Rozhovor s Jiřím Charvátem o jeho knize, psaní, slamu a síle slova.\nČtvrtek 8.6.2017 Čtvrtek 22.6.2017 Jan Ostrov\t1 komentář\nJiří Charvát je dvojnásobný mistr České republiky ve Slam poetry. Jeho blog byl nominován na cenu Magnesia Litera 2017. Na kontě má čerstvě vydanou knihu Eskejp. Je copywriter, básník, scénárista, performer. Jeho současnou výzvou je Stand Up, improvizační divadlo a hledání obrysů vědomí. Setkali jsme se začátkem května v relaxačním podkroví v budově Seznamu. Mluvili jsme o jeho nové knize, živém vystupování, improvizaci, o psaní a osobních výzvách. A také o inspiraci, o psychotropním zážitku, o magii tvoření, spiritualitě a síle slova.\nJak se daří knize? Máš vyprodáno?\nNa pár dní se kniha zařadila mezi nejprodávanější knihy. Chystá se recenze na Novinkách a v Reflexu, takže o knize bude ještě slyšet. Začíná šuškanda, na kterou hodně spoléhám. Píšou mi lidi, kteří jsou nadšeni, dostávám i zprávy jako „ještě jsem tu knížku ani neotevřel a už mi zajistila rande se slečnou z knihkupectví“. Reakce lidí jsou hezký, lidi jsou dojatý, rozesmátý. To je nejlepší reklama. Náklad je 2000 kusů a tajně doufám v dotisk.\nKdo si kupuje tvoji knihu? Jsou to fanoušci z Facebooku, blogosféry a Slam poetry nebo ji objevují i lidé mimo tyhle kruhy?\nNejvětší publicitu mi zajistila moje videa ze Slam poetry, zejména dvě – Manuál k zbláznění a Co vidíš, když zavřeš oči. Začali se nabalovat lidi, kteří přemýšlejí o vědomí, o existenci, jako co se to tady děje, o co sakra jde, kde to jsme. Takhle vznikla moje čtenářská základna.\nPropaguješ knihu sám nebo běží i reklama ze strany vydavatelství? A jak těžký je vydat dnes knihu?\nVydavatel Zdenko Pavelka je známý ve spisovatelských kruzích, je ve spojení s médii, takže jeho osoba má velkou váhu. Ale mám pocit, že to hlavní se děje hlavně přes Facebook. Kniha vznikla původně jako blog. První zadání bylo takové, že jeden energetický nápoj chtěl blog na podporu prodeje pití. Zanedlouho přestali mít zájem, tak jsem si říkal aha, tak to je v čudu, protože mě motivovalo, že mi za to platili. Oslovil jsem napřímo čtenáře, jestli by mi přispěli oni přes crowfundingovou platformu Patreon, kde mají platby charakter nikoli jednorázové podpory, ale soustavné. Tam si lze nakliknout, kolik jsi ochoten dát za jednu epizodu. Ukázalo se, že lidi (bylo jich asi 30) jsou ochotni dát dohromady víc než původně zadavatel energy drinku. Díky nim jsem v tom pokračoval. Já potřebuju dedlajny i tu odměnu. Napsat epizodu mi zabere třeba víkend, a abych se tomu mohl věnovat, potřebuju to pokrýt i finančně. Díky těmto lidem knížka vznikla a oni ji ode mne dostali zdarma. Ještě než byl celý obsah knihy napsaný, udělal jsem kobercový nálet na nakladatelství.\nKnihu vydat těžké je. Těch rukopisů chodí do nakladatelství tolik, že nemají čas tomu věnovat tolik pozornosti a rozpoznat kvalitu. A co to vůbec dneska je kvalita? Na něco posvítí reflektor, lidi to najednou znají a chtějí to, přestože se najde spousta neznámých věcí lepší kvality.\nObešel jsi vydavatelství osobně?\nPosílal jsem vydavatelstvím nedokončenou knihu emailem a všichni mě poslali někam. Odpověď byla NE. Nejhezčí a nejkonstruktivnější odmítnutí se mi dostalo od zmíněného Zdenko Pavelky, který mi napsal, že tam chybí výrazná ženská postava na výši, s kterou se ztotožní čtenářky, protože devět z deseti knih kupují ženy. V knize se sice vyskytuje ženská postava, ale asi není moc na výši. Kniha tenkrát ještě nebyla hotová, ale Zdenko Pavelka se mi za rok ozval znovu, jestli už mám dopsáno a jestli knihu nechci vydat. Já jsem ji zrovna měl hotovou a přemýšlel jsem o vydání samonákladem. Vydání jsem tedy svěřil jemu.\nJak si na tebe vzpomněl po takové době?\nMožná je to přesně, jak říká Coelho: „Když něco chceš, tak se celý vesmír spojí, aby ti pomohl.“\nMěl každopádně dobrý čuch, protože jsem byl následně nominován na cenu Magnesia Litera za blog roku. Den po nominaci mi najednou psal Albatros, že by knihu chtěli vydat. Předtím samozřejmě zájem neměli. Zůstal jsem s tím, kdo mi věřil i bez potenciálních vavřínů.\nCo ti přineslo za tvoji dosavadní dráhu nejvíc slávy, fanoušků a zájmu. Je to Slam poetry, přišel, viděl, zvítězil?\nSlam poetry je soutěž v živém přednesu poezie. Vystupující má k dispozici krátký omezený čas a snaží zaujmout publikum, které ho hodnotí.\nAno, určitě mi pomohly ty dva tituly a hlavně virální videa, protože dneska se nic nešíří líp než video. Lidi obecně nečtou, fungují pohyblivé obrázky. Přestože slam pro mě není to hlavní, hodně mi pomáhá. Lidi mě mají možnost poznat a dozvědět se, kdo stojí za knihou.\nCo se ti povedlo nejvíc bez ohledu na ohlas, úspěch, výdělek? Co je tvým vnitřním tichým vítězstvím?\nUrčitě je to knížka. To beru jako největší metu. To jsem chtěl odmalička a je to hrozně hezký pocit.\nJaká bude příští kniha? Máš něco načatého, nebo připraveného v hlavě?\nTo právě teď řeším. Pro mě je to velká výzva. Můj nakladatel chce, abych vydal román, klidně třeba jenom sto stránkový, klidně třikrát menší než Eskejp. To ale chce hroznou vytrvalost, kterou v sobě pořád hledám. Napsat Eskejp bylo jednoduchý, protože jsem pouštěl ven jednu epizodu za druhou, vždycky mě poplácali po zádech. Ale představa, že se někam zavřu a píšu sto stránek, aniž bych cítil jakoukoli reakci, to mi přijde v tuhle chvíli děsivý.\nVyšla ti kniha, jezdíš po česku po slamových scénách, máš hodně živých vystoupení. Co osobní tvůrčí svoboda? Připadáš si svobodný, spokojený, co se týče svých tvůrčích aktivit? Nebo cítíš, že bys šel radši jinudy, že se musíš přizpůsobovat nějakým očekáváním?\nSlam mi poskytuje to, co se mi líbí nejvíc: neohraničenost. Přijdeš na scénu a vymezený čas si můžeš dělat, co chceš. To je pro mě úplně to nejlepší. Nemusí se to rýmovat, nemusí to zapadat do nějaké škatulky, žánru, formy. Slam je těžké definovat. Kdyby tam přišla uklízečka a začala nadávat lidem, tak nikdo nemůže říct, že to nebyl slam. A to je skvělý. Není žádný omezení. V tomhle ohledu si nemůžu stěžovat. A s tou prózou je to stejný. Co chci říct, to řeknu.\nPak jsou jiný žánry, třeba Stand Up nebo psaní scénáře pro ČT Déčko, který mají více pravidel. Pořád ale mám prostor a možnost říkat to, co chci.\nŽiví tě dneska ještě zaměstnání v Seznamu nebo už vlastní psaní a vystupování? Mění se nějak proporce?\nRozhodně mě živí Seznam. Bojím se, že psaní tolik nepůjde, když ho zatížím tím, že mě to má živit. Stává se, že někdo odejde z práce a od toho dne už nenapíše ani jedno slovo. Já jsem jednoho dne dal v Seznamu úplnou výpověď, pak jsem byl ale přemluven, takže jsem zůstal na tři dny v týdnu. Zpětně viděno – jsem rád. Když si představím, jak jsem opravdu celý týden doma a píšu svoje příběhy…\n…a jseš svobodnej…\n…Jo přesně, a osamělej. Teď se mi to hrozně líbí. Půlku týdne jsem v Seznamu, což rychle uteče. Zásadní význam mají kontakty s lidmi a stabilní zdroj příjmu. V té druhé půlce mám kontakt sám se sebou, vnitřní zápas a seberealizaci.\nVyšla ti kniha. Už je pro tebe psaní řemeslo? Víš, co chceš napsat, víš přesně jak na to – anebo ještě tápeš, hledáš, experimentuješ?\nKéž by to bylo řemeslo. Já pořád při tvorbě zažívám intenzivní úzkost, vyhýbám se tomu a to je vlastně největší boj, který řeším. Říká se, že jsou spisovatelé architekti, který dopředu vědí, co chtěj napsat a jen to vyplňují a pak jsou zahradníci, který napíšou větu, zalejí to, a sledují, kam se to vyvine. A to jsem já.\nMoje próza je intenzivně humorná, poezie jak kdy. Ten humor mě postupně dovede k příběhu, který většinou nevím dopředu. Prázdný papír nebo prázdný monitor a blikající kurzor, to je moje noční můra. Tomu se dokážu vyhýbat dlouhý dny. Většinou mám radost z výsledku a ne tolik z procesu tvoření. Říká se, že máš v sobě tvůrce a kritika. Tvůrce je ten, kdo musí svobodně něco vyplivnout a kritik má přijít až potom a učesat to. Nesmíš je tam mít najednou, jinak to drhne a to je podle mě můj problém. A taky to, že kladu rovnítko mezi sebe a svoji práci, jakoby moji hodnotu určovalo psaní. Před tím papírem je v ohrožení moje hodnota jako člověka. A to je blbý.\nNa druhou stranu, psaní nemá být jednoduchý. Hemingway tvrdí: “Sedni si k psacímu stroji a začni krvácet.” Když se mi to přehoupne do stavu flow, a najednou se děj rozběhne sám, postavy začnou mezi sebou jednat a už je to super.\nChystáš se vydat taky svoje básně?\nVydat básně mě napadlo, ale mám pocit, že poezii nikdo nekupuje.\nPíšeš už dlouho. Jak dlouho vystupuješ veřejně & živě?\nV roce 2008 jsem viděl vítěze Slam poetry a řekl jsem si, že to nebylo moc dobrý, že bych to zvládl taky. A měl jsem motivaci těch třiceti tisíc. A tak jsem to zkusil a byl jsem čtvrtej v republice. Potom mě zvali dál, ale mě to moc nebavilo, byl to pro mě velkej výstup z komfortní zóny. Pak jsem vystupoval v Olomouci, kde byl malej prostor, malý jeviště v podloubí a moje báseň vůbec nefungovala. Měl jsem z toho hroznej pocit a se slamem jsem přestal.\nAž v roce 2015 mě přemluvil Anatol Svahilec, což je v současnosti jeden z nejprůbojnějších slamerů, který šíří slam všude po republice, ať jdu zpátky. Těsně před tím jsem začal kurzy improvizace, protože jsem se chtěl z té své introverze dostat ven.\nJde to. Tréninkem. Kurzům improvizace vděčím za to, že mě odemkly z introverze do někoho, kdo je na pódiu. Pořád je to pro mě výstup z komfortní zóny, ale už si to umím užít a je to pro mě zábava. To mi ukázalo, jak je lidská osobnost tvárná, že nikdo není definitivní, že změna je možná.\nMáme vypěstovaného vnitřního autocenzora, který tam sedí a říká, že všechno, co řekneš, musí být chytrý, vtipný, originální. A to nás hrozně blokuje. Kvůli tomu radši neříkáme nic. Principy improvizace tě naučí toho cenzora odbourat, být přirozený a autentický, nebát se říkat úplně obyčejný věci. Nejlíp komunikuješ, když se nebojíš být obyčejný. A to ti pomůže být v životě šťastný, protože se můžeš projevit. Všichni to máme v sobě hrozně zadupaný a trápíme se kvůli tomu.\nOznačuješ se za introverta. Produkuješ humor. Jseš víc melancholik hloubal anebo šašek, lehká hlava?\nJsem melancholik. Můj humor vychází z bolesti. Humorem se vyrovnáváme s bolestí a zlehčujeme situace, kterýma se trápíme, ať už jsou o smrti, sexu, vztazích nebo o jakýchkoliv životních těžkostech. Proto se lidi smějí. Protože uvolňují v sobě nahromaděný napětí. A to je humor. Je to druhá strana bolesti.\nHumor se ti daří, na to že jsi melancholik. Molový tóny, zádumčivý myšlenky, to se zvládne snadno, ale vtip?\nMožná je to tím, že jsem jako malý hodně koukal na sitcomy. Jsem tím odkojený, takže znám ty principy, vím jak na humor. Když ti řeknou, že tvůj humor je hloupý a jednoduchý, tak ho stačí okořenit bolestí. A on najednou vypadá chytře.\nCo Open Mic scény? Poprvé jsem Tě viděl naživo v roce 2014 právě v rámci večera Open Mic v kavárně Dadap a U Božího mlýna. Vzpomínáš si na to? Zanechalo to v tobě nějaký zážitek?\nPro mě to byl takovej úvod v mém návratu na scénu. Dobrá zkušenost, pomohlo mi to postavit se na scénu na vlastní nohy.\nCo jiné scény & jejich role na tvé cestě vzhůru?\nZačal jsem školu improvizace. Teď máme šestý semestr, takže vlastně by se dalo říct bakalář. Vyšli jsme z toho jako ročník a teď zkoušíme hrát improvizační divadlo jako impro skupina. To člověka posune. Najednou jdeš na pódium s tím, že nevíš, co tam budeš říkat a to je úplně jinej level. Je to úžasný: strach na začátku, euforie na konci. Štěstí je na druhý straně strachu a tady to funguje.\nJak s kolegy ze slamové scény? Jste v užším kontaktu, funguje nějaká výměna, podpora?\nOd toho roku 2008 se to hodně posunulo. Tehdy to bylo takový chladný a rivalský. Dneska jsou lidi spolu, fandí si, podporují se. Umění je kouzelný v tom, že přemosťuje mezery mezi námi, který nejdou jinak zacelit. Konverzace to nezvládne, umění to umí.\nTy ses zúčastnil jakožto mistr ČR i mistrovství Evropy Slam poetry v Belgii. Jaká to byla zkušenost?\nKaždý vítěz národního kola sem postupuje automaticky. Říkal jsem svoji vtipnou básničku. Bylo nám doporučeno mluvit mateřským jazykem, takže jsem mluvil česky a za mnou běžel překlad do angličtiny. Odezva nebyla vůbec žádná, jen kamenný belgický obličeje. Dostal jsem okno, byl to absolutní debakl. Zkušenost ale skvělá a záznam z toho vystoupení mi pak doma přinesl velkej úspěch.\nVystupující z jiných zemí mluvili také v mateřštině s překladem? Byly jiné reakce?\nV mateřštině mluvilo víc lidí. Hodně lidí ale mluvilo v rodné angličtině a na ně byly nejlepší reakce. Byl to nejlepší zážitek i pro mě jako pro diváka.\nZvláštní bylo srovnat český slam s tím zahraničním. Ten českej jede hodně na humor, kdežto zahraniční se nebojí třeba i patosu nebo naléhavých, drsných nebo duchovních témat, což u nás chybí. A je to škoda. U nás to vypadá, že publikum se jde hlavně zasmát. Tím jsou ovlivnění slameři a není tolik těch, kteří přijdou s nějakou vážnou notou. Protože vědí, že nedostanou tu odezvu. Když se lidi začnou smát, má to okamžitý efekt. Když se lidí hluboko dotkneš, tak to z toho jeviště hned nepocítíš.\nMáš pocit, že by se to u nás mohlo změnit?\nKdyž zrovna není mistrovství republiky, tak nejsem nezbytně vtipnej. A jsou tady i jiní, kteří to buď umí skloubit, že jsou vtipní i něco říkají anebo nehledí na body a snaží se opravdu sdělit něco hlubšího.\nNemusí být všechno soutěž.\nSlam poetry je zvláštní divadlo. Lidi moc nechodí na čtení poezie, ale ve slamu se to okoření prvkama soutěže, náhle je z toho souboj a najednou je Meat Factory nabitá k prasknutí. Je zvláštní až srandovní, tahle lidská potřeba soutěžit, rozdávat ceny, poměřovat se.\nCo teď sám čteš?\nTéměř nečtu beletrii, poezii vůbec. Rád čtu třeba o psychologii, četl jsem o kreativitě, o flow. Čtu o tom, co sám řeším. Jak se dostat do flow, jak se vyrovnat sám se sebou, věci uvnitř hlavy. Vlastně hrozně málo mě zajímá okolní svět. Nikam netrefím, nevyznám se ve světě. Ale zajímá mě vnitřní svět. Teď čtu Berneho, což je psycholog, který vymyslel transakční analýzu. Je fascinující, že tím, jak komunikujeme, tak si neustále předáváme nějaký pohlazení. Jen tu pozornost, kterou věnuješ druhému člověku! Neustálé transakce.\nČtu o scénářích, které určují náš život. Do šesti let si vybereš svůj životní scénář podle toho, co vidíš kolem sebe a už jsi rozhodnutý, co chceš žít. Jestli budeš vítěz nebo poražený, jestli skončíš sám nebo s někým. Život je napsaný a užíváš si například svou tragickou roli. Je to skoro strašidelný.\nJaké máš kompenzační pomůcky, když se takhle vyděsíš z nějaké kapitoly?\nČím víc čtu, vidím, že nikdo nic neví. Každý si vybere kousek světa a nějak ho popíše. Například si přečtu o evoluční biologii a najednou je mi v tomhle světě hrozně nepříjemně. Tak zkusím nějakou další knihu, a když ji dočtu, zase vidím svět jinak. Vidím, že tady není žádná pevná skutečnost, ale jen spousta výkladů a tak se snažím vyzobat z těch knížek ty výklady, který jsou mi příjemný a ten svět si vlastně vytvořit. Nejdůležitější je v tom podle mě pohled na sebe samotného. Tak se snažím mít se rád.\nMáš nějaký idol mezi spisovateli?\nVlastně nemám žádný spisovatelský vzor. Mám rád Amandu Palmer, což je zpěvačka, která si píše sama písničky. Jako puberťák jsem hodně četl Bukowskýho. Dneska nevím, jestli by se mi to líbilo.\nA co poezie, hudba?\nZa to, že píšu poezii, může Karel Kryl, kterého jsem poslouchal v pubertě a díky tomu jsem dostal do hlavy i verše, rýmy a básnický vyjadřování. Trochu se stydím za to, že poezii nečtu. A ohromný vliv na mě mají písničky. Hudbu složit nedovedu. Fascinuje mě, když někdo vezme báseň, třeba navíc i moji, jde s ní jakoby do země za zrcadlo, a vrátí se odtamtud s písní. Psaná poezie ke mně moc nemluví, písničky naopak hodně. To je zásah.\nPosledně na křtu své knihy v Řetězové kavárně jsi na mě místo pozdravu vybalil, že máš existenční krizi. Myslels to vážně nebo to byla to jen (im)provokace? Startuješ takhle na každého?\nSnažím se takhle startovat na každého. Co nejdřív přeskočit small talk, aby se doopravdy povídalo, tohle mi hodně dobře funguje. Když se nebojíš bejt divnej, najednou spadnou masky a ten druhej se taky přestane bát. Já zkrátka řeknu, že neexistuju a dostanu odpověď třeba jinak vyšinutou. Ale pak si hned povídáme o skutečných věcech.\nCo považuješ za autoritu? Je nějaký guru?\nVždycky někam sáhnu a něco přijde. Používám Good Reads, což je nejznámější databáze pro čtenáře, kde si vyplníš, co jsi četl, dáš tomu hvězdičky a pak ti to doporučuje podobné knihy. A to mi otevírá nové obzory a díky tomu čtu.\nNejvíc mě ovlivnil Jed McKenna, což je jméno, který jsem před půl rokem neznal. On například říká, že neexistuješ. Že základ člověka tvoří prázdno. Nahromaděný chumel zážitků, dovedností a hlavně emočních vazeb. K tomuhle jsem došel: To, co si myslím, že jsem, je vlastně jen nějaká role, kterou urputně udržuju v chodu, abych vlastně vůbec něco byl. Ale ve skutečnosti jsem jen nějakej průduch vědomí.\nMcKenna operuje se spiritualitou. Jak ty bys definoval, co je to spiritualita?\nVůbec jsem nevěděl, co to spiritualita je. Až do psychedelickýho tripu na liáně duše. Ayahuasca, kterou amazonský indiáni používají po tisíce let k rozšiřování vědomí. Když se jich zeptáš, odkud mají všechny svoje vědomosti, řeknou ti, že z ayahuascy. Měl jsem možnost zúčastnit se ceremonie s brazilským šamanem a tam jsem zažil něco, co mi změnilo život. Trip, jiný druh vidění, ostré detaily, všechno vypadá skutečněji než skutečnost. Protože to nevnímáš skrze smysly a přímo, skrz hlavu. Je to pohled do jiné reality nebo vidění jiného spektra světla? Nebo se to děje jen v hlavě, jako třeba reakce mozku, aby se snáze umíralo? Nevím. Říká se tomu i liána smrti a ty informace jsou prý určeny umírajícím.\nTa zkušenost je silná. Já sám se od té doby dívám na svět dětskýma očima. Po tom tripu najednou cítím, že mám duchovní život. Nahlédl jsem do sebe a najednou vidím, že tam uvnitř něco je. Což jsem před tím nevěděl. Vytrhne tě to z materiálního světa. Možná i proto je to tak démonizovaný. Protože lidi najednou nepotřebujou běhat mezi regálama a plnit si břicha.\nŘíkáš, že jsi objevil, že neexistuješ. Mluvíš o tom lehce a s nadsázkou, že to vypadá jako dobrej vtip. Co je za tím?\nNa jednu stranu je to strašidelný. Uvědomíš si, že nemáš žádný pevný bod. To nás tak hrozně děsí, že kolem tohohle prázdna vztyčujeme ego, což je naše falešný já a veškerou životní energii věnujeme jeho udržování a promítání. A potřebujeme k tomu ostatní lidi, protože ego neexistuje samo o sobě, ale jen jako odraz těch ostatních. Proto je člověk tolik společenský, udržuje se tím v ujištění, že existuje. Proto když člověka ve starém Římě vyobcovali, tak ho ani nemuseli z té vesnice vyhnat, jenom si ho nevšímali. A on z toho byl tak vyřízenej, že o sebe přestal pečovat, uchřadl a umřel. Prostě přestal existovat.\nVidím ale i pozitivní stránky. Zjišťuji, jak je člověk tvárný, jak se lze proměnit. Pomáhá mi to i v tom mít se rád. Hodně lidí se stále z něčeho viní, srovnává se, hodnotí. Ale když si uvědomíš, že nejsi, tak se najednou nemáš za co stydět, nemáš být na co pyšný a sebeláska je jednodušší.\nJaký máš osobně vztah k tradicím? Je ti blízký nějaký tradiční koncept, jako třeba křesťanství, zen, ezo, eko, bio, raw…?\nJá jsem v tomhle poněkud negramotný. Mám pocit, že všechno jsou jenom příběhy. Úplně všechno, kam se podíváš. A v každý knížce je ta báchorka jiná. Můj provizorní závěr je věřit tomu, co je ti příjemný. Čistě pragmaticky: Věř tomu, co ti funguje.\nOvlivňuje tohle všechno tvůj přístup ke tvoření?\nUrčitě. Mám teď pocit, že jsem trochu mimo. A jako bych právě tím měl co říct, dokážu se na svět dívat nesamozřejmýma očima.\nKde se berou nápady? Sám jsi mluvil o tom, že když něco píšeš, tak na začátku nevíš, kam to dojde, co z toho bude na konci. Hodně umělců mluví podobně, dívá se na své dílo nevěřícně: Kde se to ve mně vzalo? Což může vést k otázce, co je za tím? Co nám dává inspiraci? Nesejde na tom, jestli chceš napsat knihu, báseň, fyzikální vzorec nebo uvařit revoluční guláš. Jako by už bylo všechno hotový, jen si pro to umět sáhnout.\nTo se mi líbí, ale nevím, jestli je tady nějakej zdroj, ke kterému se dá chodit. Mě v tuhle chvíli je bližší to, že něco nasaješ, přechroupáš to a pošleš to ven. Mám pocit, že všechno, co jsem pustil ven, muselo jít v nějaký formě dovnitř, než že by to bylo kdesi v nějaký sféře. Třeba neexistuje čas a všechno už tady je. A my jen abychom to mohli prožívat, tak to postupně odkrýváme. Jako když třeba čteš knížku, ačkoli ona tady už celá je.\nJe to jako kámen. Vezmeš ho do dlaně, díváš se na něj a najednou v něm vidíš obličej. Obtáhneš ho tužkou, dáš si ho do vitríny a máš umělecký dílo.\nKamarád třeba věří, že když ho něco napadne, tak tím vlastně vidí budoucnost. Jako když se blíží auto. Napadlo ho to, protože zítra to má být na papíře. Slyšel jsem jeden výrok. Při psaní je člověk nejblíž magii a proto to dělá. To je chvíle, kdy z ničeho vytváříš něco. A to je zázrak. Nebo jsou to jenom elektrický impulzy v hlavě a špetka chemie a najednou je z toho kniha?\nČasto zmiňuješ slovo flow. Jde o psychologický stav zjednodušeně popisovaný metaforou vodního proudu, který člověka nese. Dušek to přeložil jako trans. Surfařskou řečí: Nesen vlnou. Flow je pro tebe nějaký zaklínadlo?\nFlow mě zajímá. Formuloval ho původem maďarský psycholog Mihaly Csikszentmihalyi. Tvrdí, že když se na nic nesoustředíš, mozek má tendence upadat do entropie. Do chaotického stavu negativních myšlenek o smrti, o sebehodnotě, o smyslu života. A to nechceš.\nUkazuje se, že lidi, kteří jsou zabráni do nějaké činnosti, jsou šťastnější. Dělej to, co děláš a nebuď myšlenkama jinde. Klíčové je uvědomit si, čemu věnuju svou pozornost.\nPozornost je alfa a omega. Je to naše životní energie, máme jí jen omezené množství a neuvědoměle jí plýtváme, rozdáváme, pronajímáme. Lidi jsou potom nešťastní, že nejsou nikde plně. Kvanta vjemů a zážitků, nic neprožiješ. Přitom kam vrhneš pozornost, tam dáváš život. Od čeho odvrátíš pozornost, to neexistuje.\nMám to spojený s psaním. Měla by mě naplňovat sama činnost a ne že potom za to dostanu peníze. Chtěl bych doskákat až do smrti jenom v samých flow.\nProbuzení, bublina nebo imaginárium?\nMluvíš o existenční krizi. Vznášíš se v určitém prázdnu bez opěrných bodů. Co s tím? To není moc příjemné.\nMcKenna říká, že než se probudíš, tak se totálně zhroutíš. Zemřeš na osobnostní úrovni. Zjistíš, že všechno, co sis o sobě myslel, si jenom nakukáváš. Že jsi tvořen jen emočníma vazbama a když je strhneš, tak jsi skončil. Když se s tím srovnáš, tak tě to osvobodí.\nJá vidím a cítím tu svoji nepevnost. Vidím, jak jdu z konverzace do konverzace a člověk, se kterým se bavím, vždycky vidí něco jinýho. Každý vidí to, co chce zrovna vidět. Je v tom hrozná samota a míjení, protože každý reaguje na to, co chce vidět on. Reaguje na nějakou postavu, kterou ty v jeho hře pro něj představuješ.\nAle zároveň je v tom nekonečná propojenost, protože všechno vzniká v tobě. Každého, koho jsem potkal, jsem vytvořil, nebo aspoň ten obraz, kterej vidím já.\nTakže nevím, kde končím. Nevím, kde začínám. Jsem nekonečně sám a nekonečně všechno. Je to hroznej úlet.\nŘíká se, že vyzobávat jen rozinky, jako je třeba efektní zážitek nebo úleva od bolesti, není zdravé. Je potřeba ukousnout celý sousto, propojit všechno s kontextem.\nCo myslíš tím kontextem?\nPřirozený prostředí. Například tenhle vnitřní stav bez tíže je vyvolán zkušeností s psychotropní liánou. V přirozeném prostředí je to zážitek navázaný na určitou kulturu, na tisíciletou tradici a předporozumění. Na vrcholu je setkání s něčím, co člověka přesahuje, kam se všichni chtějí dobrat. V rámci té kultury jdou lidi po schůdkách, který tradice postavila. Je v tom faktor času, iniciace, osobnostní zrání, pochopení symbolů. Vzít jen jakoby vypreparovanou třešínku bez absolvování předešlých stupňů může být nebezpečné, protože na to setkání nejsi připraven, nerozumíš tomu a neorientuješ se v tom, co vidíš.\nAyahuasca je určitě zkratka. Rychlá, ale pro mě to byl spíš vchod, než cíl. McKenna říká, že nějaký to osvícení nebo blaženost na té špičce není. Není osvícení toho typu, že žiješ v nekonečný blaženosti. Chceš-li blaženost, dej si LSD a budeš to na pár hodin mít.\nAle to není ten stav. Být probuzený je podobný, jako když vidíš lunapark, ve kterém si všichni hrají, a ty vyjdeš ven na parkoviště a díváš se na to zvenčí. Rozdíl je jen v tom, že ty jsi vyšel z těch her. Lidi touží po osvícení, ale zároveň ho nechtějí. Bez těch her je to prázdný parkoviště.\nAle ve finále by ta prázdnota neměla být děsivá. Proč bys tam jinak šel? Měl by ses dobrat do bodu, kdy jsi v pohodě.\nAno. Ono to vede přes muka a depresi. Racionální deprese je logická reakce na situaci, ve které se nacházíš. Ztratíš pevný základ, nic nemá význam. Ale na konci je ta prázdnota spíš osvobozením. Je to klid, vidíš věci bez zkreslení.\nSlova jsou jen kódy, na kterých se lidi domluvili, aby se snadno dorozuměli a měli jednodušší život. Za nimi je intence, sémantika, díky tomu propojíme slovo s významem. A za tím je tisíciletá tradice a kolektivní (pod)vědomí. Dál za tím už žádná slova nejsou. Ale přesto tam je něco, co neumíme vyjádřit.\nMě teď úplně mrazí, jak jsi to řekl. Ten prostor za slovy – mě je z toho úplně úzko, že se tam nelze setkat. Že je to něco, co máš hluboko v sobě a jsi tam úplně sám, protože se tam nedokážeme dostat.\nJá tohle hodně řeším. Třeba co to je konverzace a co je jejím účelem? Připadá mi, že jsme zvířata, který po sobě metají slova místo toho, aby na sebe mňoukali. Nejde primárně o obsah, ale jak se při komunikaci cítíš. To se zapisuje do paměti.\nJednou z látek obsažených v liáně duše je DMT, co je údajně nejsilnější halucinogen a nějaká jeho obdoba je prý ve všech živých tvorech, od rostlin po člověka. Někteří ezo vědci se domnívají, že by to mohl být kód, kterým spolu komunikují všechny živé bytosti.\nAle co je vlastně život? Něco označujeme jako živé, něco jako neživé. Jak to odlišit? Všechno, co si tady říkáme, je jen zprostředkovaná zkušenost. Vyprávíme si příběhy. A je zvláštní, jak malé množství našich zkušeností je opravdové. Většina je zprostředkovaná a žije v příbězích.\nSíla slova, to mi bere dech!\nFilozof Wittgenstein řekl, že bez pojmenování neexistuje realita, vzniká spolu s jazykem. Hranice našeho jazyka jsou hranicí našeho světa. Nemůžeme myslet nemyslitelné, a o čem neumíme uvažovat, neumíme ani pojmenovat a naopak. Když dovedeš něco vyjádřit slovy, vytváříš realitu. Z toho pohledu je poslání spisovatele přímo magické.\nNežijeme v realitě, ale v symbolické realitě. Bez slov a příběhů jako by tu ani nic nebylo. Je to jenom o tom podívat se za hranici samozřejmého. Všechno jsou jen příběhy. A kterému uvěříš, ten si prožiješ.\nS Jiřím Charvátem si povídal Jan Ostrov.\nPoužité fotografie jsou převážně z archivu Jiřího Charváta (www.iwrite.cz).\nPočet přečtení: 2 288\n← Czech Music Crossroads 2017 nabídne odborné workshopy pro hudebníky všech žánrů\nWill Eifell, písničkář →\n1 komentář: „Jiří Charvát o své knize a o psaní. A také o slamu, síle slova a tripu do světa za zrcadlem“\nPondělí 16.10.2017 (1:14)\n9.10.2017 jsem v okamžiku svého žití potkala Člověka?,který mě utvrdil v tom-když jsme se na zlomek věčnosti objali,že stále stojí zato žít-tou bytostí byl PAN básník JIŘÍ CHARVÁT. Děkuji.


Převést nGy na J/kg (Nanogray na J/kg)\nnGy na J/kg\nNanogray na J/kg\nPřevést Nanogray na J/kg (nGy na J/kg):\nZe seznamu pro výběr si zvolte jednotku, která odpovídá hodnotě, na kterou chcete provést převod, v tomto případě 'Nanogray [nGy]'.\nA na závěr zvolte hodnotu jednotky, na kterou chcete hodnotu převést, v tomto případě 'J/kg'.\nNa této kalkulačce můžete zadat hodnotu k převodu společně s původní měrnou jednotkou. Například: '367 Nanogray'. Můžete zadat celý název jednotky nebo jen její zkratkunapříklad: 'Nanogray' nebo 'nGy'. Kalkulačka poté určí kategorii měrné jednotky k převodu, v tomto případě 'Absorbované dávky záření'. Poté zadanou hodnotu převede na všechny své známé vhodné jednotky. Na seznamu výsledků zajisté najdete převod, který jste původně hledali. Případně můžete následovně zadat hodnotu k převodu: '89 nGy na J/kg' nebo '40 Nanogray -> J/kg' nebo '64 nGy = J/kg' nebo '60 Nanogray na J/kg'. V tomto případě kalkulačka ihned zjistí, na kterou jednotku se má původní hodnota převést. Bez ohledu na to, kterou možnost použijete, ušetříte si komplikované hledání v dlouhém seznamu kategorií a velkém množství podporovaných jednotek. To vše za vás udělá kalkulačka a svou práci dokončí za zlomek sekundy.\nKalkulačka dále umožňuje používat matematické výrazy. Díky tomu můžete společně počítat nejen čísla, jako např. '(16 * 26) nGy', ale také různé měrné jednotky, které můžete přímo převádět. To by vypadalo například následovně: '367 Nanogray + 1101 J/kg' nebo '24mm x 90cm x 75dm = ? cm^3'. Měrné jednotky zkombinované tímto způsobem k sobě samozřejmě musí pasovat a dávat v dotazované kombinaci smysl.\nKolik J/kg tvoří 1 Nanogray?\n1 Nanogray [nGy] = 0,000 000 001 J/kg - Kalkulačka měření, kterou lze využít např. k převodu Nanogray na J/kg.


16 / 12 / 2014Noci jsou delší, mraky temnější, vzduch chladnější… ale vy se nenechte zastavit počasím! Na to, abyste si zimu stylově užili je tu značka adidas NEO se svou trendy kolekcí zimních bund a doplňků.Teenager rodiny adidas, odborník na stylovou módu pro mladé adidas NEO je konečně v České republice. Netrapte se tuhle zimu v neforemných bundách, které se vždy hodí jen k jedněm botám nebo kalhotám.\nMaria Šarapovová v teniskách a sportovních šatech Nike Najky.cz Barevná manikúra a pedikúra s ozdobami mojeNEHTÍKY.cz Tenisky Vans Authentic a černé silonky Vansky.cz Sophie Ellis-Bextor v bláznivých žlutých punčochách punčošky.cz Minisukně a vysoké bílé gladiátorské sandálky sandálky.cz 5x Olivia Palermo v balerínkách a minišatech balerínky.cz Festival Fashion Market - autorská móda na červeném koberciFashion Market letos jede do Varů! A přiveze s sebou přes 50 stánků s autorskou módou a designem. Bývalé stáčírny minerálních vod jsou místem, které stojí za to navštívit, a jsou jen pět minut pěšky od hotelu Thermal.\t29 / 6 / 2016\tPrague Fashion Market 16 - nezávislá letní móda na NáplavceDva červnové dny budou opět věnovány autorské módě a designu ze všech koutů České a Slovenské republiky i okolních zemí. V pátek 24. a v sobotu 25. června nezávislá móda zaplaví nábřeží Vltavy na smíchovské straně.\t20 / 6 / 2016\tTheatre Fashion Market 19 - autorská móda a design v BrněProstor u Janáčkova divadla opět ožije díky Brňanům, kteří se rádi schází, baví je kultura jejich města a produkty od lidí, se kterými si přímo můžou popovídat.\t14 / 6 / 2016\tZnačka adidas podporuje charitativní běžeckou akci Unexpected runningV Obchodním centru Chodov odstartoval měsíční charitativní běžecký projekt. Unikátní akce si dala za cíl propojit zdravý životní styl, běh a to vše pro dobrou věc.\t21 / 5 / 2016\tPrada na podzim: modelky, boty a punčochy Barevná manikúra a pedikúra s ozdobami Podzimní kožené balerínky Baťa Flexible s kovovou špičkou Conversky na cestě V lodičkách Christian Louboutin si můžete dát i koupel Vínové kalhoty a černé boty Dr. Martens Jennifer Lawrence ve sportovních botách a legínách Nike Modelka Doutzen Kroes v nadkolenkách Repeat Cashmere Krásná nožka v bílém sandálku na podpatku Video: holky, New York a tenisky Vans Tyrkysové žabky s květinovou ozdobou


Babišův muž: Republika je skoro rozkradená, všude je bída. To musí skončit | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Rozhovory » Babišův muž: Republika je skoro rozkradená, všude je bída. To musí skončit\nPopisek: Na parkovišti na Senovážném náměstí byla zahájena předvolební kampaň hnutí ANO miliardáře Andreje Babiše\nANO v pátek představilo kandidátky, prozradíte nám jak vypadají?\nV rámci hnutí ANO probíhaly v poslední době velmi intenzivní jednání o podobě kandidátek ve všech krajích ČR. Náš kraj předložil svůj návrh schválený krajským předsednictvem Výboru našeho hnutí. V noci ze čtvrtka na pátek Výbor tuto kandidátku jednomyslně schválil. Naším lídrem jsem se stal já. Jako druhým kandidátem v pořadí je zakladatel firmy Hollandia Jan Ulrych a třetím známý novinář Zdeněk Soukup.\nLídrem jste tedy Vy. Co Vás přimělo k rozhodnutí dát se k ANO? Řešil jste nějaké dilema? Neměl jste strach, že se v politice ušpiníte?\nUž poměrně dlouhou dobu ve mně vzrůstala naštvanost na politiky. Jsou jako děti, neshodnou se vůbec na ničem, jen se hádají, urážejí, podvádí. Obyčejní lidé pro ně nic neznamenají. Politika je přece o něčem jiném. Jde o to přesvědčit toho druhého o svém názoru, a ne o to toho druhého ponížit. Politika nemůže být sprosté slovo. Jsem asi idealista, ale dal jsem se k ANO proto, abych pomohl politiku zkusit očistit. Já bych chtěl, abychom se měli my a hlavně naše děti líp. Dosavadní politické garnitury se moc neukázaly. Zvyšuje se nezaměstnanost, roste chudoba a korupce. Republika je téměř rozkradená. To musí skončit. Dokážete si představit k prosazení změn v parlamentní demokracii jiný instrument, než je politika?\nPodle jakého klíče jste vybírali kandidáty do voleb?\nSlušný pracovitý člověk, který v životě něčeho dosáhl a souhlasí s programovými principy ANO.\nV případě dalších krajů jsou v čele kandidátek ANO velmi známé tváře, v našem kraji při vší úctě k vám nikoliv. A platí to i o jiných stranách, kde jsou lídry VIP persony. Jak si to vysvětlujete?\nMy jsme v našem regionu vsadili na místní osobnosti. Přesně podle výše zmíněného principu. Nemyslím si, že by naše kandidátka byla složena z úplně neznámých tváří. Jsou to lidé, za kterými je něco vidět. Nechtějte, abych hodnotil sám sebe. Já dostal v hlasování členů oblastních organizací ANO nejvíc nominací na lídra. Byla to demokratická volba a já ji přijal.\nJaký je vlastně zájem o členství v ANO?\nObrovský zájem o členství zaznamenáváme od začátku srpna, kdy jsme spustili kampaň na billboardech a kdy jsme představili nové tváře ((Martin Komárek, Martin Stropnický, Jiří Zlatuška, Pavel Telička) Do konce července jsme měli zhruba dva tisíce sympatizantů a čekatelů na členství. Koncem srpna to bylo už deset tisíc, každý den přibývá cca 200 nových zájemců.\nNebojíte se kariéristů? Jak případné adepty prověřujete? Již nyní vaši konkurenti upozorňují, že jsou na kandidátce ANO bývalí členové KSČ...\nKariéristé se snaží dostat všude tam, kde cítí úspěch. My jsme v poslední době na čas téměř zastavili nábor nových členů. Nikdy jsme neusilovali o vytvoření masové členské základny. V současné krajské organizaci i na kandidátce máme vesměs osobnosti, které k nám vstupovaly v době, kdy značka ANO budila u mnoha lidí spíš shovívavý úsměv. Někteří tak trochu riskovali nelibost svých zaměstnavatelů.\nA teď k bývalým komunistům: Já bych doporučoval, aby se naši kritičtí konkurenti podívali raději na své kandidátky. Věřte, že jsme si dali hodně záležet na výběru našich kandidátů. Museli předložit čestné prohlášení, že nikdy nebyli ve vysokých funkcích KSČ. Stejně tak museli předložit výpis z trestního rejstříku a osvědčení o bezdlužnosti, aby si třeba někdo z nich nechtěl z politiky udělat byznys.\nJak bude vypadat vaše kampaň? Bude kontaktní nebo sázíte na velkoplošné billboardy, které jste jako první v KV kraji rozmístili?\nKampaň hnutí ANO bude představovat klasický komunikační mix plus nějaká překvapení. Neplánujeme masivní okázalou kampaň, budeme hlavně jezdit za lidmi a mluvit s nimi. Od srpna nám po celé republice visí 700 billboardů a 50 bigboardů, v září ANO chystá tour do všech krajských měst. Budeme naslouchat občanům, co můžeme společně v této zemi změnit. Tour doprovodí standardní kampaň v tištěných a elektronických médiích. Samotná naše kampaň v kraji bude hodně kontaktní.\nUpřímně, kampaň, jakou zmiňujete, se stovkami billboardů, nevypadá příliš skromně. Kdo ji financuje? Máte založen transparentní účet?\nO transparentnosti účtu ANO jsem přesvědčený. My jako krajská organizace svůj vlastní účet nemáme. Všechny peníze které na kampaň získáme, nebo vydáváme, jdou přes centrální účetnictví.\nBudete využívat týdeník, vydávaný A. Babišem?\nHnutí ANO využívá všechna média bez ohledu na vlastníka a vydavatele. Týdeník 5+2 pochopitelně využívat budeme. Za stejných podmínek, jako ho mohou využívat ostatní politické subjekty.\nCo je podle vás největším problémem KV kraje?\nVysoká míra nezaměstnanosti, v kraji se nedaří udržet mladé lidi. Náš kraj je odříznutý od zbytku republiky - je nutné dostavět rychlostní silnici R6, abychom přilákali investory, kteří dají lidem práci. Jsou zde také velké sociální rozdíly, problémem jsou vyloučené lokality v příhraničí. Zemědělství, lázeňství… Problémů v kraji je obrovské množství.\nTyto problémy jsou notoricky známé a operují s nimi všichni. Výsledek je ale stále stejný, ne- li horší. Jak například hodláte řešit nezaměstnanost? A propad návštěvnosti v lázních?\nZčásti jsem už odpověděl. Chceme přilákat investory - bez dopravní infrastruktury to půjde těžko. My neříkáme jenom to, že je nutné postavit urychleně R6. Máme zpracovány návrhy, jak její stavbu podstatně zlevnit. Co se týče zemědělství, tak naši odborníci spočítali, že by se dalo v České republice vytvořit jenom návratem k potravinové soběstačnosti na třicet tisíc pracovních míst. To je recept třeba pro sociálně zdevastované Tepelsko, Žluticko…\nA lázeňství? Propad návštěvnosti je dán omezováním plateb ze zdravotního pojištění. Zdravotnická veřejnost to přijímá jako objektivní trend. My bychom chtěli otevřít diskusi odborníků tam, kde se tento trend uplatňuje necitlivě. V případě dětských léčeben a indikací, kde je lázeňská léčba nezastupitelná. Na druhé straně máme recepty jak zvýšit turistický potenciál našich lázní. Podrobnosti řekneme až ve volebním programu.\nO kterém ze zdejších politických subjektů uvažujete pro případnou spolupráci?\nBudeme spolupracovat se všemi, kteří budou chtít realizovat náš program a se všemi, kteří nebudou krást a budou pracovat ve prospěch občanů této země.\nV posledních letech prokazatelně nejméně kradli komunisté a nejvíce hájili práva sociálně slabých občanů. Chcete spolupracovat i s nimi?\nPochybuji, že bychom se shodli na programových kompromisech. Vlastně to pokládám za vyloučené. Práva sociálně slabých občanů chceme hájit také. Ovšem diametrálně odlišným způsobem. Hlavně tím, že jim dáme práci. A potom také práva a povinnosti – rovné pro všechny.\nVaše strana má za sebou první velký skandál, v němž figuruje i bývalý předseda karlovarské krajské organizace. Kde se podle vás stala chyba?\nMáte na mysli pana Hammera. Já bych to nepovažoval za skandál. Pan Hammer a někteří další zvolení členové tehdejšího Předsednictva se vzdali svých funkcí i členství v ANO krátce po svém zvolení na celorepublikovém sněmu. Udělali to potom, co se neshodli na řešení některých interních problémů ANO se svými kolegy v Předsednictvu. Narazili na první problém, jakých se podle mne musí řešit v kolektivu celá řada, a vzdali to. Z mého pohledu selhali. Osobně je mi to líto.\nBabiš , kraj Karlovarský , Procházka , předčasné volby , ANO 2011 , Hammer


Nevracej se BB/art s.r.o.\nZboží ze stejné kategorie - Nevracej se\nS bezkonkurenčně porcí napětí a emocionálního vhledu prozkoumal Harlan Coben ve svém novém ...\nVrah nepokládá své konání za zločin. Mrtvá těla se totiž v jeho očích stávají ...\nV roce 1926 dva bratři milovali Eleanor Raines: slibnou mladou herečku z východního Londýna. ...\nNo. 1 New York Times bestselling author Patricia Cornwell delivers the twenty-third engrossing ...\nPrvní český young adult slasher! Středoškoláci Adam a Martin vyrůstali u prarodičů v ...\nDostupnost: předobjednávka 30.08.2019\nDramatizovaná četba kriminálního thrilleru podle skutečné události Obyvatelé dvora na ...\nJak se dostat z malajské džungle na střechu světa? Co všechno se může stát, když ...\nHranice mezi státy mizí stejně jako hranice mezi přítelem a nepřítelem, pravdou a lží, ...\nPsychologický krimithriller Je jako démon – udeří a zmizí. Bestiální zabiják mladých ...


Příprava cukroví má svou posloupnost podle toho, jak které cukroví potřebuje odležet, aby bylo dokonale křehké.\nZpravidla se začíná perníčky, které můžete péct už začátkem adventu.\nPoté následují zástupci z křehkého těsta – vanilkové rohlíčky, linecké, pracny, různé plněné, které můžete upéct, ale s náplní počkejte až těsně před svátky.\nKe konci adventního období přijdou na řadu sněhové pusinky a kokosky, kde upotřebíte zbylé bílky třeba z vaření vaječného likéru.\nA úplně nakonec dojde řada na nepečené druhy cukroví, hlavně oblíbená vosí hnízda a různé kuličky.\nMardosaa 150 min\nČokoládové pralinky s ořechovou náplní\nDandulkaZ 25 min\nPředchozí 1 … 2 3 4 … 27 … 53 … 78 … 104 Další


Florentiáda 2016 - Archív tiskových zpráv - Florentinum\nVe čtvrtek 23.6.2016 proběhl na Piazze Florentina první ročník sportovní soutěže s názvem Florentiáda 2016. Celkem se přihlásilo 18 soutěžních týmů (Fortuna, Manpower, BlueLink, James Cook Languages, Renomia, Armstrong, Havel, Holásek & Partners, EY, RSJ, Farkasova & Partners, Penta Investments…), ve čtyřech soutěžních disciplínách však nakonec zápolilo jen patnáct z nich. Všechny soutěžící prověřila štafeta kolem Piazzy, člunkový běh, bojovalo se v pětiskoku, běhonožce. Mimo soutěž, jako bonus, týmy prověřily svoji zdatnost na siloměru.\nCelé odpoledne moderoval Vojtěch Bernatský, který dokresloval velmi přátelskou a milou atmosféru, která na Piazze panovala. Jako doprovodný program vystoupila hudební skupina Party Leaders, dalším zpestřením byly sportovní exhibice spojené s workshopem - Slacklines a L.E.A.D Parkour.\nV horkém letním dni nabízelo UGO akci na zmrzlinu, společnost Veolia poskytla vodní bar, kde bylo možné ochutnat domácí limonády s čerstvým sezónním ovocem, Starbucks servíroval různé druhy kávy a restaurace Bianco e Nero připravila catering formou ochutnávky kanapek z jejich nového menu, v rámci kterého jste se mohli osvěžit oblíbeným Aperolem Spritz.\nAkce měla kromě sportovního a přátelského ducha také charitativní účel. Každý z týmů přispěl na dobrou věc. Výtěžek ze startovného předal starosta Městské části Praha 1, Oldřich Lomecký, jako dárkový šek zástupci Paralympijského výboru, Janu Povýšilovi.\nHodnotné ceny pro jednotlivé soutěže připravil Koscom, Body Body, Starbucks, Dr. Max, Parfums a UGO.\nVěříme, že se Vám akce líbila a nezůstane tak pouze u prvního ročníku.


Následující lokality patří mezi vůbec nejstrašidelnější a nejděsivější. Během jejich návštěvy vám bude běhat mráz po zádech, srdce vám sevře děs a krůpěje ledového potu orosí vaše čelo. Každé z těchto hrůzných...\nVydejte se na nejnbezpečnější cesty a silnice\nNení českého řidiče, který by si někdy nezanadával na stav a kvalitu našich silnic. Ano, přiznejte si to, patříte mezi ně i vy. Ovšem stačí se podívat na několik míst po světě a velice rychle změníte názor. Zapnout pásy a...\nNejzajímavější památky Číny. Obdivujte je!\nUrčitě tušíte, že nelidnatější stát světa se může pyšnit unikátními památkami. Jsou úchvatné svou tajuplností a zajímavou historii. Tyto turistické atrakce se mohou pochlubit i různými světovými prvenstvími, jako je...\nPlaneta Země nabízí celou řadu fascinujících přírodních úkazů. Nad mnohými z nich zůstává rozum stát a člověk jen zírá s otevřenou pusou, protože mnohé z těchto divů dalece přesahují díla nejvyhlášenějších architektů...\nO mnohé krásy světa se stará sama příroda, jiné vytváří svou činností lidé. Třeba takové mosty – ty jsou už samotnou konstrukcí zajímavými stavbami a architekti jim vždy dodávají i punc unikátnosti. Platí to dnes stejně...


Volná místa Horní Bezděkov, Volná místa region Kladno, Doprava - Volná místa | Kurzy.cz\nVolná pracovní místa pro Region: Kladno, Obec: Horní Bezděkov (Přehled nabídek práce v obci Horní Bezděkov), Obor: Doprava (0 nabídek práce, přejít na nabídky ▼)\nPro region Kladno eviduje úřad práce 3614 volných pracovních míst v 631 nabídce práce firem, 33 nabídky jsou z minulého týdne. Průměrná mzda těchto volných míst se pohybuje od 15400 do 43800Kč. 28154 historické nabídky jsou přístupné po přihlášení. 1867 volných pracovních míst je přímo v obci Kladno.\nPro obec Horní Bezděkov eviduje úřad práce 5 volných pracovních míst v 2 nabídkách práce firem. Průměrná mzda těchto volných míst se pohybuje od 17400 do 17400Kč. 54 historické nabídky jsou přístupné po přihlášení. 3614 volných pracovních míst je v regionu Kladno.\nPro obor Doprava eviduje úřad práce 362 volná pracovní místa v 145 nabídkách práce firem, 19 nabídek je z minulého týdne. Průměrná mzda těchto volných míst se pohybuje od 25100 do 30300Kč. Celkem 225408 historických nabídek je přístupných po přihlášení.\nZasílat vybrané nabídky pro 'Region Horní Bezděkov' na email. Nabídky práce zasíláme denně ráno.\nFacebook Práce Kladno - Volná místa\nPráce v Kladně pro facebook.\nVolná místa úřadu práce (MPSV) pro obec Horní Bezděkov\nTato nabídka již není aktivní. Datum poslední aktualizace: 22.05.2018\nTato nabídka již není aktivní. Datum poslední aktualizace: 10.09.2016\nVolná místa Horní Bezděkov - Volná místa Horní Bezděkov\nVolná místa Horní Bezděkov, Služby - Volná místa Horní Bezděkov\nVolná místa Horní Bezděkov, Volná místa region Kladno, Doprava, nejvyšší mzda - Volná pracovní místa\nVolná místa Horní Bezděkov, Volná místa region Kladno, Zdravotnictví - Volná místa\nVolná místa Horní Bezděkov, Volná místa region Kladno, Administrativa - Volná pracovní místa\nVolná místa Horní Bezděkov, Obchod a cestovní ruch - Volná místa Horní Bezděkov\nVolná místa Horní Bezděkov, nejvyšší mzda - Volná pracovní místa Horní Bezděkov\nVolná místa Bezděkov nad Metují - Volná pracovní místa Bezděkov nad Metují\nVolná místa Horní Dubňany, Služby - Volná pracovní místa Horní Dubňany\nVolná místa Horní Moštěnice, Služby - Volná pracovní místa Horní Moštěnice\nRSS - Volná místa Horní Bezděkov, Volná místa region Kladno, Doprava - Volná místa\nKurzy.cz > Horní Bezděkov > Práce Horní Bezděkov > Volná místa Horní Bezděkov\nčtvrtek 21.1.2021 02:39:02