Stránky: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 … 28\n#21 30.05.2015 21:06:11\nTak v Zašově to byl dobrej hukot! Neskutečná účast tipuju tak přes 120 motorek https://www.youtube.com/watch?v=5GxGZZV … e=youtu.be\nEditoval Hoždy (30.05.2015 21:45:04)\n#22 31.05.2015 10:06:21\nno jo tam je vždy velká učast.měli to pěkně namotané kucííí.konečně pořádné crosscountry\nco jsi tam nacvičoval v tom vyjezdu ?nebo to byl partak?a jak jste dojeli?\n#23 31.05.2015 11:59:38\nfiss: Nevím co myslíš Ve výjezdu jsem snad problémy neměl. Jinak všude Asi 32 pozice A vy?\n#24 31.05.2015 13:03:45\nno tak tos asi nebyl ty v tom druhém vyjezdu na vrcholku tam tahal typek nějakého gase bral jsem to jako trening takže jsem se za nikym nehnal lažo plažo a byla s toho pěkná 18 pozice ale po těch 2 hodkách sám jsem se citil jako ten smajlík už se těším až pojedu 4hodinovku na offroudu\n#25 31.05.2015 13:18:36\nfiss: 18 pozice je super. Já jsem spokojen mám natažené vazy v obou kotnících a tak jsem byl rád že jsem dojel bez zranění a ještě né poslední\n#26 01.06.2015 09:52:12\nfiss: Jestli myslíš tohle tak to je moje selfíčko , jsem se natáhl před foťákem a noha pěkně zabolela. Jsem zvažoval, že předčasně předám, ale pak to polevilo.\n#27 01.06.2015 18:20:28\npěkné selfi ja naštěstí všechny karamboly ustal ani jeden pád to byl uspěch ostaní se hnali dopředu a pak mi zavázeli jak se valeli na zemi a takových je plno\n#28 01.06.2015 19:10:44\nty si takový agresivní jezdec ? není radno si s tebou zahrávat\n#29 01.06.2015 19:30:09\nto jsem haluzově trefil předním kolem vnější dražku kdyby ne tak jsem mu ležel na zádech a ta fotka by vypadala trochu jinak\n#30 13.06.2015 17:37:34\nčest tak tady máme další cc kdyby se chtěl někdo zučastnit\n#31 13.06.2015 21:54:15\nfiss: Díky za info tak na 80% jedu. Ještě uvidím zda vyladím formu abych to vůbec ujel. Zatím je to bída\n#32 13.06.2015 23:19:12\nzačatky jsou vždycky těžké musíš se hryznout a de to .potrenuješ aspon tu formu jinak ty treningy stojí za prd když nejsou v zavodním tempu\n#33 01.07.2015 20:25:06\ntady další cc kdo ma chut a sílu jinak v neděli ma byt fakt\n#34 06.07.2015 07:35:35\ndalší cross country at to tady máme všechno .Nemuže pak nikdo napsat že o tom nevěděl\njinak paskov byl masakr v tom vedru přežili jsme my i stroje\n#35 06.07.2015 08:16:11\nMotorka: KTM XC 250\nbyla tam nějaká časomíra rozumná v Paskově nebo jak v Zašové defakto nic\n#36 06.07.2015 14:55:07\nano bylo to jako v zašove ale v paskově to mají pořad takhle takže už jsme zvyklí a nenadělame nic.všechno stojí peníze a pořadatel se snaží ušetřit kde se da.každý si myslí že na tom všichni ryžujou peníze ale není to tak.dělají to pro ty kluky z oklolí kteří mají chut si zazávodit.není to nějaka republika kde pořadatel na to dostane peníze .kluci z zašové chystali trat ve čtyřech lidech chodily tam po praci ve svém volném čase a budme radi za to co zorganizovali protože příští rok už se tam asi nesvezeme.trat po dvojcích byla k nepoznaní opravena==louka srovnana,dražky zasypané atd.to si kluci makly proto jim patří všechna čest .\ntratě se ruší jak na běžícím páse za par let to bude uplně v pr....\nnechci do tebe nějak rýpat ale pokud se ti takové závody nelíbí tak na ně nejezdi.budme opravdu rádi že jsou ještě lidi kteří dokážou něco takového zorganizovat není to žádná sranda.\n#37 06.07.2015 15:17:33\n#38 06.07.2015 15:24:35\njasně já to chápu, kro když to tam ogaři dělají v tak malém počtu. Dokonce jsem se tam bavil i s dvěma co se o tam starají a říkal že je to tam v prdeli no s tou tratí. Asik co jsem sním hovořil byl nějaký hlavní organizátor a říkal že budou moct letos udělat ještě jeden závod a konec. Nejspíše skr tu časomíru že udělají sprinty což by bylo také super. Hlavně proč jsem se ptal na tu časomíru tak je naprd že nevíš kolikátý jsi dojel a o kolik jsi měl horší časy než ostatní. Jen o to my šlo.\nA jak říkáš za dva roky budem rádi, když se budem moc někde svést\n#39 06.07.2015 15:27:00\ndívám se na fotky z paskova co se jel na začátku sezony a očividně jsme spolu i mluvili\n#40 06.07.2015 18:25:14\njo no tak to byli asi ti samí s kteryma jsme se bavili včera. no je to škoda te časomíry ale hlídali jsme si to včera a viděli jsme jak jedou ostatní s naší skupiny.dres moto mari to je jasné´= známe .richardovi kucí tak zas někde na zavodě


Podmínka pro sanitářku z Plzně: V nemocnici krmila stařenku jídlem, ta se udusila | Blesk.cz\nPodmínka za smrt v nemocnici: Sanitářka cpala stařenku chlebem, ta se udusila\n6. ledna 2021 ● 12:10\nSmrt seniorky (†80), která se předloni v plzeňské fakultní nemocnici udusila po krmení od sanitářky Jitky Trhlíkové (33) jídlem, potrestal Okresní soud Plzeň – město podmínkou. Trhlíková navíc nesmí tři roky vykonávat práci zdravotníka. Verdikt je pravomocný.\nObžalovaná uzavřela se státním zástupcem dohodu o vině a trestu, soud ji schválil. Za usmrcení z nedbalosti přijala sedmiměsíční trest podmíněně odložený na 15 měsíců a tříletý zákaz pracovat jako zdravotnice. Soud původně sanitářku loni osvobodil, po odvolání státního zástupce ale smutný případ projednával znovu.\nTragédie se odehrála před dvěma lety na pokoji II. interní kliniky Fakultní nemocnice Plzeň. „Sanitářka nutila pacientku jíst. Vkládala jí do úst chleba s máslem a salámem i přesto, že jí žena odstrkovala ruku a říkala, že jíst nechce. Přesto jí stravu pořád dávala do úst. Pak odešla, ačkoli měla pacientka plnou pusu a začala se dávit,“ řekl státní zástupce Štefan Oravec.\nKrmení i přes odpor\nStařence v zápětí zavolala pomoc pacientka, která s ní byla na pokoji. „Paní zrudla a vypoulila oči, hned jsme zmáčkla tísňové tlačítko,“ popsala svědkyně. I přes poskytnuou pomoc stařenka nakonec zemřela.\n„Příčinou smrti bylo udušení, když došlo k úplnému uzavření dýchacích cest jídlem,“ dodal Oravec.\nSanitářka připustila, že se seniorka jídlu bránila. I tak ji ale nakrmila. „Nakrájela jsem chleba na kousky a ty jí dávala do úst. Nejméně třikrát mi paní odstrčila ruku, že nechce a dvakrát mi řekla, že nechce jíst. Vždy jsem se přesvědčila, že polkla. Akorát při tom posledním soustu, které jsem jí dávala jídlo do úst, měla v puse ještě kousek z předešlého jídla,“ popisovala sanitářka.\nNepočkala, až dojí\nPak z pokoje odešla. Podle svých slov předpokládala, že to seniorka zvláne, jenže se ozval tísňový signál. „Vrátila jsem se, pacientka seděla a měla spadlou hlavu. Já a sestra jsme ji oživovaly, pak přišli dva lékaři. Je mi to líto, co se stalo,“ vypovídala při předchozích jednáních Trhlíková.\nPodle interních předpisů měla sanitářka povinnost se přesvědčit, že pacientka má před jejím odchodem prázdná ústa a pokrm v pořádku snědla. Vedení nemocnice ji po incidentu přeřadilo k sterilizaci nástrojů. Když přišla do práce opilá, skončila. Za usmrcení z nedbalostí jí hrozilo až šest let vězení.\nnemocnice, soud, trest, chléb, stařenka, podmínka, krmení, rozsudek, pacientka, sanitářka, usmrcení z nedbalosti, zadušení, zadusila se, Plzeň, Plzeňský kraj\nMěsíc po pádu chlapce (15) z 19. patra: Chodí, komunikuje a vše pře...\n8 350 14. ledna 2021


tranzit.cz / přednášky & diskuse / kritick-klub-a2jak-vydvat-svtovou-literaturu\nJak si ale dnešní projekty stojí v porovnání s nyní už klasickými projekty typu odeonské Světové četby? Jaké role by vlastně měla taková překladová řada dnes přejímat? A jak se na tyto řady a jejich funkci dívají sami jejich editoři? Jakými kritérii se řídí při volbě titulů? Jak při profilování a rozvíjení řad uvažují?\nO těchto i mnohých dalších otázkách přijdou 2. prosince do Kritického klubu A2 diskutovat Martina Mašínová (Plus, edice Pestrá řada), Tomáš Dimter (Mladá fronta), Jindřich Jůzl (Odeon, Světová knihovna) a Martin Svoboda (Argo, AAA – edice anglo-amerických autorů). Moderátorem večera bude Pavel Kořínek (Ústav pro českou literaturu AV ČR, v.v.i.).\n2. 12. od 19:00 Kritický klub kulturního čtrnáctideníku A2:\nJak vydávat světovou literaturu?


Policie zatkla strážníka z Plzně, viní ho z násilností – Novinky.cz\nPolicie zatkla strážníka z Plzně, viní ho z násilností\nPolicisté zatkli o víkendu v Plzni dva muže, které obvinili z několika násilných trestných činů. Jedním z nich je podle informací Práva třiadvacetiletý strážník plzeňské městské policie. Oba jsou v cele předběžného zadržení a čekají na rozhodnutí soudu o uvalení vazby.\núterý 26. ledna 2010, 2:53 - Plzeň\nPodrobnosti policie zatím tají, na případ uvalila informační embargo. Právu se podařilo zjistit, že dvojice násilníků je stíhána pro vydírání, ublížení na zdraví, omezování svobody a výtržnictví. Společně s nimi se na trestné činnosti údajně podílel ještě třetí komplic, po kterém nyní pátrá kriminálka. Jasné je zatím jen to, že strážník v té době nebyl ve službě, vystupoval jako soukromá osoba.\nKe zločinům mělo dojít v noci z pátku na sobotu, kdy trojice podezřelých údajně napadla třiadvacetiletého muže pěstmi a obuškem, přičemž ho přinutila sjednat schůzku s jiným mužem, se kterým měli mít nevyřízené účty. Napadeného muže pak naložili do auta a odjeli s ním na dohodnutou schůzku.\nMuže, který na ně na smluveném místě už čekal, pak rovněž napadli, kopali ho a bili obuškem do hlavy. Zlomili mu prst, způsobili otřes mozku a další tržně zhmožděné rány. Zbitý muž nakonec skončil v nemocnici, kde je hospitalizován.\nZa trestné činy hrozí obviněným až osm let vězení. Policisté dali státnímu zástupci podnět k návrhu na uvalení vazby.\nŠéf plzeňské městské policie Marek Šilhan na dotaz Práva uvedl, že o zatčení strážníka ví zatím pouze neoficiálně. „Dostal jsem takovou informaci telefonem od policie. Hned jak mi bude doručeno usnesení o zahájení trestního stíhání, postavím ho mimo službu,“ sdělil Šilhan. Podle něj jde o řadového strážníka, který slouží krátce. „Po pracovní stránce jsme s ním nikdy žádné problémy neměli,“ dodal.


Redakce Euro.cz, HRO, 17. 2. 2020\nMobilní svátek se ruší. Zn.: Strach z koronaviru Největší mezinárodní veletrh mobilních technologií v Evropě, Mobile World Congress v Barceloně, se pro letošek ruší.\nDůvodem je strach z šíření koronaviru v Číně, která má na akci standardně velmi bohaté zastoupení. „Celosvětové obavy z šíření koronaviru, omezování cestování a další okolnosti znemožňují GSMA konání letošního ročníku“ napsal na webu pořádající asociace GSMA její předseda John Hoffman s tím, že primární je bezpečnost hostitelského města. Přeruší se tím 33letá historie tohoto významného veletrhu, konat se měl už za týden.\nVědci vyvinuli geneticky modifikované slepice\nVědci z Ústavu molekulární genetiky AV ČR a jejich kolegové ze společnosti Biopharm vyvinuli novou linii geneticky upravených slepic. Ty dokážou odolávat viru ptačí leukózy, který je sice snadno prokazatelný, ale spolehlivá léčba neexistuje a postižené chovy se likvidují. Studii potvrzující, že cílená úprava vstupních bílkovin může vést k navození protivirové ( odolnosti i u komerčních linií drůbeže, otiskl americký časopis PNAS.\nOrkán Sabine rozezvučil mobilní rozhlasy\nAplikace Mobilní rozhlas, která slouží radnicím pro rychlou komunikaci s občany, hlásí rekordní počet odeslaných SMS a push-notifikací. Postaral se o to orkán Sabine, před nímž zastupitelé varovali i opakovaně. Obyvatelé obcí následně přes aplikaci hlásili rekordní * množství problémů - nejčastěji spadané větve, rozfoukané nebo převrácené popelnice a odpadky nebo uvolněné plachty.\nStáte, starej se\nTřiatřicet jednotek hořkosti


Příslušenství holící strojky top - Nakupka.cz\nPříslušenství holící strojky top\nPánové, kteří vlastní holící strojek, jistě vědí, že je důležité se o něj starat a občas vyměnit holící jednotku. Nabízíme kvalitní příslušenství holících strojků, které dlouho vydrží a je velmi kvalitní. Kategorie „Příslušenství holící strojky“ dává na výběr z mnoha výrobků známých značek, jako je např. Braun, ETA, Panasonic či Philips.\nPříslušenství holící strojky – jaké nabízíme?\nKaždý holící strojek potřebuje jednou za čas vyměnit ostré části, které se časem otupí. A právě pro takové případy slouží kategorie „Příslušenství holící strojky“, kde najdete veškeré vyměnitelné části ke všem našim výrobkům. Nabízíme holící frézky, planžety, holící emulze, holící jednotky, náhradní čistící kapsle či náhradní břity.\nU každého výrobků z kategorie „Příslušenství holící strojky“ je popsáno k jakému holícímu strojku může být použit. Proto si dejte pozor, abyste si zakoupili příslušenství právě k vašemu strojku, ne k jinému. S naším příslušenstvím prodloužíte životnost vašeho strojku a zkrátíte chvilky strávené holením.


Stále víc lidí bolí záda, je to i problém dětí - Hledám zdraví\nDomůAktualityStále víc lidí bolí záda, je to i problém dětí\nDo ordinací lékařů přichází stále víc lidí s bolavými zády. Je to tím, že lidé dvě třetiny dne prosedí a mají málo pohybu. Špatné držení těla, které bývá základem bolavých zad, přitom lékaři stále častěji pozorují u dětí. Trend už je dokonce tak daleko, že dítě, které by v držení trupu nedělalo chybu, je výjimkou, řekla primářka Aranka Korvasová z Masarykova onkologického ústavu v Brně.\n„Já jsem snad ještě neviděla dítě, na kterém bych nenašla nějaký prvek z vadného držení těla, což je strašné,“ řekla lékařka. Podle ní to bohužel platí i o dětech, které sportují. Často proto, že s nimi trenéři zanedbají protahování. Další děti se zase nehýbou vůbec, hodiny prosedí u počítače, a mají tak základ pro bolesti zad v dospělosti.\nProblémům s držením těla a bolestí zad se odborníci budou věnovat i na letošním zdravotnickém veletrhu na brněnském výstavišti. Lidem tam chtějí radit, jak správně sedět, jak cvičit, nebo jaké vlastnosti by mělo mít správné lůžko.\nKromě rehabilitace budou onkologové na výstavišti propagovat své preventivní programy. Podle ředitele onkologického ústavu Jiřího Vorlíčka se lidé často ptají na pokroky v onkologii z hlediska léčby. „Já jim vždycky říkám, že pokroky jsou obrovské, ale že daleko víc je potřeba udělat pro prevenci,“ řekl Vorlíček. Základem je podle něj, byť to zní banálně, nekouřit, nemít nadváhu a hýbat se. „Kdyby všichni přestali kouřit, tak během 20 let by třetina onkologů byla bez práce,“ uvedl.\nPodle Vorlíčka by také lidé neměli podceňovat zdravotní obtíže a když je něco bolí, neodkládat návštěvu lékaře. Důležitá jsou i preventivní vyšetření. Pro zcela zdravé lidi nabízí ústav preventivní prohlídku. Je placená, vyšetření přijde asi na 2500 korun. Když ho však člověk absolvuje s negativním výsledkem, má jistotu, že se mu v těle nerozvíjí nádor. Naopak pokud u něj lékaři rakovinu zjistí, zvyšuje se šance na vyléčení. Mnohdy je prognóza tak dobrá, že se může nemocný zcela vyléčit.


Rekreační dům Wolfgangsee v Obertraun, Rakousko AT4831.200.2 | Interhome\nÚvodní stránka » Rakousko » Salzkammergut » Rekreační domy a apartmány Obertraun » Číslo objektu: AT4831.200.2\nRekreační dům Wolfgangsee ★★★★, Obertraun\nNájemní cena CZK 31 918,00 sleva 14% CZK 27 354,00 23.3.2018 - 30.3.2018\nVzdálenost k vlekům/lanovkám: 2 km\nVzdálenost k jezeru: 200 m\n"Wolfgangsee", 4-pokojový dům 117 m2. Vkusné zařízení se dřevem: vstup. Obývací pokoj/jídelna s krbová kamna a TV-satelit (plochá obrazovka). Otevřená kuchyně (trouba, myčka, 2 plotýnky - sklokeramická deska, elektrický kávovar, kombinovaná mikrovlná trouba). WC zvlášť, koupelna nebo sprcha, Sauna. V horním patře: 3x dvoulůžkový pokoj, v kazdem pokoji s TV-satelit. 2x koupelna nebo sprcha/WC. Komfortní zařízení ve venkovském stylu. Balkon nebo terasa. Odkládací místnost. K dispozici: sauna, dřevo (extra). Internet (Wireless LAN [WLAN], zdarma). Pozor prosím: nekuřácký byt. 1 domácí zvíře (pes) povoleno. Příplatek «dětská postýlka» zahrnuje: dětskou postýlku, ložní prádlo, vysokou židličku, ohrádku a dětskou vaničku.\nWolfgang G. (Rakousko): Aktualizováno 20. února 2017 pobyt v únor 2017\nJosef H. (Rakousko): Aktualizováno 19. července 2016 pobyt v červenec 2016\nDirk H. (Německo): Aktualizováno 04. září 2015 pobyt v srpen 2015


Ostearius melanopygius - pavučenka novozélandská | Linyphiidae - plachetnatkovití | Natura Bohemica\nOstearius melanopygius - pavučenka novozélandská\n18. 12. 2016 vytvořil Ondřej Machač\nOstearius melanopygius (O. P.-Cambridge, 1879) – pavučenka novozélandská\nPopis: Drobný, ale nápadný pavouk o délce těla 2–2,5 mm (hlavohruď 0,8–1 mm). Hlavohruď je tmavě hnědá až černá, stejně jako makadla. Zadeček je nápadně červený až oranžový s tmavou skvrnou v okolí snovacích bradavek. Nohy jsou žlutohnědé. Obě pohlaví mají stejné zbarvení. Díky svému zbarvení se jedná o nezaměnitelný druh.\nRozšíření: Kosmopolitní druh – původem z Nového Zélandu, dnes rozšířen téměř po celém světě. V Evropě se začala šířit od začátku 20. století, kdy byla zavlečena do Anglie, následně se rozšiřovala ze západu směrem na východ o cca 30 km ročně, dnes známá z téměř celé Evropy mimo východní část.\nV ČR roztroušeně po celém území, zejména v nižších polohách a ve městech. Poprvé zaznamenána v roce 1974 z okolí Prahy.\nBiologie a ekologie: Tato pavučenka obývá zejména kulturní krajinu a druhotné biotopy jako jsou pole, louky, lomy, pískovny, haldy, ale najdeme ji také ve sklenících a v budovách. Staví si drobné plachetkovité sítě na povrchu půdy a mezi nízkou vegetací (s oblibou v hromadách slámy na polích). Na vhodných biotopech se může vyskytovat masově. S dospělci se setkáme celoročně.\nRůžička V. (1995): The spreading of Ostearius melanopygius (Araneae: Linyphiidae) through Central Europe. European Journal of Entomology 92: 723–726.


5 potravin, které vám dodají energii | Mlsáníčko.cz\nCítíte se občas unavení, ale nechcete si dodávat energii jen kávou či čajem?\nDobijte „baterky“ těmi správnými potravinami.\nNěkteré potraviny mají takové složení, že nás dokáží postavit na nohy jak rán, tak v průběhu dne, když to na vás zkrátka padne.\nMáte nějaké osvědčené potraviny, které vám dodávají energii? Podělte se se zkušenostmi s ostatními mlsouny…\nNenápadné ovesné vločky bychom měli zařadit do jídelníčku zejména po ránu, ať už v podobě ovesné kaše nebo nebo müsli. Ovesné vločky jsou bohaté na draslík, vápník, hořčík, vitamíny B, vitamínem E, vlákninu a dalšími živinami bojujícím proti stresu a únavě. Potraviny obsahující větší množství draslíku, jako ovesné vločky, pomáhají nejen proti momentální, ale také chronické únavě.\nDíky nízkému glykemickému indexu se z nich energie uvolňuje postupně, jak se sacharidy dostávají do krevního oběhu. Proto jsou ovesné vločky vhodné pro sportovce, i pro lidi s náročným zaměstnáním.\nJakmile nás přes den přepadne nečekaná únava, sáhnout můžeme po banánech. Jsou skvělou, lehce stravitelnou svačinou. Přírodní cukr obsažený v banánech je totiž snadno stravitelnou formou sacharidů, které umí neprodleně dodat energii a zlepšit schopnost soustředění. Kromě sacharidů obsahují banány také draslík, minerály, vitamín A, C a některé vitamíny B a stopové prvky jako hořčík, fosfor a železo.\nChia semínka jsou bohatá na omega-3 mastné kyseliny. Nejen díky tomu jsou vhodné pro boj s únavou. Chia semínka jsou superpotravinou, která umí absorbovat až desetinásobek své hmotnosti ve vodě a urychluje tak trávení a současně udržuje tělo hydratované. Zkuste si je přidat ráno do ovesných vloček nebo do smoothie.\nBrokolice se chlubí obsahem vlákniny, vápníku, draslíku, kyseliny listové, vitamínů A, C a betakarotenu. Díky tomuto složení nás může udržet vzhůru. Brokolice je stejně jako chia semínka superpotravinou a podporuje celkovou obranyschopnost organismu. Mimo jiné je bohatým zdrojem koenzymu Q10, který také produkuje energii.\nProti únavové krizi vám pomohou také mandle. Jsou totiž bohatým zdrojem draslíku, hořčíku, fosforu vápníku a železa. Hořčík v nich obsažený povzbuzuje látkovou výměnu a je nutné, abychom dbali na dostatek hořčíku v těle, protože jeho nedostatek vede k celkové únavě. Hrst nesolených mandlí organismus probere.\nMimo tyto potraviny vám proti únavě pomůže i konzumace potravin se zvýšeným obsahem vitamínu C. Ten totiž odstraňuje pocit únavy, posiluje imunitu a posiluje činnost nadledvinek.\nBanány, pro okamžitou energii\nLněné semínko, nejen proti zácpě


for the animals » Blog Archive » FIRESTORM č. 15\nFIRESTORM č. 15\n1) Ahoj, představíš se nám na začátek? Rodné číslo můžeš tentokrát vynechat…\nJsem unavený a zjizvený chlap na smutný cestě. Stačí?\n2) Jsi nejviditelnější – a v současnosti vlastně asi jedinou viditelnou – postavou za projektem Realita.tv. Vím, že máš za sebou pestrou minulost v organizacích za práva zvířat, nicméně, s tímto projektem ses rozhodl vykročit novým směrem… Jakým? V čem se liší od toho, jakým kráčí současné právozvířecí organizace?\nOn je to v mém případě více ujasněný než nový směr. Ještě předtím než jsem sklouzl do neziskového sektoru, a z pohledu získaných zkušeností, uvědomění si více barev než jen černé a bílé jsem tomu rád, pokusil jsem se dát dohromady sabotážní skupinu, ale dříve než jsem ji mohl uvést více do chodu, octl jsem se v jiném soukolí. Skupinu jsem nazval R.E.A., nedávno jsem našel její manifest a je v něm dosti společného se současnou realita.tv, včetně myšlenky otevřených přímých akcí.\nJsem sice v současné době jedinou viditelnou tváří přímých akcí v realita.tv a nejviditelnější tváří celku, ale nejsem jediný, kdo se dává vidět. Jsou lidé, dělající různá promítání a diskuze, stejně další snažící se o naší práci informovat nebo třeba různými benefičními způsoby ji podporovat, a to i bez mé účasti nebo i konzultace. To, že dělám více než ostatní, mi nedává pozici nadřízeného.\nKdybych měl projekt realita.tv nějak v krátkosti definovat, tak je to pracovní prostor vymezený základním prohlášením a fungující na anarchistických a abolicionistických principech způsobem D.I.Y. V tomto prostoru vystupuje každá sama za sebe a každý sám za sebe se svou vlastní odpovědností. Každý text a každá akce je někým podepsaná, ať už přezdívkou nebo skutečným jménem, které umožňují orientovat se v prostoru, co kdo dělá a jak. Samozřejmě se tím vytváří a dává prostor i diletantství, protože ne každá nebo každý, kde pracuje, pracuje kvalitně, ale realita.tv není značka kvality. Pouze pracovní prostor. Vzájemně jsme si možným příkladem, možnou inspirací a možnou oporou bez nutnosti přímé spolupráce a komunikace všech se všemi nebo vůbec s kýmkoli.\nV čem se realita.tv liší od většiny jiných? Není občanské sdružení. Hledá vlastní identitu místo přejímaní či přizpůsobování se cizí. Není nepolitická, to sice nejsou ani jiné u nás působící organizace, ale rády a programově to o sobě tvrdí. Přitom už jen inicializace a předávání petice je politický akt. realita.tv nemá žádnou velkou a ještě větší členskou základnu, ani vytvořený aparát pro manipulaci s ní. Směřuje spíše dovnitř hnutí než k široké veřejnosti. Manuální práce je praktikována se stejnou hodnotou jako intelektuální. Neusiluje o jednotný výstup. Respektuje, že, řečeno s básníkem, „…ale on vraný byl a ona grošovaná…“.\nVědomě podporujeme nezvířátkové aktivity, ochranu zvířat nevnímáme selektivně od jiných aktivit. A samozřejmě postoj k zákonu, jeho otevřené porušování, obhajoba práva na odpor, neposlušnost a nutnou obranu, není zrovna většinový.\nTyto informace nejsou většinou ještě ani na webu, protože jsem je zatím nestihl zpracovat, a řeším je jenom s přímými tazatelkami či tazateli. Základem je práce v terénu a ta je vidět. Všechno ostatní je v běhu.\nMusím brát v potaz i to specifické pro mou osobu, kdy se snažím být ostatním partnerem a nikoli vůdcem ani mluvčím. Vystupuji sám za sebe, stejně jako ostatní v realita.tv. Za ně mluví jejich činy, včetně spolupráce se mnou, nikoli já. A nebudu, i kdyby chtěli. Poznal jsem, že když mě lidé přijmou jako svého mluvčího, přestávají sami myslet, já se pak snažím zůstat blízký jim i sobě, a na citu a na rozumu jsem pak jak v trestu Harúna al – Rašída, jenž nechával z odsouzených vyjmout kosti, až byly jak hadrové panenky a poté je dal k roztrhání.\n3) Jaké máš s tímto projektem ambice?\nNeuvažuji tímto způsobem.\n4) Asi nejkontroverznější věcí na projektu Realita.tv jsou tzv. „otevřené přímé akce“. Pod svým jménem jsi – byť pod rouškou noci, ale v podstatě veřejně, protože ses u toho nechal natočit a toto video vystavil na internetu – už dvakrát zachránil 11, respektive 15 slepic z drůbežího velkochovu. Co tím sleduješ? Skupiny, provádějící podobné akce, zůstávají zpravidla v anonymitě…\nV anonymitě nezůstávám proto, že je zapotřebí nejen přímých akcí, ale i jejich otevřená obhajoba. Mě samotného, jak už jsem odpovídal výše, napadl koncept otevřených přímých akcí už před lety jako něco zcela přirozeného, i když tehdy v souvislosti spíše se sabotážemi. Někdy v květnu 2006 jsem našel na webu několik organizací praktikujících tzv. open rescue – otevřenou záchranu. V Austrálii funguje tato aktivita skoro 15 let. Kromě Oceánie se open rescue praktikuje v některých státech USA, v Německu, Rakousku a Švédsku.\nS odkrytou identitou jsem také více člověk než přízrak v temnotách, i když mám tyto přízraky rád. Myslím, že tento postoj může lépe pomoci jiným pochopit, že není normální, když jsou na takových a podobných místech držená zvířata, v takových podmínkách a za takovým účelem, zatímco to, že jsme je z těch míst odnesli, normální je.\n5) Nedá mi to, abych se nezeptal: kalkuluješ s tím, že při případném vyšetřování bude „škoda“ nižší než 5.000,-, tudíž nepůjde o trestný čin?\nMnožství a stejně i druh zvířat jsou závislé na možnostech jejich transportu a umístění. Kdybych měl prostor pro víc, vzal bych jich víc. Snažím se ale o to, aby nebyla zjištěna místa, odkud jsme slepice vzali a především místa, kde jsou umístěny. Konkrétně tyto akce nedělám sám, takže v nich musím zohlednit více, než jen sebe. I z těch, kdo se zúčastnili osvobození, vědí o umístění zvířat jen ti a ty, kdo je umísťovali. V případě druhého osvobození neznám konkrétní místo umístění ani já, protože to není nutné. Navíc ani nemohu takto kalkulovat, protože to, co dělám, může být hodnoceno jako pokračující trestný čin, to znamená, že mi to můžou sečíst.\nLidé, co tyto akce dělají se mnou, potřebují více odvahy než já. Více se drží života a budoucnosti. Já se pustil, jen občas sebou cuknu. Nejsem dobrodruh. Chtěl bych chaloupku na horách, papuče na nohách, koukat na lesy a nebýt sám. Jenže to, co se děje z vůle člověka se zvířaty je tak nezměrná hrůza, že zmírnit ji a někdy i zastavit, třeba přestěhováním slepic z drůbežárny, je důležitější než já a moje touhy. To není o obětování, jen objektivní zhodnocení. Někdy mám tak silný vhled děsu, až mám pocit, že už to nerozdýchám.\nPokud se někdo jiný rozhodne pro záchranné akce a zohlední v nich vyhýbání se trestnému činu, tak u mne cti netratí.\n6) Při přímých akcích bývá prý největším problémem najít místo na umístění zachráněných zvířat… Jak se s tím potýkáte vy?\nNemyslím, že je to největší problém, ale problém to je. Pro mě je důležitá znalost těch, u nichž zvířata budou nebo osobní záruka člověka, jemuž důvěřuji.\nZa větší problém považuji např. neochotu většiny lidí pracovat na sobě, na svých znalostech a sklon usínat na vavřínech. Kromě toho, že to má negativní vliv na kvalitu práce, tak se to může velmi snadno a kurevsky vymstít. Já se učím pořád a pořád mám co.\n7) Jedním ze tří deklamovaných cílů Realita.tv je „obhajoba práva na odpor, neposlušnost a nutnou obranu“. Co pro tebe znamená „nutná obrana“? V definici na Realita.tv se objevují citace z trestního zákoníku, ten je ti ale evidentně příliš úzký…\nPráva na odpor, neposlušnost a nutnou obranu považuji za výjimečný paradox v dějinách společnosti snažící se o kontrolu nad lidmi a monopol v rozhodování o nich a v nich. Asi proto jsou tak přísně tajná, diskreditovaná, kriminalizovaná a sterilizovaná. Je poučné a neveselé sledovat dějiny těchto práv v občanské společnosti, ale tím se teď zabývat nebudu, protože neřeším tohoto práva jako občan, ale jako člověk a jako člověk hledám člověka.\nNechci být součástí rituálu stát vs. občan ani vést s jinými občanskou diskuzi o ochraně a záchraně zvířat. Nemyslím, že bychom jako občané a občanky byli schopni a schopny dojít k nějakému prolomení. Připadá mi to jak dřít měkkého v suché. Celý odřený a nic z toho.\nPřijal jsem občanství, přiznávám slabost, a setrvávám v něm jako ve sračkách. Mocnosti, tedy lidé, co je tvoří a drží, si s vydatnou pomocí těch, které drží, rozebraly svět, vymyslely stát, občanství, občanskou korektnost, poslušnost a neposlušnost, ale já jsem občanem, jen protože není neobčanský prostor.\nJe to hodně let zpátky, co jsem poprvé zvažoval vrácení občanství. Neperu se s nedostatkem odvahy k tomuto kroku, jen se mi nechce být obtěžován. Mé dilema je volba mezi klidem a poctivostí. Celkem běžné, mnohdy nevědomé, dilema. Nevím, jak dlouho je unesu.\nNejsem jen v konfrontaci se zákonem, ať už si jej všímám nebo ne, ale prostě a především s lidmi. Ta první konfrontace mě nezajímá, ale obtěžuje, v té druhé se chci ptát, mluvit o zbytečném trápení a ve snaze je zmírnit nebo i zastavit, třeba jen u jednotlivých zvířat, nezůstat jen u slov, protože jen mluvit nestačí.\nJako děti jsme mívali památníčky, do nichž nám jiné děti, soudružky a soudruzi z učitelského sboru, příbuzní a příbuzné a jiné tvorstvo psali a kreslili na sebe v upomínku. Oblíbeným rčením na úvodním listu památníčku bylo upozornění, že můžeš kreslit, můžeš psát, ale listy netrhat. Myslím, že tohle je svět, v němž dnes žijeme. A samozřejmě i k psaní a kreslení jsou věci vhodné a nevhodné a památníčky nejsou pro všechny a některé tužky jsou vypsané apod.\nCitace z trestního zákoníku o nutné obraně jsem v základním prohlášení použil záměrně. Dal jsem je jen do jiných skutečností a souvislostí. Více netřeba.\n8) Realita.tv naprosto otevřeně informuje i o těch nejradikálnějších a nejmilitantnějších organizací za práva zvířat: ALF atd. V ČR to takto otevřeně zatím nikdo neudělal… Myslíš, že tyto taktiky vedou k úspěchu?\nJedním z největších nedostatků v hnutí na ochranu zvířat v ČR je příliš malé uvědomění si naléhavosti toho, co se děje. Podle mého názoru to souvisí s vytvářením líbivých kampaní a hezkého aktivismu. Ani ne obrazem jako spíše způsobem konfrontace.\nPřesto jsem rád za práci mnohých z těchto organizací a lidi v nich. Např. ekologickou výchovu Svobody zvířat na školách považuji v rámci ČR za přelomovou a nedoceněnou, abych byl konkrétní. Nebo Otevři oči je jako informační projekt skvělý nápad, i když si myslím, že nemotivuje dál než od informace k informaci. Jejich vztah k nelegálním aktivitám nebo vzhlížení k moci není všechno, podle čeho je hodnotím. Toleruji jinou volbu a není mi třeba táhnout v jednom šiku. Ale tolerance neznamená vždy respekt ani absenci kritiky. Přestávám ale věřit ve spolupráci jinou než v konkrétních případech záchrany zvířat nebo pomoc při rešerších. Obávám se, že vidí řešení tam, kde já vidím příčiny a také si čím dál méně chci hrát na hnutí a rvát se a hádat s mentalitou hnutí.\n9) A teď trošku kontroverzní otázka… Je podle tebe za určitých krajních okolností – třeba v případě, že by tím došlo k záchraně velkého množství zvířat – ospravedlnitelné zabití člověka? Jinými slovy, kladeš život člověka na úroveň života zvířete?\nNejsem elitář, co se týče příslušnosti k živočišnému druhu. Když vypíchneš oko krávě, bude ji to bolet, jak to jen krávu bolet může. Když vypíchneš oko člověku, bude jej to bolet, jak to jen člověka bolet může.\nKdybych viděl člověka a mimočlověka jak se topí, a mohl pomoci pouze jednomu nebo jedné z nich, pomohl bych tomu nebo té, kdo by byl nebo byla blíž. Kdyby tím člověkem byla osoba provádějící pokusy na zvířatech, pomohl bych mimočlověku, i kdyby byl dál. Kdyby v té vodě byl jenom člověk provádějící pokusy na zvířatech, nepomohl bych, a nevím, možná i pod vodou podržel, abych zamezil návratu k mučení a vraždám.\nOtázka jestli kladu život člověka na úroveň života zvířete je pochybená. Máš raději jablka nebo ovoce? Člověk je jeden z mnoha živočišných druhů. Zvíře. Neshledávám na tom nic urážlivého, ale znám spoustu lidí, dokonce většinu, kteří a které se distancují od svého příslušenství a je-li jim připomenuto, urážejí se a urážejí. Člověk je přece úplně jiný než zvířata, říkají. Nemohu srovnávat člověka s potkanem nebo krávou. Mohu. Pojem - zvíře - je dostatečně obsáhlý, aby se vešla ploštice, člověk, delfín i slon. A potkan s krávou taky. Do tohoto pojmu jsme zahrnuti a zahrnuty na základě společných znaků, které nepopírají rozdíly. Delfín není ploštice, potkan není kráva, člověk není slon. Ale všichni jsme zvířata. Bez urážky.\nJistě, máme jiný rozsah vědomí a sebevědomí, různé schopnosti a různé možnosti rozvoje. Jiné tvary. Ale nejsme si cizí. Možná jsme méně schopni a schopny soucítění s jinými živočišnými druhy tak jako pláčeme více pro bolest své mámy než pro bolest mámy z protějšího bytu, ale to není důvod vzdálenější bolest působit nebo ji přehlížet nebo jí dávat hodnotu svou místo hodnoty toho, kdo ji prožívá nebo té, která ji prožívá.\n10) Abychom se posunuli od obecného ke konkrétnímu… Je ospravedlnitelné útočit na představitele vivisekčního a masného průmyslu? Ať už vivisektory, tak majitele a ředitele mamutích korporací v tomto sektoru? Pokud vím, tak ze strany militantních ochránců zvířat ještě nikdy nikdo o život nepřišel a nikomu o život ani neusilovali – útoky směřují výhradně na jejich majetek (to abych předešel nějakým nedorozuměním). Přesto se ale ptám: nejsou tihle lidé jen malá kolečka ve velkém stroji?\nPřed pár lety vznikla skupina Only One Solution (O.O.S.) vycházející z přesvědčení, že svět není jen o člověku a že pokud jeden živočišný druh působí kolem sebe tak velké množství trápení, je k obecnému prospěchu zničení takového živočišného druhu. Ve svém manifestu uvádí, že nejsou vedeni a vedené nenávistí, jen, že není jiná cesta. Říkají, že historie a každodenní realita ukazují, že se nelze spoléhat na lidský soucit, že lidé se nikdy nevzdají nadvlády nad nelidmi, že síla je příliš návyková a nadvláda příliš pohodlná, že záchrana několika zvířat, včetně změny několika lidí, je nedostatečná. A jak přijdou ta zvířata, jež jsou teď v trápení, k našemu čekání?\nPřijmeš-li fakt, že svět není vlastnictvím člověka a podíváš-li se takto na svět a působení člověka v něm, zbavený všech člověkem vytvořených morálních i amorálních pravidel, přestane se zdát řešení O.O.S. šílené nebo přinejmenším více šílené než to, co se světem udělali/y lidé.\nRonnie Lee, jeden ze zakladatelů Band of Mercy, později přejmenované na ALF, prohlásil, že lituje tehdejšího rozhodnutí nepoužívat, s výjimkou sebeobrany, násilí vůči lidem. Dnes je přesvědčený, že měli/y uznat omezené použití násilí v případech zneužívání zvířat.\nA není tu pouze ALF. Seskupení jako Animal Right Militia (ARM) používá taktiku vyvolání strachu z přímého fyzického ohrožení, např. v roce 1984 rozšířili/y falešnou zprávu, že tyčinky Mars jsou napuštěné jedem. Mars Company, provádějící v té době pokusy na zvířatech obhajované zkoumáním zubního kazu, stáhla tyčinky z oběhu z velikou finanční ztrátou. Justice Department rozeslala několik bombových balíků. Pak je tu mnoho různých nedůvěryhodných zpráv vypracovaných PR průmyslem s úmyslem poškodit ALF, ARM, Justice Department, nelegální práci obecně, uvrhnout do klatby, odvést pozornost od problému, poděsit ty, kdo se dají a izolovat ty, kdo se poděsit nedají. A samozřejmě lži a polopravdy těch, na něž tyto aktivity přímo útočí. Nejčastějším cílem těchto lží a polopravd je ALF, ale žádnou akci, při níž je cílem násilí na jakékoli živé bytosti, včetně člověka, nelze považovat za akci ALF.\nJsem přesvědčený, že rešerše a záchrana zvířat, v masce i bez masky, mají větší sílu i potenciál než atentáty. Nejen kvůli většinovou kulturou chybně vytvořené hodnotě lidského života, která jej dala jako střed všeho, a s tím souvisejících strategických důvodů. Nebo kvůli tomu, že bych věřil, že člověk je ve své podstatě dobrota sama a k tomu máme volat jen mírovou cestou, protože si tím nejsem jistý. Jen nevím o ničem, co by selhávalo v převracení bídy a hrůz více než vraždění, byť i regulované. Také můj cit je jinde a já jsem s ním, i když rozkývaný.\nNásilí v ochraně zvířat před násilím má svou momentální a možnou pozitivní hodnotu, ale minimální potenciál k větším a trvalejším pozitivním změnám. Jako každá válka, byť i spravedlivá.\nJe také důležité si uvědomit, co dělá válka s těmi, kdo válčí a jak snadno může i sebeobrana sklouznout do represe. Myslím, že hodně lidí z Antifašistické akce by o tom mohlo dlouze vyprávět.\nBohužel se obávám, i s ohledem na předchozí, že dokud neuznáme oprávněnost i ozbrojeného boje na obranu i jiných zvířat než jen člověka, budou řeči o tom, že uznáváme hodnotu jejich života stejně jako život člověka, jen lží a pokrytectvím.\nDokážu si představit, že v obraně zvířat budu ku pomoci i násilím a nepovažuji to za neadekvátní odpověď. Na to jsem si příliš vědomý násilí, mrzačení a zabíjení a toho, že není nutné. Na to jsem příliš na straně obětí. Vím, že to není celkové ani konečné řešení, ale svět není jen o tomhle.\nVím, že v současné společnosti by takový boj zůstal nepochopený a uřvaný fanatismem, ale kolik z nás by váhalo u sobě skutečně blízkých?\n11) Dá se podle tebe vůbec zabránit zbytečnému utrpení a zabíjení zvířat, aniž by se komplexně změnil celý ekonomicko-politický systém?\nNe. Ale nevím o žádném ekonomicko-politickém systému, jenž by o něco podobného programově usiloval.\nNěkdo může vzpomenout nacionálního socialismu, a z velké části právem. Kdekdo z jejich elity se hlásil k vegetariánství, Himmler chtěl, aby spolky na ochranu zvířat měly policejní pravomoci, zákon na ochranu zvířat z roku 1938 uváděl, že výzkumné experimenty smějí být prováděny pouze tehdy, očekává-li se konkrétní výsledek doposud nepotvrzený vědou. Dnes se experimenty opakují, protože byznys je byznys. Původně chtěl dokonce Hitler zakázat pokusy na živých zvířatech úplně, ovšem ve shodě s umělým vytvořením tří základních kategorií, tedy člověka, zvířete a podčlověka. Tím se otevřel prostor pro experimenty Stumpfeggera, Flauberta, Raschera, Gebhardta a dalších, prováděné na lidech předefinovaných na podlidi. Zvýhodněni byli a zvýhodněny byly koně, psy, kočky a opice, na nichž se mohlo experimentovat pouze, nebylo-li možné provést pokus na jiném zvířeti.\nNacionální socialismus byl vůči zvířatům silně welfere (trápení zvířat bylo většinou považováno za neněmecké), ale s mocenským a selektivním přístupem, chceš-li to jinak, zůstala oslava boje o koryto.\nV absurditách se rozlišovalo např. i mezi germánským a negermánským býkem. V roce 1936 byl zaznamenán případ, kdy vládní orgány zakázaly sedlákům připouštět býka, jehož označily za židovského.\nNevystupuji proti veganství v nacionálním socialismu ani těch jeho různých větviček. Mají stejného práva jako já odmítnout konzumaci zvířat a jejich další zneužívání a nevidím důvod myslet si, že když trápí jedny, nemohou mít soucit s druhými. A nejenže nevystupuji, já i podporuji veganství ať již v nacionálním socialismu (a doufám, že bude mít Filip Vávra mezi svými úspěch a nemyslím to v ironii), komunismu, kapitalismu, katolictví, prostě kdekoli. Nechci sebou tahat zvířata na bitevní pole a to i bez ohledu na to, jestli to dělá někdo jiný nebo nějaká jiná nebo se to žádá v zájmu absolutního odlidštění jakékoli ideologie. A znovu i zde opakuji, veganství není všechno. Ale je důležité si uvědomit, že veganství v nacionálním socializmu neodmítá specisizmus jinak než v obelhání sebe i jiných (to je na dlouhé povídání), ani nemůže, protože roste z nadřazenosti, vyvolenosti, jedinečnosti a nemá jiný potenciál k odmítnutí specisizmu než ve svém zániku.\nJe to zmatená ideologie, plná polopravd a virtuálních faktů, v níž je možné takřka cokoli a patří do hajzlu a spláchnout. Za každé trápení a za každou vraždu, které nebyly sebeobranou.\nV anarchistickém hnutí mi připadá veganství spíše jako otázka do diskuze na vedlejší koleji, mnohdy jen jako další argument proti kapitalismu v rámci sběru argumentů.\nJe mi debilní a hnusí se mi „chytré a humánní využití již domestikovaných zvířat jako jsou koně, hovězí dobytek a mnoho dalších“ Grahama Purchase, stejně jako jeho další argument, jímž ukončuje svůj „Anarchismus a práva zvířat“, kdy píše, že „zatímco etické argumenty proti jedení masa a pokusům na zvířatech se zdají být přesvědčivé, ekologické argumenty proti humánnímu využívání zvířat a jedení masa se zdají být, vzhledem k výzkumu, přesvědčivé daleko méně“. Dokonce mě ani nenapadají ekologické argumenty proti humánnímu využívání člověka.\nOdmítnutí zotročení člověka jiným člověkem je považováno za anarchistický postoj, odmítnutí zotročení ostatních zvířat člověkem za osobní záležitost. Zneužívání zvířat, ať už humánní nebo nehumánní, a jeho obhajoba přirozenou nadřazeností člověka je součástí každého ekonomicko-politického systému, který znám a každé kultury neodmítající již ve svém základu specisizmus včetně většiny současných anarchií. Přesto věřím, že anarchie je nejlepší možnost a naděje na pozitivní změnu ve vztahu člověk vs mimočlověk. Mé poznávaní mě přivedlo k tomu, že, mírně řečeno, připadal bych si nekonzistentní a nelogický, kdybych byl veganem a nebyl anarchistou, a protože si myslím, že je toho ještě třeba, v anarchismu ještě anarchofeministou.\nAnarchie je jediný systém, jenž se nerve o moc nad člověkem a hledá pro člověka možnosti svobodného rozvoje, ale nevidím, že by šel dál. I když může, a to sobě ku prospěchu. Moje anarchie vidí více než jen člověka.\n12) Co si myslíš o náboženstvích, které zakazují konzumaci masa? Jsou ve smyslu práv zvířat progresivní?\nDost často přemýšlím nad hodnotou zákonů, a jestli je možný dobrý zákon. Je tolik zákonů, co mi svým směrem nevadí a v tom smyslu by mi nevadil ani zákon zakazující konzumaci masa, zákon zakazující znásilňování, dětskou nebo vládní práci. Jen si myslím, že zákon by měl být jen doporučení a neměl by být součástí represe, protože represe učí strachu a uhýbání, nedává pochopení nebo jen málo. Bez pochopení, nebo jen s malým, se točíme a budeme točit ve stále stejných chybách.\nZkušenost vlastní a rozhlédnutí kolem mi říká, že represe je vždy jen zdánlivé řešení. Dívám se tedy vždy, s čím je ten který zákon spojený v celek. Bez ohledu na to, zda je zákon spojený s bohem nebo s jinou cestou k prosperitě. Zároveň si uvědomuji, že když někdo neodstřelí mě blízkou tvář jedině ze strachu před trestem, ať už na ulici nebo na jatkách, budu i tak rád. Toho se snadno zneužije a zneužívá.\nSpolečnost zakazující pod hrozbou trestu cokoli, není progresivní. Jen vyděšená a zoufalá. Hlásá-li represi jako ctnost a nehledá jiné řešení kritické situace, tak i hloupá.\n13) Jak se díváš na vlastnictví domácích mazlíčků – psů? Spousta veganů psy má, jak to vidíš ty?\nSám žiji s kočkou a kocourem, co mi je život dokopal do náruče. Jsem s nimi rád, ale nejsem rád, že neběhají volně a nejsem s tímto stavem srovnaný. Kočce vyvraždili rodinu, žije jen díky mé intervenci, kocour by pravděpodobně nepřežil další zimu, kdyby zůstal, kde byl. V mnoha věcech jako bychom už neměli volby mezi dobrým a zlým, ale jen mezi špatným a ještě horším. Nevím, ale doufám, že to není trvalé.\nJsem si vědomý toho, že je to použití násilí, ale jak jsem už říkal, dokážu si představit, že v obraně zvířat budu ku pomoci i násilím. To je strašná odpověď.\nUvědomuji si snadnou a častou zneužitelnost tohoto stavu, kdy se z pomoci v nouzi stává přelaskavé otroctví. Žiji s kočkou a kocourem, protože jsem je nenechal chcípnout, záměrně používám vulgarismu, snažím se nezavazet jim příliš v životě, ale s podivem občas přistihnu i sebe jako přelaskavého i méně laskavého otrokáře. Měl jsem je nechat, mluvit třeba o osudu a pohřbít je svobodné? Teď se neobhajuji, jen se ptám. Běhám v dresu kompromisu, ale neběhám v něm kvůli sobě.\nVím, že to, co jsem udělal, nevede k celkovému ani konečnému řešení, ale nejsem jen o tomhle.\nPoctivě mohu říci, že se snažím, aby tohoto násilí nebylo třeba, aby to byl jen momentální stav. S kočkou a kocourem více žiji a trochu je mám. Mnoho veganů a veganek, které znám, více zvířata mají a trochu s nimi žijí. Pravděpodobně si ani nepřipouštějí své přelaskavé zotročování svých otroků v domě, přestože vidí a odmítají nelaskavé zotročování cizích otroků na poli.\nJsou také vegané a veganky, kteří a které zvířata mají, regulují jejich genetiku, pletou se zajatým zvířatům více do života než je nutné nebo je dokonce drží jako součást své spasitelské image nebo jakéhosi rodičovského přístupu člověka k jiným zvířatům a nevidí žádného rozporu mezi veganstvím a vlastnictvím domácích miláčků.\n14) „Veganství není všechno“… Další z hesel Realita.tv. Jaké další oblasti jsou pro tebe důležité? Kterým směrem případně ještě přizpůsobuješ svůj životní styl?\nVelkou chybou mé ochranářské minulosti bylo, že jsem nezohledňoval charakter člověka jako celek a tam, kde jsem to zohlednil, přeháněl jsem to s tolerancí. Říkal jsem, s tím člověkem jsem, abychom pomáhali zvířatům. Ostatní je jeho nebo její věc. Kolik špíny jsem našel v některých lidech hlásajících veganství a takřka jsem to nevnímal a je mi ze mě stydno. Lhaní, pomlouvání, xenofobii, antisemitismus, homofobii, pak jsem potkal nějaké laskavé bytosti, poctivé na srdci i na rukách, ale konzumující maso nebo ještě hůře, mléko a vajíčka. Jen ta ostatní zvířata, jiná než jsou sami, měli mimo svůj morální kruh. Smrdělo tím takřka všechno dobré v nich. Když se mě někdo ptá, proč nejím maso, mléko, vejce, neoblékám cizí kůži ani srst, odpovídám, protože nemusím. Není dobré ubližovat mimo svou nutnost.\nPraseti je sice jedním, jestli je nezlikviduje člověk poctivý či lživý, ale pro člověka to není jedním a nemělo by být, protože veganství je i o lidech. Je i součást celku a nepotřebuje svatozář, jako ji nepotřebuje nikdo z nás, a nebudeme-li je vnímat i jako součást celku, dříve nebo později se někde něco posere. Proto má realita.tv heslo, aniž by měla vkladní knížku, veganství není všechno, a s tím související odkazy k těm, jejichž práci podporujeme nebo alespoň někdo z nás. Proto je zapotřebí rozlišit v jakém kontextu jsem vegan nebo veganka. Nejsem totiž pouze to.\nSvůj životní styl nepřizpůsobuji ničemu. Mění se sám v souladu se mnou, občas v nesouladu. Nekamarádím s nacismem a podporuji Antifašistickou akci, nechodím k volbám, vlastenectví řadím svým přínosem na úroveň pohlavní choroby, velice si vážím práce Anarchofeministické skupiny. Chtěl bych být nápomocný ve Svépomocné univerzitě, ale obávám se, že bych to časově nezvládl, jako jsem nezvládl distribuci Přímé cesty nebo A-kontry. Používám genderovou lingvistiku, když jsem kvůli tomu měl problémy s publikováním, řekl jsem, že moje texty budou s genderovou lingvistikou nebo nebudou vůbec. Podotýkám, že genderovou lingvistiku používám jako žák.\nHodně mi v praxi pomáhá Slačálkova a Tomkova kniha Anarchismus, především texty o Marii Berneri a Colinu Wardovi.\n15) Tenhle rozhovor probíhá přes Vánoce… Jak se na tyhle svátky díváš? Kapry pro tentokrát nechme stranou…\nNeslavím žádné svátky, narozeniny, ani svoje ani cizí. Celkově neberu kalendář moc vážně. Pokud někdo slaví, nevadí mi to, neubližuje-li ve jménu svého výjimečného dne. Vánoce mohou být příjemné, sejde se rodina, všichni jsou na chvíli součást něčeho většího než pracovního dne, copak asi bude pod stromečkem, uříznutým, ozdobeným, osvětleným kontejnerovým zítřkem, ach, jak symbolické. Dcerka má úplně novou Barbie úplně bez ochlupení a s úplně zatavenou vagínou, chlapec dostal maketu samopalu a počítačovou střílečku, co jiného ve dnech pokoje, maminka boty a pánev, přitom by chtěla vibrátor, černý s velkou žílou, až se sliny sbíhají, tatínek má svetr, vrtačku a zánět prostaty. Jenže ve vedlejším bytě je všechno jinak. Nepodlehli hypermarketu, nezapnuli televizi, nechali kapra vodě a nemají ani řízek, jen je jim spolu dobře. Vánoce jsou dobré nebo špatné od člověka k člověku. Třeba to nemusí být jak listovat v Evagriu Pontském, támhle démon obžerství, támhle hrabivosti, támhle acedie.\nAle ze všeho nejvíce považuji Vánoce za součást společenské kontroly.\n16) Jak se díváš na tzv. freeganismus, tedy lidi, kteří si odmítají kupovat jakékoliv živočišné produkty, ale nemají problém s jejich konzumací v případě, že jde o potraviny vyhozené (vytažené třeba z odpadových kontejnerů u supermarketů atd.)?\nNepochybuji, že freeganismus je pozitivní životní styl a že tito lidé mají mnohem menší ekologickou stopu než většina veganek a veganů, neboť jsme většinou nadšené a nadšeni ze zeleného průmyslu, a uvědomuji si, že svým životním stylem nejsou iniciátorkami ani iniciátory zvířecího trápení ani zabíjení, byť jsou jeho součástí. Pokud jedí jen ty, co jsou jim přenechány a přenecháni do odpadu a uvědomují si, že tento odpad se nikdy neměl stát jídlem pro člověka, jsem ochoten koexistovat, dokonce i přinést mrtvou veverku, když ji najdu přejetou na silnici nebo jim odkázat své tělo, pokud jako jediné kritérium mají konzumaci odpadu.\n17) Jaké je tvé nejoblíbenější jídlo? Hoď do placu recept…\n18) Prozradíš nám, čemu se kromě aktivismu v oblasti práv zvířat věnuješ? Co třeba kultura, sport či jiné koníčky?\nMám rád divadla malých scén, např. Radošínské naivné divadlo, ale roky jsem v divadle nebyl. Jen si občas přečtu nějaký scénář. Mám rád balet, spíše moderní než klasický a poezii, kdysi jsem ji i psal a nějaký člověk v Liberci vydal mé verše vlastním nákladem. Jmenovalo se to „Requiem za jablečnou lásku“. Mám rozepsaný román „U zdi nářků nevidět jen člověka“ a dopsanou sbírku několika vět „Evangelium bezdomoví“ z období, kdy jsem poustevničil v lesích.\nJe ale pravdou, že málokdy něco zveřejňuji. O většině věcí, které si nosím, nemluvím. Nemám té touhy a nemyslím, že je nutné všechno sdílet. I když v tomto rozhovoru říkám i věci, s nimiž jsem se dříve nesvěřoval.\nZ hudby je mi nejbližší chanson, folk a ticho. Dokonce si myslím, že ticho je to, co hledáme v hudbě. HC a punk mám rád naživo. Také, že jsou více o lidech než o top ten a copyrightu. Na druhou stranu, jak se na hardcore dívám, často si připomenu píseň mého dětství, v níž s puškou v ruce, ohněm v srdci, žene se vpřed partyzán, ale jenom jako.\nJsem hltačem sitcomů a kotě na doma. Nejlepší kulturní vyžití je pro mě, když jsem mazlený.\nZe sportu mám rád gymnastiku, moderní i sportovní, akvabely, skoky do vody, poslední dobou atletiku. Jsem nadšenec pro plastickou akrobacii, visutou hrazdu, street parkour. Sám praktikuji kapap, izraelský bojový směr, který mi prostě sedí. Kapap je akronym hebrejského krav panim el panim, v překladu boj tváří v tvář. Bohužel můj instruktor, jenž byl jediným certifikovaným v ČR pro kapap a reality based odešel do světa. Naštěstí je kapap o principech a samostatné práci na sobě. To znamená, že když budeš mít 20 lidí praktikujících kapap, každý bude jiný a každá bude jiná, ale za dodržení stejných principů. Kromě kapapu je mi blízké senshido R. Dimitriho, S.P.E.A.R. T. Blaera, silat mubei, kyusho jutsu.\nPak mám stesky po věcech, jimž jsem se věnoval dříve, dnes je málo stíhám teoreticky, ale dost v nich žiji. Kynismus, některé tantrické směry, nekanonické křesťanství.\nA masturbuji, ale nevím, jestli to mám zařadit do kultury, sportu nebo jiných koníčků.\n18) Čekáš nějakou represivní akci ze strany státních orgánů? Nebojíš se jí?\nRepresi očekávám spíše do budoucna, ale můj strach je úplně jinde u úplně jiných věcí. (Takto jsem odpověděl v lednu 2007, MYA se trochu zdržel, takže dále aktualizuji.)\nDůvodem byla slova, jež jsem vypustil do tv světa v dokumentu “Pokusná zvířata”. Tato slova se nelíbila Ing. Ivě Pipalové, která zvířata trápí (v souladu se zákonem) profesionálně a jejich státem kontrolované trápení a vraždění obhajuje a také kontroluje v Ústřední komisi na ochranu zvířat, kde je předsedkyní Výboru na ochranu pokusných zvířat. V tomto výboru zastupujeSpolečnost pro vědu o laboratorních zvířatech. Je také členkou CZECOPA sdružující „…právnické a fyzické osoby z oblasti vědy a školství, nevládních organizací, průmyslu a vládních institucí jako čtyři rovnocenné partnery ve společnosti s cílem podpořit a realizovat v laboratorní praxi koncepci tzv. „3R“…“.\nIva Pipalová je v současné době zaměstnána jako vedoucí Chovného a uživatelského zařízení laboratorních zvířat Lékařské fakulty Masarykovy univerzity v Brně. Dříve byla zaměstnána vAkademii věd ČR. V době, kdy Akademie prodala zvěřinec fy. AnLab, která jako svou hlavní činnost „poskytuje od roku 1992 laboratorní zvířata a zvířecí modely a laboratorní diagnostické služby vědecko-výzkumným a testačním pracovištím v České a Slovenské republice.“, odešla (jak mi jednou řekla) do AnLabu se svými zvířaty a nikoli se zištných důvodů. Tak, jak jsem ji poznal, jí to věřím a dodávám, že je stoupenkyní welfere u tzv. laboratorních zvířat a můj osobní názor je, že mučí a vraždí zvířata jen v míře, kterou považuje za nezbytně nutnou.\nNakonec státní zástupkyně zrušila rozhodnutí o mém trestním stíhání jako neodůvodněné.\nA můj strach je stále úplně jinde.\n19) Já už další otázky nemám. Pokud chceš něco doplnit, máš teď možnost.\nNejčastější otázkou jakou dostávám je, zda-li si uvědomuji možnost postihu a jestli z něj mám strach. Nikdo se mě nezeptal, jak se vede zachráněným zvířatům. Např. slepice z první záchrany více jak měsíc odmítaly opustit kurník. Teď už běhají ráno do výběhu a večer zpátky. Jsou velice krotké. Jedna se pravděpodobně zamilovala do osoby, u níž jsou umístěny, ráno číhá u dveří, okamžitě vylítne ven, zastaví se na noze oné osoby a čeká, až bude zvednuta a posazena do sudu se šrotem. Když má dost, vyletí ven a snaží se stále držet v blízkosti oné osoby. Změnili jsme jejich životy k lepšímu a o tom to je. (Asi hodinu poté, co jsem si napsal odpověď, mi zavolala reportérka z ČT24 se žádostí o rozhovor. Povídali jsme si a zeptala se.)\nJeště bych chtěl dodat, že dokud budou naše životy prosrané zbytečným pracovním úsilím v míře dnes platné, nevěřím ve větší posun, protože není prostoru k myšlení nebo jen málo nebo jen s příliš velkým úsilím zaplaceným jinak.\nDěkuji svým spolupracovnicím a spolupracovníkům za spolupráci, lidem kolem mě za podporu, včetně té materiální, a tobě za rozhovor. Otázky, které si mi dal, jsou podobné a někdy i stejné, jako si dávám sám. Dost věcí jsem si ujasnil, protože jsem si díky tobě našel na to ujasnění čas.\nThis entry was posted on Pátek, Prosinec 12th, 2008 at 1.42\tand is filed under rozhovory, přednášky. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Responses are currently closed, but you can trackback from your own site.


TĚSTOVINY S CHŘESTEM A PLNĚNÝMI SMRŽI »\nryba svatého Petra\nRajčata spařte, oloupejte, rozpulte a zbavte jádřinců. Zbytek vložte na pekáč vyložený pečícím papírem. Osolte a opepřete, ozdobte lístky tymiánu a rozmarýnu, pokapejte olivovým olejem a vložte do trouby předehřáté na 100 stupňů. Nechte péct asi dvě hodiny.\nMezitím si připravte marinádu: v misce smíchejte olej, petrželku, rozmarýn a nakrájený česnek. Vysušená rajčata přendejte na talíř a pokapejte je marinádou.\nRybu vyfiletujte, očistěte a zbavte kůže. Osolte a opepřete. Na pánvi rozehřejte olivový olej a opečte rybu z obou stran. Přidejte pár koleček cukety, kterou jste osolili a opepřili. Pak rybu i cuketu vyndejte stranou a k vypečené šťávě přidejte ještě kousek másla a pár kapek citronové šťávy.\nCuketu a rajčata prokládejte na talíř, přidejte upečenou rybu, zalijte šťávou a pokapejte zbytkem marinády.\nZdroj: RYBA SVATÉHO PETRA S CUKETOU A RAJČATOVÝM KONFITEM; Teď vaří šéf! – TV Prima http://www.iprima.cz/videa-recepty-na-premierove-menu-podle-chuti-zdenka-pohlreicha [On-line 30.03.2016]\n30. Březen 2016 | Tags: Teď vaří šéf! | Kategorie receptů: Maso, Rybí, Ryby, Teď vaří šéf!, Zelenina


Livechat z domova nebo ze studia?\nVěčná otázka – Práce na livechatu ve studiu nebo samostatně?\n10.4.2014 / 13:39 / Napsat komentář / Sdílet na Facebook / Sdílet na Twitter\nNabídka práce v lehké erotice otevřela své brány mnoha mladým dívkám. Ačkoliv se mohou o tuto práci zajímat muži i ženy různého věku i proporcí, tak mladé dívky představují hlavní podíl poptávky, jelikož právě ony jsou nejsledovanějším artiklem.\nPrvní seznámení s touto prací bývá vždy chaotické, erotický livechat je provozován mnoha poskytovateli a výběr je tedy opravdu široký. Doporučenou radou je využívat více livechatů zároveň, následně jsou výdělky mnohem vyšší.\nPráce ve studiu\nPráce v erotice přes agenturu má své klady a zápory. Jen těžko se hledají kladné reference na tento způsob výdělku a tak je zapotřebí vybírat důsledně. Mnoho agentur dokáže ovšem zajistit opravdu zajímavé podmínky.\nVelký důraz je zde třeba dát na smlouvu, každý by ji měl požadovat a před samotným podepsáním je ideální si ověřit, jaké skutečnosti se podpisem potvrzují a uzavírají. Práce ve studiu přes agenturu je vhodná především pro lidi, kteří nemají prostory pro to, aby mohli být před kamerou v domácích podmínkách.\nČasto je to ideální východisko pro lidi, kteří mají společné soužití s rodinou, spolubydlícími, případně pro studenty, kteří jsou a koleji a hledají zajímavou brigádu. Často se pak nemusí jednat ani o samotný erotický livechat, ale například také o práci na erotické lince a další pozice. Stále je zde však jedna nevýhoda a tou jsou provize, které si agentury strhávají. Dokáží vše zprostředkovat, ale jejich zisk je obrovský a pokud má webcam model/ka možnost si zařídit livechat ve vlastních podmínkách a nejednat přes agenturu, nýbrž se samotným portálem, který livechat provozuje, tak jsou finanční podmínky mnohem zajímavější.\nPokud se však vybere agentura kvalitně, tak může zajistit práci na několika livechatech najednou a zprostředkuje především livechaty pro západní trh, kde jsou mnohem vyšší výdělky. Agentury mají také mnohem větší zkušenosti s propagací modelek, což se v obrovské konkurenci ukazuje jako klíčové\nErotický livechat v domácím prostředí\nČasto je zapotřebí vytvořit v domácnosti podmínky, které mají erotická studia. Někdy to může být těžké, obzvláště v případě zastaralých bytů. Nevhodné prostředí by mohlo odradit sledující fanoušky. V mnoha případech však tato skutečnost nevadí a tak se mohou livechat modelky předvádět pokaždé někde jinde a nepřipraví tak své věrné diváky o moment překvapení. Zajištění práce na livechatu svépomocí je velmi výhodné, jelikož se nemusí platit část provize agenturám, je ovšem vhodné disponovat znalostí cizího jazyka, mírně pokročilejší znalostí PC a vybrat prověřené portály pro spolupráci.


Tasty Planet - Dobrodružné hry - Online Hry\nOnline Hry > Hry na zručnost > Tasty Planet Popis: Zahrajte si Tasty Planet online hru na mhry.cz! Navštivte naši webovou stránku a zahrajte si Tasty Planet nebo jinou skvělou dobrodružné hry! Začněte hrát zdarma Tasty Planet, online hry bez reklam, všechny hry hrajte zdarma! Hrejte zdarma Tasty Planet hru na této online herní stránce mhry.cz. Všechny další super hry Tasty Planet hrejte zdarma online bez omezení. Hrejte nyní na mHry.cz! #1001her #Super Hry


Minecraft batoh | Oxybag.cz\nBatoh s motivem Minecraft nebo Motýl ?\nLetošní novinkou je školní batoh OXY GO, batoh, který zaujme na první pohled. Velikostí i funkcemi je přizpůsoben pro prvňáčky, vydrží ale mnohem déle. Na zádech sedí jako ulitý, je dostatečně prostorný, samostatně stojí, nechybí reflexní prvky, hrudní popruh, praktické kapsy a jako bonus je lehký jako pírko. Má prostě vše, co prvňáček u svého prvního školního batohu potřebuje.\nExtrémně moderní a extrémně nadčasový OXY GO\nDěti často poměrně brzy touží po batohu novém, protože se na aktovku cítí velcí, tahle situace vás s OXY GO ale rozhodně nepotká. Moderní vzhled a dostatečný prostor na školní pomůcky zaručí, že batoh vašim ratolestem vydrží minimálně do třetí třídy.\nChce být jako Messi nebo ho fascinuje svět Minecraft pak ho potěší školní batoh OXY GO Fotbal nebo Playworld. Pokud však netrpělivě vyhlíží letošní premiéru Jurského světa, pak je jasnou volbou batoh OXY GO Jurassic World. Motivy pro holky jsou romantické, barevné a hravé, stejně jako celý dívčí svět. S Unicorn rozhodně nešlápnete vedle, třpytivý Shiny zaujme na první dobrou a nesmí chybět ani Motýl, nejoblíbenější motiv aktovek Oxybag.\nOXY GO je extrémně lehký! Extrémně moderní! Extrémně nadčasový a extrémně…prostě GO! S tímhle batohem se vaše děti ve škole rozhodně neztratí.


Zateplení šikmé střechy postup – Gumové rohože do garáže\nHome » Uncategorized » Zateplení šikmé střechy postup\nNásleduje tradiční postup , ve kterém je parozábrana umístěna pod sádrokartonovou deskou a prochází jí větší množství vrutů. Mnohem bezpečnější je použití vrstev izolace. Parozábranou pak proniká menší množství vrutů a můžete použít větší tloušťky izolace.\nPostup zateplení šikmé střechy krok za krokem. Vyhněte se zbytečným chybám. Pracovní postup zateplení šikmé střechy v podkroví rodinného domu pomocí minerální izolace ISOVER Unirol.\nPři zateplení šikmé střechy je potřeba dodržet několik základních postupových bodů. Zateplení mezi a pod krokvemi. Spoje, napojení, detaily.\nMezi krokve můžeme použít tyto druhy tepelné izolace uřízneme desku dle požadovaného . Je to zcela přirozené a běžné. Teplo stoupá vzhůru a není v naší moci ho celé udržet v budově. I pasivní a nulové domy mají tepelné ztráty, i když jsou výrazně menší než u běžné masové výstavby.\nJsou však případy, kdy podíl tepelných ztrát šikmou.\nStřecha je z pohledu tepelných ztrát kritickým místem, bez izolace jí uniká až veškerého tepla. V Čechách a na Moravě dominuje zastřešení domu šikmou střechou. Jde o tradici místního stavitelství, která také umožňuje využít podkroví k bydlení. Video nabízí klasické zateplení mezi krokvemi a také pod krokvemi. Celé video provede zájemce postupem , jak zateplit šikmou střechu, jaké použít materiály a jak se vyhnout tepelným mostům.\nPři tomto názorném zateplení šikmé střechy je použita osvědčená, účinná tepelná izolace Isover Unirol Profi, což . Technické postupy , dodržování základních bodů při správném zateplení , metriály , které jsou nejvhodnější k použití na zateplení střechy od známých výrobců izolací a další možnosti. V případě nízkoenergetických domů se nám u šikmých střech zděných domů i dřevostaveb osvědčily krovy ze štíhlých krokví tl. Relativně často se při rekonstrukci rodinného domu řeší situace, kdy původní střecha neobsahuje pojistně hydroizolační vrstvu (PHI) a původní střešní krytina je. Pokud je to technologicky vhodné, lze ji aplikovat jak do vodorovných, tak i do šikmých či svislých konstrukcí.\nNejvětší výhodou pro použiti výrobků z minerální izolace Isover pro ploché střechy je jejich unikátní kombinace tepelně izolačních, protipožárních a . I když neplánujete tuto část domu využívat k bydlení, má izolace smysl: můžete méně topit a chráníte životní prostředí i svou peněženku. Izolace mezi a pod krokvemi. U novostaveb je zateplení dokonce zákonně předepsáno vyhláškou o tepelné izolaci. Jak na zateplení střechy : Materiál, postup , úspory.\nStřechou se může ztrácet okolo tepla. Rozhodně se proto vyplatí uvažovat nad jejím zateplením. Podívejte se, jak vybrat izolační materiál a jak postupovat při zateplování šikmé i ploché střechy.


Jak obejit proxy\nSituace:Mám server 2003 ten je za linux proxy.Takže pokud chci z klientské stanice na web musím do prohlížeče zadat proxy server.Ted je tu požadavek na veřejnou Wi-Fi.Připojím router s NAT a po nastavení vše jede tak jak má.Klienti připojení za tímto routerem jsou na jiné síti a pokud si v prohlížeči vyplní připojení přes proxy je vše v pořádku.Pokud si proxy nevyplní nemůžou zobrazit web(i když třeba ping na seznam jede).Chci dosáhnout toho aby se nemusel vyplňovat ten proxy server.Zkoušel jsem ho zadat přímo na tom routeru ale bohužel nic takového nepodporuje.Router má pevnou IP napadlo mě v DHCP v záložce konfigurovat možnosti přidat směrovač nebo nějaké podobné nastavení.....\núterý 23. srpna 2011 8:59\nPouzij WPAD script (pomoci DNS nebo DHCP option 252).\nnebo nastav linux jako TRANSPARENTNI proxy - tzn. na routeru presmerujes packety ktere miri do Internetu na porty 80 a 443 (krom packetu z proxy a dalsich vyjmutych adres) presmerujes na IP adresu proxy serveru, na nem jen zajistis akceptaci (vets. na portu 3389 3128)\nUpravený Miroslav PráglModerator čtvrtek 25. srpna 2011 5:40\nOznačen jako odpověď Jiří JanataMember středa 31. srpna 2011 17:43\núterý 23. srpna 2011 14:45\npokud proxy nechcete používat tak ho v tom linuxu vypněte. Proč tam je? Nebo udělejte vyjimku pro nějakou podsít s tou Wi-Fi.\nJaká je skutečná konektivita ven? Zkuste to nejak blokově namalovat.\núterý 23. srpna 2011 9:02\nPokud to ma byt skutecne verejna WiFi sit, tak by nemel jit provoz WiFi pres interni LAN. Napadaji mne dve reseni:\n1. Pokud mate od ISP alespon dve verejne IP adresy, pak by router pro WiFi sit mel jednu z nich. Provoz na WiFi je pak uplne oddeleny of vnitrni LAN.\n2. Firewall muzete po pridani sitove karty nakonfigutovat jako DMZ a WiFi sit by mohla byt v ramci DMZ. V pripade potreby muzete upravit pravidla pro komunikaci mezi LAN a DMZ a analogicky i cestu mezi DMZ a Internetem.\nDodatek: Myslim, zi, ze tento problem neni kompatibilni se zamerenim fora Windows Server, protoze s uvedenym serverem Windows 2003 nema vubec nic co do cineni. Server tu je mimo hru. Nastaveni firewallu/proxy musite diskutovat na foru tomu venovanemu na Linuxovych serverech, nebo serverech zamerenych primo na dany software, pokud se jedna o multiplatformni pripad (squid).\nUpravený Milos PuchtaModerator úterý 23. srpna 2011 10:01 Dodatek\núterý 23. srpna 2011 9:39\nMyslim si, ze v odpovedi bude chybka, oblibenym portem linuxoveho proxy je 3128. Port 3389 je v prostredi Windows RDP.\nstředa 24. srpna 2011 19:02\nčtvrtek 25. srpna 2011 5:40\nDíky za reakce.Scriptík na proxy používam.Uživatelé co mají ntb to mají takhle přesně nastavené pokud jsou ve firmě aplikuje se jim proxy pokud doma jedou bez proxy vše se děje automaticky. Zde se jedná o první wifi síť která má jako primár přístup do domény se všemi bezpečnostními opatřeními.\nTed přidávám další wifi pro telefony tablety a jiné ptákoviny co určitě nemají možnost spustit script kolikrát nejde nastavit ani proxy.\nProblém už jsem vyřešil tak že jsem pro tu jedinou IP kterou má wifi router vypnul(přemostil)proxy na linux-gate.Ted to jede tak ze vse co je za routerem(za NATem)muze na net bez proxy. Z těchto zařízení jede ping do domény ale ping na zařízení za NATem samozřejmě nejede.Ted se tu peru s tím abych to rozjel.Možná natvrdo nastavit že veškeré požadavky směrované na zařízení za NAT budou směřovány právě na ten router.Ale to se mi pak pere NAT s tou linux-gate.Navíc mi to připadá i jako velké riziko aby bezdrát měl přístup do domény bez monitoringu.\nVypadá to tak že i když to rozjedu nakonec to stejně skrouhnu a jen dám možnost se připojit k internetu bez proxy ale izoluji to od domény.\npátek 26. srpna 2011 7:04


Historie svateb od nejstarších dob po současnost - Eva Jančíková: recenze, názory, obsah, koupit knihu | Baila.net\nÚvod > Naučná > Společenské vědy > Etnografie, etnologie\nSvatba čili veselka, vdavky nebo oddavky, ženitba i sňatek – takto a ještě různě jinak se označuje obřad, spojený se vstupem dvou lidí do manželského svazku. Má pradávnou tradici u všech národů a…\nSvatba čili veselka, vdavky nebo oddavky, ženitba i sňatek – takto a ještě různě jinak se označuje obřad, spojený se vstupem dvou lidí do manželského svazku. Má pradávnou tradici u všech národů a etnik a odjakživa je považován za akt společensky významný. Svatební obřad se vyvinul do samostatného kulturního fenoménu o mnoha podobách a stal se předmětem studia historiků a etnografů. PhDr. Eva Jančíková se problematikou svateb a svatebních zvyků a obyčejů zabývá již řadu let a výsledky své práce publikovala časopisecky i knižně. V knížce Historie svateb od nejstarších dob po současnost shrnuje své celoživotní poznatky a zkušenosti. Soustřeďuje se na kulturní oblast nám nejbližší, tj. slovanskou, a popisuje svatební dění v proměnách času od dob pohanských až po naši současnost. Líčí různé zvyky a magické úkony s nimi spjaté, organizaci námluv a zásnub, průběh svateb a různé obřadní funkce, hostiny a co bylo potom. A svůj výklad dovádí až do našich dnů, ba do budoucnosti, aby bylo co porovnávat a čím se inspirovat. Pro ty, kdo se chtějí vdávat a ženit, doplnila spoustu praktických rad, co dělat, aby svatba probíhala zdárně a stala se slavností, na niž budou všichni rádi vzpomínat.\nIlustrační kresby Anna Krčálová.\nPro vydání: 1. vyd., 2012, česky, Epocha, Praha\nAutorka se zabývá historií svateb ve slovanských oblastech od dob pohanských až po současnost, nahlédne i jinam. Čtivou formou představuje ukázky svatebního dění, zajímavé tradiční svatební rituály, zvyky a pověry, některé se dodržují dodnes. Věnuje se…\nAutorka se zabývá historií svateb ve slovanských oblastech od dob pohanských až po současnost, nahlédne i jinam. Čtivou formou představuje ukázky svatebního dění, zajímavé tradiční svatební rituály, zvyky a pověry, některé se dodržují dodnes. Věnuje se též svatební hostině, noci. Zmiňuje některé zajímavé svatby v historii a v současnosti. Popisuje průběh běžné vesnické svatby 70. let.\nPřiblížení svateb a doprovodných svatebních zvyků našich předků od nejstarších dob po současnost.\nMůj názor na knihu Historie svateb od nejstarších dob po současnost:\n2012, 1. vyd., česky, Epocha,, Praha, 163 stran, ISBN: 9788074251436


Smutky a naděje paní z Eschenbachu. Osud moravské spisovatelky Marie Ebnerové, nominované na Nobelovu cenu | Dvojka\nSmutky a naděje paní z Eschenbachu. Osud moravské spisovatelky Marie Ebnerové, nominované na Nobelovu cenu\nMarie Ebnerová málem získala Nobelovu cenu. Její knihy, třebaže vznikaly v předminulém století, získávají v zahraničí nečekaně novou platnost a oslovují dnešní generace. Z hlubin zapomnění se vrací zpět domů.\nV dokumentu se cituje z aforismů Marie Ebnerové v překladu Jiřího Munzara, z biografie Jiřího Munzara Marie von Ebner-Eisenbach, velká moravská spisovatelka německého jazyka, a zaznívají názory Pavla Eisnera.\nDeníky moravské Boženy Němcové jsou vystavené na Zelném trhu\nVýstava Deník moderní Evropanky v Dietrichsteinském paláci na Zelném trhu v Brně připomíná 100. výročí úmrtí Marie Ebnerové z Eschenbachu.\nPrvní žena, která získala Nobelovu cenu za mír, pocházela z pražské šlechtické rodiny. Podílela se i na vzniku Mezinárodního soudního dvoru v Haagu. Dobrodružný byl...


Můj cestovní deníček: Karlovy Vary 2018 - Skoro všecko\nLetos jsme se rozhodli pro relaxační dovolenou. Zvolili jsme lázeňské město – Karlovy Vary. Ve Varech jsem už párkrát byla, ale nikdy jsem je nevnímala tolik, jako letos. Podnikli jsme plno aktivit a já bych se o své poznatky s vámi ráda podělila.. 🙂\nKarlovy Vary bych já osobně rozdělila na dvě části – část lázeňskou a část průmyslovou. Obě části se od sebe neskutečně liší. Stačí přejet z jedné strany nad druhou (cesta autem trvá max 15 min) a máte pocit, že jste v jiném světě – rozhodně né ve stejném městě.\nZe všeho nejdříve bych Vám představila hotel, ve kterém jsme byli ubytovaní. Jednalo se o 4 hvězdičkový hotel, který nabízí služby SPA & wellness. Naše ubytování bylo formou balíčku, který zahrnoval různé procedury, které jsme si předem rozvrhli s pomocí hotelové recepční – tím pádem jsme již měli naplánovaný program (což pro mě bylo na jednu stranu zkličující, protože jsme nemohli jednat spontánně podle nálady).\nNaše polopenze zahrnovala snídani formou švédských stolů a večeři formou bufetu – to mi zcela vyhovovalo. Jak ráno, tak večer jsem si mohla vybrat, na co jsem měla v tu chvíli chuť. Největším pluskem byl neomezený zmrzlinový bar (po věčeři), kde jsme si mohli nabrat zmrzliny, kolik jsme chtěli! 😀\nHotelové služby byly perfektní. Personál byl ve všech směrech ochotný, recepční k dispozici 24hodin denně. Při procedurách nám vše do podrobna vysvětlili.\nPrvní naše procedura byla oxygenoterapie. Strašně jsem se toho bála, jelikož nesnáším, když musím mít něco, co k mému tělu nepatří. Jednalo se o takové hadičky, které byly z jednoho konce zapojené do přístroje s kyslíkem a druhou stranu, která obsahovala dírky, jsme měli přiloženou k nosu a nasávali jsme koncentrovaný kyslík, který proudil z přístroje. Celková ta terapie pro mě nebyla moc příjemná, ale po těchto 20ti minutách jsem se cítila neskutečně odpočatá a musím říct – ani jeden jsme pak v noci nechrápali!\nKneippův chodník + vířivka\nDalší procedury pokračovaly v místnosti, kde byl Kneippův chodník a vířivka. Vířivku každý z vás jistě zná, to bylo spíše pro relaxaci, ale je možné, že málokdo ví, co je Kneippův chodník. Jde o dva malé ,,bazénky“ ve tvaru obdélníku umístěné vedle sebe. V jednom z nich je horká voda a ve druhém ledová. Na dně jsou kamínky. Během téhle procedury střídáte chůzi v horké a studené vodě. V horké vodě je doporučeno chodit pomaleji a ve studené rychleji. Díky těmto teplotním extrémům se vám rozproudí krev v nohách a hezky se vám prokrví. Mě trvalo déle, než jsem si zvykla na změny teploty, ale ve finále se mi to i docela líbilo.\nSolná jeskyně byla naše poslední část relaxace a těch 30 minut uvnitř jsem si náležitě užila. V jeskyni bylo značně chladněji, ale v těch vedrech, kdy jsme tam byli, to bylo příjemné. Solná jeskyně je velmi zdravá, říká se, že hodinový pobyt v jeskyni se dá srovnat s týdením pobytem u moře.\nNáš hotel se nacházel v průmyslové části Karlových Varů, takže nás od centra lázní dělilo 15 minut autem. Obrovskou výhodou bylo, že od našeho hotelu jezdila městská doprava (autobus), takže jsme nemuseli řešit problémy v centru jako např. kde zaparkovat. Autobus jezdil každou půl hodinu, dospělé jízdné bylo za 25 Kč, mě studentská jízdenka vyšla na 12 Kč (výhoda ISICů!). Do centra se jelo přes 10 zastávek, ale jelikož autobus stavěl snad každou minutu, byli jsme tam za chvilku. Naše výstupní zastávka se jmenovala Lázně III. Nacházela se přesně uprostřed promenády.\nV lázeňském centru si najde každý své. Nachází se zde kromě kolonád plno zeleně (miniparčíky), kaváren, restaurací, obchůdků..\nNěkdy je to ovšem nevýhoda, když je tam toho tolik, protože člověk, který to tam nezná neví, kterou z kaváren navštívit. I my jsme ze začátku hodně bloudili, protože si na dobré kafe a jídlo potrpíme, ale zas nejsme milionáři. Proto vám tady napíšu tipy kam jo a kam za mě ne. 🙂\nAqua Marina byla první restaurace, kterou jsme navštívili. Bylo to večer kolem 20hod, takže jsme byli už po večeři a šli jsme na něco dobrého. Tom si objednal kafe, já si objednala Aquila Ice tea z nápojového lístku. Asi po 10ti minutách Tomovi přinesli kafe a mně furt nic. Říkala jsem si, co tak dlouho může trvat na otevření ice tea. Poté mi přinesli vychlazený čaj v konvici, který chutnal jako šťáva ze školní jídelny.. Za mě obrovské zklamání, že mi přinesli něco jiného, než jsem si z lístku objednala a ještě mi to nechutnalo. Na druhou stranu prostředí a vzhled restaurace krásné. Většinou to ale není všechno..\nRestaurace se nachází na hlavní třídě kousek od známého Hotelu Thermal směrem do centra promenády.\nPizzerie Roma se najdete na začátku kolonády, kde se nachází obchodní centrum (konec bereme Hotel Pupp). Dostali jsme obrovskou chuť na pizzu a tohle byla první restaurace, kterou jsme potkali. Zde jsme si však ověřili fakt, že pokud nejste cizinci (lépe řečeno Rusové či Němci), tak si na jídlo počkáte. Všichni cizinci, kteří si objednali po nás dostali jídlo dříve. Ale nebylo to zas tak strašné, jen usměvné. Na pizze jsme si oba pochutnali a cenově nás vyšla asi jako všude – kolem 150 Kč za jednu. Obsluha byla ochotná a prostředí velmi pěkné.\nCafé Elefant nacházející se zhruba uprostřed promenády bych hodnotila celkem kladně – až teda na ceny. Řekněme si to na rovinu, čím více se blížíte k Hotelu Pupp, ceny stoupají. V téhle kavárně už dáte za kafe kolem 90 Kč. Obsluha je ale velmi milá, venkovní sezení je s výhledem na řeku a z druhé strany na krásné hotely.\nGrand Caffe Septime\nA nakonec to nejlepší! Tuhle kavárnu/bar jsem si oblíbila ze všeho nejvíce. Sezení na druhém břehu řeky, obklopené stromy, ratanovými sedačkami a výhled do parku – to je Grand Caffe Septime. Za kávu zde zaplatíte průměrných 60 Kč. Velice příjemný personál vás obslouží během pár minut a donese vám kávový zážitek! 🙂\nCo udělalo Karlovy Vary tak známé?\nHotel Thermal je především známý svými kongresovými centry umístěnými uvnitř, kde se koná každoroční Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary. Z mého hlediska se jedná o nejošklivější a nejzanedbanější budovu Karlových Varů – a je to paradox, sjíždí se sem hvězdy z celého světa. Tento komplex byl jistě svého času považován za noblesu města, ale už uplynul nějaký ten pátek a hotel se dodnes nedočkal žádné renovace. Jak se hotel tenkrát za komunismu postavil, tak to tam zůstalo. Dnes ho považuji za velkou ostudu města. Nevím, jak to vypadá zevnitř, ale z venku nedělá ani trochu parádu. Byla jsem opravdu zklamaná, když jsem viděla, v jakém je (tak významný hotel) stavu. Strašné!\nKdyž se řeknou Karlovy Vary, vybaví se mi především můj oblíbený film Poslední prázdniny. Je o new orleanské černošce, která miluje vaření. Jednoho dne se jí ale obrátí život vzhůru nohama – zjistí, že ji zbývá už jen pár měsíců života. Rozhodne se tedy, že opustí všechny všední činnosti a odlétá si užít poslední chvíle do Karlových Varů – do Grandhotelu Pupp.\nBohužel my se ke Grandhotelu Pupp šli pouze podívat. Jedna noc v obyčejném jednolůžkovém pokoji vás zde vyjde zhruba na 5 tisíc korun. Ani do kavárny Pupp jsme nezavítali, protože malé kafe za 130 Kč nás taky nenalákalo. 😀 Ale byl zážitek jen stát u toho ohromného komplexu a spojovat si prostory s tím filmem.\nKromě promenády zde najdete plno jiných aktivit. My jsme si poslední den našeho pobytu vybrali výlet na rozhlednu Dianu.\nNa Dianu se dostanete lanovkou. Nástupiště se nachází hned ve vedlejší uličce Grandhotelu Pupp. Jízdné vás vyjde na 60 Kč nahoru, nebo pak 90 Kč nahoru i zpět dolů. Lanovka jezdí každých 15 minut a cesta trvá 3 minuty.\nParkovat můžete buď na parkovišti Grandhotelu Pupp (50 Kč/hodina), nebo v ulici Slovenská (40 Kč/hodina), ze které dojdete procházkou podél řeky Teplé až ke stanovišti lanovky. (viz mapka níže)\nKdyž vyjedete nahoru, spatříte tam 35 m vysokou rozhlednu, kam je přístup zcela zdarma. Na její vrcholek vede 150 schodů. Z rozhledny pak můžete vidět až 60 km do dálky, když je krásné počasí. My měli obrovské štěstí, že ten den bylo příjemných 25 stupňů a bylo jasno, takže jsme viděli až do Plzně.\nNa kopci se nenachází jen rozhledna Diana. Velkou chloubou je motýlí dům. V této obrovské místnosti se můžete setkat se stovky exotických motýlů, kteří mají rozpětí až 20 cm – a co je zvláštní – neexistují žádné bariéry mezi nimi a vámi. Motýli létají všude kolem vás.\nKaždou chvíli se může stát, že si nějaký oblíbí vaše rameno (nebo hlavu), jako se to stalo nám. Nejsou tady jenom motýli, objevili jsme i drobné ptáčky i želvičky.\nVelkou raritou je líheň – stačí trocha štěstí a můžete se stát svědky líhnutí motýla z kukly.\nMy jsme viděli líhnutí motýlů v různých fázích. Byl to obrovský zážitek 🙂\nPo prohlídce rozhledny a motýlího domu máte možnost se občerstvit v restauraci, která nabízí menu, ze kterého si vybere každý. Cenově se jídla pohybují kolem 200 Kč, což mi přišlo dost, když vezmu v potaz, že za 200 Kč se u nás v Berouně najíme v lepší restauraci. Ale chutnalo nám.\nV tom samém areálu se nachází ještě mini zoo a hřiště pro děti\nCestu zpátky jsme volili pěšky lesíkem po modré po tzv. Cesta přátelství. Stezka vede oklikami – jedná se asi o hodinu cesty. My jsme podle navigace šli zkratkami a byli jsme dole asi za 20 minut.\nVe Varech je jistě pořád,co dělat, proto se těším na další návštěvu a objevení dalších zákoutí!\n#selflove jako trend?⟶


Hranické listy: Reakce na příspěvek Rozpaky...z 13.července\nReakce na příspěvek Rozpaky...z 13.července\nV příspěvku Rozpaky… (Hranické listy 13. 7. 2014) šifra (jno) negativně hodnotí rozhodnutí Zastupitelstva města Hranic sloučit tři příspěvkové organizace města do jednoho celku. Dodávám, že se jedná o knihovnu, muzeum a galerii a městské kulturní zařízení, které mají dohromady přibližně 15 zaměstnanců, z toho 3 (!) ředitele.\nVýše uvedené rozhodnutí padlo v souvislosti se schválením Programu rozvoje kultury města Hranic 2014 – 2020 (dále jen Program). Tento podrobný dokument má celkem 41 stran a je dílem řešitelského týmu ve složení PhDr. Vladimír Juračka (zastupitel), Mgr. Pavla Tvrdoňová (místostarostka) a Rostislav Plachý (zástupce ředitele ZUŠ). K dispozici je na webu města – viz http://www.mesto-hranice.cz/cs/aktuality/je-zpracovan-navrh-programu-rozvoje-kultury-v-hranicich/_files/prk-2014-2020-final.pdf\nŘešitelský tým složený se zástupců různých politických stran, koalice i opozice zpracoval Program s cílem nastínit na základě důkladné analýzy dlouhodobou vizi rozvoje kultury v Hranicích. Sloučení příspěvkových organizací je jenom jedním z mnoha opatření obsažených v Programu. Ostatní navrhované změny jsou podrobně rozvedeny na jedenácti stránkách Strategické části tohoto materiálu.\nProgram vznikal poměrně dlouho a rozhodně ne v nějakém utajení. Jeho zrodu předcházelo mnoho hodin diskusí, sbírání podkladů a konzultací. Po celou dobu bylo průběžně informováno zastupitelstvo a prostřednictvím místních médií i veřejnost, která se mohla k návrhu Programu vyjádřit. Návrh Programu byl zveřejněn na webu města a konalo se k němu veřejné projednání. Ještě než byl předložen zastupitelstvu ke schválení, byl Program projednán kulturní komisí a radou města.\nŠifra (jno) považuje schválení Programu v závěru tohoto volebního období za nekorektní a podezřelé. Já jsem toho názoru, že přesunutím do dalšího volebního období by se zbytečně ztratil nejméně rok času, po který by se kultura již mohla rozvíjet podle nových programových zásad.\nKaždý, kdo se chce vyjádřit k otázce sloučení uvedených příspěvkových organizací, by se měl nejdříve seznámit s citovaným Programem, bez jeho znalosti je to jenom plané mudrování.\nKe komentářům, které příspěvek vyvolal, nechť laskavý čtenář dovolí jenom jednu poznámku. Týká se pisatelů, kteří mi podsouvají, že si vytvářím pracovní místo coby budoucí ředitel sloučených kulturních zařízení. Ředitelem sloučené organizace nebudu ani já, ani nikdo z mých blízkých. Jednoduše proto, že jsem nikdy neměl v úmyslu se přihlásit do výběrového řízení na obsazení této funkce. Motivace, se kterou jsme v řešitelském týmu k tvorbě Programu – ve svém volném čase a bez nároku na honorář – přistupovali, byla udělat něco prospěšného pro naše spoluobčany. Nakolik se nám to povedlo či nepovedlo, ukáže blízká budoucnost.\nJasně, stačí EKOLTES. Nemusí pršet, stačí jen když kape. OB\n03 srpna, 2014 08:47\nVážený pane Juračko,\nv příspěvku ROZPAKY..., na který reagujete, jsem se zabýval výhradně hlasováním zastupitelů o usnesení, které povede ke vzniku ještě jednoho stupně řízení nadřazeného muzeu a galerii, knihovně a městskému kulturnímu zařízení. Všem těmto třem současným příspěvkovým organizacím a jejich představitelkám jste garantoval autonomní postavení v rámci řídící pyramidy, na jejímž nově zřízeném vrcholu má být vytvořena nová funkce ředitele.\nNutnost zvýšit počet řídících stupňů v oblasti kultury zdůvodňujete rizikem ztráty nejméně roku času v realizaci nového Programu rozvoje kultury... Ten však zastupitelstvo schválilo jiným usnesením a nic nebrání v jeho naplňování.\nZa několik týdnů budou zvoleni noví zastupitelé. Není nutné pochybovat, že budou mít na tuto otázku svůj názor. A možná hlouběji promyšlený, než mělo těch současných 13, kterým stačilo říci, že bez vytvoření nového místa ředitele se nový Program rozvoje kultury neobejde.\n04 srpna, 2014 12:19\nJuračkovi nejde o tak malou funkci, zatím mu stačí ta bez odpovědnosti v Ekoltesu a když voliči dají a přijde k volbám jen skalní jádro...tak má funkci starosty nebo místostarosty! :-)\n05 srpna, 2014 11:51\nDrzost autora nezná mezí , zejména ta připomínka, že to dělal ve svém volném čase a zadara, vážený autore, za zbytečnou funkci v Ekoltesu jste královsky přeplácen a vzhledem k škodlivosti této organizace, spíš by jste měl platit jak mourovatý do městské kasy !\n05 srpna, 2014 11:55\nJeště, že existuje něco jako "netiketa". Jak však bývá v internetových diskusích stále častějším jevem, tato pravidla jdou do ústraní.\nInu, jako v celé naší společnosti...\n05 srpna, 2014 16:02\nPo víc jak 20 letech vládnutí skoro stále stejné místní politické garnitury, jejíž je i Juračka členem, mají už místní na co vzpomínat a co si připomínat. Ono se říká "Jak se do lesa volá, tak se z lesa ozývá". Nebo také "Na hrubý pytel hrubá záplata".\n05 srpna, 2014 20:36\nAle bacha na skokany ze strany\n05 srpna, 2014 21:12\nJedině KSČM ví jak těmto skokanům\nnakopat do p----e.\n05 srpna, 2014 21:16\nZastupitel Juračka,pardon PhDr. je správný český název titulu je spoluautor Programu...proč k v komisi,která nebyla honorována nebyli přizvánii vedouácí tří kulturních zařízení, kterých se to týká. Zdůrazňuje, že tuto práci dělal ve volném čase, asi jí ušetřil při práci na špatném řízení firmy Ekoltes, dobře honorované. Není jasné proč se tři celkem nesourodé kulturní zařízení takto slučují, když mohli zůstat i bez ředitelů řízeny přímo odborem města. Už se zase chystá výběrové řízení na nového ředitele, určitě jejiž vybrán dnes,známe jak taková řízení dnes probíhají. Pan zastupitel by se tak malám obulusem za tuto funkci nezatěžoval. On míří víše, pozor občane asi nejméně na místostarostu. Pro komunální politiku je Vladimíra škoda podel toho čím již prošel by se měl zajímat nejméně o senátora. Tam by svoj idee v kolektivu jemu rovných s ODS a TOP 09 uplatnil. Možná by nešel i uplatnění jako ideolog a odborník na všechno u romnské firmy při Ekoltesu. Jaké finančí úspory přinesou městu spojení tří dnešních organizací? Toť otázka. Omlouvám se panu PhDr za málo spisovou češtinu a nějaké ty chyby. Mám sice jen o něco nižší vzdělání než náš zastupitel, ale určitě potřebnější pro společnost a občany tohoto státu. T.\n10 srpna, 2014 17:17\nNěkolik otázek k zamyšlení.\nJak se daří řešit protipovodňovou ochranu Hranic\nPolitická hnutí – nová vlna v politice\nÚklid po výkopových pracích


Jak napsat e-mail s prosbou o dar - příklad | Deník neziskovky\nDeník neziskovky > Dobrá rada > Příklad nefunkčního fundraisingového e-mailu – jak bychom to udělali my (konkrétní příklad)\nOdesílatel, předmět e-mailu\nOdesílatel je jméno zobrazené u e-mailové adresy. Jsou to tedy dva údaje: jméno odesílatele a jeho adresa. Jméno může být jméno ředitele, fundraisera nebo název organizace, e-mail by měl být oficiální kontakt do organizace, případně adresa určená pro rozesílku fundraisingových e-mailů a příjem reakcí na ně. Pokud tu možnost máte, vytvořte adresu podle názvu projektu, na který peníze žádáte (můžete mít aktivních více kampaní), příklad autoprodeti@vasesdruzeni.cz, a nastavte ji jako adresu pro odpověď. Je to trochu složitější, ale považuji to za důležité.\nAdresy na Seznamu na mě působí amatérsky, ale je mi jasné, že s tím nic neudělám. Zkuste v rámci sponzoringu získat doménu zdarma, získáte i své e-mailové adresy (reditel@vasesdruzeni.cz, dary@vasesdruzeni.cz apod.).\nO předmětu zprávy bylo napsáno množství informací, jejichž hlavní sdělení je: předmět rozhoduje o tom, zda si adresát vaši zprávu přečte. Na jeho přesvědčení máte zhruba dvě sekundy, kdy zprávu buď otevře, nebo smaže. Máte tedy hodně práce a málo času, abyste zaujali. Nedokážu poradit jediný dokonalý předmět, ale já sám používám slovesa – rozhodně omezuji „jmenná skupenství“ jako např. Občanské sdružení XYZ – info (viz minulý článek). Použil bych zřejmě některý z následujících nápadů, ale přemýšlel bych nad ním nejdéle ze všech složek e-mailu (toto nejsou úplně odladěné příklady, jen náměty):\nLepší šanci než tuto už nedostanete\nVěnujte kousek běžného života Petrovi a Janě\nVzpomenete si, co se stalo v roce 2006?\nVzpomenete si, co jste dělali v roce 2006?\nV těle mailu bych psal o tom, co se darem změní k lepšímu a popsal bych situaci, která klientovi pomůže a v dárci vyvolá dobrý pocit. Použil bych v omezené míře formátování textu, grafické prvky a strukturování textu. Na konci bych uvedl post scriptum, což je prý nejčtenější část e-mailů. 🙂\nCo se týče formulací, funguje osa „popis problému – řešení – apel“. Ale to je přesně to know how, na něhož neexistuje univerzální recept a je potřeba stále trénovat. Nicméně za nezbytné považuji uvést následující informace:\nvýši částky, o kterou žádáte\núčel, na který budou peníze použity\ndatum, do kdy se má částka poslat\nkontaktní informace na osobu, která vám poskytne podrobné informace o zpracování darů\na pochopitelně číslo účtu, kam peníze poslat\nE-mail by měl končit jménem fundraisera nebo ředitele, s plnou adresou organizace, telefonem, e-mailem. Vhodné je uvést (byť služební) číslo na mobil jako přímé osobní spojení.\nTakže tady to je, Příklad fundraisingového e-mailu: Prosba o dar, zajímají mě postřehy a reakce. Díky. (Všechny informace jsou smyšlené.)\nRubriky Dobrá rada, Fundraising, Komunikace, Marketing Štítky dar, e-mail, fundraising, mailing, příklad, prosba, výzva Navigace příspěvků\n14 komentářů u „Příklad nefunkčního fundraisingového e-mailu – jak bychom to udělali my (konkrétní příklad)“\n15.2.2012 v 10:25\nTebou popsaný příklad je opravdu dobrý. Jen bych se vyvarovala tolika barviček v těle zprávy, na každého to nemusí působit dobře (stejně jako kombinace patkového a bezpatkového fontu). Obsahově pěkné a silné.\n15.2.2012 v 21:30\nSouhlasím s rionkem. V emailu nemá smysl používat bezpatkové písmo, neb „se čte z konvenční zrakové vzdálenosti“ (slovy našeho profesora informatiky).\nKurzíva mi nějak nešmakuje. Mám i ní pocit, jako by se jí zvýraznění text autor snažil schovat. Když je to samostatný řádek, tak se to dá, horší by bylo, kdyby to bylo uprostřed textu. Kurzívu bych použil hlavně na citaci…\nNevzpomenu si, kdo to tak dělá, ale co týče zvětšení a obarvení úseků, tak to dělá nějaké stránka, která SPAMuje mi občas mail. Mám radši spíše nějaké distingované zvýraznění, hlavně bold v kombinaci se zvětšení.\nA to datum… („30.X.“) Nemám moc zkušeností, že by to tak někdo psal (ale mám pocit, že jo…). Já preferuju vypsání měsíce. A v tomhle případě mi to přijde i lepší.\n(…proč to vlastně píšu, když jen opakuju, co říkala rionka…)\n15.2.2012 v 23:50\nJá dávám nevyžádanému mailu sekundu, nanejvýš dvě. To stačí k letmému oskenování prvního odstavce očima. Pokud během této doby vidím rozmarné fonty, barvy jako papoušek či dokonce nějakou animaci, dále nepřemýšlím a mačkám Delete.\nTakže pokud mě někdo chcete úspěšně spamovat, použijte plain text se zvýrazněním klíčových slov *hvězdičkovou konvencí*, rozčleněný do několika málo odstavců.\nS tímto nemohu nic jiného než souhlasit.S kamarádkou rozesílám čistě informační email. Ona jej poskládala jako krýsný HTML email plný odrážek. Abych se přiznal, email je krásný, ale já při otevření hned dojdu k závěru, že se jedná o hromadně rozesílanou poštu. Vynakládáme proto maximální úsilí k perzonifikaci emailu. Zde bych tedy poznamenal, že hned po předmětu řeším oslovení. Pokud v emailu najdu:\n„Dobrý den maminky a tatínkové, zaměstnanci i zaměstnavatelé…“ => přestávám číst\n„Dobrý den,“ => šance na dočtení emailu stoupají… ale není to ono.\n„Dobrý den pane Syrový“ => čtu i kdyby to byla kravina. Prostě někdo píše mé osobě, musel to napsat, vymyslet, není fér to mazat.\nDokonce bych možná tvrdil, že dle mého názoru je oslovení v emailu to nejdůležitější. Je ale důležité, abych věřil, že email psal člověk. Emaily typu „Dear Jaroslav S.“ a podobné taktéž nečtu.\n16.2.2012 v 13:12\nJá bych ten mail taky vyhodil do koše.\nPřečetl bych první odstavec, druhý odstavec – stále nic. Když nevyžádaný mail v prvních dvou odstavcích neřekne o co mu jde, nazdar. A to často ještě čtu jen první odstavec.\nHraní na emoce je fajn, akorát to dělají všichni. Od televize Nova, novin, lidí v našem okolí, bezpočtu reklam, politické strany a já nevím kdo a co ještě.\nDoba je natolik rychlá, že číst denně a dočíst 10 a více věcí, které se pokouší vtáhnout do emocí je něco proti čemu jsou lidé už otrlí. Pokud oslovujete ženy, má to emocionálno asi význam, ale obávám se, že kasu většinou drží muži.\nOsobně si myslím, že příkladný mail by většina lidí vyhodila rychleji než spam. Já osobně bych ho napsal zcela jinak. Emoce bych nahradil vhodným obrázkem. Tím vstřebáte emocionální sdělení asi tak 1000× rychleji bez toho aby ho člověk zahodil. Do první odstavce bych se představil a řekl co dělám, a co jsem významného (natolik významného aby dárce to ocenil) udělal.\nPapouškové barvičky vypadající jako práce dítěte z 1. třídy základní školy, stejně tak jako předvedení příjemci, že jsem se právě naučil používat řezy fontů je hezké, ale urychlují směr koš.\nPro muže je důležité v prvním, maximálně začátku druhém odstavci představit cíl a výsledek toho chcete alespoň v náznakové formě. Pro ženy pak emoce.\nSorry, ale vydírání emocí je tolik, že to přestává účinkovat. Navíc se těžko můžete měřit s institucemi, které si na vydírání pozvou nejlepší psychology, reklmaní agenturu a PR v profesionální úrovni. A tito nastavují laťku odolnosti proti emocím a podobným příběhům daleko výše, než to co napíšete vy.\nOsobně bych ukázkový mail hodil do koše cca po jedné až dvou sekundách, spíše tipuji na tu jednu vteřinu.\n19.2.2012 v 13:56\nDíky všem za cenné komentáře, přemýšlím nad nimi.\n19.7.2012 v 15:38\nZrovna si lámu hlavu nad tou nejsprávnější formulací dopisu pro naši organizaci a narazila jsme na tento článek.\nS psaním direct emialů a podobných mám už několikaleté zkušenosti a upřímně tento Váš vzorový dopis jsem dočetla jen proto, že měl být právě „vzorový“.\nPřijít mi do pošty – přežil by první část, kde mi kdosi (nevím kdo mě oslovuje) říká cosi, co mě nezajímá.\nJak bylo psáno výše – emoce jsou dneska všude, každá media na nás chrlí srdcervoucí příběhy a když ve skutečnosti takové nejsou jsou ještě podmíněny dramatickou hudbou, dramatickými obrazy apod. Podle mého názoru zbytečné a umělé.\nZ mé zkušenosti můžu doporučit psát dopisy opravdu co nejiindividuálnějším způsobem. Oslovení „Dobrý den pane Nováku, „, je samozřejmé. Vymyslet takový text, který nepůsobí univerzálně, žádné trapné fráze o citech a obrovské potřebě pomoci. Jasně, stručně, výstižně, zdvořile a se závěrečným pošťouchnutím pro nerozhodné třeba právě v P.S.\nMoje P.S. – Váš blog je super 🙂\n19.7.2012 v 15:48\nDíky za komentář, nicméně nikde jsem nepsal slovo vzor. To jste zřejmě očekávala vy, ale já jsem to s tímto záměrem nepsal. Není to žádný vzor, není mi známo, že by život fungoval podle šablon a připravených vzorů.\nJe to inspirace, můj názor. Toť vše.\nNechtěla byste své zkušenosti shrnout do nějakého článku?\n20.7.2012 v 12:18\nMáte pravdu, myslela jsem tím vzor podle Vás, ne všeobecný. Špatně jsem to popsala.\nO článek se mohu pokusit, na přesně jaké téma by měl být?\n21.7.2012 v 10:05\nCo třeba: „Jak napsat úspěšný fundraisingový dopis“? Myšleno papírový. Píšete, že máte zkušenosti – jistě nejenom mě by zajímaly… Ukázat nějaký svůj úspěch, poradit, jak psát dobré dopisy…\n23.7.2012 v 8:40\nPošlete mi prosím email kam můžu napsat, zkusím něco vytvořit 🙂 Děkuji\n20.11.2013 v 19:40\nObsahově OK, ale vzhled šílenost 🙂 Působí to jako spam, neprofi, nepříjemné pro oko, chaos fontů a barev…\n6.12.2014 v 9:40\nNeskutečně komerční až laciné, působí to na mne jako článek v bulváru. Rozhodně ne důvěryhodně. Jak znění (podání obsahu), tak naprosto šílená úprava. Kdyby mi toto přišlo na e-mail, hned bych hledala nějaký skrytý záměr. Na Vašem místě bych jednoduše popsala pravdu – chceme pomoci tomu a tomu člověku nebo lidem – a budeme vděčni za každého,kdo nám tu pomoc pomůže zrealizovat. Srdcem, tak jak to cítím, bez vymýšlení marketingových tahů a psychoher, které už jsou okoukané. Omlouvám se za upřímnost, neumím to jinak. Přeji mnoho úspěchů.


IXPO se vrací s dalším velkým Fortnite turnajem, na který se můžeš kvalifikovat i ty! | PLAYzone.cz\nIXPO se vrací s dalším velkým Fortnite turnajem, na který se můžeš kvalifikovat i ty!\nNejvětší slovenský technologický festival již na svém loňském prvním ročníku dal esportu zelenou a díky úspěšnému průběhu s kladnými ohlasy tak nemohou turnaje chybět ani v rámci letošního programu. Na řadu se v polovině dubna dostane Fortnite a kvalifikace startují již za pár dní.\nFestival IXPO se letos uskuteční 17. až 19. dubna a součástí rozmanitého programu bude i dosud největší česko-slovenský Fortnite turnaj pro 30 dvojic, z nichž většinu utvoří týmy z online kvalifikací. Ten stejně jako naše květnová PLAYzone Challenge proběhne formou BYOC, jen s tou výjimkou, že monitory tu pro větší pohodlí hráčů zajišťuje pořadatel a všechna klání se odehrají na speciální battle royale stage.\nO čtyřech nedělích od 1. března máme připraveny 4 turnaje, kde z každého postoupí vždy nejlepších 5 dvojic přímo do Bratislavy. Tentokrát však na hráče nečeká žádný public hunt, nýbrž už samotná kvalifikace proběhne formátem custom games. Všechny dvojice budou dle počtu přihlášených rozděleny do skupin, ze kterých se po pěti odehraných hrách vždy v každém turnaji udělá jedna tabulka, odkud vzejde pětice postupujících. Dvacítku přímo kvalifikovaných týmů doplní dalších pět s nejlepšími bodovými součty v součtu tabulek všech kvalifikací, a třicetičlenné startovní pole pak přímo na IXPO uzavře pět dvojic s pozvanými domácími osobnostmi.\nO co bys jinak přišel?\nHlavním lákadlem IXPO Fortnite Cupu je prize pool, který ve výši 2500 euro nemá na domácí scéně obdoby a jenž si rozdělí nejlepší trojice. To se však týká až samotného klání v rámci programu na festivalu IXPO, kam se podívají jen ti vyvolení. Půjde navíc vůbec o první slovenský offline turnaj s využitím custom games, takže u toho musíš být! A pokud ne jako hráč ani návštěvník, tak se můžeš těšit na živý komentovaný stream.\nHarmonogram online kvalifikací na IXPO 2020:\nNeděle 1. března 18:00 IXPO Fortnite – 1. kvalifikace\nNeděle 8. března 18:00 IXPO Fortnite – 2. kvalifikace\nNeděle 15. března 18:00 IXPO Fortnite – 3. kvalifikace\nNeděle 22. března 18:00 IXPO Fortnite – 4. kvalifikace


vozový park autodopravy SENA logistics\njsme autodoprava se zodpovědným vozovým parkem\nSpolečnost SENA logistics disponuje jak vlastním vozovým parkem automobilů různých kapacit od kamionů, až po expresní plachtové dodávky, či skříňové dodávky ale také i rozsáhlým vozovým parkem smluvních partnerů. V nabídce jsou Vám k dispozici plachtové kamiony, skříňové kamiony, soupravy, velkokapacitní návěsy, tzv. MEGY, sóla, plachtové dodávky a expresní automobily.\nNěkteré z automobilů, převážně skříňové dodávky, jsou připraveny v takzvaném režimu express, kdy nevyjíždějí k pravidelným dopravám, ale jsou připraveny v režimu, kdy jsou pro Vás schopny vyjet téměř okamžitě (zpravidla do půl hodiny od zadání).\nNaše autodoprava si je vědoma ekologické zátěže dopravy na náš životní prostor. Zavázali jsme se pro to, že za každých přepravených 10.000 km, necháme vysadit nový strom. Snažíme se také realizovat autodopravu v kamionech s novějšími typy motorů, které jsou k našemu světu šetrnější.\nNaši řidiči jsou dostatečně proškolení, a umí si poradit skoro v každé situaci. každá přepravovaná zásilka je automaticky pojištěna dle CMR proti poškození.\nNěkteré z našich kamionů jsou vybaveny pro převoz nebezpečných látek s certifikace ADR.\n13,6 x 2,48 x 2,7 m/34 euro palet\n13,6 x 2,48 x 3 m/34 euro palet\n7,25 x 8,25 x 2,7 m/38 euro palet\n7,25 x 8,25 x 3 m/38 euro palet\n6,5 x 2,48 x 2,55m\n16 euro palet\n(a další rozměry)\n4,9 x 2,25 x 2.2 m/10 europalet\n4,5 x 2,2 x 2,2 m/8 europalet\n4,5 x 1,85 x 2 m/6 europalet\nplato + návěs dodávka:\n4,5 x 1,85 x 2m/6 europalet\n6,6 x 1,8 x 1,8 m/13 europalet\nosobní automobil slouží převážně k expresním zásilkám.\nK dispozici je vždy osobní automobil (kombi), či dodávka VAN pro paletu.