Festival vzdá rovněž poctu několika osobnostem, jejichž výročí si v roce 2018 připomínáme. Devadesáté výročí úmrtí Leoše Janáčka uctí Wihanovo kvarteto koncertem z jeho tvorby, a hold významné české hudební osobnosti Emilu Friedmannovi Kossuthovi, od jehož narození uplyne v letošním roce sto deset let, vzdá za doprovodu Filharmonie Hradec Králové německá houslistka Tanja Becker-Bender. S komorními programy vystoupí nejuznávanější český violoncellista současnosti Jiří Bárta, renomovaný kytarista Pavel Steidl, soubor Concilium Musicum Wien nebo varhaník Jaroslav Tůma. Festival dává pravidelně příležitost také mladým laureátům interpretačních soutěží. Vítězka soutěže Za doprovodu Jihočeské filharmonie a pod taktovkou Jana Kučery budou\nspolečně koncertovat jedni z nejnadějnějších houslistů nastupující generace, Miroslav Ambroš a Jaroslaw Nadrzycki. Íránský houslista Amin Ghafari zahraje se Sukovým komorním orchestrem pod vedení mladé dirigentky Nikoly Kraft. Soudobou hudbu představí na svém koncertu absolutní vítěz Concerto Bohemia, soubor Francisextet. Florea Theatrum je unikátní mobilní divadlo využívající principů barokní divadelní architektury. V jedné z krumlovských zahrad a v autentické interpretaci souboru Musica Florea se sólisty a tanečním souborem Hartig Ensemble představí fascinující svět krásné Händelovy hudby a bohatých rytmů v rámci pastorálních výjevů, kterým kraluje múza tance Terpsichora. Program s názvem Carolus IV. - Rex et Imperator, s nímž vystoupí soubor Schola Gregoriana Pragensis, bude pestrou hudební mozaikou z repertoáru, který byl úzce spjatý s osobou panovníka Karla IV.\nFestival však nabídne i osvěžující populární žánry. Jeden z nejlepších orchestrů v kategorii etno a world music Cigánski Diabli uvedou spolu se skupinou Čarovné Ostrohy tanečně-hudební představení inspirované operou G. Bizeta s názvem „Carmen Fantasy by Gypsy Devils“. Jejich zpracování přináší zcela nový pohled na tento klasický příběh lásky. Autenticitu příběhu umocňují cikánské písně a hudba, které zároveň podtrhují temperament a emocionalitu hlavní hrdinky. Vystoupení je doplněno dynamickým mixem tanečních stylů obohacených o prvky jazzu, etna i flamenca a o výjimečnou virtuozitu, která je neodmyslitelnou součástí uměleckého projevu slovenského souboru. HRADIŠŤAN & Jiří Pavlica je ojedinělé seskupení s vysokou uměleckou i interpretační úrovní, nezvykle širokým žánrovým záběrem a netradičním repertoárem, který v počátcích vycházel zejména z lidové tradice. Swingový večer ve stylu Las Vegas připravil zpěvák Jan Smigmator. Spolu s RTV Big Bandem Felixe Slováčka v něm představí především písně George Gershwina, jehož stodvacáté výročí narození si v roce 2018 připomíná celý svět, a dále také slavné melodie Richarda Rodgerse a Lorenze Harta, Duka Ellingtona, Michela Legranda, Cola Portera, Irvinga Berlina, Franka Sinatry, Elly Fitzgerald, Tonyho Bennetta, Barbry Streisand, Deana Martina a dalších. Hosty koncertu budou multižánrová zpěvačka Dasha, „německý Sinatra“ Tom Gaebel a taneční skupina Pop Balet. Pro návštěvníky bude připravena také afterparty s casinem Falešných hráčů (ruleta, poker, blackjack), electroswingovým DJ, tanečním parketem s výukou swingového tance, degustačním barem a večerním rautem. Program letošního muzikálového večera akcentuje sté výročí narození vynikajícího amerického skladatele a dirigenta Leonarda Bernsteina. Sólisté z Broadwaye - Christiane Noll, Dee Roscioli, Hugh Panaro a Darius de Haas - za doprovodu Severočeské filharmonie Teplice pod vedením amerického dirigenta Randalla Craiga Fleischera uvedou ukázky z Bernsteinových slavných děl On the Town, Candide, West Side Story ad. Významné výročí zrcadlí i závěrečný festivalový Česko-Slovenský večer, který spolu s populární kapelou Čechomor, která příští rok slaví 30 let své existence, a jejich hostující zpěvačkou Martinou Partlovou, Dechovou hudbou Vlado Kumpana, Vojenskou hudbou Olomouc a legendárním slovenským tanečním souborem Lúčnica, oslaví sté „narozeniny“ našeho státu.\nPátek 20. 7. 21:00hod Letní jízdárna zámecké zahrady Slavnostní zahajovací galavečer - „Festive Overture“ (hudebně-obrazová féerie) Účinkují: Jiří Bárta, Sooyeon Kim, Christiane Noll a Hugh Panaro, Schola Gregoriana Pragensis, Jan Smigmator ad.\nSobota 21. 7. 20:30hod Pivovarská zahrada Zahajovací operní galakoncert Piotr Beczała /tenor/ a Sondra Radvanovsky /soprán/ PKF – Prague Philharmonia, dirigent: Leoš Svárovský Program Giacomo Puccini: Capriccio sinfonico „Recondita Armonia", árie Cavaradossiho z 1. dějství opery Tosca „Vissi d'arte”, árie Tosky z 2. dějství opery Tosca „E lucevan le stelle," árie Cavaradossiho z 3. dějství opery Tosca Giuseppe Verdi: „D'amor sull'ali rosee”, árie Leonory ze 4. dějství opery Trubadúr předehra k opeře Nabucco „Ah! Perche qui! Fuggite!", duet Amélie a Riccarda z 2. dějství opery Maškarní ples přestávka Umberto Giordano: „La mamma morta”, árie Maddaleny di Coigny z 3. dějství opery Andera Chénier Georges Bizet: „La fleur que tu m‘avais jetee“, květinová árie Dona Josého z 2. dějství opery Carmen Antonín Dvořák: „Měsíčku na nebi hlubokém“, árie Rusalky z 1. dějství stejnojmenné opery „Vidino divná, přesladká" árie prince z 1. dějství opery Rusalka Frederick Loewe – Alan Jay Lerner: předehra k muzikálu My Fair Lady „I Could Have Danced All Night” píseň Lízy Doolittlové z muzikálu My Fair Lady Franz Lehár: „Dein ist mein ganzes Herz" árie Su-Čonga z 2. dějství operety Země úsměvů „Wer hat die Liebe uns ins Herz gesenkt” duet Lízy a Su-Čonga z 2. dějství z operety Země úsměvů\nPolský tenorista Piotr Beczała patří ve svém hlasovém oboru k absolutní světové špičce. Svoji oslnivou kariéru zahájil roku 1996 v zemském divadle v Linci, o rok později se stal členem souboru opery v Curychu a v dubnu 2004 debutoval v Covent Garden jako Italský zpěvák ve Straussově Růžovém kavalírovi. Dva roky nato se poprvé představil v milánské La Scale jako Vévoda ve Verdiho Rigolettovi a se stejnou rolí vzápětí debutoval také v Metropolitní opeře. Další významný milník jeho umělecké dráhy představoval roku 2009 rychlý záskok za Rolanda Villazóna při představení Donizettiho Lucie z Lammermooru s Annou Netrebko v titulní roli, které bylo v rámci projektu Metropolitní opery „Live in HD“ přenášeno živě do celého\nsvěta. Pěvcova bohatá diskografie zahrnuje řadu CD nahrávek stěžejních rolí klasického operního repertoáru. Na svém CD s názvem Slavic Opera Arias má i skvělého Prince z Dvořákovy Rusalky a Jeníka ze Smetanovy Prodané nevěsty. Od roku 2012 nahrává exkluzívně pro Deutsche Grammophon. www.piotrbeczala.com\nAmericko-kanadská sopranistka Sondra Radvanovsky je celosvětově uznávanou umělkyní vystupující na nejprestižnějších operních pódiích. Hloubku a nádherné zabarvení jejího hlasu doplňuje její mimořádné dramatické nadání a všestrannost při provádění velmi rozsáhlého repertoáru od titulních rolí jako Rusalka a Lucrezia Borgia po Roxanne v Cyranovi z Bergeracu a titulní roli v opeře Manon Lescaut. Je považována za jednu z nejlepších sopranistek Verdiho oper současnosti a současně za jednu z nejlepších interpretek bel canta. Z belcantového repertoáru jmenujme její vynikající ztvárnění Donizettiho „tří královen”, hlavních sopránových rolí v jeho tudorovských dramatech. V sezóně 2015/16 zpívala Sondra Radvanovsky titulní role v inscenacích Anna Bolena, Maria Stuarda i roli královny Alžběty v opeře Roberto Devereux, což žádná jiná pěvkyně v historii Metropolitní opery nedokázala. Role tří královen vyzdvihly její herecké schopnosti a hlasovou vytříbenost ve velmi rozdílných rolích. Deník New York Times popsal její umění těmito slovy „vystoupení plné citové zranitelnosti a hlasové troufalosti, milník v kariéře významné umělkyně”. Radvanovsky byla kritikou označena jako „Norma své generace“. Na úvod letošní sezóny Met uvedla s mimořádným úspěchem nové nastudování právě tohoto Belliniho mistrovského díla. www.sondraradvanovsky.com\nLeoš Svárovský vystudoval hru na flétnu na Pražské konzervatoři a dirigování na Hudební akademii múzických umění u prof. Václava Neumana. Svou kariéru začal v pražském Národním divadle jako asistent Zdeňka Košlera. V roce 1991 byl nadací Herberta von Karajana pozván ke spolupráci s Georgem Soltim, Claudiem Abbadem a Vídeňskými filharmoniky na festivalu Sommerspiele Salzburg. Od počátků své kariéry byl šéfdirigentem vynikajících českých a slovenských orchestrů. Působil např. jako hlavní dirigent baletu pražského Národního divadla a umělecký šéf a šéfdirigent Státní opery Praha. Působí u Slovenské filharmonie jako stálý hostující dirigent, spolupracuje s Českou filharmonií a s Českým filharmonickým sborem Brno. Je pravidelně zván na pódia mnoha renomovaných hudebních festivalů v České republice i v zahraničí a spolupracoval s mnoha významnými sólisty i s vynikajícími zahraničními orchestry. Většina nahrávek Leoše Svárovského byla pořízena firmou Supraphon Records, ale spolupracoval také s dalšími významnými nahrávacími společnostmi, např. Newport Classic, New Millenium Records BBC a ULTRAPHON Arco Diva. Od roku 2000 je pedagogem na katedře dirigování HAMU v Praze a od roku 2014 šéfdirigentem Aichi Symphony Orchestra v Nagoyi v Japonsku. www.leossvarovsky.com\nOrchestr PKF - Prague Philharmonia založil roku 1994 Jiří Bělohlávek pod názvem Pražská komorní filharmonie jako těleso složené z čerstvých absolventů hudebních škol. Bělohlávek stál v čele orchestru až do roku 2005, kdy jej na tři koncertní sezóny vystřídal švýcarský dirigent Kaspar Zehnder. V letech 2008–2016 působil jako její šéfdirigent a umělecký ředitel Jakub Hrůša. Od sezóny 2015/2016 vede orchestr francouzský dirigent Emmanuel Villaume. Stěžejní repertoárovou oblastí je od počátku existence souboru hudba vídeňského klasicismu, která je doplňována skladbami období romantismu a zvláštní koncertní řadou s hudbou 20. století. Za třiadvacet let svého působení se orchestr etabloval jako jedno z nejuznávanějších těles na domácí scéně a pravidelně vystupuje i na zahraničních pódiích. Natočil již více než 80 alb pro přední světová vydavatelství (Deutsche Grammophon, Harmonia Mundi, Decca) a obdržel za ně četná prestižní ocenění. www.pkf.cz\nNeděle 22. 7. 11:00hod Kostel Božího Těla a Panny Marie Bolestné Jaroslav Tůma /varhany/ Program: A. V. Michna: Duše v očistcovém ohni – hymnus; J. Tůma: Duše v očistcovém ohni - Toccata in a ve stylu Georga Muffata; A. V. Michna: Svaté lásky labirynth - hymnus ; J. Tůma: Svaté lásky labirynth - Passacaglia ve stylu Johanna Kriegera; A. V. Michna: Lidská křaplavost a anjelská líbeznost při muzice na Svatou Trojici - hymnus ; J. Tůma: Lidská křaplavost a anjelská líbeznost při muzice na Svatou Trojici; J. S. Bach: Koncert F dur BWV 978 podle Antonia Vivaldiho; J. S. Bach: Chorální zpracování O Herre Gott, dein göttlich Wort BWV 1110; G. Muffat: Toccata septima\nJaroslav Tůma se stal laureátem řady interpretačních varhanních soutěží, např. v Linci v roce 1978, v soutěži Pražského jara v roce 1979, v soutěži Johanna Sebastiana Bacha v Lipsku v roce 1980 a mnoha dalších. Jeho diskografie čítá již přes padesát titulů, převážně sólových. U firmy Supraphon vyšla jeho řada kompaktních disků Historické varhany Čech, která zachycuje autentický zvuk vzácných varhan různých epoch od renesance až po začátek 20. století. U firmy Arta Records vydal kromě řady titulů bachovských (Dobře temperovaný klavír, Goldbergovy variace, Orgelbüchlein, Toccaty, preludia a fugy) např. Třicet šest fug pro pianoforte Antonína Rejchy, Eklogy Václava Jana Tomáška a varhanní sonáty Paula Hindemitha. Pro Český rozhlas připravuje pořady o varhanní a duchovní hudbě, v roce 2012 dokončil také soubornou rozhlasovou nahrávku devětadvaceti klavírních sonát Jana Ladislava Dusíka. Je autorem hudby k filmu Pavla Kouteckého\nProměny Pražského hradu a sbírky varhanních skladeb Svaté lásky labirynth aneb Česká mariánská muzika na témata Adama Václava Michny z Otradovic. www.jaroslavtuma.cz\nÚterý 24. 7. 19:30hod Maškarní sál Miroslav Ambroš /housle/ a Jaroslaw Nadrzycki /housle/ Jihočeská filharmonie, dirigent: Jan Kučera Program G. F. Händel: Concerto Grosso G dur, op. 6 č. 1; J. S. Bach: Koncert pro dvoje housle d moll, BWV 1043; B. Britten: Simple Symphony op. 4; F. Mendelssohn-Bartholdy: Koncert č. 1 d moll.\nMiroslav Ambroš studuje od roku 2006 na Hudební fakultě AMU v Praze u Prof. Ivana Štrause a od října 2008 také na Hochschule für Musik und Theater Hannover u Prof. Krzysztofa Wegrzyna. Byl soukromým žákem Mistra Josefa Suka. V roce 2007 absolvoval mistrovské houslové kurzy v Ottawě v Kanadě u profesora Manhattan School of Music Pinchase Zukermana, kde spolupracoval také se zakládajícím členem Emerson kvartetu Eugenem Druckerem. Miroslav Ambroš zvítězil v mnoha celostátních a mezinárodních soutěžích (Prague Junior Note, soutěž Bohdana Warchala na Slovensku, Kociánova houslová soutěž, Soutěž konzervatoří České republiky.) V roce 2003 se stal absolutním vítězem mezinárodní soutěže „Du Prix des Jeunes Talents Européens de Musique Classique“ v Marseille. V roce 2004 získal na základě vítězství v soutěži stipendium společnosti YAMAHA. Společně s klavíristou Markem Šedivým se stal absolutním vítězem Národní soutěže Concertino Praga 2006 pro komorní soubory. V listopadu roku 2008 realizoval mimořádně úspěšné turné s Czech Virtuosi orchestra po jedenácti městech Španělska. Společně s Josefem Sukem, Jiřím Bártou, Janem Simonem a Karlem Untermüllerem vystoupil na Mezinárodním hudebním festivalu Pražské Jaro 2008 a s těmito vynikajícími umělci také natočil CD se skladbami A. Dvořáka a J. Suka u společnosti Supraphon. Hraje na vzácný nástroj italského mistra houslaře Camilla de Camilliho z roku 1734. www.miroslavambros.com\nPolský houslista Jarosław Nadrzycki debutoval jako dvanáctiletý v Moskvě ve Velkém sále Moskevské státní konzervatoře P. I. Čajkovského za doprovodu orchestru této instituce. V současné době je považován za jednoho z nejnadějnějších houslových virtuózů své generace. Během své kariéry vystoupil společně s renomovanými orchestry včetně Královské filharmonie, Londýnského filharmonického orchestru, Hamburské filharmonie, Filharmonického orchestru George Enescu, Symfonického orchestru Simona Bolívara, Curyšského symfonického orchestru a Komorního orchestru Polského rozhlasu. Mezi největší Nadrzyckého úspěchy z poslední doby patří debut s Londýnským\nfilharmonickým orchestrem a koncertní turné s tělesem MDR Sinfonieorchester pod vedením Kristjana Järviho v rámci 17. ročníku Velikonočního festivalu Ludwiga van Beethovena v Polsku. V roce 2013 provedl houslové koncerty z pera Arama Chačaturjana a Dmitrije Šostakoviče na Mezinárodním festivalu Arama Chačaturjana k 110. výročí narození tohoto skladatele. V blízké budoucnosti jej čekají koncerty s ansámblem MDR Sinfonieorchester, Londýnským filharmonickým orchestrem a Národním symfonickým orchestrem Polského rozhlasu v Katovicích pod vedením Paula Goodwina stejně jako řada dalších koncertů a recitálů napříč Evropou. www.jaroslawnadrzycki.com\nDirigent, skladatel a klavírista Jan Kučera patří mezi nejvšestrannější české umělce. Jako dirigent pravidelně spolupracuje s předními českými orchestry, s nimiž kromě klasického repertoáru provedl nebo natočil více než sto symfonických skladeb soudobých autorů, často v premiéře. Pro svou hudební všestrannost a pohotovost je často vyhledáván i k produkcím crossoverových koncertů. Spolupracuje se SOČR a Symfonickým orchestrem hl. m. Prahy FOK. Na Nové scéně Národního divadla v Praze nastudoval dvě krátké opery Dmitrije Šostakoviče - Antiformalistický jarmark/Orango a ve světové premiéře svoji komickou operu Rudá Marie, podle rozhlasového seriálu Rodinka Tlučhořových autorů Oldřicha Kaisera a Jiřího Lábuse. Jan Kučera je od sezóny 2015/2016 angažován jako šéfdirigent Karlovarského symfonického orchestru.\nJihočeská filharmonie byla v Českých Budějovicích založena v roce 1981 s původním názvem Jihočeský státní orchestr. V současnosti má 37 členů a zůstává jedinou profesionální filharmonií v Jihočeském kraji. U vzniku orchestru stál dirigent Jaroslav Vodňanský, později se ve funkci šéfdirigenta vystřídali Ondřej Kukal, Břetislav Novotný, Jaroslav Krček a Stanislav Vavřínek. Od roku 2008 je šéfdirigentem Jan Talich. Orchestr vedle samozřejmé interpretace hudby klasických skladatelů a skladeb vhodných pro menší orchestry i malý koncertní sál stále více sleduje i současný trend propojování žánrů, objevování nových pohledů na interpretaci a prezentaci a systematicky pracuje na stále vyšší kvalitě. Většina hudebníků jsou mladí, ctižádostiví, šikovní a perspektivní interpreti, kteří velmi vítají jakoukoliv další možnost spolupráce se špičkovými dirigenty i sólisty. Ambicí Jihočeské filharmonie je udržet žádoucí zájem stávajících abonentů a současně se zaměřit na mladší publikum a širší veřejnost tak, aby přišli i ti Jihočeši, které tzv. vážná hudba doposud více méně míjí. Kapacitu, směr i chuť určitě má. www.jcfilharmonie.cz\nStředa 25. 7. 19:30hod Maškarní sál Wihanovo kvarteto – „Pocta L. Janáčkovi“ /90 let od úmrtí/ Leoš Čepický /1. housle/, Jan Schulmeister /2. housle/, Jakub Čepický /viola/, Michal Kaňka nebo Matěj Štěpánek /violoncello/ Program L. Janáček: Smyčcový kvartet č. 1 z podnětu Tolstého Kreutzerovy sonáty; B. Smetana: Smyčcový kvartet č. 2 d moll; A. Dvořák: Cypřiše /výběr/; L. Janáček: Smyčcový kvartet č. 2 „Listy důvěrné“\nWihanovo kvarteto je jedním z předních smyčcových kvartet, jež v nedávných letech vznikla z velké české interpretační školy. Kvarteto vzniklé v roce 1985 a stále tvořené čtyřmi původními členy si získalo mimořádný věhlas za interpretaci jak českého repertoáru, tak i mnoha nejpřednějších děl kvartetního repertoáru období klasicismu a romantismu i děl moderních. Jeho rozvíjející se obdivuhodná mezinárodní kariéra zahrnuje vystoupení na předních festivalech v Evropě a na Dálném východě. Pravidelně koncertuje v USA a podniklo turné po Austrálii a Novém Zélandu, jež se setkalo se značným ohlasem. Je častým hostem ve Velké Británii a jeho vystoupení jsou často na pořadu vysílání jak Radia 3, tak i koncertů Wigmore Hall, Bridgewater Hall, South Bank a v mnoha jiných místech. Diskografie kvarteta – přes 20 CD – svědčí o jeho vřelém vztahu k české hudbě, ale zahrnuje také mnohá klasicistní, romantická a moderní díla kvartetního repertoáru. Wihanovo kvarteto je laureátem mnoha mezinárodních soutěží. Špičkový komorní soubor se představí v dílech B. Smetany, A. Dvořáka a L. Janáčka. www.wihanquartet.co.uk\nČtvrtek 26. 7. 19:30 hod. Zámecká jízdárna Cigánski Diabli Ernest Šarközi /cimbál/, Silvie Šarközi /violoncello a zpěv/, Štefan Picúr Banyák /1. housle, primarius/, Emil Hasala /housle a texty/, Jozef Farkaš /viola/, Róbert Fehér /kontrabas, kytara/, Zoltán Grunza /klarinet a tárogató/ Taneční skupina Čarovné ostrohy – Magic Spurs Peter Živner – vedoucí skupiny Denisa Sofia Pavelová /flamenco tanec/, Árpád Jánoška /zpěv/ Program „Carmen Fantasy by Gypsy Devils“- tanečně-hudební představení inspirované slavnou operou G. Bizeta\nCigánski Diabli je název jedinečného seskupení hudebníků, kteří od roku 1991 dokázali to, co se ve střední Evropě podařilo málokomu. Orchestr Cigánski Diabli není folklorní romské seskupení nadšených amatérů, ale jde o renomovanou skupinu osmi profesionálů, skvělých hudebníků s klasickým školením. Jejich produkci romský naturel vtiskl zvláštní, podmanivou atmosféru a nezapřou svůj temperament. Alba z produkce Cigánských Diablů jsou žádaná a ceněná pro originální aranžmá i perfektní hráčské umění. Interpretují klasiku po svém, ale ctí její zákonitosti, nevyhýbají se operetnímu či muzikálovému repertoáru, vybírají si hudební lahůdky z folkloru cikánského, slovenského, ruského, maďarského, židovského i rumunského, přičemž vždy uchvátí houslová sóla primáše Štefana Banyáka či hráče na cimbál Ernesta Šarköziho, podobně jako violoncello jeho manželky Silvie, klarinet Zoltána Grunzy, viola Jozefa Farkaše nebo kontrabas Alexandra Miháka a Tibora Lévaie. Z významných koncertních pódií, na kterých orchestr koncertoval, jmenujme Berlínskou filharmonii, Komische Oper a Kozerthaus v Berlíně, Royal Opera House v Londýně, Hans Max Saal v Mnichově, Smetanovu síň v Praze, Konzert und Kongressaal v Luzernu, Concert Hall v Melbourne, Goldener Saal-Musikverein ve Vídni ad. Orchestr vystupoval na mnohých významných hudebních festivalech, jako jsou BadKissinger Sommer, Beethovenfest Bonn, David Oistrach festival Pärnu, Liszt festival Raiding, Euroclassic Pirmasens, World Arts festival Jeju či Pražské jaro. Spolupracuje s mnohými předními symfonickými orchestry, dirigenty, pěvci a instrumentalisty rozličných hudebních žánrů - Ramón Vargas, Paul Gulda & Vídeňské smyčcové kvarteto, Gipsy Kings nebo Rick Astley. Cigánski Diabli jsou velmi příznivě přijímáni i širokou veřejností, doma i v zahraničí, o čem svědčí pozvánky na mnohé významné festivaly a také desítky tisíc prodaných CD nosičů, které dosáhly na 3 zlaté a 2 platinová ocenění. V roce 2000 soubor převzal od Slovenské hudební akademie 3x cenu Grammy - za Nejlepší orchestr, Nejlepší album a Nejlepší interpret. www.ciganskidiabli.sk\nSoubor Čarovné ostrohy je považovaný za zakladatele folklórní moderny a jsou seskupením, které reprezentuje slovenský netradiční folklór doma i v zahraničí. Vznikl v roce 2004 a jejich taneční mistrovství se dostalo do širšího povědomí publika a svými oduševnělými vystoupeními si získali srdce diváků. Mezi poslední a nejznámější vystoupení skupiny patří energická show Rockom krokom aneb folklór natvrdo, v kterém za asistence vzdušných akrobatek, breakdancerů a rockových muzikantů předvádějí jedinečné choreografie světové pop-music v kombinaci s nejznámějšími folklórními písněmi v rockovém provedení a spojují tak svět tradicí se světem moderního projevu. www.carovneostrohy.sk\nPátek 27. 7. 19:30hod Zámecká jízdárna Mee-Hae Ryo /violoncello/ Symfonický orchestr Českého rozhlasu, dirigent: Christian Schulz Program A. Dvořák: Koncert pro violoncello a orchestr h moll op. 104; J. Brahms: Symfonie č. 2 D dur\nVioloncellistka Mee-Hae Ryo je jednou z nejvýznamnějších korejských umělkyň současnosti. Studovala v USA na slavné Juilliard School v New Yorku a doktorský titul získala na Michiganské univerzitě. Zúčastnila se úspěšně různých mezinárodních soutěží. Dále vystupovala jako sólistka a stala se členkou v Koreji velmi populárního kvarteta „Quartet Noblesse". Jako sólistka vystupuje s renomovanými orchestry, jako jsou např. Berlínští filharmonikové, Norimberský symfonický orchestr, Symfonický orchestr Českého rozhlasu, Wiener Konzertverein, Soulská filharmonie ad. V roce 2006 natočila se Symfonickým orchestrem Českého rozhlasu pod vedením Vladimíra Válka pro firmu Sony Classic Schumannův violoncellový koncert. Meehae Ryo je pravidelně zvána do porot mezinárodních violoncellových soutěží.\nChristian Schulz pochází ze známé vídeňské hudební rodiny a zahájil svou kariéru cellisty studiem hry na violoncello. Později pokračoval ve studiu oboru dirigování. Oba obory vystudoval na Vysoké škole hudby a múzických umění ve Vídni. Věnuje se komorní i sólové hře, v poslední době hlavně jako cellista Vídeňských symfoniků. V roce 1997 společně se členy Vídeňského symfonického orchestru založil soubor Ambassade Orchester Wien a dodnes je jejím uměleckým ředitelem. Schulz byl asistentem hvězdných dirigentů jako Vladimir Fedosejev, Yakov Kreizberg a Franz Welser-Möst. Na svém kontě má vystoupení s renomovanými orchestry včetně Montrealského symfonického orchestru, souboru Staatsphilharmonie Halle, Chicagského symfonického orchestru, Norimberského symfonického orchestru a v neposlední řadě Vídeňského symfonického orchestru. Jako dirigent se představil na festivalu Bregenzer Festspiele. Spolupracuje s orchestrem Wiener Concert Verein, jejich společné koncerty se uskutečnily na půdě hudebního sálu Wiener Musikverein i na jiných místech a ze spolupráce vzniklo i několik CD. Christian Schulz je prvním hostujícím dirigentem Státního filharmonického orchestru města Arad v Rumunsku od roku 2003 a v roce 2005 byl jmenován šéfdirigentem souboru Mozart Collegium Vienna. Působí také na pozici hudebního ředitele série koncertů „Schwingungen” ve Zlatém sále budovy Wiener Musikverein. V sezóně 2007/2008 se Christian Schulz postaral o návrat a nastudování opery Kouzelná flétna na jeviště operního domu Wiener Volksoper. Od roku 2010 je generálním ředitelem hudebního programu kulturního centra OKF Teheran. Kromě své dirigentské činnosti se věnuje také vlastní tvorbě. www.buchmann-kaspar.at/en/categorie/classic/dirigent-christian-schulz/\nSymfonický orchestr Českého rozhlasu, jehož tradice se odvíjí od roku 1926, patří k předním a zároveň nejstarším českým orchestrálním tělesům. Svou stále stoupající uměleckou úrovní si vydobyl významné postavení v českém koncertním životě. V současné době nabízí SOČR svým posluchačům koncerty v rámci abonentní řady ve Dvořákově síni Rudolfina. Zároveň patří k vítaným hostům zahraničních koncertních síní. Prostřednictvím mezinárodní hudební výměny v rámci Evropské vysílací unie se nahrávky SOČRu dostávají ke\nstatisícům posluchačů v celé Evropě i zámoří. www.rozhlas.cz/socr/portal\nSobota 28. 7. 20:30hod Pivovarská zahrada „Pocta Leonardu Bernsteinovi“ Muzikálový večer Sólisté: Christiane Noll, Dee Roscioli, Hugh Panaro a Darius de Haas Severočeská filharmonie Teplice, dirigent: Randall Craig Fleischer\nMuzikálový večer se těší velkému zájmu diváků a stal se již nedílnou součástí dramaturgie festivalu, do níž se i letos promítnou výročí umělců, jejichž výročí si v roce 2018 připomínáme. Letošní muzikálový večer připomene 100. výročí narození vynikajícího amerického dirigenta a skladatele Leonarda Bernsteina. Program, na němž zazní ukázky z muzikálů „On the Town”, „Wonderful Town”, „Candide”, „West Side Story”, „1600 Pennsylvania Avenue” ad., vzdá hold jeho umění.\nChristiane Noll vystupovala v divadle Kennedy Center na Broadwayi v novém zpracování muzikálu Ragtime, za což si vysloužila nominaci na cenu Tony and Drama Desk Award a získala cenu Helen Hayes Award za roli Matky. Na Broadwayi a při národním turné se mimo jiné objevila v představeních Chaplin (nominace na Drama Desk Award) a často hostuje jako sólistka v představení Bravo Broadway se symfonickými orchestry ve většině států USA i na mezinárodní scéně. Účinkuje v Carnegie Hall, v divadle Hollywood Bowl a v O2 Areně debutovala po boku Dame Julie Andrews s představením Gifts of Music. Při její operní premiéře The Merry Widow v Kennedy Center byl jejím pěveckým partnerem Plácido Domingo. V animovaném filmu The King & I zpívala roli Anny. www.christycat.com/Christiane/\nDee Roscioli se nejvíce proslavila svým ztvárněním Elphaby ve velmi úspěšném broadwayském hitu Wicked. Tuto roli hrála na Broadwayi, v Chicagu a napříč Spojenými státy a Elphebu ztvárnila vícekrát než jakákoli jiná herečka. Minulé léto Dee Roscioli působila v hlavní roli Mrs. Lovett v muzikálu Sweeney Todd na festivalu Pennsylvania Shakespeare Festival. V New Yorku má na svém kontě vystoupení v představeních The 24-Hour Musicals, Murder Ballad (Workshop, Manhattan Theatre Club) a Therapy Rocks (NYMF). Dále ztvárnila Grizabellu na turné National Tour of Cats. Nedávno provedla svou sólovou show před vyprodaným hledištěm v klubu Birdland v New Yorku a v Chicagu. Byla speciálním hostem na koncertu Anthonyho Rappa a Adama Pascala a společně s Anthonym Rappem vystupovala v nové hře s názvem Dedalus Lounge, která byla kritiky velmi pozitivně přijata. Poctou pro Dee Roscioli byla mimo jiné také pozvánka, aby vystoupila na slavném koncertu Broadway on Broadway za doprovodu třicetičlenného orchestru. http://www.johnsuchartists.com/johnsuch/artists_detail/21\nHugh Panaro je uznáván kritiky i milovaný fanoušky. Mezi jeho silné stránky patří všestrannost, charisma, znamenitý pěvecký talent a vzhled filmové hvězdy. K jeho excelentním rolím patří např. Jean Valjean, kterého ztvárnil v roce 2008 ve špičkové produkci muzikálu Les Misérables v divadle Walnut Street Theatre, a za kterou získal cenu Barrymore Award. V roce 2010 se vrátil do broadwayského divadla Majestic Theatre, kde opětovně zpíval ikonického Fantoma opery a byl hlavní hvězdou slavnostního představení u příležitosti 25. výročí této inscenace. V roce 2012 byl oceněn prestižní Edwin Forrest Award. www.hugh-panaro.net\nMuzikálový umělec a broadwayský herec Darius de Haas je výjimečný interpret, který se proslavil svým vznešeným tenorovým hlasem a emoční otevřeností na jevištích, v nahrávacích studiích a koncertních sálech celého světa. Na Broadwayi debutoval v představení Kiss of the Spiderwoman, následovalo vystoupení v obnoveném uvedení muzikálu Carousel v Lincoln Centeru, působení v původním hereckém obsazení v muzikálu Rent a dále v představeních The Gershwins’ Fascinating Rhythm a Marie Christine a na výročním koncertu k příležitosti 20. výročí Dreamgirls (pro nadaci Actor's Fund). Za svůj výkon v hlavní roli muzikálu Running Man, nominovaném na Pulitzerovu cenu, získal cenu Obie. Dalších významných úspěchů při svém působení v divadlech Off-Broadway, v regionálních divadlech, na turné a při premiérách dosáhl v roli Caina v muzikálu Children of Eden (Papermill Playhouse) a dále v představeních Saturn Returns (Public Theater) a Once On This Island (1st National Tour), v opeře Johna Adamse a June Jordan I Was Looking At The Ceiling and Then I Saw the Sky a v produkci Jesus Christ Superstar – Gospel v divadle Alliance Theater. www.dariusdehaas.com\nRandall Craig Fleischer je fenoménem hudebního světa – je držitelem tří postů hudebního ředitele, jeho skladby a aranžmá se hrají po celém světě, získal řadu ocenění a během své kariéry působil na čtyřech kontinentech. Mezinárodní pozornost si poprvé získal, když při turné po Japonsku a Sovětském svazu v roce 1990 dirigoval Dvořákův violoncellový koncert, na němž jako sólista vystoupil Mstislav Rostopovič. Jako skladatel a hudební aranžér je čelním představitelem žánrů "symphonic rock" a "world music fusion". Je spoluautorem učebnic pro děti a jako jediný americký dirigent získal cenu "Parent's Choice Award" časopisu Newsweek za svůj průlomový CD ROM Péťa a vlk. www.randallcraigfleischer.com\nÚterý 31. 7., 1. 8. 20:30hod a 2. 8. 21:00hod jedna z krumlovských zahrad FLOREA THEATRUM - unikátní mobilní divadlo využívající principů barokní divadelní architektury Musica Florea, umělecký vedoucí: Marek Štryncl Sólisté: Irena Troupová, Dagmar Šašková/Lucie Rozsnyó a Blanka Ferjentsik Wernerová taneční složka: Hartig Ensemble, umělecká vedoucí: Helena Kazárová\nG. F. Händel žil a tvořil v době, byla nazývána „stoletím tance“ – snad nikdy před tím ani potom netvořila instrumentální hudba s tancem tak úzké spojení jako právě v 18. století. Tehdy byly hudební skladby vytvářeny podle rytmických vzorců zejména francouzských tanců, které se tančily jak na plesích, tak i v divadle. Manifestem různorodosti těchto forem se stala v roce 1715 premiérovaná Rebelova skladba Les caractères de la danse – na skromné hudební ploše devíti minut je tu představeno jedenáct oblíbených barokních tanců z plesového i divadelního repertoáru, každý je vycizelovanou miniaturou. Taneční mistři 18. století vytvářeli často nové plesové tance také na oblíbené operní melodie, které zazněly předtím v divadle, a jednodušší\ndivadelní tance se stávaly módními jako předtančení na plesích. Tak se v celé Evropě se vytvořila kosmopolitní taneční kultura vysoké úrovně, k čemuž přispěl i tiskem šířený grafický zápis choreografií – tzv. Beauchamp-Feuilletova notace. V našem představení bychom vám chtěli přiblížit – shodně s Händelovou ideou – tento stále svěží a fascinující svět krásných melodií a bohatých rytmů v rámci pastorálních výjevů, kterým kraluje múza tance Terpsichora (tehdy personifikovaná tanečnicí Marií Sallé), múza milostných písní Erató (původně ji zpívala Anna Maria Strada) a v druhé polovině večera přijde vše prověřit i sám Apollón (při premiéře roku 1734 ho ztělesnil slavný Giovanni Carestini). Krásný výlet do barokní Arkádie!\nSoubor Musica Florea vznikl roku 1992 jako jeden z prvních výrazných počinů na poli stylově poučené interpretace v České Republice. Založil ho violoncellista a dirigent Marek Štryncl. Hra na originální nástroje nebo jejich kopie podložená studiem dobových pramenů a estetiky, vlastní badatelská činnost a kreativní oživování zapomenutých interpretačních stylů i prostředků se staly nezbytnými charakteristickými rysy ansámblu. Repertoár souboru zahrnuje instrumentální komorní hudbu, světské i duchovní vokálněinstrumentální skladby, orchestrální koncerty i monumentální díla symfonická, operní a oratorní od počátků baroka až po 20. století. Musica Florea hostuje na významných světových festivalech a spolupracuje s význačnými sólisty i ansámbly (např. Magdaléna Kožená, Phillipe Jaroussky, Nancy Argenta, Veronique Gens, Paul Badura – Skoda, Susanne Rydén, Orlando Consort, Les Pages et les Chantres du Centre de Musique Baroque de Versailles, Le Poeme Harmonique, Boni Pueri). Obdržela řadu prestižních ocenění (např. nejvyšší ohodnocení francouzského časopisu Diapason za CD s dílem J. D. Zelenky Missa Sanctissimae Trinitatis, Studio Matouš, 1994; cenu Zlatá Harmonie 1997 za nejlepší domácí nahrávku roku – Bachovy árie s M. Koženou, Polygram, 1997; ocenění Cannes Classical Award na veletrhu MIDEM 2003 za nahrávku alegorické hry Sub olea pacis et palma virtutis - Melodrama de Sancto Wenceslao – J. D. Zelenky, Supraphon, 2001; cena za nejlepší interpretaci děl J. S. Bacha na festivalu v chorvatském Varaždinu v r. 2009). Od roku 2002 soubor pořádá s podporou Ministerstva kultury ČR a hlavního města Prahy vlastní koncertní řady, ve kterých klade důraz na prezentaci nově objevených i známých skladeb, které si zasluhují návrat k interpretační původnosti. www.musicaflorea.cz\nHartig Ensemble se pod uměleckým vedením prof. Heleny Kazárové, Ph.D. věnuje již řadu let interpretaci tanců různých historických epoch od pozdní renesance po raný romantismus a předvádí je na různých typech kulturních akcí doma i v zahraničí. Repertoár souboru tvoří jak tance plesové, tak i virtuosní tance divadelní od konce 16. do počátku 19. století. Jako jediný v Čechách začal soubor na počátku své činnosti studovat též tance doby baroka podle autentických pramenů, tj. grafických zápisů v tzv. Beauchamp-Feuilletově notaci, a jako jediný dosáhl v tomto oboru mezinárodní profesionální úrovně. Soubor je pravidelným hostem na experimentálních představeních v unikátním zámeckém barokním divadle v Českém Krumlově a v dalších historických prostorách a vystupuje s předními hudebními orchestry (Musica Florea, Capella regia, Ensemble Inégal, Collegium Marianum, Collegium 1704, Hipocondria Ensemble, Hofmusici aj.)\na dirigenty, v případě komorních programů i se sólisty. Od založení v roce 1997 se tanečníci souboru zúčastnili kromě svých vlastních koncertních programů také řady prestižních divadelních projektů (např. Castor et Pollux J. Ph. Rameaua ve Stavovském divadle v Praze, Sub olea pacis et palma virtutis J. D. Zelenky ve Vladislavském sále Pražského hradu, Giunone placata J. J. Fuxe v zámeckém barokním divadle v Českém Krumlově aj.) a soubor vystoupil na festivalech doma i v zahraničí (Mezinárodní festival Pražské jaro, Dvořákův festival, Theatrum Kuks, Europamusicale, Europa-Mitte ad.). V roce 2007 provedl s orchestrem Musica Florea v novodobé světové premiéře rokokový balet Josepha Starzera La guirlande enchantée. Jejich nejnovějšími projekty jsou opera Armida G. Scarlattiho z roku 1766 (uvedená v novodobé světové premiéře v roce 2014 na Smetanově Litomyšli a v historických divadlech), program Apoteóza francouzské hudby a tance a tragický balet G. Angioliniho Didone abbadonata (2015). V roce 2016 spolu s orchestrem Musica Florea uskutečnil novodobou premiéru jediného baletu Ludwiga van Beethovena Prométheovi lidé aneb Moc hudby a tance. www.hartigensemble.cz\nÚterý 31. 7. 19:30hod Maškarní sál Francisextet Program I. F. Stravinskij: Pulcinella/Sinfonia; J. Jongen: Rhapsody Op. 70; J. Pelikán: Sextet /věnováno Francisextetu/; S. Bodorová: Danza del diavolo; F. Poulenc. Sextet FP 100; J. Francaix: L´Heuredu Berger\nSoubor Francisextet vznikl v létě 2014 čistě jako studentské uskupení, ze kterého se však postupem času vymaňuje, jak se někteří jeho členové stávají profesionálními hudebníky s ukončeným vysokoškolským vzděláním v oblasti hudby. Základy jeho zrodu byly vybudovány přátelstvím mezi jednotlivými členy a láskou, kterou všichni chovají k hudbě 20. století. Francisextet je z pěti šestin tvořen bývalými či stále ještě současnými členy českobudějovické konzervatoře, avšak profesní a edukační povinnosti všechny příslušníky souboru rozprášily po celé České republice. Za tři roky svého působení posbíral Francisextet několik úspěchů - v roce 2015 se stal absolutním vítězem rozhlasové soutěže Concerto Bohemia 2015, v listopadu 2016 slavnostním koncertem ukončil festival Dny české a německé kultury 2016 v německých Drážďanech, na začátku června 2017 byl mezi pozvanými soubory na festivalu univerzitní hudby FIMU 2017 ve Francouzském Belfortu, o týden později pak vystoupil na mezinárodním Festivalu Úštěk 2017. Ansámbl se také dvakrát představil veřejnosti v rámci komorních cyklů Jihočeské filharmonie. Francisextet se soustředí z velké části na interpretaci hudby 20. století vzniknuvší ve frankofonním prostoru, avšak také se snaží stimulovat soudobé české hudební skladatele tvorbou kompozic přímo pro toto těleso. Mezi autory, kteří dedikovali svá díla Francisextetu, jsou Jan Meisl (Annus Mirabilis - 2015), Sylvie Bodorová (Danza del diavolo – 2017), Jaroslav Pelikán (Bílá Hora – 2017) či Miloš Štědroň (Pezzi – 2017). Na repertoáru ansámblu se pak objevují Francis Poulenc, Leo Smit, Joseph Jongen, Jean Françaix, Igor Stravinskij, ale i Gabriel Fauré či Antonín Dvořák.\nStředa 1. 8. 19:30hod Maškarní sál Pavel Steidl /kytara/ Program J. K. Mertz: Liebeslied, Romanze a Mazurka; Pedro Jimenez de Abril Tirado: 6 Menuets; Giulio Regondi: 3 Etudes; Niccolo Paganini- Luigi Legnani: Sonate, Ghiribizzy e Caprice (selectione); Carlo Domeniconi: Steidleriana; P. Steidl: Suita populare\nRenomovaný český kytarista Pavel Steidl se hudbě věnuje od osmi let, jeho prvním učitelem hry na kytaru byl jeho bratr. Pod vedením pedagogů Milana Zelenky a Arnošta Sádlíka vystudoval pražskou konzervatoř a ve studiích dále pokračoval na pražské Akademii múzických umění u legendárního kytarového virtuosa Štěpána Raka. Absolvoval také mistrovské kurzy, vedené Davidem Russellem a Abelem Carlevarem. Další cenné zkušenosti získal účastí v mnoha soutěžích a na řadě hudebních festivalů. Jeho velkým úspěchem bylo roku 1982 vítězství v soutěži Radio France de Paris, které mu otevřelo dveře k mezinárodní kariéře. Dosud vystoupil ve více než třiceti zemích světa (mj. Austrálie, Polsko, Rakousko, Kanada, Kuba, Španělsko, Kostarika, Japonsko, Velká Británie a Mexiko). Italský časopis GuitArt jej roku 2003 zařadil mezi osm nejvýznamnějších světových kytaristů a o dva roky později obdržel prestižní cenu Classical Guitar Award. www.pavelsteidl.com\nČtvrtek 2. 8. 19:00hod Zahrada Kooperativy Hradišťan & Jiří Pavlica /*65 let/ Alice Holubová /zpěv/, David Burda /klarinet, flétny, zpěv /, Milan Malina /cimbál, zpěv/, Roman Gill /kvinton, zpěv/, Milan Gablas /kontrabas, zpěv/, Josef Fojta /klávesy, perkuse, zpěv/, Jiří Pavlica - umělecký vedoucí, housle, zpěv\nHradišťan je ojedinělé hudební seskupení s vysokou uměleckou i interpretační úrovní, nezvykle širokým žánrovým záběrem a netradičním repertoárem, jehož silným inspiračním zdrojem byla zejména v počátcích jeho existence lidová tradice. Dnes je Hradišťan (v širší podobě i s tanečním souborem) profesionálním tělesem, které programově pracuje zejména s odkazem lidové tradice a jejím filozofickým přesahem. Překračuje hranice hudebních žánrů a spolupracuje s osobnostmi různých kultur celého světa. Je častým hostem domácích i zahraničních festivalů tradiční, alternativní, ale i vážné hudby. Hradišťan spolupracuje s rozhlasem, televizí a filmem, koncertoval na 4 kontinentech, natočil více než 30 stěžejních zvukových nosičů a na mnoha dalších spolupracoval. Mezi kmenové sólisty patří Alice Holubová, Jiří Pavlica a David Burda. Způsob práce, dramaturgie a umělecká úroveň řadí Hradišťan k originálním a nezaměnitelným tělesům české i mezinárodní hudební scény. Od roku 1978 je uměleckým vedoucím Hradišťanu tvůrčí osobnost - houslista a hudební skladatel Jiří Pavlica, pod jehož vedením se dramaturgie začala transformovat do\nširších souvislostí historických, geografických, ale i společenských. Vzrůstaly také interpretační nároky na členy souboru. Postupně se začala významně prosazovat autorská tvorba Jiřího Pavlici, která zcela převládá v posledních projektech. www.hradistan.cz\nPátek 3. 8. 19:30hod Zámecká jízdárna Javier Perianes /klavír/ Filharmonie Bohuslava Martinů, dirigent: Manuel Hernández-Silva Program E. Grieg: Klavírní koncert a moll op. 16; L. Janáček: Taras Bulba a Sinfonieta\nŠpanělský klavírista Javier Perianes, rodák z Andalusie, zavítal během své úspěšné kariéry téměř do všech významných koncertních sálů doslova celého světa (newyorské Carnegie Hall, pařížských Théâtre des Champs-Élysées a Salle Pleyel, londýnské Wigmore Hall, Barbican Centre či Royal Festival Hall, Berlínské filharmonie, Musikvereinu ve Vídni, Concertgebouw v Amsterdamu nebo Suntory Hall v Tokiu). Spolupracoval s Danielem Barenboimem, Zubinem Mehtou, Lorinem Maazelem, Vasilijem Petrenkem, Danielem Hardingem ad., a s takovými prestižními orchestry, jakými jsou Vídeňská a Londýnská filharmonie, BBC Philharmonic Orchestra, Orchestre de Paris, Cleveland Orchestra či Hamburský, Chicagský a Bostonský symfonický orchestr, se kterými absolvoval turné po Austrálii a Novém Zélandu. V jeho repertoáru figurují kromě klasických děl klavírní a komorní literatury Mozarta, Beethovena, Schuberta, Chopina či Mendelssohna, také skladby méně známých španělských autorů (za nahrávku Noci ve španělských zahradách Manuela de Fally s BBC Symphony Orchestra získal v roce 2012 nominaci na Latin Grammy). Je držitelem řady ocenění včetně Premio Nacional de Música, udělované španělským ministerstvem kultury (2012). Nahrává exkluzivně pro label Harmonia Mundi. Jeho Griegův Klavírní koncert a výběr z Lyrických kusů zaznamenal u kritiků velký úspěch a byl popsán jako "nový standard" časopisem Classica, který mu udělil ocenění "Choc"; současně získal ocenění "Editor’s Choice" od časopisu Gramophone a ocenění "Maestro" od časopisu Pianiste. www.javierperianes.com\nManuel Hernández-Silva působí jako dirigent na významných mezinárodních festivalech a pravidelně hostuje se zahraničními orchestry. Během své kariéry zaujímal post hlavního dirigenta Córdobského orchestru a pět let jako hlavní hostující dirigent úzce spolupracoval s Orchestrem Simóna Bolívara v Caracasu. V současné době je šéfdirigentem a uměleckým ředitelem Filharmonického orchestru města Malagy a hudebním ředitelem Andaluského mládežnického orchestru. www.manuelhernandezsilva.com\nFilharmonie Bohuslava Martinů patří k předním českým symfonickým orchestrům. Repertoár orchestru tvoří symfonická díla různých slohových období, ale též skladby přesahující i do oblasti jazzu, šansonu nebo populární hudby. Umělecký profil tohoto významného českého orchestru utvářela řada vynikajících dirigentů a sólistů: Jakub Hrůša, Magdalena Kožená, Mischa Maisky, Eugen Indjic, Sharon Kam, Fail Say, Angela Gheorghiu ad. Filharmonie pravidelně účinkuje na festivalech Pražské jaro, Smetanova Litomyšl, Janáčkův máj Ostrava ad., zahraniční turné přivedla orchestr do významných sálů států celého světa. V současné době v čele orchestru stojí Vojtěch Spurný. www.filharmonie-zlin.cz\nSobota 4. 8. 20:30hod Pivovarská zahrada „Keep Swinging!“- swingový večer ve stylu Las Vegas\nJan Smigmator Dasha RTV Big Band Felixe Slováčka Pop Balet Host: Tom Gaebel\nVelká koncertní show navazující na úspěšný hudební projekt Sinatrology, který se už v roce svého vzniku (2015) stal v České republice doslova fenoménem. Stejně jako u projektu Sinatrology i u “Keep Swinging!” stojí v čele český swingový zpěvák a hudební producent Jan Smigmator, který v doprovodu RTV Big Bandu Felixe Slováčka představuje písně Velkého amerického zpěvníku v tradičních i zbrusu nových aranžmá a společně s exkluzivními hosty dokazuje, že swingové standardy stále táhnou a především nestárnou. Pro Mezinárodní hudební festival Český Krumlov připravil Jan Smigmator speciální swingový večer, v němž představí písně George Gershwina, jehož 120. výročí narození si v roce 2018 připomene celý svět, dále slavné písně Richarda Rogerse a Lorenze Harta, Jeroma Kerna, Johnnyho Mercera, Duka Ellingtona, Michela Legranda, Cola Portera, Irvinga Berlina, ale také písně ze svých alb Swing Is Back a Time To Swing. Vzácnými hosty galakoncertu budou multižánrová zpěvačka Dasha, kterou s Janem Smigmatorem pojí dlouhá léta na rozhlasových vlnách Dvojky, jedna z největších hvězd evropské swingové scény, zpěvák Tom Gaebel a taneční skupina Pop Balet, která dokonale dokreslí swingovou atmosféru a diváky přenese téměř až do Las Vegas. Ve svých instrumentálních sólech se představí pochopitelně i legenda české populární hudby, fenomenální\nklarinetista a saxofonista Felix Slováček a řada hudebníků jeho RTV Big Bandu rozšířeného o smyčcovou sekci. V programu dále zazní písně z repertoáru Franka Sinatry, Elly Fitzgerald, Tonyho Bennetta, Barbry Streisand, Sammyho Davise Jr, Deana Martina a dalších.\nStyl, frázování, hudební noblesa a láska k jazzu a swingu ho dnes řadí mezi přední interprety tohoto žánru nejen u nás, ale i v Evropě. V roce 2008 Jan Smigmator úspěšně absolvoval Pražskou konzervatoř v oboru zpěv na oddělení populární hudby a jazzu. V roce 2005 se stal sólistou legendárního Orchestru Václava Hybše, s nímž absolvoval stovky koncertů a vystoupení napříč republikou. Posluchači Českého rozhlasu Dvojka ho dobře znají z pořadu Klub Evergreen, který vysílá společně se zpěvačkou Dashou od roku 2011. V doprovodu svého Swinging Q a big bandů (Felix Slováček RTV Big Band, Czech Radio Big Band, Orchestr Karla Vlacha, Moravia Big Band, B Side Band, CBC Big Band…) pravidelně vystupuje na jazzových a swingových festivalech doma i v zahraničí, na klubových scénách, účastní se velkých koncertních projektů a v roce 2014 se mu dostalo cti zahájit pražský koncert světové hudební legendy Tonyho Bennetta. www.smigmator.com\nDasha ve třinácti letech vyhrála pěveckou soutěž Talentárium, o rok později soutěž Zlíntalent a od té doby se zpěvu věnuje profesionálně. Natočila sólové album, spolupracovala s Jiřím Kornem a působí coby vokalistka Karla Gotta a Heleny Vondráčkové a účastní se všech jejich koncertů v České republice, Německu, v Moskvě či dvakrát v prestižní Carnegie Hall v New Yorku. Sólově vystupuje v televizních pořadech, na benefičních i jiných koncertech, např. Královny popu v opeře. S repertoárem složeným převážně z latinskoamerických, funky, soul a R’n’B písní koncertuje s kapelou Pájky Pájk. Ztvárnila hlavní roli v muzikálu Popelka, Ofélii v české i anglické verzi muzikálu Janka Ledeckého Hamlet, Miu v muzikálu Galileo a postavu Mariany v opeře Martina Kumžáka Božská komedie ve Státní opeře Praha. Absolvovala Státní konzervatoř v Praze, obor populární zpěv a studium na Berklee College of Music v americkém Bostonu. www.oficialnistranky.cz/dasha-dagmar-sobkova\nPozvání přijala i hvězdná osobnost německé swingové scény – populární zpěvák a showman Tom Gaebel. Tento světový talent ovládá řadu hudebních nástrojů, včetně bicích, violy, trombonu a klavíru. Jeho doménou je ale jazzový a swingový zpěv, který vystudoval na konzervatoři v Amsterdamu. Dokazuje to během svých vyprodaných koncertů napříč německy mluvícími zeměmi i na řadě alb, která během své kariéry vydal (Good Life, Don´t Wanna Dance, Music To Watch Girls By, So Good To Be Me…). www.tomgaebel.de\nRTV Big Band Felixe Slováčka patří již řadu let k evropské big bandové špičce o čemž svědčí jeho dlouholeté působení v Českém rozhlase, kde v průběhu let doprovázel největší hvězdy domácí i zahraniční hudební scény. Na svém kontě má stovky nahrávek napříč hudebními žánry od swingu, přes pop music až po moderní jazz a klasiku. Repertoárové rozpětí má RTV Big Band stejně široké jako jeho kapelník, dirigent a hlavní instrumentální sólista – Felix Slováček. Je absolventem kroměřížské konzervatoře a Janáčkovy akademie múzických umění v Brně, na české hudební scéně představuje špičku mezi hráči na klarinet a saxofon. Jako sólový hráč získal mnohá ocenění na mezinárodních soutěžích a festivalech a svého evropského věhlasu dosáhl mimo jiné i díky působení v doprovodné skupině Karla Gotta. Svoji hudební mnohostrannost dokazuje také jako hudební skladatel, producent a hledač nových talentů. Felix Slováček se může pochlubit více než 500 nahranými tituly a téměř dvěma miliony prodaných zvukových nosičů.\nNeděle 5. 8. 11:00hod Kostel Božího Těla a Panny Marie Bolestné Schola Gregoriana Pragensis Hasan El-Dunia, Ondřej Holub, Tomáš Lajtkep, Ondřej Maňour, Michal Medek, Stanislav Předota, Marek Šulc David Eben – umělecký vedoucí Program Carolus IV. - Rex et Imperator /pestrá hudební mozaika z repertoáru, který byl úzce spjatý s osobou panovníka Karla IV/\nObdobí vlády Karla IV. je pro české země epochou mimořádného kulturního rozkvětu. Člověk žasne nad tím, kolik architektonických a výtvarných památek zde za jeho vlády vzniklo. Na první pohled méně „hmatatelný“, ale neméně významný rozmach nastal i v oblasti hudební. V Karlově době se zvyšuje prestiž svatovítské katedrály jakožto duchovního centra země. Obřady zde konané se rozvíjely do nebývalé nádhery, integrovaly řadu „moderních“ teatrálních prvků a působivě využívaly prostorových dispozic kostela. Vedle chorálního církevního zpěvu dostávají v této době prostor i další oblasti hudby, jako světská hudba a vícehlas. K rozvoji i novým impulsům v hudební sféře rozhodně přispěla i pražská univerzita. Programem s názvem Carolus IV. - Rex et Imperator se soubor Schola Gregoriana Pragensis snaží postihnout „mnohovrstevnost“ tehdejšího hudebního života a vytvořit barevnou hudební mozaiku z repertoáru, který byl úzce spjatý s osobou či působením Karla IV.\nSoubor Schola Gregoriana Pragensis patří k předním světovým interpretům středověké duchovní hudby. Jeho zakladatel a umělecký vedoucí David Eben se soustřeďuje jak na interpretaci gregoriánského chorálu podle nejstarších pramenů z 10. – 11. století, tak na gregoriánský zpěv vlastní české a evropské chorální tradice včetně rané polyfonie 15. a 16. století. Díky intenzivnímu studiu středověkých pramenů zaznívá v programech často i řada unikátních nově objevených skladeb ze 13. - 15. století. V širokém spektru repertoáru souboru lze však najít i soudobou tvorbu - některé skladby mladé české skladatelské generace byly napsány přímo pro Scholu a v premiéře zazněly v jejím podání. Posluchači i odborná kritika oceňují na nahrávkách a koncertních projektech dramaturgickou nápaditost a muzikální interpretaci, se kterou\nsoubor zpřístupňuje repertoár ležící u samých kořenů evropské hudební kultury. Mezi ty, kteří se souborem spolupracují, patří například Jiří Bárta, Jaroslav Tůma, Iva Bittová, Choeur grégorien de Paris, Boni pueri, Musica Florea, sbor japonských buddhistických mnichů Óhara Gjosan šomjó kenkjúkai, Varmužova cimbálová muzika ad. CD nahrávky souboru vznikají výhradně ve spolupráci s největším českým hudebním vydavatelem, firmou Supraphon, a získaly již řadu ocenění (Choc du Monde de la Musique, 10 de Répertoire, "Zlatá Harmonie" za nejlepší českou nahrávku roku). Soubor zároveň natáčí i pro Český rozhlas - zde již seznam nahrávek dosáhl úctyhodného počtu 319 skladeb. www.gregoriana.cz\nÚterý 7. 8. 19:30hod Maškarní sál Jiří Bárta /violoncello/ Program J. S. Bach: Suity pro sólové violoncello č. 2 d moll (BWV 1008) a č. 4 Es-dur (BWV 1010); Z. Kodály: Sonáta pro sólové violoncello, op. 8\nNejuznávanější český violoncellista současnosti Jiří Bárta vystudoval hru na violoncello u Josefa Chuchra a Mirko Škampy v Praze a Borise Pergamenščikova v Kolíně nad Rýnem. Získal prestižní ocenění v mnoha mezinárodních soutěžích, mj. RostropovičHammerovu cenu v Los Angeles. Spolupracuje s předními českými i zahraničními orchestry, jako jsou Česká filharmonie, Royal Philharmonic Orchestra, Berliner Symphoniker, a dirigenty jako Jiří Bělohlávek, Charles Dutoit, Gennadij Rožděstvenskij, Maxim Šostakovič. Pravidelně vystupuje na předních festivalech a koncertních pódiích v Barceloně, Berlíně, Buenos Aires, Edinburghu, Istanbulu, Los Angeles, Mnichově, New Yorku, Paříži, Salzburgu, Tokiu či Londýně. Vysoce ceněné jsou jeho nahrávky u firmy Supraphon, zejména Bachovy violoncellové suity, Šostakovičovy koncerty a oba koncerty Dvořákovy. Spolupracoval s Petrem Ebenem, Markem Kopelentem, Pavlem Zemkem, Martinem Smolkou či Ondřejem Kukalem. Řadu skladeb, často pro něj napsaných, uvedl v české nebo světové premiéře. Často spolupracuje také s interprety z oblasti jazzu. Vedle své aktivní koncertní činnosti je spoluzakladatelem a dramaturgem Mezinárodního festivalu komorní hudby v Kutné Hoře. www.jiribarta.cz\nStředa 8. 8. 19:30hod Maškarní sál Amin Ghafari /housle/ Sukův komorní orchestr, dirigent: Nikol Kraft Program E. H. Grieg: Za časů Holbergových, svita op. 40; J. S. Bach: Koncert pro housle E dur; B. Bartók: Rumunské tance; A. Dvořák: Serenáda E-dur, op. 22\nAmin Ghafari je členem Íránského národního orchestru a Teheránského symfonického orchestru. V roce 2017 s úspěchem účinkoval na Mezinárodní houslové soutěži Arama Chačaturjana v Arménii. Ve svém repertoáru má mj. Chačaturjanův Houslový koncert D moll, Sonátu pro housle a klavír A dur Cesara Francka, Rondo Capriccioso A moll z pera Camilla Saint-Saënse a dílo Zigeunerweisen Pabla de Sarasateho.Ghafari je zároveň manažerem Pasagradského orchestru, který založil společně s Mehdim Panahim, dalším mladým houslistou, v roce 2013. Letos v létě se Ghafari přidá k dalším významným umělcům z celého světa, kteří vystoupí na Akademii Allegro Vivo. Akademii založil a vede rakouský skladatel, houslista a dirigent Bijan Khadem Missagh.\nNikol Kraft studuje dirigování u prof. Jana Zbavitele na Janáčkově akademii múzických umění. V současné době je stážistkou na Universität für Musik und darstellende Kunst ve Vídni, kde byla přijata do třídy renomovaného prof. Marka Stringera. V Národním divadle v Praze se jako druhý dirigent podílela na hudebním nastudování oper Měsíc a Chytračka Carla Orffa (2016). V Janáčkově opeře v Brně se jako asistent dirigenta podílela na nastudování oper Tosca (2015), Její pastorkyňa (2015) a na nastudování původní premiéry opery Iva Medka a Markéty Dvořákové Alice in Bed (2014). V rámci produkcí Komorní opery JAMU řídila operu Don Giovanni (2013) a hudebně nastudovala operu Příhody lišky Bystroušky (ar. Jonathan Dove), kterou dirigovala na osmi představeních, z nichž dvě byla součástí Mezinárodního festivalu Janáček Brno 2014. Provedení bylo velmi pozitivně oceněno kritikou časopisu Opernwelt. Spolupracovala se Symfonickým orchestrem Českého rozhlasu (studiová nahrávka Čajkovského symfonické balady Vojevoda, 2016), s Filharmonií Brno (mj. provedení Dvořákovy Symfonie č. 8 a výběru z Prokofjevových suit k baletu Romeo a Julie), s Moravskou filharmonií Olomouc (mj. provedení Dvořákovy Symfonie č. 9), s orchestrem Národního divadla, s orchestrem Janáčkovy opery aj. V rámci stáže ve Vídni dirigovala Pro-Arte Orchester Wien v dílech skladatelů Weberna, Lutosławského, Adamse, Mahlera (Symfonie č. 4), Beethovena, Mozarta aj. Zúčastnila se dirigentských kurzů Tomáše Netopila a Zsolta Nagye. Bylo jí uděleno Stipendium Bayreuther Festspiele 2014. www.nikolkraft.com\nSukův komorní orchestr byl založen v roce 1974, tedy v roce stého výročí narození Josefa Suka (1874 -1935) a jméno slavného skladatele tak žije spjato s názvem orchestru. Do roku 2000 byl uměleckým vedoucím skladatelův vnuk, houslista Josef Suk, kdy předal umělecké vedení Martinu Kosovi, současnému koncertnímu mistrovi Sukova komorního orchestru. Sukův komorní orchestr je složen z hudebníků, kteří se dlouhodobě věnují komorní hudbě,\nmnozí z nich působí v dalších komorních tělesech, jako jsou tria, kvarteta a sexteta. Ve svém tradičním obsazení hraje orchestr bez dirigenta. Do jeho bohatého repertoáru jsou zahrnuta díla všech stylových období - od barokního po tvorbu soudobou. Sukův komorní orchestr nahrál více než 30 CD v České republice a mnohé další pak pro zahraniční nahrávací společnosti. Zatím posledním nosičem, vydaným v prosinci 2014, je CD s průřezovou nahrávkou orchestru za posledních několik let s názvem „Sukův komorní orchestr live“. V roce 2017 byl Sukův komorní orchestr nominován na cenu Classic Prague Awards v kategorii orchestrální výkon za provedení Dvojkoncertu pro housle, kontrabas a smyčcový orchestr Zdeňka Lukáše, což svědčí o mimořádné interpretační úrovni souboru. www.suk-ch-o.cz\nČtvrtek 9. 8. 19:30hod Maškarní sál Concilium Musicum Wien - „Wiener Klassik“ Christoph Angerer /housle, viola d´amore/, Milan Nikolic/housle/, László Ábrahám /viola/, Ute Groh /violoncello/ Program W. A. Mozart: Divertimento F Dur, KV 138; J. G. Albrechtsberger: Partita I, D dur; F. A. Hoffmeister: Divertimento D dur; F. Schubert: Tänze aus „Hommage aux belles Viennoises“, op. 67; J. Haydn: Cassation C Dur, Hob.III: 6\nSoubor Concilium musicum Wien byl založen v roce 1982 Paulem a Christophem Angererovými s cílem interpretovat hudbu 18. století tak, jak byla interpretována ve své době. V průběhu své existence se repertoár souboru rozšiřoval, co se časového rozsahu i žánrové pestrosti týče, a v současné době v něm najdeme tvorbu od barokních melodií po taneční hudbu 19. století. V jeho podání znovu zaznívají vzácné rukopisy nalezené v archivech. Díky ansámblu Concilium musicum Wien jsou opět interpretována díla opomíjených a někdy zcela zapomenutých skladatelů, a světlo světa nacházejí i méně známé skladby velikánů klasické hudby. Soubor hraje na původní dobové nástroje. Mezi vystoupení zvláštního významu, se kterými zaznamenali značný úspěch, řadíme premiéru opery Christopha Willibalda Glucka „La Corona” u příležitosti Gluckova mezinárodního kongresu ve vídeňském paláci Schönbrunn, koncerty na festivalu Pražské jaro a Drážďanském hudebním festivalu, provedení oratoria z pera Josepha Haydna „Sedm posledních slov Vykupitelových na kříži” na místě své původní premiéry ve městě Cadiz ve Španělsku, provedení a první nahrávka kantáty Josepha Haydna „Applausus”, oratorium „Marnotratný syn” od Gregora Josepha Wernera u příležitosti 300. výročí jeho narození, koncert v Carnegie Hall v New Yorku, koncertní turné v Číně a v jihovýchodní Asii, koncerty v Libyi, kde vystoupili jako první evropský soubor v historii, a vánoční koncert společně s mexickým tenoristou Ramónem Vargasem. Za kompletní nahrávku kostelních sonát Wolfganga Amadea Mozarta soubor obdžel Mozartovou cenou za interpretaci „Flötenuhr”, kterou souboru udělila Mozartova společnost a město Vídeň. Ansámbl vystupuje v různém počtu od dua po velký orchestr a také velmi neformálním uváděním programu profesorem Paulem Angererem. www.concilium.at\nPátek 10. 8. 19:30hod Zámecká jízdárna Pocta Emilu Friedmann Kossuthovi /110. výročí narození/ Tanja Becker-Bender /housle/ Filharmonie Hradec Králové, dirigent: Manuel Hernández-Silva Program E. Elgar: Salut d´amour; P. I. Čajkovskij: Houslový koncert D dur; J. Brahms: Symfonie č. 4 e moll\nV roce 2018 uplyne sto deset let od narození profesora Emila Friedmana Kossutha (1908-2002). Po roce 1945 se usadil ve Venezuele, kde byl jmenován ředitelem Hudební akademie venezuelského státu Maracaibo. Roku 1949 založil školu (Colegio) a Hudební akademii Emila Friedmana. Kromě všeobecného vzdělání předepsaného vládou poskytovaly tyto instituty venezuelské mládeži také vzdělání kulturní, zejména v hudbě, výtvarném umění, informatice a ve sportu. Ve Venezuele žil takřka 53 let a jako výborný houslista a hudební pedagog se stal významnou a respektovanou osobností. Posluchárnami jeho školy prošel velký počet hudebníků, kteří působí ve venezuelských orchestrech, ale vynikli jako sólisté i na mezinárodní hudební scéně.\nTanja Becker-Bender již na počátku své kariéry obdržela ceny na mnoha mezinárodních soutěžích v, kde vystoupila s renomovanými orchestry včetně Tokijské filharmonie, Jerusalémského či Houstonského filharmonického orchestru, Orchestre de la Suisse Romande, Radio Symphony Orchestra Stuttgart SWR nebo Konzerthaus Orchestra v Berlíně. Pravidelně hostuje na mezinárodních hudebních festivalech. Jejímu poslednímu CD vydanému společností Hyperion Records, které zahrnuje Paganiniho 24 capriccí, Schulhofovo dílo pro housle a klavír, Regerův houslový koncert a Respighiho dílo pro housle a klavír, se dostalo v mezinárodním kontextu četných ocenění (Editor’s Choice, Gramophone and Classic FM, Disc of the Month, BBC Music Magazine, „Outstanding Award”, International Record Review, „Star of the Month”, Fonoforum). Významnou část jejích aktivit představuje spolupráce se současnými skladateli, mezi nimiž nechybí Peter Ruzicka, Cristóbal Halffter, Peteris Vasks a Michael Gielen. Tanja BeckerBender dále uvedla premiéry děl Alexandera Goehra, Rolfa Hempela a Benedicta Masona. V průběhu letošní sezóny bude vydáno CD se sonátami Paula Hindemitha provedenými společně s pianistou Péterem Nagym a nahrávkami koncertů z pera Strausse, Busoniho a Ligetiho. Tanja Becker-Bender studovala pod vedením předních světových hudebníků působících v kvartetech včetně Wilhelma Melchera (Melos Quartet) ve Stuttgartu, Güntera Pichlera (Alban Berg Quartet) ve Vídni a Roberta Manna (Juilliard String Quartet) v New Yorku. Významnou inspirací pro ni byli Eberhard Feltz a Ferenc Rados. Již v roce 2006 byla jmenována profesorkou na Vysoké škole hudby v Saarbrückenu a od roku 2009 působí jako profesorka na Vysoké škole hudby a divadla v Hamburku. www.tanja-becker-bender.de\nManuel Hernández-Silva je v současné době šéfdirigentem a uměleckým ředitelem Filharmonického orchestru města Malagy a hudebním ředitelem Andaluského mládežnického symfonického orchestru. Je zároveň jedním z dirigentů tohoto orchestru s velkým potenciálem díky svému významnému charismatu, širokému repertoáru a rozsáhlým a podrobným hudebním studiím během posledních dvaceti let včetně studií na Vídeňské konzervatoři, kde promoval s vyznamenáním pod vedením profesorů R. Schwarze a G. Marka. Ve stejném roce získal první cenu v soutěži Vídeňského komorního orchestru "Forum Junger Künstler", když tento orchestr dirigoval ve vídeňském Konzerthausu a v Brucknerhausu v Linci. V letech 2005-2012 byl uměleckým ředitelem a šéfdirigentem Córdobského orchestru ve Španělsku a dovedl tento soubor na vrchol španělské hudební scény. Dále po dobu pěti let intenzivně spolupracoval s Orchestrem Simóna Bolívara z Caracasu. Jeho repertoár zahrnuje vídeňský klasicismus, období, na které se soustředí nejvíce, dále přirozeně zasahuje do německého a ruského romantismus a najdete v něm i španělskou či latinskoamerickou hudbu. Mezi orchestry, se kterými spolupracoval, patří Vídeňský symfonický orchestr, Izraelský symfonický orchestr, Symfonický orchestr Českého rozhlasu, Symfonický orchestr města Mulhouse, Soulský symfonický orchestr, Severočeská filharmonie Teplice, Moravská filharmonie Olomouc, Arménská filharmonie, Mexický národní symfonický orchestr, Portorický symfonický orchestr, Chilský národní orchestr, Venezuelský symfonický orchestr, Symfonický orchestr města Caracas, Orchestr Simóna Bolívara, Wuppertalský symfonický orchestr, Janáčkova filharmonie Ostrava a přední španělské orchestry. Maestro Hernández-Silva získal docenturu, vyučuje v mezinárodních kurzech zaměřených na interpretaci a dirigentství a vystupuje na řadě konferencí. Díky výše uvedeným aktivitám si získal uznání v řadách hudebníků, s kterými spolupracoval, i ze strany veřejnosti a odborné kritiky. www.manuelhernandezsilva.com\nFilharmonie Hradec Králové byla založena v roce 1978 pod názvem Operní orchestr města Hradec Králové, o rok později bylo těleso přejmenováno na Symfonický orchestr Hradec Králové, v roce 1987 na Státní symfonický orchestr Hradec Králové. Od vzniku České republiky (1. 1. 1993) nese orchestr název Filharmonie Hradec Králové, vyjadřující historickou kontinuitu sahající přes Filharmonii Sokola v Hradci Králové až k Filharmonické jednotě činné ve městě od roku 1887. Významné období uměleckého rozkvětu tělesa je spojeno se jménem prof. Františka Vajnara. Od sezony 2012-2013 je šéfdirigentem FHK Andreas Sebastian Weiser, hlavním dirigentem Ondřej Kukal. FHK účinkovala v Belgii, Francii, Itálii, Německu, Nizozemí, Polsku, Rakousku, Španělsku a Švýcarsku. Dosaženou interpretační kvalitu orchestru dokumentují CD nahrávky pro tuzemské i zahraniční společnosti nebo Český rozhlas. Od roku 2005 je Filharmonie Hradec Králové pořadatelkou festivalu Hudební fórum Hradec Králové. www.fhk.cz\nSobota 11. 8. Česko-Slovenský večer – oslava stých „narozenin“ našeho státu Náměstí Svornosti 19:30hod Vojenská hudba Olomouc Pivovarská zahrada 20:30 Čechomor s hostující zpěvačkou Martinou Pártlovou (František Černý, Karel Holas, Adam Malík, Lukáš Čunta, Matěj Lienert) Lúčnica Dechová hudba Vlado Kumpana\nSkupina Čechomor v letošním roce oslavuje třicet let od svého vzniku. Své příznivce i respekt kritiků si skupina získala především nápaditým aranžmá a osobitou interpretací hudby, jejímž základem byly a jsou lidové písničky. Od přelomového roku 2001, kdy Čechomor získal tři ceny Anděl (jako skupina roku, za album Proměny i za stejnojmennou skladbu), uběhlo 17 let. Skupina za tu dobu koncertovala nejen doma a na Slovensku, ale i v celé Evropě, procestovala Severní Ameriku, Austrálii i Asii. Spolupracovala s několika výraznými hudebními producenty (např. Ben Mendelson, Gerry Leonard), vystupovala společně s několika symfonickými tělesy, japonským hudebníkem Joji Hirotou, s americkou písničkářkou Suzanne Vega a spoustou dalších. Hudebníci seskupení kolem lídrů skupiny Františka Černého a Karla Holase s hostující zpěvačkou Martinou Pártlovou v posledních letech výrazně pracovali na novém modernějším zvuku, výraznějším aranžmá a také na novém repertoáru. Je toho důkazem i nové album Nadechnutí (2018). www.cechomor.cz\nLúčnica, slovenský umělecký soubor, nositel nejvyšších domácích i mezinárodních ocenění, symbolizuje originální kulturu národa, jedinečného ve svých tanečních, instrumentálních a vokálních projevech. Slovenské lidové umění našlo v Lúčnici svého upřímného reprezentativního představitele, který plnými hrstmi rozdává unikátní a neopakovatelné plody bohaté tradice nadšenému publiku doma i v zahraničí. Je uměleckým a generačním pojítkem mezi tradicemi minulosti a bouřlivou, ale zároveň jedinečnou nádhernou přítomností. Lúčnica dostala do svého rodného listu dvě charakteristiky. První je věčná mladost ztělesněná členy souboru – studenty bratislavských vysokých a středních škol, kterých se od začátku aktivní činnosti v roku 1948 vystřídalo v souboru na 2000. Druhou charakteristikou je umělecké směřování souboru, kterého pramenem tvorby je tradiční lidové umění a jeho jedinečné profesionální jevištní zpracování v tvorbě uměleckého šéfa a hlavního choreografa souboru prof. Štefana Nosáľa. Lúčnica svým špičkovým uměním, krásou, mladostí a výbušným temperamentem okouzlila diváky nejen doma, ale i v šedesáti státech Evropy, Ásie, Afriky, Ameriky a Austrálie. Stala se kulturním fenoménem a diplomatem své země, reprezentující Slovensko (před rokem 1993 i\nČeskoslovensko) tím nejuniverzálnějším jazykem – vlastní originální národní kulturou, která nepotřebuje žádného tlumočníka. Celá 65letá historie Lúčnice je úzce spojená s osobnos uměleckého vedoucího a choreografa Štefana Nosá a. Jeho umělecký génius a osobitá invence a vitalita vytvarovala z Lúčnice špičkové těleso. V čele souboru vytvořil více než 100 choreogra í a celovečerních programů. www.lucnica.sk\nHistorie Vojenské hudby v Olomouci se datuje již od doby Rakousko-Uherska. Po řadě reorganizací začal orchestr psát svou novodobou historii jako hudba 4. pěšího pluku. To bylo v roce 1945. V současné době je Vojenská hudba Olomouc profesionálním dechovým orchestrem v počtu 49 hudebníků a dvou dirigentů. Většina členů orchestru jsou absolventy vojenské konzervatoře nebo státních konzervatoří, popř. absolventi JAMU a AMU, což se odráží v umělecké kvalitě orchestru a náročnosti hraných skladeb. Mimo klasický repertoár pro dechový orchestr, obohacuje svá vystoupení i o instrumentace melodií z filmů a muzikálů a skladeb populárních skupin. Ve své koncertní činnosti hojně využívá i tvorby moravských autorů. V současnosti je velitelem a přitom hlavním dirigentem hudby major Gustav Foret a jeho zástupcem kapitán Richard Czuczor.\nPRODEJ VSTUPENEK Exkluzivním prodejcem vstupenek na koncerty 27. ročníku MHF Český Krumlov je předprodejní síť Ticketstream. Vstupenky si můžete zakoupit online v rezervačním systému Ticketstream www.ticketstream.cz. Vstup do rezervačního systému je možný rovněž přes stránky festivalu www.festivalkrumlov, sekce Program a vstupenky. Dále je rovněž možné koupit vstupenky osobně na jakékoli pobočce společnosti Ticketstream, jejichž seznam je uveden na webových stránkách www.ticketstream.cz. V Českém Krumlově prodej vstupenek zajišťuje Infocentrum se sídlem na Náměstí Svornosti 2, 381 01 Český Krumlov (www.ckrumlov.cz/info). V případě dotazů můžete společnost Ticketstream kontaktovat telefonicky na čísle +420 224 263 049 nebo na info@ticketstream.cz.\nSLEVOVÉ PROGRAMY Držitelé průkazů ZTP – sleva 30 %, ZTP/P - sleva 30 % + doprovod zdarma, vždy po předložení příslušného dokladu. Děti do 6 let vstup zdarma (bez nároku na místo), děti od 6 do 15 let sleva 50 %. Jednotlivé slevy nelze sčítat. Jako každoročně festival ve spolupráci s Novinami města Český Krumlov vydá na vybrané koncerty i slevové kupony, které jsou určeny pro obyvatele Českého Krumlova.\nPARTNEŘI Odkazy na všechny partnerské subjekty i s možností propojení na jejich internetové stránky naleznete na webových stránkách MHF Český Krumlov www.festivalkrumlov.cz v sekci Partneři. Mezinárodní hudební festival Český Krumlov děkuje všem svým partnerům za spolupráci a podporu s přesvědčením, že tato spolupráce je přínosem pro obě strany a nezastupitelnou službou veřejnosti.\nNOVINÁŘSKÝ SERVIS Fotografie umělců budou od června k dispozici na www.festivalkrumlov.cz v sekci Press/Fotografie umělců pro novináře, kde stačí vyplnit JEN heslo: mhfck2018. Žádosti o akreditace, poskytnutí informací a fotografií zasílejte prosím na e-mailovou adresu viktorova@auviex.cz. Prosíme o zaslání uveřejněných článků a odvysílaných reportáží kvůli archivaci.


Sázkařské tipy uživatele Tiper159 | Sázkařské tipy\nSázkařské tipy uživatele Tiper159\nTiper159 • 31.1.2019 • 03:46\nDaryl Gurney vs Dave Chrisnall - The Masters - Šípky\nTip: Daryl Gurney\nSvetova pätka Daryl Gurney proti svetovej dvanastke “chizzymu” odohraje svoj prvy zapas v novom roku na turnaji s nazvom The Masters kde sa odohraje zapas do 10 legov, Dave mal vybornu formu na majstrovstvach sveta kde napokon podlahol vo štvrťfinále…\n24.8.2019 • 14:24\nNewcastle North S.-Melbourne …\n24.8.2019 • 05:55\nOmsk-Jokerit (hokej 14:00)\n23.8.2019 • 11:49\nJaroslavl-Kazaň (hokej 18:30)\n22.8.2019 • 16:52\n€7 Bonus zdarma a skvelé automaty!\nDobré kasino! Příjemné bonusy, rychlé stažení. Potěší řadu her. Líbí se mi všechno! Doporučuji!\n✅největší sportovní události 2019/20 30.7.2019 • 21:42 • Autor: Martin.k1 Pojďme se společně podívat na informační souhrn všech největší událostí, které se odehrají v letech 2019 a 2020. Bude se opravdu na co dívat. Nemine nás letní olympiáda, ba dokonce ani fotbalové mistrovství Evropy, zapomenout nesmíme ani na hokejové turnaje. OkTAGON MMA - Sledování živě a sázky 18.7.2019 • 09:36 • Autor: Martin.k1 Oktagon MMA zvedá diváky ze sedadel. V posledních letech se z toho stává obrovský, ale opravdu obrovský fenomén. Toto bojové úmění navštěvují ročně až stovky tisíc diváků. Je to obrovský fenomén v České republice i na Slovensku. Pojďme se na tento sportoní žánr boxu podívat SÁZENÍ NA DOSTIHY ONLINE 18.7.2019 • 07:54 • Autor: Martin.k1 Znáte to i z českých filmů. Velká Pardubická. Bohatí pánové v kloboucích si běží vsadit na tento slavný závod, aby ho mohli posléze živě sledovat. Sázky na dostihy přímo na závodištích patří k tomu nejzajímavějšímu ve světě sázek. Sázkové kanceláře to moc dobře vědí a tak už také připravují pro své fanoušky zajímavé možnosti, jak si na tento typ závodu vsadit, třeba i formou live sázek. ZMĚNY PRAVIDEL NA TENISOVÝCH GRANDSLAMECH 17.7.2019 • 22:44 • Autor: Martin.k1 Máme to občas trochu bordel, v těch sportovních novinkách. Tentokrát zabrousíme do světa tenisových fanoušků. Jaké novinky pro ně nabízí turnajové grandslamy? A jaké jsou rozdíly mezi jednotlivými turnaji? Pojďme se na to společně podívat.


Knihy Richarda Konkolského - Knihy sedmi moří - Seven Seas Books\n„Karibikem na Pacifik“\n......Do setmění zůstalo Santo Domingo třicet mil za zádí Niké. Po pravoboku jsem ještě viděl obrysy pevniny, ale již bylo cítit, že jsem se ocitl na otevřeném moři. Vítr byl nestálý. Oblohou se hnaly bouřkové mraky, z nichž se často spouštěl prudký liják doprovázený silnými větrnými poryvy, které vychylovaly Niké ze směru. Nebylo ani pomyšlení na to, aby za takových podmínek Niké plula sama bez mé kontroly. Chtěl jsem se trochu prospat, ale nebylo to možné. Až pozdě v noci, kdy jsem již usínal vsedě, jsem spustil jednu plachu a nechal plout Niké pod kontrolou autopilota.\nNoc byla opravdu bouřlivá. Ráno jsem byl značně daleko od pevniny, která zmizela z dohledu. Mohl jsem postavit dvě genue jako dvojčata a Niké pěkně uháněla. V poledne jsem měl za sebou již sto mil. Odpoledne vítr zesílil a obě větší plachty musely dolů. Nahradil jsem je menšími a netrvalo dlouho a i ty jsem musel spustit. Nakonec jsem plul jen na jednu malou kosatku. Byl jsem však rád, že směr větru je příznivý.\nDalší noc proběhla podstatně hůře. Vstával jsem každou půlhodinku a upravoval kurz. Moře bylo značně vzduté, vysoké vlny ozdobené bílými hřebeny. Na obzoru se objevily kumuly, podle nichž se dal předvídat ještě silnější vítr. Neměl jsem z povětrnostních podmínek žádnou radost. K tomu všemu vystoupila teplota na 35 stupňů. V tropickém pásmu jsem již pobýval nějakou dobu, ale na takové horko jsem nebyl zvyklý.\nTo jsem ještě nevěděl, že se situace nezmění až k panamským břehům. Proměnlivé počasí jsem přičítal blízkému pobřeží. Velmi brzy jsem se ale přesvědčil, že Karibské moře, jehož jméno okouzluje všechny čtenáře dobrodružných románů, dokáže i rozčarovat. Ještě než jsem opustil Santo Domingo, vypral jsem prádlo v domnění, že je na moři usuším\nv lanoví. Zůstalo však namočené v kbelíku a ani po třech dnech jsem neměl naději, že jej z něho vytáhnu.\nJiž po několika dnech plavby jsem ztratil o Karibském moři veškeré ideály. Přestal jsem se divit, že zde ztroskotalo tolik španělských korábů, zvláště když jejich posádky měly stejné počasí jako já. Jen co jsem opustil přístav a dostal se na otevřené moře, plul jsem na nepříjemně rozhoupaném moři celou noc i další den. Vlny měly výšku čtyři až pět metrů, občas i víc. Přicházely z nečekaného směru a nepříjemně se zalamovaly. V prudkém větru však Niké plula rychle a to mne uspokojovalo.\nPrvní půlden jsem urazil 50 mil, druhý den 128 a další 131 mil. To za cenu, že Niké sice plula rychle, ale těžko držela směr. Hydrodynamický tlak na kormidelní list byl vysoký a korouhvička jej nezvládala za silných větrných poryvů. Velké vlny často sevřely Niké a mohutnou sílou ji snadno vytočily do libovolného směru. Kličkovali jsme jako diví. V jedné chvíli loď směřovala na jih, pak na jihovýchod, poté se příď stočila přímo na západ. Směr plavby Niké měl až padesátistupňové odchylky od potřebného kurzu. Pro navigaci jsem z těchto údajů mohl použít jen průměr, takže navigační výpočet byl velmi složitý.\nJen obtížně jsem se rozhodoval, jaký kurz plavby nanést na mapu. V oblasti byly rovněž silné proudy směřující k Mexické zátoce a při vysokých vlnách jsem se nemohl spoléhat na přesnost vypočtené astronomické polohy. Na palubě nebylo suchého místečka, přestože Niké plula na zadoboční až boční vítr. Při tomto směru větru měla být paluba téměř suchá, vlny se však neustále převalovaly přes palubu. Obloha byla většinou zakryta mraky. Slunce se sice během dne občas ukázalo, ale když je zakryly mraky, vítr změnil směr i sílu. Rovněž při východu a západu slunce vítr střídavě sílil a slábl. Západ byl kolem sedmé a zhruba o hodinku později se podmínky plavby obyčejně trochu uklidnily, ovšem ne na dlouho. Kolem půlnoci vyšel měsíc a podle toho, zda byl zakryt mraky, měnila se opět i síla a směr větru. Niké tančila jako baletka. Jediným potěšením bylo teplé moře, takže vodní spršky nebyly nepříjemné.\nDruhý den jsem ten tanec již nevydržel a sedl ke kormidlu. Čas od času přistála na palubě veliká vlna, která na mně nenechala nic suchého. Moc mi to ale nevadilo, protože jsem měl na sobě jen trenýrky a tričko a při vysoké teplotě a silném větru oblečení rychle schlo. Kormidloval jsem pokaždé, když se podmínky zhoršily, ale i při ručním kormidlování kličkovala Niké s odchylkami až dvaceti stupňů. Zdálo se, že než zdolám 840 námořních mil dělících mne od mého cíle, budu mít plné ruce práce...\n...Slovo Panama v domorodé řeči indiánů znamená „místo bohaté na ryby“. Výstižnější však by bylo označení „místo mnoha mrtvých“. Až když jsem se později vydal z Cristóbalu na hřbitov Mount Hope, jeden z mnoha v okolí, dokázal jsem si představit, kolik lidí ztratilo v těchto místech život.\nKonqistadoři, piráti a bukanýři již dávno neřádí podél mořských břehů a na úzkých stezkách v bujné džungli. Ale kruté bitvy se neodehrávají jen mezi lidmi, nýbrž i mezi lidmi a přírodou. Také příroda se dovede k člověku chovat nesmiřitelně a dobyvatelsky. Stačí jí poskytnout jen několik měsíců a ona bez milosti ovládne cesty, hradby, domy, chrámy i celá města.\nHistorie Panamské šíje je spojena s osudy řady dobrodruhů. Mnohý z nich se vydal v Kolumbových stopách, aby získal zlato, slávu a moc. Většina těcho mužů prošla krutými válkami s Maury a hledali nové uplatnění a nová dobrodružství, která jim nabídlo objevování Nového světa. Násilím vnucovali domorodcům objevených území křesťanskou víru a současně plnili své truhlice zlatem, kterého se zdálo být na nových územích neobyčejné množství.\nNová cesta do Indie nebyla objevena okamžitě. Španělé nejprve začali s osídlováním úzkého pruhu země na pobřeží Atlantiku. Teprve po objevení Tichého oceánu a osídlení jeho pobřeží došlo na budování stezek pro dopravu na hřbetech mezků a otroků.\nVdálenost mezi osídlením po obou stranách Panamské šíje není velká, trvalo však několik století, než tyto stezky vedly ke stavbě železnice a ta pak ke stavbě kanálu pro lodní dopravu. Proto je historie tohoto území úzce spjata s vývojem dopravních cest a s vývojem lodí.\nPrvním Evropanem, jemuž se podařilo proplout podél východního pobřeží Panamské šíje, byl bohatý a vzdělaný Rodrigo de Bastidas. Vyplul z Cádizu v říjnu 1500 s dvěma loděmi. Královský dekret mu umožňoval vybavit expedici na vlastní náklady a objevit ostrovy a země, o jejichž existenci Kryštof Kolumbus dosud nevěděl. Bastidas měl právo na veškeré zlato, stříbro, měď, olovo, rtuť, cín a další cenné kovy, které cestou objeví. Stejně tak na perly, drahé kamení a otroky. Měl pouze povinnost odevzdat králi čtvrtinu svého zisku po odečtení nákladů.\nBastidas byl obeznámen s Novým světem, protože plul již s Kolumbem na jeho druhé plavbě a rovněž s Alonso de Ojedou na jeho první cestě. Po opuštění Cádizu se Bastidas zásobil na Kanárských ostrovech vodou a potravinami a po přistání na Trinidadu pokračoval v plavbě západním směrem k dnešní Venezuele. Pak sledoval pobřeží až k Nombre de Dios. Na palubě lodi byl tehdy i Vasco Nuñez de Balboa, který později objevil Tichý oceán. Balboa velel pěti vojákům a zajišťoval bezpečnost Bastidovy výpravy.\nBastidas doplul až do dnešní Kolumbie. Během putování podél pobřeží obchodoval pilně s domorodci, přičemž vyměňoval bezcenné korálky a různé cetky za zlato.\nKolumbus navštívil pobřeží Panamy až při své čtvrté výpravě. Vyplul z Cádizu v květnu 1502. Členy výpravy byli i jeho synové Diego a Ferdinand. Při zastávce na Hispaniole se Kolumbus setkal s Bastidem a prohlédl si jeho mapy. Pak minul Kubu a přistál na severním pobřeží Hondurasu. Plul podél pobřeží, minul Nicaraguu a Costa Ricu a 6.října 1502 vplul do zátoky Almirante. Pokračoval dále a 24.listopadu přistál v zátoce, kterou pojmenoval Porto Bello. Po sedmidenním pobytu, kdy přečkal těžkou bouři, minul Nombre de Dios a doplul do El Retrete...\nUkázky některých stránek "Karibikem na Pacifik":\nSměrem na Portoriko\nDvě stě šedesát mil do nejbližší krčmy\nZmizelé časy Kryštofa Kolumba\nPřistání na Portoriku\nVše jednou končí, i můj pobyt\nZ Atlantiku na Karibik\nPlavba Karibikem - Castilla de Oro\nPřistání na Panamské šíji\nSpanish Main a piráti\nPoslední dny v Balboa\nMalebný ostrůvek Taboga\nTichý oceán před přídí Niké\nPoznámky ve věci autorských práv\nKnihy Konkolski – informace\nCo mi napsali čtenáři\nRichard@Konkolski.com / Mobil: +420 601 541 344


Je v automatických převodovkách budoucnost? — Motoristi.cz\nNacházíte se: Úvodní stránka\t> Auta\t> Je v automatických převodovkách budoucnost?\nJe v automatických převodovkách budoucnost?\nTagy: automatická převodovka, manuální převodovka, ženy, město, začátečníci, spojka\nV Americe jsou automatické převodovky „in“, v Evropě zatím své místo na slunci teprve hledají.Zejména ženy si automat pro jízdu po městě nemohou vynachválit, někteří řidiči ale radši řadí klasicky. Je lepší jízda s automatickou převodovkou nebo s manuálem?\nAutomatické převodovky jsou v autech již dlouho, v Americe byly již před půl stoletím. Stávají se ale postupem let stále doknalejší. Kromě nejčastější převodovky s hydrodynamickým měničem (měnič točivého momentu motoru zde zastupuje spojku) jsou v autech tu a tam převodovky robotizované (spojku ovládá elektronika, řadící páku zastupují motorky) nebo převodovky s variátorem (skútry, hybridy). Mnoho řidičů ale stále říká, že auto bez spojky je podobné šicímu stroji a tudíž pro ženy. Řešením může být automatická převodovka DSG (koncern Volkswagen) nebo PowerShift (Ford), ty mají možnost manuálního řazeni.\nAutomatická převodovka: pohodlí\nSpor, zda je lepší automatická nebo manuální převodovka, dělí motoristy na dva tábory. Jedna věc se každopádně automatu nedá upřít. Totiž to, že pomáhá začátečníkům, kteří si ještě nejsou za volantem tak jistí a sledovat okolní auta, myslet na pravidla silničního provozu a ještě řadit je pro ně obtížné. Tito řidiči nemusí myslet na řazení ani na pouštění spojky a přidávání plynu. S tím souvisí, že manuální převodovka nezabrání (nejen) začátečníkům ničit motor špatným řazením, automatická ano.\nAutomat je také pohodlnější a to jak pro posádku vozu, tak pro samotného řidiče. Vůz již při řazení necuká, vše jde hladce a motorista si tak cestu doslova vychutnává. Slova o neefektivnosti automatu již také patří do historie, dnešní automatické převodovky řadí tak přesně, že dokážou i snížit spotřebu auta až o 15 %. Také proto mají i devět rychlostí – na dálnici se to hodí.\nAbsenci spojkového pedálu ocení hlavně ženy jezdící po městě v malých autech. Foto: Martin Singr\nNechceme se vézt, chceme řídit!\nTo vše ale prý nemůže vynahradit pocit z řízení vozu. V autě s manuálem řídím, s automatem se vezu, říkají zastánci manuálních převodovek. S tímto řazením je prostě víc zábavy. Přesto se ale stále více nových aut vyrábí s automaty a objevují se hlasy, že manuální převodovky brzy skončí. Stále častěji se objevují vozy, které manuál vůbec nenabízí a jen 30 % „nových“ řidičů v USA má řidičák také na manuální převodovku. Časopis Car and Driver již dříve uvedl, že rostoucí důvěra v elektroniku auta otupuje schopnost řidičů dobře řídit. S manuálem prý motorista více vnímá auto.\nKritici automatů rovněž poukazují na to, že závodníci v rallye či ve formuli 1 si také řadí sami a o automatu se v těchto vozech ani neuvažuje. Logicky je automatická převodovka více sofistikovaná a tak prý hrozí vyšší pravděpodobnost poruchy. A nepopiratelným záporem je vyšší cena automatické převodovky, zrovna tak jako případná oprava když převodovka doslouží. Na druhou stranu prý má automat delší životnost než manuál.\nJako u samotných aut, i u převodovek si obě možností získali své příznivce i odpůrce. Jakékoliv zobecnění je obtížné, přesto se dá říct, že manuální převodovka je vhodná pro ženy. Pokud často cestují po městě, odpadnou tím problémy s rozjížděním na semaforech. Naopak řidiči, kteří potřebují cítit, že mají auto pod kontrolou, případně si pomáhají při jízdě z kopce či nájezdech do zatáček řazením, si jistě automatickou převodovku moc pochvalovat nebudou.\nČlánek Je v automatických převodovkách budoucnost? byl publikován 8. července 2012 v 00.00 v rubrice Auta. Autorem článku je Martin Singr. Pro diskusi slouží komentáře (0).\nNemožné realitou: Elektrické vozítko do 150 tisíc korun 16.06.2019 23.00\nMAN F2000 01.04.2008 21.16\nSoučástky, co v osobáku nenajdete 19.03.2017 23.30\nMalý prostorem, velký vlastnostmi: Nový Opel Mokka X 07.10.2016 00.00


Jiří Schelinger. Krátká jízda nuselského Hallydaye - Deník.cz\nJeho kariéra vlastně netrvala ani deset let. Přesto svým chraplákem stihl v české populární hudbě převrátit všechno naruby. Najednou tu byl zpěvák, který mohl konkurovat světovým hardrockerům. Škoda, že ztratil tolik času takzvaným bubble gumem – popěvky estrádního charakteru. Lidem se líbily, jenže Jiří Schelinger směřoval k něčemu podstatnějšímu. Chtěl se vrátit k tvrdé muzice, pořádně to rozjet. Místo toho se ve třiceti záhadně utopil. Letos by oslavil hned dvojí výročí.\nJiří Schelinger | Foto: Soukromý archiv Milan Schelingera, vlastní dílo\nNikdo, kdo na Jiřího Schelingera vzpomíná, se nemůže ubránit úsměvu. „S ním byla hrozná sranda,“ dosvědčuje jeho o rok starší kamarád z mládí, vynikající bluesman Jiří Šlupka Svěrák. „Opravdu strašná. Pamatuju si, jak jednou v autobuse šel na všechny čtyři a začal štěkat na psa, který se tam s někým vezl. Samozřejmě to dopadlo tak, že ho pes kousl do obličeje.“\nOba Jirkové bydleli v pražských Nuslích. „On v Čestmírově ulici, já na Kloboučnické. Sedávali jsme u nás před barákem na klandru a zpívali písničky, které jsme odposlouchali z Radia Luxembourg. Jirka drhnul na kytaru Stouny, ale vedle toho jsme třeba poslouchali Monkees. Měl rád Briana Jonese, vypadal jako on a myslím, že proto také nosil ten svůj účes.“\nV okolí se Schelingerovi říkalo nuselský Hallyday – podle francouzského rockera Johnnyho Hallydaye, jenž v roce 1966 způsobil při svém koncertě v Liberci pěkný skandál. Vzduchem tenkrát svištěly obušky příslušníků SNB, obecenstvo demolovalo Lidové sady. O kus dál v Praze zatím patnáctiletý teenager zakládal první kapelu.\n„Moc jsme toho nenahráli, spíš jsme spřádali plány,“ vybavuje si Šlupka, jenž už v té době mydlil boogie woogie na piano. „Anglicky jsme uměli jen málo, říkali jsme si trochu nelogicky Nothing But Nothing, což mělo znamenat Nic než nic. Pokud vím, měli jsme jedinou zkoušku, ještě s jedním klukem jsme cvičili u Schelingerů v bytě. Kluci kouřili, já začal až později. Zapálili si, starý Schelinger přišel domů a začal na nás řvát: ,Ještě děvky si sem voďte!‘ Všecky nás vykopal – a já se mu nedivím. Abych ale předešel nedorozumění, pan Schelinger, to byla legenda. Prima člověk, všichni jsme ho měli rádi.“\nFanynky na schodech\nJiřího otec Josef Schelinger vyučoval hru na kytaru a sám byl koncertním mistrem. Existují archivní snímky, na kterých je s R. A. Dvorským a Oldřichem Novým. Mezi jeho žáky patřil Radek Tomášek nebo Jiří Korn. Schelingerovi připutovali do Prahy z Českomoravské vrchoviny, ale v Nuslích, Michli a přilehlých koutech metropole se Josef brzy stal oblíbenou postavičkou. Nosil výrazný širák, tvářil se jako bohém, patřil zkrátka k místnímu koloritu. Kromě Jirky měl ještě mladšího syna Milana, jenž dnes pomáhá vzkřísit bráchův odkaz v projektu Zemětřesení. Jiřího a Milanovou maminkou byla paní Miloslava, modistka a floristka.\n„Jirka měl rád holky,“ shrnuje Šlupka Svěrák asi největší radost, ale i problém v Schelingerově životě. Vždyť i v tajemných událostech spojených se zpěvákovou tragickou smrtí figuruje jistá dáma. „Některé Jirkovy fanynky jsem občas vídala,“ píše ve své knížce Schelingerova druhá žena Jitka Poledňáková. „Sedávaly u nás v domě na schodech a čekaly, nepůjde-li Jirka ven nebo dovnitř. Většinou byl někde na turné, špatně odhadovaly a já nic neprozradila. Jak jinak.“\n„Porazit Jirku v milostném duelu, to byl největší úspěch,“ líčil Schelingerův dlouholetý kapelník František Ringo Čech. „Stávalo se to často, protože Jirka spoléhal na to, že se holkám líbí, a nebyl aktivní. Já byl strašně agresivní, takže se mi občas podařilo někoho Jirkovi stáhnout.“\nKe skupině F. R. Čecha se zpěvák přidal v roce 1973. To už měl za sebou pár výrazných záseků s kapelou Faraon, v níž hrál na baskytaru Karel Šíp. Největší zájem vzbudil singl s písněmi Holubí dům a René, já a Rudolf. K první z nich napsal text Zdeněk Svěrák, hudbu složil Jaroslav Uhlíř. Co na tom, že na nahrávce nedělají rámus holubi, ale rackové. Schelingerův hlas a procítěný projev na půl cesty mezi soulem a Black Sabbath na sebe rázem strhly veškerou pozornost. Jeho výraz byl natolik unikátní, že se můžeme jen dohadovat, jak by ještě tenhle blonďák s českou scénou zamával, kdyby předčasně nezemřel.\nVodotrysk v ranním světle\n„Často se stávalo, když Jirka doma skládal s kytarou a přišel za mnou, ať si jdu poslechnout, že jsem vydechla úžasem,“ vyprávěla jeho velká láska Jitka. „Pak ale v textu místo ,podzimu v Lucemburské zahradě, opuštěné mokré židličky, pár dětí s aktovkami a vodotrysk v ranním svěžím světle‘ byla jakási parodie I Love You Mädchen krásné… Okolo nás bylo hodně dobrých textařů, stačilo za nimi zajít. Ale Jirka mě varoval: ,Bez Franty by mi už nevyšla ani jedna deska…‘“\nNikdo asi nepodezírá Františka Ringo Čecha z toho, že by na Schelingerovi páchal násilí. Jiří si sám zvolil cestu masové popularity. Na rozdíl od bratra Milana, kterého osud zavedl až ke spolupráci s undergroundovou skupinou The Plastic People of the Universe. Po odchodu z Faraonu se Schelinger rozhodl, že chce být součástí showbyznysu, a vcelku ochotně začal s Ringem dělat bubble gum – legrační písničky, co se hrály v rádiu a přilákaly nepoměrně větší davy než muzika ve stylu kapel, které on sám uctíval. Totéž se dá říci o kytaristovi Oldovi Říhovi, díky jehož soundu nezmizel bigbít ani z těchto víceméně tancovačkových záležitostí.\n„Jeli jsme tvrdou rockovou muziku, ale Jirka do toho udělal Což takhle dát si špenát,“ popisoval jejich strategii Ringo Čech. „Byla to strašná písnička, ale zaručila nám i nerockové publikum. Nebo Jahody mražený, které se líbily jak rockerům, tak popíkovému publiku. Tyto věci jsem do Jirkovy tvorby rval absolutně cílevědomě. Vezměte si, že na nás chodilo běžně pět tisíc lidí a my se museli všem zavděčit.“\nAčkoliv šlo z valné části o naprosté hovadiny, nedá se jejich spolupráci upřít jistý půvab. Lupič Willy, na český popík nevídaný nářez, nebo Dělám hú jsou tak ulítlé písničky, až jsou vlastně krásné. Nelze ani zapomenout na Ringův a Schelingerův duet, který začínal slovy: „Bédo, kam jdeš? Do Amfory. Co je tam dnes? Diskotéka.“ Amfora v Praze poblíž „Budějárny“ sehrála v dějinách tuzemského rock’n’rollu důležitou roli. Původně se tomuto kultovnímu hnízdu říkalo Daily Club. Rozpolcený interpret se tedy svým muzikantským snům vzdaloval, zároveň je ale pořád vedl v patrnosti.\nDva různí lidé\nNavzdory všem odbočkám netřeba pochybovat, že byl Jiří Schelinger rockerem se vším všudy. „Někdy seděl ve tmě v rohu pokoje s kytarou na klíně a nemluvil. Ani nehrál. Jako socha,“ připomíná jeho málo známou stránku Jitka Poledňáková. Veřejnost znala jeho nakažlivý úsměv. Jenže kde je slunce, je i stín. „Jirka, jak byl skvostnej, když byl střízlivej, tak byl nesnesitelnej v opilství,“ prohlašuje F. R. Čech. „To se z něj rázem stal pyšnej, vzpurnej a nafoukanej člověk. Měl strašlivé opice, kdy se choval jako zvíře. Jednalo se o dva různý lidi.“\nJeden takový pijácký tah stál zřejmě Jiřího Schelingera život. 13. dubna 1981 točil v televizním studiu v Bratislavě na playback svůj filmový hit o špenátu. Ubytoval se v hotelu Devín, v určitou noční chvíli po natáčení se však ve městě setkal se svou bývalou přítelkyní a jejím novým přítelem. Všichni už měli něco vypito a společně se potloukali centrem. Na Hviezdoslavově náměstí se k nim přidali dva mladíci, tak kolem pětadvaceti. Poznali slavného zpěváka a začali ho ponoukat. Kdosi, jen tak mezi řečí, navrhl zkoušku odvahy: skok ze Starého mostu do Dunaje.\n„Nikdo neví, jak to bylo, ale že by se Jirka nechal vyhecovat, to ano, to si představit dovedu,“ připouští Jiří Šlupka Svěrák, jenž o svém příteli věděl, že se rád sázel. Vše, co se o té noci dá říci, je skutečnost, že se na mostě jeden z neznámých bez váhání svlékl a za okamžik zmizel v řece. Schelinger skočil hned po něm a oblečený. Ten druhý se snad zachránil tím, že se ve vodě chytil bójky. Nuselský Hallyday už nevyplaval.\n„V Bratislavě jsem prosila o helikoptéru nebo potápěče,“ sděluje Jitka Poledňáková. „Je to zbytečné, řekli mi na kriminálce. Všechno, co do Dunaje spadne v této roční době a v této hmotnosti na tomto místě, je vyplaveno tam a tam, a řekli přesné datum. Jmenovali místo ve slepém rameni řeky, až někde u Maďarska.“ Zpěvákovo mrtvé tělo se našlo 7. května 1981 u osady Bodíky v katastru obce Horný Bar. „Zavolali mi a zeptali se, jak vypadal přívěsek na klíči od auta. A jaké měl na nohou boty, když odjížděl z Prahy. Byl to den, který určili, a bylo jasné, že jejich zkušenost a neomylnost přírody jdou ruku v ruce. Vyzvedněte jeho zubní kartu a přijeďte, prosím.“ Jiří Schelinger byl pohřben na pražských Olšanech.