300dpi)\nPro fotografování Vám budeme k dispozici cca. 3-4 hodiny.\nNafotíme pro Vás: příjezd svatebčanů, obřad, gratulace, skupinové foto a portréty novomanželů, zahájení svatební hostiny (rozbíjení talíře), svatební stůl, přípitek, společná polévka, krájení dortu.\n84 kvalitních upravených fotografií v tiskové kvalitě formátu 30x40(300dpi)\nPro fotografování Vám budeme k dispozici cca. 7-8 hodin. V této variantě pro Vás zaznamenáme ty nejdůležitější momenty z průběhu celého dne od počátečních příprav po večerní zábavu.\nKe všem třem variantám je třeba, jako náhradu cestovních výdajů, připočíst 5,- Kč za každý ujetý kilometr, ale jen v případě, bude-li to k Vám dále než 50km.\n10x15 – 15,- Kč\n13x18 – 25,- Kč\n15x21 – 30,- Kč\n21x30 – 90,- Kč\n30x42 – 180,- Kč\nRodinná fotografie, portréty, akty\nRádi byste si vystavili fotografie Vašeho potomka, či měli nějakou společnou rodinnou „ateliérovku“, pro potěšení své či svých blízkých? Sami máme malé ratolesti a víme, jak náročné je zároveň bavit dítě a fotografovat, či být najednou u fotoaparátu i na fotografii. Rádi nafotíme Vaše ratolesti i celou Vaší rodinu. Nebudeme Vás tahat nikde po chladných a neosobních ateliérech. Vše nafotíme velice diskrétně přímo u Vás doma, kde se Vy i Vaše ratolesti budete cítit nejlépe. Budete více uvolněni a na výsledných fotografiích to bude samozřejmě znát. Nebudeme se snažit o strojení rozličných kýčovitých motivů, a naopak se budeme snažit zachytit Vaše osobnosti tak, aby Vám fotografie i po letech byly potěšující vzpomínkou.\nNastávajícím rodičům, a v budoucnosti i potomkům, určitě udělá radost série fotografií maminčina „bříška“. Tatínkové jsou samozřejmě vítáni. Jejich přítomnost fotografii a nakonec i fotografování samotnému, velice prospěje a umocní Váš emoční zážitek. Nafotíme sérii portrétů, u kterých se samozřejmě hodí zavítat trochu i k fotografii aktu a pojmout celé fotografování poněkud umělečtěji, záleží samozřejmě jen na Vaší odvaze.\nČerstvým rodičům velice rádi zvěčníme první dny života jejich potomka. Vhledem k naší ohleduplnosti nechceme rušit ty úplně první dny života malého človíčka a tak tuto službu nabízíme až po Vašem návratu z porodnice.\n12 kvalitních upravených fotografií v tiskové kvalitě formátu 30x40(300dpi)\nNafotíme pro Vás sérii portrétů jednotlivých členů i celé rodiny\nJako výsledek naší práce obdržíte všechny fotografie na CD, tisk jedné fotografie 30x40 a čtyř fotografií 15x21\n20 kvalitních upravených fotografií v tiskové kvalitě formátu 30x40(300dpi)\nNafotíme pro Vás sérii akčních fotografií vašeho potomka při hře či dovádění a portrétů pro babičky\nBarevně, černobíle(sépie, či monochrom) nebo kolorované fotografie, výběr záleží jen na Vás\nJako výsledek naší práce obdržíte všechny fotografie na CD a tisk šesti fotografií 15x21\nBarevné, černobílé(sépie, či monochrom) a kolorované fotografie, výběr záleží jen na Vás\nJako výsledek naší práce obdržíte všechny fotografie na CD, tisk čtyř fotografií 21x30\n6 kvalitních upravených fotografií v tiskové kvalitě formátu 30x40(300dpi)\nJakub Zelenka, Hořice\nCopyright © Jakub Zelenka, 2004-2009


Dějiny a současnost, Misionáři bez člunu\nSetkání kultur v rané fázi moderní turistiky\nV druhé polovině 19. století se turistika stává doménou vzdělaných měšťanských vrstev. V útěku do přírody nevidí jen vlastní obhacení a příležitost k sportovním výkonům, ale také možnost místní „domorodé“ obyvatelstvo pozvednout na vyšší úroveň.\nJako se každoročně venkovu poskytovanými bohatými spolkovými prostředky a stále početnějším přílivem členů zcela zjevně zvyšuje hmotný blahobyt, bude i v duchovním vztahu stálý styk se vzdělanými turisty, kteří krásné tyrolské zemi projevují tak vřelé sympatie a plni úcty šetří starodávné mravy a zvyky jeho slušných obyvatel, jen ve všech směrech prospěšný. Tak líčili pronikání turistiky její šiřitelé – a prostřednictvím jejich zpráv obvykle také historici. Ti, kterým byl pokrok přinášen, zůstávali většinou němí. Na literární sebereflexi si příliš nepotrpěli. Nezbývá než je přimět, aby promluvili nyní. Budou jen matně vystupovat ze stínu turistů, budou dokonce hovořit jejich slovy, přesto se dozvíme leccos zajímavého o charakteru vzájemných setkání. V parafrázi klasické etnologické studie, v níž Bernard S. Cohn načrtl ideálně typický obraz misionářů ve člunu, kteří svým příchodem na jistý ostrov proměňují hodnoty a způsob života jeho původní společnosti, budeme sledovat střet dvou rozdílných kultur – turistů z českých zemí a horského obyvatelstva, se kterým se potkávali na svých cestách.\nSETKÁNÍ PRVÉ: TURISTA – HORAL Moderní turistika přivedla poprvé v historii do hor větší počty návštěvníků s odlišnou kulturou. V devatenáctém století přitahovaly vrcholy převážně muže z občanských a středních vrstev. Dělnictvo je začalo nesměle napodobovat až na samém sklonku století. Ženy dosud tvořily jen malé procento členstva. Navíc jim i v rámci turistických spolků připadaly mnohdy spíše dobročinné funkce. Turisty tak v našich příkladech setkání kultur budou reprezentovat právě movití, většinou vzdělaní (mnohdy akademicky) muži. Propagátoři rané turistiky legitimizovali své počínání různými mýty o jejím vzniku a účelu. V zájmu projektu bylo přesvědčit veřejnost o jeho duchovním rozměru. Šumperský turista vyzdvihl (1892) duchovní význam turistiky vysoko nad její tělesnou stránku: ...všechny může proniknout vědomí, že záležitost vytříbené turistiky je více než jen pouhý sport, že je uměním s nejkrásnějšími ideálními cíli, s etickým oprávněním, že je povolána vykonat kulturní misi, misi výměny nejplodnějších vzájemných vztahů mezi městem a venkovem, mezi přírodou a civilizací! Vznik turistiky je zde ospravedlněn její všeobecnou prospěšností. Poskytuje výhody nejen turistům, ale všem, kteří s nimi přicházejí do styku. Pro turisty je důležité, aby se jejich činnost nepovažovala za kratochvíli. Proto není turistika jen pouhý sport, nelze ji tedy redukovat na vlastní tělesnou aktivitu – je naopak představena jako umění s ideálními cíli. To ji zároveň v měšťanské společnosti orientované na hodnoty píle a šetrnosti v zárodku chrání před podezřením ze zahálčivosti. Turisty podle tohoto projektu nevede do hor primárně vlastní prospěch. Už předchozí citát však obsahuje protimluv. Druhá část věty sice hovoří o plodné výměně mezi městem a venkovem, první část však výměnu zahrnuje pod kulturní misi, v níž aktivní úloha připadá pouze turistům. Toto přesvědčení o jednoznačně pozitivní roli pokroku, které bylo součástí hodnotového kodexu občanských vrstev, se stalo konstitutivním mýtem rané turistiky. Těšínský E. A. Schroeder myšlenku stručně shrnul: Pud k cestování je nakonec nejvlastnějším motorem šíření civilizace. Vznik turistických spolků se tak vysvětluje jako logický průvodní jev pokroku. Alpské spolky, tyto květy moderní kultury, byly přece potřebou doby, zamýšlí se nad okolnostmi vzniku prvních turistických organizací výroční sborník Rakouského turistického klubu. Tak jako se v minulosti civilizace šířila extenzivně na ostatní kontinenty, zaměřila se turistika na intenzivnější „civilizování“ bližších regionů. Ke strategii etablování turistiky patřilo také zamlčování jejích konfliktních souvislostí. Turisté skicovali svůj ideální, nikoli pravdivý obraz skutečnosti, když v roce 1879 psali: Rakouský alpský spolek nalezl ve všech vrstvách obyvatelstva nejvřelejší ohlas. Zcela přitom vynechali nižší vrstvy, kterých se turistika dosud netýkala, a opominuli ne vždy nadšené přijetí samotným horským obyvatelstvem, které v méně slavnostních cestovních zprávách vychází na povrch. Teplický organizátor turistiky Reginald Czermack teprve v retrospektivním pohledu zmiňuje obavy z „luterských alpinistů“, které mezi domácím obyvatelstvem v začátcích podněcoval ridnaunský kurát. Právě na pozadí některých standardních konfliktních situací načrtneme komplikované vztahy rané fáze turistiky. Proč si pražský alpinista Dr. Victor Hecht naříkal: Nejnádhernější den, jaký si člověk může přát – bohužel neděle? Místním elitám byl příchod velmi liberálně věřících turistů s jistým podílem evangelíků a židů trnem v oku a někteří v něm viděli ohrožení pořádku a morálky. Pro turisty nebyla návštěva kostela klíčem ke spasení, zatímco po domácím obyvatelstvu se za neúčast na mši požadoval dispenz. Jak málo turistům na pravidelných bohoslužbách záleželo, dokládá i zpráva dalšího pražského alpinisty Johanna Stüdla a jeho mnichovského přítele Hofmanna: Okolo čtyř hodin jsme opět dorazili do Stüdlovy chaty. Nádherně se vyčasilo. Příhodný východní vítr dával s důvěrou očekávat jasné nebe i pro příští dny. Přesto jsem [Hofmann] nehledě k tomu nemohl nazítří podniknout žádný výlet, neboť se blížila neodvratná překážka v podobě neděle. Vůdci z Kalsu jsou v tomto ohledu neúprosní – žádnou túru nelze nastoupit před dokončením bohoslužby. Neděle se zde neprezentuje jako křesťanský svátek, nýbrž s drsnou pragmatičností jako nesnáz na cestě za uskutečněním vlastních předsevzetí. Stüdl také na jiném místě poznamenal, že nedělí a svátků je v Tyrolsku bohužel obrovské množství. Většinou se situace řešila kompromisem, takže turisté vyčkali ukončení ranní mše a následně se s domorodými vůdci vydali na túru, i když – jak dodává Stüdl – některý viděl své svědomí zatížené už tím, že zmeškal odpolední bohoslužbu. Také teplický Julius Payer zarmoutil (1865) kuráta, když v zájmu odpočinku po namáhavých túrách v neděli nešel ani do kostela. Ještě v době platnosti konkordátu se alpinisté nijak netajili svým pohrdáním církevními zákony. Ačkoli se kupříkladu rituál otevření nové horské chaty neobešel bez vysvěcení duchovním, panteisticky založení turisté, kteří náboženský slovník aplikovali spíše v souvislosti s přírodou než s institucionalizovanou vírou, v počátcích naráželi na odpor místních elit. Sociální hranici, která turisty a domácí obyvatelstvo dělila, nemohla zakrýt ani rétorika o vzájemné plodné kulturní výměně. Již jednou citovaný šumperský turista si povzdechl: Je umění vyjít s vesničany tak, aby [turisty] podporovali… Pro komunikaci s nimi doporučoval: Vyhýbáme se všemu nápadnému, vyzývavému, pouštíme se s lidmi do neškodných rozhovorů, aniž bychom dávali najevo převahu v inteligenci (pokud taková skutečně existuje). Inteligenční převaha se zde sice turistům výslovně nevyhrazuje, ale fakt, že se doporučují neškodné rozhovory, ukazuje, že se apriorně předpokládá. Text funguje zároveň jako návod, jak dosáhnout prosazení vlastních požadavků, zatímco o blahodárném působení na domácí obyvatelstvo se konkrétněji nehovoří. Od domácího obyvatelstva se očekávalo, že „ve vlastním zájmu“ přijme turisty s otevřenou náručí a poskytne jim k jejich aktivitám materiální zázemí. V době, kdy ještě ani v Alpách nestály spolkové chaty, byli turisté odkázáni na služby pastýřů. V horských kolibách uplatňovali své nároky na ubytování a stravu. Své cíle často prosazovali direktivně, když prostě oznámili svůj záměr v salaši přenocovat. Jakékoli materiální odškodnění ze strany pastýřů turisté považovali za nemístný požadavek, předložení účtu za nestydatost. Malostranský velkoobchodník Stüdl prožil s Karlem Hofmannem na svých alpských cestách tuto situaci nesčetněkrát. Popisují například, jak kolem deváté hodiny večerní přicházejí do setmělé chaty na Hoherkamalpe, narážejí na nevlídné uvítání pastýřem, jenž je teprve po přemlouvání a uplacení tabákem a mincemi nechává přespat. Odměna ale přichází jen v nejnutnějších případech, jako by domácí měli pokládat návštěvu turistů samu o sobě za čest. I Julius Payer si poznamenal, že ...vracející se pastýř z Bedole požadoval peněžité odškodnění za „disturbo“ (rušení). Takové ocenění za poskytnuté přístřeší ale turisté odmítali – jako Stüdl s Hofmannem v Meierově chatě: Pastýř z Meierovy chaty (…) byl od té doby, kdy jsme ho kvůli jeho nestydatým požadavkům pokárali, k turistům nedůvěřivý. Když jsme k salaši přišli a prostrčili hlavu dveřmi, zvolal, aniž by si dal práci se na nás podívat, že se máme nastěhovat do sousední chaty, že nikoho nepřijímá od té doby, co mu pár pánů ukradl jeho výdělek. Ten dobrák tedy považoval náš tehdejší škrt v jeho vysokém účtu za krádež! Turistické spolky nabádaly své členy, aby respektovali odlišné zvyky a způsoby horalů. Občanským vrstvám byl přesto vlastní požadavek na rozšíření a zevšeobecnění vlastních hodnot, z čehož vyplýval vnitřní rozpor ve vztahu k horskému obyvatelstvu. Na něm měla být totiž vykonána „kulturní mise“. Respekt k jeho způsobu života se neslučoval s myšlenkou zušlechťujícího vlivu vzdělaných a „civilizovaných“ turistů. Neznalost mravního kánonu a hodnot občanských vrstev se často odsuzuje jako „hrubost“, „primitivnost“, „necivilizovanost“, „naivita“, „průměrná inteligence“ nebo „zaostalost“. Samotní turisté sice dokázali postihnout existenci rozporu mezi svým projektem kulturní mise a problémem zachování tradičních hodnot místního obyvatelstva, ale nebyli schopni vyložit jeho kořeny. Moravský německý spisovatel Viktor Heeger proslovil na téma hospodářského, kulturního a národnostního významu cestovního ruchu přednášku, v níž mimo jiné řekl: Kulturní význam cestovního ruchu se zřídkakdy náležitě oceňuje, a přece by se dal postavit takřka výše než význam hospodářský. Delší styk s letními hosty a projíždějícími vzbuzuje v jinak odříznutých místních obyvatelích žádost poznat svět. Jejich rozhled se rozšiřuje, jejich netečnost vůči událostem mimo okruh obce se zlomí, vkus se vytříbí, touha po vzdělání se pozvedne, probudí se a zesílí jejich tvůrčí duch. Naproti tomu si ovšem Heeger povšiml, že se místní obyvatelé snaží mluvit místo svého domácího nářečí zpackanou spisovnou němčinou, vyměňují své venkovské oblečení za městský oděv, modernizují své staré útulné chalupy ve prospěch vesnických kasáren o mnoha pokojích atd. (…) Nám zbývá jen zabránit, aby se tato neblahá modernizační nákaza, která zuří proti tomu jednoduchému, původnímu a malebnému v sídlech a krajině, dále rozmáhala. Turisté (podle Heegera) tříbí vkus vesničanů a přinášejí pokrok. Ten se má ale omezit na přijetí duchovních hodnot občanských a středních vrstev – úcty ke vzdělání, výkonnosti („tvůrčí síle“) – a osvojení si jejich vkusu. Akceptování podnětů, které turisté hodnotí jako negativní, se interpretuje jako absence dobrého vlivu „měšťanů“, kterou je třeba aktivně odstranit. Turisté utíkají na venkov a do hor před modernizací, ale sami jsou jejími agenty. Jejich úmysly jsou antimodernizační (Heeger hovoří o „modernizační nákaze“), jejich vliv však působí opačným směrem.\nSETKÁNÍ DRUHÉ: TURISTA – HORSKÝ VŮDCE V oněch časech ještě existovali vůdci a nosiči... ohlížel se v roce 1930 na dobu před padesáti lety autor dějin Německého krkonošského spolku. Co se na přelomu dvacátých a třicátých let už jevilo jako naprostý anachronismus, fungovalo ještě na počátku dvacátého století, kdy Krkonošský spolek horské vůdce a nosiče stoliček s turisty nově proškoloval. V následujícím poměrně krátkém období ale došlo k tak pronikavým změnám, že se i současníkům jevila existence horských vůdců a nosičů jako záležitost vzdálené minulosti. Také průvodce po Šumavě nabádal, že k výletům vysokým lesem jsou vůdci většinou nutní. Privilegované vůdce by zde sice turista nenašel, ale na vhodné osoby se mohl dotázat hospodského nebo lesníka. Jako průvodci a nosiči se obecně doporučovali hajní a dřevorubci. Nosiče bylo možno najmout i v Jeseníkách a jiných pohořích českých zemí. Nicméně s větší frekvencí se turisté z českých zemí s horskými vůdci setkávali na svých túrách do Alp. Když roku 1863 podnikl svou první alpskou cestu Julius Payer, sotva mohl nalézt osobu, která by odpovídala jeho nárokům. Místo horských vůdců najal spíše nosiče. Teprve o dva roky později poznal v Johannu Pinggerovi ideál vůdce se všemi požadovanými dobrými vlastnostmi: Pinggera (Němec) je jediným schopným vůdcem Suldenu, 29 let stár, podsaditý, silný, jisté odvahy, bystrého a skromného charakteru a vpravdě spolehlivý... Pinggera evidentně odpovídal vzorovému vůdcovského charakteru. Podobně jako u služebnictva se na prvním místě cenila oddanost pánovi, dále spolehlivost, smělost a obětavost; ideální vůdce měl být kromě toho skromný a veselé mysli, naopak neměl holdovat alkoholu, což byl častý nedostatek horských vůdců. Payer si pochvaloval, že zatímco na vrcholu nejvyšší hory rakouské monarchie Ortleru prováděl kartografické práce, podával mu Pinggera maso a chléb přímo do úst. K charakteristice Pinggery nakonec dodal, že proti takovým vlastnostem se jeho průměrná inteligence vůbec nemusí brát v potaz. Odvaha byla mezi turisty často diskutovanou a oceňovanou vlastností vůdců. Do doby, než organizovaná turistika uzavřela s vůdci smlouvy o tarifech za jednotlivé túry, závisela jejich ochota následovat „pána“ na vlastním uvážení. Zdál-li se jim výstup příliš nebezpečný, jednoduše odmítli najímateli sekundovat nebo smlouvali o odškodnění. Horští vůdci provozovali ve skutečnosti služby turistům pouze jako přivýdělek ke své pravidelné práci a v případě úrazu nebo smrti při nebezpečné túře by po sobě zanechali nezaopatřenou rodinu. Teprve se zavedením pojištění horských vůdců turistickými spolky došlo k relativní rovnováze mezi podstupovaným nebezpečím a oceněním služeb. Podobenství horských vůdců a služebnictva je na místě. Intimní sféra obou skupin zůstávala oddělená. Vůdci spali v horských chatách od turistů izolováni, často na pryčnách ve zvláštním ležení nebo v kuchyni – tak jako městské služebnictvo. Také v rozdělení úloh se zrcadlila sociální praxe občanských vrstev. Předposlední bod domovního pořádku alpské Pražské chaty nabádá: Než se chata po každé návštěvě opustí, nechť vůdci důkladně očistí použité vybavení a uloží je na původní místo, zavřou dveře a okna. Páni turisté se prosí, aby nad provedením tohoto nařízení dohlíželi. „Pánům turistům“ je zde svěřen dohled nad najatými vůdci, na samotném úklidu spolkové chaty se osobně nepodílejí. Ještě těsně před první světovou válkou nebyl model horský vůdce-sluha zcela opuštěn a průvodce po slovinských Alpách musel napomínat: S vůdcem jednáme jako se společníkem, a nikoli jako s najatým sluhou. Přes nabádání se hranice mezi turisty a horskými vůdci zdála nepřekonatelná. Při spolehlivých službách dokázal turista – jako v případě Pinggery – od jejich „průměrné inteligence“ odhlédnout. Vůdcům se však vyčítalo, že nedokážou pochopit ideální cíle turistů. Payer si poznamenal: Botteri, který se ke mně přidružil, ukázal nahoru k průsmyku Topette a mínil, že jsme tam ráno dělali polentu, zdálo se, že to mu bylo tím nejdůležitějším a nejcennější vzpomínkou z celé cesty. Payer prováděl v oblasti kartografické práce a dotklo se ho, že vůdce ve chvíli odpočinku vzpomíná na tělesné požitky. Vůdci se často v textech označují za „přírodní lidi“. „Přírodní charakter“, údajná nezkaženost civilizací, vyvažuje v očích turistů jejich „necivilizovanost“ a „primitivitu“. Připodobnění k „primitivním“ národům se ve zprávách turistů objevuje opakovaně: Hutter (…) mi dal darem vlastnoručně vyhotovenou malbu Glockneru, jejíž umělecké vyvedení přirozeně příliš nevyniká nad mexické obrazy božstev. Měřítkem pro civilizovanost je zde pochopitelně západní civilizace. ‚Medvěd‘, jistý Payerův nosič s podprůměrnou inteligencí, opřený o vyložená zavazadla, vykazoval tupou lhostejnost černošského otroka. Primitivnost jednoho mladíka zase Payer komentoval přirovnáním k opici: Dole v chatě dřepěl u ohniště osmnáctiletý hoch, jehož vzezření velmi hovořilo pro Darwinovu teorii. I Pinggera jako jeden z nejvyhledávanějších vůdců, když byl pozván u oběda ke stolu důstojníků, obveseloval svou dobromyslnou naivitou celou společnost. Turista musel překonat počáteční špatný dojem z vůdcových prohřešků proti normám občanských vrstev, aby nakonec mohl prohlásit na těchto jednoduchých přírodních lidech jsem se naučil oceňovat jejich vynikající vlastnosti, jak napsal Payer. Oceňovat dobré vlastnosti horských vůdců se turista musel naučit, jako něco, co zpočátku nedokázal. Ale rozloučení s vůdcem opět plně odpovídá kulturně předepsanému rozdělení rolí propustil jsem Pinggeru, který plakal. Payer, jehož společnost oceňovala mistrovství ovládání emocí, zde o svých vlastních pohnutkách mlčí. Naproti tomu horský vůdce, který stojí blíže přírodě, nechává vytrysknout své emoce a pláče. Podobnost konfliktních situací nás vedla s jistou nadsázkou ke srovnání „kulturní mise“ šiřitelů rané moderní turistiky s misionářskou činností u přírodních národů. Jakkoli se oba procesy odehrávaly na zcela odlišném pozadí, odpovídá konfliktní obraz rané turistiky historické skutečnosti mnohem více než v prvním odstavci načrtnutá a dlouho tradovaná idyla. Rovnováha proklamované vzájemné plodné výměny se často ocitala na nakloněné rovině a v tomto stadiu ji zachytil i náš pohled.\nLITERATURA R. Amstädter, Der Alpinismus. Kultur–Organisation–Politik, Wien 1996; T. Antonietti, Bauern, Bergführer, Hoteliers. Fremdenver-kehr und Bauernkultur – Zermatt und Aletsch 1850–1950, Baden 2000; D. Günther, Alpine Quergänge. Kulturgeschichte des bürgerlichen Alpinismus (1870–1930), Frankfurt am Main–New York 1998; D. Lejeune, Les „Alpinistes“ en France la fin du XIXe et au début du XXe sicle (vers 1875–vers 1919). Étude d’histoire sociale, étude de mentalité, Paris 1998; D. Robbins, „Sport, Hegemony and the Middle Class: the Victorian Mountaineers“, in: Theory, Culture & Society, 1987, vol. 4, s. 579–601.\nMartin PELC (nar. 1980), studoval v Opavě a Würzburgu, nyní doktorand univerzity v Opavě. Věnuje se zejména dějinám volného času.


100 km na dva Krakonoše\n"Na Krkonoších vládne od nepaměti Krakonoš. A pod horama se už vystřídalo pánů, že by je nespočítal. No a tohle bylo za časů pána z Trautenberka. Moc velký pán to teda nebyl. Zámek měl jako větší chalupu. Čeledě všehovšudy jednu děvečku, jednoho pacholka a jednoho hajného, takového nanicdílo, budižkničemu, darmo povídat. Ale poroučet uměl náramně, jako by mu patřilo sakumprásk všecko od Sněžky až po Jilemnici."\nTo je ale panečku revír! Co takhle prozkoumat jeho část od Sněžky po Vrchlabí? Trauteneberkové v naší společnosti dosud nevymřeli a Krakonoš, tak ten snad vládne rukou spravedlivou krkonošským horstvům stále. Nakonec nás o tom přišel přesvědčit sám osobně před devátou hodinou večerní na vrchlabské náměstí. V tu dobu se na tomto náměstí sešlo přes tři stovky sportovních nadšenců s úmyslem projít 100km přes Krakonošovu domovinu. Mezi těmito nadšenci jsme stanuli i já s Honzou s odhodláním napravit loňský nezdar (vzdali jsme kvůli prudkému dešti) a také si spravit chuť po smolném kufru v Krušných horách z minulého víkendu.\nPočasí bylo vymalované jak z dětských omalovánek. Předpověď hlásala bezdeští a v sobotu měly dorazit dokonce tropické teploty. Fyzicky jsme byli připraveni, bolístky žádné, takže vše napovídalo tomu, že cestu k dokončení K100 máme otevřenou. Přesně v 21.00 bylo mocným Krakonošem odstartováno. Ještě rozloučení pro štěstí s rodiči, synovcem Pájou a konečně vstříc této výzvě! 100 kilometrů jsme ještě nikdy na jeden zátah nešli.\n1. KONTROLA PŘEDNÍ ŽALÝ (1018m n. m.) 6,3km\nHonza vyrazil na trať s hůlkami v batohu. Já jsem si je nesl pohotovostně v ruce. Do akce jsem je poprvé zapojil při výstupu na Žalý, kde byla první kontrola. Ač je to hned pro začátek slušný strmější vstup do závodu, tak se mi zdálo, že jsem ho letos zvládl ve větší pohodě než v minulém roce. Na kontrole se netvořily očekávané fronty, a tak jsem se hned věnoval doplňování tekutin v podobě čaje a minerálky. Cestou na Žalý jsme míjeli Olafa. Dodnes vzpomínáme na loňský ročník a jeho start s lahváčem v ruce.\n2. KONTROLA HORNÍ MÍSEČKY 17,3km\nZe Žalého jsem zapnul svůj reflektor neboli dar přítele Lensera a s bráchou jsme přešli do poklusu. Startovní pole se již začalo natahovat, ale do Horních Míseček jsme stále byli s někým v kontaktu. Ač navigační analfabet, tak jsem si cestu vybavoval a v Horních Mísečkách jsem sledoval pravou stranu, kde jsem očekával chatu s kontrolou. Kontrola byla však přemístěna do jiné budovy na levou část trasy. Na kontrole jsem s chutí snědl energetickou tyčinku. Měl jsem tedy napřed v plánu jenom její půlku, ale nakonec padla celá.\n3. KONTROLA HARRACHOV 30,7km\nZ Míseček jsme vyrazili po zelené již osamoceni. Poznamenáni krušnohorskou anabází jsme neustále sledovali turistické značení a hledali zelenou značku. V jednom okamžiku nás zarazila skupina závodníků, která se vydala stezkou odbočující doprava. S Honzou jsme znejistili, ale i přesto jsme se vydali jiným směrem, kterým vedla zelená. Honza hlídal pravou stranu a já levou a vždy jsme si navzájem hlásili značky. Naše cesta se později ukázala jako správná, a tak jsme byli rádi, že se nám vyhnulo zbytečné kufrování. Jelikož z Dvoraček vede asfaltka až do Harrachova, pojali jsme tuto 7km část běžecky. Snažili jsme se při výklusu odpočívat. Kontrola v Harrachově byla přemístěna z autobusového nádraží do Sportbaru 007. Nasprejované šipky na silnici nás dovedly až na místo, kde už měla být kontrola. S ostatními stovkaři jsme zmateně hledali sportbar, až najednou někdo objevil na dveřích malou cedulku s názvem závodu. Po točitých schodech jako do kostelní věže jsme se dostali do vrchního patra baru a následně na terasu, kde probíhala kontrola a občerstvení. S Honzou jsme každý čapli chleba se sádlem a škvarky a vychutnávali si tento výživný pokrm. Neodolali jsme a ještě jsme si vzali na půl jeden krajíc. Čekala nás totiž monotónní část závodu.\n4. KONTROLA LUŽICKÁ BOUDA 52,2km\nZ terasy baru jsme se vydali do spárů lesa, v němž po naší levé straně mumlaly Mumlavské vodopády. Organizátory z občerstvovačky jsme byli instruováni, že musíme jít asi kilometr až na most, po kterém přejdeme na druhou stranu. Chvílemi to vypadalo všelijak, ale nakonec se před námi most vynořil a my jsme tak mohli přejít Mumlavu suchou nohou a pokračovat dál po asfaltce. Loni jsem na této cestě usínal a letos tomu nebylo jinak. Opět mě tak čekaly moje klasické halucinace v podobě stihomamů a chvilkové výpadky, kdy jsem si to v polospánku čároval ze strany na stranu, jako po hodně vydařeném večírku. Zkusil jsem se nakopnout Carbonexem, ale moc to nepomohlo. Honza byl svěží, a tak jsem se snažil držet jeho nohou (obrazně) a bezhlavě jsem ho tak následoval.\nOd Krakonošovy snídaně se stále nekonečně stoupalo až k Vosecké boudě. Zde jsem to stále ještě poznával. Až Tvarožník (Svinské kameny) byl tím posledním mezníkem, kam jsme při loňském nedokončeném závodu došli. Od této části byla pro mě trasa K100 premiérová. Díky jasné obloze se nám naskytnul nádherný pohled na nasvícenou noční polskou kotlinu. V čase 3 hodiny a 20 minut bylo patrné rozpoznat na obloze svítání. To mě na jedné straně překvapilo a zároveň potěšilo, že noční část brzy vezme zasvé. Nadpozemským úkazem se pro mě staly Sněžné jámy. Středověkým dojmem působily všelijaké dřevěné kůly, které ohraničovaly hřebenovku. 28 kilometrů dlouhou hřebenovku, která z rozcestí pod Tvarožníkem nese název "Cesta česko-polského přátelství" (polsky Droga przyjaźni polsko-czeskiej) a vede přes Sněžku až po Pomezní Boudy. Cesta byla zbudována v roce 1962. Zajímavostí je, že v roce 1981, kdy byl v Polsku vyhlášen výjimečný stav, byla Sněžka v ose hranice rozdělena provazem a zakázána jakákoliv komunikace s osobami na druhé straně. Toť praví vševědoucí Wikipedie.\nKamenitou cestou jsme se postupně dostali přes ohořelé torzo Petrovy boudy ke Špindlerovce. Od ní jsme sešli k Lužické boudě, kde byla umístěna kontrola číslo 3. Zde jsme si pochutnali na gulášovce a věnovali se menší údržbě našich chodidel. S Honzou jsme začali olepovat klubající se puchýře. Bohužel jsem došel k nemilému zjištění, že Compeed náplasti mi na ploskách vůbec nedržely. Nikdy před tím se mi to nestalo. Honza mi dal kus i ze své várky, ale efekt byl stejný. Natáhl jsem tedy ponožky s nadějí, že ponožky náplasti "nějak" přitlačí a udrží. Při psaní této reportáže už vím, že jsme na tomto místě opomenuli jednu důležitou věc a to obnovit mázu, jak by řekla Katka Neumannová.\n5. KONTROLA DOMEK MYSLIWSKI 59,3km\nZ Lužické boudy jsme stoupali kousek po červené, ale pak jsme odbočili po zelené na polské území. Tento úsek zpomalil asi nejen nás, ale jak jsem sledoval, tak i ostatní. Chvílemi nás někdo předběhl, ale po chvíli jsme ho "předbíhali" zase my. Terén tvořily vesměs různé mokřiny a do cesty se pletly kořeny a kamení. Poskakovali jsme jako potrefení kamzíci a snažili se zbytečně nenabrat do bot. Šlo to však jen stěží. Občas tak bota zajela do mokré bažiny a z úst vyletělo nejedno peprné slovo. Bylo to dost ubíjející a zpestřením se tak staly aspoň úseky, v nichž jsme mohli přecházet po dřevěných chodnících. Jedna z blížících se dvojic už na nás z dálky volala, proč před nimi neustále rozhazujeme po cestě ty šutry?! Honza na to odvětil, že je speciálně pro ně nestíhá rozbíjet na menší a dělat z nich šotolinku.\nPo 5km jsme se dostali na rozcestí pod Pielgrzymy a přes Polanu po modré až k Domku Mysliwski. Zde jsme si pochutnali na opravdu výborných sušenkách a doplnili tekutiny z balených vod. K výběru byla ještě káva a čaj. Čekal nás výstup na nejvyšší bod ČR. Slunce začínalo nabírat na síle.\n6. KONTROLA SNĚŽKA 65km\nJelikož Lysou mám již ve svém seznamu a Sněžku ještě ne, byl pro mě tento výstup něčím jedinečným. Od Domu Mysliwski jsme se napřed vydali špatným směrem. V jeden okamžik proti nám vyjel UAZ a já hned hlásil Honzovi, že jako narušitelé to máme spočítaný. Po pár přeptáních se na správný směr, jsme se napojili opět na modrou a kolem krásného horského plesa Maly Staw (příroda jako vystřižená z Vinnetoua) jsme pokračovali po žluté až k černě značené polské stezce. Odtud už nás čekalo stoupání na Sněžku z polské strany. Výstup vedl "pro změnu" po kamenité cestě lemované řetězy. Honza zvolil rychlejší tempo a já spíš takové úspornější. Každopádně měla tato dřina své kouzlo a opojný pocit přišel při výstupu na vrchol Sněžky. Panoramata byla výstavní a my se tak mohli na chvíli kochat krásou modré planety. Na Poštovně jsme si kleštěmi pro kontrolu procvakli mapku a razítkem ji ještě zkrášlili. Brácha provedl pár telefonátů, nějaké to foto a já jako žíznivější člen Krajandy jsem polykal obsah právě zakoupené PETky.\n7. KONTROLA POMEZNÍ BOUDY 72,1km\nNa "rovnějším" úseku pod vrcholem Sněžky jsem provedl další údržbu chodidel. Opět však bohužel bez mázy. Puchýře už se hlásily o slovo a já od této chvíle trpěl až do cíle ve Vrchlabí. V jedné části sestupu jsme měli možnost vidět průběh stavby kamenného chodníku. Chodníky jsou v těchto částech tvořeny kameny ne naležato, ale nastojato. Vypadá to zajímavě a chodit se po tom taky dá. Asi dvakrát jsme se minuli s polskými běžci a běžkyněmi, kteří právě vybíhali na Sněžku. Kamenitou cestu občas vystřídal úsek s hliněným podkladem. To byla úleva! Přehoupli jsme se přes Svorovou horu a před chatou Jelenka nás čekaly nepříjemné kamenité schody. V Pomezních Boudách nám chvíli trvalo, než jsme v místě bývalé celnice našli nakonec sedmý kontrolní bod. Podávali zde pivo v otevřeném kufru auta, na stolech byly chleby se sádlem nebo marmeládou. Honza mě překvapil volbou tekutého Krakonoše. Samozřejmě jsem ho v tom nenechal a s chutí ho následoval. Na občerstvovačce jsme se seznámili mj. i s dvěma zcela zdecimovanými závodníky.\n8. KONTROLA PEC POD SNĚŽKOU 82,4km\nZ Pomezek jsme pokračovali po červené až ke kostelu v Malé Úpě, kde jsme se napojili na modrou značku, která nás měla dovést až do cíle. Vesměs se jen klesalo a tak dostávaly zabrat prsty a plosky nohou. Bylo mi jasné, že do cíle se půjde s bolestí a na morál. Brácha na tom byl o něco lépe, ale z jeho z tváře se dalo vyčíst, že k úpění nemá daleko. Za Velkou Úpou jsme omylem zapomněli odbočit přes most, a tak jsme pokračovali do Pece po rozpáleném chodníku vedle silnice. Slunce pálilo ze všech sil a po těle se řinuly potůčky potu. Do Pece jsme dorazili slušně žízniví, a proto jsme na kontrole zamířili hned k přepravce s mírně nachlazeným pánem hor. Honza doplnil kejml a dokonce ještě dostal kousek protekční bábovky, který vyloudil. V infocentru jsme nakoupili nějaké dárky, abychom nepřišli s prázdnou a "hurá" do poslední části závodu.\n9. CÍL VRCHLABÍ 100km\nV prudkém stoupání vedoucí z Pece k Husově boudě nás kolemjdoucí dřevorubec upozornil na náročnost trasy, doporučil zásobu vody a pivo prý jedině až v cíli. Abychom nezlehčovali jeho rady, tak jsme mu naše dva kousky raději zamlčeli.\nPřed Hrnčířskými boudami jsme opět narazili na duo zkušených pánů. Chvíli jsme se za nimi vyváželi, aby nám následně ukázali správnou odbočku, u boudy Mír. Po pár stech metrech jsme však už pánům nestačili. Hlavně tedy já. Pomocí hůlek jsem se odpichoval jako Švejk o berlích před vojenským lékařským konsiliem. Do cíle už zbývalo necelých 13km. Necelých, ale dlouhých 13km! Už jsme jeli doslovně na rezervu. Veškeré síly nám ubraly puchýře a otlačené plosky nohou. Jinak nic nebolelo. Stehna v pohodě a o podkolenních šlachách jsem ani nevěděl. Ale nemůže být vše ideální, to by pak byl závod moc jednoduchý.\nPravděpodobně za Horním Lánovem se nám podařilo sejít z cesty. Ten kdo značil modrou značku do Vrchlabí, tak musel být opravdu veselé kopy. Značení bylo jedním slovem hrozné. Za Lánovem jsme se vydali podél ohradníku. Zprovoznil jsem navigaci v mobilu a zjistil, že modrá vede asi 200m pod námi. Napříč loukou jsme se vydali správnou cestu hledat. Dle slehlé trávy bylo vidět, že jsme nebyli první, kdo tady zakufroval. Ještě asi 2x jsme narazili na rozcestí, kde nebyla značka. Jednou jsme si pomohli sami, podruhé nám poradil zběsilý motorkář. Zdálo se nám, že neustále kroužíme kolem Vrchlabí, které se spíše vzdaluje, než přibližuje. Nakonec jsme přece jen do něj "slavnostně" vešli. Před Pelíškem na nás čekali rodiče s Pájou. Potkali jsme tam i krajana ze Znojma, který nám popisoval svou kufrovanou anabázi v Polsku.\nKrakonošovu 100 jsme zvládli za 21 hodin 28 minut. Jestli se v některém z následujících let vrátíme, určitě se pokusíme pokořit 20hodinovou metu. Druhá polovina závodu byla pro nás hodně těžká. Hlavně psychické vyrovnání se s bolestí. K100 tak považuji společně s prvním ročníkem B7 za nejtěžší závody, kde jsme si osahali své mezní fyzické limity.\nP. S.: Slunce cestou pálilo tak náruživě, že nám v dalších dnech kompletně odešel kryt našich spálených hlav, synovci zvaný heliport.