Boj o přežití, to je Cesta\ngabrielle.cz | Knihy a filmy | 01 května 2015 | Komentovat\nCesta (2006) je román současného amerického spisovatele Cormaca McCarthyho. Žánrově se řadí k dystopii (chcete-li k podžánru postapokalyptické sci-fi). Už podle žánru určitě tušíte, že se nejedná o žádnou pohádku, kde budou muž se ženou žít šťastně až navěky. Tento příběh není pro každého, ale každý by jej měl znát.\nCesta je symbolem knihy, jejíž příběh je zasazen do budoucnosti. Země je několik let po katastrofě, která není blíže určená, ale podle náznaků v ději tušíme, že se mohlo jednat o jaderný útok. Hlavními hrdiny příběhu jsou jedni z mála přeživších, muž a jeho syn. Putují k moři Amerikou a cestou nacházejí mrtvá těla, kanibaly, vrahy, lupiče, ale také lidi, kteří jen tak bloumají odnikud nikam.\nKromě toho, že děj se posunuje rychle kupředu, se vracíme i do minulosti, ještě do doby, kdy byl svět v celku normální. V jedné z několika vzpomínek také narážíme na matku a ženu hlavních postav, která nedokázala žít v takovém světě. Možná stejně jako ona jednalo spoustu dalších lidí. Jednali správně? Neměli se snažit zachránit sebe a zachránit svět? A šlo vlastně svět ještě zachránit?\nNa konci příběhu se muž s chlapcem k moři dostanou. Bohužel v průběhu příběhu vidíme, jak otec bojuje s nemocí. To, zda ho nakonec dostane smrt nebo přežije, vám ale neprozradím. Možná prostě šli dál, možná tam zůstali. Možná je někdo zavraždil, nebo umřeli hlady. Možná potkali další dobré lidi. A možná taky ne. Ke konci příběhu jen tolik: Ve všem špatném, je i něco dobrého.\nCormac McCarthy, autor Cesty, je kromě romanopisce také scénárista a dramatik. Je to autor, který je ceněn kritiky a za román Cesta obdržel v roce 2007 Pulitzerovu cenu. Svými díly polemizuje o tom, co se děje v USA.\nJeho prvotinou je román Sadař, za který dostal Faulknerovu cenu. Dalšími díly jsou Dítě Boží, Krvavý poledník nebo Tahle země není pro starý. Poslední ze zmíněných děl se dočkalo zfilmování a dosáhlo ocenění 4 Oscarů.\nCestu věnoval Cormac McCarthy svému synovi.\nNa filmová plátna se příběh dostal v roce 2009. Jedná se o dobrodružné drama, které nese stejný název jako jeho předloha, tedy Cesta. Stejně jako v knize putují otec se synem a hledají dobré lidi, hledají jídlo, hledají něco, co jim pomůže přežít.\nV tomto snímku režiséra Johna Hillcoata si zahráli hlavní role otce a syna Viggo Mortensen a Kodi Smit-McPhee. Příběh ztvárnili tak důvěryhodně, že se vám vryje do paměti a donutí vás vážit si toho, co máte. Co kdyby přišla jaderná válka? Co kdyby byl svět zničen? Co kdybyste neměli nic jiného, než nákupní vozík s pár dekami a konzervami? A kterou cestu by jste v takovém případě zvolili vy?\nFotografie: The Road by Cormac McCarthy Author: Tony Roberts licencována pod CC BY 2.0./ www.flickr.com\n«Novější článek Plavky podle typu postavy\nPracovní pohovor: máme rady, jak uspět na jedničku! Starší článek»


Spociatku sa mi novy Allen velmi nepozdaval, avsak s pribudajucimi minutami sa mi dostala obvykla davka vyborneho allenovskeho humoru so stipkou detektivky. Maestro ma teda opat nesklamal.(27.11.2006)\nNekonzistetní snímek, který se snaží svými nereálnými hereckými kreacemi za každou cenu vyvolat smích. Daří se to bohužel jen Woody Allenovi, i když i jemu jen ztěží.(28.12.2006)\nMožná je to tím, že mě filmy Woodyho Allena vždycky míjely a neznám je, ale já se dobře bavila, navíc dobré herecké obsazení, střelená zápletka...prostě taková pohodová oddychovka, u mě spokojenost na 70%(31.5.2008)\nNějak se nespojil začátek s koncem. Lepší moc nepřemýšlet a nechat se unášet situacemi. Občas je to hluché, ale i tak je tam pořád dost vtipu, Scarlett je okouzlující, takže je to docela dobrý program pro deštivé odpoledne, když pár dní před výplatou počítáte každou korunu. A i Shakespeare napsal dost tuctové hry, takže Woodymu tu průměrnost odpouštím. Má svá maxima i minima, ale na nájem si vydělá vždycky.(15.9.2008)\nScoop vůbec není špatný film, Woody Allen zdaleka ještě nepatří do starého železa. Důvod proč Scoop sklidil tolik negativních reakcí, je podle mně v tom, že lidi čekali další pecku jako byl jeho předchozí kousek MATCH POINT. Scoop je prostě typický Allen, jeho humor, absurdní dialogy, skvělé postavy, výborné obsazení.(21.1.2007)\n682. hodnocený film: Nesnáším Woodyho Allena a nesnáším jeho filmy, ale tenhle snímek jsem si dal ke shlédnutí jenom kvůli tomu, že v něm hraje Scarlett Johansson. No, hraje... Ona tam, popravdě řečeno, exceluje... Film na mě působí tak anglicky, jak je to jenom možné. Ona byla skutečně fenomenální a nádherná. Hugh Jackman byl opět skvělý a kupodivu mi tentokrát Woody Allen nevadil. Je to asi věkem, ale tomuhle filmu jsem fakt přišel na chuť a Scarlet je od nynějška pro mě jedničkou mezi herečkami... 4* jsou naprosto zasloužené a oprávněné. 4*(26.2.2009)\nMoc roztomilé, leč zdaleka ne tak dokonalé jako Tajemná vražda na Manhattanu, když zůstaneme u tématu detektivky. Woody jako vždy roztomile žvatle nesmysle, za což ho mám ráda, ovšem doma bych ho nechtěla a jeho postavy bych asi těžko někdy požádala o pomoc:-).(31.1.2011)\nMoja prvá (Woody) Allenovka, ktorá ma maximálne potešila. Film ma pobavil, "detektívna" časť filmu sa mi páčila tiež a záver filmu je krásne komický. Herci možno nie sú nejako extrémne vynikajúci (Scarlett miestami dokonca trochu prehráva), ale do filmu sa hodia dokonale. Zhrnuté: veľmi príjemný film.(11.9.2007)\nOdreagovačka:)? Pro mě určitě. Nemám moc co vytknout ani pochválit. Jen mě fakt pobavila ta loď a pokus o úplatek u samotné smrti:D. 65%(11.1.2012)\n3 a půl, jedná se o typicky příjemnou Allenovskou oddychovku, kde je vše, na co jsme od něho zvyklí, plus proklatě přitažlivá Scarlett Johansson... nebýt toho, že po výborném Match Pointu je to krok zpět, dal bych klidně 4*(14.4.2007)\nKlasickej ukecanej a nijak převratnej film Woodyho Allena, u kterýho se dá klasicky tak dvakrát usnout, což se mi jako vždy u jeho filmu podařilo. Dočkáte se jako vždy několika suchejch fórů z úst režiséra, krásné tvářičky Scarlett Johanson a Hugha Jackmana, o kterém je stejně celou dobu jasný, že je to on. Zdá se mi, že známí herci, kteří nehráli v Allenovým filmu, mají nějakej handicap a chcou ho stůjcostůj dohnat. Většinou jsou to ale podle mě role, které stojí za prd.(26.1.2008)\nMilý kolegové, budete se divit, ale já se nenudil :-) není to tak dlouho, co jsem viděl dva Woodyho filmy ze kterých jsem měl pocit, že na jeho snímky už asi celkově zanevřu. Tímto si ale celkem solidně napravil reputaci. Z obyčejného krimi filmu totiž sám Woody udělal celkem dobře koukatelnou béčkovou komedii :-)(15.3.2012)\nOno detektivní pátrání se slavnému Woodymu Allenovi zrovna 2x nevyvedlo. Nevím co se stalo, poněvadž např. v dalším filmu Vicky Christina Barcelona se vše vrátilo ke starému a výborný režisér byl zase zpátky. Zde tomu tak nebylo. Možná to bylo tím, že si sám zahrál a soustředil se hlavně na svou postavu, zatímco ostatní mu tak nějak trošku unikalo. Nic hrozného, všechno zase napraví příště. Jinak film je takový nijaký, bez silné zápletky, jen paranoidní domněnky a detektivní příběh, u kterého se zrovna 2x nebavíte. Protože mám Scartett Johansson moc rád, až tak moc, že chci vidět každý film s ní natočený, protože je to vážně kočka, tak jsem doufal ve víc. Ale ani ona nemohla zachránit evidentně špatný scénář. A ještě ty její hrozné brýle:D Woody Allen napsal scénář speciálně pro Scarlett, asi si ji oblíbil jako já:D jenže tentokrát to výhra nebyla, až ve Vicky Christina ... Pár vtipných hlášek zde režisér a herec v jedné osobě má, ale není to dost, od Woodyho čekáme to nejlepší:)(20.12.2008)\nObyčejný mnohokrát natočený příběh detektivka, ale obohacení a klasické hlody Woodyho (děti vyrostou a vyčtou ti alzheimra) nebo dokonce i Scarllet, která nám tady jasně "allenovatí", ale nejlepší je konec- "Jsem bývalá kapitánka plaveckého klubu". Občas i trefná hudba a hlavně, chytlo to i mou mamku, která W.A. nesnáší vidět hrát ve filmu. Mnohem lepší než zamyšlené skoro(Jonathan)nic Match Point, v jehož stínu Sólokapr neprávem stojí.(28.12.2009)\nMilý pozdní Woody, psaný přímo na božské tělo Scarlettce, pohříchu jeden z těch méně zábavných. V titulcích na DVD stupeň zábavnosti ještě snížen enormním množstvím fórů ztracených v překladu.(27.10.2010)\nMůj první film od Woodyho Allena...takže nemůžu posoudit jestli vykrádá sám sebe.(31.1.2011)\nWoody Allen mě nikdy nepřestane překvapovat. Natočil již desítky filmů a každý dokáže alespoň něčím zaujmout. Na Solokapru se mi líbí ten jeho nápad. Někomu může připadat přehnaný nebo hloupý, ale mě se prostě ten nádech mysteriozna ve spojení s romantikou opravdu líbí. Herecky také sympatické - poslední Woodyho stálice Scarlett Johansson a také australské zlatíčko Hugh Jackman se jeví jako dobré spojení. Postupně přicházím Woodymu Allenovi na chuť a zatím nic mě od něj vyloženě nezklamalo.(19.7.2012)\nBohuzial myslim, ze Woody Allen sa po 70 -ke uz len vykrada. Je to dobre, Scarlett je nadherna, ale hrozny priemer : 60 %(6.12.2014)\nScoop jest takovou srandičkou, u které jsem se sice docela zasmál, ale to je tak vše. Film plyne, plyne, stoupá nezájem o postavy, příběh se skoro nikam neposouvá, ale aspoň se Allen nesnaží o šokující zvraty jak v Match Pointu, v tom je totiž odborník asi jako já v kreslení. Pro ty, kteří nemají rádi Allenovo "herectví" bude Scoop asi utrpením, zde je tak třikrát allenovštější než jinde, zakoktává se a neustále mele páté přes deváté, ale i tak často hodí nějaký parádní bonmot. O Scarlett Johansson tvrdím, že naposledy byla hezká v Ghost Worldu a od té doby je čím dál víc vosková, no a tady je jeste k tomu protivná. Jackman a Ian McShane jsou ovšem fajn. Klasické 3*, do kina bych na Scoop rozhodně nešel, ale jako výplň zataženého odpoledne se hodí akorát.(6.12.2006)\n<< předchozí 1 … 4 5 6 7 8 9 10 … 13 … 17 následující >>


Hodnocení Terre Didgeridoo Teak 130cm\nHodnocený produkt Terre Didgeridoo Teak 130cm muziker.cz je v prodeji běžně za cenu 990 Kč. Níže se dozvíte podrobnosti o produktu a v odkazech níže naleznete podorbnější hodnocení.\nDidgeridoo vyrobené ze dřeva stromu Teak. Disponuje délkou 130cm. Povrchová úprava: olejový lak v barvě Natural. Didgeridoo je starý domorodý dechový nástroj původních obyvatel australského kontinentu.... Zobrazit kompletní podrobnsoti o produktu >>>\n- EAN označení zboží 229695\nHeuréka hodnocení Terre Didgeridoo Teak 130cm\nSeznam zbozi.cz Terre Didgeridoo Teak 130cm zkušenosti a recenze


Káva Vettori Italiana 500g zrno - Bexpert.cz\nDomů / Káva / Káva Vettori Italiana 500g zrno\nKáva Vettori Italiana 500g zrno\n239 Kč 208 Kč bez DPH 478 Kč / 1000 g\nKáva, která Vás povzbudí v jakoukoliv chvíli Vašeho dne.\nKávová směs 50% Arabiky a 50% Robusty s přízvukem Itálie - to je káva Vettori Italiana.\nKávová směs 50% Arabiky a 50% Robusty s přízvukem Itálie - to je káva Vettori Italiana. Silná káva s intenzivní chutí, příjemnou kyselostí na pozadí, jemnou hořkostí a čokoládovým nádechem. Ideální káva do mléčných nápojů, kde nezanikne její chuť.


Názory k článku Nápad na vozíček ke kočárku pro starší dítě | č. 6455 | strom názorů | Rodina.cz\nNázory k článku Nápad na vozíček ke kočárku pro starší dítě\nCelkem 179 názorů.\nuzasny, jiste to hodne maminek skorodvojek oceni\nchybělo by mi že ta kolečka nejsou otočná, neumím si přesdstavit jak se s tímto zatáčí... (skate ke kočárku jsme taky mívali)\npokud nemate poklad ve sklepe,tak se daji otocna kolecka koupit v zelezarstvi\nHanka 1+ skoro další\nVoj je zjevně navlečen na šroubu a má možnost se pohybovat = zatáčí to jako normální kárka dvoukolák neb se to otáčí právě v té vojce - jinak je to uchyceno právě na jeden šroub - přichycený na pevno ke konstrukci kočárku aby se to mohlo točit. :o)\nKolečka z nějakého staršího kočárku - točí se nezávisle na tom druhém, takže se zatáčením problémy jistě nebudou.\nV Čechách kutilství jen tak nevymře - nejsme národ nepřemýšlivých lenochů (naštěstí).\nZuzka, Nikolka 3roky, Daneček 2 roky\nMaminky nezlobte se, ale v tomto případě mi to přijde jako rozmazlenost. Nikolka mi v roce ušla 4 km v kuse a večer spinkala jak sluníčko. A teď zvládá tůry o kterým se muže nechat zdát. Proč jim vše zjednodošovat.\nZuzko to neni o rozmazlenosti - sama mam 2 deti a starsi se vozi za kocarem.... ve skolce lita jak zbesila - (budou ji 3) - chodi s nima na ruzne vylety.... A s nama cestiuje a chodi furt - nedavno jsem byla na 15km vylete a byla jsem rada ze si chvilema stoupne - usla půlku 100%... jeste na miste behala 4 hodiny s detma a cakala se ve vode...\na taky kdyz jdu pres silnici jsem si jistejsi kdyz na kocare stoji a nelita kolem!!!!\nTak já se přidám - rozhodně o rozmazlenosti to není!!! a chválím svelý nápad - rozhodně je to úsporné řešení.\nMám 3 děti rok od sebe a každý sám by ty 4 km také ušel, ale všichni tři? Kdo to nezkusil, nepochopí. Každé dítě je jiné a podmínky každěho jednotlivce - maminky jsou také jiné. Moc chválím nápad a uveřejnění. M.\nA jste si jistá, že je to tak strašně moc v pořádku, že v roce ujde dítě 4 km. Myslím, že na to ještě není až tak moc stavěné. Aby časem z toho nebylo víc škody, než užitku.\nProto jsem všemi deseti pro tohoto pomocníka.\nPS: a jinak Nikolka je dobra ujit v roce 4km v kuse... Sandra chodila od 10 mesicu - ale ze by me v kuse usla tolik to ne a byla velkej chodec az se lidi divili.....\nja na skate nedam dopustit.... ted jsem ho vymenila za golfky se slapatky pro druhe dite a taky uzasny i na bruslich se to zvlada.....\nzní to až neuvěřitelně, ale chodila od 7 měsíců a nebyl jinej způsob jak ji utahat, takže takové vílety byli na denim pořádku.\nTak já Skejtík také mám - koupený a nevím co bych bez něj dělala. Mám sice dcerky od sebe 4 roky, ale .....\nProč vše nové považujeme za rozmazleost? Dříve nebyli kočárky, tak proč jej máme nyní? Vrátíme se zpátky abychom děti nerozmazlovali?\nMoje prostřední dcera je zdravotně postižená, a kombinace vozíku a kočárku není, jsem ráda, že zvládla stát na skejtu, v současné době budu montovat skejt na vozík pro to menší dítko (2) nikam bych se bez toho nedostala. Občas se totiž také pospíchá a musí stíhat několik věcí najednou. Moje první dcerka ušla v roce a půl s přestávkama 8km, o tom si však mohu nechat jen zdát, jsem ráda, že se Anuška udrží na nohou a že to nejmenší mám alespoň chvilku v klidu. Všechny děti nejsou stejné, mají jiné rodinné a zdravotní dispozice. Všechny děti nejsou zdravé jak bychom si přáli, tak proč považovat něco za zbytečnost když druhému to velmi pomůže.\nmáš snad dojem, že všechny děti jsou takové?\nKrom toho si myslím, že přeháníš. Nevěřím, že ti dítě chodilo v 7 měsících - nanejvejš ti tak udělalo pár nejistejch krůčků kolem postýlky.\nNikola byla opravdu hyper, moc lidí mi věřit asi nebude ale sama začala sedět kolem 4 měsíce, poté co ji to přestalo bavit tak si v pěti měsících začala sama stoupat, a to všude během týdne se všeho pustila a začala cupitat sama. Paní doktorka mi řekla že ji mam nechat pokud vše dělá sama, a taky sem ji nechala.\nHOLT KDO NEVIDÍ , NEVĚŘÍ\nZuzka + 2 děti 9/2005 a 5/2007\nNemyslím si, že by šlo o rozmazlenost. Nezdá se ti divný takhle přetěžovat roční dítě?\nMám take dvě děti rok a půl od sebe a neumím si představit, že bych neměla baby skate. Sice koupený...\nProtože dítě je někdy unavené, nemocné, nebo můžete spěchat.... Mě syn pořád někde utíkal, nechtěl jít vede mě, a neumím si představit jak bych ho někde s kočárem naháněla. Teď budou synovi 2 roky a až teď je schopný jít slušně vedle mě..\nManžel kutil není, koupili jsme baby skate v bazaru a využili ho maximálně. Když jsem někam spěchala,tak malej jenom naskočil a frčeli jsme. Je to super věcička\nNo divný mi to neni, prostě jsme šli a ona taky, nikdy sem neměla problém, že by mi utíkala a nebo fňukala že nemuže. Každej je lepší v něčem jiném. Do dneška mi prozměnu zase nemluví , bráška povídá líp jak ona .\nTak preco hovoris o rozmazlenosti ??? Sama vidis, ze kazde dieta ma ine predispozicie. Nasa zacala chodit zaciatkom 15. mesiaca. Asi bola prilis rozmaznana a mali sme ju postuchovat palicou, aby v roku presla tie 4 km ? Zato v 19. mesiacoch hovorila v podradovacich suvetiach. Mam to brat tak, ze sa dcere malo venujes a moc jej to ulajcujes ?\nV roce 4 km? a nekecas trosku?\nA kolikrat behem tech 4km spadla na zem, zakopla , ci chtela chvilku pochovat?\nKluci chodili, spis litali , od 9ti mesicu, ale 4km v kuse usli snad az ve skolce. Jinak jsme chodili dost, pac obchod mame 1,5 km daleko, , detske hriste 1 km... tak si to spocti\na skejt sem nemela\nale 4km v roce a v v kuse, tomu proste neverim\ntreba to sli v kuse celej den.....\nKAždej ať si věří čemu chce, já vim co moje dítko zvládlo, jsem ráda že když se narodil malej že už byla úplně bez kočárku a bylo to i pohodlnější ji mít za ručičku než se s bříškem a malou tahat někde s kočárkem.\ntak teda nevím, ale chtít po ročním dítěti aby ušlo 4 km v kuse mi připadá dost přísný a skate za kočárek není jen o tom zjednodušit to dítěti, ale i sobě\nSouhlasím.......v životě by mě nenapadlo chtít po ročním dítěti aby ušlo 4km...mám 2 letého syna a dodnes takouvou štreku neušel....A jestli tím paní chtěla utahat svou dcerku, tak znám spoustu lepších činností, při kterých se unaví. Jinak já jsem skate něměla, mám děti 4 roku po sobě....ale určitě to bude perfektní věcička...\nA já tomu říkám nezodpovědnost! Roční dítě není tedy opravdu připravené na to, ujít 4km denně. Nikolky je mi spíš líto - zadělalas jí spíš na pěkné pozdější zdravotní problémy s klouby a pátěří. Mimochodem je teď o tom článek v Betynce, jak maminky svou nevědomostí přetěžují dětem klouby voděním za ruce (když začíná dítě chodit) a různými chodítky či právě takovými tůrami. Ale to je už asi na jinou diskuzi.\nJá mám děti 14 měsíců od sebe a vozila jsem je v tandemu do dvou let staršího dítěte. Právě taky z důvodu, že mi starší dost venku utíkal, tak to bylo ppohodlnější i pro mě. Skate jsem bohužel neměla, koupili jsme golfky, za který to nešlo zapojit. Jinak bych ho využila.\nTakže já myslím, že tento článek je dobrý tip.\nNo tak chodítko sem použila jenom když sem musela dovařit takže 5-10 minut a to bylo vše. Pokud to zvládla sem na ni pyšná, a drží se jí to do dnes, a to už teda vyžaduje i delší vycházky do lesa to máme cca 5 km, a to nepočítam kolik toho nachodí když hledá houby cestu zpět, já jako malá taky musela chodim mamince se narodili po mě brzy moji sourozenci a jinak to taky nešlo, a nepřijde mi že by mi zcházelo nějaké zjednodušení. Nohy máme od toho aby se používali\n"Pokud to zvládla, jsem na ni pyšná"..přijde mi to opravdu divné..\na to nemluvení berete jako nešikovnost, lenost, něco, nač nemůže být pyšní?\nČínské gymnastky toho také hodně zvládnou...poté, co je různě natahují a lámou podávají neuvěřitelné výkony. Vsadím se, že jejich rodiče jsou také pyšní\nsouhlasím a přidávám se k tomu, aby maminky nevodily své "skorosamochodící" děti za ruku. Prcek je maličký, musí být vychýlený, aby na máminu ruku dosáhl. Zkuste se podívat, jak má při takové chůzi vybočenou páteř (nebo si ji v lepším případě křivíte vy). A ještě horší je vodění za obě ruce nad hlavičkou, kdy se dítě prohýbá dozadu.\nOd toho jsou kšandy (kšíry), které buď připevníte do kočárku/židličky, nebo k nim připojíte "vodítko" a za to držíte dítě. Sice je fakt, že dítě pak vypadá jako pejsek na vodítku, ale jde se mu takhle dobře, má dobrou oporu, vám jen tak nespadne. Ať už teda dítě ujde pár metrů nebo kilometrů, dokud si není jisté chůzí, vřele doporučuji. Minimálně se vám nevyválí v každé kaluži.\nale každé dítě je fakt jiné...\nJá jsem to svoje za ruku nevodila vůbec - když se učil chodit. Chceš chodit? ok, ale až to zmákneš sám.\nPřesto dítě v 11 měsících běhalo kolem jako malá raketka. Dostat ho do kočáru, abychom jeli na vycházku, bylo nemožné. Takže na vycházky se jen chodilo. V roce spolehlivě ušel ty 2-3 kilometry. Sice za 2-3 hodiny, protože jsme se furt zastavovali u kytiček, broučků, jeřábů a dalších zajímavostí, ale šel sám.\nNosila jsem v báglu šátek a když už na "dojezdu" nemohl, nebo začal fňukat a byl fakt unavený, tak jsem si ho na ten poslední půlkilometr, co nám zbýval domů, hodila na záda a oba jsme to spokojeně dorazili.\nPokud by neměl svaly pevné natolik, aby to zvládnul sám, věřím tomu, že by toho prostě tolik neušel.\nRe: No tak tím bych se Zuzko\ntedy vůbec nechlubila.já osobně tomu za jedno nevěřím,ale i kdyby to byla pravda,nechat roční dítě jít čtyři km pěšky je velmi hloupé.Řekni to pediatričce,zajisté tě pochválí\nNaprosto souhlasím, není se čím chlubit, chudák Nikolka.\nMůj syn začal chodit v 15 měs, v 16 poprvé i venku, mít děti od sebe rok a půl, řešila bych to taky tak. Kluci jsou od sebe 2roky a 2 měsíce, skate jsme měli starší koupený a nakonec jsme ho ani jednou nevyužili. Do obchodu jezdil synek na motorce (odrážedle) a hřiště máme kousek, moc dál jsem se nepoustěla. Kamarádka ho naopak pořídila pro holčiku, která měla sourozence v 2,5 letech, mě to už teda připadlo zbytečné, ale je fakt, že ona je hrozná louda, a když se někam spěchá, stoupne na skate a je vyřešeno. Ostatně je to jejich věc, já to nevozím\nJá vim jediná že je to pravda vy si myslete co chcete\nabsolutně nic jsi nepochopila.\nTady se vždycky řeší všechno tak doslova,dámy i kdyby Zuzky Nikolka ušla míň,nic to nemění na tom,že prostě nebyla a není zlenivělá chodit,dneska je miliarda vymožeností,hraček a všeho,stojí to neskutečný prachy,ale všechno není ani tak o pohodlí dětí ale jejich mamin.Dneska jsou mámy tak líný,že než by se dítěti věnovaly,tak mu radši koupí kdejakou pitominu na hraní,co má hromadu funkcí pod záminkou,že se tak dítě lépe rozvíjí,myslím kdyby si s ním raději sedly a hrály si i s pitomým chrastítkem,tak udělají líp.Dítě potřebuje svojí mámu a ne kdejakou hračku,ta mu jí nenahradí.Stejně tak skejt a jemu podobné vymoženosti mi přijdou stejně jako některým tady zbytečné.Je lepší si s dítětem udělat normální procházku,než ho vozit na skejtu.Ať si ťapká po svých a rozvíjí svaly.Dřív nic z toho nebylo a jste křivý?To je jako se vším,s šátky na nošení dětí,s kočárky ve tvaru dětský sedačky,s přesnídávkama plnýma Eček...a fakt mě dokáže naštvat,když tu nějaká pipina napíše,že něčí dítě je chudák,když dobrovolně a bez fňukání ujde 4kiláky(i kdyby míň,o to nejde),stejně jako byla Marcela odsouzena za brzké naučení svého dítěte na nočník, to byla taky hned macecha a víte co?Já vám taky něco povím,já třeba našeho Matýska odmalinka nosím normálně v náručí,žádný šátky atd.,nosím ho nastojato a držím pod prdelkou,když sedím,seděla jsem když byl prtě v polosedě a on na mě a teď prakticky sedí u krmení nebo teď se mnou sedí u PC a nemá křivý záda,má naopak všechny svaly o měsíc napřed pevnější,jednak to je vidět,je ve všem malinko vepředu a jednak mi to řekla fyzioterapeutka,byli jsme tam celkem 7x,z čehož od 2.sezení zbytečně,co jsme trénovali bylo otvírání dlaní a stáčení hlavičky na tu méně oblíbenou stranu,od 1.sezení mi řekla,že to bude dobrý a na 2.už nebylo co trénovat a že má všechno hodně pevný.A myslete si co chcete.Dítě je chudák když mu někdo ubližuje,ale ne když dělá jen něco jinak než vy.Já si taky myslím,že jste prasata když dítě koupete jednou týdně a jen v čisté vodě,jak jsem to už řešila v jiné diskuzi,ale co, vaše věc.Zrovna tak jsou u mě chudáci děti,co jedí jen přesnídávky,když jejich líná máma není schopná vypěstovat si na zahrádce(tedy pokud má samozřejmě možnost)ani mrkev a kedlubnu.Co celý den děláte?Na co všechny ty vymoženosti?Čučíte radši na telenovely?Potom jsou vaše děti chudáci a ne Zuzčina Nikolka,která ráda chodí a ty vaše zasvěcení kydy jak jí zadělala na kloubní onemocnění...tady je to samá odbornice co?A jak se všude strašně řeší co dát dítěti,které nemá dispozice k alergiím k jídlu...no včera jsem u mámy zjistila,že jsme s bráchou jako kojený jedli už v 5 měsících(stejně jako to vyžaduje náš syn),jenže my už dlabali pribináka,přesnídávku s ovesnýma vločkama,piškoty atd.dnešní doba je fakt ujetá,raději budem cpát dětem komerčně vyráběná krmiva,než abychom dle selského rozumu dali,co uznáme za vhodné.Jo a dodám, jsme bez potravinových alergií:)\nRe: Přesně tak Zuzko\nTýjo. Nevím, proč mě vždycky tak vytočí, že primitivové byli/y, jsou a budou. Jasně, nemám to číst - já vím ...\nDito dítě si můžeš krmit a patlat, čím chceš, to je tvoje soukromá věc. Ale označovat konkrétní autorky jako pipiny nebo prasata je veřejné, takže v tomto směru si jdi laskavě vypláchnout svá nevymáchaná ústa.\nNo tak za prvé jsem nikoho neoznačila a za druhé jestli je normální označovat někoho konkrétně že jeho dítě je chudák(to mi zní tedy jako že ho ten rodič týrá)to je u mě hloupost a ne to že zobecním co si myslím\nJo a jinak: POTREFENÁ HUSA....\nS půlročním dítětem je trochu brzo hlásat do světa, v čem všem nemá problém, přestože postupujete v rozporu s doporučeními. To budeš moct říct za rok, za dva, možná za deset. Jak pokud jde o držení těla, tak pokud jde o ty potravinové alergie.\nJá měla na mysli potravinové alergie u mě a bráchy.S držením těla souhlasím,ale jelikož nemáme žádné výkyvy ani teď,tak nepředpokládám,že zrovna to naše společné sezení u jídla a případně pc by mělo mít nějaké následky:)\nTak na okamžik jsem si myslela, že na tomto serveru to nebývají debaty ve stylu "jak když střelíš do kurníku", ale některé tyto příspěvky k tomu nemají daleko. Čekala jsem, že ostatní maminy vyslechnou, poradí nebo prostě řeknou, jak to dělají samy, ale ne že se tady budou vzájemně lynčovat. Asi je to český rys- věci se neřeší, raději se dělá to jednodušší, lynčuje se. Ach jo.\nVím, že to s tím nesouvisí, ale je to přesně ten problém, kvůli kterému se v práci bojíte říct o pomoc, protože by v lepším případě za rohem řekli "ta je úúúúúúplně blbá". No nic. To byla jen taková poznámka, co chtěla ven.\nRe: Respekt?! To fakt máte čas na tohle???!!!\nTo je neuvěřitelné! Zařekla jsem se, že do těchto diskusí vstupovat nebudu. Všechny jsou o tom samém. Zveřejníš v dobrém názor či zkušenost a objeví se agresivní útoky. To máte všichni tolik času vysedávat na internetu a zabývat se takovými "blbostmi"? a nikdo mi netvrďte, že dnes jsou všechny mámy líné! absurdní.to mne fakt uráží!k ostatnímu výše uvedenému se ani nechci vyjadřovat.škoda času.nechci nikoho chytat za slovo, ale važme si více svého času a rozsviťme se do okolí.\nNo nevím, na jaké straně jsi,já netvrdím,že jsou všechny mámy líné,ale asi většina těch co sem chodí...tím si šiju bič sama na sebe možná,ale já vím jaká jsem a nediskutuju tu s nikým o tom kde sehnat šátek,kde skejt,kde přesnídávky,co můžu udělám sama doma a jsem ráda,že se dokážu ubránit všem těm různým vymoženostem a své dítě vychovávám pro někoho možná staromódně.A já jsem jen rozvinula myšlenku o rozmazlenosti dětí...nebo spíš o pohodlí dnešních a hlavně těch matek co sem chodí.\nA můžu se zeptat, jaké jste používala plínky pro dítě?\nJinak - čas na to mám, pokud děti spí a mám udělané, co jsem potřebovala... Teď třeba čekám, až se mi dopeče buchta na snídani, a pak jdu spát. Nic špatného na tom nevidím...\nSouhlasím s Tebou,jenže právě to co popisuješ mě naučilo asi to lynčování o jakém mluvíš,proč bych si třeba já měla nechat s prominutím s...na hlavu?Prostě musíš mít kamarády a to ty pravé a pak se nemusíš bát říct si o radu. Nápad jaký tu uvádí Hanka je sice pěkný,ale já se zastala Zuzky,kterou tu začaly dámy lynčovat a to tím samým metrem,zatímco Zuzka se svým dítkem podniká tůry,ostatní je vozí na skejtu a to mi také připadá jako rozmazlenost,no je to holt návod pro ty mámy,které chtějí své děti rozmazlovt tímto způsobem\nDito...to jestli bude dítě křivý nemůžeš říct cca než přestane růst!!!!\nFAkt je brzy na takové závěry.... já s dětma chodím plavat každý týden(jen jako prevenci)..sama jsem měla skoliozu páteře jako malá a 8let denně 30minut cvičila....\nA když syn vyrostl od 3-4let..o 12cm tak jsem měla pěkně nahnáno co to udělá právě s páteří....a trnu doteDˇpokud vyroste víc jak 5cm za rok..je mu 9,5let a 7let druhýmu......\nTakže si myslíš že když se dítěti neskřivila páteř do půl roku a má ji pevnou, že později už se to nemůže stát??? Takový zvláštní názor, ne?\nMůže se to stát,ale ne v důsledku toho že teď s ním dělám to a to,řekla bych že sezení je přirozená poloha pro člověka, i když třeba brzy,ale rozhodně přirozenější než sedět do klubíčka v autosedačce nebo podobném kočáru či v šátku,to že bylo dítě takhle v děloze neznamená,že by tak mělo být i nadále.No a navíc spolu takhle nesedíme celý den,ale jen na krmení,anebo když se sem jdu mrknout a on si zrovna nechce hrát ale chovat se.Jakmile ho dám do ležatý polohy jako se dávaj malý mimča,jde do záklonu a snaží se vykroutit,na klíně se předklání a posiluje břišní i zádový svaly(jak mi to řekla terapeutka na posledním sezení)\nDito fakt super! Konečně tady někdo napsal něco pořádně od plic,všem " odbornicím".\nHmmm, pokud se dnes v CR "od plic" rozumi s urazkami na vsechny strany, pak jsem opravdu rada, ze se v me domovine moc nevyskytuju.\nDito, mas naprostou pravdu, ze je na kazde mamince, jak sve dite vychovava, co mu krmi atd. Ale proc si tedy vzapeti odporujes ti, ze oznacis maminky, ktere to delaji jinak nez ty, za pipiny? Nejak to nechapu, proc je nutne pouzivat takovato slova\nProč?Protože tím,že své dítě nekrmím komerčními "krmivy" ho šetřím návalu konzervantů a éček a kdečeho,co v těch výživách je,a nejen ve výživách,samozřejmě hotové kaše v krabičkách apod. Cpát dítě jedovatinama,to je hnusný,to dítě je chudák.Hlavně to začalo slovem,že Zuzčino dítě je chudák,stejně jako Marcelino...proč by měly být děti které umí něco víc chudáci???Spíš jsou chudinky ty mámy,co to umí zkritizovat jen proto,že jejich děti to neumí a někdo tu také psal aby se zuzka zeptala pediatra...no,tak nevím, já doktorům nikdy nevěřila a ani teď to není jiné a poté co můj syn dostal druhou očkovací dávku a doktor mu to píchl do nohy jak praseti až po stříkačku a navíc tak,že se neuvěřitelně lekl,se můj názor asi nikdy nezmění,takhle nám ani veterinář neočkuje zvířata. No a PIPINY je skoro slovo uražející ten nebohý kur,leč naše společnost je tak ubohá,že zvířata uraží neustále možná lenory je správné slovo,nebýt líný a uvařit aspoň občas něco,co dítěti neublíží,možná za to ty dámy nemohou,jsou jen ovlivněné reklamou a svými pediatry,kteří samozřejmě za to také jsou placení...viz.prevenar.No a někdo se tu ptal,jaké plíny používám,tak jednorázovky,myslím že jsou hygieničtější(nepoužívám pampers ani podobné navoněné humusy,ale ty nejobyčejnější hodně vatové jak mi radili již v porodnici)proč si přidělávat k tomu všemu starosti s praním a hlavně žehlením plín,převlíkáním nejen oblečení ale i postýlky?Jediné plus vidím v ekologii,ale tím praním se to vyrovná\nAle, ale...Dito, na jednu stranu označuješ dnešní matky za líné a pohodlné a na druhou si nechceš přidělávat práci s praním plen(?)....to ti řeknu, naše matky byly tedy o dost pracovitější\nTakže dříve v přesnídávkách ečka nebyly a dneska jsou? Proč odsuzuješ přesnídávky plné éček, když jsi je sama jedla v 5 měsících. Ale k věci. Ten skejt se samozřejmě nepoužívá, když jde mamka s děckama na procházku. Je to o to, že když se někam spěchá, tak to chodící dítě stoune na skate a jede se. Jenom mi tady netvrď, že ses nikdy nedostala do situace, že potřebuješ být někdy s dětma rychle. Třeba jsem byla sama doma a musela jsem s mladším synem na pohotovost. Myslíš, že by bylo lepší o 13 měsíců starší dcerku nechat večer samou doma? Ne. Syna jsem naložila do kočárku, dcerku na skate a jelo se RYCHLE na pohotovost. Kdybych skate neměla dcekka v 15 měšsících teprve měsíc chodila, to bych na tu pohotoost dorazila asi tak za hodinu. Nikdo tady netvrdí, že vozí děti na skatu na procházkách. Je to ale ulehčení pro maminky, které - když spěchají, tak naloží děti a jedou. Z čehož vypláývá, že nejsou nervozní a nervozita se nepřenáší na děti... Takže ty blbé kecy o rozmazlování dětí si nech do jiné diskuze.\nNepřijde mi bezpeční utíkat s dítětem na skejtu přes ulici,dost možná proto že si z něj může kdykoliv sestoupit,no a ne,nespěchala jsem nikdy s dvěma dětmi na pohotovost,jelikož mám jen jedno,zato už týden lítám s dítětem v sedačce a kocourem v přepravce po veterinách,syn váží 8kg,sedačka cca 5 a kocour s přepravkou 4,5kg,nosím to v ruce a jelikož zajisté žádná z vás nespěchá na pohotovost tak často,stačí drapnout jednoho do náruče a druhého do kočáru,nebo tam snad běháte každý týden?A když spěcháte tedy jinam nebo odjinud,to spěcháte tak moc,že třeba další půhodinka je pro vás smrt?No nevím,asi nejsem tak uspěchaná.\nNo a s přesnídávkami vás všechny asi zklamu,ale dříve byla pouze Deva,nyní je to Nutricia deva, vyrábí přesnídávky hami,ty a pár od sunárku jsou bez éček a tak až začnem ovocem,jelikož nemáme ovocný sad,budu nucena kupovat,ale jen hami a jelikož u nás do okruhu minimálně 10km nikde hami nemají,všude jen hamánka,potom budu muset jezdit trošku dál.No a bio přesnídávky nekupuju a ani nehodlám,jelikož jsou dražší a krom toho mi nepřijde příliš správné ty levnější nacpat chemií a pak prodávat bio za asi tak o půlku víc.Bohužel jsem asi jediná,komu přijde běžné,že dětská výživa by neměla obsahovat chemii...je to smutné,že dnes člověk musí kdyby chtěl něco zdravého kupovat bio\nNikdy se mi nestalo, že by dcerka ze stupínku slezla za jízdy. Ano, spěchala jsem často. Protože dcerka má LMD a tudíž chodíme často k různým doktorům, kde jsme objednáni, takže ujede mi MHD, tak příjdu pozdě a včekárně sedět další hodinu se 2 dětmi se mi fakt nechce. To mi teda stojí za to vzít skejt, ať jsme tam na čas a ať brzy můžem vypadnout. Jen když s ní jdu k očnímu si zařizuju hlídání mladššího syna, protože tam ztvrdnem většinou tak 3 hodinky - a to bez cesty. Máme zavedený řád na spaní a mě děti nejsou ve své kůži, když se jim do toho nějak zasahuje a má to být jinak, takže jsem je nechala vyspat a doktory jsem si plánovala, ať to vyjde po nebo před spaním - z čehž vyplývá, že to většinou vyšlo na knap, tak jsem vzala skejt a jelo se. Nevím, proč tady posuzujete něco, o čem nemáte ani páru...\nTo od Tebe zní,jako by děti všech matek,co tu o skejtu píšou měli zdravotní problémy a museli lítat po doktorech. V tom případě se omlouvám\nNo tak tos mě pobavila... Vyčítáš někomu, že se nechce věnovat dítěti, přitom sama s tím svým sedíš u PC\nSouhlasím s tvým tvrzením že dnešní doba je ujetá - nevím jak jsi stará mě je 28 a vím že jako malé jsme taky od 4,5ti měsíců normálně jedli normální jídlo, poucali jsme rohlíky, smetánky atd a žijem. Dneska furt kojit, kojit, kojit....ano, syna jsem kojila 20 měsíců, ale jelikož to byl velký jedlík tak jsem mu hodně brzy začala vařit polévky apod ( zahrádku nemám, tak tu zeleninu kupuji) Jednou jedinkrát jsem koupila přesnídávku - brokolice to byla a ihned letěla do koše. Smrdělo to, chuť příšerná, no to jsem dítěti dát nemohla...nechápu jak tím některé mamky mohou ty svý děti temovat - není nad doma uvařenou polévku pro mimino.Tyhle smrady ze skleničky jsou jeden velkej hnus a hlavně jedna velká reklamní masáž. Co se nočníku týče, taky jsem se tady jednou pustila do diskuze - můj syn je mu 2 a čtvrt roku, chodí na nočník jen občas - někdy to prostě nestihne, nebo má plínu, dlouho to jaksi nechápal no a co?? Dceři jsem poprvé ukázala nočník v 18-ti měsících a do týdne se to naučila u kluka to hold trošku trvá. Mé dvě kamarádky cpali dítě na nočník pomalu už v porodnici, přitom vám každý pediatr řekne, že dítě dokáže ovládat moč. měchýř cca v 2 letech + - Dnešní doba se mi zdá hrozně pohodlná, jak říkáš maminy si všechno hrozně ulehčují....kupujeme chodítka, hrazdičky, bůh ví co ještě jen aby byl "klid" nevím kam ta doba spěje.Není nad to si s dítětem prohlídnout knížku, poznávat zvířátka, jít s ním na hřiště apod...víc se prostě dětem věnovat.\nAle vždyť chodítka už byla za nás.... Je na každých rodičích co svému dítku koupí- na co mají peníze. My jsme koupily pouze to chodítko. Stejně si myslím, že sebevíc hraček dítě nezabaví - pouze na chvíli\nKaždá doktorka řekne, že spát na bříšku se nesmí. Před pár lety to bylo naopak. Každý pediatr řekne, že dítě umí chodit na nočník v +- dvou letech. A tuhle pastu doporučují 4 z 5 zubních lékařů.\nProboha nechte už ty keci... Každé dítě je jiné, ne?\nJá mám tři děti. Jedno mělo pleny do 2,5 roku, jeden je začal odmítat v roce a čtvrt a opravdu je nepotřeboval a nejmladšímu prckovi je teď rok a čtyři měsíce a už týden má suchou plenku i v noci (přes den mu už pleny nedávám skoro dva měsíce). Všechny děti měli stejný přístup.\nStejně tak se spaním. Dva starší spali od půl roku celou noc, nejmenší prcek se pořád ještě budí na mlíko dvakrát za noc. No a co?\nKaždé dítě je individualita s jiným vývojem, každé potřebuje něco jiného. Někdo nosit pleny, někdo v noci pít mlíko, někdo nosit v šátku a někdo spát na bříšku. Od toho jsme mámy, abychom to poznali. Příručky jsou dobré pro všeobecný přehled, ale jsou to pouze rady a musí se brát s mírou.\ns tak nabubřelou hloupostí jsem se již dlouho nesetkala.Máš jí tolik,že bys ji mohla prodávat dalším hlupákům,kteří mají v hlavě to co ty.\nNo a že vy jste paní kočková s malým k\nčlověče Dito,jestli to nebude tím že ve slově kočka se uprostřed věty malé k píše.\nTak nevím kdo je tu hlupák, fakt by mě nenapadlo napsat, že uprostřed slova se píše malé k, já sice měla na mysli začátek jména Kočková, ale to nic, to se vstřebá\n... a jste křivý?...\nAhoj Dito. Příspěvky jako je tvůj si většinou jen přečtu a nereaguji na ně, ale teď mi to nedá. Píšeš:\n... Dřív nic z toho nebylo a jste křivý? ...\nAno, jsem křívá (skolioza a díky socialistické dětské lékařce zdeformovaná lopatka) a znám dost lidí v mém věku (ročník 76), kteří mají problém s páteří. Nemůžu na 100% tvrdit, že se to mohlo podchytit už v kojeneckém věku, ale je velmi pravděpodobné, že ano. Narodila jsem se s jednou půlkou těla slabší, ale nebylo to vidět na pohled. Když jsem se mamky ptala, jestli si pamatuje, jestli jsem jako mimino upřednostňovala jednu stranu, dostala jsem odpověď, že neví, protože se to tenkrát tak nehlídalo. Problémy jsem začala mít až tak v deseti letech.\nKuba má také jednu půlku těla slabší, upřednostňoval pravou stranu těla a cvičili jsme vojtovku, jak to šlo. Díky fyzioterapeutky vím, na co si u něj mám dávat pozor, hlídat mu záda, kontrolovat, jestli zapíná zádové svaly na obou stranách stejně. A jsem ráda, že mám dítě v této době, kdy je velký přístup k informacím a kdy mám možnost u Kubíka předejít problémům s páteří.\nMožná Mátýskovi ubližuješ a projeví se to až v dospělosti. Proč má třeba spoustu lidí problémy s klouby, zády - může to být i proto že nás naše matky nutily do všeho moc brzy. I potravinové alergie se neprojeví hned, ale třeba i za několik le. Příkladem ti může být má teta - má dcerku o 5 měs. starší než můj syn - ve 2 měs. jí dávala pribiňáky, normální jídlo co jedla rodina, sůl. podravku, potraviny s lepkem. Ve 3 měsících ji dala dokonce lízátko!!! A projevilo se to v jejích 3 letech. Neprospívá, je malá, podviževená a má alergii na lepek. Toto chceš pro své dítě??? To že nás rodiče také krmily vším, a neodnesli jsme to alergií - asi máme třeba štěstí. Já raději štěstí nepokouším\nNeboj,neubližuju,jelikož mu nic z toho nedávám(sůl,lepe...),dělám mu zeleninu ze zahrádky,rýžovou kaši ze sunaru,kukuřičnou kaši,jáhlovou kaši,pohankovou...pribináka dostal poprvé dneska a nehodlám ho zavádět jako stálé jídlo,je v tom cukr,což mi také nevoní....přesnídávky co tady mám jsou jen bez éček a chemických konzervantů a jsou to jen 3 co jsem dostala od známých,dostat přesnídávku s éčky,buď jí sním já,anebo vyhodím\nDěkuji, děkuji a ještě jednou děkuji. Je to pravda od sousedů je neustále slyšet krteček a jiné pohádky. Proč? Potřebuje malinké dítě koukat na televizi? Myslím že ne, pokud je nemocné vyjímka, vydrží ležet a nastřídačku se s hračkami a knížkami zabaví. Malej by rád chodil , ale sousedka ho vždy šoupne do kočárku aby náhodou za ním nemusela běžet, to se mi teda příčí. Je to se vším , kdybych měla brát všechno podle pediatričky tak děti nesmí nic. Je mi líto i mého synovce(7), mamina ho všude vozila autem a nebo kočárem, také mu pořídili tu motorku na baterku když mu byli dva roky a teď když ho hlídám a někam jdeme v půlce začne bejt protivnej že už nemuže. A kde asi byla chyba ???\nNo nejspíš tam že nebyl zvyklej chodit.\nMAMINKY MATEŘSKÁ DOVOLENÁ , JE DOVOLENÁ ABY SME SE MOHLI VĚNOVAT DĚTEM A JEJICH VÝVOJI A NÉ KDE JE V AKCI NĚJAKÁ VYMOŽENINA, A VYMEJŠLET CO A JAK ZJEDNODUŠIT, ABY SME MĚLI ČAS NA SEBE.\na ješt k těm skejtům... To je skoro celá generace našich dětí nějak postižená? No málo kdy se mi stane abych viděla děti 2-3 letá chodit.\nNo, me by se zas pricila sousedka, co mne pozoruje, jestli vozim dite v kocarku. Jinak je mi 35 a pamatuji si, jak mne mamka rano vozila do skolky v golfkach. Alespon jsem nemusela slapat dva kilaky rano v 7.00. Syn mi bohuzel z kocaru hodne brzo vyrostl. Ale obcas ho jeste vytahnu je mu 3.5. Treba do obchodaku.\nNo tak bydlíme v bytovce o 4 bytech , takže se to opravdu nedá přehlídnout\nBýt tebou, tak se tady o chození do obchoďáku moc nešířím nebo tě některé chytré supermatky zprudí, že v obchodě nemáš s dítětem co dělat, že má radši chodit těch x kilometrů někde venku Ony zřejmě nechodí nakupovat. Já chodím nebo jezdím někdy jen se synem (necelé 2 roky), někdy i s dcerou ( 5 let), protože manžel chodí domů večer a do Tesca pozdě večer se mi chce málokdy, raději jsme spolu doma nebo jdu spát.\nP.S.Jinak jsme taky kočárkoví, přesnídávkoví atd. No a co? Nikoho nebuzeruju, že to tak nedělá, tak ať nikdo nekritizuje ty, co si prostě tu práci raději ušetří a hrají si s dětmi místo lítání kolem plotny.\nNemáš zač,jsem ráda,že jsem vyvolala tolik reakcí,ony se totiž potrefený husy nejvíc ozvou:) Jen jsem vyslovila svůj názor a jsem také ráda,že je nás víc,kteří s tím souhlasí, a to nejen na skejt,autorka má dobrý nápad,leč pro některé z nás je ten skejt jako takový nepřijatelný. No a v neposlední řadě ty poznámky o dítěti chudáku,které umí v nečem víc než jiné,ty mě prostě dostávaj.\nnemám postižené dítě, zato mám dvojčata a k nim o rok a půl starší holku. A taky mám jen dvě ruce. Dvojčecí kočár je těžký, před pěti lety ještě nebyly otočné nápravy a jiná ulehčovadla, takže člověk potřeboval dvě ruce na ovládání kočárku. Asi jsem měla rok a půl starou holčinu nechat běhat volně kolem mě, ne? Nebo ji stále nosit v krosně na zádech, aby nemohla běhat vůbec? Nebo raději nikam nechodit? Když člověk dobíhal autobus, hodilo se, že malá mohla naskočit na skejt a dalo se popoběhnout. I při přecházení silnice jse měla malou raději ve svém objetí (stála na skejtu, já za ní, ruce kolem ní) než abych riskovala, že se mi někde uprostřed pustí kočárku nebo třeba klopýtne. Nebo když ji na delší procházce přepadla únava, občas se jen chtěla svézt, když můžou ségry, proč by nemohla ona? Dvojky začaly chodit dost pozdě, vlastně ve stejném věku, jako byla ta nejstarší, když se narodily. Tak proč by se nemohla povozit? Třeba jen tak, že chtěla?\nNení rozmazlená (těžko rozmazlit nejstarší ze čtyř dětí) a není ani líná. Není ani hyperaktivní. Přesto má ráda pohyb, v šesti a půl letech ráda tancuje, jezdí na kole, na kolečkových bruslích, plave, běhá, skáče, šplhá, cvičí na nářadí, umí kotrmelce, hvězdu, stojku. Ani já nejsem líná, i když toho času na sport a pohyb v současné době moc nemám. Ale bez skejtu by nám před pěti lety bylo když ne ouzko, tak určitě méně spokojeně. A i kdybych byla jediná, komu pomohl, chvála tomu, kdo ho vymyslel.\nA co se týče "chodících" dětí obecně, asi bydlíš úplně někde jinde, protože já už zase hrozně dlouho neviděla vézt se v kočárku dítě starší než rok a půl. Všechny běhají nebo jezdí na odrážedlech.\nKateřina, Anička /3 rok./, Maruška /19 měsíců/\nzcela vycerpavajici odpoved. Dekuji za ni.\nDito, ještě bych chtěla uvést na pravou míru to koupání dětí 1-2x týdně. To, že někdo dítě denně nekoupe neznamená, že ho denně nemyje. Omytí žínkou či krátká sprcha je také hygiena, dokonce o dost šetrnější k pokožce, na čemž se shodnou i lékaři. Pokud stále trváš na tom, že lidi, co se každý den nekoupou jsou prasata, pak je tím prasetem každý, kdo doma nemá vanu, ale jen sprchový kout.\nJsi asi jediná,kdo uvedl koupáni na pravou míru,jaksi si nevzpomínám,že všechny maminky tenkrát v diskuzi psaly,že dítě alespoň omývají.Jen si pamatuji,jak jedna uvedla,že dětské vlhčené ubrousky nepoužívá a že děcko při přebalování otírá plínou(nevím zda vlhkou či suchou) a když je nakládačka,tak omyje prdelku pod kohoutkem,nevím tedy jakým způsobem tato maminka cestuje,zřejmě sebou nosí vlhkou plínu,která musí být za chvíli pěkne zatuchlá,no brr.\nNo ale to s článkem nesouvisí,ani s nijak extra s tím,co jsem napsala,hlavním cílem bylo zastat se Zuzky s tím že jsem uvedla,že zřejmě vše co není podle knížek o dětech je špatně...\nDěkuji , je to přesně tak co píšeš. Jenom by mě zajímalo kolik těch dětí mají opravdu zdravotní problémy. Protože já potkám sotva 1% dětí kteří chodí tak jak mají ve věku tak jak si myslíme že by to mělo bejt.\nnaše pediatrička to věděla, že je šíma chodec. Taky věděla, že je motoricky o 2-3 měsíce napřed oproti normálnímu vývoji a že od narození byl bivoj.\nCo myslíš, že by mi tak asi měla poradit? Paní, připoutejte to dítě pořádně do golfek a nechte ho vyřvat, hlavně ať tolik nechodí????\nNo nevim, ale mně když DR viděla, že jsem půlroční dítě postavila k židli, abych jí mohla něco podepsat, tak se mě ptala, jestli jsem se nezbláznila a vůbec ji nezajímalo, že kdybych ho posadila na zem, tak si k tý židli stejně stoupne samo...\nNaše Lucinka ušla v roce 3 kroky. Blahopřeji k šikovné dceři.\nKaždé dítě je jiné, pro Lucinku (2r) je např. chůze za ruku nuda. A než dojdu na písek, musíme jít 20 minut kolem silnice s hustým provozem. Vozit ji v golfkách je rychlejší a bezpečnější a vyťape se v parku. Vídám hodně maminek s dětmi v kočáře ještě v tomto věku. Až přibude v lednu sourozenec, pořídíme i prkénko. Je to nepochybně i mé pohodlí, budu tak mít pod kontrolou obě děti, když budeme potřeba např. spěchat nebo se prodírat davem či provozem.\nPS. Lucinka taky spí jako andílek.\nNo já boužel neměla takové štěstí od tří měsíců přes den nezavřela oči a přes noc spala 10-11 hodin. Byla sem na děti sama, nikdo mi je nehlídal takže je nenapadlo se mě venku ani pustit, u nás žádné hřiště není a pískoviště si také nenáme kam dát, takže procházky byli na místě.Nikola byla opravdu hyper, moc lidí mi věřit asi nebude ale sama začala sedět kolem 4 měsíce, poté co ji to přestalo bavit tak si v pěti měsících začala sama stoupat, a to všude během týdne se všeho pustila a začala cupitat sama. Paní doktorka mi řekla žeji mam nechat pokud vše dělá sama, a taky sem ji nechala. Byla šikovná, zato Daneček se postavil poprvé ve 14 měsíchích. Ale teď ve dvou letech zvládne vše co Nikolka v roce\nMilá Zuzka, každé dieťa je iné. Sama mám deti štyri a okolo roku len začínali chodiť. Ale o tom to tu nie je. Skôr ide o to, pochopiť, že skejtík – či už kúpený alebo vyrobený - môže byť pre niekoho super pomôcka. Aj keby dieťa vládalo ísť peši štyri km (my máme toľko do obchodu i k detskej lekárke a neraz som išla s deťmi sama), neznamená to, že dieťa ide tak rýchle ako rodič. Skejtík som nikdy nemala – nemám žiadneho kutila v rodine a v predaji to ešte vtedy nebolo, aspoň neviem – tak som veru neraz staršie dieťa dala posediačky do kočíka k menšiemu – k nožičkám – príliš pohodlné to nebolo, na chvíľu to stačilo, ale ničila som kočík, lebo sa prevažoval. Ale predsa len po ceste bez chodníka to bolo bezpečnejšie a hlavne rýchlejšie. Takže v skratke chcem povedať len toľko, že celý tento kolotoč reakcií na to, či je možné a zdravé, že Tvoja dcérka prešla v roku 4 km, spustil Tvoj názor, že odviezť dieťa je rozmaznanosť.\nInak si myslím, že skejtík z článku je výborný nápad – keby som o tom vedela pred 12 rokmi, možno podľa týchto detailných obrázkov by mi ho ktosi vedel urobiť.\npřesně tak jsem vozila malého, jsou 2 roky od sebe,taky sedával na okraji kočárku (hlubokého a potom na té tyčce od sporťáku( byla to makačka aby se mi nepřevrátili ale někdy nevyhnutelné, když byl nemocný, ospalý. mám to na zastávku autobusu asi 2 km, ve městě k lékařce 2 km,neměla jsem nikdy hlídání, takže jezdili oba pořád se mnou. škoda že nás nenapadlo něco tak skvělého vyrobit, ale pošlu to kamarádce, té se to ještě šikne,super nápad.\nhmmm, takže Nikolka evidentně není dítko, které by ve vývoji mělo jít ostatním dětem příkladem.... je prostě trochu jiná (tím nemyslím horší ani lepší)\nPak nechápu, proč ten příspěvek o rozmazlenosti dětí nás ostatních.\nKdyž jsem měla prvního syna, zdálo se mi, že dítě v roce a půl už v kočáru nemá co dělat, Martínek ušel kamkoliv, kdykoliv, nebyl problém.\nKdyž mu byly 2 roky a 4 měsíce, narodil se Tomášek a Martínek musel chpodit sám, nevadilo to, a klidně ušel cestu do města a zpátky, dohromady asi těch 7-8 km, s přestávkou v poradně.\njenomže Tomášek se narodil s vykloubenýma nohama a sice začal v roce chodit, a už bylo všechno v pořádku, ale tu cestu ještě teď v 5 letech nejen že neujde, ale ani pořád ještě ujít NESMÍ, máme zákaz ho přetěžovat, takže kdyby se nám narodilo ještě jedno dítě, když mu byly 2, museli bysme to řešit taky, přestože chodil normálně\ntakže jestli máš dvě zdravé děti, važ si toho, ale nesuď ostatní. Ne každý má děti zdravé a ne každě zdravé dítě vydrží tolik, co tvoje dcera nebo můj starší syn\nKaty, syn 27 měs.\nNechápu, že je někdo schopen věřit takovému nesmyslu, že roční dítě ujde 4 km!!!! Zkuste to řict nějakému fyzioterapeutovi, urcite ho pobavite ) U mě se vám to povedlo ))))))))\ntakové děti fakt existují. Stějně, jako existují děti, které se narodí s váhou 800 g či s váhou 4500 g.\nŘíká se tomu interindividuální rozdíly.\nA proč by tu holčičku takovou mít nemohla(pro mě to byla spíš přítěž a nevěděla jsem co s ním mám dělat).....mě se syn (9,5let)otáčel z břicha na záda už v porodnici při odchodu, když ho sestřičky strojili do mnou donesených věcí domů...(upozorňuju k jejich zděšení )- a měli řeši typu to bude atlet(mimochodem větší střevo na TV by člověk pohledal )\nopačně otáčet to zvládnul do 2měsíců..v 4lezl.. v 6 se stavěl a velmi záhy začal chodit kolem nábytku a později sám.A nezapomenu na to, když začal kolem 9-10měsíce vyskakovat z postýlky....návštěvy nevěřili vlastním očím....(člověk ho dal do postýlky a než došel do obyváku dítě bylo z ložnice za ním.......on se vyhoupl na to horní bříškem přehodil nohu pak se stočil a přehodil druhou a hupnul dolů(takže pod postýlkou měkké dopadiště z dek a polštářů bylo nezbytné).....takže jsem rušila i postýlku velmi brzy,aby si neublížil....(v první třídě ho úča nemohla dostat do 2metrů nad zem)\nDr mi neustále nadávala co ho to učím... Nic jsem ho neučila...byl prostě takhle rychlej..v kočáru mi nechtěl od 15měsíců být vůbec..takže coural taky pěšky...gofky jsem vozila prázdný do města a z města 1,5km tam a zpět....\nMladší(7let) byl pravý opak...lezl od 8měsíců, a chodit začal cca 15měsíců...celkově klidnější dítě, které je nyní na sporty naopak šikovnější.\nTAkže být všemy se závěry počkám na pozdější dobu jak je dítko šikovné a není..každé je jiné a šikovné na něco jiného....a je potřeba se aspoň trošku přizpůsobit dítku a čekat co nachystá na další roky.....nedávno jsem bez Luka potkala sestřičku z porodnice a ptala se co malej atlet co dělá za sposrt.....tak jsem jí oznámila, že teda se splatli neb dítě je rádo, že se všechno nějak naučí....a nějaký sport nehrozí....\nzuzko musim na to reagovat....rozmazlenost matej stale nechodi v roce si prvne stoupnul,cvicili jsme vojtovku, fakt u nekterych deti to neni rozmazlenost\nJá také cvičila vojtovku se synem(špatně se hýbal na půlku těla), nepřeji nikomu, takových slz. Hrůza a pomohlo mu to. Těď prozměnu je moc aktivní, nidko by už na něm nepoznal že mu něco bylo , je to rok co jsme mohli přestat. Ale neříkej mi že děti maminek co mi psali že jsou všechny nějak nemocní?\nJá si prostě myslím, že paní Zuzana nedostala do vínku moc moudrosti. Jde to vidět na názorech a na hrubkách.\nOdsuzuje věci, které si nikdy nevyzkoušela. Chtěla bych vidět, kdyby měla nějak postižené dítě, které samo jít nemůže, nebo jsou děti, které jsou zdravé ale moc toho neujdou a děti které utíkají.\nJá osobně na chodítko nedám dopustit - synovi budou v září 3 roky dcera má 14 měsíců. Na procházky chodí po svých. Když už syn nemůže (lítá tak až z něj pot teče a je hodně uřícený) tak si sedne do kočáru a kousek se projde dcerka. Chodítko používám, jen když jedu do města - podotýkám nemáme auto, takže i kvůli času, abychom stihly autobus. Syn patří mezi útěkáře....\n....taky si myslim,že to nějaké maminy přehánějí. Když vidim i tříleté! dítě jak stojí na "skejtu" u kočárku jak jen valím oči. Má dcera od roku nechtěla být v kočárku( naučila se chodit a moc se jí to líbilo). Takže chodila pěšky do města ( asi 2 km,takže celkem 4 km a ještě něco nachodila ve městě)a vůbec jí to neunavovalo.Takže něco po jejím druhém roce jsem kočár uklidila a nepoužívala.Nalítá toho taky dost a chodíme třeba i na dvě hodiny do lesa,kde se naběhá a energie má počád dost. Když jsem kolikrát viděla svojí ségru jak vozí ve štyřech letech dceru na kočáru do lesa,tak jsem si klepala na čelo. Ale to je o matkách,jak si své děti naučí,hold některé je mají líné chodit,když je pořád tahají v náruči nebo v kočáru.\npro ty, kdo nečtou všechno, to klidně zopakuju (ale stejně to někteří "přehlídnou"\nTomášek je zdravý, od 8 měsíců nemá žádné ortopedické pomůcky, měl je ode 2 dní do 8 měsíců. A v 5 letech nesmí ujít tak velkou vzdálenost, už asi rok chodíme bez kočáru, ale s tím, že když je nejhůř, tak ho nosím.\na pe´ředpokládám, že bude mít i do tělocviku ve škole nějaká omezení, protože není možné do 6 let (to jedeme na kontrolu) nepřetěžovat a pak dát normální zátěž a očekávat stejné výsledky jako u ostatních dětí, nemá na to vytrénované svaly, plíce ani srdce.\ntakže to nebude vždy jenom tím, co si matka naučí dítě, ale taky limitem toho dítěte\nkdo nemá vlastn zkušenost, to možná nepochopí, ale neměl by odsuzovat, když neví, proč to se dítě veze a nejde samo.\nVeroniko,s nemocným dítětem je to jiné,ale tady se mluví především o zdravých dětech. A když jich ve městě potkám několik,tak by mi to přišlo divné,že by bylo tolik nemocných dětí,které neujdou větší kus cesty po svých.\na jak na dítěti poznáš, jestli se narodilo s nějakým postižením, nebo předčasně, nebo má za sebou třeba dvouměsíční nemos a antibiotika? nebo prostě v roce a pl začalo teprve chodit?\nprostě neodsuzuj, nikdy a nikoho\nNikoho neodsuzuju. Ale v tom případě máme národ malejch mrzáků a pořád nemocných.Nebo aspon´ v mém městě ve kterém žiji.\nDano, Ty jsi drsná.\nJá teda o svym dítěti s naprostou samozřejmostí říkám, že má to a to postižení a ráda kdykoli komukoli kdo má zájem vysvětlim co a jak, ale mrzák je na mě trochu silný kafe.\nNejsou jenom děti nemocný a zdravý, je široká škála dětí (i dospělých) a KAŽDEJ člověk má nějaký handicapy v různých oblastech. Někdo je slabej na šplh, někdo na matiku, někdo v oblasti empatie...\nA k tomu ještě existuje cosi, co lze nazvat aktuální kondice a ta třeba dneska způsobila, že včera jsem zedničila na baráku, nakládala seno, byla na pohádkovym lese s dětma, večer zašla do letního kina a dnes od rána ležim v posteli, kašlu, pospávam a nejsem k použití...\nA Ty víš, kolik to dítě ušlo před tím, než jsi ho pokala na sketu ve městě? Co když už 2 hodiny běhalo a teď odpočívá? Nebo chodíš za každou mamkou s dítětem na sketu a pozoruješ kolik toho dítě ušlo? Moje dcerka ujde taky hodně. Nemám trasy kilometrově změřené, ale jdeme třeba hodinu a půl, a pak si stoupala na "kolečka" a chvíli se vezla. A pak zase slezla a běhala nebo šla vedle kočárku s bráškou... Přece nemůžeš vědět, kolik km už mají za sebou.\npředstav si že dětí,které neujdou větší kus cesty po svých,je víc než dost.No a co,každé dítě je jiné,to že tvoje dítě od roka chodí a ujde několik kilometrů neznamená,že všichni musí být jako tvoje dcera.Ta třeba je opožděná zase v jiných věcech-může to být cokoli-řeč,myšlení,jakékoli jiné schopnosti.Tak tady laskavě neodsuzuj ostatní- mimochodem jestli nevíš nic o tom,že tak malým dětem se nesmí přetěžovat kloubní a svalový aparát,nejdříve si prosím o tom něco nastuduj a pak tady komentuj příspěvky ostatních.Taky se nevyjadřuju k tomu,že třeba můj muž dokáže během pár minut vylézt na horolezeckou stěnu a jak je možné,že to nedokážeš ty,takže jsi úplný debil.Každý je holt jiný.\nTakže za prvé,nikomu nenadávám do debilů nebo jiných slov.Takže o mne takhle psát nebudete. A za druhé nikoho neosuzuju. napsala jsem svůj názor a zastala se Zuzky,jak jste se všichni na ní vrhly a hned odsoudili. Tak to koukám bylo v pořádku,co!!! Jinak nejsem jedna z těch,co dítě má podle knih,které přeštu!!! To by to dopadlo.Nechávám jí ve vyvoji,jak ona uzná za vhodné. Ale koukám,že vy těch knížek máte nastudováno asi hodně,co?!Jinak nevim,proč bych jí zatěžovala svaly a klouby!! To já mám nechávat přivázanou doma u stolu aby si chudinka neponičila nohy?! Přemýšlejte ženská! Bych chtěla vidět vás,co by jste dělala,když vám dítě nechce sedět v kočáře a na určené místo dojít musíte!!A takových dětí je hodně,stejně jako těch,co málo ujdou!!\nDěkuji konečně se někdo za mě postavil, poprvé napíšu do diskuse a hned se do mě naváží\nTo se nediv, ze se do Tebe nekdo navazi, kdyz oznacis deti ostatnich maminek ve veku 1 roku za rozmazlene, pokud se svezou na skejtu a netapou pesky jako Tvoje dcera\nPriste vaz slova\nPokud se nepletu autorka psala že jsou synovi dva\ni ve 3 letech se některé děti tak strašně vlečou, že kdyby maminka neměla u kočáru s miminem skejt, tak prostě na to nádraží včas nedojdou a nedojdou...\nMy skejta pořizovat k miminku nebudeme, u nás to není potřeba. Kamarádka se stejně starým klukem a miminem ho mají, protože její syn se prostě děsně vleče - narozdíl od našeho kluka, ten má zase naopak vrtulku u prdelky...\nI kdyby mu byli tri - Tobe do jejiho zivota a do zivota jejich deti a jejiho skejtu nic neni!\nSkejt po domacku vyrobeny je super vec! Setri kasu a vyuziti mit jiste bude.\non by se nikdo nenavážel, kdyby sis s tím nezačala, příště trochu míň srovnávej dítě , ktrý je v něčem napřed s dítětem, který je třeba pozadu.\njá bych taky mohla říct, že nechápu, proč děti v 5 letech nečtou a nepočítají, moje to umí\nje to snad chyba dětí, nebo jsou všechny maminky neschopný, že to děti nenaučily?\ndoufám, že se toto téma nebude dál rozvíjet, já jsem to fakt udala jenom jako příklad toho, že někdo brzo běhá, někdo brzo čte, a nedá se to srovnávat\nTy sis tady asi všechny příspěvky nepřečetla, že? Holky tady píšou, že každé dítě je jiné a jedna z nich taky píše, že i když dítě chodí normálně, nesmí ho přetěžovat, takže pokud by byl sourozenec, tak by to tay musela nějak řešit. Některé dítě chodí v 10 měsících, některé v 15 nebo i později. Stejně tak některé ujde 4 km v jednom roce a jiné ještě neumí chodit. A ve 3 letech některé dítě krásně zpívá apovídá básničky a některé skoro nemluví - i když se rodiče snaží jak mohou, prostě nemluví. Myslíš, že všechno, co jsem tu napsala je vina rodičů? Mám neteř, ktrá chodila už v 8 měsícícha a moje dcerka až v 15. Neteř mluvila, moje dcerka se rozmluvila až ve 2,5 letech po navštívení lázní. Bylo mi to předhazováno pořád - neteř už to umí Tvoje ne... Fakt příjemné... a tak hold někdo ve 3 letech bude běhat po lese a jiné dítě raději sedí doma a kreslí.\nZuzko, nezlob se teda, ale jestliže tvoje dítě chodí od sedmi měsíců a v roce ujde 4 km, tak nevykládej ostatním maminkám, že rozmazlují své děti, když je vozí na skejtu. Většina dětí v roce s chozením začíná a něco kloudného ujde až za rok a pak taky není rozumné malé dítě tolik přetěžovat dlouhou chůzí.\nProstě ses potřebovala pochlubit, berem to, ale nevykládej tu nic o rozmazlování. Díky.\nnešlo mi o chlubení, ale maminka psala v článku že jsou chlapečkovi dva roky, tak jsem se jenom přidala. Škoda poprvé sem napsala do diskuse a hned se do mě skoro všichni pustíte, pochopila bych ještě kdyby roční dítě, ale dvouleté no to mi přijde tak trochu že se to zjednodušuje oboum stranám, ale je to každýho věc.\nMilá Zuzko, taky píšu poprvé a to proto,že tvoje reakce mě docela nadzvedly.Nechápu,že se divíš,proč se na tebe všechny najednou sesypaly.K úvodnímu článku by totiž byla "přijatelná" reakce typu: asi je to dobrý nápad,ale já bych ho nevyužila,protože moje holčička velmi brzo začala chodit sama a ušla toho docela dost.Nebo tak nějak a věř mi,že by se nad tím nikdo nepozastavil.Ale vpálit hned všem,že ostatní své děti rozmazlují,to je silné kafe.Myslím,že maminky "zdravých a čilých" dětí to tak nerozhází,ale jsou tu i maminky dětí,které prostě mají specifické potřeby,ať už z jakéhokoliv důvodu.Vždyť každé dítě je prostě jiné, některé brzo chodí, jiné zase dřív mluví, chodí na nočník apod.Není a nemůže být přece nějaká norma na to,kdy všechny děti povinně už musí umět to a to.\nTakže prosím,příště vol raději slova opatrně a bude klid. K šikovné holčičce gratuluju a přeju pěkný den bez hádanic.\nNo dobře měla sem to napsat jinak, ale když píšu co je pravda nemužou se na mě zlobit, taky sem bydlela chvíli v městě a chvíli na vesnici a obešli sme se bez toho a děti jsou čiperové. Nikde se mi nestalo že by si stoupili a udělali mi hysterické scény že je bolí nožičky, nebo nepujdou tak kam se jde. Asi sem měla štěstí že se děti drží vedle mě a že mi nikam neutíkají\nAno, měla jsi štěstí, tvé děti nemají problém dojít někam dál. Jsou děti, které s tím problém mají a není to tím, že by je někdo rozmazloval. Prostě jsou takové. Můj nejstarší syn by si na baby skate nikdy ani nestoupl, to co jsi popisovala u dcery já dobře znám od svého syna. V půl roce stál atd........ Můj mladší syn je ale od přírody línější, miluje vycházky do lesa, ale nejraději si tam sedne někde pod strom a hraje si. Že by tam musel celou dobu chodit, to ani náhodou. Kdybych neměla u kočárku baby skate, tak třeba k doktorce na objednanou prohlídku s nejmladší dcerou bych asi nedorazila. Kluky jsem vychovávala stejně, chceš mi tedy říct, že ten mladší je rozmazlený, protože jsem ho vozila na baby skatu? Opravdu lehce nevhodně zvolená slova, což je jasné ze všech reakcí.\nCo je na tom že se ve dvou letech veze. Jak už jsem psala mám taky dvě děti - starší bude mít 3 a občas ho na skatu taky vezu - prostě někdy spěchám, nebo je unavený, nebo mi hodně často utíkal. A nemyslím si že by byl rozmazlený, dokáže ujít taky hodně. A to že Vaše dcerka ušla v roce 4 km se mi moc věřit nechce, a jestli to je pravda tak se mi to nezdá moc rozumné, kvůli vývoji kyčlí. Má skoro 14 měsíční dceru, začala chodit před měsícem, něco ujde, ale neumím si představit že by šla 4 km. Ani by mě to nenapadlo, nechci jí tím ublížit.\nZnova píšu - Zuzi, moje roční dcera stála takt tak u nábytku na skejtu by v roce absolutně stát nemohla!!!\nZuzko, i mě se to dotklo. Jak a čím jsem podle tebe rozmazlovala dceru, když prostě v roce sotva stála v postýlce, o nějakém chození se dalo mluvit až v 18 měsících.\nNechci tě urážet, ale jak by ses cítila ty, kdybych napsala že děti které ve dvou letech nedokáží odrecitovat celýho polámanýho mravenečka jsou rozmazlené a zanedbané? Narážím na tvoje konstatování že mladší syn mluví líp než dcerka.\nPříště asi prosím vol méně ostrá slova.\nTo si asi děláte legraci. To že vám dcera ušla v roce 4 km neznamená, že ostatní děti budou fyzicky zdatné jako váš turistický hrdina. Můj syn se narodil s těžkou celkovou hypotonií, chodit začal okolo 17. měsíce a protože trovna tou dobou prodělal 2 velmi těžké záněty ledvin za sebou a mezitím střevní virózu, byl ještě dlouho poté unavený a moc nelítal. Maminky určitě ví, proč dítěti usnadnit pobyt venku, pochybuji, že by v tom bylo něco jako rozmazlování...\nmůj syn byl v roce taky chodec, golfky jsme vůbec neužili (byl v nich tak 20x maximálně). Na druhou stranu kolem nás bylo spoustu dětí, které v roce prostě ještě vůbec nechodily... A pak děti "pecky", které se rády v kočáře vozily i ve dvou letech. Ono je to těžký paušalizovat - pokud na to dítě nemá fyzicky, jen mu nucením k dlouhým tůrám zaděláš na potíže se zádama.\nMám děti o 13 měsíců od sebe a jak se narodil mladší syn, starší dcerka ještě sama nechodila. Takže jsem na korbičce měla udělanou sedačku, kdy seděla a jak se naučila chodit, koupili jsme skate. Neulehčila jsem nic dětem, ale spíše sama sobě, protože když jsme měli být na čas u paní doktorky - poradna s mladším synem, tak to bylo rychlejší, když dcerka stála na skejtu. Pokud bych s ní šla pěšky, tak bych musela i o hodinu a půl vyjít dříve ( začínající chodec to nemá jednoduché), což nešlo zrealizovat kvůli režimu spinkání. Takže rozmazlování dětí to fakt není a ulehčí to spíše maminkám. Je to praktická věc. Jenom - ten orig. skate se dal i zvednout tak, že když jsem dcerku na něm neměla, nemusela jsem ho mít "pod nohama" a zvedla jsem si ho, takže kolečka nejely po chodníku, ale byly ve vzduchu. A taky jsou aretační. Taky si neumím představit zatáčení kočárku se skatem vyrobeným po domácku.\nA jsme zase u toho... Každé dítě je originál. Fakt nechápu, proč si některé maminky myslí, že když něco zvládne jeho dítě, musí to zvládnout i všechny ostatní děti\nTřeba proto, že pohybový aparát ročního dítěte nemusí být připraven na takovou zátěž. Zničíte mu klouby, přetížíte ho a bude mít později třeba skoliózu, ploché nohy, nebo "jen" křivé nožičky...možná to pro svoje pohodlí risknete, ale já tedy v roce svoje dítě zásadně vozila, poponášela a chodil jen jak sám chtěl..ne tůry!!! URČITĚ to není rozmazlování, ale príma nápad.\nMilá Zuzko, už jste někdy přecházela tříproudou silnici obtěžkána nákupem jednou rukou řídíc těžký kočárek s dvou a půl letým dítětem??? Zjevně ne, jinak byste něco o rozmazlenosti nemohla napsat. Osobně stupátko za kočárek mám a poslední téměř půlrok bez něj si nedovedu představit....a tedy v roce moje straší dcesrka začla chodit, jak je u dětí obvyklé, a ušla sama asi tak 100m maximálně, že by dítě ve 12 měsících ušlo 4 km se mi zdá přinejmenším zvláštní...\n...jo a chodila v sedmi měsících....aha, tak už jsem pochopila, že jde o pokus o jakoustakous provokaci, pokud by tomu tak vskutku bylo, což by byl snad zápis do knihy rekordů, byla bych spíš než pyšná, nešťastná, neboť to nemohlo nezanechat zdravotní následky...\nJuillet, mně samostatná chůze v sedmi měsících zas tak divná nepřipadá. Moje dcera to zvládla v necelých osmi. MMCH, zdravotní následky na ní zatím nejsou vidět - v zimě jí bylo 10 let. Obecně myslím platí, že pokud nějakou činnost zvládne dítě samostatně, bez povzbuzování a pomáhání, nejspíš by mu to vadit nemělo.\nmy se nezlobíme....přijde mi to k smíchu.Další kdo posuzuje chování jiných dle svých žebříčků....stejně tak Vás Zuzko mohl někdo napadnout ,že Vaše dcerka nemluví...važte slova a nedělejte z běžné věci něco k zamyšlení.....\nNemyslím si, že skate je nesmysl, naopak skvělé řešení pro dvě děti. Já mám kluky od sebe 6 let, ale z okolí přijímám jen kladné ohlasy. Navíc nevím, jestli je bezpečné a rozumné jít s kočárkem do města a mít druhé batole "navolno". Myslím, že neustálé opakování situace: "batole utíká, zabrzdit kočárek, chytit ho, přivést zpátky, odbrzdit kočárek, ujít dalších 5 metrů..." není řešení, to leda, že by člověk měl svatou trpělivost a moře času. Malému budou dva, do města jezdím zásadně s kočárkem, i když teď už většinu ujde. Ale jsou chvíle, kdy je lepší ho kousek popovézt. Možná mám málo vychované dítě, ale vedle kočárku prostě 4 km neujde a po městě nemůže běhat sám.\nProdám skate používaný cca 6 měsíců, jde za všechny kočárky - přidělává se na zadní osu koleček. původní cena 1200 Kč, nyní 650 Kč. Nosnost má 22 kg, nožičky se vejdou skvěle - jednou jela basa piva "o))). Jesli máte zájem, napište. Jsme z Prahy\nUž jsem tady psala,že má dcera taky od roka chodí pěšky.....Ale zajímalo by mě,když se vám příčí dlouhá chůze pro děti,jak by jste řešili mou situaci,kdy mi dcera nechce být v kočárku ( nechtěla být,ted´jí jsou tři roky )a pokouší se vylézt za jízdy a když jí přikšíruju,tak ječí,brečí a vzteká se a lidi na vám koukají jako na "zlou" matku!!!! Jak by jste to řešili vy? Fakt nejsem ta,která nechá takto dítě vyvádět a dělá,že se jí to netýká. To jsem jí radši nechala jít nějaký ten kiláček,ale byla spokojená a nevztekala se. Tak a ted´ se všichni do mě pust´te.Jsem zvědavá na vaše návrhy,jak na to. Hlavně mi nerad´te,že jsem jí měla vzít na ruku nebo do nějaké klokanky,když ani tam mi nevydržela.\nna to se dá říct jenom jedno, kdo má dítě fyzicky zdatné, ať je rád, a ať dělá to, co jemu i dítěti vyhovuje,ale ať neodsuzuje ty, kdo mají děti jiné\nto je stejné, jako bych já řekla, že Tomášek v 5 letech neujde 5 km, takže si myslím, že když je takový můj syn, jsou všechny děti stejné a tak je špatně, že ostatní 5leté děti chodí takovou cestu pěšky. Nesmysl na první pohled, že ano, ale stejný nesmysl je to i tím opačným směrem\nkaždý ať se zařídí podle sebe a nesoudí jiné, jejeichž situaci nezná\na právě proto, že nejsou všechny děti stejné a ne všichni rodiče mají peníze na vozíček ke kočáru, je fajn, že to někdo umí udělat doma sám a ještě to poradí i jiným\na o to mělo jít a o nic jiného\nale je tu moc takových, kdo potřebují dokazovat samy sobě, že jsou nejlepší a jen ony mají pravdu...\nNaprosto souhlasím. Asi se dotyčná maminka chtěla pochlubit, že její dcerka je tak čiperná (spíše je to k politování, protože je fuška takové dítě uhlídat). Kdyby si ale k tomu např. do dvou let pořídila další mimi a zkusila jít s kočárkem a s dvouletým prckem 4 km do města a ta cesta by jim trvala tři hodiny, tak by jistě ráda sahla po skejtu, který by jim cestu ukrátil. Já si ho nemohu vynachválit, bydlím na okraji města, auto nemám a bez něho bych trávila celé dny jen na cestách, k tomu ještě neustálé lovení syna z příkopů a z louží, takhle cesta krásně ubíhá a já stihnu vyřídit vše, co potřebuji. Ale každé dítě je jiné a o tom to je, takže, prosím, maminky, nechávejte prostor i ostatním a nezevšeobecňujte vše jen podle svého dítěte!!\nAsi ste se v nadpisu nevšimla že má brášku a když jí byl rok tak se narodil, takže není to nej o čtení řádků, ale i nadpisů, já jsem jen tímto chtěla upozornit jak si maminky vše zjednodušují a to není jen s tímhle, sami se zamyslete když někam jdete a vydíte třeba 2-3leté dítě s dudanem a nebo v plínách. Maminky je rozmazlují, je to jednodoší aby se náhodou nemuseli hlídat jestli utěčou , nebo budou plakat a nebo jestli se jim někde počůrají\nopravdu vaz slova\nNektere se zbavi plen po roce a pul, nekterym to trva dele nez dva roky...\nJestli zijes na samote u lesa a mate prostor nechat dite vybehat tech 5 km k lesu, neber treba maminkam z mesta tu moznost, odvezt dvoulete dite na skejtu do park, ktery je vzaleny tri kilaky a jedina cesta vede pres frekventovane krozovatky\nty se absolutne nedokazes vcitit do situace jinych matek\nkazde dite je jine a z toho vychazej a nikoho neodsuzuj\nTvoje dcera usla v roce 4km, fajn\nudelame si ted malou anketu:\nKOLIK JINYCH DETI USLO V ROCEKM V KUSE?\nAt tedy mame jasno jestli jde o rozmazlenost..\nMMCH moje kamaradka ma deti 2 roky a dva mesice od sebe - na autobus a do nejblizsiho obchodu to ma 2km (2tam 2 zpet)a babicku ma na druhem konci mestecka\nDokud mela jen synka, malicky statecne cupital a bylo fuk, kdy se dovali domu\nTed ma deti dve, kojenec ma potreby, ktere je treba nutne resit.. (znecictena plinka , kojeni apod)\na nekolikrat do tydne ji vidim BEZET! kolem naseho domu do kopce s kocarkem a aleho na skejtu! To neni rozmazlenost ani syna a ani maminky\nTomu se rika NUTNOST\nS těma plínama se Vám to taky povedlo!!!! Copak každé dítě je v roce bez plen. Syn je bez plen až od 2, 5 let.Zkoušely jsme ho vysazovat asi od 15 měs. jak se to doporučuje ale nešlo to. Tak nechtěla jsem ho nutit. Tak jsem čekala až si sám řekne. A opravdu jednoho dne si o nočník sám řekl. Od té doby se počůral asi jen 2x. Myslím že je tento přístup lepší, než své dítě nutit, stresovat se z toho...\nVím, že na téma plínky tu bylo popsáno mnoho a mnoho řádek.\nJenom musím sdělit svou radost, synovi je 3 a 3 měsíce a teď několik dní se před den nepočůral a říká si na nočník! Někomu to příjde jako strašné, že tříleté dítě se počůrává, ale pro nás je to vítěztví (už půl roku ho přes den nechávám bez plen, teprve teď si začal říkat, to bylo vypraných kalhot a vydrhnutých skvrn na koberci...). Syn má diagnostikovanou lehkou mozkovou disfunkci, v něčem ve vývoji je rychlejší a v něčem pomalejší. Ale rozhodně bych o něm neřekla, že je postižený...\nBTW: na noc plenu stále máme a ještě dlouho mít budeme.\nMě to divné nepřijde, že seti syn ve 3 letech počůrával, ale ty řeči si umím představit. Tchýně a teta manžela měli řeči už když měl syn asi rok a půl. Nemohli pochopit, že ho sem tam zkouším, ale nechci ho na tom nočníku držet, jak to dělali ony. Syn si opravdu jednoho dne řekl (měl 2 a půl roku). Na noc mu taky dávám plenu, i když je věčně suchá.\nDcerku taky nutit nebudu.\nJak už sem klikrát psala Nikolce se v roce narodil bráška\nTak a teď si představ tu situaci, když by se Tě Nikolka nedržela a najednou by prostě šla a šla a Ty na procházce s kočárkem běžíš za ní, protože se blíží křižovatka nebo cesta a Nikolka prostě jde. Já teda nevím, ale ještě i v roce a půl mé dcerky se mi stávalo, že vešla do cesty a prostě tehdy nevnímala, kde je chodník a kde cesta. Takže než jsem ji to naučila, bylo fakt lepší ji vzít přes rušné křižovatky ( kousek od domu máme křižovatku 2 proudovou křižovatku+tramvaje) na skejt než aby mi vběhla pod tramvaj nebo auto. Ted, ve 3 letech už je to v pohodě, ale v roce a půl nebylo.\nJak už tu psala spousta jiných, každé díte je jiné. Jestli dítě spokojeně ťape vedle mámy spoustu kilometrů, tak ať si ťape. Ale když dítko má akutní potřebu prozkoumat tenhle kamínek, támhletu kytku, pak se rozběhnout na úplně opačnou stranu a je mu naprosto fuk, kam jde máma ... tak potom v tom kočárku občas prostě být musí. Protože takhle bysme 4 kiláky šli celý den. Spíš bysme je neušli, protože by toho měl brzo dost, když lítá sem tam. Navíc co je lepší, jeden hysterák, když má jít do kočárku, nebo desítky hysteráků, když ho chytáte před každým blížícím se autem a ještě z jedné procházky zešedivíte, kdy bude to auto rychlejší než vy ... Stačilo několik málo hysteráků (cca 5) a pochopil, že to tak prostě bude, já se samozřejmě snažím odhadnout vhodnou chvíli, když už se dostatečně vylítá a vyblbne a pak už obvykle jde do kočárku bez protestů.\nJinak synkovi je 17 měsíců, chodí od 14 a kočárek používáme už skoro jen na nákup. Máme to přes 2 km, tak chodíme cca 1x týdně, tak kočárek slouží i jako náklaďák, hodlám to takhle praktikovat jak dlouho to půjde. Jinak jezdíme hodně na kole, to jo baví, i když je tam "svázáný". Navíc jezdíme jen kousek, většinou na nějaké hřiště, do lesa, na nádraží atd.\nZuzko, ty mi pripominas moje tchany. Neber to prosim nijak spatne. Nas synator je taky hyperhypercily, nikdy jsem mu ty kilometry nemerila, ale nekdy mam pocit ze jich ujde snad sto. Je mu 14 mesicu, nechce byt v kocaru, nechce chodit za ruce a max co mi dovoli je ho vzit na "konika" za krk. Zacal se vsim strasne brzo a je desne sikovny, mluvi jak kniha, ale tchanum je to porad malo a taky rikaji, ze si to ulehcuju a rozmazluju ho protoze podle nich rocni dite uz davno nema mit plinky (desna ostuda - jejich genialni deti - hlavne muj muz - je v jejich veku nemely), ma jist davno sam priborem (snazili se mi namluvit, ze od 6 mesicu jedli kluci sami polevky), taky ma umet skakat sipky do bazenu - svagr je umel (ten pry od 6 mesicu i chodil - takze moje dite je zaostale), takze vzali jeho vychovu do vlastnich rukou protoze ja ho jako neschopna matka desne brzdim, a uci ho lezt na stromy, sedet na nocniku (to melo za nasledek, ze malej jenom co ho chci prebalit ma strach ze ho budu chtit posadit na nocnik a spusti hystericky krik a moje vychova je v tahu), ma spat sam v pokoji, tuhle ho nechali vymachat celeho v kasne a pak ho jako vychovny trest nechali jit v mokrem obleceni a botach domu aby videl ze to nesmi delat (prece se oni nezamoci, kdyz pry plakal aby ho vzali do naruce) a ted k dovrseni vseho ho uci prechazet silnici. To tady radsi nebudu ani popisovat. Ale ve chvili kdy jsem se tohle dozvedela uz k nim nesmi. Tak snad si chytraci uvedomi, ze to neni o moji lenosti, nebo pohodlnosti, ale o tom, ze se snazim aby se vyvijel postupne a snazim se jej spis vest nez ridit. Nechci z neho vychovavat stroj, ktery sice vsechno umi brzo, ale je ochuzeny o lasku protoze na to proste nebyl cas (napriklad pri tom vsem co jejich kluci umeli je nenaucili, ze se maji rozdelit, neco nabidnout, pomoct v nouzi, zit pro svoje dite, obcas mu taky neco koupit - hracky a darky totiz dite taky zbytecne rozmazluji!!!!!)\nTim vsim chci rict, ze kazda mama proste vi, co si jeji dite muze dovolit a co nezvladne. Pokud ujde 4 km je dobra a urcite kdyz je unavena ji pomuzes, stejne jako maminy jejichz dite to proste neujde. A ze si zadelava na pozdejsi problemy? No k tomuhle se fakt stavim skepticky - kdyby clovek mel vsechno delat spravne aby neuskodil, tak snad nemuze delat nic. Napriklad co muze dite jist a co ne a kdy to mi leze uplne na nervy - nas malej miluje celozrny pecivo a vubec jsem neresila ze ho muze buhvi od kolika let, nikdy s tim problem nemel a kaka v pohode.\nDěkuji i tak trochu za zastání, je pravda že kdyby sme měli brát všechno podle doktorů tak nemužeme nic a naše ratolesti už vůbec. Je pravda že i když mi stále ve třech letech nemluví tak sem jí na procházkách a večer při usínání vyprávěla a nebo zpívala. Daneček 2 roky mluví lépe jak Nikolka a mam na něj stejnej metr(nevim jak jinak to napsat). No prostě hlavně že jsou šťastní a usměvaví.\nAhoj,nenapadlo tě někdy,že to může být znak nějaké poruchy? To že tak brzo ušla tolik kilometrů a neprotestovala,může znamenat že nepozná pocit únavy a nebo má snížený práh bolestivosti. A ve 3letech nemluví... Mohla jen začít s něčím brzy a s něčím čeká,ale napadl mě autismus,třeba jeho lehčí forma(dítě nemusí být zahleděné do sebe). Má dcera autismem trpí a vypadá úplně normálně. Ber to prosím v dobrém,nemyslím to nijak zle. Jen je dobré,když se na to přijde brzy,my takové štěstí neměli.\n....koukám jak z jara,co to máš za tchány! Ani se ti nedivim,že tam dítě už nechceš dávat.Já bych se zachovala stejně. Držim palce,at´ se zlepší jejich chování.\nTo celozrné pečivo bych neřešila Syn má problémy se zácpou a celozrné pečivo nám docela pomohlo. Nechce jíst zeleninu a to ostatní stráví téměř beze zbytku a výsledkem je pár kamenných bobků za uherský rok :-( Když už jsem nevěděla coby, tak jsem zkusila celozrné pečivo a občas nějakou cereální nebo musli sušenku - jaká hrůza, před rokem jsem byla přesvědčená, že něco podobného nedostane do pusy nejmíň do 2 let No a výsledky jeho trávení jsou mnohem lepší\nJinak chodí od 14 měsíců, teď v 17 měsících používá tak 10 slov a to jen příležitostně a některé docela zkomolené :-( Ale pleny přes den nemá od 15 měsíců Beru ho na normální záchod, nočník nějak nepochopil Přitom se třeba rychle naučil, že venku na hřišti se chodí někam stranou ke křovíčku a i v novém prostředí si sám vytipuje "vhodné" místo Je prostě svůj I v tom mluvení, výrazy které si oblíbil, to je taky kapitola sama pro sebe\nProstě každé dítě je jiné, a obecně platné rady je lepší brát jako orientační doporučení, ale řídit se hlavně selským rozumem podle toho, co dítěti vyhovuje.\nNemáš za co. Jen jsem se přidala,když všem bylo divné,když tak malé dítě ujde tolik. Tak jsem aspon´ napsala,že jsem to doma měla taky,že takových dětí může být více. Ale zase jsou také děti,které jsou fakt líné. Ale třeba takový dudlík ve třech!!! letech to je spíše už pohodlí matky. Než nechat vyřvat,tak radši uspokojit dítě takto. Někdy kroutím hlavou co,matky radši dají dítěti a v kolika letech,jen aby ho umlčeli a " zbavyli" se ho.\nHmmm, no tak pro me osobne je prijatelnejsi dudlik ve trech letech nez nechat dite vyrvat v jakemkoli veku. Kazdy to vidi jina. No a predcasne vysazovani na nocnik je vyslovene skodlive, pekne se tim muze vypestovat stresova zacpa, ktera muze trvat cely zivot a vyustit treba v rakovinu tlusteho streva a konecniku. Syn mel plenky do tri let a dcera uz ted v sedmi mesicich dela bobek na zachod, protoze do plenky odmita. Kazde dite je jine a neexistuje pro vsechny platny navod na vychovu.\nAhoj, mě nechtějí jezdit v kočárku dvojčata ) Začali s tím chvilku po roce, hned jak se naučili chodit. Pěkně jsem zhubla a zrychlila se v běhu. Sportem ku zdraví! M+4\njá jsem to prostě vyřešila tak, že jsem golfky po týdnu přestala používat a pořídila krosnu - do té jsem ho v případě velké únavy dala na odpočinek (jen při celodenních výletech). Na běžné vycházky jsem v báglu nosila šátek, a při únavě nebo když jsme potřebovali být někde rychle jsem si kluka uvázala na záda do šátku.\nBumbi, mě se holka nechtěla nosit ani když jsem jí sama vzala na ruku nebo se jí zeptala. A krosnu bych fakt nezvládla. Jsem drobnější a tu tíhu bych neunesla. Partner se mnou pořád nebyl,aby jí mohl nosit on na zádech.\nahoj, chválím šikovného tatínka!!!\nmně dcera cca od 1,5r ťapala dobře, kočárek jsme používali, ale byla i zvyklá na delší procházky. přesně v jejích 2letech se nám narodily dvojčata, a sice byla schopná a zvyklá ujít kus cesty sama, alre protože začala hodně žárlit a vůbec chovat se jako miminko (maminky určo znají), byl najednou problém, chtěla opět do kočárku. máme tandem, takže jsem ji občas v případě nouze dala mezi kluky, občas do šátku. jenou jsem takhle jela po Praze sama bez manži - 1mimi v šátku, 2.mimi a dcera v tandemu, no byxl na nás pohled a ty soucitné komentáře... :) nicméně vždycky ji nutím tapat po svých, ale pochopím a umožním na chvilku, když se chce svézt, je to projev žárlivosti, ne lenosti. po čase když se žárlení upravilo, ťape už sama. i teď v jejích 2,5letech si beru na procházku šátek, na 5min má někdy potřebu se ponosit na zádech, a pak je zbytek cesty ok.\nskate jsme chtěli kupovat, ale nešel nám na tandem přidělat, ale zvládli jsme to i bez toho.\nopravdu mě dokázala naštvat kamarádka, která když nám hlídala dceru (to jí byly přesně 2r) během mého měsíčního pobytu v porodnici s dvojkama, si stěžovala jaktože mám tak línou dceru, že jí nechce chodit. sama má jen jedno děcko. dcera byla beze mě poprvý, na 1měs, žárlila a potřebovala se srovnat s novou situací, a to že najednou nechtěla chodit dlouhé tůry a byla víc unavená než obvykle, protože byla rozhozená z nové situace, a potřebovala pochovat, potěšit, pomazlit, to jaksi pochopit nedokázala.\nChtela bych jen nadhodit, jak to funguje jinde. Bydlim v zahranici - v Irsku - a tady je bezne vozit deti na kocarku az do 3 let - i vice?! Zuzka s tim asi nebude souhlasit, ani ja ne. Momentalne cekam druhe miminko a prvnimu budou 2 roky a 2 mesice az se druhe narodi - vetsina okoli i manzelovy rodiny nechape - proc NECHCI porizovat dvojkocarek a jak to budu zvladat. Vcera jsem se byla v obchode pozeptat , ktery skate pujde k nasemu kocarku a pani prodavacka taky nechapala proc nechci koupit dvojkocar nebo alespon pridavne sedatko.Taky uvazuju o skatu - a to hlavne proto, ze prvni ditko je lenivka a casto "nema nozicky". Jen tak obecne si myslim, ze maminky a hlavne tchyne a maminky odrostlych deti radi prehani - kdyz nekdo ujde v roce X kilomentru - muze to pro ne znamenat v roce tj od 12-23 mesicu , a uz si tezko vzpomene jestli to bylo v onech 12 mesicich nebo az nekdy ke konci prvniho roku.......\nA proč si vlastně nechceš koupit ten kočár? Já mám děti víc od sebe, tak jsem to nemusela řešit, ale takto mi to přijde o moc pohodlnější pro matku i dítě a taky bezpečnější...moje děti jsou divočáci (až na prostřední, s tou to šlo dobře) a mě to jejich pobíhání blízko silnice tak deptalo, že vozím na kočáře dokud to jde. klidně do tří let, i dýl, nevidím na tom nic špatného. Malá má dva a půl a už moc na kočár nechce, ale kde je blízko silnice tak prostě musí, zato ji nechám vylítat v parku a na místech kde je to vhodné. Navíc na kočáře spí a my často jedeme z domu na celý den, a co je taky důležité, vozím na kočáře všechny věci se kterými bych se jinak musela tahat, takže já říkám slába kočárům, já bych teda bez nich nebyla.\nJö a malá ušla v roce a půl taky taky 4 kiláky, ale šla s přestávkami, lesem, kde jsem ji nemusela omezovat /za ruku nepůjde ani za nic), a když byla unavená sedla si na kočár. Takže to není o pohodlnosti a nechození, ale o bezpečnosti, a taky o rychlosti, zásadně beru kočár když někam máme přijít načas a nestíhám. Fakt by mě zajímal důvod proč si to někdo dobrovolně komplikuje, určitě se nedá říct že dítě coo se vozilo dýl v kočáře nebude později chodit, jsme všichni tůristi.\nJe mi líto Zuzky, že se do ní hodně lidí pustilo. To stačí trochu jinak se vyjádřit a už je oheň na střeše. Zuzka zkrátka měla pozitivní zkušenost s dítětem v jedné oblasti, ve které je mimořádně šikovné. Její poznámka o rozmazlování jistě nebyla myšlena "zpatra", vždytˇ otázku co je rozmazlování a co ne jistě řeší každá dobrá máma v každodenním životě. Je to i o té internetové komunikaci, kdy jeden nevidí druhému do očí. To se pak rychle odsoudí na základě jedné věty. Můj syn, ještě mu nebyly 2, je zase nadaný v oblasti řeči(slovní zásoba i výslovnost) a já mám strach se k tomu vyjadřovat na internetu i ve svém okolí, právě z těchto důvodů- to si pak řeknou po straně co ho všechno učím napřed, jestli z něho nechci mít genia atd.,(jen proto, že jejich XYPepánek ještě nemluví)... jako bych ta slova slyšela. Je to smutné, ale mám obavy, že opravdu nejlepší je mlčet. Každé dítě je originál se svými klady i zápory.Asi tak.\nDěkuji také sem nečekala tak ostrou kritiku, jem přijde že když ve městech potkávím maminky že to s dětmi trošičku přehání. Viz víše dudlík ve třech letech,pleny atd... A myslím si že je to i s chůzí.Maminky si v dnešní době vše zjednodušujou, na ně byla jiná míra a nikdo z toho žádné zdravotní problémy nemá (nebo ti co mi psali jsem nějak něčím poznamenaný, to by museli bejt všichni?), všechny sme museli do jeslí kde sme museli sedět na nočníku, do roka byli bez dudlíku atd. Málo kdy potkám maminku která jde s dítětem do tří let bez kočárku. Děti mají mít pohyb-podle mého názoru. Nikdy sem děti do ničeho nenutila, všechno přišlo samo, i pani doktorka koukala když jí Nikolka v sedmi měsících přiběhla do ordinace sama bez pomoci. Doporučila nám velice kvalitní obuv proto aby se jí nožičky vyvinuli v pořádku. Mrzí mě že Nikolka nemluví, ale zase vinikala takto.\nDŘÍV TAKOVÉ VYMOŽENOSTI NEBYLI A MAMINKY TO S NÁMA ZVLÁDALI TAKÉ, NENÍ TO SNAD PRAVDA?\nA není spousta lidí kteří mají velké problémy s klouby, zády atd? Klidně to může být z toho jak nás naše maminky nutily brzy sedět, stát. Sice to nejde dokázat....\nStačilo mi jak tchýně zahlásila, že by mého syna naučila chodit....!!! Copak to jde? myslela jsem že vyletím z kůže. Pořád měla řeči, že syn nechodí ve 2 letech čůrat. podle mě má každé dítě své tempo a vývoj nejde urychlit, spíše zbrzdit....\nNevím, o co se stále dohadujete. Nechcete se snad vracet do doby, kdy např. skoro všechny děti museli do jeslí, do roka nenosily pleny, proto, že se s nimi nikdo v jeslích nezabýval a když se ještě počurávali, tak v tom byli často celý den. A proto se maminky snažili je to rychle naučit. Tohle bychom snad našim dětem nepřáli. Mohli bychom být rádi, že děti v téhle době mají větší pohodlí a nehledat na všem mouchy.To bychom si taky mohli říci, že naše maminky na nás praly na valše, tak mi dneska automatickou pračku taky nepotřebujeme a našli bychom ještě mnohé další vymoženosti téhle doby!!!\nJo a teď netrpělivě čekám, kdy se mi Zuzka ozve a doporučí mi vrátit se do základní školy a naučit se pravopis!!! Není to legrace prudit!!!\nAhoj,na tyto stránky zavítám opravdu výjimečně a opravdu se většinou nestačím divit.\nMám dvě děti,dva roky od sebe.Skate ke kočárku jsem nekupovala,protože na náš typ kočárku v té době žádný nešel a v té době jsme na tom nebyli finančně moc dobře,abych kupovala jiný kočár.Neměli jsme ani auto,takže vše holka musela odťapkat.Delší cesty jsme jezdili autobusem nebo vlakem.Pokud jsem s ní potřebovala k doktorce,tak jsem jí posazovala do kočáru vedle ségry,v tom byl perfektní,protože byl hodně prostorný.\nPrávě v situacích,když je dítě nemocné a je potřeba jet k doktorce nebo je po nemoci a musí se šetřit,bych takovéto udělátko velmi užila a ocenila.\nTaké nesouhlasím s tím,že by se mělo dítě jen vozit,ale jsou situace,kdy to ulehčí život mámě i dítěti.\nPo přečtení pár příspěvků pod článkem jsem si spíše řekla,že jsem moc ráda,že máme počítač až teď,když jsou děti velké,protože jsem měla čas se jim věnovat,když byly malé a neseděla jsem u počítače,který je strašným žroutem času.Doma ho nyní využívám na vyhledávání pro mne potřebných a užitečných informací,tak proto tyto stránky navštěvuji opravdu naprosto výjimečně.\nMela bys zit v zahranici, skolil by te infarkt... tady (Nemecko) vidam deti az do 5ti let v golfkach a s dudlikem, uz se tam sotva vejdou a nohy maji na zemi. To uz podle me prehaneni je. Ale dvoulety dite teda ne- starsimu synovi budou 2 roky za mesic, a nosim ho na zadech (mladsi dite je v kocarku)- ne ze by neusel ty 4 km, to ujde v pohode, ovsem maximalne na cyklisticke stezce a jeste musi byt prazdna- chodi cikcak, rozhodne ne u kraje, za ruku se mnou nikdy nepujde, pri pokusu vzit ho za ruku zacne nepricetne jecet a utikat, a ze to umi sakra rychle uz vidim jak ho nahanim s kocarem. A ted mi vysvetli jak bych s nim mela chodit nakupovat, do mesta cca 1km po uzkem chodniku (sotva se vejdu s kocarem kocaru) vedle frekventovane silnice, predpokladam ze by ho do peti minut srazilo auto, nebo bycho ho tahla hystericky jeciciho smykem. Takze do civilizace nosim, tam kde ho muzu vypustit ho necham samozrejme behat.\nV jeslích to chodí dns tak, že všechny děti (starší rok a půl) musejí mít plínky. Nezájem, pokud si řekne, že chce na nočník.\nDudlík doporučují všechny dětské lékařky v případě, že jej dítě nahrazuje palcem, rohem peřinky a podobně. No je lepší dudlík ve třech letech, než palec v pěti, že Zuzko.\nA tvoje dcera nemluví? Možná by ses měla nad tím ttrochu zamyslet, jelikož moje dcery mluví od roka ve větách a jediné, co slýchám je, že je vidět, jak se jim maminka věnuje\nA měla jsem je po dvou letech a samozřejmě se skatem, jelikož je to velký pomocník a nechápu, proč jsi ty, Zuzano, tak opovržlivá vůči novým vynálezům. Dřív taky mnohem víc pomáhaly babičky, tatínkové, ale teď? Která z maminek má k ruce babičku...\nA nauč se, Zuzano, pravopis, tvoje hrubky, výlety s měkkým I a podobně se nadají číst!\nRe: dudlíky, plínky...\nJá taky nemam nikoho kdo by mi děti hlídal.\nHolt sem asi zastaralá, no nato že mi je 22 tak super, jdu mezu babky si rozdat rady.\ntedy když jdu s dobou a využívám její výdobytky tak děti rozmazluju?? Tak věřím, že jsi důsledná a nepoužíváš ani takové věci jako papírové pleny (naše mamky se bez nich taky obešly), nikdys nedals dětem masozeleninovou přesnídávky (maminky taky neměly k dispozici), nepereš v automatické pračce (to zas neměly naše babičky a v pohodě zvládly vychovat i víc dětí a k tomu ještě pracovta na poli) o takových věcěch jako myčka, sušička ani nemluvě....že bychom se rovnou vrátili na stromy, ne?\nAno, hodně lidí se do Zuzky pustilo, neb její názor o tom, že skate por 2 leté dítě je rozmazlenost je fakt jednoduchej. Sorry.\nMladší syn se mi narodil, když bylo staršímu 18 měsíců a teprve v těch 18 mes. začal chodit. Měla jsem na děti tandem a pak jsem pro staršího do 3 a půl měla skate. Mladšímu jsem kočár zrušila v 2 a půl a oba kluci jsou v pohodě a rozhodně ne líný. Bohužel mi ten 6 letý dodnes přes den spí a něm, nemůžeme na celodenní výlety.\nTaky by mi ty tvoje 4 km nestačily. Byla jsem zvyklá chodit s klukama denně na 8-10 km procházky, což bez možnosti je lupnout do kočáru nejde.\nCO zvládala naše matky je věc jiná, doba jde dopředu a kdo má tyhle kecy, tak at se zbaví VŠECH vymoženstí doby, včetně léků apod.\nPokud by zuzka jen konstatovala, že ona se obešla bez podobných pomůcek, tak v pohodě, ale bohužel byla zbytečně moc chytrá.\nZuzko, bud v pohode a nenech se rozhodit. Delej si to proste tak jak to citis. Hodne lidi te tu odsoudilo za jednu vetu, ktera ani nebyla podle me myslena zle, a je tu hodne kritiky i na to ze jsi "chytra" nebo ses chtela pochlubit, ale skoro v kazdem prispevku je dalsich spousta "chytrych" vet, ktere treba ostatni maminy taky nemysli zle. Prijde mi drsne, te strasit ze tvoje dite bude mrzak, nebo postizene a dokonce ze by snad mela mala mit nejakou poruchu!? Proboha holky to vam fakt tak lezi v zaludku ty 4 kilometry? Me osobne je uplne jedno jestli je tvoje mala ujde nebo ne :) a asi by me nenapadlo se nad tim pozastavit tak, ze tu budeme mit tak sahodlouhou diskusi. A jenom na zaver, odbornici rikaji, ze pokud dite nemluvi do dvou let, neni to sice uplne v poradku, ale taky to neni zadna tragedie, od tri let teprve zacina problem. HOdne stesti a nenech se odradit v posilani prispevku do diskusi :) nakonec je to docela zabava to cist.\nJo a pro zasmani (nebo spis k zaplakani) - udelala jsem dnes vyjimku a pujcila maleho tchanum. Vratili mi celou svacinu vcetne celeho piti a na muj dotaz co mu davali cele odpoledne pit mi rekl tchan ze on taky vydrzi cely den nepit!!!\ntak to by mě zajímalo, jestli jim malého ještě svěříš, já bych to už neudělala a mohli by být naštvaní a uražení jak by chtěli.\nnejsou tcháni náhodou učitelé? nebo třeba voják? nebo tak něco, ti občas mají kompexy z práce\n(já taky učím, takže to nemyslím nijak zle proti učitelům )\nAhoj, já se přiznám, že jsem nečetla diskuzi, jen mě zaujala informace, že když dítě ve dvou nemluví, není to podle odborníků úplně v pořádku. No my vůbec podle odborníků nejsme úplně v pořádku, trojčata, to je jistě od přírody tak trochu úlet, nicméně kluci začali chodit v 16 měsících (a nikdo to na nich nepozná) a mluvit ve 26. Dnes, ve 3,5 mají slovní zásobu ... no, obrovskou, jejich hlášky baví celé široké okolí, rýmují, dělí zcela bezpečně slova na slabiky, poznají, na kterou hlásku slovo začíná, a tak. Jedna z výhod, kterou mají matky od trojčat, je ta, že tak docela nestíhají sledovat vývojové tabulky :)\nTýjofka, Hano, ty fakt umíš říct věci od podlahy i od srdce. Líbí. :) Evidentně jste právě vy nedostali tolik dětí naráz jen náhodou. :) Hodně štěstí.\nSoňa dvě dětičky\nNěkteré z vás si stěžují na dobu, vy jste možná jedly pribináky a podobné smetanové dobrotky už ve čtyřech měsících, ale není to kojení prověřené už tisíce let?\nS nošením šátku je to stejné, kolik kultur je pořád používá. Nebo mi chcete říct, že jsou zastaralí?\nMimochodem, já děti "tchánům" nedávám od doby, kdy v 9 měsících dostal syn tabulku čokolády, sice tu malinkou, ale...\nOno mu to totiž chutnalo a byl klidný, napít mu taky nedali\nVúbec nechápu tu vaši ohnivou diskuzi, za prvé bych si nedovolila kecat někomu do výchovy a za druhé i já teď sháním skeat, protože jinak v klidu sama do parku nedojdu, mám 4 měs. holčičku a 19 měs. syna, ktarý je úžasný sprinter, ale neposlušný ))a hlavně jsem z města a tlačit kočár a za ruku tahat syna mi dost dobře nejde, myslím samozdřejmě rychle přes cestu.On málokterý řidič zastaví na přechodu a někdy je to opravdu divočina\nVYpada to, ze Zuzku holt nerozmazlovali a tady jsou ty nasledky. Ja osobne to povazuju za osobni vec kazde maminy jestli dite nese, veze nebo nebo necha ubehnout v roce maraton, jestli ma dite dudlik a nebo plinky. Tedy je to jeji vec pokud to neposkozuje decko, a ze by svezt se na prkynku poskodilo dite vic nez ujit takovou streku to pochybuju. Co se tyka dudliku a plinek, normalni dite to nebude vyzadovat do dospelosti, nekdo skonci driv a jiny pozdeji, nikdy nezname u cizich deti okolnosti tak do toho nemame co mluvit.\nJak by ses Zuzko citila kdybych tu napsala ze to ze tva dcera nemluvi je znak jeji rozmazlenosti, a tvoji lenosti, ze se ji nevenujes, protoze to ja jsem se svym detem venovala a v roce a půl mluvily jak kniha / a to nekecam). Asi nic moc, ze? Tak si priste rozmsyli nez budes neco (a nekoho) hodnotit. Ta prvni veta je nadsazka, ale mozna v ni pri trose upripnosti taky najdes zrnko pravdy.\nHi hi, no já mám dcerku 2 roky a 9 měsíců a stále ji nosím v šátku Upozorňuji, že je ZDRAVÁ a líbí se nám to\nTak to já si neumím představit, že bych měla syna nosit ještě v šátku. ve svých 33 měsících váží přes 18 kg, a měří 105 cm. (po tatínkovi je vysoký). Ale svou 14 měsíční dceru kojím a jsme spokojené obě. Nechápu tady ty názory, že 4 měsíční kojenec by měl jíst to co zbytek rodiny.\nTo je dcerka stará jak můj syn.... Ale to nošení si fakt neumím představit. Asi dcerka není taková váha...\nBohužel já jsem šátek nepoužívala.\nZuzee, jde to, taky to občas praktikujem ,ale spíš jenom abychom zahnali žárlivost (psala jsem výš). mojí Andě budou v říjnu 3, váží 16kg, ale jsem zvyklá ji nosit od malinka, takže občas nahodím an záda, moc se jí to líbí, a tíha není taková, když je dobře uvázaná. ona nějak nemůže skopusnout že se do teď nosila a už nemůže protože se nosí bráchové. 10min denně jí stačí, je pak klidnější.\nKdyž maminka pospíchá.je dobré mít caparta před sebou,a udávat sama tempo. Já bych se ale bála, aby nestrčil nožičku do kolečka, chtělo by to ještě kryt.\nMartina Č.B., syn 1rok, dcera těsně před narozenim\nahoj, chtěla bych moc poděkovat i za uveřejnění fotek ručně vyrobeného skejtu. Máme syna, kterému za pár dní bude rok a dcerka se nám má během několika málo dní narodit. Přemýšlela jsem, jestli koupit tandemový kočár, nebo jestli bude stačit skejt. Mám moc šikovného svého tatínka, je to kutil každým coulem a ten se snaží něco podobného na náš kočár Quinny vymyslet.. Syn ještě sám bez držení nechodí, tak nevim, jestli by byl schopný se udržet i na tom skejtu..a hlavně aby chápal, že se za jízdy nesmí pustit...tak uvidíme. Ale moc děkuji