PČR, PS 1996-1998, 25. schůze, část 135 (15. 5. 1998)\nPodle stávající právní úpravy je formulace obvinění a posouzení podmínek pro jejich sdělení výlučnou záležitostí orgánů činných v přípravném řízení, zatímco rozhodování o vazbě, ačkoliv je podmíněno sdělením obvinění, patří do pravomoci soudu. Přitom soud při svém rozhodování o vazbě nebo jeho dalším trvání není povinen, resp. oprávněn, posuzovat, zda obvinění bylo sděleno důvodně a zda důvody, které k tomu vedly, i nadále trvají. Tím vznikají nelogické situace, kdy soud jen zkoumá existenci formálních důvodů vazby, ale již se nezabývá tím, proč je vlastně obviněný stíhán, na základě jakých důkazů a zda je trestní stíhání vedeno důvodně.\nPředložený návrh novelizace trestního řádu se snaží tento rozpor odstranit a posílit právo na soudní ochranu v tak významné oblasti, jako je trestní stíhání.\nPokud v rámci projednávání tohoto návrhu v ústavně právním výboru ze strany zástupců orgánů činných v trestním řízení zazněla odmítavá vyjádření, spočívala převážně v námitce, že takové doplnění zákona není nutné, neboť přezkoumávat obsah sdělného obvinění patří mezi samozřejmé povinnosti soudu. Kuriózně v této souvislosti působily naopak výhrady některých soudců, že soud není vždy schopen se v poznatcích policie orientovat a často rozhoduje spíše intuitivně. Z vyjádření dalších přizvaných odborníků vyplynulo, že povinnost soudu zkoumat podstatu obvinění a závěry, které z dosud shromážděných důkazů vyplývají, má ve svých zákonech výslovně zakotvenu řada evropských států včetně našich sousedů Rakouska, Německa a do nového trestního kodexu, který letos vstoupí teprve v účinnost, ji promítlo i Polsko.\nVýsledky diskuse nad tímto návrhem v ústavně právním výboru mne utvrdily v přesvědčení o jeho věcné správnosti. Akceptuji pozměňovací návrh, který se promítl do usnesení ústavně právního výboru, aby uvedená povinnost soudu byla vázána jen na přípravné řízení. Takové omezení vyplývá z porovnání zvláštností přípravného řízení a řízení před soudem po podání obžaloby. Přípravné řízení je neveřejné a obviněný nemá žádnou možnost, jak procesními prostředky brojit proti nedůvodnému vedení trestního stíhání nebo proti obvinění ze skutku, který ve skutečnosti není trestným činem. Naopak v řízení před soudem ani jedno z těchto omezení neplatí.\nJsem přesvědčen o tom, že přijetí uvedeného návrhu ve znění pozměňovacího návrhu uvedeného v usnesení ústavně právního výboru posílí záruky zákonnosti a rozhodování o vazbě a přispěje k tomu, aby aplikace institutu vazby se v našem státě přiblížila k praxi ostatních evropských zemí.\nNavrhované změny trestního řádu jsou také s právními úpravami vyspělých evropských zemí plně srovnatelné. Děkuji za pozornost.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji panu poslanci Jiřímu Novákovi. O slovo se přihlásila v tuto chvíli paní poslankyně Vlasta Parkanová s jedním sdělením.\nMinistryně spravedlnosti ČR Vlasta Parkanová: Kolegové a kolegyně, já bych chtěla sdělit pouze pro zápis, že při předchozím hlasování jsem se dopustila omylu, podpořila jsem návrh na zamítnutí tohoto návrhu, a neměla jsem to v úmyslu. Děkuji.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji. V tuto chvíli se ptám, zda chce vystoupit paní poslankyně Anna Röschová jako zpravodajka ústavně právního výboru. Je tomu tak, takže jí dávám slovo.\nPoslankyně Anna Röschová: Pane místopředsedo, dámy a pánové, ústavně právní výbor dne 30. dubna 1998 na své 37. schůzi projednal navrhovanou novelu a jeho usnesení máte před sebou jako tisk 372/2. Ústavně právní výbor doporučuje Poslanecké sněmovně Parlamentu, aby schválila tento návrh, a doporučuje Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky, aby přijala k tomuto návrhu zákona změnu, kterou máte pod tiskem 372/2 uvedenu.\nPod dojmem včerejší dopolední rozpravy ohledně problému, který zde projednáváme, bych ráda využila toho, že jsem zpravodaj k tomuto zákonu, a bez jakéhokoli usnesení - nemíním navrhovat usnesení - ale ráda bych jako poslanec této sněmovny požádala paní ministryni Parkanovou, zda by Ministerstvo spravedlnosti nemohlo poslancům této sněmovny předložit jakýsi statistický sumář počtu vazeb v naší republice a výsledků trestních stíhání a trestních řízení v těchto vazebních věcech.\nAbych to řekla srozumitelněji, mám na mysli, že jako poslance - a myslím si, že se nás tady najde v této sněmovně víc, my jsme ostatně, ústavně právní výbor, o to požádali již před třemi nedělemi - by mne zajímalo, kolik vazebních věcí dojde ke konci, kdy je vynesen rozsudek, a člověk, na kterého byla uvalena vazba, byl pravomocně odsouzen. Toto bych já osobně si velmi ráda porovnala, protože z různých - nemyslím teď z normálního běžného tisku, ale z různých odborných časopisů se mi dostává ke sluchu to, že u nás je příliš vysoký počet vazeb k tomu výsledku, který je. Nedávám to, pane místopředsedo, jako usnesení, ale jsem ráda, že paní ministryně je zde přítomna, a velmi bych ji o to prosila, zda by to nemohla předložit ještě do konce volebního období. Děkuji.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji paní poslankyni Anně Röschové, paní ministryně sledovala vaše vystoupení, takže bude-li to možné, určitě bude na váš požadavek reagovat.\nNyní se chci zeptat, zda chce vystoupit paní poslankyně Hana Orgoníková jako zpravodajka petičního výboru. Je tomu tak, takže jí dávám slovo.\nPoslankyně Hana Orgoníková: Vážený pane předsedající, kolegyně a kolegové, petiční výbor projednal návrh poslanců Jiřího Nováka a dalších na vydání zákona, kterým se mění a doplňuje zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním, ve znění pozdějších předpisů, sněmovní tisk č. 372, na své 27. schůzi a přijal usnesení č. 109, kterým doporučuje Poslanecké sněmovně vyslovit s tímto návrhem souhlas.\nMístopředseda PSP Jan Kasal: Děkuji paní poslankyni Haně Orgoníkové a otevírám rozpravu. Jako první se do obecné rozpravy přihlásil pan poslanec Zdeněk Jičínský.\nPoslanec Zdeněk Jičínský: Pane předsedající, kolegyně a kolegové, naváži na své předchozí vystoupení, jen v úvodu chci upozornit kolegyni Röschovou, že jsme dostali jako členové ústavně právního výboru, předpokládám, že všichni, materiál, kde jsou podrobná data o tom, kolik je osob ve vazbě atd., včetně dalších údajů, které žádá, takže si myslím, že to má ve svých materiálech. Ale to není podstatné.\nChci připomenout Poslanecké sněmovně, že v průběhu tohoto volebního období jsem předložil jménem skupiny poslanců sociální demokracie návrh na novelizaci trestního zákona. Návrh byl odmítnut a po nedlouhé době se objevil podobný návrh, který jsme přijali, byl to vládní návrh novelizace trestního zákona.\nPři jeho projednávání se ovšem stalo to, že nebyly s ním spojeny určité důsledky týkající se v souvislosti s jeho přijetím změn v trestním řízení. Důsledky změn v trestním řízení - vláda si to potom zřejmě dodatečně uvědomila - učinila součástí svého návrhu zákona o určitých změnách ve státním zastupitelství a v rámci tohoto návrhu zákona se měla měnit také některá ustanovení trestního řádu. Ale návrh zákona o státním zastupitelství byl zamítnut, v důsledku toho byly zamítnuty i tyto změny.\nChci jen upozornit, že teď je určitý rozpor mezi hmotným právem a právem procesním, nepochybně bude třeba tuto mezeru, tento nedostatek odstranit. To znamená, že i před velkou reformou trestního řízení trestní řízení ve stávající podobě si bude vyžadovat dalších změn, které bude vhodné učinit relativně brzy.\nMluvím o tom proto, že nejsem stoupenec té praxe, která se tu vytvořila, že se takové zákony jako trestní zákon nebo trestní řád mění na každé schůzi po jednotlivých paragrafech.


Domem roku se stala dům Rezidence Prestige společnosti Canaba – Stavební fórum a.s.\nDomem roku se stala dům Rezidence Prestige společnosti Canaba\nAbsolutním vítězem ankety Dům roku 2017 vyhlašované časopisem Můj dům se stal dům Rezidence Prestige z Ústeckého kraje. Postavila ho stavební a developerská firma Canaba. Vítězný dům je dvoupodlažní s užitnou plochou 212 metrů čtverečních. Soutěžilo se ve třech kategoriích. V kategorii Individuální domy čtenáři nejvíce hlasovali pro dům od architektů Michala Prášila a Davida Musila, který postavila firma Heluz cihlářský průmysl. Soutěžilo v ní 35 staveb. V kategorii Realizované typové domy mezi čtenáři vyhrál celkový vítěz, Rezidence Prestige. Do této soutěže pořadatelé zařadili 15 rodinných domů. První cenu v kategorii Katalogové domy – projekční kanceláře získal projekt Diana od společnosti Thermo Plus.


Izraelská pravicová strana Likud (hebr. ליכוד – Jednota) je ve skutečnosti blokem několika středových a pravicových uskupení, který vznikl v roce 1973 a v roce 1977 dosáhl mimořádného úspěchu, když pod vedením Menachema Begina vyhrál volby. Bylo to poprvé, co se do čela státu dostala pravicová síla. (V Izraeli přitom pravici a levici nerozděluje jen názor na hospodářskou a sociální politiku, ale i na přístup k jednání s Palestinci. Velmi zjednodušeně řečeno: zatímco levice hlásá potřebu dialogu, pravice zpravidla razí razantní přístup bez ústupků.)\nLikud vládl bez přestávky až do roku 1992. V devadesátých letech se u kormidla střídal s levicovou Stranou práce. V současnosti je opět v čele izraelské vlády pod vedením Benjamina Netanjahua.\nIzraelská středolevá „labouristická“ strana (hebr. מפלגת העבודה הישראלית, Mifleget ha-Avoda ha-Jisra’elit – Izraelská strana práce), v Izraeli také známá jako Avoda (Práce), má kořeny už v 60. letech 20. století. Její sociální politiku lze zhruba zařadit po bok evropských sociálně-demokratických stran (je členem Socialistické internacionály), ve vztahu k řešení blízkovýchodního konfliktu upřednostňuje dialog a dohody s Palestinci.\nJejími nejvýznamnějšími představiteli jsou bývalí premiéři Jicchak Rabin, Šimon Peres a Ehud Barak, kteří se podíleli na izraelsko-palestinských rozhovorech a dohodách. V roce 2006 Stranu práce oslabil odchod řady jejích klíčových členů včetně Perese do nové centristické strany Kadima (Vpřed).\nZastřešující organizací sdružující palestinské odbojové skupiny se v roce 1964 stala Organizace pro osvobození Palestiny (arab. منظمة التحرير الفلسطينية; Munazzamat at-Tahrír al-Filastínija). Byla založena na kongresu konaném v jordánském sektoru Jeruzaléma v květnu 1964. Její vznik inicioval Egypt a měla být protiváhou Fatahu. Soustředila se na mobilizaci palestinského národa, sponzorovala řadu násilných akcí radikálních komand, a to jak uvnitř země, tak na mezinárodním poli. Po šestidenní válce se součástí OOP stal i Fatah, a právě jeho šéf Jásir Arafat stanul v únoru 1969 v jejím čele. OOP se tak stala zastřešující organizací všech palestinských skupin. Na arabském summitu v marockém Rabatu v roce 1974 byla organizace ustavena stěžejní legitimní reprezentací palestinského národa a Arafat následně oslovil OSN, kde organizace získala status pozorovatele.\nDříve OOP požadovala zřídit palestinský stát i tam, kde se nachází Izrael. Později však přešla k požadavku, aby stát Palestina vznikl na územích, která Izrael okupuje od roku 1967, tedy na Západním břehu Jordánu, v pásmu Gazy a ve východním Jeruzalému. Oficiální stanovy OOP se od roku 1964 výrazně proměnily: zničení Izraele již není cílem činnosti organizace.\nFatah je jednou z nejvýznamnějších a také nejstarší palestinskou organizací bojující za práva Palestinců. Samotné slovo (arab. فتح) znamená „dobytí“ a je obrácenou zkratkou celého názvu Harakat at-Tahrír al-Wataní al-Filastíní (arab. حركة التحرير الوطني الفلسطيني, doslova „Palestinské národně osvobozenecké hnutí“). Jásir Arafat jej založil v roce 1958 v Kuvajtu pod původním názvem Výbor pro osvobození Palestiny podle vzoru alžírské Fronty národního osvobození.\nCílem Fatahu bylo získání úplné nezávislosti Palestiny a vytvoření palestinského státu. Prostředkem byla přímá vojenská konfrontace s Izraelem, především partyzánská válka. Její charta popírala platnost vzniku Izraele. Politika Fatahu se však v čase značně proměnila. Linie ozbrojené konfrontace z 50. a 60. let opustil v 80. a 90. letech a dal přednost politickému boji za nezávislou Palestinu.\nV závěru 60. let po porážce arabských zemí v šestidenní válce význam Fatahu, který se pokoušel vést partyzánskou válku, vzrostl. Stal se nejvýznamnější palestinskou silou. V roce 1967 se stal členem OOP, kterou do té doby ignoroval, a o dva roky později ji plně ovládl, když se Jásir Arafat stal předsedou jejího výkonného výboru. V témže roce Fatah podnikl podle svých záznamů 2432 partyzánských útoků na Izrael, většina však byla provedena v nově okupovaných územích.\nVyhnání palestinských bojovníků z Jordánska v září 1970 donutilo Arafata přesunout základnu hnutí do jižního Libanonu, kde Fatah působil až do roku 1982. Tehdy podnikl Izrael operaci Mír pro Galileu, obsadil jih Libanonu a vyhnal palestinské bojovníky. Arafat odešel do Tuniska, i tam se však jeho stan stal v roce 1985 cílem izraelského náletu. Příslušníci Fatahu pokračovali zejména na okupovaných územích v akcích proti Izraeli.\nArafatovi věrní, zvaní "jestřábi" Fatahu, sehráli klíčovou roli v první palestinské intifádě, jež vypukla v roce 1987 v Gaze a na Západním břehu Jordánu.\nPo podepsání mírových dohod z Osla v roce 1994 mezi izraelským premiérem Jicchakem Rabinem a Jásirem Arafatem, které ukončily intifádu, se Fatah orientoval na politický boj, protože začala postupně vznikat samospráva na palestinských územích, jejíž součástí byly i bezpečnostní složky, mající za úkol především chránit Izrael před ozbrojenými útoky. Změny v orientaci Fatahu, jehož cílem už nebylo zničení Izraele, však začaly hnutí štěpit a připravily ho o část podpory, kterou na jeho úkor získaly militantní organizace v čele s Hamásem.\nJestřábi Fatahu byli rozprášeni, ale v roce 1995 vůdci Fatahu založili svoji vlastní milici, zvanou Tanzím, jež měla být protiváhou milicím Hamásu a Islámského džihádu. Velkou roli v něm hrají především radikálové z později se připojivších Brigád mučedníků od al-Aksá, jež představují vojenskou složku Fatahu. Vedl je Marván Barghútí, který byl v roce 2004 odsouzen k pěti doživotním trestům za zabití pěti Izraelců při atentátech z let 2001 a 2002.\nOd vyhlášení druhé intifády v roce 2001 se Brigády mučedníků od al-Aksá podílejí na útocích na Izraelce a jeho vojenští velitelé jsou terči izraelských akcí. Palestinci však zdůrazňují, že Fatah operuje pouze na okupovaných územích, kde je podle nich odpor vůči Izraelcům legitimní.\nFatah, který byl dlouho vůdčí organizací Palestinců, po smrti Jásira Arafata v roce 2004 začal ztrácet svou pozici, i když novým předsedou Palestinské samosprávy se stal nový předseda Fatahu Mahmúd Abbás.\nNejvětší porážku Fatah utrpěl, když prohrál v lednu 2006 ve volbách do palestinského parlamentu, jež se staly triumfem Hamásu. K porážce Fatahu přispěly přetrvávající vnitřní spory i korupce řady jeho příslušníků.\nHnutí islámského odporu (arab. Harakat al-Muqáwama al-Islámíja – حركة المقاومة الإسلامية) je známější pod zkratkou Hamás (arab. zápal, nadšení – حماس). Vzniklo v roce 1988 krátce po zahájení první intifády. Vzešlo z větve egyptského Muslimského bratrstva, která působila v Gaze a zabývala se náboženskou, sociální a vzdělávací činností.\nHamás založili mladí militantní členové bratrstva pod vedením invalidního Ahmada Jásína, kteří tak na sebe chtěli vzít větší zodpovědnost za vývoj událostí. Hnutí si udržovalo odstup od sjednocených palestinských vůdců, kteří se identifikovali s OOP. Mělo velmi dobrou vnitřní organizaci, orientovalo se na nejnižší vrstvy a bylo obklopeno religiózní aurou. Stalo se vážným konkurentem Fatahu a OOP, které na rozdíl od něj usilovaly o vznik sekulárního státu, zatímco Hamás akcentoval islámský aspekt palestinské identity.\nHamás v čele s šajchem Ahmadem Jásínem nejdříve působil jen v Gaze, jež zůstala základnou jeho sil, ale později rozšířil své aktivity na Západní břeh. V akcích pokračoval i poté, co byl v roce 1989 Jásín zadržen a odsouzen na doživotí za organizování vražd Palestinců, kteří údajně kolaborovali s izraelskou stranou.\nHamás tvoří politická a vojenská část, která se dělí do tří skupin. První je výzvědná skupina sledující Palestince podezřelé z kolaborace s Izraelem, druhou je ozbrojená složka pronásledující provinilce proti islámu a poslední vojenské křídlo Brigády mučedníků Izzudína Kásama.\nRadikální Hamás odmítl jakékoli snahy o kompromis s Izraelem a veškeré mírové rozhovory, včetně dohody z Osla. Článek 11 charty Hamásu uvádí, že žádná strana nemá právo vzdát se jakékoli části palestinské půdy. Článek 13 prohlašuje džihád za jediné řešení boje s Izraelem a mezinárodní konference označuje za "plýtvání časem" a "dětinskou hru".\nZřízení palestinské samosprávy v Gaze v květnu 1994 pro Hamás znamenalo novou výzvu, neboť se dostal do sevření vlastní rétoriky volající po osvobození Palestiny, svého přání nevyprovokovat občanskou válku mezi Palestinci a svého odhodlání udržet síť organizace neporušenou.\nHamás je zodpovědný nejen za útoky na izraelské vojáky, ale také za řadu atentátů, jejichž oběťmi se stali civilisté. USA a Izrael označují Hamás za teroristickou organizaci a odmítají s ní jednat. Hamás a jeho ozbrojené křídlo Brigády mučedníků Izzudína Kásama totiž nepřestaly v útocích na Izrael, ať už pomocí sebevražedných atentátníků nebo v Gaze vyráběnými raketami Kásam s dostřelem deset kilometrů. Jejich četnost se zvýšila po zahájení druhé intifády po roce 2000.\nIzrael, který do té doby žádal po Jásiru Aafatovi přísný zásah proti Hamásu a spřízněnému Islámskému džihádu včetně uvěznění jejich vůdců, už v opatřeních nekončil jen u zablokování hranic autonomních území. Přibylo k nim ničení domů příbuzných atentátníků a také útoky na špičky organizací. Izrael se nezaměřil jen na vojenské velitele. Tunová bomba zabila 23. června 2002 šéfa vojenského křídla organizace S. Šihádu, přičemž zemřelo 14 lidí včetně devíti dětí. Obětí útoku se stal v březnu 2004 i poloslepý invalidní duchovní vůdce Hamásu Ahmad Jásín, který byl 1. října 1997 propuštěn z vězení výměnou za dva unesené agenty Mossadu. Řízená střela ho zasáhla cestou z mešity. V dubnu byl zabit i jeho nástupce Abd al-Azíz Rantísí.\nDo čela Hamásu na okupovaných územích se postavil Ismail Haníja, i když velkou roli v organizaci hrál její exilový vůdce Chálid Mišal.\nV roce 2004 se však Hamás zapojil i do politiky, kterou do té doby ignoroval. Už v komunálních volbách získal třetinu hlasů a ovládl některé radnice. Zejména chudí Palestinci mu dali hlasy, protože měl i sociální program a nebyl tak zkorumpovaný a nejednotný jako Fatah, v němž jednotlivé frakce bojovaly o moc i peníze. V lednu 2006 překvapivě vyhrál parlamentní volby a porazil Fatah. Sestavil vládu, v níž nebyl zastoupen Fatah, musel však čelit velkým problémům, zejména zastavení zahraniční podpory. Přestal dostávat peníze nejen z USA, ale i z Evropské unie, protože se nezřekl násilí a neuznal Izrael. Fatah si nakonec udržel moc na Západním břehu Jordánu, ale v pásmu Gazy má od té doby Hamás moc pevně v rukou.\nHizballáh je libanonské šíitské hnutí s mohutnou vojenskou složkou, jednou z vůbec nejsilnějších v zemi. Velmi aktivní je však i politicky, od roku 1992 je zastoupené v parlamentu. Má vlastní televizi al-Manár (Maják) a vlastní rozhlasovou stanici an-Núr (Světlo). Velký důraz klade také na sociální problematiku, spravuje několik nemocnic a škol.\nHizballáh (arab. Strana boží – حزب الله) vznikl v roce 1982 na jihu Libanonu po vpádu Izraele pod vlivem íránské islámské revoluce. Záměrem bylo nastolit v Libanonu teokracii íránského typu, jež měla ukončit vleklou a krvavou občanskou válku. Hlavním cílem ale bylo zničit Izrael, jenž vtrhl do Libanonu, a ochránit šíity, kteří byli na jihu země pod silným tlakem maronitských křesťanů. Křesťanská Falangistická strana (Katáib) jih země s podporou Izraele ovládla.\nHizballáh však bojoval nejen proti falangistům a izraelské armádě, ale také proti zahraničním silám působícím v Libanonu, zejména americkým. Jeho milice zvané Islámský odpor používaly teroristický způsob boje, soustředily se na atentáty včetně sebevražedných a na únosy cizinců. Nejtragičtější následky měl útok na kasárna americké námořní pěchoty v Bejrútu z 23. října 1983, kdy zemřelo 241 vojáků a dalších 81 bylo raněno. V následujícím roce při dalším útoku na americké velvyslanectví zahynulo 23 lidí.\nPo skončení občanské války v Libanonu se Hizballáh transformoval v politickou stranu, voleb se poprvé účastnil v roce 1992 a hned získal 12 křesel ve 128členném parlamentu. Od té doby se podílí na koaličních vládách, v nichž má i své ministry.\nNa rozdíl od ostatních účastníků občanské války konfliktu v rozporu s dohodami nikdy neodzbrojil své milice, opakovaně ostřeloval sever Izraele raketami a podnikal nájezdy na posty izraelských vojáků a nepřestal ani s teroristickými činy. V roce 1992 spáchal atentát na izraelské velvyslanectví v Argentině a o dva roky později na židovské centrum v téže zemi. Oba útoky však popřel.\nKdyž v roce 1996 opět ostřeloval sever Izraele raketami, což si vyžádalo několik mrtvých, podnikl židovský stát odvetnou operaci Hrozny hněvu. Civilisty varoval, aby opustili jih Libanonu, kde mínil zničit posty Hizballáhu. Naneštěstí jedna z izraelských bomb zasáhla tábor OSN ve městě Kana, odkud vypálil Hizballáh několik raket. Přes sto lidí zemřelo.\nK odzbrojení vyzvala na konci roku 2004 Hizballáh rezoluce OSN, podle níž také měli z Libanonu odejít syrští vojáci. Zatímco Syřané odešli, Hizballáh si své zbraně ponechal a nadále kontroluje jih země. Zapojil se také do konfliktu v Sýrii, kde stojí po boku režimu prezidenta Bašára Asada.\nNejvyšším představitelem Hizballáhu je Hassan Nasralláh, který sice působil jako polní velitel, především je ale duchovní.\nFalangistická strana (Katáib)\nLibanonská falangistická strana (arab. حزب الكتائب اللبنانية - Hizb al-Katáib al-Lubnáníja) je politické uskupení sdružující zejména libanonské křesťany, tzv. maronity, přestože oficiálně se označuje za stranu sekulární. V současnosti je strana zastoupena v libanonském parlamentu a je politickým protivníkem Hizballáhu a dalších prosyrských sil. Hrála jednu z významných rolí v libanonské občanské válce.\nJejí arabský název Katáib se tradičně překládá řeckým výrazem falanga, který označuje bojovou formaci.\nJe paradoxní, že strana, která byla během krvavé libanonské občanské války spojencem Izraele, vznikla původně podle vzoru nacistické NSDAP. Mládežnické hnutí založil v roce 1936 Pierre Džamáíl. Účastnilo se boje proti francouzské koloniální nadvládě, která skončila v roce 1943 vyhlášením nezávislého Libanonu.\nOzbrojení milicionáři falangy byli v polovině 70. let zapojeni do eskalace násilí, které vedlo k občanské válce. Bojovali hlavně proti palestinským ozbrojencům, kteří získávali v zemi stále větší moc. Zakladatelův syn Bašír Džamáíl se ujal vedení falangy a později se stal i prezidentem, ale v roce 1982 ho zavraždil prosyrský disident. K atentátu se nicméně přihlásily palestinské milice, což vedlo k události, která na dlouhou dobu zdiskreditovala jak křesťanské síly v Libanonu, tak izraelskou armádu, která v té době ovládala hlavní město Libanonu Bejrút. Izraelské jednotky totiž uvolnily falangistům cestu do palestinských uprchlických táborů Sabra a Šatíla a nijak nezasáhly, když v nich křesťanské milice rozpoutaly masakr, při kterém zahynulo podle některých odhadů až 2000 lidí včetně žen a dětí.


ROZHOVOR: Politické nuly kandidují na prezidenta\nJe pravda, že k tomu, co se stalo v Německu před vypuknutím druhé světové války, hledáme v současném politickém dění paralely. A je to dobře, protože málokdo si přeje, aby se tímto způsobem dějiny opakovaly. Jenže zůstává trochu nejasné, koho tím novodobým Hitlerem paní profesorka myslí. Hitler a Mussolini byli přece také původně socialisté. Mussolini začal jako mladý obdivovatel marxismu a stal se z něho nacionalista, Hitler vsadil na sociální nacionalismus a otevřený antisemitismus rovnou. Oba zničili nejprve ve svých, a později i ostatních evropských zemích své „říše“ demokracii, a stali se tvrdými diktátory. Oba si usmysleli vybudovat novou, podle nich sociálně spravedlivou Evropu, a později chtěli svému „socialistickému“ režimu i za cenu dlouhého pokračování světové války podřídit celý svět. A podívejte se, kolik nesmírného utrpení téměř všech národů naší planety z toho všeho vzešlo.\nZávěr vaší otázky mi připomenul Karla Kryla, který v jednom svém textu o naší obnovené mladé demokracii napsal: „Zaujímáme postoje, místo abychom stáli“. Jak skvěle vystižená podstata politikaření.\nBlíží se prezidentské volby. Jak na vás působí nabídka kandidátů a jaké jsou největší přednosti a nedostatky tria nejsilnějších soupeřů Miloše Zemana – Jiřího Drahoše, Michala Horáčka a Mirka Topolánka?\nPodívejte, být dosavadní politická nula a kandidovat zrovna na tuto formálně nejvyšší politickou funkci v zemi, to vyžaduje už hodně velkou dávku nekritičnosti. A řekl bych, že také hlouposti. Tohle si ovšem museli tvůrci protizemanovské kampaně uvědomit, a jen proto se na poslední chvíli mezi kandidáty objevil také Mirek Topolánek. Takže vlastně bude stačit, když se dál budeme bavit jen o budoucím souboji Zemana s Topolánkem.\nPokud jsou u nás média proevropská, tak jsou ta správná, zatímco ta kritičtější vůči EU schytávají nejrůznější nálepky. Přitom jaká je naše budoucnost v Evropské unii, když jsme hnáni před unijní soud kvůli tomu, že nepřijímáme migranty, pro něž se chystá sjednocení dávek, aby pro ně byly atraktivní i takové země, jako je Česká republika? V zájmu koho je, abychom vydávali peníze na ně a ne na naše zdravotnictví, školství a sociálně potřebné občany?\nNa tuto otázku by se dalo odpovědět dlouhým tématickým článkem, ale pokusím se to zkrátit. Zažíváme nevídaný nový muslimský nájezd, jehož úspěch má podle velmi rafinovaného plánu zajistit předpokládaná bezbrannost naší vlastní demokracie. Chování vedení Unie je zjevnou součástí tohoto plánu. Cílem je dostat do každé členské země nejméně čtyři procenta muslimské populace, o ostatní se už postará vysoká porodnost muslimů sama. Vzorec zní: nejprve budou chtít místa obecních zastupitelů, pak starostů, poté založí své politické strany, což se děje už v Německu, budou mít své poslance v Parlamentu a jednoho dne přemění vaši zemi na svůj kalifát.\nPodstatné pro ně je, aby po celou dobu tohoto procesu pravidla naší zastupitelské demokracie stále nějakým způsobem platila. Proto je okolo demokracie a představ o jejím dodržování dnes v Unii takový povyk. Celý tento plán přímo počítá s bezbranností a případnou ohebností pojmu demokracie. Proto je vnější hranice EU stále snadno prostupná. Proto se nedaří navracet neúspěšné žadatele o azyl. Proto Evropská komise nadiktovala povinné přerozdělovací kvóty a vymyslela plán rovných dávek.\nOba kroky Evropské komise jsou diktátem a soudní žaloba za neplnění je nátlakem. Myslet si, že soustavným odmítáním přimějeme vedení Unie k ústupkům či dokonce k nějaké reformě, je čirý politický naivismus. Nic takového není v současné struktuře vedení Evropské unie možné. A bude hůř. Přijde další diktát vzdát se všech zbývajících státních pravomocí a povinně platit eurem. Naši levicoví liberálové už dnes prohlašují, že bychom se měli držet německo-francouzského „západního“ jádra unie, jenže zapomínají, že hrozba muslimského nájezdu se na nás valí právě odtamtud.\nPtal se Jiří Hroník, PL, 12.1.2018


Kofole stoupl obrat o 4,3 procenta na 6,157 miliardy korun | Automatizace v potravinářství\nKofole stoupl obrat o 4,3 procenta na 6,157 miliardy korun\nNápojářské skupině Kofola se v loňském roce zvýšil obrat o 4,3 procenta na 6,157 miliardy korun. Provozní zisk (EBIT) stoupl o 8,5 procenta na 337,6 milionu korun, ukazatel EBITDA stoupl také o 8,5 procenta na 782,3 milionu. Kofola to oznámila ČTK.\nMluvčí skupiny Jaroslava Musilová uvedla, že hospodaření Kofoly v posledních letech ovlivňují stále stejné faktory - zvyšující se cena pohonných hmot, polotovarů pro výrobu PET lahví, cukru, isoglukózy a ovocných koncentrátů, ale i velmi tvrdý konkurenční trh. Kofola očekává, že tyto nepříznivé vlivy budou trh s nápoji ovlivňovat i letos.\nGenerální ředitel Kofoly Jannis Samaras uvedl, že je pro skupinu každý rok tvrdší než ten předcházející. "My jsme se rozhodli, že namísto cenových válek půjdeme cestou kvalitních, zdravějších nápojů a hospodářské výsledky nám ukazují, že naši zákazníci to dokáží ocenit. Jsme také rozhodnuti nadále podporovat lokální dodavatele surovin, abychom podpořili místní ekonomiku," uvedl Samaras.\nObchodní ředitel Kofoly pro Česko a Slovensko Marian Šefčovič uvedl, že jedním z úkolů, které skupinu letos čekají, je naučit Čechy a Slováky pít šťávy z čerstvého ovoce a zeleniny. "Proto jsme v minulých dnech přišli s lahvičkami UGO s čerstvou šťávou, které ošetřujeme jen tzv. paskalizací. Ta uchová ve šťávě živiny a zachovává přirozenou barvu i chuť čerstvého ovoce a zeleniny," dodal Šefčovič.


Máte rádi přírodu? Chtěli byste udělat něco k jejímu prospěchu? Nevíte, jak začít? Pokud jste si na předchozí otázky odpověděli ano, tak jste tu správně. Chceme vám ukázat, že "ochrana přírody" není činnost pouze pro pár vyvolených odborníků, a proto vám přinášíme návody na 7 různých přírodě prospěšných činností, které vám jako žáci 9. tříd ZŠ Lomnice nad Lužnicí můžeme doporučit. Některé aktivity nevyžadují žádné přírodovědné znalosti, u jiných se vše potřebné postupně naučíte a u některých už toho trochu vědět musíte, ale s použitím doporučené literatury to bez problémů zvládnete.\nPROČ SE POKUSIT POMOCI?\nZtráty přírody v České republice\nDvě třetiny ptačích druhů u nás jsou ohroženy a každý pátý ptačí druh vymírá.\nVšechny druhy plazů jsou ohroženy a každý čtvrtý vymírá.\nVšechny druhy obojživelníků jsou ohroženy a téměř každý druhý vymírá.\nNecelá polovina druhů vyšších rostlin je ohrožena a téměř jedna desetina vymírá.\nJAK SE POKUSIT POMOCI ?\n1. Péče o studánky\nK tomu, abyste mohli začít pečovat o studánku, není třeba mnoho: stačí jen nějakou najít a mít chuť se do toho pustit. Vyrobit novou či zlepšit stávající střechu + vylepšit odtok.\n2. Sčítání káňa\nSčítání probíhá ve třech termínech a to v polovině listopadu, v polovině ledna a v polovině března. Důležitý je výběr trasy, která má být v krajině, kde se střídají lesíky s poli a loukami. Pro výskyt kání je důležitá rozptýlená zeleň, remízky, aby káně nemusely létat pro potravu příliš daleko. Vybraná trasa má být dlouhá 5 km.\nMetoda pozorování: Nutné je dodržet ve všech sčítacích termínech stejnou trasu. Sleduje se úsek zhruba 300 metrů po obou stranách trasy, s dalekohledem je možné pozorovat až do 500 metrů. Podstatné je, aby v každém dalším roce bylo sledování prováděno na téže trase. Dodržení této metodiky je důležité pro objektivní zpracování zjištěných údajů.\nO pozorování se vede jednoduchá evidenční tabulka, kterou na požádání pošle koordinátor programu.\nKáně lesní nebo rousná?\nV zimním období, kdy sčítání probíhá, u nás může být kromě káně lesní i káně rousná. Zbarvení má hodně proměnlivé a je zpravidla bělejší než u káně lesní. Nejdůležitějším určovacím znakem je tmavá páska na konci ocasu u káně rousné, která u káně lesní chybí. U káně rousné je za letu nápadná tmavá skvrna v ohbí křídel a také tmavá páska na konci ocasu. Běháky káně rousné jsou opeřené až k prstům. Pokud si nebudete s určením druhu káně jisti, je možné do tabulky uvést káni jako neurčený druh.\nCo s vyplněnými tabulkami?\nPošlete je zpět koordinátorovi celého programu Sčítání kání v ČR Dr. Pavlu Řepovi z Tachova. Rád vám pomůže a odpoví na jakékoli dotazy týkající se tohoto programu na ochranu dravců.\n3. Alcedo - pomoc ledňáčkovi\nPod obyčejným názvem se skrývá jedna z nejstarších pozorovacích akcí u nás i ve střední Evropě. Tato monitorovací akce má jednoduchá pravidla a vysloveně se nabízí k zapojení dětských kolektivů, které chtějí pomoci přírodě.\nV druhé polovině dvacátého století se člověk cítil být pánem přírody, rozorával meze, odvodňoval poslední mokré louky, z potoků vyráběl betonové strouhy, kácel stromy na březích, ... a při tom všem zapomínal na to, že v přírodě kromě něj žije i spousta jiných živáčků. Tak jak mizely jejich životní podmínky, začalo ubývat raků, křepelek, vrabců, zajíců, ... a taky ledňáčků.\nLedňáček říční (Alcedo atthis) je nádherný pták se zajímavým způsobem života. Původně žil u nás všude na vhodných místech (potoky, řeky, vodní nádrže) od nížin až po hory. Ideálním prostředím je pro něj čistý potok s dostatkem ryb a dostatečně vysokými svislými břehy, do kterých si vyhrabává hnízdní nory. Díky znečištění všech typů vod, napřimování koryt řek a potoků, zpevňování jejich břehů a dalším "domyšleným" lidským aktivitám ledňáčků ale velmi ubylo.\nNic ale není ztraceno a v téhle kapitolce si povíme něco o tom, jak byste mohli ledňáčkům pomoci.\nA teď, co můžete dělat.\nVypravte se do terénu, projděte nějaký vodní tok nebo obejděte vhodnou nádrž ve vašem okolí a pusťte se do zimního či letního mapování ledňáčků. Přitom si důkladně všímejte všeho, co je pro život ledňáčků důležité. Pokud uvidíte ledňáčky, vyplňte mapovavací kartu a pošlete ji garantovi programu na adresu Kanceláře ČSOP (kontakt je přímo na kartě). I pokud se nebudete chtít mapování výskytu ledňáčka věnovat hlouběji, ale při svých toulkách přírodou ledňáčka někde uvidíte, vyplňte laskavě mapovací kartu a pošlete nám ji. I tato "náhodná" data pro nás mohou být zajímavá a důležitá.\nPokud ve vašem okolí některé druhy orchidejí rostou, tak se můžete zapojit do jejich ochrany. V první fázi je třeba zjistit, o jaké druhy jde, kde rostou, v jaké četnosti, a zda lokalita potřebuje nějakou údržbu. Asi si říkáte, že k přesnému určení orchidejí je třeba být botanikem. Máte pravdu, ale pokud nebudete chtít určovat kritické skupiny (např. kruštík), tak vystačíte se základními znalostmi o rostlinách a knihou Orchideje od Karla Petera Buttlera (Ikar 2000) nebo Orchideje naší přírody od Františka Procházky a Václava Velíska (Academia 1983). A pokud si nejste jisti, tak můžete rostliny fotografovat či kreslit pro pozdější kontrolu. Aby mapování bylo úplné a zajímavé i z celostátního pohledu, tak je kromě druhu třeba popsat ještě místo výskytu orchidejí. K tomu lze použít turistické mapy Klubu českých turistů ("zelené" mapy s měřítkem 1:50 000), v nichž naleznete konkrétní lokalitu a jednoduše odečtete souřadnice GPS v systému S-1942. Výsledky mapování sepíšete do tabulky a odešlete do garance programu. Byť je mapování samo o sobě důležité, bez zahájení péče o vzácné lokality by mělo jen poloviční smysl. Většina orchidejových stanovišť totiž potřebuje pravidelné kosení, které lze provádět buď ručně kosou nebo motorově křovinořezem či jinou sekačkou. Zkušenosti ukazují, že do péče o nevelké plochy s výskytem orchidejí se zapojují i dětské kolektivy se zájmem o přírodu, a tak stačí jen mít chuť se do toho pustit.\nOtázkou poslední zůstává, kde na péči získat finanční prostředky. Plochy o několika arech velké finance na kosení nepotřebují, v případě nutnosti je možné o ně zažádat v rámci programu Orchideje. K ošetření lokalit o větších výměrách slouží dotační program péče o krajinu. Vždy je však nutný souhlas vlastníka pozemku a orgánu ochrany přírody (Správa CHKO, Agentura ochrany přírody a krajiny, odbor životního prostředí Krajského úřadu nebo v případě území, které není chráněné, alespoň pověřená obec). Informace o dotačních titulech poskytne příslušná Správa CHKO nebo Agentura ochrany přírody a krajiny (podmínky dotačního programu je možné nalézt na www.nature.cz).\n5. Poraněná zvířátka\nNe každý se dovede nezúčastněně dívat na utrpení jiných živých tvorů. I vy byste jistě rádi věděli, jak pomoci poraněným, nemocným a vyhladovělým živočichům, které v přírodě naleznete.\nHned v úvodu musíme zdůraznit, že péče o takového živočicha není snadná (někdy ani levná) a vyžaduje mnoho znalostí z biologie, veterinární medicíny a řady dalších oborů. Nejste-li si tedy na 100% jistí, že "to zvládnete" sami, obraťte se na pracovníky nejbližší záchranné stanice (jejich seznam je součástí této kapitoly), na známého veterináře, na pracovníky státní ochrany přírody a podobně. Ti vám jistě rádi pomohou a poradí. Neodbornou (i když dobře myšlenou) péčí byste mohli dotyčnému živočichovi hodně ublížit - a to byste jistě nechtěli.\nJak na to? V praxi se nejspíše setkáte s ptáky a savci, následující doporučení se tedy budou týkat zejména našich opeřenců a ochlupenců...\nŽivočicha opatrně a šetrně odchytíme. Pozor na drápy, zuby, kopyta, rohy a parohy. Zvíře nechápe, že mu chcete pomoci, a může se bránit. Netroufáte-li si na odchyt sami (např. naleznete-li vyhladovělého medvěda), volejte nejbližší záchrannou stanici.\nPokusíme se poznat druh odchyceného živočicha a alespoň přibližně, co se mu stalo. Tyto údaje neprodleně sdělíme pracovníkům nejbližší záchranné stanice, známému veterináři apod. a dohodneme se s nimi na dalším postupu.\nŽivočicha přeneseme a umístíme někam, kde si nemůže ještě více ublížit (do tmy, sucha, tepla), dáme mu k dispozici pouze vodu k pití a vyčkáme příjezdu pracovníků záchranné stanice. Nemohou-li hned přijet, živočicha jim sami zavezeme. Raději ničím nekrmíme!\n6. Opuštěná mláďátkaa\nStanice pro handicapované živočichy je možno též po dohodě navštívit - doporučujeme, je to velice poučné. Je možno je podpořit finančně nebo materiálně (krmivo, stavební materiál...). Jistě také neodmítnou, budete-li ochotni přímo ve stanici něco dělat, práce je tam vždycky dost.\nLiteratura: Pecina, P.: Kapesní atlas chráněných a ohrožených živočichů, díl II., Praha, SPN, 1987, str. 93 - 121\n7. Pomoc vydře\nČeský nadační fond pro vydru je nevládní nezisková organizace založená v roce 1998 v rámci realizace společného výzkumného a ochranářského programu Rady Evropy (sekretariát Bernské konvence), Ministerstva životního prostředí Lucemburska a Agentury ochrany přírody a krajiny ČR (AOPK ČR).\nCo vydru ohrožuje?\nA. Znečištěná voda\nVysoké organické znečištění může způsobit úhyn ryb v řekách a vydry přijdou o hlavní zdroj potravy. Nárůst intenzivního zemědělství a špatné zacházení s komunálním odpadem přispělo v minulosti ke zhoršení kvality vod. Nadměrné okyselování, zvláště v případě horských toků obklopených jehličnatými lesy, může mít dopad na populaci vydry říční tím, že ohrožuje rybím populace.\nNavíc došlo v posledních třiceti letech k obrovskému nárůstu ve využívání vodních ploch pro rekreační účely a tím se výrazně zvyšuje rušení a nedostatek klidu v okolí řek a rybníků. Nicméně se zdá, že vydry jsou schopny tolerovat lidskou přítomnost a určitý nedostatek klidu, pokud jsou dostupná bezpečná místa pro odpočinek.\nB. Ztráta stanovišť\nNičení původních pobřežních biotopů v oblastech obývaných vydrou mělo za následek ztrátu vhodných stanovišť a to stanovišťi pro ostatní mokřadní druhy. V minulých letech byly mokřady intenzivně vysoušeny, řeky regulovány a stromy spolu s pobřežní vegetací byly odstraňovány z říčních břehů. Toto mělo drastický dopad na celé vodní ekosystémy včetně rybích populací, které tvoří hlavní součást potravy vydry říční. Navíc jsou břehové porosty pro vydry velmi důležité - zvláště ty s hustým kořenovým systémem - protože poskytují vhodné podmínky pro vytváření nor.\nC. Kvalita vod\nVliv člověka na průtok vody v řekách (vodní elektrárny, přehrady, jezy, kanalizace, vodárny, čerpání vody pro zavlažování a jako pitnou vodu) má výrazný dopad na pobřežní stanoviště na většině území Evropy. Mnohé nádrže jsou poměrně hluboké a mají příkré břehy, takže neposkytují vhodná stanoviště pro vydry, a mohou také ovlivnit rybí populaci - hlavní zdroj potravy. Přehrady a jezy, obzvlášť ty bez rybích průchodů, omezují migraci ryb, často drasticky redukují průtok vody a zvyšují její kalnost. Vydry mohou být vytlačeny na vedlejší toky a do vyšších poloh, kde je menší potravní nabídka.\nD. Pronásledování (Lov a pytláctví)\nV západní Evropě je v posledních letech přístup k vydrám více tolerantní. Nicméně, v minulosti byly vydry loveny, původně jako "konkurenti" v potravních zdrojích a později pro zábavu. Obrovský pokles počtu vyder byl vlastně prvně zaznamenán mysliveckými spolky díky menšímu množství ulovených jedinců. Během 60. a70. byl lov ukončen a vydra získala chráněný status, jak v národním tak i mezinárodním měřítku.\nChcete pomoci vydře finančně??\nKontaktujte paní Marii Roche na tel.: 384 722 088\nPomůžete tak Českému nadačnímu fondu pro vydru!\nÚzemí Jihočeského kraje pokrývají tyto stanice:\n(18/02 ZO ČSOP Makov ) - okresy Písek, Strakonice\nKontakt: Hájenka Makov, Nová Ves 10, 398 31 Čížová\ntel. 382 279 159, 724 090 220\nZOO Ohrada - okresy Jindřichův Hradec, České Budějovice, Prachatice, Český Krumlov a část okresu Tábor\nKontakt: ZOO Ohrada, 373 51 Hluboká nad Vltavou\ntel.: 387 002 213, 387 002 211, 723 361 181\nHluboká nad Vltavou - spolupracuje se ZOO Ohrada\nKontakt: Sulimo, Lesní 690, 373 51 Hluboká nad Vltavou\ntel.: 387 967 697, 728 916 150\nZáchranná stanice Votice - většina okresu Tábor\nKontakt: Ochrana fauny Votice, Komenského nám. 142, 259 01 Votice\ntel. 317 813 178, 603 259 902\nVeškeré mapky najdete na www.csop.cz a v jejích odkazech.


Zleva Jaroslav Šlais , sbormistr Českého chlapeckého sboru Boni pueri, houslař Tomáš Pilař, Dr. Pavel Horák, šéfsbormistr Českého chlapeckého sboru Boni pueri, Sven Halfar, ředitel orchestru Kurpfälzisches Kammerorchester Mannheim, Jiří Štilec, ředitel firmy ArcoDiva. Foto Hana Musílková\nProgram koncertu zahájily Sinfonia à 4 in D a Sinfonia à 2 Violini, Viola e Cembalo in A od Jana Václava Stamice. Marek Štilec řídil v těchto dvou svěže provedených symfoniích legendární Stamicův Kurpfälzisches Kammerorchester Mannheim, který podržel svůj název – v českém převodu Komorní orchestr falckého kurfiřství – až do dnešních dnů. Obě symfonie patří k trvalým repertoárovým opusům německého orchestru, a tak byly publiku představeny interpretačně vyzrálé hudební skvosty slavného českého tvůrce, který byl na dvoře kurfiřta Theodora v Mannheimu angažován od roku 1742. Po třech stech letech od Stamicova narození nastudoval symfonie jeho mladý krajan Marek Štilec. Následující skladbou programu koncertu byl Dvojkoncert pro housle, violu a smyčce od české skladatelky Sylvie Bodorové. Jako sólisté vystoupili bývalý absolutní vítěz Kocianovy houslové soutěže David Petrlík, žijící ve Francii, a violistka Kristýna Fialová. K mannheimskému ansámblu se připojila žesťová sekce Komorní filharmonie Pardubice. Koncert byl komponován na objednávku souboru Camerata Bern v roce 2004 a byl nazván Bern Concerto – Silberwolke (Stříbrná oblaka). Oba sólisté podali soustředěný a velmi dobrý výkon v nelehkých partech takřka brahmsovského symfonismu, s nímž měl Marek Štilec, který dílo své matky samozřejmě důvěrně zná, plné ruce práce, zejména díky akustice Hlavního sálu Valdštejnského paláce, vystavěného nikoli jako hudební salon, nýbrž jako místo rokování a slavnostních shromáždění. Závěrečným dílem prologu festivalu Mahler Jihlava 2017 byla Missa solemnis in D Jana Václava Stamice, jedno z mála děl autorovy liturgické tvorby, který byla komponována pro Paříž v roce 1775. V monumentálně znějícím opusu měli sóla Lucie Silkenová – soprán, Jina Choi – mezzosoprán, Benedikt Nawrath – tenor a Luboš Skala – bas, spoluúčinkovaly výše uvedené vokální soubory. V prostoru Hlavního sálu zněl tentokrát zmnožený interpretační aparát příznivěji a dokonce byl podtržen slavnostní charakter skladby určené pro chrámovou loď.\nProgram koncertu zazněl před datem prologu v Senátu již v Německu, v předpremiéře dne 25. 4. v Kostele Povýšení svatého Kříže v Jihlavě a byl dále hrán v Kostele Nanebevzetí Panny Marie v Havlíčkově Brodě a poté v Rakousku. Celý projekt byl připraven v rámci Česko-německého kulturního jara 2017, které je přeshraniční kulturní iniciativou Velvyslanectví Spolkové republiky Německo v Praze, Česko-německého fondu budoucnosti a Českých center v Berlíně a v Mnichově ve spolupráci s Ministerstvem kultury a ministerstvem zahraničních věcí České republiky. Koncert byl dále realizován za laskavé podpory Kraje Vysočina, Statutárního města Jihlava, Města Havlíčkův Brod a Hlavního města Prahy, ve spolupráci s festivalem Stamicovy slavnosti.\nÚvodní foto: Zleva mezzosopranistka Jina Choi, Jaroslav Šlais, sbormistr Českého chlapeckého sboru Boni pueri, dirigent Marek Štilec a Dr. Pavel Horák, šéfsbormistr Českého chlapeckého sboru Boni pueri Foto Hana Musílková


Úvodní stránkaErotické pomůckyDildaOboustrannáOboustranné dildo z růženínu Rose Quartz Curve\nvhodné pro vaginální použití\nOboustranné dildo z růženínu La Gemmes Rose Quartz Curve, 3 395 Kč Do košíku\nDildo je vhodné pro vaginální potěšení a je výrazně zahnuté pro přesnou stimulaci bodu G. Díky ruční výrobě a přírodnímu materiálu je každý kus originál - má jedinečnou barvu i mírně odlišný tvar a velikost. Je 100% přírodní a neobsahuje žádné chemikálie, silikony ani plasty.\nPřed prvním použitím dildo očistěte pomocí teplé vody (převařené) s trochou přírodního mýdla nebo jablečného octa. Po každém použití jej umyjte pomocí teplé vody a jemného mýdla nebo oleje (např. z tea tree nebo levandule).\nOboustranné dildo z růženínu Rose Quartz Curve od značky La Gemmes\nVyberte si z široké nabídky oboustranných dild na našem eshopu. Kvalitní zboží od firmy La Gemmes si pořídilo již 6 zákazníků. Mrkněte na jejich hodnocení a v případě jakýchkoliv dotazů nás neváhejte kontaktovat!\nNa sexshopu Vibratory.net prodáváme 48 produktů od tohoto výrobce. Další zboží od firmy La Gemmes naleznete zde.


Jídelní čalouněná židle VIPAVA 2, šedá/černá ZRUŠENO | NEJLEVNEJSINABYTEK.CZ\nJídelní čalouněná židle VIPAVA 2, šedá/černá ZRUŠENO\nkatalogové číslo: CAS-H261BC-S/C\nElegantní čalouněná židle s prodlouženým opěradlem pro pohodlné sezení. Kovová konstrukce je z kovu v černé barvě, čalounění je vyrobeno z ekokůže v šedé barvě. Výška sedáku je 45 cm. Tato židle pěkně vynikne i v zasedací místnosti nebo kanceláři.\nJídelní židle FITTONIA, šedá/černá\nJídelní židle Elegantní, stylová a pohodlná jídelní židle s látkovým potahem sedáku a opěráku. Záda a boky jsou očalouněné koženkou šedé barvy. Zajímavě řešené kovové nohy v černé barvě dodají naprostou stabilitu. Díky šroubkům ve špičkách jsou nohy také výškově upravitelné, takže stabilitu neztratíte ani na lehce nerovném povrchu. Rozměr (šxhxv): 48 x 56 x 93 cm Šířka sedu: 41 cm Hloubka sedu: 4\nJídelní židle MALERBA, světle šedá/tmavě šedá\nJídelní židle Barva: světle šedá/tmavě šedá Rozměry (šxvxh): 45 x 92 x 59 cm Výška sedu: 45 cm Materiál: látka, ekokůže, lakovaná práškovaná ocel Dodání v demontu Záruka 24 měsíců.\nJídelní židle TODOME, šedá\nJídelní židle Barva: světle šedá/šedá Rozměry (šxvxh): 48 x 91 x 59 cm Výška sedu: 47 cm Materiál: ekokůže, látka, lakovaná práškovaná ocel Dodání v demontu Záruka 24 měsíců.


Zhasneme radniční věž - Ostrava - Ostravské noviny - názory, ohlasy, kritika\nZhasneme radniční věž\nvloženo: 30.03.2019 komentářů: 0\nZhasneme radniční věž, zapojíme se do celosvětové kampaně Hodina Země\nPoslední březnovou sobotu se Ostrava zhasnutím své dominanty připojí ke kampani Hodina Země, a to již posedmé v historii. Osvětlení věže Nové radnice zhasne od 20:30 do 21:30 hodin. O podpoře této celosvětové kampaně rozhodla rada města, která k podobnému kroku vyzvala i zástupce městských obvodů a vedení městských společností. Na výzvu jako první zareagoval městský obvod Poruba, který vypne na celý tento víkend obvodové osvětlení budovy a nápis porubské radnice.\nCílem kampaně Hodina Země, která se koná od roku 2007, je upozornit na vliv jednotlivců, organizací a měst na klima a životní prostředí. Hlavním tématem souvisejícím s demonstrativním zhasnutím světel nebo i spotřebičů využívajících elektrickou energii je problematika produkce skleníkových plynů pocházejících z fosilních paliv, jako hlavní příčiny klimatické změny. Jednorázové zhasnutí světla je jen projevem odhodlání změnit své návyky a zlepšit životní prostředí.\nSe spotřebou fosilních paliv ale nesouvisí jen výroba elektřiny nebo spalování pohonných hmot, ale také míra osobní spotřeby výrobků, na jejichž výrobu a dopravu jsou tyto neobnovitelné zdroje energie také využívány. Lidé mohou na webu Hodina Země také deklarovat i malá předsevzetí, klimatické závazky, které omezí spotřebu fosilních paliv a sníží tak produkci skleníkových plynů. Plně v souladu s mottem „Reduce, Reuse, Recycle“. Mezi taková předsevzetí může patřit například poskytnutí věcí, které již nepotřebujeme k dalšímu použití, rozhodnutí nenakupovat balené nápoje, zejména pak vodu, změna způsobu dopravy, zavedení třídění odpadů ve firmách a podnicích, nakupování do vlastních obalů a tašek apod.\n„Ostrava už déle realizuje konkrétní kroky - podporuje alternativní formy dopravy, sdílená kola, eliminuje množství plastového odpadu. Na magistrátě jsme omezili nákup balené vody takřka na nulu a používáme kohoutkovou, která v Ostravě patří k nejkvalitnějším v republice. V odpadovém hospodářství prosazujeme slogan „Pro Ostravu bez odpadu“ a „3ďte bez obav – vše bude využito“. Letos budeme otevírat RE-USE centrum, které umožní opakované použití odpadu. Může to být také výzva pro kreativní lidi, jak vdechnout nový život použitým věcem, které tak nemusí skončit na skládce,“ řekla náměstkyně primátora pro životní prostředí Kateřina Šebestová.\nZajímavou informací je i fakt, že v České republice se ročně veřejným osvětlením vysvítí do vesmíru, tedy do špatných směrů, elektřina za 2 miliardy korun. Světelný smog navíc negativně působí i na zdraví člověka. Více zajímavých informací najedete na webu ....hodinazeme.cz.


Koupelna, WC a kuchyň - ČESKÉSTAVBY.cz\nDomůSeriályJak se staví dřevostavbaKoupelna, WC a kuchyň\n22. díl seriálu Stavíme dřevostavbu\n13. 5. 2011 autor: RD RÝMAŘOV\nKuchyně a především koupelny prošly za poslední dobu výrazným vývojem. Z okraje zájmu se dostaly do centra pozornosti a nezřídka jsou těmi nejluxusněji a nejdráže zařízenými místnostmi v domě. Zdaleka už neslouží výhradně k praktickým účelům, ale staly se plnohodnotnou součástí obytného prostoru, místem k setkávání a relaxaci.\nPlánování a zařizování kuchyně a koupelny patří k nejoblíbenějším činnostem spojeným s výstavbou nového nebo rekonstrukcí stávajícího bydlení. Obvykle jim předchází dlouhodobá teoretická příprava, vyhledávání a srovnávání nejhezčích i nejpraktičtějších řešení a mnohé návštěvy kuchyňských a koupelnových studií, specializovaných obchodů i již zařízených bytů a domů, což neminulo ani nás.\nI v tomto případě jsme ocenili výhodu stavby na klíč, kdy se dodavatel postará o zpracování projektové dokumentace, včetně splnění všech normativních požadavků a bezpečnostních předpisů, i následnou realizaci se zárukou za kvalitu provedení. Nám už zůstaly jen ty příjemnější starosti v podobě rozhodnutí o počtu, umístění a vzhledu zařizovacích předmětů.\nPrvní fáze - plánování\nNejdůležitější rozhodnutí týkající se dispozičního řešení kuchyně a koupelen je třeba učinit ve fázi přípravy podkladů pro projekt domu. Dle rozmístění a počtu toalet, umyvadel, sprchového koutu, vany a dřezu jsou navrženy prostupy kanalizace základovou deskou a rozvody odpadu a vody v domě. Jejich rozmístění je tedy třeba jednoznačně určit a odsouhlasit před zpracováním projektové dokumentace.\nPřípadné pozdější úpravy umístění zařizovacích předmětů v přízemí domu - například při konečné specifikaci – jsou možné po vzájemné domluvě pouze v tom případě, že ještě není vyhotovena základová deska. Oproti tomu drobné korekce umístění baterií nebo zařizovacích předmětů v patře je možné provést po domluvě s montážníky ještě během instalace rozvodů vody a odpadů v podlahách a instalačních stěnách v průběhu stavby. My jsme se například až během montáže rozhodli, jakou orientaci bude mít vana a kde bychom chtěli umístit vanovou baterii, záchod a bidet v podkrovní koupelně.\nPo naplánování a odsouhlasení rozmístění zařizovacích předmětů v koupelnách, případně samostatných toaletách, nastává krásná, i když někdy složitá fáze výběru sanitární keramiky, obkladů, dlažeb, baterií a dalších doplňků. Společnost RD Rýmařov i v tomto případě nabízela více řešení dle možností a priorit zákazníka – realizaci na klíč, vlastní dodávku materiálu a montáž pracovníky RD Rýmařov (v současnosti se nenabízí kvůli častým problémům se včasnou dodávkou a nekvalitními materiály a následnou problematickou koordinací prací na stavbě) nebo vlastní dodávku i montáž (přičemž odečtena bude pouze cena za materiál ve standardu).\nNejjednodušší variantou je tedy realizace na klíč, při níž RD Rýmařov spolupracuje s firmou SIKO koupelny nebo s koupelnovým studiem K - Keramika v Brně. Zde si klient domluví schůzku, při které si vybere zařizovací předměty, obklady, dlažbu a případně i další doplňky. První 3D vizualizace návrhu koupelny je zdarma, další úpravy jsou zpoplatněny. Přehled a ceny zařizovacích předmětů, obkladů a dlažeb ve standardu mají k dispozici všechna obchodní zastoupení RD Rýmařov, koupelnová studia a veškeré informace je také možné dohledat na webových stránkách Úsporné domy. Při výběru je klient limitován pouze doporučenými rozměry dlažby (přízemí 45 x 45 nebo 30 x 60 cm, v podkroví 33 x 33 cm) a případnými doplatky za nadstandard, které opět závisí jen na přáních a možnostech klienta.\nRovněž i v případě dodávky a montáže kuchyňské linky a příslušných spotřebičů má zákazník RD Rýmařov na výběr dvě možnosti – vlastní dodávku nebo využití spolupráce s rýmařovskou firmou LAMONT, výhradním smluvním dodavatelem kuchyní pro domy RD Rýmařov. Výhodou dodávky kuchyně od firmy LAMONT je započtení ceny kuchyně do celkové ceny domu (cena kuchyně je tedy součástí úvěru nebo hypotéky na dům), odpočet ceny odtahu pro digestoř a především žádné starosti ohledně předání projektové dokumentace k rozvodům vody, elektřiny a odpadům v kuchyni.\nJeden z pracovníků firmy LAMONT navíc vše přijede během stavby domu zkontrolovat a přeměřit, aby se předešlo případným komplikacím v průběhu následné montáže kuchyně. Ta obvykle probíhá do týdne až dvou po předání domu (záleží na domluvě) a v závislosti na velikosti a složitosti kuchyně trvá průměrně 1 až 2 dny. Schůzka s obchodním zástupcem firmy LAMONT a následné vytvoření návrhu jsou nezávazné a zdarma a dle naší zkušenosti (i zkušeností jiných klientů) stojí díky setkání s panem Obručníkem rozhodně za to.\nNaše koupelna a kuchyně\nJak bylo již dříve zmíněno, dle původních plánů jsme měli převzít dům ve fázi hrubé stavby\ta veškeré interiérové práce dokončit postupně sami. Montážní parta však měla mezi naším domkem a další stavbou neplánované volno, a proto nám její vedoucí nabídl dokončení přízemí, což se nám nakonec opravdu hodilo. Měli jsme totiž domluvenou montáž kuchyně asi dva týdny po předání domu a nemuseli jsme tak na poslední chvíli řešit, kdy a jak vymalovat, položit podlahu, dlažbu a udělat obklad mezi kuchyňskou linkou.\nProtože stavba už započala, nemohli jsme ztrácet čas a museli jsme co nejdříve vybrat všechny zařizovací předměty, aby bylo možné je včas objednat a zakoupit. Nejtěžší bylo vybrat obklady a dlažby do koupelny – měla jsem určitou barevnou představu, ale nikde jsme nenarazili na obklady, které by ji splňovaly a byly zároveň cenově dostupné. Když už bylo opravdu nutné se rozhodnout, padly nám do oka obklady jedné koupelny v Siku v krémově-oříškovo-hnědém provedení. Tuto barevnou kombinaci jsme sice původně plánovali do horní koupelny, ale i v té atypické spodní vypadá krásně. Pak už zbývalo jen vymyslet rozmístění obkladů a původně malá a pocitově stísněná místnost se nám začala měnit před očima. Situaci nám sice zkomplikovala kazová dlažba, ale díky nesmírně vstřícnému a ochotnému přístupu brněnských i pražských zaměstnanců Sika se nám podařilo pár nekazových dlaždic vybrat a koupelna byla dokončena včas, aniž by to nějak výrazně zbrzdilo další dokončovací práce.\nS naší malou spodní koupelnou jsme opravdu spokojeni, všem návštěvám se moc líbí, jen už by to konečně chtělo pořídit si zrcadlo a další doplňky, které „kupujeme“ už půl roku. V nejbližší době nás však čeká výběr zařizovacích předmětů, obkladů a dlažeb do horní koupelny, což bude možná ještě větší oříšek.\nCo se týká kuchyně, původně jsme vůbec nevěděli, že nějaká firma LAMONT existuje, natož že dodává kuchyně do rýmařovských domků. Při jedné návštěvě obchodního centra se mi však dostal do ruky jejich katalog a bylo rozhodnuto. Vyhovovala nám především vzájemná spolupráce s RD Rýmařov při předávání podkladů pro rozvody a elektroinstalace a dlouholeté zkušenosti firmy s montáží kuchyní do těchto dřevostaveb, čehož jsme se u jiných firem původně obávali.


Na večer u cimbálu\nakce souborů / Milan Zelinka / 12. července 2012\nvšechny své příznivce zve cimbálová muzika souboru Májek v pondělí 23. července 2012 od 19:00 v Zámecké vinárně (za kostelem), ve Slavkově u Brna.\nakce souborů / Milan Zelinka / 7. března 2012\nDětský soubor lidových písní a tanců Májíček, Soubor lidových písní a tanců Májek a Sdružení přátel folkloru v Brně, vyhlašují další, již 37. ročník soutěže dětských interpretů lidové písně Černovický zpěváček 2012. Soutěž proběhne v neděli 25. března 2012 v kulturním domě „U lípy“ Charbulova 3 v Brně – Černovicích. Propozice i přihlášku nejdete na www.majekbrno.cz\nJavorník s Oravanem\nvystoupí ve Společenském centru v Brně – Bystrci v sobotu 14. dubna 2012. Více informací zde.\nakce souborů / Milan Zelinka / 15. února 2012\nPlesovou sezonu v Brně opět zpestří Slovenský ples, nad nímž i v letošním roce převzal záštitu velvyslanec Slovenské republiky v České republice Jeho Excelence Ing. Peter Brňo. Organizátor plesu, kterým je Folklorní sdružení Púčik ve spolupráci s Nadačním fondem NIKÉ a firmou Oprox, a. s., a patron plesu režisér, zpěvák a herec Stano Slovák zvou nejen všechny Slováky, ale i širokou brněnskou veřejnost 25. února 2012 od 19,00 hodin do společenských prostor hotelu Kozák na Horově ulici 30 v Brně. Více informací ZDE,.\nakce souborů / Milan Zelinka / 13. února 2012\nSlovácký krúžek v Brně pořádá v KD Rubín (Makovského náměstí 3, Brno) ve středu 21.3. od 19 h besedu. Hraje cimbálová muzika Krúžku s primášem J. Pokorným. Jako host vystoupí ženský sbor Lipina z Hroznové Lhoty s CM Libora Supa z Velké nad Veličkou.\nakce souborů / Milan Zelinka / 6. února 2012\nDětský národopisný soubor Brněnský Valášek Vás srdečně zve 18. února na TRADIČNÍ FAŠANKOVOU ZÁBAVU. Více informací zde.\n62. Slovácký ples\nakce souborů / Milan Zelinka / 25. ledna 2012\nSlovácký krúžek v Brně pořádá 28. ledna 2012 svůj 62. Slovácký ples. Více informací zde.\nakce souborů / Milan Zelinka / 18. ledna 2012\nSrdečně Vás zveme na Ostatkovou zábavu s pochováváním basy 18. 2. 2012 v sále orlovny ve Šlapanicích. K tanci a poslechu hraje dechová hudba Kateřinka. Čeká Vás bohatá tombola. Předprodej vstupenek od 1.2.2012 v prodejně dárkových předmětů Kolibřík, na Brněnské ulici. Vstupné 80,– Kč v předprodeji …90,– Kč na místě Další informace zde.\n12. ples Javorníčku\nje připraven na sobotu 25. února 2012. Více informací zde.\nakce souborů / Milan Zelinka / 9. ledna 2012


Absolventi lesnické fakulty musí mít lepší praktické znalosti | Silvarium - lesnický, dřevařský a myslivecký zpravodajský web\nAbsolventi lesnické fakulty musí mít lepší praktické znalosti\nRadomír Klvač je děkanem Lesnické a dřevařské fakulty MENDELU v Brně od podzimu roku 2014. V rozhovoru pro květnovou Lesnickou práci prezentuje svou představu lesnického vysokoškolského studia, kterou jako člověk se zkušenostmi a vazbami na lesnický provoz a zahraniční lesnictví opírá zejména o zlepšení praktických znalostí a využitelnosti absolventů v praxi. V rozhovoru zazní také názory na některé problémy lesnicko-dřevařského sektoru či zamyšlení se nad budoucností těžby a dopravy dříví.\nVystudoval lesní inženýrství obor Technika a mechanizace lesnické výroby na Lesnické a dřevařské fakultě Mendelovy univerzity v Brně. Během studia absolvoval stáž a studium ve Švédsku, v průběhu doktorského studia působil rok na University College Dublin. V roce 2001 nastoupil do soukromé lesnické společnosti, kde působil 5 let na různých manažerských postech.\nV roce 2006 se vrátil zpět na LDF, kde byl v roce 2011 jmenován docentem. V listopadu 2014 byl zvolen a jmenován do funkce děkana LDF.\nVize a změny\n- Co vás vedlo k rozhodnutí kandidovat na post děkana fakulty?\nNejvětší vliv na mé rozhodnutí měly výzvy a podpora celé řady mých kolegů.\n- V čem vidíte jako děkan slabé stránky fakulty?\nDomnívám se, že v současnosti fakulta nevytváří takový profil absolventa, který je od ní očekáván. Fakulta totiž včas nezachytila bouřlivý vývoj lesnické politiky státu, vlastnických vztahů i správy lesních majetků. Dramatické pohyby nastaly i vlivem postupné privatizace lesních majetků a vlivem zákonu o státních zakázkách. Obdoba platí i pro dřevařský sektor.\nPasivní postoj k pohybům ve společnosti vede právě k současnému zjištění, že fakulta neprodukuje absolventa v očekávané kvalitě. Současná praxe nepotřebuje absolventy coby vědce publikující v impaktovaných časopisech, nýbrž žádá inženýry, kteří jsou kvalitně připraveni pro praxi.\nKritiku uplatnitelnosti našich absolventů slyším od celé řady bývalých kolegů či manažerů firem. Musím konstatovat, že jsme schopni studenty připravit po teoretické stránce, ale praktická stránka silně pokulhává.\nBohužel samotná praxe neumí sama jednotně definovat ideální profil absolventa. Když se podíváme blíže na lesnický sektor, tak bychom měli vychovávat univerzální inženýry pro službu u LČR, státní správy lesů, VLS ČR, Ústavu pro hospodářskou úpravu lesů, ve správě vodních toků, církevních, obecních, soukromých majetcích a v neposlední řadě i pro podnikatelské subjekty v LH, které jsou mnohdy velmi úzce zaměřeny. A to nezmiňuji potenciální mezinárodní uplatnitelnost. Způsob hospodaření, řízení i výkon pracovních činností se u jednotlivých výše citovaných subjektů výrazně liší, což komplikuje uplatnitelnost stávajících zaměstnanců natož čerstvých absolventů. Proto se domnívám, že bude nezbytné zmapovat současné představy o profilu absolventa u všech typů subjektů a následně na to zareagovat při tvorbě nových akreditací.\n- Myslíte tedy, že byl absolvent lesnické fakulty dříve lépe připraven pro lesnickou praxi?\nJá jsem zde studoval mezi roky 1992 a 1998. Po získání doktorátu v roce 2001 jsem nastoupil do firmy. Řádově třetinu věcí, které jsem v té firmě dělal, jsem věděl, uměl, znal. Druhá třetina musela být modifikována a minimálně jednu třetinu jsem se musel učit od nuly. Podle reakcí z praxe je to dnes ještě horší.\n- Obecně lze říci, že kvalita absolventů v návaznosti na lesnický provoz asi není zcela vyhovující. Ale vysoké školy se také pohybují v konkurenčním prostředí. Financování škol přímo souvisí s počtem studentů a pedagogové, kteří často nemají praktické zkušenosti, jsou stále více motivování k vědecko-výzkumným aktivitám. Chápu, kam chcete profil absolventa posunout, ale jakými konkrétními kroky toho chcete dosáhnout?\nČtenáři Lesnické práce jsou de facto prvními, komu vizi a návrh změn v systému studia představím. Zatím by se tyto změny měly týkat oboru lesnictví.\nBakalářský stupeň studia by se významně neměnil. I nadále by se věnoval spíše teoretické výuce s prohloubenou praktickou přípravou na účelových zařízeních univerzity a vyrovnání znalostí mezi absolventy středních lesnických škol a gymnázií, případně dalších středních škol. Otázkou je, zda by bakalářské studium mělo trvat 3 nebo 4 roky. Studentů bakalářských oborů můžeme mít relativně větší množství, v každém z oborů 60–80.\nV magisterském studiu by měli pokračovat ti, kteří budou mít předpoklady k profilování se do vyšších manažerských pozic se širokým záběrem a znalostmi, manažerskými dovednostmi, odvahou i adaptabilitou na nepřetržité změny tržního prostředí. A tam už je potřeba, aby měli také znalost praxe, bez které nejsou schopni se v dnešním provozu vůbec orientovat. Proč tedy nepožadovat po studentech magisterského studia povinnou praxi? Předpokládám, že by studentů bylo pár desítek, protože lesnický trh jich více nepotřebuje. V současnosti se zefektivňováním výroby a zaváděním nových technologií klesá potřeba manažerů, přitom strmě roste požadavek na jejich pracovní výkon.\nPovažuji za smysluplné, aby měl student povinnost v rámci svého magisterského studia pracovat u některého ze smluvních partnerů fakulty a samozřejmě i u našeho Školního lesního podniku ve Křtinách. Předznamenává to i změny v akreditacích studijních oborů, změny v portfoliu vyučovaných předmětů i ve financování studia a praxe studenta. Oboustranným benefitem může být také zpracování diplomových prací tematicky přímo souvisejících s praxí.\n- Už jste tento záměr konzultovali s potencionálními partnery?\nJsem v kontaktu s celou řadou kolegů – praktických lesníků. Jednou z podmínek je rozumné množství studentů tak, aby mohli nalézt uplatnění u partnerů. Z dosavadních jednání mám pocit, že Lesy ČR i VLS ČR jsou naladěny na konstruktivní spolupráci směřující k podpoře kvality absolventů. Pozitivní naladění v tomto směru jsem cítil i při jednáních se soukromými vlastníky i nově vzniklými církevními lesy.\n- Vynechme LČR a VLS ČR – domníváte se, že jsou i další lesnické subjekty v takové kondici, aby se mohly stát odpovídajícím partnerem vašeho záměru?\nMyslím, že ano. Nedostatek kvalitních absolventů cítí jako velký problém a to je pro ně motivační faktor. Kondice lesnictví není moc dobrá. Na společenském žebříčku jsme relativně nízko, jestli na něm vůbec ještě jsme. Firmy jsou ale postaveny historickým vývojem do situace, kterou chtějí změnit.\nI proto bychom chtěli podat nové akreditační spisy zahrnující povinnou provozní praxi dlouhodobějšího charakteru.\n- Od kdy byste chtěli studenty na roční provozní praxi posílat?\nV letošním roce se na fakultě utváří dlouhodobý záměr na roky 2016–2020. V tomto strategickém dokumentu fakulty by se náš záměr již měl objevit.\n- Kolik zaměstnanců má Lesnická a dřevařská fakulta?\nFakulta objemem svých aktivit, a tedy i zaměstnaností patří k nejsilnějším na univerzitě. Průměrný počet zaměstnanců je variabilní a pohybuje se mezi 200 a 250 pracovníky.\n- Zmínil jste zaměstnanost v akademické sféře. V poslední době se stává, že mají někteří akademičtí pracovníci vícero úvazků. Někdy je s podivem, jak to mohou zvládat. Týká se to i brněnské lesnické fakulty? Pokud ano, hodláte na tom něco měnit?\nI na lesnické fakultě jsou lidé s více úvazky. Komunikuji s jejich vedoucími a snažíme se s lidmi bavit především o tom, jestli je doopravdy jejich působení u nás i u ostatních subjektů založeno na adekvátně odvedené práci. Pracovněprávní vztah je však velmi citlivá záležitost, proto se mi to ne vždy plně daří.\n- Jaké jsou hlavní zdroje příjmů a jaký je rozpočet fakulty?\nRozpočet na rok 2015 je stále ve schvalovacím řízení. Příspěvky ze státního rozpočtu (MŠMT) tvoří řádově polovinu celkového ročního obratu fakulty. Druhá polovina rozpočtu fakulty byla loni tvořena neveřejnými zdroji z vědecké a výzkumné činnosti, tedy pochází z výzkumných a vědeckých aktivit jednotlivých ústavů a jejich pracovníků. Celkový obrat v loňském roce byl necelých 300 mil. Kč.\nHospodaření fakulty za rok 2014 bude veřejně přístupné po schválení roční účetní závěrky a výroční zprávy.\nV letošním roce očekáváme výrazně nižší příjmy z grantů, někde okolo 50 milionů korun.\n- Jakou část tvoří příjmy z vlastní činnosti?\nJe otázkou, co rozumíme pod pojmem „vlastní činnost". Pokud by se jednalo o znaleckou činnost, smluvní výzkum nebo jiné zakázky pro soukromé subjekty, nepřesahuje jejich podíl na příjmech 10 % rozpočtu.\nV budoucích letech chceme tyto aktivity podpořit a mobilizovat všechny disponibilní zdroje.\n- Jak hodnotíte vývoj úrovně znalostí uchazečů a absolventů?\nSoučasný stav nijak zvlášť nevybočuje z dlouhodobého průměru a trendu. Nejde jen o úroveň znalostí, ale jde především o schopnost tyto znalosti uplatnit v praktickém životě. A tady máme všichni velké rezervy.\n- Připravujete nějaké nové obory?\nV tuto chvíli jsem s přípravou nových oborů velmi opatrný. Pro každý z oborů musíme mít kvalifikovaný personál, který je schopen zajistit odbornost. Příspěvek od státu na hlavní činnost je fixován na stanovený počet studentů. S novými obory by došlo k další fragmentaci a při očekávaném demograficky podmíněném poklesu počtu studentů by výuka nebyla efektivní. Ale to je současnost, budoucnost je teprve před námi.\n- Jak dopadla myšlenka zřídit na LDF obor zaměřený na dřevostavby?\nDobře, máme samostatný obor Stavby na bázi dřeva. V současné chvíli je posilován a dochází i k personálním změnám ve snaze pozvednut obor ještě výše.\n- Je na LDF nějaký obor, u kterého nedokážete pokrýt požadavky trhu?\nCítím potenciál právě ve stavbách na bázi dřeva. V ČR jich máme v porovnání se zahraničím stále málo a očekávám, že jejich podíl bude narůstat. Ale jestli je poptávka vyšší než nabídka, lze velmi obtížně posoudit. O obor ze strany studentů je však velký zájem.\n- Jaké máte vztahy s konkurenčními fakultami – pražskou a zvolenskou?\nKonkurenční a přesto korektní. Nemyslím si, že by se lesnické fakulty mezi sebou měly hádat, bylo by to pro všechny zúčastněné kontraproduktivní. Je mnohem výhodnější spolupracovat a posouvat obor společně kupředu.\n- Myslíte si tedy, že je v ČR místo pro dvě lesnické fakulty?\nAsi ano, především kvůli spádovosti. Ale mohlo by dojít k určitým optimalizačním změnám. Jednou z možností je, že by se každá fakulta profilovala na jiné obory. Druhou možností je otevírat obory střídavě.\n- Jaká by měla být role fakulty v tvorbě nových strategií, legislativních předpisů a ekonomických analýz a co by mělo být tím nejpodstatnějším obsahem státní lesnické politiky?\nJiž jsem se zmiňoval o tom, že LDF nezachytila včas strmý vývoj událostí v oboru. Chci, abychom se intenzivně zapojili do procesů, které vytváří státní lesnickou politiku, a to na všech společenských a oborových úrovních. Chceme aktivně spolupracovat s MŠMT v oblasti diverzifikace VŠ, fakult, ústavů.\n- Když srovnáme podporu zemědělství a lesnicko-dřevařského sektoru, dojdeme k obrovskému rozdílu. Aktuálně MZe zveřejnilo informaci, že vyplatí do roku 2020 českým zemědělcům více než 53 miliard korun na hospodaření šetrné k přírodě a dobré podmínky chovu zvířat. Jak hodnotíte tuto disproporci, kdy stát a EU podporuje řepkové a kukuřičné velkoplošné hospodaření, ale podporu majitelů lesů a lesnického hospodaření v podstatě ignoruje?\nI tato oblast je součástí státní lesnické politiky a my chceme být u její tvorby. No a jinak – ukažme zemědělcům, že to umíme i bez dotací, ale to je čistě můj osobní názor.\nDotační politika zemědělců mi trochu připomíná situaci, kdy moji kolegové zahájili práci na projektu v Africe. Získali v rámci projektu významné prostředky na zalesnění, vypěstovali sazenice a řekli místním lidem: „My vám dáme sazenice, vysaďte si je na svých pozemcích. My vám dáme oplocení, oploťte si je, aby vám to nespásly kozy. Když to budete takhle opatrovat 5–6 let, rozhodně se vám zlepší klima, protože pod stromy bude stín, a nebude se vám tolik vysušovat půda, zlepší se vodní režim v půdě, budete mít víc vody ve studních, zazelená se vám tráva a kozy budou mít co spásat." Místní jim ovšem řekli: „Tak nám to sázení zaplaťte."\nPokud ale není možné, aby zemědělství fungovalo bez takto masivní podpory, potom by mělo být podporováno i lesnictví.\nSamozřejmě respektuji, že zemědělství je hlavním producentem (doufám kvalitních) potravin.\n- Jak hodnotíte technologický vývoj v oblasti těžby a dopravy dříví (zhodnocení dosavadního vývoje a možný vývoj do budoucna)?\nTechnologický progres je v posledních letech hodně strmý a bude ještě strmější.\nV roce 2000 u nás pracovalo maximálně 30 harvestorů, ty těžily do 1 % z celkové těžby. V roce 2014, po 14 letech, máme v ČR 800 harvestorů a těžíme s nimi přes 30 % objemu, k tomu máme 1 400 až 1 500 vyvážeček.\nZa deset let budeme pravděpodobně těžit harvestory 80 %. Budou dovyvinuty hlavice na listnaté dříví a zlepší se svahová dostupnost vyvážeček. Už dnes se intenzivně pracuje na tom, aby se technologie dostala do strmějších svahů.\nVýznamný posun se děje v oblasti diagnostiky, jsme schopni nastavit celou řadu senzorů a jsme schopni predikovat poruchy, závady, ale i krizové situace. Očekávám, že harvestorová technologie bude zvyšovat efektivitu – produktivitu práce, a tím pádem budou nižší jednotkové náklady na výrobu.\n- Zkusme být vizionáři, kam se podle vás obor posune za dalších 30–50 let?\nCítím, že je možný další skok, ale je to z dnešního pohledu již hodně sci-fi. Když se podíváte, jak funguje 3D tiskárna. Roztavený plast se nanese do potřebného tvaru. Proč by nebylo možné podobně pracovat např. s viskózou či jinými látkami ze dřeva a konstruovat tak dřevařské výrobky?\nJsme velmi blízko nanotechnologiím i v oblasti zpracování dřeva. Jednou nám něco jako 3D tiskárna „vytiskne" židli.\nV budoucnu možná také nebudeme chtít dopravovat z lesa vodu. Vytěžené dřevo má 50–60 % vlhkosti. Nemůže za 20 let přijít technologie, která dříví rovnou zpracuje na vhodný polotovar v podobě krychle viskózy nebo vlákna bez vody? Z porostu se vezme jen žádoucí část a vše ostatní tam zůstane.\n- Má LDF v Brně ambici být v tomto vývoji průkopníkem?\nTím si nejsem jistý, ale určitě musíme dělat pedagogiku i vědu. Ve chvíli, kdy sklouzneme jen k vědě, nebudeme schopni zajistit kvalitně své hlavní, zákonné poslání. Myslím, že hluboký detail vědy patří spíše na akademii věd a jiná výzkumná pracoviště, ale my budeme jistě s nimi u toho.\nDěkujeme za rozhovor (14. 4. 2015), Jan Příhoda a Veronika Lukášová\nCelý rozhovor naleznete v LP 5/2015.\nNaposledy změněno: úterý, 12 květen 2015 10:35\n+8 # Lynx 2015-05-13 21:59\nPraktické znalosti člověk získá jen praxí. Někdo má lepší předpoklady pro praxi, jiný spíše pro vědeckou práci.\nProblém bych viděl spíš v uplatňování znalostí ze školy v praxi. Kolikrát jsme diskutovali s pedagogy na MENDELU v rámci dálkového studia nějaké téma, kde jsme předkládali příklady, jak to funguje v "opravdové" praxi. Mnohdy byli až zděšeni.\nOd špatného nakládání se sadebním materiálem až po způsoby provádění mýtní těžby těžkou technikou za naprosto nevhodných klimatických podmínek atd.\nŠkola učí něco a třeba LČR v praxi postupují zcela jinak - viz "boj" s kůrovcem. Jednotný unifikovaný centrálně dirigovaný postup. Prostor pro specifický přístup dle místních podmínek ? Pouze v případě, že je absolvent mimořádně vzdělaný, iniciativní a jreativní. Ten si spoustu věcí a rozhodnutí v praxi zdůvodní takovým způsobem, že na něj nadřízený prostě nic nenajde a nemá jej za co tepat, protože ten člověk má výsledky. Ale to jsou výjimky.


Film Český mír straní brdským venkovanům\nCelovečerní film názvem odkazující na předchozí snímek Český sen Víta Klusáka a Filipa Remundy analyzuje peripetie projektu amerického radaru v ČR. Sympatie směřují k jeho odpůrcům. Malý český člověk velkému českému národu tentokrát prospěl.\nProblém českého národa vystihl názvem své knihy světově proslulý sociální antropolog Ladislav Holý, jenž své provokativní dílo nazval Malý český člověk a velký český národ. Už samotným titulem definoval věčný problém naší národní identity a českých autostereotypů, kdy vedle sebe absurdně fungují pocit vlastní malosti a usmoleného čecháčkovství na jedné straně a hrdost na vysokou českou kulturu a demokratickou tradici, která může vést až k namyšlenému nacionalismu, na straně druhé.\nNazvat film o anabázi amerického radaru opět s využitím adjektiva „český“ se po Českém snu nejevilo jako dobrý nápad. Působí to jako krkolomná snaha o budování autorské značky jasně plynoucí z názvu filmů dvojice Klusák — Remunda, dělá to dojem spíše nevhodné než provokativní uzurpace a navíc, opakovaný vtip není vtipný.\nVzhledem k látce filmu je bez ohledu na Český sen ale titul filmu Český mír přiléhavý a výstižný, jak to jen jde. Holým definovaná ambivalence naší národní identity se v něm odráží. Slibuje českou malost i vzletnost ducha, když jde o takovou věc jako mír. Je příslibem komunální komediálnosti i usilování o naplnění velkých ideálů. Mír na vlastním dvorečku i mír pro celý svět.\n„Obyčejný český člověk“ je v posledních letech výtečným objektem filmových tvůrců, i dokumentárních. Typizovaná postava v teplákách, která je jadrným jazykem hned se vším hotová a neochotná vidět cokoli jiného než sebe, vzbuzuje u diváků veselí jako archetyp malosti. Obyvatelé brdského Trokavce, kteří na pohled vykazují podobné mimikry jako všichni venkované světa a brání se postavení radaru v blízkém lese, v Českém míru tuto funkci ale neplní. Jejich protistrana v podobě našich politiků je totiž podstatně komičtější.\nBránění svých vlastních osobních zájmů obyvatel Trokavce je v Českém míru to jediné, co se zdá mít smysl a je opravdové. Komunální komedie se tudíž neodehrává v brdské vísce, ale zejména v Praze. Začíná vládní kampaní, která má přesvědčit veřejnost, že americký radar v Brdech je ta největší čest, které se nám od supervelmoci mohlo dostat a zároveň je to jediná možná záruka bezpečnosti před jakýmsi abstraktním nepřítelem. Situační komedie pokračuje akcemi politiků, kteří radar chtějí stůj co stůj a končí nočním telefonátem nově zvoleného Obamy, který projekt radaru zruší lehce jako mávnutím proutku.\nSíla filmu tkví v tom, že na látce vojenského obranného systému, o němž téměř nikdo nic neví, sleduje, jak to vlastně vypadá se zastupitelskou demokracií u nás. O radar tady přece jen nejde. O radarech nejspíš neví skoro nic obyvatelé Trokavce, ani jeho příznivci na demonstracích, ani aktivističtí odpůrci, evidentně ani čeští politici a pravděpodobně ani Klusák s Remundou.\nDvouleté natáčení přineslo bezpočet špičkových momentů a situací, kterým se od srdce zasmějí spíše zahraniční diváci, protože ty tuzemské přece jen trochu zamrazí. Topolánek, který neumí moc anglicky, v Bílém domě vedle G. W. Bushe, přihlouple se křeníc na všechny strany, protože nemá, co by novinářům řekl. Vykulení mladíci od vojenské policie, kteří mají rozkaz vyhnat aktivisty z lesa a velmi nesměle a se sklopenými hlavami vyhrožují násilím. Americký kravaťák, který limuzínou přijede do vesnické hospody přesvědčovat brdské pivaře, jakou prosperitu radar kraji přinese. V rámci kampaně zaplacení herci Krytinář a Smoljak, kteří pateticky a toporně blábolí o mentalitě amerického lidu. Tomáš Klvaňa, který načas opustil tabákový koncern, aby vládní kampaň řídil, roztřesený a bledý nervozitou při setkání s představiteli americké armády. Vzteklý Martin Bursík neschopný aktivistce vysvětlit, čí zájmy vlastně zastupuje, když sedmdesát procent Čechů je proti radaru. Jakoby politici a jimi najaté osobnosti najednou ztrácely řeč a topily se, protože samy jaksi nevěří tomu, co říkají.\nBěhem střídání sekvencí s demonstracemi odpůrců či naopak příznivců radaru, se situacemi s politiky, s vnikáním venkovanů a aktivistů do lesa, kde má radar stát, a stane se tak najednou horkou půdou, s akcemi vojenské policie či událostem politického marketingu roste trokavecký starosta Neoral jako politik. Z nepříliš komunikačně zdatného muže, který v důchodu řídí bez nároku na plat osmdesátihlavou obec, se postupně stává dobrý rétor, který začíná být tvrdým soupeřem nevěrohodných politiků a hvězdou demonstrací. Štábu se podařilo průběžně zaznamenávat jeho přerod, a zobrazit tak kuchařku růstu politika, který hájí zájmy svých lidí — a tím kontrastuje s etablovanými českými funkcionáři.\nAni on, ani jeho spoluobčané ale nejsou ve filmu prezentováni jako hrdinové. Hájí pouze svůj vlastní zájem nemít vojenské zařízení ve své blízkosti a tím je jejich motivace ke všem krokům jasná. U žádné z dalších stran se toto neděje a více či méně komické demagogické výstupy (ať už zdůrazňující pád národní suverenity, zlo představované Amerikou, nebo naopak povinnost oplatit Američanům osvobození Plzně) předvádějí jak na běžícím pásu, přičemž úsudek, co k jakému jednání koho vede, je ponechán na divákovi.\nČeský mír působí jako komplexní studie celých dvou let dění okolo radaru. Těžko se dá najít potenciálně důležité místo a čas, při kterém by štáb nebyl. Kromě všech komicky absurdních a vtipných situací dokáže film změřit hloubku propasti, která je mezi expertním věděním, kapacitou občanů rozumět problémům kolem sebe a politiky, u kterých není nikdy jisté, čí zájmy a proč vlastně hájí. Svěží formou využívající také rafinovanou práci se zvukem a důmyslného střihu, který činí z inkriminovaného brdského lesa jednu z postav filmu, představuje Český mír podstatný snímek, který diagnostikuje klíčový problém naší soudobé společnosti.\n20. dubna 2010 v 11.00


OBÁLKOVÝ NET | OBCHODNÍ PODMÍNKY\nVŠECHNA ODDĚLENÍ Samolepící plastové obálky Stretch folie bílá\nSAMOLEPÍCÍ PLASTOVÉ OBÁLKY MAXI\nSAMOLEPÍCÍ PLASTOVÉ OBÁLKY XXL\nSAMOLEPÍCÍ PLASTOVÉ OBÁLKY XL\nSAMOLEPÍCÍ PLASTOVÉ OBÁLKY L\nSAMOLEPÍCÍ PLASTOVÉ OBÁLKY M\nSAMOLEPÍCÍ PLASTOVÉ OBÁLKY S\nStretch folie bílá\nTelefon +420 724 501 572\nDobrý den všem zákazníkům,\nvítáme Vás v internetovém obchůdku a přejeme příjemný nákup. Před zahájením Vašeho nákupu v našem e-shopu si, prosím, přečtěte tyto obchodní podmínky. Potvrzením objednávky kupující souhlasí s níže uvedenými podmínkami nákupu v tomto internetovém obchodě.\nPRODEJCE A PROVOZOVATEL INTERNETOVÉHO OBCHODU\ntel. +420 724 501 572\nFyzická osoba zapsaná v Živnostenském rejstříku od 4. 2. 2009, pod č.j. ZURZP/305/10/KDI/2\nOdesláním objednávky vybraného zboží zákazník potvrzuje závaznost jeho objednávky.\nKupní smlouva se stává platnou v okamžiku potvrzení přijetí objednávky.\nProdávající si vyhrazuje právo na odstoupení od kupní smlouvy bez udání důvodu. Pokud tak prodávající učiní a zároveň již došlo k prokazatelné úhradě kupní ceny kupujícím formou platby předem, budou tyto prostředky bezodkladně převedeny zpět na účet kupujícího a to v plné výši. O této skutečnosti bude zákazník předem informován a nebude se tak dít bez vzájemné dohody.\nObjednané zboží může zákazník stornovat zasláním e-mailu na adresu heva@seznam.cz, a to do 6 hodin od zaslání objednávky.\nNa jednu uskutečněnnou objednávku lze využít pouze jednu slevu (např. poštovné zdarma, obálky navíc, sleva v %).\nZáruka na spotřební zboží je 24 měsíců a řídí se Občanským zákoníkem. Záruční doba začíná běžet dnem převzetí zboží kupujícím.\nVyskytne-li se na zakoupeném zboží vada, na kterou se vztahuje záruka, kupující uplatní reklamaci zasláním na emailovu adresu heva@seznam.cz. V reklamaci uvede: adresu, příp. email a telefon, označení reklamovaného zboží, počet ks, popis závady.\nPo obdržení reklamce bude prodávající kupujícího informovat o dalším postupu.\nPodle druhu vady v souladu s právními předpisy bude oprávněná reklamace řešena opravou, výměnou či vrácením zaplacené kupní ceny.\nPoskytnutá záruka se nevztahuje na opotřebení věci způsobené jejím obvyklým užíváním, na vady vzniklé neodbornou manipulací nebo uskladněním. Dále se záruka nevztahuje na vady vzniklé užíváním výrobku k jinému účelu než byl určen.\nEva Chodurová jako provozovatel e-shopu Obálkový net.cz tímto prohlašuje a se zavazuje, že osobní data nebude bez souhlasu vlastníka těchto dat jakkoliv poskytovat třetí osobě. Současně se zavazuje k tomu, že na přání zákazníka i bez udání důvodu kdykoliv jeho osobní data vymaže ze své databáze. Zákazník svým nákupem dává souhlas se zasíláním obchodních sdělení, svůj souhlas je možné na vlastní žádost kdykoliv zrušit.\nZPUSOBY DORUČENÍ A PLATBY\nPo uskutečnění objednávky bude kupujícímu dodeslán email s podklady k zaplacení. Uvedení správného VS je předpokladem k úspěšnému odeslání zásilky.\nZboží je odesíláno každý pracovní den, a to prostřednictvím České Pošty.\n120,00 Kč ZDARMA\nObjednávka nad 2.999,-


CES 2015 je u konce: shrnutí trendů a nejzajímavějších novinek | mobilenet.cz\nCES 2015 je u konce: shrnutí trendů a nejzajímavějších novinek\n10. 01. 2015 14\nNejvětší světový veletrh spotřební elektroniky CES, který se v právě končícím týdnu konal v americkém Las Vegas, je u konce. Jaké byly nejzajímavější trendy a zařízení, která nás zaujala? Pusťte si naše závěrečné shrnutí formou videa. V článku naleznete i stručné shrnutí trendů a nejzajímavějších produktů z veletrhu.\nShrnutí trendů a nejzajímavějších produktů – CES 2015\nTrendy na CESu 2015\nStejně jako každý rok, bylo i letos možné vypozorovat trendy a hlavní proudy, kudy se trh se spotřební elektronikou ubírá. Letos se neobjevilo nic převratně nového a většina výrobců pouze vylepšovala již vynalezené, ať už se to týká zvyšování rozlišení (k vidění byly už 8K televize) nebo přidávání výkonu a pamětí. A jaké trendy byly letos těmi nejviditelnějšími a hlavními?\nWearables – Chytré nositelné příslušenství zažívá v roce 2015 opravdový boom a chytré hodinky, náramky, brýle nebo cokoliv dalšího na veletrhu představoval každý druhý výrobce, ať už to byla velká nadnárodní korporace, nebo zajímavé startupy.\nChytré domácnosti a internet of things – Dlouho vyhlížený koncept internet of things, tedy připojení různých předmětů na síť, se začíná stále více uvádět v život. Umožňuje to pokrok bezdrátových technologií a snižování spotřeby. Na veletrhu byla vidět celá řada produktů zapadajícími do konceptu chytré domácnosti a tento trend bude dále pokračovat.\nChytré automobily – Dalo by se říci, že i když vloni na veletrhu také několik automobilek vystavovalo, až letos nastal ten pravý boom. Chytré systémy budoucnosti založené na velkých dotykových obrazovkách, chytrých hodinkách a dokonce automatickém řízení zde představila řada automobilek. Také společnosti jako Qualcomm, Intel nebo NVIDIA představily chytré platformy k využití automobilkami, aby byl vývoj ještě rychlejší.\nDrony – Hitem letošního roku jsou také dálkově ovládané nebo dokonce autonomní létající drony, jejichž výrobci pro sebe měli vyhrazenou bez nadsázky skoro celou halu.\nKonvertibilní počítače a tablety – S příchodem Intel Core M se objevily velmi zajímavé konvertibilní zařízení na pomezí notebooku a tabletu, které jsou výkonné, ale zároveň nepotřebují chlazení. Jsou tak tenké a bezhlučné.\nNejzajímavější nová zařízení z CES 2015\nKonvertibly Asus Transformer Book Chi\nSony b-smart trainer\nAuta – NFC technologie v Audi a autonomní řízení, autonomní automobil od Mercedesu, bezdotykové ovládání ve Volkswagenu, ovládání elektromobilu hodinkami a nový palubní systém od BMW a nový systém od NVIDIE.\nWhithings Activité Pop\nBigFoot007 10. 1. 2015 12:38\nBude aj videopohlad na Nubie z CESu?\nPavel Toman 10. 1. 2015 13:06\nNic moc, žadná pořádná značka...\nMalcolm 10. 1. 2015 13:09\nKoukám že Sony jenom představilo ty sluchátka a jinak nic. Asi tu Z4 představěj v Barceloně. No uvidíme\nAndrej Michalek 10. 1. 2015 14:01\nChcem sa spýtať na jednu vec, ktorá ma zaskočila. Keď LG predstavil LG G Flex, tlačidlá v systéme boli z Androidu Lollipop (teda štvorček, krúžok a trojuholník), ale LG G3 na Androide L s tým istým UI má tlačidlá ako v Kitkate. Ako teda budú vyzerať?


Vídeňští filharmonikové, Herbert von Karajan . Text: Č, A. Nahráno: 1961/9 – 10. Vydáno: 2011. TT: 69:37. DDD. 1 CD Decca/The Originals: Legendary Recordings 478 2661.\nUměnímilovnou veřejnost, včetně té hudbymilovné, není třeba přesvědčovat o nesmyslnosti rozpravy na téma, zda jsou adjektiva archivní a antikvovaný synonyma. Diskofilové o tom z podstaty vědí své, a pokud jste na pochybách, nebo nerozumíte mé myšlence, doporučuji vám k poslechu v reedici vydané snímky Brahmsovy 3. symfonie F dur op. 90 a Dvořákovy 8. symfonie G dur op. 88 , které na přelomu září a října 1961 ve vídeňském Sofiině sále s Vídeňskými filharmoniky natočil jejich tehdejší šéf ve Vídeňské státní opeře Herbert von Karajan . Padesát let staré snímky jsou technicky natolik dobře ošetřené (nahrávka je dostupná i ve formátu SACD), a hlavně disponují takovými uměleckými kvalitami, že by mohly sloužit jako učebnicový přiklad nadčasovosti mnoha starých audiosnímků. Za šťastnou považuji i kombinaci obou symfonií, jejichž vznik sice spadá do stejného desetiletí (80. léta 19. století), charakterově a kompozičně jsou však natolik odlišné, že se začátkem narativní introdukce k první větě Dvořákovy 8. symfonie se před Vámi v polovině desky začne odvíjet nový příběh.\nPochybovat o Karajanových kvalitách coby vykladače Brahmsova díla je zbytečné, vždyť zvláště k autorovým symfoniím se vracel opakovaně. Symfonie F dur však přece jen v Karajanově diskografii zaujímá ojedinělé místo: předně byla poslední Brahmsovou symfonií, k níž se v nahrávacích studiích dostal (recenzovaný snímek je právě oním prvním záznamem), a za druhé ji v letech 1960 – 1988 s Berlínskými a Vídeňskými filharmoniky natočil pro audio (1961, 1964, 1968, 1977, 1988) či filmové záznamy (1967, 1973, 1988) „jen“ osmkrát. Brahmsova Třetí zaujímá mezi autorovými symfoniemi místo naprosto ojedinělé, nejen neopakovatelnou kombinací vášně a melancholie, mezi nimiž Karajan v nahrávce bravurně balancuje, ale i minimálními, nebo stěží zpozorovatelnými reminiscencemi hudby předcházejících staletí, které jsou tak zjevné v autorových ostatních symfoniích. Obě krajní věty interpretuje Karajan pateticky a bez repetic, což jen větám dodává na sevřenosti a dramatickém spádu. Prostřední věty jsou introvertní, a zvláště třetí věta balancuje na hraně kontrolované emocionality a bezbřehé melancholie až nesnesitelně. Zvuková stránka snímku je barevně nenapodobitelná, čitelné vedení hlasů (prováděcí pasáže v krajních větách) vzorové. Pokud byste od snímku očekávali pregnantnější frázování, budete sice zklamáni, protože hudební dění plně ovládá nekonečné legato, i nejzarytější fanoušek interpretace na starých nástrojích však zjihne při ulehnutí do Karajanova zvukového polštáře. Pokud vás jako mne hluboce zklamaly nedávné snímky Gardinerovy, Karajanova nahrávka je lékem nad jiné účinkujícím.\nVše, co bylo dosud řečeno, platí i pro snímek Dvořákovy 8. symfonie. Nepletu-li se, pak se opět jedná o první Karajanův záznam díla, k němuž se opakovaně vracel (1961, 1979, 1985). Jak známo, Karajanův přístup ke Dvořákovi byl vysloveně selektivní a vedle vzorových snímků (Violoncellový koncert) jsou v jeho dvořákovské diskografii i nahrávky spekulativní (Smyčcová serenáda, Slovanské tance). Karajanovu nahrávku Osmé z podzimu 1961 bych jedním slovem označil za nejlyričtější snímek, který znám. Jakoby dirigent rezignoval na všechnu lákavou prokomponovanost Dvořákovy instrumentace a uchopil dílo z introvertní a lyrické perspektivy, jíž zůstal věrný až do vrcholného druhého variačního bloku ve Finále. První věta kolem vás propluje tak svůdně a samozřejmě, že vás před začátkem zvukově opojného Adagia přepadne lítost, že už první věta skončila a opanuje pokušení pustit si ji ještě jednou. Možná vám bude poněkud vadit útlounký a archaizující tón vídeňských hobojů a i na mne je toho legata ve Scherzu příliš, koncentrovaností, zvukovou barevností a tematickou hyperdetailností vás však snímek navždy okouzlí. Nezapomenutelné jsou stupňovité zvukové gradace, prosté vší dynamické vulgárnosti, s níž se v posledních letech často setkávám, hlavně ve vrcholných pasážích krajních vět a Adagia. O Karajanově intimním vztahu ke Dvořákově Osmé, kterou nejraději interpretoval právě se zvukově filigránskými Vídeňskými filharmoniky, vás tak vedle zajímavého bookletu s připomínkou maestrova obdivu k Václavu Talichovi přesvědčí hlavně nahrávka sama. Nezestárla, jen se konečně vynořila z archivu firmy Decca, v němž dřímá řada dvořákovských pokladů, jako třeba nahrávka autorových smyčcových kvintetů a sextetů s ansámblem Wiener Oktet, u nás zatím běžně nedostupná (Decca 480 2375).\nVíce z této kategorie: « Komorní filharmonie Pardubice - Beethoven, Smetana, Martinů\tJosef Suk - Asrael, Smuteční symfonie c moll op. 27 »


Mexiko-Guatemala Adventure - Poznávací zájezdy - MLT Mexico\nÚvodní stránka » Poznávací zájezdy » Mexiko-Guatemala Adventure\nŘízená degustace 4 latinskoamerických zemí nabízí efektní mayské památky, nádherná místa karibského pobřeží, slavná koloniální města, rozmanitou přírodu různých klimatických pásem a hlavně přirozený kontakt s příjemným životním stylem latinsko-amerických zemí, jejich lidmi a výbornou kuchyní. Chybět nebude ani čas na odpočinek a osvěžení ve sladkých vodách Rio Dulce, či koupání v jedinečném Karibiku.\n1. den: odlet z Prahy v dopoledních hodinách. Přílet do Cancunu v podvečer místního času, transfer a ubytování v hotelu.\n2. den: snídaně, přesun na Chichen Itza - novodobý div světa, centrum mayské kultury, archeology považováno za jednu z nejpokročilejších v Americe. Tajuplné místo uprostřed Yucatánu je výjímečné prolínáním stavebních slohů. Rozsáhlému aerálu dominuje skvostná pyramida Kukulkan, svatyně bojovníků, observatoř a palác jeptišek. Obětní cenote napoví, jak to bylo s obětováním lidí různým bohům. Oběd nabídne příležitost ochutnat Yukatánskou kuchyni. Odpoledne cesta do Tulumu se zastávkou ve Valladolidu.\n3. den: snídaně, relax na pláži. Bílý “klimatizovaný” písek, slunce, koupání v blankytných vodách Karibského moře a odpočinek ve stínu palem. Pro aktivnější příležitost domluvit šnorchlování, nebo potápění u nedalekých korálových útesů. Během dne individuálně prohlídka přilehlých pyramid Tulum, malé rozsahem, ale atraktivní svojí polohou. Večer do výborné restaurace s nabídkou masa a mořských plodů.\n4. den: snídaně, transfer do Chetumal, odpolední plavba do Belize na atol Caye Caulker. Malý ostrůvek s karibskou směsicí obyvatel a průměrnou roční teplotou 28°C je oblíbenou turistickou destinací od 70. let, kdy cestu do odlehlejších destinací prošlapávali dalším cestovatelům Hippies.\n5. den: po snídani celý den na ostrově, kde všude dojdete pěšky. My jsme ale přijeli kvůli opravdu exklusivnímu výletu (fakultativně) na vyhlášené korálové útesy. Skvělá možnost bezpečného šnorchlování u barevných korálových zahradách s hejny ryb a rejnoků, želvami a pro nás neškodnými “kočičími žraloky”. Zájemcům možno zajistit potápěcí expedici do světoznámé Blue Hole mezi žraloky kladivouny. Co takhle langustu k večeři?\n6. den: snídaně, trajekt na pevninu, procházka bývalým hlavním městem Belize City, řídce osídleného státu Belize, dále cestou do Guatemaly návštěva jedné z nejhezčích malých ZOO na světě, orientované pouze na původní místní faunu.\nVečer příjezd do Flores, základny k návštěvě nejvýznamnější mayské archeologické zóny Tikal.\n7. den: snídaně, Tikal – monumentální Máyské archeologické naleziště. Charakteristické 70 metrů vysoké, štíhlé pyramidy vykukují nad okolní bujnou džungli jako stvořenou k pozorování opic, tukanů a papoušků ve volné přírodě. Fakultativně cestování v korunách stromů – canopy tour. Odpoledne unaveni pochodováním v džungli a lezením po starých chrámech přesun 4h nenáročným terénem do přírodního ráje Rio Dulce.\n8. den: snídaně, příjemný den v lůně tropů, koupání a pozorování kolonií vodního ptactva. Fakultativně výlet po klidné hladině řeky krásnou přírodní scenériíí až do pobřežního Livingstonu. Neopakovatelná atmosféra karibského městečka a indiánských komunit žijících na vodě.\n9. den: Dopoledne cesta do Hondurasu, cestou zastávka na babánové plantáži, případně Quirigua. Odpoledne příjezd do města Copán Ruinas s dlážděnými uličkami a příjemnou venkovskou koloniální atmosférou. Společná prohlídka města.\n10. den: snídaně, návštěva další Máyské perly - centra Copán, s množstvím dochovaných soch a plastik, Odpolední přejezd zpět do Guatemaly, do horského městečka Cobán v samotném středu Guatemalského pohoří, turisty dosud málo navštěvované hornaté zemědělské oblasti.\n11. den: po snídani návštěva nároního parku Biotopo Quetzal. Procházka mlžným pralesem s množstvým bystřin, ale hlavně pozorování posvátného ptáka máyů v jeho přirozeném prostředí. Odpoledne 5,5 h. (210 km) přes Chichicastenango do Panajachel u legendárního jezera Atitlan\n12. den: snídaně snídaně s nádherným výhledem na jezero, obklopené sopkami a domorodými vesnicemi s pestrobarevnými trhy zemědělských plodin a textilu. Fakultativně panoramatická plavba lodí do několika různorodých vesnic na břehu jezera, včetně přechodu mezi dvěma z nich s fantastickými výhledy na jezero a ochutnávkou jedné z nejskvělejších káv pod vulkánem San Pedro a návštěvou trhů v legendární vesnici Santiago.\n13. den: snídaně, přejezd do Antigua Guatemala, prohlídka ikonického centra země. Můžeme obdivovat pomíjivost krásy koloniální architektury, poznamenané silnými zemětřeseními. Spousta pestrých obchůdků, stylových restaurací na oběd a výtečnou kávou. Okolní vulkány Agua, Fuego, a Acatenango.\nFakultativně výlet na na aktivní sopku Pacaya,\n14. den: snídaně po O transfer na letiště v Guatemala City odlet\n15. den: návrat do Prahy v odpoleních hodinách\nPříplatek za singl 9.500,-Kč\n- 13 nocí ubytování v hotelu 3*\n- lodní lístek Chetumal – Caye Caulker – Belize City\n- doprava vlastním autokarem/autobusem 1. - 14. den\n- doprovod a služby českého průvodce\nv ceně není: letenka pro průvodce, strava mimo snídaně, vstupy a fakultativní výlety, hraniční poplatky, spropitné pro řidiče 1Usd / os/den, spropitné pokojským a bagážistům