Josef Kozák: Z Hamburgu na kole - 2010\nPoslal pepik v Tuesday, 07. September 2010 @ 21:01:01 CEST (2406 čtenářů)\nKde vznikla idea, že letos pojedeme na kole do Hamburgu, nevím. Možná jsme se sebevědomě inspirovali u cestovatelů Michala a Lucie, kteří svůj objezd světa na kole trénovali právě na této trase. Každopádně myšlenka projet údolí Labe z Prahy až k ústí do Severního moře nás zaujala hned vloni po loňské cestě Praha – Mnichov – Praha.\nIdea to asi nebyla špatná, protože řady zájemců o toto cykloputování se časem začaly rozrůstat. Termín byl stanoven na začátek července, kdy jsou dva volné sváteční dny. V jednu chvíli to vypadalo, že nás do Hamburgu pojede více jak deset. Nakonec si ale účast v expedici vybojovali jen ti nejodhodlanější a nejpřipravenější.\nSamozřejmě Vašek, naše sluníčko. Jednak si bez něj už své cyklocesty ani ne-dokážeme představit, jednak ani tentokrát nic neponechal náhodě. Celou zimu poctivě trénoval, jaro věnoval vedle tréninku i přípravě strategické. Sháněl mapky a obětavě je skenoval.\nJolana se pravda chvilku rozmýšlela, přece jen dovolená je časově limitovaná, ale opravdu jen chvilku. I ona patří k základním stavebním kamenům našeho týmu. Sice se přiznala, že přípravu krapet podcenila, najeto měla z nás všech nejméně, ale snad to bylo nakonec ku prospěchu věci. Aspoň na nás nemusela nikde čekat a nespotřebovanou energii vybíjet jinak než na kole.\nKdo naopak nic nepodcenil, to byla Šárka. S cílevědomostí sobě vlastní si předsevzala, že letos se tedy opravdu cesty zúčastní, ale nejen to, ona cestu i dokončí!!! Navzdory lehké nedůvěře celé své rodiny si pořídila hůlky a chodila, chodila a chodila. V zimě je střídala s běžkami, chodila celou zimu, celé jaro, celé léto. Denně. Když vykouklo sluníčko, přesedlala na kolo. A jezdila a jezdila. Až jsme měli strach, jestli nakonec nevyškrtne z cesty ona nás. Celou přípravnou fázi završila (krize nekrize) koupí nového kola.\nKarel se chystal také, i když svoji přípravu tentokrát tajil. Jisté je, že na každý tréninkový výlet byl kdykoli a kamkoli ochoten jet, i když dostal avízo třeba pouhé dvě hodiny před startem. Jednoduše: jako pionýr či skaut - vždy připraven. A tak také působil i na trati. Na start se dostavil přesně, poučen loňskými zkušenostmi vybaven účelně, střídmě a prakticky. Nezapomněl ani na notýsek, kam s pečlivostí sobě vlastní zapisoval veškeré výdaje.\nA pak se do základní sestavy probojovali nováčci Marcela a Jirka. Pár z Moravy, který je velmi zkušeným cyklistickým tandemem. Již několik let jsme jim účast nabízeli, oni však vždy s díky a přiznejme si i s určitými obavami odmítali. Až letos. Na společně stráveném Silvestru zaznělo neuvážené: tak my to tedy zkusíme. Mám pocit, že se později oba tohoto svého vyjádření zalekli, nicméně ani jeden si to nepřiznal. A tak začali makat. A to doslova a do písmene: makat. Zásobovali nás sms typu, co už vše odjeli, kolik mají najeto a jak jim to jde. Vzbuzovali tím u mne permanentní stres, neboť když jsem jejich přípravu násobila koeficientem stavu mé tělesné schránky a věkem, vyšlo mi, že bych v porovnání s nimi měla být spíš Marcelčiným klientem (stará se o domy se sociální péčí), než vůbec vlézt na kolo. A i oni nakonec pečlivou a poctivou přípravu korunovali: jednak si koupili po dlouhém zkoumání a přemýšlení výbavu, a poté si poctivě nabalili všechny věci potřebné na týden a vyjeli do 100km vzdáleného penzionu, aby tam přespali a v neděli večer se vrátili domů. Radovala jsem se z jejich hlášení, že je to opravdu super, si takhle na kole vyjet. Jen mi opět zablikalo světýlko: 100km? V Beskydech?\nAle nevzdala jsem to a trénovala jsem také. Najeto jsme nakonec s Pepíkem měli cca tisíc km, ale jelikož bylo na jaře špatné počasí, bylo to maximum možného. Pak už jsem se jenom vpředvečer pomodlila, zakázala si myslet na poznámky typu ty ses zbláznila, na Šárčino nové kolo i na nadupané Moraváky. Přesto jsem se na start dostavila trochu s křečovitým úsměvem a s pomyšlením, že vlak civilizovanou krajinou podél Labe jezdí všude.\nA Pepík? Ten si zcela důvodně vzhledem ke své skvělé kondici žádné obavy nepřipouštěl. Vzorně vyladil obě kola a zkompletoval německé Vaškovy mapičky. Pochvala. Velké úsilí ale věnoval již od vánočních svátků přepravě. Spekuloval, jak se z Hamburgu, pokud tam dojedeme, dostaneme zpět do vlasti. A co když tam nedojedeme? Jak potom? A tak po logické úvaze usoudil, že nejlepší bude, pokud pojedeme obráceně – tedy proti proudu řeky. Vlakem se dopravíme všichni do Hamburgu a pak pojedeme, co to dá. Do Drážďan či do Děčína musíme ve stanoveném termínu deseti dnů dojet a pak už nás někdo vyzvedne, či dojedeme s českými drahami. Tato varianta se nakonec ukázala jako velmi pesimistická, ale náš velitel byl připraven na vše.\nNastala tedy druhá etapa Pepíkovy práce: po odsouhlasení všech (i těch ještě potencionálních) členů výpravy se jal shánět příhodný spoj, který by vzal i naše kola. Vzhledem k počtu účastníků to nebylo vůbec jednoduché. První informace, že ve vlaku je místo pouze pro 8 kol se sice ukázala jako lichá, ale to až přímo ve vlaku. Pracovali jsme s ní celou přípravnou fázi a obávali se, jestli se vůbec budeme schopni nalodit. Pepík se nakonec vyjevil jako internetový znalec, když lístky objednal elektronicky, a to velmi levně. Tak, že ani Karlova drážní slevenka na tuto cenu nedosáhla. Druhá pochvala. Ovšem sleva nebyla, jak už to tak bývá, zadarmo. Následovalo martýrium zakoupení lístků pro kola a později i místenek, což ani jedno už přes počítač nešlo. Podezírám Pepíka, že jeho letošní fyzička vzešla hlavně z jeho častých cest na Hlavní nádraží.\nPepík zaslouží poděkování nejen jako koordinátor dopravy, ale také jako hlavní organizátor, tahoun a iniciátor celé expedice. Bez tebe, Pepíku, bychom nikdy nevyjeli. Díky moc.\nPoslal pepik v Tuesday, 07. September 2010 @ 21:10:20 CEST (1017 čtenářů)\nPoslal pepik v Tuesday, 07. September 2010 @ 21:17:21 CEST (1058 čtenářů)\n2. etapa: Lauenburg - Wittenberge\nPoslal pepik v Tuesday, 07. September 2010 @ 21:25:54 CEST (1309 čtenářů)\nHorká tropická noc proběhla dost dramaticky, neboť v místnostech nešla otvírat okna. Úkaz, který pozorujeme ve všech mládežnických ubytovnách. Přemýšlím, z jakého důvodu tomu tak je: mladí lezou okny do pokojů bez placení? Vyhazují věci z oken? Nebo se zfetovaní vrhají dolů? No, nepřišla jsem na to. Až ve Drážďanech ve stejném zařízení jsem viděla, jak mládež okupuje okna jak roje včel, visí dolů, troubí na vuvuzely, mávají, pokřikují. Nebyl to pěkný pohled. Neptejte se mne, jak se jim okna podařilo otevřít, to fakt nevím.\nJak horká noc, tak horký den. Na startu v Lauenburgu sice všichni podupáváme ještě svěží, ale netušíme, že nás čeká jedna z nejnáročnějších a nejdobrodružnějších etap. Vše začíná nevinně: čerstvé ráno, pěkná stezka, bříška plná, příruční taštičky též. V hlavách ještě vzpomínka na rodinku, která si u stolu zcela veřejně mazala houstičky, pobrala láhve s minerálkou i ovoce a s napěchovanou igelitkou hrdě odkráčela před zírajícím personálem. To my zatím ještě pořád pokradmu a s pocitem, že děláme cosi nepatřičného.\nZemřu sama a opuštěná?\nNapojíme se na naši značku a už šupajdíme. Pod kotlem nahoře se pořádně přikládá, vypadá to, že službu má nějaký snaživec. Teplota stoupá a stoupá. Jedeme po alternativní, nově vybudované stezce, jež kopíruje protipovodňovou hráz. Jede se dobře, což o to, ale nasadili jsme dost vysoké tempo, opět se mi vrací obava, zda pelotonu stačím. Voda v bidonu navíc podezřele rychle začíná mizet. A to mě ani nenapadlo, že Pepík, vodou opovrhující, žádnou láhev s sebou nemá. Asi po dvou hodinách zjišťuji, že s únavou a žízní na tom nejsem sama. Začínáme se všichni rozhlížet po hospodě. Ale kdeže! Není vesnice, nejsou lidi, nejsou hospody. Jen žhavá koule nahoře pálí a stezka se vine a vine dál podél hráze. Občas se na obzoru objeví stavení, což vyvolá ve všech zvýšenou frekvenci šlapání, ovšem po zklamání z opuštěného objektu naše vůle opět polevuje. Chytáme se jednoho z mála stínů a přestože jsem neprovedla investigativní anketu mezi účastníky, troufám si tvrdit, že měl každý dost. Ležíme na zemi jak mrtvoly, sníme o studené vodě (pivu) a do sedel se nikomu nechce. Ale umřít žízní a vyčerpáním, to už méně. A tak vzhůru!!!\nKdybyste byli škodolibí, co byste na nás seslali? Ano, uvažujete správně. Píchlá duše. A kdo? Samozřejmě já. Nesmělým hláskem hrdinně navrhuji, ať mě zde zanechají osudu a mé vysušené a potulnými psy ohlodané kosti zde mohou vyzvednout, až se někde občerství. Ale poprvé se projevuje soudržnost a solidarita týmu. Miláček Pepík nezaváhá, s Jirkou mají kolo bleskově na řídítkách, vymontovávají duši, samozřejmě zadní, a vehementně se zbytky sil vrhnou do opravy. Novodobí rytíři se formují i v takovýchto situacích: nepostěžovali se, nenadávali mi. Zbytek výpravy svalen v chabém stínu, který se tu jakoby zázrakem vynořil. Po chvíli již opět všichni v sedle s nadějí na občerstvení v hospodě, které teď už zcela určitě musí přijít. Na tachometru mám úctyhodných 40km, když se před námi opravdu zjeví oáza: velký vývěsní štít a v hlubokém stínu dvou velkých stromů pohodlně usazeni dva cyklisti, skoro jako fata morgana. A věřte, že fata morgana to opravdu byla. Skuteční byli jen ti cyklisti, kteří nám se smutným úsměvem škodolibě sdělili: geschlossen. Nechápavě na ně zíráme, a tak přitvrdí: closed. Ty jo, už jde do tuhého. Pepík se samozřejmě nechce se stavem věcí smířit, a tak pátrá u domorodců: krám? Asi 10km tímto směrem, ukazují zcela mimo naši trasu. A jiná hospoda, ta tady není.\nUž zcela bez nálady opět do sedel, oči potažené blánou žízně a únavy, vydáváme se na další cestu. A teď přijde Karlova chvíle: v okamžiku, kdy každý už jede sám na sebe, skoro jako horolezci před pokořením posledního vrcholu, se Kája dostává do úniku. Ale ne ledajakého. Podařil se mu totiž husarský kousek: ztratil se zprostředka pelotonu. Nikdo dodnes nevíme, jak to dokázal. Nebyl na špici, ani na chvostu, a přece se nám ztratil. V dané chvíli však tuto ztrátu nikdo nepostřehne, každý se snaží nemyslet na žízeň, pot, únavu ani na spalující slunce. Teď už vím, jak to vypadá na Sahaře, pomyslím si. Ne, neopravujete mne, příměr se Saharou není tak mimo mísu. Teploměr Vaškovi v tuto chvíli totiž ukazuje smrtících 42°C.\nNaštěstí nás strážný andělíček neopustil. Tentokrát se vtělil do staršího pána, který si hověl ve stínu lípy na své haciendě. Tradiční otázku na restauraci nepřešel jen zavrtěním hlavy, ale velkoryse ukázal na svůj vzorně posečený trávník, kde vprostředku trůnila stará dobrá železná pumpa. I ten, kdo nevládne němčinou, bleskově pochopil. Anděl se shovívavě usmíval, když se pod pumpou objevila žíznivá ústa, zpocené zátylky a dokonce i trička. Ani nad kolejemi na trávníku se nezlobil, ani kola opřená o opečovávané stromky ho nerozhodila. Ach, to blaho studené vody! Chutnala božsky. Nikdo si nevzpomene na úplavici, žloutenku, průjmy či zvracení. Lijeme do sebe i na sebe neotestovanou kapalinu a vůbec nemyslíme na to, že tento anděl by klidně mohl být nastrčeným pekelníkem.\nDrahnou dobu trvá naše dětské cákání, utahování si z Pepíka, jehož záběry, jak hltá vodu, zaplnily karty všech foťáků. Vždyť kdo to kdy viděl, aby kopaninský bohatýr vodu pil? Až tohle bude číst pan Emil, to bude v Demínce veselo  A jak tak půl hodinky žertujeme, Jolana nás nesměle vrací do reality: a kde je Kája? Odpovědí je jen rozpačité ticho. Rychle na zem, najednou je všechno jinak. Jedno víme jistě: vzadu nezůstal, jako poslední jsem jela já. Asi nepostřehl, že peloton zahýbá na trávník, anebo se spíše nabízí prozaické vysvětlení: jemu, zarytému realistovi, se anděl strážný nezjevil. Naráz si uvědomujeme, že voda není tak dobrá, že je strašně železitá a že padá na jazyk. Pepík však pořád na vlně euforie, děkuje staříkovi a dozvídá se spoustu dalších cenných informací, včetně té, že občerstvení je asi za 5km, kde podniká jedna dáma, a pak za dalších asi 15km, kde je regulérní hospoda.\nKarel v úniku\nRychle tedy do sedel a zahajujeme stíhačku Karla. Po ochlazení a napojení je svět hned veselejší. Na hrázi se zničehožnic objevily osamělé slunečníky s chladicími taškami a sklenicemi. Chladicí taška nabízí studené nápoje, do sklenice máš hodit euro. Dobří lidé, kteří je zde namontovali. Asi už je nebavilo odklízet ty vysušené mrtvoly nebohých cyklistů. Kájovu stopu tu však nezaznamenáme. A tak dál. Po chvíli opravdu narážíme na občerstvení, kde však Kája také není. Co se dá dělat, usedneme bez něho. Nejsme však už žízniví a odevzdaní, a tak manýry hubené „modré paní“, která má všechny doplňky kolem dokola laděné domodra, si líbit nenecháme. Proč bychom byli nuceni konzumovat domácí koláč, proč by nám měla dát pivo jen k jídlu, navíc, když měla jen klobásy, a proč pořád něco mele svou rychlou a nesrozumitelnou němčinou, divoce u toho gestikulujíc? Škoda, že jsem zapomněl ty všechny sprostý slovíčka, co mě naučil kameník Karel, postěžuje si Pepík, když se jako jeden muž zvedáme a babu necháváme hartusit samotnou. Později se dozvídáme, že je v tomto kraji známá: vysloužilá protivná politička, která navíc ani nemá povolení podnikat. Všem místním je trnem v oku. Ale my, vědoucí, že hospoda už je jen za 15km, nám je hej.\nV hospodě ve stínu ve Wehningenu pak už jen odfukujeme, hrdinsky se poplácáváme po ramenou, neboť jsme v tom vedru vydrželi jet 60km bez řádného občerstvení (železitou vodu nepočítaje). Naše uspokojení podtrhnul i fakt, že se Kája našel. Vysprchovaný, napojený odpočívá, do smíchu mu ale moc není. Myslím, že nejsem daleko od pravdy, když mě napadá, že se chystá hodit rukavici do ringu. Nic neříká a je to tak dobře. Večer už je vše zapomenuto a z Karla se stává až do Prahy držák celého pelotonu. I když, jak se mu povedlo se ztratit a jak bojoval s vedrem a žízní na trati sám, to bych dnes opravdu ráda věděla.\nJestli si ovšem myslíte, že to je šťastný konec dnešního dne, tak to se moc pletete. To nejhorší nás totiž ještě čeká, a to už máme pomalu půl třetí. Věci se opět daly do pohybu: Kája se rozhodl, že nás nebude zdržovat a vyráží napřed. Pepík jako omluvu svému tělu za železitou vodu do sebe hází jednoho vajcáka za druhým, přestože už žízeň dávno nehasí. Vedro kulminuje a celá země se chvěje napětím, neb za dvě hodiny začíná zápas mistrovství světa, kdy Němci hrají fotbal s favorizovanou Argentinou. Karty pro nás nejsou rozdány zrovna přívětivě.\nOdtrhneme Pepíka od půllitru a v pohodě vyrážíme. Po dvou hodinkách zjišťujeme, což vás asi nepřekvapí, že Pepík stále žízniv a Kája se opět ztratil. Postupem času se městečka a vesničky vylidňují, atmosféra houstne, fotbal začíná. Vašek hledá puštěnou televizi, ale zdá se to být neuskutečnitelné přání. Pepík podléhá žízni a zakotví u jediné otevřené lokality – v Lidlu. Svým přirozeným vůdcovstvím strhne i ostatní a my jak trubky místo koukání na fotbal v příjemné hospůdce sedíme v prachu a lemtáme pivo z plechu nebo vodu z láhve. Karel pořád ztracen, Pepík pořád žízniv.\nZdecimovaný had se dává do pohybu a nachází zalíbení na silnici. Auta už nejezdí, každý normální Němec je přilepen k televizi, a tak jízda po hlaďoučkém asfaltu bez provozu, navíc ve stínu lesů, je pro nás jako balzám. Poprvé se stávám hlavou hada a jedu, jako bych měla křídla. Pneumatiky opojně šustí, za sebou slyším jen pravidelný dech následovníků, šlape mi to skvěle. Nádhera. Ale jen do té doby, než zastavím ve stínu. Ty ses snad zbláznila, proč tak rychle? Budeme snad dodržovat nějakou normální rychlost, ne? Atakují mne ze všech stran. A tak po kraťounkém odpočinku opět vyrážím, nicméně v uších mi rezonuje svištící vítr, a předešlé výtky zbytku pelotonu zcela přehluší.\nPři další zastávce, tentokrát už v hospodě, si začnu uvědomovat, jak nevděčná je role lídra. Nikomu se nezavděčí: buď jede rychle, nebo pomalu. Hlava hada se tak stává nejneoblíbenější pozicí. Nejsolidnějšími tahouny se nakonec ukázaly Marcelka a Jolana. Ukázněně držely stanovenou rychlost, i když nutno říct, že i na ně bylo třeba čas od času houknout. Jirka? Ten by na špici rád, ale jeho nepokojné nohy a výbušná rychlost ho odsoudily do role stíhače, který chtě nechtě musí krýt záda prvnímu. K zulíbání byla Šárka. Jakmile vprostřed pelotonu, svým zvučným a nepřeslechnutelným hlasem hlavu neustále peskovala a bedlivě hlídala čísílka na svém novém tachometru…. Jakmile se ale dostala dopředu, nehleděla na nic: jela jak s větrem o závod, pětadvacítka do kopce, to pro ni byla brnkačka…\nV hospodě puštěná televize a my šťastně sledujeme poslední minuty vítězného zápasu, kdy Němci zcela (4:0) deklasují Argentinu. Záběry na zdrceného Maradonu i v té malé hospodě hrstka vesničanů doprovází šíleným řevem. Dokonáno, hotovo: Němci jsou v semifinále.\nTo je prima, ale co Kája? Ten stále ztracen. A co Pepík? Stále žízniv? Kdepak, Pepík ztracen také. Naše zraky upírající se na obrazovku ani nepostřehly, že nemáme velitele. Chybí nám dva kusy, což je na druhý den opravdu víc, než jsou povolené plánované ztráty.\nNaštěstí se velitel během pár desítek minut najde. Přijede se záhadným úsměvem: na to si sedněte, co jsem zažil!!! Hm, když spočítáme všechna ta piva, když to znásobíme koeficientem vedra a únavy, tak to snad ani slyšet nechceme. Ale Josef trvá na svém: zastavila u mne krásná blondýna v kabrioletu a chtěla si se mnou povídat. Hm, a o čem asi tak, pošklebuju se v duchu. O těch vypitých pivech? Nebo snad o tom zaprášeném a navinulém dresu? Ještě že jsem to nevyslovila nahlas. Ta blondýna se totiž Pepíka ptala, jestli se nám neztratil kolega. Ona prý nějakého zbloudilého cyklistu poslala naším směrem. Konečně se Kájovi zjevil jeho anděl strážný, pomyslím si. I když bůhví, jestli to spíše nebyla ďáblice, která si v předešlých chvílích pohrála s mým telefonem, kde se nějak záhadně ztrácely zprávy i hovory. Každopádně teď už se s Kájou zkontaktujeme a čekáme na jeho dojezd.\nNalezení ztracenci v opozici\nŠťastné shledání završilo atmosféru vítězství. Ani jsme si neuvědomili, jak se se soumrakem pozvolna začaly plnit silnice. Nemusím vám určitě popisovat, jak divoce začala jezdit troubící auta, jak řvaly vuvuzely, plápolaly vlajky, pískalo se, hlučelo, pilo a oslavovalo. A do toho naše unavená parta.\nNedá se nic dělat, platíme, vyrážíme. Milý číšník nás ale varuje: na bundesku určitě nejezděte!! Jednak zvedá obočí, když platíme těch pár piv, upozorňuje, že v Německu ani cyklista nesmí požít, jednak ukazuje na splašená auta. Doporučuje sjet na cyklostezku. Nápad se nám to zdá být úžasný: tam si užijeme krásný podvečer bez dozvuků fotbalového zápasu. Jednomyslně (na zamračené vizáže ztracených nalezenců nikdo nereaguje) sjíždíme překrásným tichým hájem ke hrázi, kde nás vítá naše stará známá cyklostezka. Ale jak je teď jiná!!! Spalující slunko pryč, mírný teplý podvečerní vánek a božský klid. Nikde nikdo, jen náš had si spokojeně přede. Vašek telefonicky sjednal ubytování, a tak není kam spěchat, i když už je skoro 8 hodin.\nOvšem naši dva hrdinové utvořili pasivní opozici. Spočítali si, kolik jsme už dneska najeli kilometrů, kolik nám zbývá po silnici a kolik nás čeká navíc touto zajížďkou po cyklostezce. A tak začali trucovat. Loudali se poslední, mručeli a mračili se. Po čase se nám opozičního dua zželelo, jejich argumenty jsme vyslyšeli a vrátili se na bundesku - ovšem až v okamžiku, kdy byla podél silnice cyklostezka. A tak jsme si trasu prodloužili o pouhých 8km. Není se co divit, že podél silnice už nám všem začínaly pomalu docházet síly. A co myslíte? Defekt! A kdo? Samozřejmě já!!! Opět píchlá zadní duše. Rytíř Pepík nezaváhá, Jirka přizvukuje. Nejhorší bylo, že se na nás vrhla hejna komárů. Poprvé zažíváme stmívání, kdy ty bestie žerou jak na objednávku. Unavení, seštípaní, tma se blíží…. Kluci opravu zvládli bravurně, mezitím Karel a Vašek jako předsunuté hlídky zburcují ubytovatele a s klíči v rukou už nás čekají před penzionem ve Wittenbergu.\nCeloměstský mejdan na ulici\nDo města se vysprchovaní, unavení a hladoví dostáváme až v deset hodin večer. Celý den je korunován velkolepou, skoro snovou slavností, jakoby ji připravili přímo pro nás - vždyť každý si dnes těmi 130km udělal svůj osobák. Horká tropická noc, na ulicích stánky s pivem, všude spokojení a oslavující lidé, hraje muzika. Slavnosti piva, jež se zde konají dvakrát ročně, se snoubí s oslavou fotbalového vítězství. Nacházíme volná místa na zahrádce narvané italské restaurace s výbornou pizzou a živou hudbou. Kelímky s pouličním pivem jdou s námi po půlnoci i do postele. Úžasný večer, úžasný den. Usínám s myšlenkou, že ještě jeden takový, tak další už nepřežiju.\nPoslal pepik v Tuesday, 07. September 2010 @ 21:37:46 CEST (1080 čtenářů)\nPoslal pepik v Thursday, 09. September 2010 @ 12:35:54 CEST (1126 čtenářů)\nPoslal pepik v Thursday, 16. September 2010 @ 21:17:33 CEST (1072 čtenářů)\nPoslal pepik v Thursday, 16. September 2010 @ 21:25:36 CEST (1107 čtenářů)\n7. etapa: Strehla - Drážďany\nPoslal pepik v Thursday, 16. September 2010 @ 21:30:10 CEST (967 čtenářů)\nRáno v penzionku, kde mají na fasádě krásně vyvedenou mořskou pannu a kde jsme pořídili luxusní family foto, nám nesmírně ochotný majitel cpe vizitku: každý se na Elberadweg vrátí, vy se vrátíte taky, tvrdí nekompromisně. Snídaně standardní, bohužel tentokrát bez oběda. Ještě rychlou prohlídku města po japonsku, abychom s Vaškem zjistili, že není čeho litovat, když jsme včerejší večer strávili na fotbalovém hřišti.\nVe městě Riesa se klasicky ztrácíme (velká města nám nejdou). A tak si odhlasujeme, že na centrum kašleme: stejně nám to nepomáhá, stále bloudíme. A už přispěchá hodný rodák: už předem mám obavu. Nemá totiž ani nákupní tašku, ani bílou košili, ale zato kolo s přehazovačkou. Co vám budu povídat, zpozdila jsem se hned na prvním malém vršíčku. Dědek metelil, jak by měl u zadku vrtuli. I kluci měli co dělat, a tak padl jednohlasný závazek: vyhýbat se šlachovitým staříkům, zvláště těm, co mají přehazovačku  A příště si s sebou vezmeme nějaké tretky pro domorodce, už je nám hloupé každému meldovat jen Danke, danke, danke schön.\nDěda vrchař nás zavedl na druhou stranu řeky, kde se jede opravdu parádně. Jedeme širokým údolím Labe, kde už se začínají objevovat první rozlehlé vinice, obilí, žírná úrodná půda, bohatý kraj. Podél řeky výstavné budovy, občas i zámečky. V malém obchůdku kupujeme nápoje. Konečně jsme pochopili, že je dobré si koupit vychlazené pivečko či vodu, sednout na odpočívadlo, kterých je zde opravdu hojně, a do hospody si zajít jen kávičku nebo točené. To nám to ale trvalo.\nKamioňák na cyklostezce\nLidí je na této části stezky čím dál víc. Zajímavé je, že i na krásně upravených úsecích, kde je položený rovný asfalt, se nebruslí. In-lajňáků jsme potkali, co by na prstech jedné ruky spočítal. Zato nás před Míšní předjíždí kamioňák – dědula s kolem naloženým tak, že pod ním skoro ani není vidět. Do řeči se tentokrát s ním dává Vašek: pán jede samo sebou se stanem, má všechno potřebné s sebou, dokonce i malý vařič, a tedy také nádobí. Při pohledu na naložené kolo ho podezírám, že v taškách vláčí i ubrus a kytku v květináči. Obdivně ho pozorujeme, zvlášť když tempo s námi hrdinně drží. Ale že bych se chtěla takto světem pohybovat? Brrrrrrrrrr, to tedy ne.\nMíšeň v pravé poledne\nA jak tak rozmýšlím, na návrší se tyčí věže míšeňského dómu a přilehlého zámku. Míšeň, která se po celém světě proslavila výrobou porcelánu, byla pro mne snad nejsilnějším zážitkem z celé cesty. Pravda, těšila jsem se na porcelánku, kde je dnes funkční muzeum i převáděcí dílna, ale že je to tak milounké město, to jsem nečekala. Smůla, že na jeho brány klepeme v pravé poledne, když je sužováno nevšedním žárem. Přejedeme most a hned do kočičího kopce, což se našim kolům ani potem zmáčeným tělům pranic nelíbí. Jsme odměněni krásnou vyhlídkou na město a řeku a ti, kdož neváhají pustit tři euro, ti si v konejšivém chládku prohlížejí gotický Dóm sv. Jana. Poté se spouštíme dolů na Alt Markt. Znaveni a uondáni vedrem se holky doprovázené galantním Vaškem sklátí do kavárničky na náměstí, kluci zamíří již tradičně - k řezníkovi. Vychutnáváme atmosféru města a kocháme se pohledem na staré renesanční domy, gotický kostel i pozdně gotickou radnici. Máme štěstí, že můžeme poslouchat i nejstarší porcelánovou zvonkovou hru na světě. Město, které bylo založeno na konci 12. století, se mi zdá tak akorát do ruky. Vše je zde na dosah, milounké, upravené a historická tradice všudypřítomná.\nA po dvou hodinách, kdy nás vedro pomaličku zabíjí, bychom měli jít do muzea porcelánu. Nedá se nic dělat, necháme si také něco na příště, zní jednomyslné rozhodnutí. Přejíždíme zpět na druhou stranu řeky a s úlevným odfrknutím zase šlápneme do pedálů. Ráz krajiny stále stejný, úchvatný a výstavní. Hlídáme značku, počítáme kilometry, ptáme se. Na co? Na dnešní den je totiž stanoven vedle koeficientu historie i koeficient kultury. Jako jeden muž jsme se shodli, že nemůžeme vynechat muzeum Karla Maye. Usmíváte se pod vousy zcela správně, ale když už jsme tady …..\nMuzeum sídlí v rodném spisovatelově domě v opravdu hezounkém městečku, téměř předměstí Drážďan – Radebeul. Samotné městečko za navštívení určitě stojí. Na obrovském obdélníkovém náměstí se uprostřed vyjímá spousta kavárniček, cukrárniček, vináren, okolo malé obchůdky a butiky. Na muzeum se poptáváme, abychom náhodou neminuli. Ale po dřívějších zkušenostech už oslovíme jen dámu v letech, nad 80kg a s kolem bez přehazovačky. Byla to trefa do černého. Samozřejmě nás dovedla, ovšem vyhovujícím pokojným tempem. V muzeu těžko co k vidění, pouze pracovna německého velikána, který viděl živého Indiána až na sklonku svého plodného života. Ale je tam docela slušná indiánská expozice, živý Indián, který v týpý prodává suvenýry, a milí lidé. Prodávají krásně vyválené pivo a velmi ochotně poradí, jak trefit v Drážďanech do naší zamluvené mládežnické ubytovny. Dokonce tam ze svého mobilu telefonují. Velké plus této návštěvy bylo ovšem zhmotněno na Jirkově batohu. Šerifská hvězda. Od nynějška máme ve svém středu úřední a respektovanou osobu. To se nám to jede s takovýmto doprovodem!! A ještě jeden poznatek z tohoto muzea mám: chvíli jsme odpočívali v prázdném týpý v upravené zahradě a já zjistila, jak je pod plátnem velmi příjemně, i když venku vedro na padnutí.\nKrálovské přivítání v Drážďanech\nZ muzea vjedeme na hlavní silnici mířící do Drážďan. Asi dva kilometry vedle aut, cyklo řádně značené. Poté uhýbáme opět k řece a ocitáme se v ráji. Klídek, pohoda. Začíná okolí velkoměsta, které je vyhrazeno pro rekreaci – posekané louky podél vody, kavárničky, restaurace, odpočívající lidé, úsměvy, radost ze života. Dokonce i pravá městská pláž, obležená zaslouženě odpočívajícím pracujícím lidem. Jsem z toho vyjančená, tak moc se mi zde líbí. A najednou se na obzoru objeví úchvatné panorama Drážďan. A s každým šlápnutím se přibližuje. Pomaloučku se šineme kupředu, aby nám jedinečný pohled na hlavní město další spolkové země (Sachsen) vydržel co nejdéle. V okamžiku, kdy přejíždíme most a vjíždíme přímo do historického centra, se rozeznějí snad všechny drážďanské zvony. Vpravdě královské uvítání. Do očí se mi derou slzy, tak je ta chvíle velebná. Nikdo z nás nemluví, každý si tyto minuty užívá po svém. Drážďany jsou vzhledem k dvěma minulým návštěvám moje srdeční záležitost a myslím, že po dnešku nejen moje. Navíc si uvědomuji, že zvládnout cestu až sem, to byla naše reálná varianta. A my vjíždíme do města a máme před sebou ještě tři dny dovolené!!\nUbytování příjemné - v mládežnické ubytovně, kousek od historického centra. Spíme v prostorných, skromně, ale velmi čistě a nově zařízených dvoulůžkáčích. Jirka s Pepíkem hned na pivo před dům, odkud přinášejí novinku: pokud zaplatíme 5, 50 euro, můžeme na večeři formou bufetu. Hlad máme, na co čekat. Večeře na ulici pod slunečníkem a to takovou formou, že při vzpomínce na čerstvounká nadívaná kuřecí prsíčka, na křehounké žluťoučké brambory a úžasnou houbovou omáčku se usmívám ještě teď. A k tomu spousta dalších dobrot, salátů, sýrečků, uzenin, sladkůstek a kdoví čeho ještě. Abych neztloustla, to už je jen toužebné, již zasuté nereálné přání.\nVečer toulky horkým městem plným spokojených lidí. A abychom si nemysleli, že odpolední královské přivítání bylo jen náhodné, tak nám všemocný přichystal ještě ohromný čtvrthodinový ohňostroj. Spustil ho v okamžiku, kdy stojíme spokojeně s několika vajcáky v bříškách na městských hradbách a nasáváme atmosféru večerního horkého a pulsujícího města. Na minutu přesně.\nPoslal pepik v Thursday, 16. September 2010 @ 21:37:48 CEST (1112 čtenářů)\nPoslal pepik v Friday, 17. September 2010 @ 13:35:16 CEST (2072 čtenářů)\nPoslal pepik v Friday, 17. September 2010 @ 14:48:41 CEST (784 čtenářů)\nPoslal pepik v Friday, 17. September 2010 @ 15:01:05 CEST (1030 čtenářů)\nCelkem: 910 km v deseti dnech\n1.etapa Hamburg – Lauenburg: 72 km\nprůměrná rychlost: 15,5 km/hod.; v sedle: 4 hod. 20 min.; nastoupáno: 152 m; nejnižší teplota: 24˚C; nejvyšší teplota: 47˚C\n2.etapa Lauenburg – Wittenberge: 130 km\nprůměrná rychlost: 17 km/hod.; v sedle: 7 hod. 30 min.; nastoupáno: 141 m; nejnižší teplota: 21˚C; nejvyšší teplota: 42˚C\n3.etapa Wittenberge – Tangermünde: 82 km\nprůměrná rychlost: 17 km/hod.; v sedle: 4 hod. 50 min.; nastoupáno: 77 m; nejnižší teplota: 24˚C; nejvyšší teplota: 41˚C\n4.etapa Targenmünde – Schönebeck: 103 km\nprůměrná rychlost: 16 km/hod.; v sedle: 5 hod. 55 min.; nastoupáno: 86 m; nejnižší teplota: 23˚C; nejvyšší teplota: 41˚C\n5.etapa Schönebeck – Lutherstadt Wittenberg: 120 km\nprůměrná rychlost: 17,3 km/hod.; v sedle: 6 hod. 50 min.; nastoupáno: 90 m; nejnižší teplota: 19˚C; nejvyšší teplota: 30˚C\n6.etapa Wittenberg - Strehla: 113 km\nprůměrná rychlost: 17,7 km/hod.; v sedle: 6 hod. 15 min.; nastoupáno: 197 m; nejnižší teplota: 18˚C; nejvyšší teplota: 39˚C\n7.etapa Strehla – Drážďany: 76 km\nprůměrná rychlost: 14,6 km/hod.; v sedle: 5 hod. 6 min.; nastoupáno: 153 m; nejnižší teplota: 22˚C; nejvyšší teplota: 46˚C\n8.etapa Drážďany – Děčín: 82 km\nprůměrná rychlost: 15,8 km/hod.; v sedle: 5 hod.; nastoupáno: 146 m; nejnižší teplota: 24˚C; nejvyšší teplota: 46˚C\n9.etapa Děčín – Vědomice: 81 km\nprůměrná rychlost: 16,5 km/hod.; v sedle: 4 hod. 50 min.; nastoupáno: 224 m; nejnižší teplota: 22˚C; nejvyšší teplota: 40˚C\n10.etapa Vědomice – Praha: 51 km\nprůměrná rychlost: 17 km/hod.; v sedle: 3 hod. 5 min.; nastoupáno: 420 m; nejnižší teplota: 22˚C; nejvyšší teplota: 37˚C


Thule Dynamic L (800) černý lesklý | Váš specialista na nosiče Thule\nStřešní box Thule Dynamic L (800) Vás zaujme nejen svou černou leskou barvou, ale také novinkami, které tento box nabízí. První změnu představuje šípovitý tvar boxu, který minimalizuje odpor vzduchu, hluku větru a vibrace. Otvírání boxu je možné díky rukojeti z obou stran. Montáž střešního boxu Thule Dynamic 800 je velmi jednoduchá. Přispívá k tomu nově patentovaný montážní systém Power-Click. Tento systém obsahuje indikátory dotažení, díky čemu je montáž bezpečnější a komfortnější. Thule Dynamic 800 se liší novou integrovanou protiskluzovou podložkou, která doplňuje standardní popruhy a zajišťuje tak větší bezpečnost při přepravě nákladu.\nDotaz na produkt: Thule Dynamic M (800) černý lesklý


Na tak velké akci jako je hudební festival Colours of Ostrava se Nadace Depositum Bonum představila poprvé - a určitě ne naposled. O stánek Nadace byl mezi lidmi značný zájem - během čtyř dnů si odhadem 2500 návštěvníků přišlo vyzkoušet zajímavé fyzikální pokusy a dozvědět se o projektu Elixír do škol.\nObrovský úspěch slavili brouci a elektrická hejblata, které si zájemci mohli podstavit podle návodu Katky Lipertové, vedoucí Regionálního centra Plzeň. Svého brouka si vyráběli děti, náctiletí, starší generace a dokonce i členové souboru španělského pouličního divadla. Celkem jich ve stánku Nadace vzniklo přes sto.\nNávštěvníci se také přicházeli seznámit s fyzikálními experimenty, které pro ně připravili Dan Vybíral a Dana Juchelková z Regionálního centra Frýdek-Místek a Václav Pazdera z Regionálního centra Olomouc. Fakírská podložka sice budila respekt, většina lidí se však nakonec odvážila uvěřit zákonům fyziky a bezpečně rozložili svou váhu na plochu stovek hřebíků. Velký ohlas ale měly třeba i pokusy využívající atmosférický tlak, model plic nebo Heronova fontána.\nMnoho lidí také přilákaly soutěže o powerball, které se ve stánku konaly. Soutěžilo se třeba v disciplíně "nejsilnější stisk ruky" (530 newtonů) či v nejdelším hodu vlaštovkou (13,3 metru). Třetí soutěž vyhrál ten, kdo správně tipl, kolik mincí lze hodit do sklenice naplněné s vodou, než přeteče. Ti, co hádali špatně, se po soutěži hned začali přítomných fyzikářů vyptávat na vlastnosti vody...\nDěkujeme všem, kteří se zapojili do příprav a organizace a těšíme se příští rok!


Virtuální železnice verze 0.9\nOpět trochu později, ale to teď už asi bude pořád. Proti předešlým předpokladům nastal největší problém s 3D prosředím (vysvětlení viz grafická stránka věci). Zatím tento vývoj pozdržím a počkám, jak se věci vyvinou.\nV této verzi jsem se nejvíce věnoval dvěma věcem: bitmapovému zobrazení staveb na kolejišti a novému nástroji pro odečítání poloh z veřejně dostupných mapových podkladů (viz Ortomapa 2). Na obrázku je ukázka tohoto programu:\nTak trochu bokem jsem naprogramoval do 3D ukázky jízdu vlakem s kamerou umístěnou v jeho čele. Podívat se můžete v sekci download.\nCelý projekt virtuální železnice vznikl někdy v listopadu roku 2000. Tehdy jsem se totiž seznámil poprvé s vlakovými simulátory (šlo o polský Mechanik a německý RailSim), které mě na jedné straně nadchly, ale na druhé straně trochu zklamaly. Zalíbila se mi možnost mít vláček v počítači, nelíbilo se mi ale, jak to bylo řešeno. Pak přišel Bahn (ale to už Železnice z části existovala) a bylo jasné, že další vývoj by měl směřovat zhruba tímto směrem - tj. železniční síť rozsahu minimálně jednoho státu.\nStanovil jsem tehdy výchozí teze projektu, které by se daly shrnout do následujících bodů:\ndoba vývoje bude 10 let\nvýsledky budu pravidelně zveřejňovat a budou volně šiřitelné a použivatelné (tedy freeware)\nnebude to ani tak hra, jako spíše nástroj pro budování - stavebnice, z níž bude možné sestavovat větší celky\ncelý projekt bude sledovat poslední novinky jak v HW, tak SW\njádro bude tvořit program umožňující simulovat autonomní vlakový provoz na kolejové síti s možností ovlivňovat veškeré děje zvenčí\nvzhled bude 3D s použití zobrazovacích technologií, které jsou volně dostupné, popřípadě které teprve vzniknou\nNo, a teď poznámky k jednotlivým bodům:\nčasu je dost. Železnice je můj koníček, se kterým nehodlám spěchat. Ostatně - jsem profesionální programátor, a vím, co to zabere času.\nze stejných důvodů si z toho nehodlám dělat obživu (navíc je mi zcela jasné, jak bych asi dopadl)\ngamesáci prominou, ale na paření to asi nebude. Chtěl bych vytvořit prostředek, který by mi dovolil vytvářet velmi rozsáhlé železniční sítě (rozsahu řádově státu) a v rozletu mě pokud možno neomezoval. Mám celkem dobrou fantazii a obejdu se (prozatím) bez jinak dost nevěrohodného zobrazení krajiny. Proto zpočátku se budu přiklánět k určité schematičnosti, kterou bych ale rád časem zlepšoval.\nmajitele staršího železa asi taky moc nenadchnu. Moje profesionální zkušenosti říkají, že podpora starších strojů a systémů je možná činnost bohulibá, ale s naprostou jistotou vede do pekel. Podpora starých strojů vyžaduje neskutečně času, a když se konečně člověk dohrabe k nějakému výsledku, obvykle už není nikoho, kdo by o něj stál. Ostatně jednoduchý výpočet - kdybych se dnes věnoval i strojům starých řekněme 5 let, pak za deset let, až projekt skončí, půjde o zařízení vyskytující se tak nanejvýš v muzeu. Proto základní požadavek na HW a SW bude dán tím, co mi právě leží doma na pracovním stole (Pentium P4 1600 MHz, 768 MB paměti, rozlišení monitoru 1024×768 a Windows 2000). Ono to ostatně zatím běhá i na strojích a systémech slabších - nevím ale jak dlouho.\njak jsem již uvedl: do určité míry se vše má podobat programům Bahn, Zusi či WinRail. Nejsou to sice ideové vzory mého projektu (seznámil jsem se s nimi až později), ale uvádím je jako příklad, kam bych asi tak chtěl směřovat (a pochopitelně mnohem lépe). Základní program by měl představovat něco takového, jako je modelové kolejiště: je tvořeno kolejovou sítí, vlaky, krajinou a různými objekty. Zvenčí přichází povely určující, jak se jednotlivé prvky kolejiště mají chovat. I u mě základní program Železnice.exe zobrazí koleje, vlaky, krajinu a objekty, a další programy budou řídit provoz vlaků, simulovat strojvůdce, dispečery atd. Rozhraní bude zveřejněno, takže do dějů může kdokoliv zasahovat, jak se mu zlíbí a jak to dokáže.\nnechci vytvářet žádné nové zobrazovací nástroje. Už dnes je ledacos volně k dispozici, a věřím, že s časem to bude stále lepší.\nChcete-li se k projektu jakkoliv vyjádřit, je k dispozici tato adresa.\nobjekty virtuální železnice\nPro snazší pohyb po těchto stránkách je k dispozici\nPříští verze 0.10\nChvíli jsem váhal, ale nakonec se rozhodl, že ještě zůstanu u předverzí. Takže nikoliv 1.0, ale 0.10, 0.11 atd. Ještě toho dost chybí. Momentálně nic konkrétního neplánuji, spíš se budu náhodně chytat různých tématů, jak na ně právě příjde chuť.\nTakže nashledanou zase za nějaký ten rok.\nNaposledy změněno 14-09-30\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.1: 4713\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.2: 4675\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.3: 1536\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.4: 2850\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.5: 2288\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.6: 2549\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.7: 3625\nPočet zaznamenaných přístupů u předešlé verze 0.8: 1605


Zbyněk je mužské křestní jméno slovanského původu. Vzniklo zkrácením slovanského jména Zbyhněv, které lze vysvětlit jako „ten, komu zbavuje hněv“, případně také „posilující hněv“. Jméno bylo oblíbené ve 14. až 17. století a vyskytovalo se zejména mezi rytíři. Podle českého kalendáře má svátek 16. června. Další podobou jest Zbignev.


Z uklízení nepořádku a instalace sporáku je nečekaný herní hit - iDNES.cz\nVIDEO: House Flipper Official Trailer\nProvozovatelé největšího digitálního obchodu s hrami Steam zveřejnili seznam nejlépe prodávaných her první poloviny letošního roku. Mimořádně nás těší, že mezi dvanáctku těch nejúspěšnějších se dostal i český Kingdom Come: Deliverance, který přitom rozhodně není nijak masovou záležitostí (viz naše recenze).\nČistit okna na špinavém monitoru je opravdu zvláštní pocit.\nKdyž se však podíváme na celý žebříček, najdeme tam většinou staré známé značky. O to více proto překvapí, že se v něm umístila i natolik bizarní záležitost, jakou je House Flipper. Hra, jejíž hlavní náplní je uklízení a opravování zanedbaných příbytků.\nJde tak o dalšího zástupce zvláštního žánru, kdy hráč není za hrdinu, ale naopak musí dělat činnosti až nebezpečně připomínající skutečnou práci. Simulátory operátora vysokozdvižných vozíků, řidiče linkového autobusu, popeláře nebo třeba traktoristy také rozhodně neoplývají adrenalinovými situacemi, ale umím si alespoň představit, že lidi láká vyzkoušet si řídit techniku, ke které se asi na vlastní kůži nedostanou.\nV House Flipperu narazíte jen na klasické americké domky „z papíru.“\nProč však trávit čas úklidem virtuálního příbytku a instalací sporáku z jedniček a nul, když už několik dnů odkládám luxování ložnice a mytí oken? Na to se těžko hledá odpověď, ale 200 tisíc lidí, kteří si hru za necelý měsíc od vydání koupili, jasně dokazuje, že to není jen záležitost pro pár podivínů s obsedantně kompulzivní poruchou.\nPravdou je, že ve hraní House Flippera je něco uklidňujícího. Nakupujete zaneřáděné nemovitosti, které postupně dáváte do pořádku a vyděláváte na jejich prodeji. Netlačí vás u toho žádné časové limity a výsledky vaší „práce“ jsou okamžitě vidět. Přitom každý kdo někdy například vyklízel půdu nebo maloval pokoje, ví, jak zdlouhavá, špinavá a jednotvárná práce to je.\nRozmlátit kladivem pár zdí není tak zábavné, jak by to mohlo vypadat.\nTady stačí pár kliků, několikrát mávnout myší a zaneřáděný prostor rázem vypadá jako nový. U prvního či druhého domu je takový postup docela zábavný, ale rychle se to okouká a nastupuje stereotyp. Ostatně jako téměř v každé skutečné práci.\nTou nejzábavnější složkou mi tu přišlo navrhování vlastních interiérů. K dispozici je ohromné množství nejrůznějších druhů dlaždiček, typů podlah, nábytku, spotřebičů a všeho dalšího vybavení, které můžete kombinovat a instalovat do prostoru podle libosti. Jenže na to, aby se House Flipper dal využít jako prostředek k navrhování skutečných interiérů, obsahuje až příliš málo možností.\nStále tak jde „jen“ o obyčejnou hru bez nějaké přidané hodnoty. Stačí si hlídat ekonomickou stránku podnikání a plnit specifické požadavky vašich klientů. Od úvodního úklidu po bývalém příteli, který neunesl rozchod a nadělal v bytě svinčík, se časem dostanete až k rekonstrukci několikapatrového domu. S rostoucím množstvím peněz pak dostává hráč přístup ke stále lepšímu vybavení, navíc si vylepšuje svoji postavu (rychlost malování, automatické hledání skvrn atd.). Jenže to je bohužel jediná motivace k dalšímu hraní.\nHouse Flipper je tak ve výsledku hodně specifickým produktem pro hodně specifické publikum. Na druhou stranu pokud vás zrovna toto téma láká, nic lepšího zřejmě neexistuje. Pohledná grafika a česká lokalizace ze hry dělají ideální relax po těžkém dnu v opravdové práci.\nTémata: hra, Steam, Traktor


Aktuality | Plavecký bazén Jindřichův Hradec\nÚvod Info Aktuality Článek\nMěstský Plavecký bazén Jindřichův Hradec - Služby města Jindřichův Hradec vyhlašují Výtvarnou soutěž pro děti ke kulatému jubileu 30 let bazénu. Kreslit a tvořit mohou děti do 15 let. Uzávěrka je v pátek 12. listopadu.\nV suterénu plaveckého bazénu jsou k podnájmu nebytové prostory, které původně sloužily jako kosmetika. Přímo sousedí s vaničkovým centrem. Vhodné jsou i pro jinou službu, která vhodně doplní hlavní činnost bazénu.\nTradiční akce "Vánoce v aquaparku" se uskuteční pod názvem "Vánoce v bazénu". S ohledem na počasí jsme se dějství rozhodli přesunout do vnitřních bazénů.\nPRACOVNÍ POZICE PLAVČÍK - Plavecký bazén Jindřichův Hradec, Služby města Jindřichův Hradec, nabízí pracovní pozici "PLAVČÍK". Nástup možný již od září.\nOd čtvrtka 1. července vstupuje jindřichohradecký bazén, který je nejmodernějším a nejoblíbenějším bazénovým areálem na jihu Čech, do hlavní letní sezony. Až do 31. srpna bude mít otevřeno denně včetně víkendů a svátků 10.00 - 20.00 hodin.\nV červenci se Sobotní koupání pro děti do 1 roku s rodiči koná v termínu 10. a 17. července. Rodiče s nejmenšími dětmi mají v sobotu k dispozici dětský bazén hodinu před otevírací dobou, a to od 9 do 10 hodin\nPro vstup do vniřních bazénů - stejně jako do venkovního aquaparku - musí návštěvníci splnit podmínky Ministerstva zdravotnictví ČR v souvislosti s Covid 19.\nV sobotu 19. června se Sobotní koupání pro děti do 1 roku s rodiči nekoná, ale v sobotu 26. června se na vás opět těšíme! Rodiče s nejmenšími dětmi mají v sobotu k dispozici dětský bazén hodinu před otevírací dobou, a to od 9 do 10 hodin.\nV souvislosti s uzavřením bazénu od 18. prosince 2020 do 1. června 2021 z důvodu pandemie covid má držitel permanentního čipu možnost osobně požádat o prodloužení platnosti kreditu.\nZnovuobnovení provozu bazénu znamená i nabídku pracovních pozic. Volné je pracovní místo PLAVČÍK a externí úklidová firma hledá pracovníky pro úklid - možné i na Dohodu o provedení práce.\nPlavecký bazén Jindřichův Hradec byl pro veřejnost opětovně otevřen od středy 2. června!\nVíte, že vám v těchto dnech končí platnost kreditu na permanentním čipu? Uplynuly již 2 roky od chvíle, kdy jste naposledy "dobíjeli" svůj kredit? Obáváte se, že o svůj kredit kvůli uzavření bazénu přijdete? Máme pro vás dobrou zprávu!\nRodiče, kteří mají zájem přihlásit své děti do letního prázdninového příměstského tábora v bazénu, již mohou podávat své závazné přihlášky. Platby budou požadovány až těsně před nástupem.\nNávštěvníci bazénu a sauny mohli jeho služby využívat do čtvrtka 17. prosince. Od pátku 18. prosince zůstanou bazén i sauny do odvolání uzavřeny.\nK provozu sportovního bazénu a dětského bazénu přibyl také relaxační bazén s vířivkami a vodními atrakcemi. Mimo provoz zůstává pouze parní kabina, a to z důvodu nařízení vlády.\nNení vašemu dítěti ještě ani 1 rok, čímž vám obecně platná hygienická vyhláška znemožňuje jít běžně do bazénu? Využijte stejně jako ostatní nabídky "sobotního koupání" v našem dětském bazénu. V sobotu 12. prosince od 9 do 18 hodin.\nSaunisté dostanou možnost navštívit prostory Plaveckého bazénu Jindřichův Hradec již od pátku 4. prosince! Kvůli nutnosti omezit kapacitu pojedou sauny v režimu "na objednání".\nSauny již od pátku 4. prosince, a to na objednání! Alespoň část plaveckého areálu bude pro veřejnost otevřena od čtvrtka 10. prosince. Relaxační bazén s vířivkami a divokou řekou bude následovat.\nNež dojde ke zprovoznění bazénu, chceme návštěvníkům umožnit vyřídit si neodkladné záležitosti ohledně permanentek, zakoupit si Dárkový poukaz na Vánoce a podobně.\nPodle Usnesení Vlády ČR, které bylo zveřejněno 1. prosince , je provoz bazénů a saun s omezením 15 metrů čtverečních na osobu nově umožněn. Je to sice citelné omezení, ale intenzivně pracujeme na otevření. Přesnější informace zveřejníme 2. prosince.\nPotřebujete doplnit kredit na permanentku do konce roku 2020? S ohledem na skutečnost, že je nařízeno uzavření provozu bazénu, lze aktuálně permanentku – elektronický čip - dobít pouze prostřednictvím úhrady faktury, kterou vám na vyžádání vystavíme.\nKoupání je určeno pro rodiče s dětmi do 1 roku věku. Jedno dítě od 6 měsíců do 1 roku věku doprovází vždy maximálně 2 dospělí a případně sourozenec.\nDo bazénů a saun bez roušek\nDůležité upozornění pro účastníky odpoledních kurzů Plavecké školy Jindřichův Hradec ve školním roce 2020/2021


Tak s tímto článkem budu určitě vypadat, že nemám co psát a opisuju témata ostatních blogů. Shabota má na blogu podobné téma (mimochodem, ten chlápek se jmenuje Andrea Bocelli - promiň, nechala bych to, ale je to jeden z mých oblíbených tenorů a aji jsem od něj cosi zpívala...), ale já jsem si na něj taky přišla po svém. Konkrétně mě napadlo u klipu Lady Gaga - Alejandro, který jsme řešily s Arisskou. Tento článek rozhodně neobsahuje pouze moje myšlenky a nápady a hodlám to zdůrazňovat kdykoli na to přijde, protože nerada frajeřím s cizím slušně fungujícím mozkem na svém prohnilém a perverzním blogu v čele s CHORÝM mozkem :-P. Další inspirací byla "SEB"ova přednáška na Advíku, který mým mozečkem proplouvá už bezmála měsíc. Na ní totiž přišlo na obvyklou situaci, kdy přednášející něco řekne, já nesouhlasím, ale v první chvíli nevím, co se mi na tom vlastně nezdá, v druhé nevím, jak to vysvětlit, ve třetí se bojím, že mě Seb umlátí, zfackuje, sežehne plamenometem nebo jinak exemplárně vysvětlí, že jsem se tak trochu spletla... a ve čtvrté stáhnu ocas mezi nohy a poslouchám jako pravý velký nezastrašitelný ultimate seme.\nNejdřív bych ale začala tématem spíše technickým a lehce nudným, možná jsem o tom už dokonce někde psala, nejsem si jistá. Každopádně Seb se zmiňoval o dvou zásadních věcech: elektronické pozměnění, mnohdy naprostá přeměna, zvukové stopy a s tím související balamutění hloupého lidského mozku pomocí levných fyzikálních triků.\nNa úvod bych řekla asi toto: náš mozek je denně oblbován vším možným a nijak zvlášť nám to nevadí. Příklad: kamarádi, zrcadlo, váha, počítač, miliony optických a dalších fyzikálních jevů... Přestali byste používat PC jen proto, že to, co vidíte na obrazovce, nejsou skutečně barvy, ale pouze správná intenzita kanálů RGB, které jednoduše zblbnou vaše barvocitné čípky? A pokud vám nevadí toto, proč by vám měla vadit hudba, které stejně jednoduše zblbne vaše ucho?\nTento trik je postavený na pasážích, kde jsou pouze nemelodické výkřiky apod. a v konfrontaci s nimi obvykle sladká chytlavá melodie. Melodie vám přijde mnohem sladší, melodičtější a chytlavější, než by vám přišla bez toho zbytku, což má na svědomí kontrast. Typický příklad: Rihanna - Umbrella. Staré známe Ella-ella-ella-ella-e-e-e... Mně se to taky líbilo, o to nic... Lady GaGa - Bad Romance... Ano, toto je trik, vážně to tam není jen tak. Samozřejmě to není tak, že by si to sama interpretka vymyslela s účelem dostat lidi. Někdo někomu vysvětlil fyzikální princip, ten někomu dalšímu popsal, jaký to má vliv na lidi, ten to poslal někomu, kdo skládá, ten to zdůraznil někomu, kdo textuje a tak vznikly tyhle hity s obrovským vlivem doslova na lidské mozky. Tohle je takový podvědomý like, když si ty hity trošku naposloucháte, budou se vám líbit, nebylo by přirozené, kdyby nelíbily.\nToto jsou fakta. Na druhou stranu, je tohle špatně? Člověk si po celou dobu své existence snaží přivodit nějaké příjemné pocity. Někdo kouká na porno, někdo na sumo, někdo na býčí zápasy, někdo jezdí F1, někdo zpívá; k tomuhle ale patří i obyčejné věci, jako objetí, držení se za ruce, milování.... Všechno má v konečném důsledku stejný účel. Proč si ale podobný pocit nepřivodit takto? Je to snadné, může to udělat každý, kdykoli, kdekoli.... Argumentovat se dá tak, že takový zážitek v zásadě není opravdový, ale co je opravdové? Spoustu lidí drží při životě fantazie, sny, představy... a copak to je realita? Přesně tak, jako chytře složená písnička, jsou v našem mozku. Je ten, kdo vymyslel tuto metodu, tedy génius nebo zmrd? Samozřejmě, určitě na tom vydělal hrozné prachy on, nahrávací studia, interpreti, technici a my fanoušci za to hrozné prachy utratili, ale je to smysluplná investice? Jen je nakonec snazší a jistější koupit si CD než dárek pro člověka, do kterého jsem zamilovaná/ý, ale může mě odmítnout nebo opustit...\nK dalšímu ze svých tří témat, tentokrát tomu asi nejtechničtějšímu: elektronická úprava zvukové stopy. Když vytvořím nahrávku svého hlasu na PC, bez ohledu na kvalitu mikrofonu a nahrávací technologie budu zní úplně jinak, než ve skutečnosti. Hlasu i ostatním nástrojům bude chybět další rozměr, šířka... dokonce i barva se změní. Elektronicky můžu hlasu tyto vlastnosti dodat a přiblížit se znovu k realitě. Problém je v tom, že člověk je marnivý nenasytný tvor, který nechce vystavovat svoje nedostatky, a když už se dá do úpravy, obvykle zajde dál, než kam by měl. Tady mi to trošku ujelo, tady je to trošku rozklepané, tady mi docházel dech.... toto na konečné nahrávce nepoznáte. Teoreticky to tak být nemusí, prakticky to tak je. Proto je těžké poznat, který interpret umí zpívat nebo hrát, a který dobře produkovat. Navíc o nedostatcích a popřípadě způsobu jejich nápravy může rozhodnout taky producent, třetí osoba, bez ohledu na interpreta. Ve svém zájmu bychom si měli zjistit, kdo dělá produkci a postprodukci předtím, než půjdeme na koncert.\nNavíc, lidi si v tomto ohledu neskutečným způsobem přestali věřit. Jedna ze školních kapel u nás hledala zpěvačku a jeden kamarád mě navrhl, tak si se mnou šli promluvit a chtěli moji nahrávku. Poslala jsem jim jednu ze svých nahrávek a okamžitě mi bylo zdůrazněno, jak jsem to přehnala s efekty vibrata. Oni mi prostě nevěří, že takhle zpívám. To, že to nezní přirozeně, je otázka špatné techniky, ale zkrátka mi nevěří, že takto opravdu zpívám. Ale můžu se vůbec v dnešní době bránit tím, že takovéhle předsudky nejsou fér?\nOresama25. srpna 2010 23:32Ubohy monitor to jinak delat nemuze, chudacek se drzi toho, co ma.....kdo rika, ze kdyby monitor mel technologii na skutecne barvy, ze by pouzival RGB? nicmene muzikani by se urcite nemuseli omezovat na jediny hudebni motiv v prubehu sedmi minut a par fyzikalnich triku....coz neni vyzva k souboji, jen me to tak napadlo :) ja si Lady Gagu taky poustim, k praci....OdpovědětVymazatNielian26. srpna 2010 0:36Když se to víc opakuje, víc ti to zůstane za nehtama... A ještě, aby mě můj UKE vyzýval k souboji :-DOdpovědětVymazatOresama26. srpna 2010 1:06ja mam nehty na minimu, za ty se nic nevleze :-D a chces se snad popasovat, gregori seme? :-DOdpovědětVymazatNielian26. srpna 2010 9:35:-P to je ale nehet na tvým mozku, problém by mohl nastat jedině, kdybys neměla mozek ^^ :-D a sakra... FLAME WAAAR!OdpovědětVymazatOkomentovatNačíst další...


Jak zaplatit za nákup prostřednictvím kiwi peněženky\nPlatba za nákupy v mnoha internetových obchodech je možná téměř jakýmkoliv pohodlným způsobem, takže jsou tak populární. Systém Kiwi nezastaví a snaží se zavést svou platbu na mnoha místech populárních internetových obchodů.\nJak zaplatit za nákup prostřednictvím QIWI\nMetoda 1: na webu QIWI\nMetoda 2: Na webu jiného výrobce\nKoupit nějaké zboží a zaplatit za něj pomocí kabelky z kiwi může být nejen v obchodě třetí strany, ale také prostřednictvím samotného platebního systému, kde je výběr malý, ale stále můžete provádět malé nákupy (zejména za zaplacení pokut a doplňování různých her účty).\nZvažte nejprve, jak najít produkt na webové stránce Kiwi a zaplatit ji hned. Seznam nabídek na stránce platebního systému je samozřejmě velmi omezen, ale některé položky, které jsou vhodné k zaplacení rychlostí, s níž to peněženka QIWI dovoluje, je samozřejmostí.\nBezprostředně poté, co uživatel zadal osobní účet na webu platebního systému, můžete vyhledávat v nabídce "Zaplatit" a kliknout na něj.\nPřechod na stránku s různými kategoriemi, které můžete zaplatit přímo prostřednictvím stránky Kiwi. Vyberte například kategorii "Zábava" .\nV této kategorii jsou různé hry a sociální sítě. Řekněme, že chceme doplnit herní účet v systému Steam . Za tímto účelem jednoduše najdete odznak s logem a podpisem "Steam", který potřebujeme, a klikněte na něj.\nNyní musíte zadat název účtu v herním systému a výši platby. Pokud je vše zadáno, můžete stisknout tlačítko "Pay" .\nStránky nabídnou, aby zkontrolovali všechna zadaná data a až poté pokračují v další platbě. Pokud je vše správné, můžete kliknout na tlačítko Potvrdit .\nPoté se zpráva ozve na telefon, který bude obsahovat kód. Budete muset zadat tento kód na další stránce webu, až poté, co vstoupíte, můžete znovu kliknout na tlačítko "Potvrdit" .\nTo je doslova za pár kliknutí, můžete doplnit účet v některých hrách a sociálních sítích, platit pokuty a různé pomůcky, dělat jiné malé nákupy on-line.\nPlatit za nákupy na stránkách třetích stran s kiwi peněženku je velmi výhodné, protože existuje možnost rychle potvrdit platbu a není třeba si pamatovat na dlouhé číslo peněženky. Používáme například známý internetový obchod, kde si můžete koupit různé kategorie zboží.\nPředevším musíte zboží přidat do košíku a pokračovat v objednávce. Po provedení tohoto kroku bude uživatel požádán o platbu. Vybíráme "Online" a mezi navrhované možnosti naleznete "Peněženku QIWI" .\nNyní musíte objednávku potvrdit, aby mohl internetový obchod účtovat platbu na osobním účtu uživatele platebního systému Kiwi.\nPoté přejděte na stránku s kiwi a podívejte se na oznámení o nezaplacených účtech na hlavní stránce. Zde musíte kliknout na tlačítko "Zobrazit" .\nNa další stránce je seznam posledních účtů, mezi kterými je i ten, který nedávno vystavil internetový obchod. Klikněte na tlačítko "Zaplatit" .\nNa stránce plateb musíte nejprve zvolit způsob platby. Stiskneme tlačítko "Peněženka Visa QIWI" .\nZbývá pouze stisknout klávesu "Platba" a potvrzení nákupu zadáním kódu ze zprávy, která přijde o něco později v telefonu.\nTakovým rychlým způsobem můžete zaplatit za nákup téměř v každém online obchodu, protože se všichni snaží pracovat s kiwi na stejném algoritmu. Pokud máte náhle nějaké dotazy, neváhejte se jich zeptat v komentářích, rádi vám zodpovíme všechny. Hodně štěstí v budoucích nákupech a platbách prostřednictvím peněženky QIWI Wallet.\n← Jak doplnit peněženku QIWI s službou Yandex.Money\nPřevod peněz z peněženky QIWI na účet Yandex.Money →


prvoaprílové keše - Strana 2 - Oznámení - geocaching.cz\nPublikováno 01 duben 2016 - 17:30\nAno, vážím si těch, co hrajou tuhle hru férově a pokud jsem kvůli tomu závistivec, tak to mile rád přijmu.\nPublikováno 01 duben 2016 - 17:47\nTak jako... já si nehodlam rozbordelit statistiky kvůlivá ňíkýmu aprílu, že jo . Řekla jsem, že to jdu zkusit ze studijních důvodů, což znamená, že zítra bude experiment v každém případě ukončen. Nicméně už teď můžu ctěnému publiku říct, že se mi neobjevil odznáček Měsíce, Jupitera ani oběžný dráhy, ale ňákýho blbýho státu v Emerice. Doufám, že ten taky po aprílu zmizí .\nPublikováno 01 duben 2016 - 17:54\nSuvenyr po smazani logu nezmizi. Tedy jestli to uz nahodou neopravili, ale drive nezmizel. Taky bacha, aby nedoslo k archivaci a k zamceni listingu. V takovem pripade bys musela poprosit reviewera, aby ti log smazal.\nPublikováno 01 duben 2016 - 17:57\nTak suvenýry se naštěstí dají skrýt, několik obzlášť hnusných mám skrytých už teďka . A revírníci jsou ochotní a hodní. Jsem docela zvědavá, co to zítra udělá.\nPublikováno 01 duben 2016 - 18:15\nNo, pokud to po půlnoci zruší a všem smažou logy, budu to brát jako vtip, ale pokud ne, tak mi to přijde opravdu ubohé...\nPublikováno 01 duben 2016 - 18:28\nTak tady položím takovou skoro filozofickou otázku, zda je nefér logovat keše, na kterých se podílejí přímo z ústředí a mají pro ně takovou ne zrovna košer výjimku (taky se mi to dvakrát nepozdává).\nJinak samozřejmě logy a vše co se na ně nabaluje může určitě správce databáze smazat dost jednoduchým skriptem.\nA napadá mne kacířská myšlenka, proti nám všem kdo se téhle taškařice nezúčastňujeme: zrovna tak jednoduchý by byl skript, který by nám smazal všechny logy podle hesla "Tak vám se náš aprílový žertík/dárek nelíbill, no tak tumáš" ! To by byl teprve apríl .\nPublikováno 01 duben 2016 - 18:31\nNo, mi akorát přijde, že i tu diskusi o tý srandě bereme všichni nějak až příliš vážně .\nPublikováno 01 duben 2016 - 19:09\nPublikováno 01 duben 2016 - 19:20\nJá pořád nechápu, co na tom všem vadí? Každej ať si to hraje podle sebe... jestli mám o pár bodů víc nebo míň, dyk je to úplně jedno, na tom přeci svět nestojí... Ty body jsou navíc jen virtuální, žádný výhody nepřináší, tak o co jde? Přejte jim to, anebo si to zalogujte taky. A zítra třeba zjistíte, že to celý byl jen super joke a že váš log zmizel a že jste svůj čas nad tím trávili naprosto zbytečně... potom to teprve bude správnej aprílovej fór.\nTento příspěvek byl upraven od ReVIZ: 01 duben 2016 - 19:35\nPublikováno 01 duben 2016 - 20:03\nPublikováno 01 duben 2016 - 20:16\nJe to prvy april. Vadi vam to?\nDT? Iste , ale kolko uz tu bolo serii kvoli DT kde D4T4 bolo vo vyske 1.5 m a nikto nekritizoval.\nKed sa vam nepaci tak si to nevsimajte, aspon urobili pekny obrazok, tusim saturn.\nPublikováno 01 duben 2016 - 20:22\nPublikováno 01 duben 2016 - 21:02\nJestli někomu vadí, že si nějaký Jarda z Mongolska na apríla připsal pár bodíků za neobjevené keše (když to schvaluje samotný GS), tak opravdu takovým lidem nezávidím, nechtěl bych být v jejich kůži. Jejich život musí neskutečně depresivní.\nTento příspěvek byl upraven od panprezident: 01 duben 2016 - 21:02\nPublikováno 01 duben 2016 - 21:27\nPublikováno 01 duben 2016 - 21:29\nMěli dát cache na atmosférický sestupový modul sondy Galileo. Ať si to ( https://cs.wikipedia...i/Sonda_Galileo) někdo zaloguje, jestli na to má!\nPublikováno 01 duben 2016 - 21:39\nAprílové drama jsem nečekal\nPublikováno 01 duben 2016 - 21:45\nJá pořád nechápu, co na tom všem vadí? Každej ať si to hraje podle sebe... jestli mám o pár bodů víc nebo míň, dyk je to úplně jedno, na tom přeci svět nestojí... Ty body jsou navíc jen virtuální, žádný výhody nepřináší, tak o co jde? Přejte jim to, anebo si to zalogujte taky.\nJá třeba pořád nechápu, proč tu všichni používají pojem "body"? Vždyť v profilu všichni máme počet nalezených keší, nikoliv počet bodů. Možná to bude proto, že geocaching není soutěž v tom, kdo zaloguje víc keší. Alespoň primárně ne (ačkoli chápu, že jsou kačeři, které baví hrát geocaching ve smyslu "nasbírat víc bodů než ostatní").\nPublikováno 01 duben 2016 - 21:54\nJa jsem si to postupne v praci zalogoval, jak jsem dnes mel cas tak misto lusteni do zasoby jsem si cetl tyhle srandicky... dost dobre to bylo... Jestli mi to nechaj, nechaj, jestli ne, ne. Je mi to celkem sumak.... nebot pivo mi za to nedaj ani v jednom pripade... hehe.\nPublikováno 01 duben 2016 - 22:21\nPodlehl jsem zvědavosti, co se s tímto výtvorem bude dít a zalogoval si zkusmo jednu EC bez podmínek - GC6E3D0. Zítra se uvidí.\nPublikováno 01 duben 2016 - 22:28\nNormalne tu nepisu, jen ctu a sbiram rozumy, ale tohle mi fakt neda...\nDecka neblbnete, dyt je to sranda... Mam vic nez ty, nemam, byl jsem tam, nebyl.... atd, atd... Je to od GC forek na aprila, jestli to rano zmizne nebo ne, dyt jde vo ho... ja sem to cely lognul (nestydim se, neprijdu si mene cenny, ani u nas nezlevnili pivko) ale me oko zahledlo mapu vybarvenou o 19 statu, mrkl jsem na grafiku 26 suvenyru a jako sranda se mi to libi...


Zateplení fasády | Zateplení fasády levně\nHome > Zateplení fasády\nZateplení fasády můžete provést dvěma způsoby, kontaktním zateplením fasády a tzv.provětrávanou fasádou. Běžnější je díky snazšímu provedení kontaktní zateplení fasády, na druhou stranu provětrávané fasády umožňuje stavbě lépe dýchat a navíc více izoluje hluk.\nZateplení fasád se dodává v deskách, z fasádního polystyrenu, fasádních desek z minerální vlny nebo z extrudovaného polystyrenu.\nUnikátní výrobek pro vnitřní zateplení\nVýrobek určený pro vnitřní zateplení Avitop je plastová termoaktivní hmota pro povrchovou úpravu stěn, stropů, kovových i dřevěných konstrukcí v interiéru. Pokud bydlíte v bytě či památkovém domě, mohli jste se ocitnout v situaci, kdy není možno zateplit zvenku. Avitop … Celý příspěvek →\nV případě provětrávané fasády není izolant pevně přichycen přímo ke staré fasádě, ale je vkládán do roštu. Tím vznikne vzduchová mezera. Prouděním a cirkulací vzduchu je zamezeno zvlhnutí stěn a případné tvorbě plísní a bakterií. Systém provětrávaných, nazývaných také předsazených, … Celý příspěvek →\nKontaktní fasáda je nejpoužívanější způsob zateplení fasády, kdy je izolant – pěnový polystyren nebo minerální vata – pevně připojen ke stávající fasádě. Tím mimo jiné docílíte i odhlučnění Vašeho domu. Výhody pěnového polystyrenu, nejčastěji fasádní polystyren EPS 70 F, spočívají … Celý příspěvek →\nZateplení fasády v akci\nFasádní polystyren Styrotrade EPS 70 F » Koupit Doprava zdarma\nNejčtenější zateplení fasády\nProvětrávané fasády (1 952x)\nKontaktní fasády (1 279x)\nUnikátní výrobek pro vnitřní zateplení (238x)\nFasádní barvy – informace, jak vybrat fasádní barvy\nFasádní polystyren u nás nakoupíte za výhodné ceny a s dopravou zdarma!\nFasádní polystyren levně – vyberte si fasádní polystyren podle potřeb vaší stavby.\nMinerální vata – vše o minerální vatě.\nfasádní polystyren Kontaktní fasáda kontaktní zateplení fasády minerálny vlna minerálny vlny minerální vaty mineárlní vata Provětrávané fasády Provětrávané zateplení fasády zateplení fasády zateplování fasády\nZateplení fasády levně\n© Zateplení fasády levně


Další uprchlíci z Iráku chtějí opustit Česko, vyzvedli si pasy | Týden.cz\nDalší uprchlíci z Iráku chtějí opustit Česko, vyzvedli si pasy\n14.04.2016 17:10 Aktualizováno 14.04. 17:44\nDalších 16 křesťanských uprchlíků z Iráku, které do Česka přivezl Nadační fond Generace 21 a kteří pobývali v Brně, se rozhodlo opustit Česko. Od českých úřadů si již vyzvedli pasy, oznámil dnes fond na svém webu. Další plány skupiny prý ale nezná. Podle serveru Novinky.cz se chystají do Německa.\nSkupina osobně na ministerstvu vnitra požádala o ukončení statusu azylanta. "Všem osobám byly vráceny cestovní doklady a vydán třídenní výjezdní příkaz.\nIráčanům byla okamžitě nabídnuta pomoc ze strany Červeného kříže, kterou však odmítli," informovala na webu ministerstva vnitra jeho mluvčí Lucie Nováková. Úředníci podle ní všechny Iráčany informovali o tom, že nesmějí ilegálně překročit hranice jiného členského státu EU a výjezdní příkaz slouží k opuštění celé Evropské unie.\nVláda před týdnem program přesídlení iráckých křesťanů, díky němuž mělo v Česku najít nový domov 153 lidí, zrušila. "I tento příklad ukazuje, že zastavit projekt Nadačního fondu Generace 21 byla správná věc," reagoval na aktuální vývoj ministr vnitra Milan Chovanec (ČSSD).\n"Potvrzujeme, že si dalších 16 uprchlíků z Brna vyzvedlo od českých úřadů své cestovní doklady. Jejich další záměry neznáme," uvedl fond. Dodal, že neví, kde se skupina pohybuje. O zbývajících 40 uprchlíků se chce ale dál starat, a to minimálně po celý první rok jejich pobytu v ČR. Pobývají v Praze a v Soběšovicích na Frýdecko-Místecku.\nJihomoravský kraj podle hejtmana Michala Haška (ČSSD), který je pracovně v Chorvatsku, podmínky udělené finanční pomoci fondu nechá prověřit. "Nařídím po návratu do ČR provedení kontroly podmínek poskytnutí podpory a na jejím základě bude jasné, zda nadační fond bude peníze vracet," sdělil Hašek. Míní, že "krach projektu" negativně ovlivní pohled na migranty v Česku. Žádné informace od ministerstva vnitra či od fondu o odjezdu Iráčanů ale zatím neměl.\nPodle Kašpárka velkou roli u iráckých uprchlíků hrají silné rodinné vazby. "Většinou ty skupiny byly tvořené nějakými rodinami, které jsou poměrně rozvětvené a drží pohromadě. Stačilo, aby se tam objevil jeden člověk, který má větší autoritu v té rodině a byl třeba ovlivněn nějakými informacemi odněkud z venku, a okamžitě se celá ta skupina stěhovala," dodal Kašpárek.\nZrušení programu prosazoval minulý týden na jednání vlády právě Chovanec. Podle něj není možné podporovat projekt, který neplní svůj účel. "Bonmot o naší zemi jako o cestovní kanceláři přestává být bonmotem. Projekt je naštěstí již ukončen," uvedl na svém twitteru Chovanec. Ministr financí Andrej Babiš (ANO) tehdy řekl, že se projekt "jednoduše nepovedl". Ministryně práce Michaela Marksová mínila, že se stala chyba při výběru přesídlovaných.


Okres BHJV nabídky nemovitostí a realit\nSeznam nabídek BHJV\nBHJV detail, nabídka nemovitostí a realit - Česká republika\nBHJV nám. starosty Pavla 14 Kladno 272 01\nAdresa: nám. starosty Pavla 14, Kladno 272 01\n1739417 Prodej rodinného domu po rekonstrukci, Kladno - Kročehlavy.\nProdej RD po rekonstrukci, Kladno - Kročehlavy. Nabízíme k prodeji rodinný dům po celkové rekonstrukci, Kladno - Kročehl ... Kladno 4.300.000 Kč\n1738867 Prodej rodinného domu po rekonstrukci, Kladno - Kročehlavy\nRodinný dům po rekonstrukci, Kladno - Výhybka. Nabízíme k prodeji podsklepený řadový rodinný dům po celkové rekonstrukci ... Kladno, Kročehlavy 5.690.000 Kč\n1738767 Prostorný cihlový byt s garáží, Praha - Dejvice\nCihlový byt s výtahem, Praha - Dejvice. Dovolujeme si vám nabídnou prostorný, světlý byt OV o velikosti 3+1 s lodžií o v ... Praha 6, Dejvice 9.790.000 Kč osobní\n1738295 Prodej samostatně stojícího RD, Praha - Suchdol.\nProdej samostatně stojícího RD, Praha - Suchdol. Nabízíme k prodeji cihlový, částečně podsklepený samostatně stojící rod ... Praha 6 - Suchdol, Suchdol 11.650.000 Kč\n1738180 Prodej RD v žádané a klidné lokalitě, Kladno - Kročehlavy, Výhybka.\nProdej RD v žádané lokalitě, Kladno - Kročehlavy. Nabízíme k prodeji řadový částečně podsklepený rodinný dům s terasou v ... Kladno, Kročehlavy 6.099.000 Kč


Alveus Rock 130 bílá + Alveus Milena | Dalago.cz\nSet Alveus Rock 130 bílá + Milena bílá\nProdukt roku 2015 na Heurece. Granitový dřez s odkapávací plochou Alveus Rock 130 bílá vhodný do všech kuchyní. Určen je pro skříňku od 600 mm a jeho hloubka je 18 cm. Rozměr dřezu 780 x 480 mm. Montáž dřezu je velmi jednoduchá.Dřezová granitová baterie Alveus Milena v bílém granitu. Záruka 5 let na kartuši. Velmi kvalitní zpracování, výška baterie 140 mm. Kuchyňská baterie má otočné raménko pro snadné používání.\nProdukt roku 2015 na Heurece. Granitový dřez s odkapávací plochou Alveus Rock 130 bílá vhodný do všech kuchyní. Určen je pro skříňku od 600 mm a jeho hloubka je 18 cm. Rozměr dřezu 780 x 480 mm. Montáž dřezu je velmi jednoduchá.\nDřezová granitová baterie Alveus Milena v bílém granitu. Záruka 5 let na kartuši. Velmi kvalitní zpracování, výška baterie 140 mm. Kuchyňská baterie má otočné raménko pro snadné používání.


Studio apartment Nika - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Dubrovnik\nTina Ujevića 11, Ulica od Gaja, Dubrovnik, Chorvatsko, 20000 - Zobrazit na mapě\nNavržený pro obojí, práci i odpočinek, je hotel Studio apartment Nika umístěn ideálně v Oblast Stará Gaja; jedné z nejpopulárnějších lokalit ve městě. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nVyužijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Dubrovnik. Jmenujme alespoň část hotelového vybavení, jsou zde přeprava do hotelu / na letiště, odvoz na/z letiště.\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i klimatizace, topení, odhlučnění, LCD televize / plazmová obrazovka, satelit / kabelová TV, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Studio apartment Nika je chytrou volbou pro cestovatele do města Dubrovnik, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.


Nechtěného psa se lidé zbaví i hodně drsným způsobem - Orlický deník\nNechtěného psa se lidé zbaví i hodně drsným způsobem\nÚstí n. O. – Psí tulek Na trati v Ústí nad Orlicí prošel v letech 2011 – 2012 zásadní rekonstrukcí a rozšířil poskytované služby. Nyní slouží i jako hotel pro psy na krátkou i delší dobu, majitelům může pomoci i s převýchovou problémových psů, ať už jde o obezitu, hyperaktivitu nebo agresivitu.\nZkušený kynolog Jaroslav Kovář přistupuje ke každému případu individuálně. „Záleží na tom, jaký problém se řeší. Postup se odvíjí podle typu psa, jeho povahy. Nejraději daný problém řeším současně s majitelem, někdy si vezmu psa k nám na krátkodobou převýchovu. Vždycky se přesně musí ´napasovat´ na pejska," vysvětluje.\nPejsci na webu\nÚtulek má smlouvu s městem Ústí nad Orlicí, spolupráce se nyní ještě rozšířila, od Nového roku město na svých webových stránkách zveřejňuje snímky psů nalezených na jeho katastru. Útulek má i své vlastní webové stránky, na které umísťuje fotografie „nalezenců". „Kdo pejska z útulku shání, vždycky si k nám cestu najde. Teď, když máme internetové stránky, je umísťování pejsků rychlejší. Na druhou stranu tady bylo v loňském roce podstatně více psů než kterýkoliv jiný rok, jenom z Ústí jich bylo osmdesát," konstatoval kynolog. Na „odbyt" jdou spíše menší psi, kteří se více hodí do bytů a méně toho „sežerou".\nJe někdy až šokující, jakým drsným způsobem se lidé psa zbaví. „Často ho nechají uvázaného tady u garáží nebo přímo u plotu útulku. A to jsou ještě ty lepší případy, výjimkou nejsou ani psi uvázaní v lese. Třeba v létě se našla v zatáčkách u silnice na Andrlův chlum fena rotvajlera, jeden řidič si jí náhodou všiml," vzpomíná na jeden z odchytů Jaroslav Kovář.\nProvozovatel útulku zažil ještě smutnější případy, třeba když jel pro jezevčíka, kterého vyhodili z jedoucího vlaku a při pádu jej zachránilo křoví, nebo když se mu do útulku dostal pes nalezený v igelitce v popelnici.\nÚtulku mohou lidé pomoci několika způsoby: finančně na jeho účet, venčením psů, dodáním chybějících věcí. „Psy zásadně nepůjčujeme na celý den nebo víkend, není to pro ně dobré. Uvítáme piškoty nebo psí pamlsky, granule odmítáme, protože jejich střídání přináší psům trávicí problémy. Vděční jsme všem, kdo nám pomáhají, sponzorům, občanskému sdružení," děkuje Jaroslav Kovář.\nKdo si pamatuje, jak útulek vypadal před dvěma lety, musí konstatovat, že se udělal obrovský kus práce. Jaroslavu Kovářovi trvalo zhruba tři roky, než na zásadní proměnu útulku zajistil finance. „Rekonstrukce už je v podstatě hotová, zbývají jen drobnosti, které běžnému provozu nevadí. Jde o dokončovaní práce typu úprava zázemí, oplášťování kotců…" V budoucnu by ještě rád v útulku rozšířil prodej krmiva nebo vybudoval výběhy mezi řadami kotců. „Pak už si budeme přát jen hodně dobrých lidí a málo opuštěných psů," dodal na závěr kynolog.


ZÁKON REALITY,PŘÍČINY A DŮSLEDKU :: Andele-a-ja\nÚvodní stránka > ZÁKON REALITY,PŘÍČINY A DŮSLEDKU\nVěda ukázala, že člověk nevnímá to, co tu je, nýbrž to, o čem se domnívá, že tu je. Nevidíme očima, nýbrž ve skutečnosti mozkem. Oko zprostředkovává jen signály přijatých světelných vjemů. Teprve v mozku jsou tyto podněty zpracovávány na barvy, tvary a jsou interpretovány. Neexistuje tedy ani světlo, ani barva, nýbrž pouze energie různých vibrací, a proto realita sama o sobě také neexistuje. Vzniká teprve naším „překladem“- „interpretací“ vibrací.\nNaše myšlenky jsou energie, které svými vibracemi vytvářejí události ve vnějším světě nebo je mění. Čím větší je potenciál myšlenek, tím mocněji se prosadí i proti odporu zvenčí. Všechno, co si myslíme nebo jsme si kdy pomysleli, zůstává zachováno. Nic se neztrácí, všechno se k nám vrátí jako zážitek, situace nebo okolnost. Tedy neexistuje nespravedlnost, neboť se nám vrací jedině to, co jsme předtím vědomě nebo spíš nevědomě vyslali. Jsme původcem každé příhody, která se nám přihodí.\nVeškeré viditelné stvoření je působení, za nímž vždy stojí nějaký stvořitel, jehož vůle se tak projevuje, neboť zákon říká: „Nic nepochází z ničeho.“\nVeškeré dění se řídí zákonem příčiny a následku. Vždy existuje spojitost mezi tím, co bylo, a tím, co následuje. To, čemu říkáme náhoda, je pouze výrazem skryté, neznámé příčiny. Nikdy se nic neděje bezdůvodně. Náhoda a štěstí jsou pouze označení pro nepoznané souvislosti.\nMůžeme samozřejmě dělat, co se nám zachce, ale v podstatě nemůžeme jen tak „chtít co chceme“. I pro naši vůli totiž existuje příčina, která sestává z vlivů okolního prostředí, z mínění, zkušeností a okolností, a ty všechny také mají svou příčinu. Přesto máme v každém okamžiku svého života možnost do tohoto řetězce zasáhnout, změnit působení nebo také vytvořit novou příčinu.\nPrvní a poslední příčinou za veškerým zdáním je vždy ona tvořivá síla, které říkáme Bůh. Stvoření existuje tak dlouho, dokud neskončí působení poslední příčiny. Zákon příčiny a následku vnímáme nejcitelněji, když se nám projeví jako osud.


Výsledek vyhledávání v tipech: funkční\nnuxe olej multifunkční Multifunkční olej třpytivý kosmetika\nTuhle zlatou nádheru ocení její vlasy, kůže i pleť. Nádherně voní… a ty třpytky!\nzávěsné křeslo houpací křeslo funkční dekorace relax funkční doplněk na čtení na chatu domů\nPohoda na večer od Bellarose\nPředstav si to… sedíš v závěsném houpacím křesle. V ruce máš dobrou knížku, na stolku vedle čaj a kousek domácího štrúdlu, na okně hoří svíčky a venku je podzim? Chceš? My víme, že jo! (My taky.)\nObleč si bambus\nbambus dámské tričko černé funkční rolák krátký rukáv\nObleč si bambus od Reparáda\nFunkční tričko k sukni? Pokud je vyrobené z bambusu, tak klidně. Vypadá hezky a navíc tě podrží, i když se třeba na pohovoru nebo u zkoušek pořádně zapotíš.\nkikkerland vychytávka multifunkční nůž lama\nPro všechny případy od Zoot\nVšechno, co by se vám mohlo hodit - ať už v divočině, nebo v džungli městské - v sobě skrývá tahle lama.\nhodinky pánská multifunkční japonská ocelová sportovní černá stříbrná náramková\nNejprodávanější Casio od Helveti\nMultifunkční pánské hodinky, které jsou nejprodávanějšími Casio hodinkami v ČR.\nstojan smartphone kůže kožená hnědá černá mozasná unisex náramková náramek multifunkční\nStojan na smartphone od Designeros\nStojan na Váš mobil - stále na ruce. Praktická vychytávky z kůže a z Kanady\nvak sedák poslet multifunkční modrá bytová sedací relaxační\nSedací vak Fatboy od BuyDesign Vyzkoušeno redakcí\nOd té doby, co jsme tyhle vaky pořídili, je sedačka prázdná a Hugo má bezpečné doskočiště.\nfinský design Alvar Aalto keramická dřevěná stolek multifunkční černá\nČajový vozík od Designpropaganda\nFinský designér Alvar Aalto v roce 1936 navrhnul geniální kousek nábytku, který slouží k servírování čaje nebo kávy, a zároveň může plnit roli multifunkčního stolku.\nčerná batoh kabelka multifunkční umělá kůže\nDokonalý batoh od Peripetie\nČerný batůžek je sám o sobě skvělým univerzálním doplňkem, a když navíc funguje jako kabelka... je už pak naprosto dokonalý.\nKočičí nákupní taška\npodprsenka černá hladká multifunkční ramínka nylon lycra\nMultifunkční podprsenka od Sassylady\nZákladem je hladká podprsenka s kosticí, kterou ovšem doplňují multifunkční ramínka. Dají se nastavit a odepnout, takže můžete mít například krásně podepřená prsa a zároveň odhalená záda.\nPléd s kapsami\nolej Multifunkční olej kosmetika vlasy pokožka\nMoc toho na něm sice neusmažíte, ale zase získáte nádherně hebkou pokožku i vlasy. V krásné lahvičce se totiž skrývá velké množství vzácných rostlinných olejů, které kůži i vlasům dodají bohatou výživu.\nKabelka & Batoh\nkabelka batoh multifunkční korálová červená Skunkfunk nylon\nKabelka & Batoh od Peripetie\nKrásná a multifunkční. Tahle kabelka se totiž dá snadno změnit ve stylový batoh.