www.tjabo.estranky.cz - Jednooký vlk Jihlava 2006\nÚvod » Jednooký vlk Jihlava 2006\nTentokrát už při cestě na vlak zjistila panička jeden závažný nedostatek-zapoměli jsme doma náhubek. Takže se pro něj buďto vrátíme, vlak nám ujede ( samozřejmě jsme nestíhali a šli na poslední chvíli ) nebo to risknem, a pojedem nez něj...no, vzhledem k tomu, že dalším vlakem bysme se na místo dostali kolem jedenácté večer, jedem raději bez náhubku. Panička ví, že v tomhle směru jsem bezproblémový, tak jen doufá, že nebudou mít původčí kecy. Naštěstí byli průvodčí tolerantní, a to i tehdy, když jsme si s Chosíkem při zpáteční cestě chtěli ujasnit, čí že je ta spadlá granule... Podařilo se nám přežít i výluku, kdy se do dvou nesnesitelně vypečených autobusů pokoušeli nacpat celý vlak.\nCestou na cvičák potkáváme Alču, která nám šla naproti a se kterou máme být ve stanu. Menší komplikace nastanou jen při stavbě stanu, protože ty kolíky, ohlé do pravého úhle nějak nechtějí držet v zemi...no stan nakonec stojí, a my před meetingem stihnem ještě kratší procházku. Na meetingu paničku vytrvale otravuje nějaký protivný hmyz s grónským psem :-), tudíž si pamatujem asi jen to, že někde za Stájí nemá být dlouho vidět značka...\nRáno se panička budí ( za mé vydatné pomoci ) poměrně včas. Ač jsme skoro na konci startovního pole, startujeme ještě před osmou...chudáci ty na začátku :-). Začátek trasy ( asi 1. km ) už máme projitý-takže nehrozí nebezpečí, že se vydáme na druhou stranu jako ve Šlapanicích...dokud je chladněji, tak si chceme pospíšit, abysme dohnali Báru ( startovala 40 minut před námi ) nebo Michala ( který startoval hodinu před námi ). Je to životně důležitá nutnost, neboť panička strašně ráda chodí v noci a nemá...teda má čelovku ( kvůli povinné výbavě ) - jenže čelovka nesvítí :-).\nDoháníme Gwen s Dinou, která nemá jinou starost než dohnat Lenku Bahulíkovou, což se jí povede nejdéle u první hospody...ale tak ač jsme původně nechtěli :-), přeci jen jdeme spolu až za Špitálský les...no hned na prvním km, kde se máme napojit na modrou rozcestí úspěšně míjíme...ještě že kousek dál stála Lenka s Loganem a poslala nás zpátky...stoupáme do Henčova, ovšem to panička ani necítí, protože krásně táhnu a mám radost že jsem zas na trati.\nSluníčko už začíná docela nepříjemně pálit, naštěstí se za chvilku naším klusavým tempem dostáváme do Špitálského lesa, kde je stín ( a taky bahno-panička neumí chodit a zakopla o nějakou větev ). Míjí nás Roman Baláž-mě připadá že jdeme moc pomalu a chci jít za ním...k mé radosti mě to panička nakonec dovolí, s tím že Michala stejnak dohnat musíme a až ho doženem tak půjdem pomaleji a odpočine si...\nMírným poklusem zdoláváme nepříjemný úsek po silnici, pokračujeme přes Rytířsko, kolem Hladového rybníka ( kde se nezapomenu vykoupat a napít-přeci jen se dělá dosti nepříjemně vedro ) až do Věžničky. Párkrát nám Roman zmizel - když už měla panička běhání plný zuby - ale já jsem ho na moc dlouho nenechal a nakonec jsem za ním paničku přeci jen dotáhl. Ve Věžničce nás dohání Maruška. Protože Mia právě dohárala ( což já neomylně cítím ), tak nám navrhuje, ať chvilku počkáme, abych se nestrhal. Návrh sice rozmuný, ale panička nemá náladu za mnou dalších 30-40 km vlát - jak jednou ucítím háravou fenku, tak si to moc dobře pamatuju a nestačí jen aby zmizela za roh...a ještě k tomu když mám postroj, kde vím, že můžu táhnout ( a obojek mi panička před startem sundala ). A zakazovat mi tahání v postroji, což mě panička pracně a docela dlouho učila ( po typické cvičákovské výchově-na vodítku se netahá ), se jí nechtělo-abych pak nepřestal tahat i když mám. Společně dorážíme do Polné, kde je první kontrola.\nSluníčko paří čím dál víc, dostávám napít a panička mě polévá vodou. Je mi strašný vedro, protože jsem celou cestu táhl jak kůň a panička měla co dělat, aby mě ubrzdila. Tady přeci jenom necháváme Marušku s Romanem trochu utéct, jestli náhodou nebude ta Maruščina rada fungovat...nebude. Jakmile se rozejdem, vedro nevedro táhnu dál. Psnička se mě snaží dost brzdit, jde krokem, což způsobí jen to, že já se strhávám ještě víc a paničku bolí paty a stehna. Prolézáme ohradník s krávou, která si nás naštěstí nevšímá a dál cesta naštěstí pokračuje lesem s hodně potůčky.\nNa konci lesa potkáváme Broňu a o pár metrů dál Báru s Aronem. Tak sláva...Báru jsme dohnali. Pokračujeme s nimi po hnusné asfaltce, kde nás každou chvíli šílenou rychlostí mine náklaďák, až do Stáje. Tam dávají malou pauzu před obchodem, ale panička se rozhodne dohnat Michala...vždyť teď musí být od nás kousek.\nVyrážíme ze Stáje a panička pohotově využije jedinou radu, kterou si odnesla z meetingu. Značka opravdu dlouho viďet není, ale cestu v pohodě najdeme. No, jestli to náhodou nebude tím, že na dohled před námi je jiný trekař...konečně odbočujeme zpátky do lesa...a za chvilku se za námi vynoří Maruška, která se někde ztratila...radši jdeme dál, než si stihnu všimnout Mii. Až teď si panička uvědomí, že si jdu v klidu, sice docela dost pomáhám, ale neškubu na postroji dopředu...paničce už dochází trpělivost...vždyť jak daleko se mohl Michal dostat...a tak mu radši volá...po odporném stoupání na Havlinu ji při výměně ponožek dojde SMSka-Michal se ztratil a je někde za námi :-). Prý jsou někde za Stájí v lese a nevědí kde...\nKlidovým tempem pokračujeme dál, po krásné louce-kde jen trochu na ty značky zapoměli...a ještě před K-2 nás Michal dohání. To už pomalu začínám zpomalovat a je mi vedro. Každou chvíli zalézáme někam k potůčku nebo studánce abych se napil a schladil. Mým tempem pokračujeme až na Dědkovskou horu, samozřejmě se zastavením u Dědkovské studánky - přišla právě včas, když nám už docela dost začala docházet voda...\nPokračujeme mým pomalým tempem a k tomu abych táhl mám hodně daleko. Vypadám docela unaveně - což se paničce už na první pohled nezdá. Ač jsem ze začátku hodně táhnul, tak ani na běžkách ani na kole nevykazuju po 30 km nějaké větší známky únavy, a to běžím daleko rychleji a táhnu daleko víc...blbý sluníčko...pořád jdu pár kroků před paničkou, ale jakmile bych se zastavil, tak je panička připravená dát ´chladící pauzu´. V Blízkově skočím do místí nádrže, následuje kousek asfaltové cesty do Měřína, kde chceme dát menší pauzu.\nAč si panička šlape po svých, cesta nám s Michalem docela utíká. V Měříně se vybereme vhodné místo v chládku, a dáváme 15 minutovou pauzu. Panička mě dává špek, po kterym se jindy můžu utlouct. Čmuchnu si, a s odporem odtáhnu tlamu pryč. To už si panička začíná dělat docela starosti - když já odmítnu něco tak dobrého jako špek, tak to vážně nebude jen ´únava´.\nZvedáme se a pomalu vyrážíme dál. Asi po půl kilometru, kdy se táhnu jak na popravu, dáváme další pauzu. Michal s námi chvilku čeká, ale pak ho panička posílá ať jde - neví jak dlouho tu se mnou stráví, ale dokud nebudu chtít jít, tak nepůjdem. Jsem docela apatický, tak mě panička nechává ležet a přemýšlí, co dál.\nKdyž se rozštěkám na nějakého příchozivšího dogtrekkaře panička usoudí, že na odvoz to není a ještě půjdem. Po chvíli znovu doháníme Michala a pokračujem do Zátiší. Jsem pořád stejně apatický, ale šlapu si to pár kroků před paničkou, tak usoudí, že dokud můžu, tak na tom nejsem tak zle. Napojujem se na modrou a pokračujeme směr Kouty. Když tu se najednou zastavím a začnu zvracet. Panička tušila, že nemůžu být ´jen unavený´. Znovu posílá Michala ať jde, že toho nejspíš necháme...když mě je blbě, tak to nemá smysl dál pokračovat. Chvilku sedíme, pak mě panička pouští na volno, s tím že dojdeme k nejbližší vesnici a zavoláme odvoz. Jaký je ale její překvapení, když hned začnu blbnout a chci aportovat šišky...chvíli si hrajeme a panička mění plány...no jasně, vyzvracel jsem se a udělalo se mi dobře...\nKdyž mě moje skvělá nálada nepřechází, tak si mě panička zase připíná a svižným krokem asi po půl hodině doháníme Michala. Nálada se rázem zlepší i paničce, já kvěle šlapu, táhnu a mám zase radost z toho, že jsem na treku...konečně má panička zase ´svého´ psa, tak jak ho zná. Zlepšení nálady automaticky vede k většímu kecání a to...ke ztrátě značky. Úplně zbytečně vyšlapeme ohromný kopec - paničce to ani moc nevadilo, teď když jsem zase začal táhnout se jí šlo skvěle...potom ještě kus dál, když nám došlo, že tudy asi značka nevede...\nVracet se nám nechtělo, tak navzdory našemu orientačnímu nesmyslu jsme se to rozhodly stříhnout přes louku...mě se to strašně líbilo, jen panička se nějak blbě tvářila na ty metrový kopřivy, kterýma jsme měli prolejzat...ale pořád ji neopouštěla dobrá nálada z toho, že mě je zase dobře...částečně jsme obešli nějaký les, s tím že ta značka tu už někde musí být...a naštěstí byla.\nPo modré docházíme do Dolní Smrčné, a už jen kousek a jsme na třetí kontrole!! V Bransouzíchv hospodě nabereme vodu a pokračujem dál. Další kontrola jen 6,5 km!! A to už bude poslední...když asi 2 km před Brtnicí ( K-4 ) si panička všimne, že lehce dopadám na pravou přední nohu...no co, tak dáme v Brtnici pauzu...vždyť pak nám zbývá jen 23 km do cíle !! Jenže noha se pořád zhoršuje a v Brtnici na ni už pomalu nedošlapuju.\nLepíme si razítka a dáváme pauzu. Mezitím mě panička zkoumá polštářky - bohužel na nich nic neobjevila...na pravé přední noze ho mám trochu prasklý, ale to mám na všech. Když se znovu dáváme na cestu, tak už na tu nohu odmítám došlapovat. Docházíme k další lavičce, sedáme si a panička oznamuje Michalovi že dál nejdem...dáme tak hodinu odpočinek a pak uvidíme...\nLeháme si na lavičku a spřádáme další plány...počkáme hodinu a půl...do osmi...a když se mi noha nezlepší, voláme odvoz. Paničce se v hlavě honí myšlenky...trek se ji vzdávat ani trochu nechce...kvůli sobě by nikdy nevzdala...jenže za každou cenu dojít nemusíme...a tohle už nemá smysl...já sice chci jít dál a ani trochu se mi nelíbí když Michal odchází...jenže panička se na tu moji nohu nemůže dívat - nejlepší by bylo, kdybych už dál jít nechtěl...to by bylo dilema vyřešený...nebo kdybych měl alespoň na té noze nějaké viditelné zranění...jenže panička se bojí o klouby...a 23 km není zas tak málo...a navíc jsem předtím zvracel...nakonec je 100 procentně rozhodnuto-pokud nepřestanu pajdat, dál nepůjdem...treků si dojdem ještě spousty a nemá cenu kvůli jednomu riskovat moje zdraví...přeci jen všude píšou že je dogtrekking extrémní sport...třeba by se nic nestalo...ale třeba taky jo, a za to to paničce nestojí. Hodina a půl uběhne docela rychle, vstáváme, ale noha se nelepší. Panička vyhrabe mobil, volá odvoz ( tím se definitivně loučíme s naším pěkným průběžným 3. místem v MČR ) a pomalu se loudáme o lavičku blíž ke kontrole.\nSedí tam Bára s Broňou. Bára mě maže packu nějakou kostiválovou mastí a ještě se pokouší paničku přemluvit abysme pokračovali,ale zbytečně. Rozhodnutí, ke kterému se panička odhodlávala hodinu a půl, si nedá vymluvit. Po chvíli odchází, my zaleháváme na laičku, ale začíná být už docela zima. Přichází Petra s Barrym a taky nějaká dobrá duše, co paničce půjčila mikinu. Po 1,5 přijíždí odvoz, nasedáme, vidíme ještě Petru s Barrym, kteří usedli o pár laviček dál a vydáváme se do cíle :-), kde na nás už ve stanu čeká Alča - jako obvykle - psí kašel a její koleno - způsobilo že se nechala odvézt taky.\nPanička pořád přemítá jestli jsme neměli dojít...tak jí přesvědčím, že se rozhodla dobře. V noci několikrát zvracím, a jelikož nemám moc co, tak nějaké žaludeční šťávy, ve kterých ráno panička objeví krev...celý den proležím ve stínu se střídavým zvracením...Alča paničku moc nepotěší s tím, že když pes zvrací krev je otrávený...naštěstí ráno zvracím už jen žaludeční šťávy a udržím v sobě i pár piškotů.\nTreková atmosféra by byla skvělá, jen kdyby mě už bylo dobře...naštěstí večer už dostanu hlad, vypiju nějaký kuřecí vývar...ani přes noc už nezvracím, tak se paničce dost uleví...organizace treku byla super - ale kvůli starostem o mě si to panička neužila tak, jako normálně.


Vosková poprsí, končetiny, nebo děti. Voskařství nebylo jen o výrobě svíček - Memento Historia - historii pamatuj\n29.10.2021, 08:54 > Ostatní\nKdyž se řekne vosk, každému se nejspíš okamžitě vybaví svíčky. Voskařství však zahrnovalo i výrobu votivních předmětů nebo drobné galanterie. Voskař tak musel umět včelí vosk nejen získat a zpracovat, k úspěšnému provozován řemesla patřila též znalost mnoha technik a dekorativních postupů.\nPrvní zmínky o voskařství jako o řemeslu pocházejí ze středověku a až do poloviny 19. století byla voskařská dílna nedílnou součástí každého většího města. Voskaři často táhli za jeden provaz s perníkáři a není se čemu divit, protože obě řemesla byla závislá na včelích produktech – perníkáři potřebovali med a klíčovou surovinou voskaře byl zase včelí vosk. Ten byl v minulosti velmi ceněnou komoditou, zejména kvůli časové náročnosti jeho získávání. A protože se jednalo o produkt včely – panenského hmyzu často přirovnávaného k Panně Marii byl včelí vosk spojován především s magickými a náboženskými obřady.\nStojánek na voskové svíčky v kostele v Movenvasii, Řecko. , User:Jeanhousen, CC BY-SA 4.0, prostřednictvím Wikimedia Commons\nProstý lid si musel na běžné svícení vystačit se svícemi lojovými, které byly už ve starém Římě v podstatě levné spotřební zboží. Voskové svíce si mohli dovolit jen ti nejbohatší, včelí vosk se dokonce využíval i jako možnost placení cechovních poplatků. Z vosku se také vyráběly svíčky pro měření času, než včelí vosk v 19. století vystřídala vorvaňovina. Kromě toho se vosk též používal pro výrobu anatomických modelů a v neposlední řadě nesmíme zapomenout na pečetě. Lojové svíce mohly samozřejmě také vznikat ve voskařské dílně, častěji se jejich výrobu ale zabývaly řemeslníci, kteří byli přímo u zdroje materiálu – tedy mydláři a řezníci.\nZákladní dovednosti voskaře\nVoskař musel zvládat celkem pět základních technik a to tažení, namáčení, polévání, válení a lití do forem. Co se týče prvních třech jmenovaných technik, ty sloužily k výrobě svíček. Válení spočívalo v prostém obalování plátů vosku okolo knotu a namáčení zase v postupném namáčení knotu zastřiženém na požadovanou délku do roztavené voskové hmoty. Tažení už bylo o něco složitější. Provádělo se pomocí dvou bubnů a nástroje zvaného šajba. Pojmenování pochází z německého slova Scheibe označující disk. Skutečně se jednalo o kulatou desku s různě velkými otvory umístěnou uprostřed vaničky s roztaveným voskem. Vanička se umisťoval na speciální dřevěnou lavici umístěnou pod bubny, umístěnými v určité vzdálenosti od sebe. Na bubnech byl namotán knot, který procházel voskem, a otvorem v šajbě, postupně na sebe nabaloval další a další vrstvu vosku, až nakonec získal požadované rozměry. Tažením tak v podstatě vznikal voskový drát, a právě ten byl základem pro výrobu svíček a dalších předmětů.\nVoskové předměty byly na povrchu často zdobené rytím či vyraženými motivy, a tak byla součástí výbavy voskářské dílny i nejrůznější raznice či zdobítka. Pro výrobu svíček a specifických předmětů byla též nutná znalost splétání a skládání taženého voskového drátu. Zpočátku se používal pouze přírodní čistý vosk, výrobky z běleného vosku se v našich zemích objevují od 14. století.\nVoskové zboží jako cenná komodita\nO tom, jak byly v minulosti svíčky a voskové předměty ceněným artiklem si můžeme udělat představu podle předmětů, které dokázali mistři voskáři z voskových drátů připravit. Ke křtu tak mohl člověk od své kmotry nebo kmotra dostat celou voskovou knížku, často uvnitř ještě obsahovala voskovou figurku jeho svatého patrona.\nVoskový drát sloužil také k výrobě sloupků – malých drobných svíček, vzniklých smotáním voskového drátu do klubíček či jiných útvarů. Výhodou sloupků bylo, že se na rozdíl od masivních svící dobře přenášely, snadno se schovaly v kapsáři. Svíčkami se šetřilo, zapalovala se jen při zvláštních příležitostech nebo obřadnostech. Například na Hromnice a později během celého roku při bouřkách se nechávaly hořet tzv. hromničky, sloupky se nejčastěji zapalovaly při rorátních mších.\nVoskové sloupky. Zdroj: archiv autora.\nDuté voskové plastiky tzv. obětiny, jsou typické například pro Svatou horu na Příbramsku, ale vyráběly se i v okolí jiných poutních míst. Vznikaly odléváním do forem a mohly nabývat nejrůznějších podob. Jejich účel ale zdaleka nebyl dekorativní, i když by se to mohlo na první pohled zdát.\nVoskové obětiny. Zdroj: archiv autora. , DeSchepperG, CC BY 4.0, prostřednictvím Wikimedia Commons\nPodle toho, jaký problém vás trápil, jste si v poutním krámku vybrali příslušnou obětinu. Když vám nenesly slepice, zakoupili jste voskovou slepičku, pokud jste se chtěli ke modlit za rychlé uzdravení zlomené ruky, vybrali jste si obětinu ve tvaru bolavé končetiny. Může to znít trochu pohansky, ale voskové obětiny byly mezi lidmi neuvěřitelně oblíbené. Mezi dochovanými obětinami převládají zejména nejrůznější figurky dětí v zavinovačkách, které souvisí s poděkováním či prosbou o narození dítěte, časté je také ženské poprsí (opět souvislost s mateřstvím) a různé orgány a končetiny.\nVýčet předmětů vyráběných z vosku byl ale mnohem širší. Zahrnoval například figurky svatých, škrabošky či drobnou galanterii.\nBLAŽKOVÁ, Lenka: Voskářství, Grada 2006\nCesta svíčky historií, časopis Světlo\nKřestní svíce, hromničky, voskové portréty i obětiny – znáte staré řemeslo voskařské a jeho výrobky?, pořad Špalíček, Český rozhlas Plzeň 2021\nŠtítky: #remeslo #nabozenstvi #zivot ve stredoveku


Právo: Dobří právníci v politice scházejí | Eliška Wagnerová\nPrávo: Dobří právníci v politice scházejí\nHned dvakrát po sobě rozbouřila Eliška Wagnerová politické vody. Poprvé, když v rozhovoru pro Právo před odchodem z Ústavního soudu označila vládní reformy za „šílené a asociální“. Podruhé pak pondělní zprávou, že na podzim hodlá v Brně kandidovat za zelené do Senátu.\nVlna kritiky na sebe nenechala dlouho čekat. Wagnerová by prý měla být zdrženlivější a s příštím veřejným angažmá nespěchat. Podle některých navíc opožděně potvrzuje, že nebyla při rozhodování nestranná, nýbrž politicky zaujatá.\nJsou to všechno hlouposti. U Ústavního soudu se logicky a z vůle ústavodárce potkává právo s politikou. Proto též mezi jeho členy najdeme individuality „s názorem“ – sběhlé v politologii, filozofii, sociologii, historii – nebo rovnou bývalé politiky. Mimochodem je pozoruhodné, že expolitici v talárech vadí méně než bývalí soudci v politice.\nÚstavní soud má každopádně výsadní právo zasahovat do díla poslanců a senátorů. Ovšem to, že tak činí docela často, mají politici na svědomí sami: jak nedbalou prací, tak stížnostmi, které Ústavnímu soudu adresují.\nSenátní plány doktorky Wagnerové tudíž nepřekvapují. „Chci přispět k tomu, aby zákony pokud možno netrpěly tak hroznými deficity ústavnosti,“ svěřila se novinářům. Asi jsou to velké oči, leč podobné štiky v parlamentním rybníce výrazně scházejí. Poslední špičkový znalec ústavního práva opustil sněmovní lavice předloni v osobě Zdeňka Jičínského (ČSSD). A v Senátu si svá fidlátka pomalu balí další dva právníci s humanitním přesahem, Petr Pithart (KDU-ČSL) a Jiřina Rippelová (ČSSD).\nStav české legislativy, vršení novel, přijímání tzv. přílepků k nesouvisejícím zákonům, pouze dokresluje slabou kvalifikaci a nízkou odpovědnost našich volených zástupců. O to lépe se ale mnozí orientují v golfu, tenise, horolezectví a zejména ve vydělávání (a rozdělování) peněz, především prostřednictvím diskrétních kšeftů s byznysmeny a lobbisty. Stačí se zaposlouchat do nahrávek z nejvyšších pater ODS a Věcí veřejných.\nKaždý schopný vysloužilý soudce nebo právník s citem pro spravedlnost a poctivou hru by proto měl být v parlamentu vyvažován zlatem, bez ohledu na stranickou příslušnost. Nemluvě o bývalé ústavní soudkyni, která v oblasti práva již Mount Everest zdolala a nyní je ochotná poskytnout své zkušenosti a služby churavějící politice.\nZatímco kdysi Wagnerová koketovala s pravicovou Občanskou demokratickou aliancí, do Senátu míní coby nezávislá napochodovat za Stranu zelených. Deklaruje tím svoje sympatie drobnějším, méně ideologicky rigidním partajím. Zelení se po účasti v Topolánkově koalici dali na pokání a srovnávat je s jinou malou stranou, Věcmi veřejnými, nelze už vůbec, přesto se však nemohu zbavit dojmu, že Eliška Wagnerová šlápla poněkud vedle. Osobnost jejího formátu by neměla nosit jednobarevné triko. Víc by jí slušela širší politická podpora. Zvlášť dnes, kdy je důležité rozumné lidi i politické proudy spojovat. Třeba ale ještě není pozdě a dojde to i zeleným, sociálním či křesťanským demokratům…\nZdroj: Jelínek, L., Právo, 31.3.2012


Známe evropské ceny Xperie 1 IV a Xperie 10 IV - Techarena.cz\nZnáme evropské ceny Xperie 1 IV a Xperie 10 IV\nZnáme evropské ceny Xperie 1 IV a Xperie 10 IV Oficiálně už za několik dnů\nPředstavení novinek od Sony se dočkáme v příštím týdnu, už teď ale máme zprávy o zdražení oproti předchozím modelům.\nVlajková Xperia 1 IV má svou cenou přeskočit iPhone 14 Pro Max i Galaxy S22 Ultra, zdražení se ale dotkne i střední třídy.\nSony se na trhu s telefony drží jako jeden z mála nečínských telefonů, i když jeho modely si většinou najdou jen skalní fanoušci. Ti se dočkají nových produktů už 11. května. Hlavní slovo zde bude mít vlajková Xperia 1 IV, kterou zřejmě ještě doplní střední třída v podobě Xperie 10 IV. Nový únik od @_snoopytech_ se zmiňuje o evropských cenách očekávaných telefonů. Podle této zprávy se máme opět dočkat zdražení, což by znamenalo pokračování trendu. Pro kontext můžeme uvést, že Xperia 1 startovala na evropském trhu s cenovkou 949 eur (23 500 Kč), Xperia 1 II už vyskočila na 1 199 eur (29 700 Kč) a minulý rok přišla Xperia 1 III s cenovkou 1 299 eur (32 150 Kč). Zdražení se dočkáme i letos a startovací cena Xperie 1 IV tak má poskočit na 1 399 eur (34 600 Kč).\nProdejní balení Sony WH-1000XM5 potvrzuje i vyvrací předchozí zvěsti\nCenově se tak pohybujeme nad základními verzemi iPhonu 14 Pro Max a Galaxy S22 Ultra, kde lze oba telefony koupit za 32 tisíc korun. Sony ale už delší dobu neútočí cenou. Podobný trend je i u levnější Xperie 10 IV, která se oproti ceně 429 eur (10 600 Kč) z minulého roku má dostat až na 499 eur (12 400 Kč). Odhaleny mají být také barevné varianty. Zájemci o vlajku od Sony budou mít na výběr mezi černou, bílou a fialovou verzí. U střední třídy má být k dispozici modrá, zelená, fialová a bílá. Určitou zprávou je také to, že o Xperii 5 IV nemáme žádné informace. To by tedy mělo znamenat, že tento model přijde zase později a příští týden se ho nedočkáme.\nYoutuber postavil vlastní PlayStation 5 Slim. Má necelé 2 cm v pase a lepší chlazení\nPOCO představilo globálně svůj doposud nejlevněji telefon\nmarastudna46@gmail.com-10. květen 2022\nXperia I II se prodávala za 34 000,ale co DPH?No,zítra se už dovíme finální info.\nnetije-8. květen 2022\nVie sa nieco o poctoch velkych aktualizacii pre nove modely?


Co dělat když odlétám z dovolené brzy ráno (poslední den dovolené strávený cestováním)? - Diskuze Omlazení.cz\nbretina 13. 8. 2014 12:29\nDnes mi přišly pokyny k odletu na dovolenou. Odlétáme na dovolenou v 11 dopoledne a přílet je o půl 6 večer, to by mi až tak nevadilo, že je celý den pryč. Ale z dovolené domů odlétáme už v 7 ráno, to znamená odjezd z hotelu kolem 4 ráno. Vím, že je toto normální, ale většinou to bývá tak že odlet nebo přílet je pozdě nebo brzo, a ne že mám oba dva cestovní dny v háji.\nAsi je mi jasná odpověd, ale nemáte někdo zkušenost třeba s uplatněním slevy, protože ráno nestihneme ani snídani, to až pak někdy jídlo v letadle a to budeme půl dne hladem... Nebo dává hotel nějaké snídanové balíčky? Já byla na dovolené naposledy jako malý dítě, tak už si přesně nepamatuju jak to chodí. Díky\nP.S. Nevěděla jsem přesně jak téma nazvat\nStarshine 13. 8. 2014 12:40\nmy jsme z jedné dovolené odjížděli taky podobně, někdy před 5.ráno. A otevřeli nám tak půl hodiny předem jídelnu, abychom se mohli nasnídat (ne každý měl samozřejmě v tu dobu hlad, ale byla nám nabídnuta aspoń tato možnost). Nejlepší bude zkontaktovat cestovku, u které máte zájezd koupený, tam budou vědět podrobnosti. Nicméně mě dost překvapuje, že máte oba dny tak hloupé časy příjezdu a odjezdu, to opravdu nebývá běžné.\n78978 13. 8. 2014 12:52\nChceš uplatňovat slevu na zájezd, který sis tak koupila? Tomu moc nerozumím..\nPřece už v momentě nákupu zájezdu musí být jasná doba příletu i odletu.\nJancysska 13. 8. 2014 12:54\nnám vždycky dávali snídaňové balíčky + v recepci při odhlášení pití\nTiakia 13. 8. 2014 13:01\nCituji bretina: většinou to bývá tak že odlet nebo přílet je pozdě nebo brzo, a ne že mám oba dva cestovní dny v háji.\nPrvní a poslední den je vyhrazen na cestu tak je to uvedeno u zájezdů cestovních kanceláří.\nCituji bretina: nemáte někdo zkušenost třeba s uplatněním slevy, protože ráno nestihneme ani snídani\nPožádej si na recepci hotelu o balíček tedy řekni o něj delegátce.Slevu 100 korun za jednu snídani asi nedostaneš.\ntruksajda 13. 8. 2014 13:02\nSleva těžko, do cesty jsou většinou započítávány i ceny letenek - ta bývá u těhle letů podstatně, ale fakt podstatně nižší. S tou snídaní to záleží na hotelu, pokud je to nějaký all inclusive kolos, tak se s tím moc počítat nedá, ale pokud se jedná o menší penzion, jako bývají třeba hotýlky v Řecku, tak tam se většinou dá v pohodě domluvit.\nOno tyhle lety jsou fakt o dost levnější, tuhle jsem si kupovala letenky do paříže a zpět (na vlastní pěst teda, bez cestovky), a pokud bych letěla na večer tam a brzy ráno zpátky, stálo by mě to o víc jak polovinu méně, než kdy\_ž jsem letěla ráno tam a večer zpátky (ale když už někam jedu, tak si radši připlatím letenky tak, abych s to víc užila)\nTiakia 13. 8. 2014 13:03\nCituji lezicipsik: Přece už v momentě nákupu zájezdu musí být jasná doba příletu i odletu.\nno v ČR to tak nefunguje,řeknou ti nějaký čas odletu a ještě se může x krát změnit.\nbretina 13. 8. 2014 13:09\nmě bylo tenkrát řečený, že odlet je až v 10 hodin dopoledne, tak to asi posunuli na dřív\n78978 13. 8. 2014 13:12\nCituji Tiakia: může x krát změnit\nAha netušila jsem nikdy jsem s cestovkou necestovala. Ale je fakt že do klasických destinací létá několik společností za den, tudíž mohou mít ve smlouvě dobu příletu i odletu vyhrazenou. A cestovka se v klidu může rozhodovat od koho nakoupí nejlevnější let..\nHanulllinecka 13. 8. 2014 13:14\nKdyž zaplatíš zájezd, tak vždy k tomu dostaneš obecné podmínky, které jsou napsány menším písmem než je obvyklé. A v těchto podmínkách (které nikdo nečte bohužel) je napsáno, že první a poslední den slouží pro přepravu nikoliv pro účely vlastní dovolené. Takže na tohle se žádná sleva ze strany CK nevztahuje. Snídaňové balíčky byste měli samozřejmě dostat, ale je nutné nahlásit předem delegátovi, když budete mít tu poslední odletovou schůzku.\nfretynka 13. 8. 2014 18:10\nS tím nic neuděláš, kamarádce takhle jednu opravdu zkrátili dovolenou o den a stejně nic neuhádala. Původně měla letět domů druhý den nějak ráno a odlétala den předtím večer.\nPřiznám se, že jsem s českou cestovkou byla jen jednou, dva roky zpátky. Před odletem jsme ještě dopláceli nějaký palivový poplatek. Pár měsíců na to jsem letěla s německou cestovkou. Ten samý hotel, lepší pokoj, lepší výhled, nižší cena, odlety jsem věděla už v době rezervace a nezměnili se, žádný doplatky před odletem... Teď sice kamarádce přehodili odletové letiště, ale slyšela jsem poprvé nějaký takový problém s německou cestovkou, jinak vždycky všichni kolem měli všechno v pořádku.\nNekaž si náladu a dovolenou tím, že Ti to trošku zkrátili a užij si to tam\nanyme 13. 8. 2014 20:03\njak píšou holky výš, první a poslední den jsou vyhrazeny na cestování. S letovým řádem cestovka nic neudělá, to je v kompetenci letecké společnosti.\nLady Flame 14. 8. 2014 9:34\nVíš, kolikrát se mi stalo, že jsem tam letěla večer a nazpátek ráno? A nikdy mě nenapadlo uplatňovat nějakou slevu (stejně by žádnou nedali). První a poslední den je určen k přepravě, nikoliv k samotné dovolené, je to napsané i ve všeobecných podmínkách - doporučuji přečíst. Navíc časy letů jsou v kompetenci letecké společnosti, nikoliv CK.\nJinak co jsem tak zjitila, tak většina českých CK už začíná zveřejňovat i přibližné časy odletů, což je celkem fajn. Jasně, můžou se kdykoliv změnit, o tom žádná, ale letos jsem letěla 2x a pokaždé vždy podle předběžného plánu, takže super.\npanmeloni 14. 8. 2014 12:34\nVětšina hotelů je schopná dát snídaňový balíček. Domluv se na něm na recepci hotelu. Kvalita se většinou dost liší...\nschnauzer 16. 8. 2014 16:52\nNa slevu zapomeň. První a poslední den je opravdu určen na přepravu. Ani tu poslední určitě zaplacenou noc, když to vezmeme do detailů, nevyužiješ celou.\nZeptej se včas na recepci, zda je možné, když odjíždíte tak brzy, zda je možné připravit brzkou snídani nebo balíček. Každá země i hotel to mají jinak.\nCo dělat 1 den v LA? 13


Přijímačky na střední i vysokou školu si lze nejdříve vyzkoušet - iDNES.cz\nPřijímačky na střední i vysokou školu si lze nejdříve vyzkoušet\n14. února 2002 9:16, aktualizováno 9:16\nMožnost porovnat a posoudit vlastní schopnosti a vědomosti před přijímacími zkouškami na školy každoročně využívají tisíce uchazečů o studium. Zájemci z řad žáků 5.-9. tříd základních škol a studentů středních škol z celé České republiky se mohou zúčastnit takzvaných přijímaček nanečisto.\nK pozdějšímu lepšímu zvládnutí opravdových zkoušek napomůže podle pedagogů i rodičů nejen to, že si děti prověří svoje znalosti. Na vlastní kůži si totiž mohou vyzkoušet a natrénovat situaci, kterou budou nuceni při psaní přijímaček zvládnout. "Dcera si letos v rámci zkoušek nanečisto dvakrát zkusila psát přijímací testy. Chystá se na osmileté gymnázium. Na písemky je sice zvyklá ze školy, ale doposud nikdy je nepsala v naprosto cizím prostředí mezi neznámými dětmi," říká Jaroslav Táborský z Prahy. Navíc pokud výsledky nejsou vynikající, je čas ještě leccos dohnat a doplnit si učivo tam, kde je třeba.\nKaždý pátek a sobotu\nPro žáky 5. a 7. tříd základních škol jsou každou sobotu (až do skutečných při j í mací ch zk oušek v dubnu) od 14.00 do 17.30 na Gymnáziu Na Zatlance v Praze 5 připraveny testy z matematiky, českého jazyka a všeobecných znalostí. Není třeba se předem přihlašovat. Kdo přijde, může se zúčastnit. Test z matematiky a češtiny stojí po sto korunách, test z všeobecného přehledu 50 korun. Stejné podmínky platí pro deváťáky. Ti si testy z matematiky, českého jazyka a všeobecného přehledu mohou vyzkoušet v pátek od 15.00 do 18.30 a v sobotu od 9.00 do 12.30. Na testy z jazyka českého i matematiky mají děti 45 minut. Všeobecný přehled trvá patnáct minut. Pro páťáky a sedmáky jsou navíc za padesátikorunu připravené patnáctiminutové testy z angličtiny. "Dalších 30 (resp. 15) minut po každé písemce si vše hned vysvětlíme, řekneme správné výsledky a vše důkladně prodiskutujeme," uvádí Petr Husar, autor projektu Přijímací zkoušky nanečisto. Vyučující co nejrychleji písemné práce opraví. U žáků devátých tříd je hodnotí ihned. "Protože je ze strany páťáků a sedmáků daleko větší zájem, mohou si výsledky vyzvednout další sobotu nebo si je nechají proti vyplněné obálce se známkou poslat domů," vysvětluje Petr Husar. "Pravidelně se testů účastní velký počet žáků 5. tříd z Prahy a jejího okolí, z celých středních Čech a občas dokonce přijíždějí i děti například z Mariánských Lázní, Ústí nad Labem nebo Brna."\nPoštou a po internetu\nPro ty, kteří se pravidelného testování nemohou zúčastnit osobně, nabízejí organizátoři projektu Přijímací zkoušky nanečisto formu korespondenční a internetovou. "V neděli večer jsou na internetu zveřejněna zadání písemek, která by měl žák do středy vypracovaná odeslat k vyhodnocení. Ještě před ním (ve středu večer nebo ve čtvrtek ráno) obdrží mailem správné výsledky testů. Vlastní opravenou písemku dostane zájemce přibližně za týden," vysvětluje Husar. První kolo testování po internetu je zdarma na vyzkoušení. Od dalšího kola se platí podle tabulky uveřejněné na webových stránkách (2. kolo 80 korun, 3. kolo 160 korun, 4. kolo 240 .... - 10. kolo 650 korun). Podobná praxe funguje i v případě posílání testů poštou. Do celkového pořadí všech uchazečů jsou internetoví a korespondenční frekventanti zkoušek zařazeni, jako by se jich účastnili osobně. Na internetových stranách projektu (www.zkousky-nanecisto.cz) jsou k mání všechna zadání písemek a další možnosti a typy příprav. Například příprava studentů 4. ročníků středních škol na maturitu z matematiky a na zkoušky z matematiky na Vysokou školu ekonomickou (každý týden jsou k dispozici zkoušky nanečisto z matematiky) i další typy VŠ, příprava studentů 4. ročníků SŠ na maturitu a na zkoušky na VŠ z humanitních předmětů, první matematická pomoc pro žáky a studenty všech typů škol.\nDalší z možností, jak se důkladně a svědomitě připravit k přijímacím zkouškám na střední i vysoké školy, je absolvovat takzvané národní srovnávací zkoušky. Ty probíhají v určité datum v celé republice najednou za zcela shodných podmínek. Žáci základních škol (5. a 9. tříd) se musí přihlásit internetem nebo poštou do 22. 2. 2002. Zkoušky proběhnou 23. 3. 2002 od 9.15 do 12.30 v Brně, Českých Budějovicích, Hradci Králové, Jihlavě, Karlových Varech, Liberci, Olomouci, Ostravě, Plzni, Praze, Svitavách, Teplicích a Zlíně. Všichni účastníci vykonají tři zkoušky: z obecných studijních předpokladů (60 minut), z matematiky (45 minut) a z českého jazyka (45 minut). Za všechny tři zkoušky dohromady zaplatí účastník 495 korun. V případě, kdy rodiče doloží pobírání nejvyšších přídavků na dítě u zkoušek, činí cena pouze 110 korun. Podle pracovníků nadace Scio, která národní srovnávací zkoušky pořádá, je zatím letos přihlášeno téměř tisíc žáků pátých a devátých tříd.\nPřed vysokou školou\nStudenti čtvrtých ročníků středních škol mají čas na přihlášení k národním srovnávacím zkouškám až do 25. 3. 2002. Písemné testy proběhnou 27. a 28. 4. 2002 ve stejných městech jako zkoušky pro žáky základních škol mimo Svitavy. Přihlásit se můžete opět prostřednictvím internetu nebo poštou a vybrat si z nabízených předmětů: obecné studijní předpoklady, základy společenských věd, matematika, český jazyk, angličtina, chemie, dějepis, biologie, němčina a fyzika. Absolvování jedné zkoušky stojí 315 korun (včetně cvičné verze, ta je zaslána po přihlášení), bez cvičné verze stojí 285 korun. Kromě zkoušky je třeba zaplatit registrační poplatek. Pokud se však hlásíte ke třem a více zkouškám nebo se přihlašujete přes internet, registrační poplatek neplatíte. Do deseti dnů po uzávěrce přihlášek (platí pro zájemce ze základních i středních škol) obdržíte doporučeným dopisem pozvánku ke zkoušce (místo, hodina), kromě toho dostanete podrobné informace o průběhu zkoušky a pokyny k ní. Po skončení testu si zadání můžete nechat. Během krátké doby dostanete kopii svého záznamového archu s přesnou informací o tom, jak byl váš test vyhodnocen. Nakonec obdržíte certifikát o výsledku zkoušky, kterým se můžete prokázat při skutečných přijímacích zkouškách.\nKontakty a podrobnější informace\ntel. 02/66711522, 0603 847149\nTémata: Maturita , Pracovní poradna, lázně, Nemovitosti, SCIO, Testování, volny.cz


HZS Jihočeského kraje - Známe výsledky krajské soutěže HZS Jihočeského kraje v disciplínách požárního sportu - Hasičský záchranný sbor České republiky\nZnáme výsledky krajské soutěže HZS Jihočeského kraje v disciplínách požárního sportu\nPo celý den dnes bojovali jihočeští hasiči v disciplínách požárního sportu v rámci krajské soutěže HZS Jihočeského kraje. Organizátorem letošního klání byl územní odbor České Budějovice, který sportovní akci pořádal ve spolupráci s Jihočeským Hasičským sportovním klubem, z. s.\nSoutěžící všech sedmi územních odborů HZS Jihočeského kraje nejprve absolvovali disciplínu výstup do 4. podlaží cvičné věže pomocí hákového žebříku. Soutěž probíhala dvoukolově, sportovcům se do celkových výsledků jednotlivců i družstev započítával lepší z dosažených časů. Poté soutěž pokračovala přímo na atletickém oválu v dalších dvou disciplínách: běhu na 100 metrů s překážkami a ve štafetě 4 x 100 metrů s překážkami. Královská disciplína - požární útok pak proběhla na travnaté ploše vedle atletického stadionu. I u těchto tří disciplín měli jednotlivci a následně i celá družstva také dva startovní pokusy.\nIvan Pěnča, územní odbor Strakonice - čas 18,10 s\nJan Ježek, územní odbor České Budějovice – čas 15,48 s\nČeská Hasičská Sportovní Federace, sportovní svaz hasičů, z. s.,\nPenam, a. s, Českobudějovická pekárna\nKrajská soutěž v požárním sportu, České ...\nKrajská soutěž - vyhodnocení (2)\nKrajská soutěž - výsledky.xlsx\nVelikost souboru:116,0 KB / formát XLSX


Individuální konzultace | Česká Grafologická Komora\nAbsolventi si termín sjednávají s jednotlivými lektory e-mailem, konají se buď v rámci výukových dní v ZŠ Korunovační v Praze anebo v individuálně sjednaném termínu\nCena: 450,-Kč / 60 min. konzultace, platí se v hotovosti na místě\nË-mailovou konzultací se rozumí: absolvent vyhotoví písemnou přípravu na individuální konzultaci dle instrukcí Individuálního studijního programu, a to v programu Word, zašle vybranému lektorovi e-mailem jako přílohu, ten práci opatří svými stručnými poznámkami, připomínkami, event.návrhy a do nejdéle 4 týdnů zašle zpět studentovi k prostudování.\nCena: 600,-Kč za konzultaci v „základním čase“, tedy 1,5h\npokud by čas potřebný na vypracování poznámek k rozboru překročil základní čas (1,5h), upozorní konzultant na tuto skutečnost absolventa a navrhne řešení: buď dokončí práci v prodlouženém čase s doplatkem ve výši 200,-Kč/hodinu práce lektora nebo zašle studentovi tu část práce, která byla opatřena poznámkami v základním čase; o pokračování rozhoduje student dle svých představ a uvážení\npokud naopak absolvent zašle zcela krátkou práci, může konzultant navrhnout snížení částky za konzultaci adekvátně jejímu rozsahu a času potřebnému na zpracování poznámek\nNaše dosavadní zkušenosti ukazují, že běžnou studentskou práci v rozsahu cca 3-5 stran je možné opatřit písemnými poznámkami v základním čase, ale je třeba počítat s tím, že zejména v začátcích je užitečné věnovat 1 rukopisu postupně více konzultací.\nPísemná e-mailová konzultace není „korespondenčním kurzem grafologie“ a nemůže suplovat běžný výklad při výuce; pokud je tedy z práce zřejmé nedostatečné prostudování základní látky, odkáže lektor na příslušné pasáže v učebnici; nevysvětluje tedy běžnou látku, ale reaguje na konkrétní závěry ve studentské práci, kvalitu zachycení a způsob vyvozování znaků, použitý postup při rozboru atd.\nCelou přípravu k závěrečným zkouškám není možné absolvovat pouze e-mailovými konzultacemi (poměr mezi e-mailovými a osobními konzultacemi bude stanoven dle individuální situace a potřeb každého absolventa). Formou e-mailových konzultací reagujeme na zvýšený zájem ze strany studentů, kteří jsou diskriminováni velkou vzdáleností od Prahy, a často tak nemohou s konzultacemi začít.\nZpůsob platby: převodem na účet ČGK (č.ú.: 28 37 88 70 01 / 5500), student při zaslání své práce lektorovi sdělí datum své platby, platby na fakturu je třeba hlásit předem se sdělením fakturačních údajů plátce (jméno, adresa, IČ)\nVariabilní symboly pro platby za e-mailové konzultace a seznam lektorů, kteří e-mailové konzultace nabízejí:\nBAKOVÁ Helena 1111\nFRANCOVÁ Světla 2222\nRÁSOCHOVÁ Hana 4444


Taška Winnwell Carry Bag SR | hejduksport.cz\nNová prostorná hokejová taška bez koleček Winnwell Carry Bag. Výborně členěná taška na hokejovou výstroj s velkým úložným prostorem. Hokejová taška kanadského výrobce Winnwell za výbornou cenu. Lehká hokejová taška přes rameno s velkým logem Winnwell. Taška Winnwell Carry Bag je dostupná v červeném, černém a tmavě modrém provedení.\nNa boční straně tašky jsou dvě kapsy určene pro oddělené uložení bruslí. Další dvě oddělené kapsy jsou také na koncích tašky. Pro přenášení slouží široké popruhy přes rameno, nebo dva kratší do ruky. Ideální volba pro každého vyznavače carry bagů. Pokud nehledáte tašku s kolečky, Winnwell Carry Bag je jasnou volbou. Pro "kolečkáře" máme super tašky Winnwell Q6! Výhradním dovozcem kanadské značky Winnwell Hockey pro ČR je společnost Hejduksport! Veškerý sortiment Winnwell tedy máme skladem!\nbarva: červená, tmavě modrá, černá\nSenior, černá, WH21


Jazykové kompetence dětí a žáků v mateřských a základních školách. Bc. Jana Lemperová - PDF\nJazykové kompetence dětí a žáků v mateřských a základních školách. Bc. Jana Lemperová\nDownload "Jazykové kompetence dětí a žáků v mateřských a základních školách. Bc. Jana Lemperová"\n1 Jazykové kompetence dětí a žáků v mateřských a základních školách Bc. Jana Lemperová Diplomová práce 2013\n5 ABSTRAKT Diplomová práce je zaměřena na jazykové kompetence dětí v mateřských školách, především na výuku cizích jazyků v předškolním věku. Poskytuje teoretické poznatky o tom, jak se vyvíjí řeč u dětí v prvních letech života. Dále se zaměřuje na poznatky ohledně výuky cizích jazyků v předškolním věku. Toto téma je v současnosti velmi diskutované. Cizí jazyky jsou v dnešní době nepostradatelné. Často tedy můžeme zaslechnout otázku: Kdy nejlépe s cizím jazykem začít? V této práci jsem se pokusila odpovědět na to, zda je vhodné začít se seznamováním s cizím jazykem již v raném věku a pokud ano, tak za jakých podmínek. V praktické části práce jsou zachyceny prostřednictvím rozhovorů názory a zkušenosti odborníků na dané téma. V krátké anketě jsou shrnuty názory rodičů dětí, které navštěvují MŠ s výukou cizího jazyka. Na základě výše zmíněných rozhovorů i výsledků ankety je možné vytvoření určitých závěrů k dané problematice. Klíčová slova: řeč, předškolní věk, cizí jazyk, mateřská škola, výuka v mateřské škole ABSTRACT The thesis is aimed at the language competences of children at the pre-school age, especially at the teaching of foreign languages at this age. It provides knowledge about the development of the language of children in the early years of life. It is also aimed at the knowledge concerning the teaching of foreign languages at the pre-school age. This subject is much discussed nowadays. Foreign languages are essential for life. We can often hear a question: When to start learning a foreign language? In this thesis, I am trying to answer whether it is suitable to start learning a foreign language at the early life and if so, on which conditions. The practical part contains the professional knowledge and experience presented in the form of dialogues with the experts in this domain. The short survey shows the opinions of parents whose children attend the nursery school providing teaching of a foreign language. The dialogues and the survey make drawing some conclusions about the subject possible. Key words: language, pre-school age, foreign language, nursery school, teaching of a foreign language in the nursery school\n6 Poděkování Děkuji panu PhDr. Tomáši Jilčíkovi za velmi užitečnou metodickou pomoc, kterou mi poskytl při zpracování mé diplomové práce. Prohlašuji, že odevzdaná verze diplomové práce a verze elektronická nahraná v IS/ STAG jsou totožné. Bc. Jana Lemperová\n7 OBSAH ÚVOD... 9 I. TEORETICKÁ ČÁST DÍTĚ V PŘEDŠKOLNÍM VĚKU Charakteristika dítěte v předškolním věku Osobnost dítěte předškolního věku Vývoj dítěte v předškolním věku Důležitost hry v předškolním věku VÝVOJ ŘEČI A PŘÍSTUPY K NĚMU Přípravné neboli předřečové stadium Vývoj řeči v batolecím období Předškolní vývoj řeči Vývojové předpoklady dítěte předškolního věku k osvojení si cizího jazyka PŘEDŠKOLNÍ VZDĚLÁVÁNÍ DLE RVP PV Komunikativní kompetence dle RVP PV CIZÍ JAZYK U DĚTÍ PŘEDŠKOLNÍHO VĚKU Výuka cizích jazyků u dětí předškolního věku Kdy začít se seznamováním dětí s cizím jazykem? Zásady seznamování s cizím jazykem u předškolních dětí Zvláštnosti výuky cizího jazyka v raném věku Jak organizovat jazykovou výuku v MŠ SHRNUTÍ PROJEKT INTERKULTURNÍ VZDĚLÁVÁNÍ DĚTÍ A DOSPĚLÝCH II. PRAKTICKÁ ČÁST ZVOLENÁ METODA VÝZKUMU KVALITATIVNÍ VÝZKUM ROZHOVORY S ODBORNÍKY NA VÝUKU NĚMECKÉHO JAZYKA V MATEŘSKÉ ŠKOLE ANKETA, VYHODNOCENÍ ANKETY PRAKTICKÉ NÁMĚTY AKTIVIT PRO SEZNAMOVÁNÍ DĚTÍ S NĚMECKÝM JAZYKEM Nácvik písniček, básniček, hádanek a jejich využití k rozvoji mluvení Pomůcky pro výuku německého jazyka v MŠ Vzorový plán hodiny Einführungen / Představování Essen und Trinken / Jídlo a pití... 52\n8 10.6 Winter / Zima Frühling, Tiere und ihre Jungen / Jaro, zvířátka a jejich mláďata Mama, ich habe dich lieb / Mami, mám tě rád Spaß mit Zahlen / Zábava s čísly Ostern / Velikonoce Alle Tiere schlafen / Všechna zvířata spí Leis, leis, leis / Tiše, tiše, tiše ZÁVĚR SEZNAM POUŽITÉ LITERATURY SEZNAM PŘÍLOH... 68\n9 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 9 ÚVOD Otázky týkající se výuky cizích jazyků jsou stále aktuální. Jedná se o jedno z významných témat pedagogiky, pedagogické psychologie a didaktiky a představuje jeden z ústředních cílů moderního vzdělávání. Mezi klíčové kompetence patří umět se učit, řešit problémy, komunikovat, kompetence sociální a personální, občanské a pracovní a jsou specifikovány v RVP pro jednotlivé stupně vzdělávání. Svoji práci zaměřuji na jazykové kompetence dětí v mateřských školách, především na výuku cizího jazyka v mateřských školách. Toto téma je mi blízké díky mému zaměstnání, pracovala jsem jako koordinátor projektu Interkulturní vzdělávání dětí a dospělých. Hlavním cílem tohoto projektu bylo právě seznamování dětí v mateřských školách s německým jazykem. Mezi nejčastější otázky ohledně výuky cizích jazyků patří: Kdy s výukou cizích jazyků u dětí začít? Je vhodnou dobou už předškolní věk dítěte? Jak koncipovat výuku cizích jazyků v předškolních zařízeních? V mateřské škole jsou děti přirozeně zvídavé, chtějí objevovat, získávat nové informace a také si vytváří vztah k učení. Práce s dětmi předškolního věku je velmi specifická a vyžaduje promyšlenou přípravu. Pokud se děti začnou seznamovat v tomto věku s cizím jazykem, můžeme je snad pro učení cizího jazyka získat. Je ale třeba přistupovat k výuce velmi citlivě a uvážlivě, nemůžeme děti přetěžovat, ale ani je nesmíme nudit. Pedagog by měl při stanovování a realizaci cílů, obsahu a metod raného osvojování cizího jazyka stále přihlížet k potřebám dítěte. Ve své práci se pokusím zodpovědět výše uvedené otázky. Práce je rozdělena na část teoretickou a praktickou. V teoretické části se zabývám dítětem v předškolním věku obecně a vývojem řeči. Zaměřuji se rovněž na předškolní vzdělávání se zvláštním zřetelem na výuku cizích jazyků v tomto věku a v předškolních zařízeních. Na konci teoretické části v krátkosti představuji projekt Interkulturní vzdělávání dětí a dospělých. Praktická část obsahuje rozhovory s odborníky na téma výuka cizích jazyků u dětí předškolního věku. Dále je v praktické části zahrnuta krátká anketa, prostřednictvím které zjišťuji názory rodičů na výuku rané němčiny. V této části práce poskytuji i praktické návody pro práci s dětmi při výuce německého jazyka v mateřských školách. Součástí diplomové práce je i DVD, kde je možné shlédnou, jak probíhá hravou formou výuka německého jazyka v mateřských školách\n11 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 11 1 DÍTĚ V PŘEDŠKOLNÍM VĚKU 1.1 Charakteristika dítěte v předškolním věku Předškolní věk zahrnuje období od dovršení třetího roku života do jeho vstupu do školy, to znamená přibližně do ukončení šestého roku života. Období je charakterizováno pozoruhodnými změnami v tělesných a pohybových funkcích, v poznávacích procesech, v citovém i společenském vývoji. Dochází ke změnám ve vývoji osobnosti dítěte (Klenková, Kolbábková, 2003, str.4). E. Erikson vystihl hlavní moment předškolního období termínem iniciativa. Zdravé dítě je převážně aktivní a v tomto období se jeho aktivita může rozvíjet již v mnoha formách a aspektech v hrách a v komunikaci s dospělými i vrstevníky, v pohybech, řeči a myšlení. Za příznivých podmínek se tato aktivita rozvíjí, dítě se stává iniciativním (Čáp, Mareš, 2007, str. 227). Vágnerová (2012) předškolní věk charakterizuje jako stabilizaci vlastní pozice ve světě a diferenciací vztahu ke světu. Velmi důležitá je v tomto období představivost, která pomáhá dítěti v jeho poznávání. Pro předškolní věk je typické fantazijní zpracování informací a intuitivní uvažování, které ještě není regulováno logikou. Dítě své představy přizpůsobuje vlastním možnostem poznání i aktuálním potřebám. Dle Matějčka (2005) je předškolní věk vývojovým obdobím, ve kterém dochází k zásadním vývojovým změnám v oblasti intelektové, emocionální a společenské, tělesné a pohybové. Je to období charakterizované spontánností, ve všech činnostech se výrazně uplatňuje fantazie, zejména pak při hře, která je činností v tomto období zcela převládající. Důležitým mezníkem v tomto období je vstup do mateřské školy. Děti si v mateřské škole zvykají na kolektiv dětí, komunikaci s nimi a na vedení cizí autority učitelky. Učí se dovednostem, které jsou zpravidla vyžadovány hned na začátku školní docházky a rozšiřují si své vědomosti (Langmeier, 1998, str.70). V mateřské škole je možné zařazovat vhodná výchovná zaměstnání, která rozvíjí vnímání, představy, myšlení, řeč a další schopnosti a dovednosti dítěte, které tak zároveň přivyká soustředěné činnosti ve skupině dětí vedených dospělým. To vše je důležitá prevence adaptačních potíží při vstupu do školy. Dobrá\n12 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 12 mateřská škola by měla podporovat dětské hry. Děti by neměly být orientovány na výkon a na srovnávání s výsledky ostatních dětí, aby nevznikaly předčasné zážitky neúspěchu. Velmi důležité je respektovat individualitu dětí (Čáp, Mareš,,2007, str.228). Toto období je tedy třeba chápat jako fázi přípravy na život ve společnosti. 1.2 Osobnost dítěte předškolního věku Mnoho odborníků považuje věk do šesti let za zvlášť důležitý pro vývoj osobnosti. Podle některých je charakter v podstatě již zformován právě v tomto období. Novější výzkumy nasvědčují tomu, že vývojové změny probíhají i dále a formování osobnosti nekončí dokonce ani v dospělosti. Přesto je důležité věnovat vývoji a výchově dítěte do šesti let značnou péči (Čáp, Mareš, 2007, str.227). Charakteristické pro předškolní období jsou hra, malování, vyprávění, dramatizace. Předškolní děti svůj názor na svět vyjadřují prostřednictvím kresby, vyprávění nebo hry. Tento věk je důležitým obdobím pro rozvoj dětského sebepojetí. Dítě má možnost pronikat do širší společnosti a nějakým způsobem se zde může uplatnit. Zkušenost s osamostatňováním a prosazováním vlastní osoby může být různá, často zahrnuje jak pozitivní, tak negativní zážitky. Předškolní děti do svého sebepojetí zahrnují především pozorovatelné charakteristiky, důležitý je zevnějšek, různé kompetence, ale i psychické vlastnosti, osobní preference a vlastnictví, především žádoucích věcí. Důležité je, co je vidět, o čem se lze snadno přesvědčit. V aktuálním sebepojetí (sebehodnocení) předškolních dětí se objevuje důraz na vývoj, na vše, co potvrzuje, že dítě umí víc než dřív. Děti se neumí hodnotit realisticky, mají tendence se přeceňovat, nadhodnocovat. Mechanismus nereálného optimismu u těchto dětí slouží jako zdroj osobní rovnováhy a jistoty (Vágnerová, 2012, str ). Podmínkou toho, aby se dítě mohlo rozvinout ve zdravou osobnost, je uspokojování jeho potřeb. Je potřeba poskytnout dítěti přiměřené množství kvalitních podnětů. Projevy a jednání dětí jsou ovlivňovány zejména rodinným prostředím a dále prostředím, kde se dítě často pohybuje (mateřská škola).\n13 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 13 Vývoj zvukové stránky řeči by měl být dokončen dříve, než dítě zahájí povinnou školní docházku, zatímco rozvoj slovní zásoby dále pokračuje. Pokud i v tomto věku dítě nezvládá správnou výslovnost všech hlásek, je logopedická péče i nadále nezbytná. 1.3 Vývoj dítěte v předškolním věku Mluvíme-li o vývoji dítěte, máme na mysli vývoj jeho psychických, poznávacích, motorických nebo řečových schopností. Jak už bylo řečeno výše vývoj dítěte je ovlivněn řadou faktorů, jednak dědičnými předpoklady a pak také vlivy vnějšími, především působením rodiny a okolí. U dítěte v předškolním věku sledujeme tělesný vývoj, vývoj poznávacích procesů a školní zralost. Důležité jsou změny motoriky, které souvisí se změnami tělesnými. Pohyby dítěte jsou lépe koordinovány, dítě lépe šetří silami, je schopnější i malých, přesnějších pohybů, např. při kreslení a psaní (Langmeier, 1998, str. 77) Nejdůležitější ze všech poznávacích procesů je pro dítě předškolního věku vnímání. Vnímání se postupně u dětí zdokonaluje. Nejvíce se rozvíjí tím, co dítě subjektivně a bezprostředně upoutá, jeho vlastními prožitky (Klenková, Kolbábková, 2003, str.4). V tomto období nastává velká intelektuální revoluce. Myšlení dítěte se posouvá z předpojmového do stádia názorového či intuitivního myšlení. Dítě je ve svých úvahách závislé na tom, s čím má zkušenost, co skutečně vidí, co je přítomné. Předškolák objevuje stále více pojmů, které jsou spojeny s určitými typickými, podstatnými vlastnostmi a podobnostmi. Myšlení tedy není v pravém smyslu logické, označuje se jako prelogické. Projevuje se to tak, že přisuzuje lidské vlastnosti věcem, rostlinám nebo zvířatům (Michalová, 2012, str. 58). Předškolní dítě má tendenci upravovat si realitu tak, aby pro něj byla srozumitelná a přijatelná. Myšlení je nekoordinované, útržkovité a dítěti chybí komplexní přístup (Kolbábková, Klenková, 2003, str. 5). Paměť předškolního dítěte je mimovolní. Rychle a trvale si zapamatuje, co ho zaujme. Rozvíjí se vyšší nervová činnost, která spolu s vlivem výchovy vede k začátkům uvědomělého sebeovládání (Michalová, 2012, str.58). Předškolní věk je třeba chápat jako období přípravy na život ve společnosti, a to z širšího hlediska, než je vstup do školy. Socializace a individuace, tj. rozvoj osobnosti jedince, probíhá v interakci s jinými lidmi, dítě tímto způsobem rozvíjí svou individualitu. Děti se\n14 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 14 učí novým sociálním dovednostem. Rozvíjí se komunikace a interakce s jinými lidmi, než jsou rodiče. Stále zůstává nejdůležitější rodina, většina předškoláků je ale schopna zařadit se i do jiných sociálních skupin a navázat nové vztahy (Vágnerová, 2012, str. 228). Citový soulad mezi rodiči a dětmi je základní podmínkou zdravého duševního vývoje ve všech vývojových stádiích. V předškolním období však na něm záleží též proto, jelikož usnadňuje naplnění jednoho ze základních vývojových úkolů této fáze identifikaci s rodičem totožného pohlaví (Michalová, 2012, str.61). 1.4 Důležitost hry v předškolním věku Předškolní období je dle Langmeiera (1998) typickým věkem hry. Hra je převládající a nejdůležitější činností v tomto období. Hra je velmi důležitá pro rozvoj jazyka a imaginativního myšlení. Děti se učí prostřednictvím zkoušení různých situací. Skutečné zážitky a každodenní činnosti jsou pro rozvoj dětské imaginativní hry a jazyka nezbytné (Lynch, Kidd, 2002, str. 38). Ve hře si dítě zdokonaluje a procvičuje činnosti, které bude potřebovat celý život. Pomocí hry se rozvíjí iniciativnost, tvořivost a přináší radost. Hra by neměla být příliš organizovaná a regulovaná ze strany dospělých. Měli bychom spíše pomoci dětem pomoci hledat nové možnosti hry, navozovat vhodné situace a pak nechat na dítěti, aby si dále hrálo podle svého, aby si vybralo hračky i spoluhrající apod. (Langmeier, 1998, str.70). Různé druhy her kladou požadavky na odlišné psychické procesy, stavy a vlastnosti, takže jejich výchovné účinky jsou značně rozmanité: vnímání a senzomotorická koordinace se vyžaduje v pohybových a konstrukčních hrách; paměť se cvičí prostřednictvím říkanek, básní, písní; fantazie se rozvíjí ve hře se stavebnicí, v hrách námětových a tvůrčích (děti si hrají na něco, na někoho ); myšlení se rozvíjí při řešení hádanek, v různých stolních hrách; při hře si dítě osvojuje mnoho vědomostí a poznatků o světě a životě; soustředění pozornosti se zdokonaluje v poutavých, citově zabarvených, silně motivovaných hrách;\n15 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 15 ve společných hrách jsou četné a rozmanité příležitosti k získání zkušeností v různých sociálních rolích. Hry vedou děti k dodržování pravidel, k ovládnutí afektu, překonávání únavy a obtíží, soustředění pozornosti, mají tedy značné formativní účinky, především proto, že to jsou činnosti silně motivované (Čáp, Mareš, 2001, str. 284, 285).\n16 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 16 2 VÝVOJ ŘEČI A PŘÍSTUPY K NĚMU Dle Bytešníkové (2012) se vývoj řeči právem považuje za jeden z nejpozoruhodnějších procesů v lidském životě. Šulová (2004) uvádí, že při procesu osvojování řeči dochází v relativně krátkém čase k souběžnému zvládnutí různých aktivit, které tvoří komplex řečových dovedností. Klíčovým obdobím, v němž dochází k osvojování mluvené řeči, je období do šestého roku. Nejdůležitější je období do třetího až čtvrtého roku, kdy probíhá vývoj řeči nejrychleji (Bytešníková, 2012, str. 16). Lidská řeč je charakterizována individualitou a socializací, má vnitřní a vnější strukturu, má nadbytečnou informaci, gramatika a vyvíjí se. Doposud neexistuje jednotná definice řeči. Každý vědec může řeč definovat ze svého pohledu, např. společenského, medicínského apod. Novák: Řeč je způsob chování člověka, které tento živočišný druh odlišuje od jiných živočichů. Je to biologický systém specializovaný pro přenos významných informací pomocí jazykových znaků. Erhart: Řeč je systém znaků, které slouží na dorozumění v určitém etnickém společenství. Wundt: Řeč je schopnost používat výrazových pohybů skládá se z hlásek a jiných podobných znaků, které vznikají svalovou činností a vyjadřují vnitřní stavy. Dle Šulové (2006) vychází většina dřívějších hypotéz z toho, že řeč je podmiňována sociálně nebo biologicky. V současné době je vývoj řeči spíše chápán jako interakce podnětů z okolí a vrozených předpokladů dítěte. Řeč se vyvíjí spontánně v prvních letech života člověka. Aby se mohla řeč vyvíjet je zapotřebí sluchu, zralosti mozku, mentální úrovně, nepoškozených mluvidel a řečové stimulace. Vždy předchází porozumění (receptivní složka) před vlastní tvorbou řeči (expresivní složka). Vývoj řeči se uskutečňuje v období obligatorního učení trvalé a neměnné vtiskávání informace do mozku (Lejska, 2002, str.90). Období, kdy si dítě osvojuje mateřský jazyk, je možné dělit na různá vývojová stádia. Dítě si musí projít všemi stádii. Je ale třeba počítat s tím, že může dojít k určitému zrychlení nebo naopak ke zpomalení ve vývoji. Vývoj řeči je ovlivňován jak vrozenými dispozicemi, tak i zdravotním stavem a sociokulturními podmínkami, ve kterých dítě vyrůstá (Klenková, Kolbábková, 2003, str. 5).\n17 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno Přípravné neboli předřečové stadium Předřečovým obdobím se nazývá většina prvního roku dítěte. V tomto období se však velmi rychle vyvíjí předpoklady pro vlastní mluvení i porozumění (Langmeier, 1998, str.54). Dle Šulové (2004) lze neverbální projevy považovat za trénink hlasivek, operantní podmiňování a analogii cirkulárních procesů. V tomto období si dítě osvojuje sání, polykání, žvýkání, jsou to dovednosti a návyky, které jsou taktéž velmi důležité pro pozdější vývoj řeči. Prvním komunikačním projevem je novorozenecký křik. Jedná se o hlasový reflex, kterým novorozenec reaguje na změnu prostředí, teploty okolí a krevního oběhu. V tomto období lze též pozorovat i první náznaky neverbální komunikace, tzv. vrozený výrazový pohyb. Křik dítěte se postupně stává rozlišitelným. Matka tak může poznat, zda má kojenec hlad, cítí se osamocen, má pocit vlhka či bolesti (Bytešníková, 2012, str.16-17). Na zvukové podněty reaguje dítě již od narození. Od týdne se objevuje období broukání. Tímto obdobím prochází každé dítě, i hluché. Nejde o vědomou, úmyslnou činnost. Dítě tvoří bez úmyslu a vůle zcela náhodné spontánní zvuky. Dítě experimentuje s mluvidly a vytváří tak mnoho různých zvuků. Podporuje se tak fixace motorických spojů s kůrou mozkovou. Tato fáze trvá asi do 16. týdne, po té již dítě začíná mluvidla vědomě ovládat (Lejska, 2003, Poruchy verbální komunikace a foniatrie, str.91). Na období křiku s broukání navazuje stadium žvatlání. V tomto období se ještě nezapojuje vědomá sluchová kontrola. Na základě rozvíjejícího se smyslového vnímání nastupuje období napodobujícího žvatlání. V tomto období se žvatlání stává komunikačním prostředkem, i když se zatím nejedná o obsah, který prozatím žvatlání neobsahuje. Dítě napodobuje, začíná napodobovat zvuky, imitovat okolí. Dochází také k zapojení zrakové a sluchové kontroly. Následuje období rozumění řeči ( měsíc). Začíná se objevovat pasivní slovní zásoba., nejde však o rozumění v pravém slova smyslu. Dítě reaguje především motoricky na určitá slova. Reaguje tedy především na melodii hlasu než na obsah sděleného. Dítě začíná také spojovat slova s předměty, které označují Kolem prvního roku nastupují počátky vlastního vývoje řeči (Bytešníková, 2012, str ).\n18 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno Vývoj řeči v batolecím období Jako batolecí období označujeme první až třetí rok života. V tomto období dochází k velkému rozvoji aktivní i pasivní slovní zásoby. Průměrně vyvinuté dítě zná ve věku jednoho roku jen několik málo slov, která užívá aktivně, rozumí ale o mnoho více. Rozvoj slovní zásoby je zprvu pomalý. Kolem jednoho a půl roku zná průměrně asi slov. Tato slova užívá dítě v širokém a často neurčitém významu a izolovaně (jednotlivé slovo značí celou větu). Postupně se však slovní zásoba zvětšuje. Kolem druhého roku můžeme zjistit v řeči dítěte slov, kolem třetího roku i 700 slov a více. Později už je počet slov hůře zjistitelný. Dítě začíná slova spojovat. První dvouslovné věty se objevují před dosažením druhého roku života, brzy poté i delší. O sobě se dítě vyjadřuje nejprve ve třetí osobě. Po druhém roce začíná dítě používat zájmeno já, začíná tedy o sobě mluvit převážně v první osobě. V tomto období začíná dítě užívat množné číslo, minulý čas, i když často chybně. Na obrázcích začíná jmenovat předměty, později (před 3. rokem) také činnosti. Tříleté dítě už také obvykle zná krátké říkanky či písničky. Za normálních okolností se do tří let věku nemusíme věnovat nijak zvlášť výslovnosti. Rodiče se snaží rozvíjet u dítěte schopnosti, které jsou pro vývoj řeči důležité. Je to například celková obratnost, pohyblivost mluvidel, přesnost zrakového i sluchového vnímání. V tomto období se rozvíjí i smysl pro rytmus (Beranová, 2002, str. 15) Je však třeba zdůraznit, že mezi jednotlivými dětmi jsou ve vývoji řeči velké individuální rozdíly, které se později vyrovnávají (Langmeier, 1998, str ). 2.3 Předškolní vývoj řeči Předškolní věk je obdobím rychlého rozvoje řeči. Rychlý rozvoj řeči umožňuje i růst poznatků o sobě a okolním světě. Dítě v tomto období nejen rozšiřuje slovní zásobu a znalost gramatických pravidel, ale také začíná účinně užívat řeči k regulaci chování. Nejprve si kolem 3. roku instrukce hlasitě opakuje, později se řídí už podle vnitřní řeči (Langmeier, 1998, str.70). Dle Lejsky (2003) je období 3-4. roku označováno jako období gramatizace. V tomto období si dítě vytváří gramatickou skladbu jazyka. Používá většinu slovních druhů,\n19 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 19 všechny slovesné časy, začíná používat podmiňovací věty. Slovní zásoba je v tomto období kolem 2000 slov. Období 4-6. roku života je dle Lejsky (2003) nazýváno obdobím intelektualizace. Předškolní dítě zná gramatiku jazyka, umí jí dodržovat, umí opakovat melodii. Dítě zvládne vyprávět o známých skutečnostech. Slovní zásoba se pohybuje kolem slov. Po čtvrtém roce života až do období zahájení školní docházky se dítě učí vyjadřovat komunikační záměry v různých formách a začíná užívat nepřímé žádosti. Postupně se učí jednat a vyjednávat. Před nástupem do školy by dítě mělo zvládnout vyjádřit škálu pocitů a emocí (Bytešníková, 2012, str.84-85). Veškeré snahy pedagogů ale i rodičů by měly směřovat k tomu, aby děti před zahájením školní docházky byly schopny zvládnout sociální uplatnění komunikace. Dítě by mělo zvládat pohotově komunikovat různými způsoby v rozmanitých komunikačních situacích. Je proto potřebné zařazovat do komunikačních činností zařazovat společné diskuze, rozhovory, individuální a skupinovou konverzaci. Dítě předškolního věku se tedy přirozenou cestou učí základům rozhovoru, což je velice důležité pro další rozvoj v oblasti komunikační kompetence (Bytešníková, 2012, str.86). 2.4 Vývojové předpoklady dítěte předškolního věku k osvojení si cizího jazyka Během prvních tří let od narození se dítě naučí několik tisíc slov, osvojí si schopnost utvořit a pochopit komplexní věty, naučí se ovládat zvukový systém svého rodného jazyka, a to ještě dříve, než se naučí například zavázat tkaničku. Zůstává otázkou, čím to je, že jsou děti ve svém raném věku při učení se jazyku mnohem rychlejší a šikovnější, než leckterý jazykově nadaný dospělý. Je prokázáno, že období největších jazykových schopností je mezi 2. a 8. rokem života. Dítě je totiž zhruba od 18 měsíců věku geneticky naprogramováno osvojit si řeč, přičemž tato schopnost se nenávratně vytrácí okolo 7. až 8. roku. Z hlediska jazykových schopností je tato etapa neopakovatelná. Je pro ni typická mimořádná citlivost na běžné i specifické jazykové podněty, spontánnost projevu dítěte, minimální sociální zábrany, popř. jejich absence, pružnost nervové soustavy, výjimečné imitační schopnosti, vysoká úroveň rozvoje paměti a převaha mechanické paměťové složky, schopnost sluchové diferenciace\n20 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 20 apod. Děti se v tomto věku učí mimoděk, odposlechem, nápodobou, opakováním, užívají metodu pokus - omyl, testují slova, jimž nerozumí. Proto je dítě přirozeně schopno zachytit správnou výslovnost, intonaci a tempo cizí řeči. Stejně tak "věrně" ovšem zachytí a převezme i nedokonalosti a vytvoří si ve výslovnosti špatné návyky, které je ve vyšším věku téměř nemožné odbourat. Nejde však jen o pouhou nápodobu, proces učení se jazykům je daleko komplikovanější a komplexnější, neboť jsou podstatnější části jazyka, které si pouhým napodobováním nelze osvojit. Slova si dítě mechanicky zapamatuje a uloží do mozku, větu z nich následně vytvoří samo. Učení se jakémukoli jazyku je proces velmi komplikovaný a dosud není přesně známo, jak funguje a proč je tak úspěšný. Můžeme však stanovit alespoň některé základní postupy a pravidla, které by měly být při učení se jazyku u dítěte předškolního věku obecně respektovány: co nejčastější komunikace s dítětem probíhající na citovém základě; pomalejší řeč, delší prodlevy mezi větami, snaha jasně artikulovat až přehánět přízvuk; slovní zásoba volená z okolí dítěte a vztahující se k bezprostřední skutečnosti; užívání jednoduchých a krátkých vět, jednoduchých otázek, příkazů apod. Lze se domnívat, že toto vše, zřejmě ve zvýšené míře, platí i pro výuku jazyka cizího. (http://clanky.rvp.cz/clanek/o/p/569/cizi-jazyky-v-predskolnim- VZDELAVANI.html, , 12:05)\n21 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 21 3 PŘEDŠKOLNÍ VZDĚLÁVÁNÍ DLE RVP PV Rámcový vzdělávací program pro předškolní vzdělávání (dále jen RVP PV) je kurikulární dokument závazně platný pro mateřské školy od 1. září Tento dokument byl vypracován týmem autorů Výzkumného ústavu pedagogického v Praze v čele s PhDr. Kateřinou Smolíkovou a vydán Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy. RVP PV vyjadřuje obecnou představu o vzdělávání, popisuje podmínky, formy i metody práce, i výsledky, které lze očekávat. V souladu s RVP PV každá mateřská škola sestavuje svůj školní vzdělávací program (ŠVP). Předškolní vzdělávání je první a velmi významnou etapou vzdělávacího procesu a stejně jako další vzdělávací etapy, i ona má své nezastupitelné místo v tomto procesu a plní důležité úkoly nezbytné pro zajištění správného vývoje a rozvoje dětí: v návaznosti na rodinné prostředí vytvářet prostředí s dostatkem vhodných a věku přiměřených podnětů k rozvoji a učení a nabízet dítěti nové zajímavé aktivity v rámci kolektivu jeho vrstevníků vytvářet kvalitní předpoklady pro další vzdělávání dítěte s přihlédnutím k jeho individuálním možnostem a schopnostem, zajistit jeho fyzický, psychický, osobnostní a sociální rozvoj poskytovat odbornou péči a plnit úkol diagnostický v případě dětí se speciálními vzdělávacími potřebami k zajištění těchto úkolů slouží využívání odpovídajících vzdělávacích metod a forem práce: kooperativní učení formou hry na základě zájmu nebo činností založených na zážitcích, s využitím spontánnosti, podporující přirozenou zvídavost a touhu po učení a objevování situační učení využití situací z běžného života tak, aby dítě lépe chápalo souvislosti a bylo schopno v těchto situacích obstát sociální učení poskytování vzorů postojů a chování, které si dítě osvojuje jejich nápodobou a následováním skupinové či individuální aktivity kombinující činnosti spontánní s činnostmi didakticky zacílenými nabídka činností vyžadujících aktivní účast dětí s poskytnutím možnosti individuální volby, které zprostředkovávají vzdělávací obsah v přirozených vztazích a souvislostech (tzv. integrovaný přístup). Nutná je\n22 UTB ve Zlíně, Fakulta humanitních studií, Institut mezioborových studií Brno 22 návaznost na reálný život dítěte a uplatnitelnost získaného v různých životních situacích; dítě tak získává komplexní a prakticky využitelnou zkušenost a dosahuje daných vzdělávacích kompetencí I při tomto způsobu práce mohou být (a měly by být) při tvorbě i realizaci vzdělávací nabídky využívány metody a prostředky klasických specifických didaktik jednotlivých oborů výchovně vzdělávacích činností (metodik), pokud jsou zaměřeny na práci s předškolním dítětem a pokud odpovídají psychologickým a didaktickým specifikám předškolního vzdělávání (Smolíková, 2006, str.8-9) 3.1 Komunikativní kompetence dle RVP PV Předškolní vzdělávání by mělo usilovat o položení základů následujících klíčových kompetencí: kompetence k učení kompetence k řešení problémů kompetence komunikativní kompetence sociální a interpersonální kompetence činnostní a občanské (Smolíková, 2006, str.12) V oblasti komunikativní kompetence dle RVP PV by dítě na konci předškolního období mělo: ovládat řeč, hovořit ve vhodně formulovaných větách, samostatně vyjadřovat své myšlenky, sdělení, otázky i odpovědi, rozumět slyšenému, slovně reagovat a vést smysluplný dialog dokázat se vyjadřovat a sdělovat své prožitky, pocity a nálady různými prostředky (řečovými, výtvarnými, hudebními, dramatickými apod.) domlouvat se gesty i slovy, rozlišovat některé symboly, rozumět jejich významu i funkci v běžných situacích komunikovat bez zábran a ostychu s dětmi i s dospělými; chápat, že být komunikativní, vstřícné, iniciativní a aktivní je výhodou ovládat dovednosti předcházející čtení a psaní průběžně rozšiřovat svou slovní zásobu a aktivně ji používat k dokonalejší komunikaci s okolím


Stížnosti ředitelů klubů PL byly vyslyšely: jídlo během zápasů zase bude! Ale jen pro ně... - Anglická Premier League\nDomů Premier League Stížnosti ředitelů klubů PL byly vyslyšely: jídlo během zápasů zase bude! Ale...\nStížnosti ředitelů klubů PL byly vyslyšely: jídlo během zápasů zase bude! Ale jen pro ně…\nManažeři a nejvyšší představitelé klubů Premier League se nemusí být, že by při návratu fotbalu museli kvůli protokolům Covid-19 sledovat zápasy svých týmů o hladu.\nPravidla Projektu Restart jasně stanovila, že připravené jídlo před a po utkáních je pouze pro hráče, rozhodčí, technický tým a zdravotníky. A právě to rozčílilo mnoho členů rady, především ty nejvyšší, kteří tak během zápasů museli vydržet bez hostiny.\nTo se ale s nadcházející sezónou mění a nový protokol slibuje, že taková nešťastná situace se v boxech už opakovat nebude.\nTo znamená, že i když se mnoho zaměstnanců stále bude muset obejít bez jídla, ředitelé, manažeři a další vysocí představitelé se budou moci nadlábnout tak, jak na to byli zvyklí před koronavirovou pandemií.\n„Jak typické. V klubech se hodně stěžovalo na to, že ti nahoře již nejsou krmeni“, řekl Daily Mail jeden zdroj z nejmenovaného klubu PL. „Není tak překvapením, že se situace s novou sezónou změnila.\n„Od nynějška tak bude postaráno o ty nejvyšší, zatímco řada zaměstnanců, kteří tam tráví daleko více hodin, musí být bez jídla. Je to opravdu potřebné?“\nNová kampaň Premier League startuje už v sobotu a to výkopem Londýnského derby Fulham vs Arsenal.\nPředchozí článekRychlé zprávy 11.09.2020\nDalší článekVideo: Co říkají manažeři před novou sezónou? *VTIP*


POLITIKA: Živnostníci, odpusťte nám! - Neviditelný pes\nV tomto ohledu jsou na tom lépe třeba živnostníci. Sazby pojistného na důchody i zdravotní péči jsou přesně poloviční, daň z příjmů se platí až po odečtení nákladů, a tak malí podnikatelé platí třetinu nebo čtvrtinu toho, co zaměstnanci.\nLikvidace sektoru venkovských živností prospěla pouze velkým obchodním a restauračním řetězcům, a to ještě jen dočasně, protože volná místa obsadily asijské provozovny. Náklady likvidační války zaplatili zaměstnanci, takže finanční problém tím nevznikl.\nTentokrát vláda nesledovala stejný účel, přesto přesvědčila všechny malé podnikatele o tom, že stát je nepřítel. Teď přichází s paušální daní jako olivovou ratolestí a i když to živnostníkům příliš významně nepomůže, jistě ocení smířlivý postoj vlády a státu vůbec. Ovšem stejně jako za vyčerpávající válku se živnostníky, také za mír zaplatí zaměstnanci, v tom má Martin Fassmann pravdu.\nP. Szirotný Debaty o "výhodách" živnostníků vůči zaměstnancům se vedou debaty už... 20:43 18.10.2019\nM. Prokop Holub má být "poměrně renomovaný autor"? Co já tak pozoruji, kecá do... 21:42 18.10.2019\nJ. Jurax Jojo, a kterýkoliv živnostník si může vyzkoušet pozici zaměstnance s jeho... 22:04 18.10.2019\nP. Jaroš A neměly by být odvody OSVČ šestnáct krát nižší, když:... 19:14 18.10.2019\nJ. Kulheim Víc než živnostníci, kterým berňák bere peníze, si stěžují ti, kteří to co oni... 18:16 18.10.2019


Čtení na pokračování 20. díl: Nepřibližuj se ke mně nebo někoho podříznu\nČtěte dvacátý díl románu od spisovatelky Barbory Walterové Benešové A pak se zřítilo nebe. Pro ty z vás, kteří se zaregistrují k odběru novinek na Kanálu eM, čeká dárek v podobě celé knihy jako e-booku, nemusíte tak čekat na další pokračování. Kniha je také k zakoupení za pouhých 39 Kč přes mobilní aplikaci Librixy (Knihovna 21. století), kterou stáhnete na Google play nebo App store.\n8 měsíců po dopadu\nMarek s Oliverem prolezli úzkým průchodem do Vánoční jeskyně. Byli nadšení, že dnes poprvé je tátové pustili na lov netopýrů úplně samotné. Oba dva byli rozhodnutí, že jich přinesou minimálně tucet, aby Honza s Ondrou pochopili, že na své syny se mohou spolehnout. Už před měsícem jim vyrobili velké dřevěné praky, na které použili gumičky z různých druhů oblečení. Kamení bylo všude dost a tak to bylo nejlepší střelivo. Jenže Marek ani Oliver nikdy předtím z praku nestříleli. Přitom tátové v jejich věku v tom byli doslova mistři. Kluci znali jen střílení v počítačových hrách nebo na herních konzolích. Ale v opravdovém světě by nepoznali vzduchovku od lovecké brokovnice.\nPo měsíčním tréninku, už ale kluci své zbraně ovládali celkem obstojně. Mířit uměli právě díky joystikům a klávesnicím. Stačilo jen přijít na to, jak moc mají gumičky u praku natáhnout, aby kameny doletěly do určité vzdálenosti. Marek se ještě navíc vyzbrojil jedním ze svých nožů a tak stačilo netopýra sestřelit ze stropu jeskyně a Marek mu potom svým ostřím zasadil pro jistotu poslední ránu.\n„Vsázím se, že jich dneska sestřelím sedm,“ navrhoval Oliver a podával Markovi ruku, aby sázku přijal.\n„Tak já jich dám osm,“ přijal Marek. O nic hmotného se ale vsázet nemohli, protože nic nevlastnili. Jediný jejich majetek byly dva praky a Markův nůž. Oliver dobře věděl, že ten by jeho kamarád ale nikdy všanc nedal.\nMarek vytáhl z kapsy proděravělých a špinavých džínů svůj nůž a kývl na svého přítele. „Začni, Olivere!“\nOliver namířil na strop jeskyně, kam ani mihotavý plamínek z keramické mističky nedosáhl a vlastně mířil naslepo. Jenže hned první ranou se mu podařilo sestřelit černou okřídlenou krysu, která bezvládně padla k zemi. Marek jí potom probodl nožem. Pro jistotu, aby neutekla. Odhodil ji na stranu k východu. První úlovek k večeři byl připravený. Pak už stačilo jen počkat, až se hejno létajících netopýrů zase uklidní a vyskládá se na skalní převisy.\nTentokrát byl na řadě Marek. Našel na zemi vhodný oblý kamínek, který pečlivě usadil na gumičku a Oliver mu posvítil tak vysoko, jak jen s malým plamínkem dokázal. Viděl jen černé stíny nahoře pod stropem. Předpokládal, že ty tmavé fleky jsou jeho kořistí. Zamířil na ten největší, natáhl tětivu a napnul levou ruku, ve které držel dřevěné véčko. Potom gumičku s kamínkem pustil a čekal, jestli trefil. Slyšel, jak se kámen odrazil od některé ze skalních stěn, ale dutou ránu padajícího těla na podlahu nezaslechl. Vedle.\n„Druhý pokus,“ zašeptal Oliver a znovu mu posvítil co nejvíce do stropu. Marek zamířil tentokrát pečlivěji, zadržel dech a vypustil oblázek. Bylo slyšet, jak kámen narazil na něco měkkého a netopýr heknul. Potom se už střemhlav zřítil dolů na podlahu.\n„Jo, skvělá trefa, kámo,“ chválil ho nadšeně Oliver a mrtvého netopýra přihodil ke vchodu, ke druhé mrtvolce.\nJak moc se za posledních šest měsíců změnilo vnímání dvou dvanáctiletých chlapců. Dočista byli vytrženi ze světa virtuální reality, her a sociálních sítí a museli se vnořit do pocitů člověka, který žil před mnoha tisíci lety. Poslední, kdo obýval jeskyně, byl neandrtálec a člověk kromaňonský před pětatřiceti tisíci lety. Jenže tahle hra na lov netopýrů byla daleko zábavnější než World of tanks nebo jemu podobné hry. Tady totiž hrozilo, že pokud neuspějí, budou bez večeře. U počítačových her stačilo stisknout pauzu a dojít si z pokojíčku dolů do kuchyně pro brambůrky nebo nějaké bonbóny. Když vás zastřelili, stačilo dát play again a člověk byl zase na nohou, jako rybička. Na tohle všechno už kluci dávno zapomněli.\nVýznamně se změnilo i sociální chování. Místo odesílání zpráv na sociálních sítích a focení selfíček si spolu daleko více povídali, zpívali a jeden o druhého se zajímali. Byla to totiž jediná zábava, které se tady mohli věnovat. Společně vytvářet nuzné životní hodnoty a přitom vyprávět svůj vlastní příběh, který už ovšem nikdo nemohl olajkovat. Komentovat z očí do očí bylo daleko složitější, než napsat anonymní názor pod přítelovy pocity.\nKdyž se chlapcům podařilo nastřádat čtrnáct mrtvých netopýrů, pobrali je do velkého batohu, který jim dali s sebou tátové a vraceli se zpátky do Proškova dómu. S naprostým uspokojením a nadšením, že na ně konečně budou dospělí pohlížet jako na sobě rovné. Sestřelit prakem čtrnáct netopýrů tu totiž ještě nikdo nedokázal.\nOndřej s Honzou a s Viktorem se naopak zrovna pohybovali po zemském povrchu. Pečlivě zabalení v ochranných oblecích a ve slunečních brýlích. V každé sebemenší skulině zapalovali Ondra a Honza malé ohýnky pomocí loučí, které si s sebou přinesli a snažili se vyhnat všechny tvory, které zůstávali v podzemí. Viktor po tom po nich skákal a snažil se je ulovit holýma rukama. Prohnali ho tedy pořádně, ale měl radost, že se mu podařilo nachytat sedm ještěrek. A byly to skutečné ještěrky!\nOndřej ještě navíc posbíral larvy a housenky, které se schovávaly pod zemí pod poměrně vzrostlými a šťavnatými kapradinami. Ani pořádná vrstva sněhu jim nezabránila se rozmnožovat a přežívat dál na naší planetě.\n„Už bych se docela vrátil domů,“ přiznal se Viktor, který měl tak zkřehlé prsty, že je sotva dokázal pokrčit. Ale jeho dvanáct ještěrek už na pěknou večeři stačilo.\nBylo s podivem, že Viktor odpornou vlhkou a obrovskou jeskyni, kde se těsnalo čtyřiadvacet lidí, nazýval domovem. Ondřej ani Honza to raději nekomentovali a naházeli ještěrky do připraveného batohu. Odnesou je dolů kuchařkám, které z nich na večer připraví nějakou dobrou polévku. Bylo hezké si to představovat, i když každodenní porce vývaru chutnala pořád stejně a nic se na ní neměnilo. Dokonce ani její hustota. Bylo to vlastně dva v jednom. Jídlo, které částečně zasytí žaludek a tekutina, která zabraňovala dehydrataci těla. O žádné pochutině nebo gastronomickém zážitku se rozhodně mluvit nedalo.\nKdyž se vrátili dolů do jeskyně, už z dálky slyšeli, že uvnitř probíhá nějaká žhavá debata. Někdo dokonce křičel a hlasitě nadával. Ondřej s Honzou přidali do kroku, něco se tam muselo stát.\nUž ve vchodu do dómu viděli, že Michal stojí na vyvýšeném skalním výběžku a v ruce drží ostrý pazourek. Míří jím na ostatní, kteří se seřadili pod ním.\n„Chci odsud pryč,“ křičel na celé kolo a nervózně se kolébal ze strany na stranu. Pohledem přitom těkal z jednoho na druhého. „Už tady v tý plesnivý jeskyni nebudu ani jeden den.“\n„Nikdo tě přece nedrží, Michale, jsi svobodný člověk, můžeš si jít, kam chceš,“ Gábina rozpřáhla ruce a udělala krok směrem k němu.\n„Nepřibližuj se ke mně nebo někoho podříznu,“ vyhrožoval.\n„Co blázníš?“ ozval se Honza od vchodu. „Kam bys chtěl jít? Venku to není bezpečné.“\n„Zrovna ty mi nebudeš říkat, co mám dělat,“ výskl Michal a hlas mu přeskočil. „Nebudete mě tu držet jako nějaký zvíře v kleci. Já se dostanu na konec spáleniště a najdu civilizaci.“\n„Vždyť můžeš vyrazit třeba hned,“ ukazoval mu Honza ke vchodu a nabádal ho, aby odsud odešel. Bude alespoň o jeden hladový krk méně a všem se uleví. Ty jeho excesy už ho začaly unavovat.\n„Dejte mi do batohu nějaké jídlo a lahev s vodou,“ rozkazoval Michal. „Už tu s váma nebudu ani minutu.“ Zřejmě měl pocit, že se proti němu spikl celý svět a tihle lidé, kteří jsou s ním zavření v podzemí, jsou toho všeho příčinou.\n„Jídlo nedostaneš, jestli chceš odejít, jdi, ale jídlo patří nám všem,“ oponovala mu Gábina.\nJenže Michal se nenechal odbýt. Chytil za ruku malou Natálii, Viktorovu mladší sestru. Stála k němu nejblíž a stala se tam nejvhodnější obětí. Přitiskl si ji na prsa. Ostrý pazourek, který před časem z kamení vytesal Tibor, jí opřel o krk a volnou rukou jí pevně stiskl. „Jestli mi nedáte s sebou jídlo, podříznu jí!“\nViktor se od vchodu rozeběhl svojí sestřičce na pomoc, ale Honza ho zdviženou paží zastavil. Nemělo cenu Michala ještě víc provokovat.\n„Dejte mu nějaké jídlo, Gábi,“ připojil se Ondřej. „A jednu lahev s vodou. Ten pazourek si můžeš nechat, ale pusť Natálku.“\nGábina svého muže poslechla a začala do jednoho plátěného vaku ukládat uzené netopýry, které měli pověšené na vysoké hromadě kamení jako ve spíži. Monika jí hned přispěchala na pomoc. Vybírala schválně ty nejmenší a házela je do připraveného tlumoku. Gábina potom vzala lahev s vodou a přidala ji dovnitř. Naplněný tlumok pečlivě utáhla, zapnula a vztekle ho hodila Michalovi pod nohy. „A vypadni odsud!“\n„Michale, dobře si to rozmysli,“ varoval ho ještě Ondřej. „Pusť Natálku a můžeme si o tom ještě v klidu promluvit.“\n„Ale já už nechci mluvit, já chci odsud vypadnout. Vy jste se rozhodli, že tady chcípnete. Já tu ale umřít nechci. Musíme najít konec spáleniště a tam bude civilizace. Pomůžou nám,“ křičel a jeho hlas se dunivě odrážel od kamenných stěn.\nOndřej si všiml, jak se Honza začíná klepat vzteky. To nebylo dobré znamení. Věděl, že je jako Jackyll a Hyde. Na povrchu hodný a pracovitý kluk, ale jak ho něco rozběsní, nedokáže ovládat svůj vztek. A Michal byl na nejlepší cestě, aby ho Honza umlátil. Už jednou k tomu málem došlo.\n„Jestli takhle odejdeš, nebudeš se sem už nikdy moc vrátit,“ varoval ho Honza skrz zaťaté pěsti.\n„A kdo myslíš, že by chtěl v tomhle přežívat? A ještě ke všemu pod tvojí nadvládou a tady pana dokonalého,“ odplivl si na zem a zatnul ostrý pazourek silněji na Natálčino hrdlo. Pořezal ji. Na bílém krku se objevila červená stružka krve, která pomaličku stékala do dívčina dekoltu. Měla strachem vypoulené oči, ale bála se pohnout. Dokonce ani nezavzlykala.\nHonza udělal další dva kroky směrem k němu, ale Michal to zpozoroval.\n„Jdi do prdele, Honzo,“ varoval ho. „Já jí fakt podříznu.“\nHonza se znovu zastavil a zvedl ruce na svou obhajobu. Jako kdyby se vzdával. Potřeboval se jen dostat do jeho těsné blízkosti a využít momentu překvapení. „Nikdo tě tady přece nedrží. Vem si ten batoh, pusť Natálku a vypadni!“\n„Je mi jasné, že mě tady chcete svázat a udržet. Bojíte se, že najdu konec spáleniště a přivedu pomoc. Vy dva už byste tady potom nemohli velet,“ prskal vztekle a přisunul si nohou batoh s jídlem blíž k sobě.\n„Ježiš, to je debil,“ ulevil si tiše Ondřej tak, že ho slyšela jen jeho žena Gábina s Monikou.\n„Seber ten batoh,“ cuknul Michal Natálkou tak silně, aby se ohnula a zvedla připravené zavazadlo na cestu.\nV ten moment, kdy se ostrý pazourek lehce odtáhl od jejího krku, Honza zaútočil. Skočil po Michalovi a celou svou vahou ho svalil na zem. Přitom ještě zvládl odstrčit Natálku, která dopadla na betonovou cestičku přímo na kolena. Ucítila bodavou bolest.\nHonza dopadl na Michalovo útlé tělo. Takovou sílu nečekal a hlava mu prudce škubla dozadu na hromadu šutrů. Při pádu ještě stačil máchnout ostrým pazourkem a Honza ucítil, jak mu protrhl triko na rameni. Ostří se mu vnořilo hluboko do kůže. Nedbal na bolest a okamžitě vyskočil na nohy. Chtěl se Michalovi postavit a vykopat ho z jeskyně, že nebude stačit utíkat. Jenže mladík zůstal nehnutě ležet na zemi a prázdné vykulené oči měl otočené na stranu. Z ruky mu vypadl ostrý pravěký nástroj a nehýbal se.\nHonza ho chytil za límec a chtěl ho vytáhnout na nohy, ale všiml si, že jeho tělo nekladlo vůbec žádný odpor. Posadil ho a Michalova hlava se zvrátila do nepřirozeného úhlu. Pod temenem se vytvořila kaluž temně rudé krve. Přesně v místě, kde ze země vykukoval ostrý špičatý kus skaliska. Honza mu zkontroloval tep na krku, ale už bylo pozdě. O Michala bylo postaráno, definitivně.\n„Je mrtvý,“ otočil se na zbytek osazenstva. Viktor zrovna pomáhal Natálce na nohy a kontroloval rozsah jejích zranění. Kolena měla odřená a na krku úzkou malou řeznou ranku, která už naštěstí přestala krvácet.\n„Tys ho zabil!“ vykřikla zděšeně Žaneta a chytila se za ústa. Ona jediná sedávala s Michalem na opuštěném kamenném návrší a povídala si s ním dlouhé hodiny. Nikomu jinému Michal k srdci vlastně nepřirostl. Pořád se jen dohadoval a protestoval. Nechtěl se zapojit do komunity a rozvracel celou smečku jeskynních lidí.\n„Přestaň, vyšilovat!“ okřikl jí Daniel, který byl ještě před pár měsíci jejím přítelem. A dokonce se údajně měli brát. Takhle katastrofa je ovšem natolik odcizila, že už spolu nespávali na jednom lóži a dokonce nejedli ani ze stejné misky. Každý si začal žít svým vlastním životem. „Byla to nehoda.“\n„Vždyť on ho zabil,“ ječela Žaneta jako umanutá a vrhla se k Michalovi, aby se přesvědčila, jestli skutečně přišla o svého přítele.\nHonza mlčel. Nehájil se žádnými slovy, dobře věděl už z dřívějších dob, že slova mu v tomhle nepomohou. Nikdo za ním nebude stát, když znovu zabil člověka.\n„Tvého přítele je mi líto,“ přiznal Ondřej a přešel až k Honzovi, aby mu pomohl se postavit na nohy. „Ale bylo to nezbytné. Ohrožoval dítě a takové lidi mezi sebou trpět nemůžeme. Honza udělal správnou věc.“\n„Ale já ho nechtěl zabít,“ bránil se tiše Honza se sklopenou hlavou.\n„Ale zabil!“ prskla Žaneta vztekle a rozplakala se.\n„A co by se dělo, kdybychom ho nechali odejít?“ ozvala se hlasitě Gábina, aby ji všichni dobře slyšeli. „Stejně by zemřel ve spáleništi. Nebo by se vrátil, protože by jeho konec nenašel. A to by mělo daleko horší následky. Kdybychom ho pustili znovu mezi nás, ohrožoval by nás všechny.“\n„Já si taky myslím, že Honza nemusí mít žádné výčitky,“ přidal se Tibor. „Chtěl odsud stejně odejít. Byla to nešťastná náhoda.“\nSabina pomohla uplakané Žanetě postavit se na nohy a odvedla ji stranou, aby se uklidnila. Honza odmítl uklízet Michalovo tělo a tak Ondřejovi musel přispěchat na pomoc Tibor. Svlékli Michala do spodního prádla stejně, jako to dělali s ostatními mrtvolami a odnesli ho do nejvzdálenějšího kouta jeskynního komplexu.\n„Tohle já jíst nebudu,“ pošeptala Johana otci, když odnášel Michalovo bezvládné tělo. Ale ten jí neodpověděl.\nJohana pomohla Viktorovi očistit drobná zranění na kolenou jeho sestřičky čistou vodou. „Nepálí to?“ ptala se opatrně a Natálka jen zavrtěla hlavou.\nViktor jí otřel slzičky z tváří a usmál se na ni. „Už je to všechno v pořádku.“\n„Měla jsem strach,“ přiznala svému velkému bratrovi a na Johanu se přitom ani nepodívala.\n„Já vím, já taky,“ objal ji oběma rukama a pevně si ji k sobě přivinul.\nJohana jen mlčky pozorovala sourozenecké sousoší a trochu Natálce záviděla. Stála o Viktorovu přízeň víc než kdy dřív, ale všimla si, že od té doby, co našli zohavená těla, se jí vyhýbal.\nHonza se neukázal ani, když Gábina s Monikou začaly do nově vypálených keramických mističek, které už nebyly tolik šišaté a skutečným miskám se začaly podobat, čerstvou netopýří polévku s kousky skutečné ještěrky. Někam zmizel. Pod tíhou svědomí opustil jeskyni a vydal se dál do tajemných chodeb, aby mohl být chvilku sám.\n„Nemám ho jít hledat?“ ptal se Ondřej jeho manželky Moniky, která zrovna podávala misku s večeří právě Natálce a jejímu malému bráškovi.\n„Podle mě chce být teď chvíli sám. Myslím, že se s tím potřebuje popasovat. Nemá to lehké, není to poprvé co…“ zarazila se, protože úplně nechtěla vytrubovat do světa, že její manžel už zažil jaké to je být někde zavřený proti své vůli. Tahle jeskyně pro něj byla vlastně už druhým vězeňským pobytem a o to to pro něj muselo být těžší než pro ostatní.\n„Já vím,“ Ondřej nechtěl, aby větu dokončila. „Vyprávěl mi o tom před pár měsíci.“\n„Řekl ti to?“ podivila se a významně nadzvedla obočí.\n„Jo, řekl mi to,“ Ondřej nechápala, co jí na tom tak strašně udivilo.\n„Ani děti o tom neví. Neřekl to nikomu. Stydí se za to. Musí ti hodně důvěřovat, když se zmínil.“\n„Tak to jsem polichocen. A nikomu nic vyprávět nebudu, neboj se,“ nelhal. Nikomu o tom nikdy neřekl, dokonce ani své ženě ne. Nebyl důvod. Nebylo to jeho tajemství a nechtěl Gábinu zatěžovat dalšími lidskými problémy. Už takhle jich měla až nad hlavu. Dobře věděl, že sama trpí raději mlčky. Chyběla jí Klára, která už se skoro před třemi měsíci měla vrátit domů. Jenže se vrátit nemohla, nebylo totiž kam. Gábina se ale nevzdávala naděje, že se jednou se svou nejstarší dcerou uvidí. I pro Ondřeje to byla velká ztráta. Kdyby věděl, že ji tenkrát na letišti vidí naposledy na tak dlouho dobu, určitě by ji jen tak nepustil a klidně by tu hodinu parkování zaplatil. Stačilo by mu, kdyby věděl, že je jeho dcera v pořádku a má se dobře. Za jedinou smsku od ní by teď dal všechno na světě.


redakce 7. června 2007\nčlánek Novinky z hardwaru: první testy AMD Barcelony SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nJistě omluvíte včerejší výpadek redakční práce. Byli jsme místo psaní bleskovek vytíženi zpracováním obsahu do nového redakčního systému. Nyní si snad můžeme oddechnout, to nejhorší je za námi. I když v pozadí stále probíhá a ještě nejméně několik dnů probíhat bude horečné ladění a dokončování, nové Živě je na světě.\nMožná víc než změna designu je pro nás důležité to, co běží v pozadí. Živě je nyní postaveno na novém a moderním redakčním systému. Kromě vyššího výkonu a různých drobných vylepšení, která na stránkách určitě sami najdete, nám dává lepší možnosti a vyšší komfort práce s administračním rozhraním a otvírá dveře k dalšímu rozvoji.\nCo u nás najdete nového\nPro čtenáře se kromě celkového zlepšení stability, ergonomie a vůbec pocitu z práce s redakčním systémem mění zejména titulní strana časopisu a oblíbené služby Poradna a Bazar.\nTitulní stranu jsme ladili mnoho měsíců. Podobně jako naše sesterské weby máme nyní dvojúrovňovou hlavní nabídku, přičemž hlavní redakční obsah se nachází ve standardně otevřené kategorii Titulní strana. Najdete zde vše od bleskovek přes články až po Windows Vista Blog.\nNa místě dřívějšího článku dne přibyl ještě jeden zvýrazněný článek. Najdete zde vždy ten největší hit poslední doby. Zapracovali jsme na rozložení jednotlivých prvků na titulce tak, abychom získali co nejvíce prostoru pro bleskovky a aby byl bez posouvání stránky i v malých rozlišeních viditelný článek na druhé pozici. Bleskovek nyní na titulce zůstává kolem dvou desítek, zprávičky z aktuálního dne jsou pak zvýrazněny tučně.\nNepřehlédněte i další odkazy na to nejlepší, co lze za poslední dobu na našich stránkách najít. Nahlédněte do panelu Doporučujeme vpravo od bleskovek a o trochu níže (nad výpisem starších článků) i do panelu, který nazýváme Mozaika. Vynechat nelze ani staronové výpisy dění ve fóru, Poradně a pravidelně aktualizovanou čtenářskou anketu.\nPoradnu jsme během příprav změny publikačního systému v posledních několika týdnech nechali svému osudu. Nyní totiž pro ni máme připravené kompletně nové od nuly přeprogramované rozhraní.\nCo najdete nového v Poradně? Zvýrazňují se témata, kde je něco nového, příspěvky lze řadit ve stromu nebo chronologicky, vylepšena byla práce s reakcemi e-mailem a máme i možnost nastavit filtr nevhodných slov a obecně Poradnu lépe moderovat. Kompletně předělána byla i databáze, měl by být konec problémům s nedostupností SQL serveru.\nBazar Živě.cz se opět přestěhoval. Je teď staronovým hostem přímo v magazínu. Brzy skončí dočasné řešení bazaru ve fóru a čtenářům zůstane plně k dispozici bazar nacházející se pod stejnojmenným odkazem přímo v hlavním menu webu. Zadávat lze inzeráty nabízející prodej či poptávající nákup. Obě varianty lze řešit také směnou.\nDo inzerátu je nutné zadat titulek. Ten by měl ideálně být pouze co nejpřesnějším názvem inzerovaného produktu. Do titulku nelze psát slova jako prodám, koupím apod. Z povinných údajů je třeba zvolit kategorii (typ poptávaného či nabízeného zboží), stav produktu a informace o záruce a balení. Do jednoho tisíce znaků se pak celý inzerát musí vejít. Na závěr již zvolíte jen místo, kde se produkt v danou chvíli nachází a jak jste ochotni jej zájemcům předat, či kam si pro něj dojedete. Inzerát může být aktuální od jednoho týdne do tří měsíců. Připojit lze až trojici obrázků, které by ale neměly být větší než 500 KB. Na závěr jen odškrtněte souhlas s podmínkami našeho Bazaru a inzerát zveřejněte.\nPřejme novému systému úspěch\nVěříme, že s novou podobou, během i službami Živě.cz budete spokojeni. Pokud odhalíte nějakou chybu, prosím, sdělte nám její popis v diskuzi. Pokud ve vás naše novinky vyvolávají negativní emoce, zkuste se přijít znovu podívat za několik hodin nebo dnů. Změna nemusí bolet.\nDiskuze (172) › Další článek: Novinky z hardwaru: první testy AMD Barcelony\nTémata článku: Nejhorší stav, Nejlepší reakce, Největší hit, Živě, Mozaika, Poslední den, Negativní emoce, Poslední měsíc


Mezi paragrafy: Žoldnéři a kontraktoři podle mezinárodního práva (1) | 100+1 zahraniční zajímavost\n17.06.2021 - Miroslav Mareš\nSoudobé mezinárodní právo nahlíží na tradiční žoldnéřství nepříznivě. Rozvoj soukromých vojenských společností pomáhajících v krizových oblastech však přinesl nové výzvy. Je potřeba odlišit legální, nechtěné i otevřeně nelegální formy privatizované bezpečnosti ve vojenství\nVýcvikové středisko jedné z bezpečnostních agentur – kontraktorů.\nV dřívějších dobách žádné právní dokumenty řešící postavení žoldnéřů neexistovaly, to se stalo výsadou až 20. století. Za studené války byl typický žoldnéř ziskuchtivý dobrodruh, který za peníze pomáhal s partou sobě podobných při puči nebo občanské válce jedné ze stran konfliktu v některé zemi třetího světa. Proto se část mezinárodních právníků přiklonila k tomu, aby žoldnéřství samo o sobě bylo považováno za protiprávní.\nV současnosti je tímto termínem mnohdy označována nejen výše zmíněná činnost, ale i působení kontraktorů v soukromých vojenských společnostech, které mají uzavřené řádné obchodní smlouvy se státy a mezinárodními vládními nebo nevládními organizacemi. Jejich potřebnost na druhou stranu uznává velká část globální bezpečnostní komunity, a proto existuje snaha kontraktory odlišit od žoldnéřů a dát jejich činnosti odpovídající právní rámec\nŽoldnéřství provázelo vojenské konflikty od pradávna, přičemž v určitých obdobích dominovalo. Z právního hlediska bylo považováno za zcela normální věc a ve středověku i novověku mezi sebou představitelé státních útvarů a žoldnéřští velitelé běžně uzavírali smlouvy. Rozvoj mezinárodního práva v první polovině 20. století však tuto oblast příliš nezohledňoval a důraz se kladl především na to, aby verbování žoldnéřů nenarušovalo suverenitu států.\nTIP: Příběh Boba Denarda: Konec univerzálního válečníka\nZásadní změnu přinesla až neklidná doba africké dekolonizace – právě státy černého kontinentu prosazovaly tvrdší mezinárodněprávní postupy proti žoldnéřství. Hlavně v důsledku jejich tlaku se v prvním dodatkovém protokolu z roku 1977 k Ženevským úmluvám o ochraně obětí mezinárodních ozbrojených koniktů objevila definice. Ta mimo jiné uvádí, že žoldnéř nemá nárok na status kombatanta ani válečného zajatce. Uvedené ustanovení mezinárodního práva tak žoldnéřství přímo nezakazuje, nicméně umožňuje, aby tato osoba byla trestána podle vnitrostátních předpisů. Uvedený protokol ratifikovalo i Československo a je jím vázána i Česká republika.\nVymezení žoldnéře v Dodatkovém protokolu k Ženevským úmluvám z 12. srpna 1949 o ochraně obětí mezinárodních ozbrojených konfliktů (Protokol I) (168/1991 Sb.)\na) je speciálně najata v místě nebo v zahraničí k tomu, aby bojovala v ozbrojeném konfliktu;\nDokončení ve čtvrtek 24. června