Dvořák se vrací do NHL, nejprve musí na listinu volných hráčů | Týden.cz\nDvořák se vrací do NHL, nejprve musí na listinu volných hráčů\nHokejový útočník Radek Dvořák se vrací do NHL, kde podepsal smlouvu s Anaheimem. Šestatřicetiletý trojnásobný mistr světa od konce ledna působil v Davosu, pro který už skončila více než před týdnem sezona po vyřazení ve čtvrtfinále švýcarské ligy s Curychem. V minulé ročníku hrál v NHL za Dallas.\nAnaheim s Dvořákem uzavřel kontrakt pro tuto sezonu na 675 tisíc dolarů. Ještě ale není jisté, že hráč opravdu bude působit v dresu Ducks. Jelikož působil po začátku NHL v jiné soutěži, musí jej Anaheim nejprve zařadit na listinu volných hráčů, odkud si jej mohou vybrat ostatní kluby NHL.\nDucks mohou být pro Dvořáka sedmým působištěm v NHL. S 1191 zápasy za Floridu, New York Rangers, Edmonton, St. Louis, Atlantu a Dallas je v historické tabulce českých hokejistů ve slavné soutěži čtvrtý. Nasbíral celkem 577 bodů za 219 branek a 358 asistencí.\nV minulé sezoně v dresu Dallasu si útočník ceněný pro defenzivní práci připsal v 73 duelech 21 kanadských bodů. Za Davos sehrál včetně play off 14 utkání a zaznamenal čtyři góly a pět asistencí.\nAnaheim teď bude čekat, jestli Dvořáka opravdu získá. V minulé sezoně si kluby NHL chtěly podobným způsobem zajistit posily z Evropy, ale ty nakonec skončily jinde. Ruského gólmana Jevgenije Nabokova "podepsal" Detroit, ale po zařazení na takzvaný "waiver" jej získali newyorští Islanders. Slovenského útočníka Marka Svatoše chtělo St. Louis a skončil v Nashvillu. Finského forvarda Anttiho Miettinena lákala Tampa Bay a zamířil do Winnipegu.


Měli jsme to dobře rozjeté, smutní po konci soutěží kouč Kunštátu Horák - Blanenský deník\nMěli jsme to dobře rozjeté, smutní po konci soutěží kouč Kunštátu Horák\nMá na starosti nejen áčko mužů FK Kunštát, ale pracuje také v mládežnickém projektu Žijeme hrou. Několik roků vedl fotbalisty ve Zbrojovce Brno jako trenér mládežnických výběrů. Na začátku letošního roku Vladan Horák zvítězil v anketě trenér roku okresu Blansko.\nVladan Horák převzal ocenění pro nejlepšího fotbalového trenéra okresu Blansko. | Foto: archiv Vladana Horáka\nDo fotbalu jste zapálený, kromě A mužstva trénujete i žáky a nastupujete i jako hráč za béčko. Náplň nejen víkendů byla jasná, nyní tohle všechno ustalo. Čím se nyní bavíte?\nNáplň je jasná, máme se ženou šestitýdenní miminko, takže veškerý čas nyní trávím s rodinou.\nManželka musí být tedy spokojená?\nUrčitě ano, je to teď pro nás náročné období, zvykáme si doma na nový režim a manželka je ráda, že jí můžu být k ruce.\nZpět k fotbalu. Fotbalovou praxi by mohla v této době nahradit teorie, co třeba na zvyšování trenérské kvalifikace?\nV současné době mám licenci UEFA A, vyšší je již jenom licence PRO potřebná pro první a druhou ligu. O tu jsem se před rokem a půl pokoušel. Chtěl jsem si to zkusit, i přes neúspěch jsem z toho neměl špatný pocit. Jsem ale mladý a vím, že na to mám ještě čas.  Do budoucna bych se o ni chtěl určitě ucházet znovu. Začátkem března jsem aspoň stihl absolvovat jeden vzdělávací seminář v Praze.\nCo pro vás znamená ocenění nejlepšího trenéra roku okresu Blansko?\nObrovsky si toho vážím, neboť v této anketě hlasují jednotlivé kluby, a jak se říká, hlas lidu, hlas boží. Je to pro mne také motivace do další práce a sportovního života.\nPo podzimu byl Kunštát na prvním místě A skupiny I. A třídy a vypadalo to, že směřuje k postupu. Nyní po zásahu koronavirových opatření sezona nižších soutěží skončila. Jste trochu naštvaní?\nAbych to řekl úplně na rovinu, jsme z toho smutní. Tato sezona měla být vyústění desetileté práce funkcionářů, hráčů a trenérů. Tím měl být postup áčka do vyšší soutěže. Po podzimu jsme vedli tabulku se sedmibodovým náskokem, povedli se nám přípravné zápasy, a proto jsme vyhlásili, že chceme letos skončit první. Chápeme ale, že v životě jsou důležitější věci než kopaná a sport prostě nyní musí jít stranou.\nZvládl by současný kádr áčka vyšší soutěž?\nTo je těžká otázka. V Kunštátě se snažíme věci dělat koncepčně a již delší dobu vytváříme kádr tak, aby byl konkurenceschopný i ve vyšší soutěži. Tomu odpovídala i zimní příprava, ve které jsme odehráli zápasy s účastníky krajského přeboru a tato konfrontace pro nás vyzněla pozitivně. Dovolím si odhadnout, že bychom byli příjemné osvěžení krajského přeboru.\nPo nehodě auta a motorky skončil muž na chirurgii s poraněnou nohou\nV útoku vám to šlape, duo Vorlický - Štencl dává plno branek. Je vaše hra hlavně o nich?\nJiří Vorlický i Marek Štencl jsou na současnou soutěž nadstandardní hráči, ale určitě to není jen o nich. Máme vyvážený tým, hráči na všech postech v poli hrají důležitou roli, všichni se s tímto pojetím ztotožnili, a to pak dává dohromady kvalitní týmový výkon, který je navíc podpořený dlouhodobě výbornými výkony Ivo Loukoty v brance.\nJak aktuálně řešíte tréninky a přípravu?\nJe to situace, kterou ve fotbale nikdo nezažil a vyrovnat se s ní je složité. S hráči jsme v pravidelném kontaktu telefonicky nebo přes messenger. Musím říct, že naši kluci k tomuto období přistoupili fantasticky. Každý se připravuje individuálně, buď doma nebo v přírodě. Přes messenger a mobilní aplikace si posíláme, kdo co odtrénoval, a navzájem se motivujeme. I v tomto se ukazuje náš výborný kolektiv a to, že sport a fotbal je nedílná součást našeho života.\nObrázkové město Blansko. Výkresy dětí dělají radost starým lidem\nMáte na starosti také mládež, jak tam v současnosti vypadá příprava?\nKomunikace probíhá e-maily, přes sociální sítě. Začali jsme také natáčet videa, která umísťujeme na YouTube. Obsah je určitá inspirace a návody na domácí trénink. Máme na to výbornou odezvu jak od hráčů, tak od rodičů.\nMůže mít současná situace nějaký negativní dopad na ekonomiku klubu?\nFotbal, tak jak ho děláme v Kunštátě, což znamená nejen muže, ale i dorost a mládež, je určitě finančně nákladná záležitost. A věřím, že prezident klubu Tenora, město Kunštát i ostatní sponzoři vidí smysl v tom, co děláme, a nepřestanou kopanou v našem regionu ani v tomto složitém období podporovat.\nČemu se bude vedení klubu na jaře věnovat?\nZvažujeme rozsáhlejší rekonstrukci travnatého hřiště. Popřípadě i nějaké další vylepšení našeho sportovního areálu a kabin.


Blue Corner Dive Resort Lembongan - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Bali\nJalan Blue Corner, Nusa Lembongan, Bali, Indonésie - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Blue Corner Dive Resort Lembongan?\nVelmi dobré 7,3 (240 hodnocení)\nBlue Corner Dive Resort Lembongan – podrobnější informace\nAť jste turista nebo cestujete za obchodem Blue Corner Dive Resort Lembongan je skvělým místem pro ubytování v průběhu vaší návštěvy města Bali. Centrum města je jen daleko a na letišti můžete být během 120 minut. S hlavními městskými atrakcemi, jako je Tanjung Ental Beach, Newbro Surfing, Jungut Batu Beach v těsné blízkosti, budou návštěvníci spokojeni s jeho umístěním.\nZařízení a služby poskytované Blue Corner Dive Resort Lembongan zajistí hostům příjemný pobyt. Hoteloví hosté si mohou užívat vybavení jako Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, Wi-Fi na veřejných místech, pokojová služba, přeprava do hotelu / na letiště, restaurace.\nVkročte do jednoho z 2 příjemných pokojů a unikněte stresům dne se širokou nabídkou vybavení, jako je Wi-Fi připojení k internetu (bezplatné), nekuřácké pokoje, klimatizace, balkon/terasa, ventilátor v některých pokojích. V hotelu je k dispozici kompletní seznam rekreačních zařízení, včetně soukromá pláž, venkovní bazén, vodní sporty (nemotorizované). Vynikající vybavení a výborná poloha dělá Blue Corner Dive Resort Lembongan perfektní základnou z níž si užijete svůj pobyt ve městě Bali.\nVšichni cestovatelé (89)Páry (48)Jednotlivci (12)Rodiny s malými dětmi (9)Rodiny se staršími dětmi (7)Skupiny (13)


Kazachstán: Další oběť klesající ceny ropy | proinvestory.cz\nKazachstán: Další oběť klesající ceny ropy\nMartin Chalupa26.8. 20150\nStředoasijská země Kazachstán si po několika letech blahobytu prochází těžkými časy. Ekonomika této exportní země sčítá značné ztráty v souvislosti s nízkými cenami komodit. Kazachstán trpí silnou závislostí na exportu ropy a kovů, jichž ceny se dlouhodobě nevyvíjí v pozitivním trendu. Situaci navíc zhoršují trápící se ekonomiky Ruska a Číny, které představují pro Kazachstán značnou část zahraničního obchodu. Poslední ránou by pro Kazachstán bylo zářijové zvýšení sazeb FEDem.\nZávislost na ropě a drahých kovech\nMezi lety 1990 a 2014 se produkce ropy v Kazachstánu ztrojnásobila a těžba drahých kovů vzrostla na dvojnásobek. Ještě více lze závislost demonstrovat na složkách exportního mixu, kde ropa a jí příbuzné produkty tvoří 73 % z celkového vývozu. Vzhledem k tomu, že Kazachstán je především exportní ekonomika, současné nízké ceny ropy a dalších komodit mají značně negativní konsekvence. Na grafu níže můžete vidět závislost exportu (resp. celé ekonomiky) na ceně ropy (korelační koeficient + 0,75).\nPrezident Kazachstánu Nursultan Nazarbajev varoval, že období blahobytu je pryč a nastává doba utahování opasků. Ekonomika se silnou závislostí na jedné komoditě se nedokáže transformovat dostatečně rychle a levná ropa není zřejmě jen krátkodobý trend. Za současné situace je velice pravděpodobný scénář, že cena ropy se může pohybovat na úrovni 30 – 40 USD za barel po dalších několik let.\nNejvětší obchodní partneři Rusko a Čína\nDalší ránou pro Kazachstán je vývoj Ruska a Číny, kteří jsou největšími obchodními partnery Kazachstánu a v současné době ekonomicky příliš neprosperují. Čína a Rusko, dle Trading Economics, představují pro Kazachstán 27 % exportu a 55 % importu. Ruskou ekonomiku rapidně zbrzdila měnová krize, pokles ceny ropy a americko-evropské sankce. Čína prochází, prozatím neúspěšně, transformací z exportní ekonomiky na ekonomiku zaměřenou na domácí spotřebu. Velké problémy v ekonomické velmoci představují propadající se akciový trh, tikající bomba na nemovitostním trhu a neudržitelnost místního stínového bankovnictví. Nelze i opomíjet nedávnou devalvaci yuanu čínskou vládou.\nUvolnění měny Tenge\nJako reakce na výše zmíněné se vláda Kazachstánu rozhodla uvolnit kurz domácí měny tenge, která se během chvíle propadla o více než čtvrtinu své hodnoty. Kazachstán se tak připojil do měnové války, která v současnosti panuje mezi rozvíjejícími se ekonomikami. Slabší kurz by měl alespoň z části kompenzovat nízkou cenu ropy a podpořit konkurenceschopnost domácích exportérů.


Silver Rocket - Nejchytřejší kecy - Polite Sleeper – Lake Effect\nAran 7. 10. 2009\nNe, tohle není fér. Totální podzimní heartbreak jsem si letos schovával jen pro nový Black Heart Procession (BHP nezklamali: „Jsem lapen,“ jak psával Míra Pátý ve svejch legendárních minirecenzích), ale nečekal jsem, že mě do kolen dostanou ještě další dvě desky: „Lake Effect“ od Polite Sleeper a „Laughing Boy“ od Matteah Baim. Jak se mám teď vší tou melancholií brodit, když mám před sebou několik měsíců totálního nasazení?\nNo nic, zpátky k muzice. Na „Lake Effect“ jsem se těšil dost, protože „Seens“, debutový album Polite Sleeper, byla „povinnost“ (dneska si asi budu hodně pomáhat Mírou Pátým). Ale musím se přiznat, že na novince jsem v žádným případě nečekal tak obrovskej skok... Myslel jsem si, že zvuk tohohle tria mám víceméně „přečtenej“ a že mě tam nic až tak nepřekvapí. Částečně to tak je – akustická kytara, bicí i piáno jsou tam, kde byly i na „Seens“ – ale klukům z Polite Sleeper se tentokrát povedlo napsat fantastický písničky.\nTo je samozřejmě strašně banální sdělení, ale já fakt nevím, jak jinak to ještě přiblížit. Zkusím to takhle: atmosférou mi „Lake Effect“ připomíná „Bed Is In The Ocean“ od Karate (vzpomínáte na tuhle klasiku?), zvukově to jsou trochu Sebadoh. A nemůžu si pomoct, pořád tam někde za zdánlivě klidnější fasádou cejtím nervózní proud energie, kterej zdobil The Yellow Press. Jsou to dost protikladný informace/vlivy, ale víc sloužit nemůžu. Polite Sleeper navíc moc nehrajou na sloka/refrén/sloka/refrén, jejich skladby jsou rytmicky i akordově dost specificky členitý, aniž by ale ztrácely spád. Ve výsledku to vytváří strašně zajímavou atmosféru. Je třeba „From Waiting List To Walk In“ lyrickej ploužák, nebo v rámci desky energická vypalovačka? Neumím odpovědět. Každopádně jsou to hodně zvláštní písničky.\nJe to fantastická, něčím neuvěřitelně „blízká“ deska. Jako když vám někdo rozumí i na dálku a beze slov. Tenhle podzim ještě bude náročnej...\nPolite Sleeper můžete vidět 12. října v Rubínu po boku Havana Klub.\nPolite Sleeper: www.myspace.com/politeslee…


Dům a zahrada - obraz orchidej - inzeráty\nMalotraktory, Kultivátory (15)\nStavební materiál (67)\nVybavení dílen (13)\nZahradní grily (11)\nZahradní technika (14)\nInzeráty z kategorie Dům a zahrada, inzerát obsahuje výraz obraz orchidej. Víme co správný domácí kutil potřebuje! Nezáleží na tom, zda sháníte venkovní gril nebo krb do obývacího pokoje – tady jste na správném místě. A pokud už ani stávající zahradní technika nestačí vašim potřebám, prostě se jí zbavte a poohlédněte se po něčem lepším.\nObraz olej na plátně: Šeříky ve váze, signováno\ndohodou / Brno / nabídka / 6. 11. 2017\nProdám zarámovaný obraz Šeříky kvetoucí ve váze.Obraz je zasklený, autora lze určit ze signatury, možno uskutečnit ihned. Dále japonský dřevěný podnos lak na dřevě , mírně poškozený.\nObrazy s polovinami vycpaných ptáků\nnabídněte / Žďár nad Sázavou / poptávka / 16. 8. 2017\nKoupím obrazy s půlvycpávkami ptáků do své sbírky. Signované H. Wolf Freiwaldau. Nabídněte\nInzeráty Dům a zahrada obraz orchidej (strana 1 z 1)


Bratrovražedná válka - Alex Rutherford | Databáze knih\nkniha od: Alex Rutherford\nNájezdníci ze severu útočí Severní Indie, 1530. Humájúnovi, nedávno korunovanému druhému mughalskému císaři, štěstí přeje. Po otci Báburovi zdědil bohatství, slávu a říši, která sahá tisíc mil na jih od Chajbarského průsmyku. Humájún nyní musí odkaz rozvíjet a dokázat, že Mughalové jsou hodni svého předka Timura. Humájún však netuší, že mu hrozí smrtelné nebezpečí. Nevlastní bratři se proti němu spikli, brzy ho čeká nesmiřitelný boj: nejen o korunu, nejen o vlastní život, ale o samotnou existenci mughulské říše....celý text\nŘíše Mughalů 2.\nEmpire of the Moghul: Brothers at War, 2010\nKniha Bratrovražedná válka\nZakladatel mughalské říše Bábur je mrtev a jeho synové, jak už sám titul druhé knihy této historické série napovídá, se v lásce zrovna nemají. Dokáže Humájún, nejstarší Báburův syn a dědic, udržet říši svého otce a vypořádat se s nebezpečím, hrozícím jak od nevlastních bratrů, tak i od ctižádostivých sousedů? O tom pojednává Bratrovražedná válka. Kniha poměrně úzce a plně chronologicky navazuje na svého předchůdce, takže určitě není rozumné vstoupit do říše Mughalů bez seznámení se s Nájezdníky ze severu. Je tu spousta odkazů, nápověd a souvislostí, bez jejichž znalostí budete jak v Jiříkově vidění. Bratrovražedná válka zachovává strukturu i styl vyprávění první knihy, a stejně jako ona nás posouvá svou pomalou bohatýrskou kadencí v ději dále a dále. Tady se rozhodně nikam nechvátá, vše má svůj čas a své přesně stanovené místo. Něco je historická skutečnost, něco fabulace autorů, přesto to spolu dohromady funguje nad očekávání skvěle. Výsledkem takového přístupu je velmi komplexní a uvěřitelný příběh, s nímž se dá bez problémů zapomenout na okolní svět.\nPokračování výborného románu se nese ve stejném duchu. Máme tu další generaci, která má problém udržet si otcem získaná území. Jelikož se jedná o historii, kterou v knihách moc často nenacházím, přečet jsem to během chvilky a hned se vrhnul na další díl.\nKnihu jsem si koupila společně s Nájezdníky ze severu.Moooooc se mi líbí.Už se těším až si přečtu další díl\nPo trochu předčasné smrti Bábura, zakladatele nové mongolské říše v prostorách obrovské Indie, se novým moghulským císařem stal jeho nejstarší syn Humájún. Jeho panování nad převzatou říší ale bylo brzy ohroženo nejen nepřáteli vnějšími (mocní okolní vladaři), ale především zradou svých vlastních bratrů.\nA tak nakonec Humájún pozná pád z výšin až na téměř úplné dno a dlouhé roky bude nucen bojovat o přežití nejen své rodiny, ale i obhájení svého práva na císařský trůn nové moghulské říše. Jak tento těžký boj dopadne, popisuje druhý díl výborné série o jedné z největších říší v dějinách světa.\ndocela dobrá kniha,jen to válčení pořád dokola.\nČtivě popsané osudy mladého císaře, který bojoval prakticky celý život za říši kterou založil jeho otec. Kniha se čte lehce a i přes svoji objemnost čtenáře nenudí. Doporučil bych ji i ostatním, protože popisuje jiný styl života než na jaký jsme zvyklí z dějin Evropy. Nečetl jsem předchozí část ale jakomile ji objevím tak se na ni vrhnu, stejně jako na knihu "Vládce světa" která vyšla minulý týden a doufám, že se brzy objeví v knihovně.\nVládce světa 2013\nNájezdníci ze severu 2010\nBratrovražedná válka 2011\nKniha Bratrovražedná válka je v


Nothing – Tired of Tomorrow - Mrtvočichovo Doupě\n16.10.2016 / mrtvocich / 0 komentářů\nDelší dobu mě nezaujalo žádný album tak, jako v květnu vydaný Tired of Tomorrow od filadelfský kapely Nothing. Ano, já vim, o hudbě se nemá rozumovat, hudba se má poslouchat, ale přesto jsem měl potřebu o tomhle díle napsat pár vět.\nMelancholie, bezvýchodnost a deprese. Už samotný intro prvního songu jsem slyšel asi stokrát. Je to zvláštní, že občas člověka něco takhle zasáhne. Nevim, jestli to je ta černá ponurost a zároveň chytlavý riffy, spousta reverbu a stěny zvoních crash činelů, ale tahle hudba mi mluví z duše. No.. To je opravdu krásný přirovnání, ale fakt mě tihle boys neskutečně baví. Takovou zajímavostí je, že frontman kapely Domenic Palermo si odseděl dva roky ve vězení za pokus o vraždu, když při rvačce pobodal člověka. Asi jinej gang… To si řikáš že, to musí bejt hroznej magor a zároveň hraje brutálně skvělou hudbu. Potom jsem si pustil krátkej dokument „film o albu“, kde jsou překvapivě záběry z natáčení, ale i Palermovo pocity, který předcházely celýmu albu. A tady je Palermo sympatickej týpek, kterej hází fórky a zajímavě mluví o celý desce, takže si nakonec řikáš, že to musí bejt v pohodě týpek.\nHrozně mě mrzí, že jsem Nothing nestihl asi před měsícem v Berlíně, ale bohužel jsem o tom nevěděl. Tak snad se v Evropě ještě někdy ukážou a hrát stejně dobrou, ne-li lepší hudbu, než teď.\nTvůj mail nezří lidské oko.\nPoslouchám tohle album v noci už asi po stý a je to stále lepší a lepší. https://t.co/L2gA2dvHx3\nRT @LorcanRK: A flaw in the ransomware hack (via an old friend) https://t.co/7buAglahC9\n© 2017 Mrtvočichovo Doupě


Korálové moře pod Pálavou... Jeskyně Na Turoldu leží v přírodní rezervaci vrch Turold na okraji města Mikulova a spolu s jeskyní Liščí díra…\nVedoucí: Bc. Jiří Kolařík\nOd správní budovy návštěvníci spolu s průvodcem procházejíí k jeskyni 350 m dlouhým úsekem naučné stezky a geoparku, areálem bývalého kamenolomu v přírodní rezervaci Turold.\nZa ocelovou mříží a pancéřovými dveřmi v portálu jeskyně se nachází Stará síň, první z objevených prostor jeskynního systému. Síni vévodí mohutný kámen Strážce, na stěnách i stropech se zachovala torza krápníkové výzdoby.\nPo kamenných schodech sestupujeme do Netopýřího dómu. Objevitelé jej nazvali podle kolonie spících netopýrů, a i v současnosti zde každoročně zimuje okolo 250 vrápenců malých. Sněhobílé stropy dómu zbarvily oxidy železa hnědavými skvrnami a oxidy manganu je pokryly drobnými černými tečkami.\nNetopýří dóm je jednou z hlavních křižovatek jeskynních chodeb. Krátká spojovací chodba vede odtud do Síně konce. Malá výstavka tu návštěvníkům představuje kosti mamuta, pratura, prakoně i medvěda, nalezené v odlámaných jeskyních na Turoldu, i druhohorní zkameněliny mlžů a plžů z Pálavských vrchů. Z Netopýřího dómu také pokračuje schodiště do Pohádkové síně. Zdobí ji navětralé dolomitizované partie vápenců, jejichž bizardní tvary připomínají nejrůznější figurky. Zejména malí návštěvníci v nich vidí madonu, kulturistu, psa, hokejového brankaře, zříceninu hradu aj. Dno jeskynních prostor pokrývá v jeskyních neobvyklý, bílý vápencový písek. Poslední zastávkou, kam lze sestoupit z Netopýřího dómu 7 m hlubokou propástkou, je Jezerní síň. V této největší prostoře prohlídkové trasy se návštěvník nachází 37 m pod úrovní vchodu. Síň je periodicky zaplavována vzedmutou hladinou spodní vody, která tu vytváří několik působivých, smaragdově zelených jezírek.\nNásleduje Síň U Žraločí tlamy, které dominuje kamenný útvar, podle něhož dostala svůj název. Otvor vpravo vede do Bludiště. Lemují jej torza kamenných varhan. Strop, který přechází do 8 m dlouhého komína, si zahrál ve filmu „Třetí skoba pro kocoura“.


Adamour® - Tvrdá erekce již za 10 minut - Top Produkt\nAdamour® – Tvrdá erekce již za 10 minut\nDomů / Pre mužov / Adamour® – Tvrdá erekce již za 10 minut\nAdamour® - Tvrdá erekce již za 10 minut\nAdamour Vám zajistí pevnou a dlouhodobou erekci už do 10 minut od použití. Už nemusíte plánovat, kdy si vzít tabletku. Tvrdý jako kámen bez lékařského předpisu a stovek eur. Díky přírodnímu složení je možné ho kombinovat i s alkoholem, a nemá žádné vedlejší účinky.\nSKU 85 Kategória Pre mužov Značka Adamour\nAdamour cena a recenze\nCena za adamour je aktuálně 849Kč. Sleva 50% platí pouze do vyprodání zásob. Viz nejnovější recenze a zkušenosti zákazníků.\nZvyšuje průtok krve v cévách penisu\nJde o silné amazonské afrodisiakum\nZvyšuje citlivost při pohlavním styku\nJde o přírodní afrodiziakum\nProdlužuje trvání pohlavního styku\nPříznivý účinek na prostatu\nJe to nezbytný komplex aminokyselin a vitamínů pro muže\nZvyšuje mikrocirkulaci v oblasti pánve\nZlepšit kvalitu ejakulátu\nKomplexně uzdravuje mužské tělo\nUžívání a dávkování adamour\nUžijte jej ihned před pohlavním stykem. Protože začne účinkovat již za 10 minut – nemusíte zbytečně čekat, ani plánovat jako u jiných přípravcích. Zapijte jednu tabletu dostatečným množstvím vody. Je možné ho kombinovat s alkoholem i jinými doplňky stravy.\n1 recenze Adamour® – Tvrdá erekce již za 10 minut\nJozef – 20 července, 2020\npo delší době, zhruba půl ročně přestávce, jsem se vrátil k Adamour a potvrzuji, že je to opravdu nejlepší volba i dnes. zkoušel jsem nějaké jiné značky, novinky a tak, ale nepřesvědčily mě. kdo chce vsadit na jistotu, pro toho je adamour jednoznačná volba, která nezklame!


Náš voják v cizině Týdeník Televize str. 18 Obrazovka - reportáž Zuzana Ptáčková Česká mise - PDF\nNáš voják v cizině Týdeník Televize str. 18 Obrazovka - reportáž Zuzana Ptáčková Česká mise\nDownload "Náš voják v cizině 28.6.2005 Týdeník Televize str. 18 Obrazovka - reportáž Zuzana Ptáčková Česká mise"\n1 Náš voják v cizině Týdeník Televize str. 18 Obrazovka - reportáž Zuzana Ptáčková Česká mise Fakt, že čeští vojáci slouží v Kosovu, Afghánistánu či v Iráku, je všeobecně znám. O českých vojenských misích v Libérii, Sieře Leone, v Kongu a dalších zemích nemá běžný občan často ani tušení. Při zpravodajské práci pro Českou televizi, kdy jsme se potkávali s českými vojáky nebo pozorovateli, nás napadlo udělat seriál dokumentů o jejich působení v různých zemích světa, říká Marek Vítek. Za finančního přispění ministerstva obrany, ministerstva zahraničních věcí a České televize tak vznikl desetidílný cyklus Česká mise. Jeho natáčení trvalo od listopadu loňského roku a podílel se na něm tříčlenný štáb - bývalý reportér České televize Marek Vítek, slovenský novinář Martin Rajec, který v současné době žije a pracuje v americkém Bostonu a kvůli tomuto projektu se na čas přestěhoval do Čech, a fotograf Michal Novotnů. Jednotlivé díly se pak stříhaly pod režijním dohledem Radana áprongla. Tisíce kilometrů s kamerou Tři čtyři týdny natáčení v zahraničí, týden deset dní v Praze kvůli zpracování materiálu a očkování - a znovu na cesty za dalšími vojáky a pozorovateli do jiné země. Tak po sedm měsíců vypadal život tvůrců dokumentárního cyklu. Novináři projeli devatenáct zemí tří kontinentů, uskutečnili asi čtyřicet letů vrtulníky, dopravními, vojenskými i nákladními letadly a najezdili přes dvacet tisíc kilometrů na lodích, v džípech, v nejrůznější vojenské technice i v polorozpadlých afrických autech. V rámci tohoto projektu jsem byl například poprvé v životě v Kongu. Je to obrovská země, která má pětačtyřicet milionů obyvatel; divočina, kde mají pozorovatelé práci skutečně obtížnou. Jsou tam místa, kde ještě nikdy neviděli bělocha. Když jsme tam přijeli jako novináři s kamerou, netušili, co to novinář je, protože nevědí, co jsou noviny, natož televize, říká Marek Vítek. Některá povolení a náležitosti se dají vyřídit z Prahy. Zdaleka ovšem ne všechna. Před každou cestou jsme kontaktovali velitele jednotky nebo pozorovatele a informovali je o tom, že přijdeme, jak dlouho se zdržíme, co budeme natáčet, co od nich budeme potřebovat. Teprve místní velení nám mohlo vydat povolení natáčet, jezdit s vojáky v obrněných transportérech, v džípech, létat vrtulníky nebo dopravními letadly. Dá se říct, že vojáci v místě, kde jsme pracovali, pro nás trošku dělali produkční práci. Obzvlášť v Africe nejde naplánovat vůbec nic. Tam bylo nutné improvizovat skoro pořád. Běžně se stávalo, že letadla neletěla, kam měla, takže se muselo jet po zemi, což je tam vždycky problém, protože infrastruktura, jak my ji známe, tam de facto neexistuje. Štáb byl také pro případ potíží v kontaktu s našimi ambasádami v příslušné zemi. V případě Libérie či Sierry Leone, kde naše ambasáda není, kontaktovali příslušnou ambasádu v Ghaně. Práce v jednotlivých zemích byla pokaždé jiná. Když jsme přiletěli do Gruzie, nemohl pro nás nikdo na letiště, a tak jsme si pronajali auto a jeli do hotelu. Naše rezervace nefungovala, tak jsme hledali složitě jiný Tam to byla improvizace od samého začátku. V Africe na nás většinou čekali pozorovatelé s džípem přímo na letišti. V Kongu, kde jsme byli osmadvacet dní čistého času, jsme absolvovali jedenadvacet přeletů. Vzdálenosti tam jsou obrovské, takže dostat se z jednoho místa na druhé znamená být třeba tři dny ve vzduchu a přespávat různě po letištích. Sto šedesát hodin v laptopu Novináři se povětšinou stravovali společně s vojáky, nebo občas s pozorovateli, kteří mají obvykle najatého kuchaře, který pro ně vaří. V Africe je oblíbeným standardem kuře s rýží. Během přeletů, nebo když jsme tam byli sami, jsme zkoušeli i místní restaurace, což je dost honosný výraz. Někdy vás přejde chuť, když jídlo přinesou, a radši si dáte colu. Běžně se také stávalo, že jsme si objednali kuře a rýži a dvě hodiny se nic nedělo. Pak jsme zjistili, že to je přesně tak, jak se o tom vtipkuje: že opravdu teprve šli živé kuře koupit na trh. V Afghánistánu, kde v listopadu natáčení začalo, sloužilo tehdy patnáct českých vojáků na velké mezinárodní základně. Často ji opouštěli a hledali v okolí miny, takže vojáci pravidelně přicházeli do styku s místními obyvateli. Naopak v Iráku, kde naše poměrně velká jednotka působí uprostřed obrovské základny britské, vojáci základnu téměř neopouštějí. Pozorovatelské mise jsou zase něco úplně jiného. Vojáci pracují v malých týmech a je pravidlem, že tam nesmí být dva stejné národnosti. Pozorovatelé žijí na vlastní pěst, sami se starají o své stravování a ubytování a jejich kontakt s místním obyvatelstvem je absolutní. Pohybovat se v krizových oblastech, byť už je tam situace stabilizovaná, je vždycky riziko. Marek Vítek říká: Když se ocitnete v nebezpečí, tak už si nestačíte nadávat, že jste tam vůbec lezl. Spíš uvažujete, jak se z toho dostat\n2 ven. Například když projdete minové pole, dojde vám, co se mohlo stát, až potom. Takže až s odstupem se třeba trošku tlučete do hlavy a říkáte si, jestli to máte zapotřebí. Za sedm měsíců natočil štáb sto šedesát hodin materiálu, který postupně ukládal na harddisk laptopu, který s sebou vozil. Novináři učinili poznání, že naši vojáci jsou místními obyvateli vesměs vnímáni kladně jako prvek, který pomáhá udržet stabilitu v zemi. Pro sebe pak poznání, že vojáci ani tamní obyvatelé nemají snadný úděl. Jsem rád, že to máme za sebou: že žiju tady a tam jezdím jenom jako novinář. Problémy, které tady řešíme a považujeme za fatální, vůbec nejsou podstatné. Ve třech pětinách této planety řeší lidi daleko závažnější věci: kde se najíst, kde sehnat vodu, kde doktora. S tím, jak se žije našim vojákům v cizině, se můžete po deset večerů seznamovat každý čtvrtek.\n3 ČT o prázdninách uvede seriál o českých zahraničních misích Zpravodajství ČTK Česká mise PRAHA 28. června (ČTK) - Česká televize (ČT) uvede o letních prázdninách dokumentární seriál o zahraničních misích české armády. Podle autorů je hlavním cílem přiblížit lidem smysl vojenských kontingentů a práci vojáků, o které mnozí téměř nic nevědí. Dokument bude mít deset dílů, televize je bude vysílat od 7. července vždy ve čtvrtek od 21:00. "Od roku 1990 nevznikl žádný dokument o činnosti Čechů v zahraničí, lidé tak například nechápou, proč se angažujeme v zemích, které s námi nesousedí," řekl dnes novinářům mluvčí ministerstva zahraničí Vít Kolář. Ministerstva zahraničí a obrany se na dokumentu finančně spolupodílejí. V prvním díle se autoři Marek Vítek a Radan Šprongl zabývají otázkou, proč je mírová účast české armády ve světových konfliktech důležitá. Vystoupí v něm i bývalý prezident Václav Havel. V následujících osmi kapitolách se diváci blíže seznámí s jednotlivými českými kontingenty od Iráku po Kosovo. Čtyři díly jsou věnovány pozorovatelským misím v Africe a Gruzii. Na výrobě filmu pracovalo 15 lidí po dobu sedmi měsíců, procestovali přitom 19 zemí. Podle Šprongla bylo vzhledem k nebezpečí únosů zvlášť nebezpečné natáčení v Iráku. Česká republika má nyní v zahraničních misích zhruba 650 vojáků. Téměř dvě třetiny z nich jsou v operaci KFOR v jihosrbském Kosovu, stovka vojenských policistů působí v jižním Iráku, 85 příslušníků armády pracuje v misi EU Althea v Bosně a Hercegovině a 55 vojáků je v Afghánistánu. Dalších 16 českých vojenských pozorovatelů je pod velením OSN a OBSE v Sieře Leone, Etiopii, Kongu, Libérii, Gruzii a Kosovu. Jakub Hornek kar\n4 Nejsem ten správný voják Reflex str. 53 ANDREJ HALADA Česká mise Ve čtvrtek 7. července uvede program ČT 2 ve první díl desetidílné série Česká mise, věnované působení našich vojáků v zahraničí. Společně s Radanem Špronglem vytvořil tento seriál reportér Marek Vítek. * Seriál se věnuje českým vojenským misím. Jak jste se k tématu dostal? S kolegou Radanem Špronglem jsme v ČT natáčeli s českými vojáky v různých koutech světa a napadlo mě, že spousta lidí má naše vojáky v zahraničí spojené hlavně s Balkánem, nanejvýš Irákem. O českých pozorovatelích třeba v africké Sieře Leone nemají ani tušení. Proto jsem dal dohromady tenhle projekt a už jako soukromá produkční společnost A-news jej nabídl ministerstvu obrany a zahraničí. Zaujal a po dohodě s Českou televizí se mohlo začít s natáčením. * Bylo to pro vás víc dobrodružství, nebo práce - točit na horké půdě? Spíše práce. V Iráku jsem natáčel potřetí, stejně jako třeba v Sieře Leone nebo Libérii. Zajímavé je sledovat změny, k jakým v jednotlivých zemích došlo. Třeba Sierra Leone byla ještě před čtyřmi lety divoká země, kde nebylo možné vytáhnout paty z hlavního města Freetownu. Po několikaletém úsilí vojáků OSN, mezi kterými jsou samozřejmě Češi, je v zemi poměrně klid, nehrozí žádná humanitární katastrofa, a dokonce se začíná dařit byznysu. Naopak v Iráku je, alespoň pro novináře, situace čím dál horší. * Jsou rozdíly mezi jednotlivými misemi? Obrovské. Třeba v Iráku je bezmála stovka českých vojáků, kteří žijí společně na velké mezinárodní základně u Basry a podléhají britskému velení. Každý voják má jasně určeno, co bude každou minutu během dne dělat. Jsou to taková česká kasárna v cizině. Naproti tomu v Kongu máme tři pozorovatele, každého na jiném místě země, která je velká jako půlka Evropy. Musejí se o sebe sami postarat, jídlem počínaje a bydlením konče. Pracují a žijí v týmech, jež mají v průměru deset lidí, každý je z jiného koutu světa, takže rok komunikují pouze v angličtině. Musejí se vyrovnat s kulturními odlišnostmi nejenom Konga, ve kterém pracují, ale třeba i Malajsie nebo Gambie, protože bydlí na pokoji s Malajsijcem či Gambijcem. * Vy sám - jel byste jako voják na misi? Anebo je lepší být novinářem a jet do války jako zpravodaj? Já nejsem ten správný voják, který by se dokázal přizpůsobit dennodennímu drilu a přesnému programu. Žít rok někde v Kongu, odkázán jenom sám na sebe, na to asi taky nemám náturu. Navíc jako novinář během toho roku projedu dalších deset zemí a poznám desítky nových zajímavých lidí, takže bych neměnil. * Jaké to je, létat při práci vrtulníkem, jezdit džípem... Není to splnění klukovského snu? Můj klukovský sen byl válet hokej v NHL. Vzhledem k nedostatku talentu jsem musel vzít zavděk méně placenou prací novináře, v tuto chvíli dokumentaristy. A v čem v ní mohu překvapit? Podívejte se, co tady natáčí za režiséry. Třeštíková, Sommerová, Jančárek, Štingl, Koutecký, Rychlík... Abychom se uživili a udělali něco, co ještě nikdo nezkusil, musíme si vymýšlet podobné pološílené projekty. Takže mi vlastně nic jiného než se povalovat v džípech, třást se strachem v ruském vrtulníku a máčet se v domorodých kánoích nezbývá. Na druhou stranu je to lepší než dělat třeba parlamentního zpravodaje. * Nebojíte se někdy, že vám bude jako novináři válečné prostředí chybět? Tak o to nemám obavy. Minulý týden jsem se vrátil ze Slovenska, kde už je vlastně před podpisem dohoda o stejném projektu o slovenských vojácích. Do Iráku bychom měli odletět začátkem srpna. * Co se vám během projektu nepodařilo?\n5 Nedostali jsme víza do Eritreje, takže v seriálu chybí díl o našich pozorovatelích v této zemi. Dost mě to mrzí. Druhou věcí je rozhovor s prezidentem Václavem Klausem o smyslu vysílání našich vojáků do zahraničí, který měl být součástí úvodního dílu. Pan prezident byl bohužel od dubna do července příliš zaneprázdněn. Nakonec se nám ale podařilo natočit na stejné téma perfektní rozhovor s bývalým prezidentem Václavem Havlem, takže mě to až tak moc nemrzí.\n6 Tři kontinenty, 19 zemí, sedm měsíců natáčení Lidové noviny str. 9 Svět Česká mise Česká mise - Seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí PRAHA Dokumentaristický projekt Marka Vítka a Radana Šprongla, jehož úvodní díl dnes otiskují LN a vysílá Česká televize, mapuje působení českých vojáků po celém světě. Jedná se zřejmě o první seriál, který přibližuje život českých vojáků v rozpáleném Iráku, v zasněžených kosovských horách, v diamantových dolech uprostřed džungle africké Sierry Leone nebo v zapomenutých koutech Konga, kde zemřelo nejvíce lidí od druhé světové války. Během výroby dokumentů, která trvala sedm měsíců, projeli jejich autoři 19 zemí tří kontinentů. Uskutečnili zhruba 40 letů vrtulníky, dopravními, vojenskými i nákladními letadly. Na lodích, v džípech, v nejrůznější vojenské technice i v polorozpadlých afrických autech najezdili přes dvacet tisíc kilometrů. Projekt vznikl za finanční podpory ministerstva obrany a ministerstva zahraničních věcí. V rámci seriálu budou představeny české mise v Libérii, Iráku, Afghánistánu, Bosně, Sieře Leone, Gruzii, Kosovu a Kongu. Mediálním partnerem projektu jsou i Lidové noviny, jejichž fotograf Michal Novotný se celé akce zúčastnil.\n7 V Libérii se za zbraně platilo diamanty Lidové noviny str. 9 Svět MAREK VÍTEK, PETR VRABEC Autoři pracují v agentuře A-NEWS Česká mise - Seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí Česká mise V řadě vesnic nejde proud, jejich obyvatelé neznají televizi a nečtou noviny. A mezi lidmi jsou zbraně z dob občanské války. MONROVIA Afrika je jako nikdy nedočtená knížka. Když jednou začneš, vždycky se k ní chceš vrátit, vysvětluje Ivo Sýkora, jeden z českých pozorovatelů působících v Libérii, proč sem po sedmi letech přijel zpět. V zemi se válčilo téměř patnáct let. Dlouhá občanská válka plná krutostí a násilností byla přerušena až příchodem mezinárodních jednotek OSN. Jejich součástí jsou i tři Češi - kromě Sýkory to jsou Leon Šoc a Radek Pilař. Sýkora už jednou v Libérii sloužil. V roce 1996 byla OSN v zemi poprvé a tehdejší mise nemůže být považována zrovna za úspěšnou. Na jaře toho roku se situace v zemi velmi vyostřila. Rebelové obsadili většinu území a OSN stáhla své pozorovatele zpět z vnitrozemí do hlavního města Monrovia. Rebelové ale zaútočili i tady, a tak jsme neděli před Velikonočním pondělím doslova utekli. V ulicích se už střílelo, vzpomíná na horké chvilky Sýkora. Zbraně za diamanty Nyní působí opět v hlavním městě. Jako zkušený pozorovatel dostal na starost například vypracování evakuačního plánu všech pozorovatelů. Když se něco přihodí, měl by každý vědět, kam zavolat, kam se vydat. Ale doufám, že můj plán už nebudeme potřebovat. OSN se tentokrát rozhodla zasáhnout skutečně razantně. Kromě dvou stovek pozorovatelů tak v zemi působí i 16 tisíc ozbrojených vojáků. Hlavním cílem této obrovské armády je příprava voleb, které by v zemi měly proběhnout v říjnu letošního roku. Věřím, že se to povede, ale nebude to legrace. Proběhlo sice odzbrojení, při kterém se vybralo 20 tisíc zbraní a kolem půl milionu kusů munice, ale zbraně mezi lidmi pořád jsou. Obchodovalo se tady s nimi v obrovském množství, říkalo se tomu systém zbraně za diamanty. Leon Šoc není v Africe také žádným nováčkem. Rok působil v Kongu a na Afriku má stejný názor jako Sýkora. Je to jako magnet. Když jednou přijedeš, musíš se vrátit. Šoc působí na jihu země, ve městě Harper. Odtud vyjíždí na pravidelné hlídky do okolních vesnic. Jeho jeep je vždy vybaven lopatou, mačetou a sekyrou. Cesty jsou často neprůjezdné, auta tady moc nejezdí. A cestáři rozhodně nedorazí, usmívá se mladík. Když jdu do vesnice, tak vím přesně, co mě tam čeká. Žádná škola, žádný doktor, žádná pitná voda. Už první osada mu dává za pravdu. Po lékařské péči, nějaké možnosti vzdělávání či pitné vodě ani památky. Jen postarší obyvatelka, která zatvrzele tvrdí, že v několika chýších ze dřeva žije devět tisíc obyvatel. Nakonec jsme se dohodli na devíti stech, ale to číslo je stejně nepřesné. Pozorovatelé sbírají tyto informace kvůli chystaným podzimním volbám. Život ve všech vesnicích tady plyne stále stejně už několik staletí. Lidé se starají v podstatě pouze o přežití. Slova jako volby, prezident, debaty o demokracii, to jim vůbec nic neříká. Nemají elektřinu, neposlouchají rozhlas, neznají televizi ani noviny. V Harperu, dočasném domově Leona Šoce, je situace jiná. Prošla tudy válka, lidé sledují vývoj v zemi s obavami. Nedávno tady byla vlna nepokojů a protestů proti OSN, které podle místních obyvatel dostatečně nezajišťuje bezpečnost. Souviselo to s několika rituálními vraždami. Všechno se vyšetřuje, ale fakt nemůžeme uhlídat všechno, vysvětluje Šoc. Otevřelo se tady alespoň několik obchodů a hospod. A také škola. Jenže finta je v tom, že se za školu platí. A spousta dětí přišla ve válce o rodiče, tak na to prostě nemají, dodává poté, co zaplatí 30 dolarů za 12letého Jima Nooga. Starostovo město Bukanan je druhé největší město Libérie. V osmdesátých letech tady byl strategický přístav, odkud se do celého světa vozila kvalitní železná ruda a kaučuk. Dnes je v přístavu několik rezavých vraků a pár vojáků, kteří hlídají, zda se tady přes sankce OSN neobchoduje. Radek Pilař je z českých pozorovatelů nejmladší, ale už má za sebou také zkušenost z Konga. Stejně jako jeho kolegové projíždí svěřeným úsekem a snaží se zjistit stav země po válce. Je to ale dost složité, třeba se vyznat v mapě. Spousta vesnic se tady jmenuje po starostovi. Třeba Joe's Town. Jenže sotva to zaneseme do mapy, starosta umře, město převezme například Jack a už je to Jack's Town, vysvětluje. Práce tady není náročná fyzicky. Když si zvyknete na podnebí, tak to jde. Je\n8 to spíše o psychické náročnosti. Je tady spousta nemocí a nikdy nevíte, kdo má zbraň a použije ji proti vám. Pozorovatelé se proti takovým útokům nemohou bránit. Kvůli větší důvěře místních obyvatel chodí neozbrojeni. Ale jedno vím jistě. Děláme tady důležitou práci. Nebýt OSN, ještě se tady válčí a umírají tisíce lidí, dodává.\n9 Učíme Iráčany, aby na sobě pracovali Lidové noviny str. 7 Svět MAREK VÍTEK Česká mise Česká mise - Seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí Zhruba stovka českých vojenských policistů pomáhá na jihu Iráku s výcvikem nové policie. Zůstat zde mají do konce roku - pokud ovšem nebude jejich mise prodloužena. BASRA, Irák Myslím si, že je lepší bojovat proti terorismu tady, než abychom proti němu museli bojovat v republice, říká nyní již bývalý velitel českého kontingentu v Iráku Miroslav Murček. Čeští vojenští policisté pomáhají už více než rok s výcvikem nové irácké policie. Součástí programu je jak bojová příprava, tak například základy práva či nácvik zatýkání. Českým kursem už prošlo několik tisíc iráckých mužů. Jejich motivy jsou různé - za výcvikem někteří vidí nejen možnost uplatnění a s tím spojeného výdělku, ale i získání vlivu, od nějž je v iráckém prostřední jen krůček ke korupci. Většina našich svěřenců se snaží něco naučit, ale jsou tady i lidé, které sem rodina dala evidentně jen kvůli tomu, aby měla větší vliv, potvrzuje během výcviku praporčík Ondřej Franěk. Cesty pro pitnou vodu Mnozí Iráčané jsou ovšem velmi špatně fyzicky vybaveni. Někteří jsou naprosto vyčerpáni už po krátké rozcvičce. I to je součást výcviku. Naučit je na sobě pracovat i doma a ve svém volném čase. To bude ale nejspíš složité. V Iráku moc lidí po večerech v parku neběhá - a to i proto, že ani více než dva roky po skončení hlavních bojů násilností a útoků v postsaddámovském Iráku neubývá. Ali Ibrahim je jedním z policistů, kteří berou svoji práci vážně -nebo se tak přinejmenším tváří: Nesmírně oceňujeme zkušenosti, kterých se nám při výcviku dostane. Jedině s nimi můžeme zajistit v naší zemi klid, prohlašuje irácký adept. Bývalý velitel kontingentu Murček má za to, že na celé misi je kromě obavy o život nejhorší stereotyp. Proto se čeští vojáci při plnění jednotlivých úkolů střídají. Nejdůležitější je ale samozřejmě výcvik příslušníků nově vznikajících bezpečnostních sil Iráku. Další prací jsou každodenní doprovody kolon s pitnou vodou. Konvoje vyrážejí každý den ráno z britské základny v jihoirácké Basře a míří do nedalekého Kuvajtu. Naplněné cisterny se odpoledne vracejí zpět na základnu v Iráku. Je to psychicky velmi náročná práce. Jezdím většinou v džípu na konci kolony a mým úkolem je nepustit žádné auto vedle ní, vysvětluje praporčík Froněk. Stojí přitom na korbě svého vozu a velmi razantně rukou odhání automobil, který se chce ke koloně přiblížit. Když řidič nezpomalí, namíří na něho svůj samopal. Auto zpomaluje a udržuje patřičný odstup, i když muž uvnitř nespokojeně gestikuluje. Když lidé vidí českou vlajku, většinou se uklidní a zamávají. Velmi dobré jméno nám tady udělala polní nemocnice. Pokud by to ale byl sebevražedný atentátník, je lepší když vybouchne na konci kolony a neporuší ji. Kdyby se odpálil uprostřed, zemře mnohem více lidí, dodává. Ve dne jsou v irácké poušti obrovská vedra, v noci se ale prudce ochladí. Rozdíl poznají vojáci při nočních patrolách kolem základny, které jsou další povinností při jejich irácké misi. Obvod základny je dlouhý 12 kilometrů a společná českobritská hlídka jí každou noc objede minimálně dvakrát. Hlídáme hlavně plot, jestli někde není porušený. Náročnější než v Bosně Několikrát už se stalo, že bylo naříznuto hned několik metrů plotu a za ním byl k odtažení připraven třeba generátor. Tyhle věci se dějí hlavně v noci a zloději jsou vždycky ozbrojeni, vysvětluje praporčík Froněk jeden z důvodů nočních hlídek. Ale nejdůležitější je samozřejmě bezpečí vojáků uvnitř základny. dodává. Na základnu už dopadlo několik minometných granátů a občas musí být vyhlášen chemický poplach. To když se objeví podezřelý předmět v bezprostředním okolí základny. Zrovna včera našli podezřelou bednu Britové. Byl vyhlášen chemický poplach a museli jsme i spát s plynovou maskou vedle postele," říká velitel kontingentu Miroslav Murček. Práce tady je daleko psychicky náročnější než v jiných misích. Mohu to posoudit, byl jsem v Bosně, srovnává. Čeští vojáci se budou v tříměsíčních intervalech střídat v Iráku do konce roku. Pokud ovšem politici jejich misi neprodlouží. ***\n10 Je lepší, když sebevražedný atentátník vybouchne na konci kolony. Kdyby se odpálil uprostřed, zemře mnohem více lidí. Obrázek\n11 Kaplan, který promítá filmy a nosí samopal Lidové noviny str. 7 Svět vit Česká mise Česká mise - Seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí BASRA, Irák Janu Kozlerovi říkají všichni Honzo nebo prostě Padre. Je vojenským kaplanem, byť na to nevypadá. Dělal jsem v životě různé věci, pracoval jsem i jako novinář v agentuře ČTA. Tahle práce mi ale dává největší smysl, vypráví. Každý velitel kontingentu se může rozhodnout, zda si s sebou na misi vezme psychologa, nebo duchovního. Dnes již bývalý velitel Miroslav Murček se rozhodl pro duchovního, a tak Padre zakotvil na tři měsíce v horkém Iráku. Kromě pravidelných bohoslužeb v provizorní kapli má na starosti i kino, knihovnu a půjčovnu DVD. Promítání pořádám pravidelně, každý večer. Nejvíce lidí přijde samozřejmě na akční filmy. Forman moc netáhne, usmívá se mladý duchovní. Padremu se samozřejmě nevyhnou ani povinnosti řadového člena kontingentu. Jezdí na hlídky, hlídá i kolony s vodou z nedalekého Kuvajtu. Všechno samozřejmě se zbraní v ruce. Nebráním se tomu stát na té straně, která brání svět před terorismem a násilím, vysvětluje. Na dveřích jedné z místností, ve kterých čeští vojáci žijí, stojí napsáno: Tady bydlí Padre, páté bydlo vpravo, klepej kdykoliv. Hodně kluků za mnou chodí a chtějí si povídat. Nejsou to ani zpovědi. Prostě to neustálé nebezpečí z ohrožení zdraví nebo dokonce života v nich vzbuzuje hodně otázek, přehodnocují své dosavadní životní postoje, popisuje svoji denní náplň. Problémy nebo známky beznaděje prý čeští vojáci nemají. Jedinou větší potíží jsou neustálé myšlenky na rodiny doma, tedy především osobního rázu, V tom jim můžeme pomoci pouze tím, že mají neomezený přístup k internetu a k telefonu, dodává. V tom přichází jeden z českých vojáků se slovy: Padre, nevyměnil by sis se mnou dneska službu? Kaplan souhlasí a pro dnešní večer vymění půjčovnu knih a DVD za neprůstřelnou vestu a samopal.\n12 Češi v Afghánistánu ničí českou munici Lidové noviny str. 9 Svět MAREK VÍTEK Česká mise Česká mise - seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí Extrémní výkyvy počasí, kulturní rozdíly a hlavně neustálé ohrožení života. Tomu všemu čelí desítky českých vojáků působících v Afghánistánu. KÁBUL Milan Rind právě na letišti v Kábulu ohlašuje do vysílačky kontrolovanou explozi. Ostatně jako pokaždé, když se na letišti či v jeho okolí objeví nevybuchlá munice či mina. Po chvíli začne odpočítávání a pak se ozve ohlušující rána. Do výšky třiceti metrů vyletí hlína a střepiny. Po několika minutách čeští pyrotechnici zjistí, zda je raketa skutečně zneškodněna. Pomocí vysílačky mohou do řídicí věže ohlásit, že vše je v pořádku. Až potom může být provoz na letišti v afghánské metropoli opět obnoven. Tahle raketa byla nebezpečná tím, že reagovala na pohyb. Kdyby na ni najelo auto, celá posádka zemře. Dokázala by zničit i malý obrněný transportér, vysvětluje velitel kontingentu českých pyrotechniků Zbyněk Koza. I téměř čtyři roky po pádu kdysi vládnoucího fundamentalistického hnutí Taliban je Afghánistán nebezpečná země. Obyvatelé země, kde začal boj proti terorismu a na jehož území či přinejmenším hranici se stále skrývá Usáma bin Ládin, nejsou z cizích vojáků příliš nadšení. Spojeneckým vojákům, kteří slouží v mezinárodních jednotkách ISAF, hrozí nebezpečí pokaždé, když opustí dobře hlídanou základnu u kábulského mezinárodního letiště. Musíme chodit v neprůstřelných vestách a ve stavu zvýšeného nebezpečí i v helmách, říká k tomu velitel Koza. Práce českých vojáků se však osvědčila, a proto jim byl koncem roku svěřen větší prostor, kde munici ničí. Kromě letiště je to v podstatě celá oblast Kábulu. Od té doby se dostaneme i do města. Kromě 'ostrých' výjezdů, kdy ničíme nalezenou munici, se musíme neustále seznamovat s různými cestami městem. Ne všechny úzké a křivolaké uličky Kábulu vyhovují naší Tatře, kde máme uložen všechen materiál, včetně robota, říká řidič Milan Dudek. I cesta městem se může změnit v drama. Před čtrnácti dny zaútočili v těchto místech na německé vojáky pomocí granátů. Centrum města je nebezpečná zóna, stejně jako dříve pro turisty atraktivní Chicken Street. Tam zase zaútočili na velitele kontingentu ISAF, jeden voják při útoku zemřel a další lidé byli zraněni. Vojáci proto vůbec neopouštějí auta, která jezdí minimálně tři za sebou. Kdyby bylo nejhůř, můžeme si zavolat o pomoc vrtulníky, dodává. Nizozemští piloti vrtulníků Apache drží pohotovost 24 hodin denně. I oni spolupracují s českými pyrotechniky. Kdybychom měli nehodu, musí vaši vojáci přijet a zabezpečit všechny zbraňové systémy na palubě. Děláme pravidelná cvičení, ze kterých víme, že svoji práci umí perfektně. Kdyby k něčemu došlo, víme, že nás z toho dostanou, říká nizozemský voják, který se představuje jen jako Chris. Trochu paradoxem je fakt, že pyrotechnici občas narazí na miny či rakety, které sem byly dodány z ještě komunistického Československa. Likvidují tak výbušniny, které byly vyrobeny v jejich vzdálených domovech. Jde především o protipěchotní miny, říká Zbyněk Koza. Může to zabít nebo zmrzačit ještě spoustu lidí, je možná dobře, že to ničíme zrovna my, dodává. Rozbořené město Většina příslušníků českého kontingentu už si odbyla jednu či více misí, především na Balkáně. Práce v exotickém Afghánistánu hodnotí jako těžší. Kvůli většímu nebezpečí, obrovským kulturním rozdílům, ale i místnímu podnebí. Uniformu si musím prát tak každé tři dny. Kromě příšerného vedra tady práci ztěžuje hlavně všudypřítomný prach, který je opravdu všude, říká Koza. Zástupce velitele kontingentu Miroslav Kunc se do Afghánistánu těšil hlavně proto, že v něm před dvaceti lety působil dědeček jeho ženy. Stavěl tady cukrovar a z jeho vyprávění si Kábul pamatuju jako rozkvétající město plné zelených parků. Dnes tady ale nic takového není, všechno je rozbořené a zdevastované. Faktem je, že se Afghánistán po desetiletích válčení a vládě Talibanu staví na nohy jen velmi pomalu. Zahraniční investice se daří získávat jen stěží a zemi si rozdělili bývalí velitelé protitalibanských jednotek. Více než zvelebování svých území se ale věnují výrobě a pašování drog, za což do Afghánistánu proudí ohromné částky špinavých peněz. ***\n13 Češi v neklidném Afghánistánu Čeští vojáci a experti jsou součástí spojeneckých sil, které působí v Afghánistánu od invaze z podzimu Vojenská akce byla reakcí na teroristické útoky proti americkým městům z 11. září 2001, které provedli členové teroristické sítě Al Kajda. Ta měla na afghánském území výcvikové tábory se souhlasem tehdy vládnoucího fundamentalistického hnutí Taliban. Při spojeneckém útoky se podařilo vládu Talibanu svrhnout a existenci výcvikových táborů teroristů ukončit. Ani téměř čtyři roky po invazi ale v Afghánistánu klid zdaleka nepanuje, pokračují útoky jak proti zahraničním jednotkám, tak proti nové vládě i civilistům. Češi působí v Afghánistánu na dvou místech. V rámci operace Severoatlantické aliance - mise ISAF - je v současnosti na afghánském území rozmístěno celkem 55 příslušníků české armády. V odborných funkcích na letišti v Kábulu působí specialisté z meteorologické služby a pyrotechnický oddíl (EOD) v počtu 15 osob. Jeho členové se podílejí na ženijním průzkumu a likvidaci výbušného materiálu. Druhou lokalitou v Afgánistánu, kde působí 40 českých vojáků, je oblast města Fajzabád na severu země. Zde se vojáci účastní práce v Provinčním rekonstrukčním týmu společně s vojáky Dánska a Německa. V uplynulých letech byly do Afghánistánu vyslány i dvě české polní nemocnice a příslušníci speciálních sil.\n14 Lidé v Bosně jsou už z války unavení Lidové noviny str. 9 Svět MAREK VÍTEK Česká mise Česká mise - seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí Průzkumné lety kolem hranic, hlídání mezinárodní základny, ale i pomoc při potírání organizovaného zločinu patří mezi úkoly českých vojáků působících v Bosně. TUZLA Když se na území dnešní Bosny a Hercegoviny odehrávala největší zvěrstva a etnické čistky, bylo Vladimíru Jirouškovi pouhých devět let. "Je pro mě dost nepochopitelné, co se tady vlastně dělo, proč vznikaly spory a kam až to došlo," popisuje své působení v Bosně současným pohledem. Jiroušek se stal součástí české jednotky, která dostala za úkol podílet se na ostraze obrovské mezinárodní základny poblíž bosenské Tuzly. Na základně působí asi tisíc vojáků z dvanácti evropských zemí. První český kontingent se již nedávno vrátil domů a nyní zde působí dalších zhruba 90 vojáků. Jejich úkolem je kromě střežení obvodu základny i kontrola vchodů a dohled nad muničním skladem. "Je to moje první mise, takže nemůžu porovnávat její podmínky s ostatními zeměmi. Nějaké riziko napadení nebo nastřelení existuje, na to jsme byli upozorněni," dodává. Mise Althea, jak se současná vojenská operace v Bosně a Hercegovině nazývá, se nestala přelomem pouze pro Vladimíra Jirouška, ale v podstatě pro celou Evropu. Minulý rok v prosinci totiž převzala nad územím Bosny a Hercegoviny kontrolu Evropská unie. "EU od nás očekává, že místní bezpečnostní orgány, jako je policie, armáda a další, využijí naší přítomnosti a naučí se od nás dělat svoji práci tak, abychom zde mohli omezit přítomnost. Anebo abychom mohli odjet úplně," říká velitel prvního českého kontingentu Radim Řehulka. "Není to tak daleko od Česka, takže si myslím, že má význam, aby tady byl klid," dodává. Pašuje se zboží i lidé Letos v březnu posílili český strážní oddíl další vojáci - "létající hroši". Právě tak si říká prostějovská vrtulníková letka (o původu jejich přezdívky čtěte v článku "Neklidnou Bosnu..." dole na stránce). "Naše úkoly jsou tady jednoduché. Stejné jako v předchozích balkánských misích. To znamená hlavně přeprava osob a materiálu a také průzkumné lety podél hranic se Srbskem," říká velitel vrtulníkové letky Milan Koutný. Právě hranice jsou místem, kde dochází k největším problémům. Nejde už ani o potíže rázu etnických sporů. Dnes se jedná spíše o organizovaný zločin. "Bosnu dnes nejvíce pálí pašování - spotřebního zboží nejrůznějších druhů, lidí, ale i lidských orgánů. Součástí naší práce je právě pomáhat při potírání organizovaného zločinu," dodává Koutný. Piloti absolvují každý den v průměru dva lety. Za měsíc tak každý z nich nalétá až 40 hodin. To je mnohem více než doma. Navíc spolupracují se zahraničními kolegy -v Bosně především s Belgičany. "Spolupráce s Čechy je perfektní, vždycky si dokážeme vyjít vstříc. Jsou to velmi kamarádští kluci a navíc profesionálové," říká pilot Phillipe Venet. Ví, o čem mluví - s českými piloty ho spojila nejen vojenská spolupráce, ale i život. Belgická jednotka je totiž umístěna na ubikacích hned vedle české a piloti se často potkávají v přilehlém "baru" rakouské armády. I když je konzumace alkoholu přísně zakázaná, bývají večírky u stolního fotbalu a šipek velmi živé. Piloti mají - na rozdíl od většinou mladších vojáků ze strážní jednotky - za sebou už několik misí, především na Balkáně. Mohou tak porovnávat, co se tady v průběhu let změnilo. Milan Záhorský sloužil už v misi UNPROFOR, tedy ještě těsně před rozpadem Československa. "Náš prapor byl umístěn v takzvané zóně separace, takže výbuchy a střelba byly na denním pořádku. Naší prací bylo tyto střety monitorovat a doprovázet humanitární konvoje. Když jedete vesnicí, kde se před pár hodinami zabíjelo a kde ještě doutnají baráky, hned se vám změní životní hodnoty, třeba názor na důležitost peněz." Ani tyto zážitky Záhorského neodradily od účasti v dalších misích. Na Balkáně je od té doby již po několikáté. "Sleduji, jak se ta země změnila. Když se dneska dívám z vrtulníku, tak se podle mě podmínky zlepšily. Stojí spousta nových domů, na polích se hospodaří," říká zkušený český voják. "Lidé už byli válkou unavení a určitě to nechtěli prodlužovat," soudí. Milan Koutný byl v Bosně naposledy v roce Tehdy bylo v zemi šedesát tisíc vojáků mírových jednotek, v současnosti je to pouhých sedm tisíc. "Ten rozdíl je vidět i ze vzduchu. Například se značně snížil počet vojenských přistávacích ploch." Na porovnávání situace s rokem 1998 se velmi těšil, ale rozdíly podle jeho slov zase tak velké nejsou. "Situace se opravdu zlepšila, ale ještě to není\n15 ideální. Ale když se naše práce podaří, a hlavně když se potlačí organizovaný zločin, budou z toho mít zisk všichni," dodává Koutný.\n16 Neklidnou Bosnu hlídají i "čeští hroši" Lidové noviny str. 9 Svět mv Česká mise Česká mise - seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí TUZLA Říkají si "létající hroši" a jsou na to náležitě pyšní. Hroch s křídly zdobí jejich vrtulníky, hrocha mají našitého na uniformách, sami si nechali vyrobit i hroší trička. Jedná se o prostějovskou vrtulníkovou letku, která letos v březnu posílila český kontingent v Bosně. "Hroši", v anglické zkrácené verzi "hippos", vznikli po vstupu České republiky do Severoatlantické aliance právě v Prostějově. "V kódu NATO jsme měli volací znak 17, což je hip. Postupem času se z toho stal hippo jako hroch. Nám se to líbilo, a tak jsme si to nechali na velitelství schválit jako oficiální znak. Prostě jako mají stíhači tygří letku a jsou v mezinárodní tygří asociaci, tak mi máme svého hrocha," vysvětluje s úsměvem vznik znaku Milan Koutný, velitel letky českých vrtulníků, které byly nasazeny v rámci mezinárodních sil v Bosně. Na prvních společných cvičeních ale čeští piloti více než názvem upoutali svými stroji sovětské provenience Mi-17. "Všichni se u nich chtěli vyfotit, něco se o nich dozvědět. Není divu. Třicet let bojovali na opačné straně barikády a občas jim dokázali i pořádně zatopit," říká jeden z českých mechaniků. Přílet českých "hrochů" na sovětských strojích byl se zvědavostí očekáván i v Bosně. Na starost dostali hlídání hranice se sousedním Srbskem, mezi jejich úkoly ale patří také například pomoc v boji s organizovaným zločinem. Zvědavost tak brzy vystřídala úcta, kterou si ovšem vydobyli i díky svým strojům. "Když ale viděli, že jsme schopni vzlétnout a přistát za počasí, ve kterém by je to ani nenapadlo, získali jsme si brzo respekt," vzpomíná na začátky mise Koutný. "Když uviděli, že jsme schopni létat za každého počasí, získali jsme si respekt."\n17 Sierra Leone, země prokletých diamantů Lidové noviny str. 9 Svět MAREK VÍTEK Česká mise Česká mise - seriál o nasazení českých vojáků v zahraničí Mezinárodní jednotky dohlížejí na západě Afriky na relativní klid, který zavládl po kruté občanské válce. Mezi pozorovateli je i Češka Petra Kudová. FREETOWN Máte platnou licenci pro těžbu a prodej diamantů? ptá se mladá žena v uniformě české armády statného černocha uprostřed hluboké džungle Sierry Leone. Těžař beze slova vyndává z pomuchlané obálky pomačkané dokumenty. Vojačka je po zběžném přečtení s díky vrací. Tak tady je to bez potíží, pronese poté směrem ke svému čínskému kolegovi. Petra Kudová je jedinou českou pozorovatelkou v afrických misích. Mladá dívka slouží ve městě Bo, které bylo jednou ze základen povstalců. Její práce je - ostatně jako práce všech pozorovatelů - jakákoliv, jen ne nudná. Mezi nejdůležitější úkoly patří právě kontrola licencí k těžbě diamantů. Některá diamantová pole jsou přístupná jednoduše, jsou vidět z jediné zdejší silnice. Tam většinou žádné problémy nejsou. K některým se ale musí jít pěkně dlouho džunglí. Občas se stane, že když k místu dorazíme, najdeme tam jen poházené nářadí, vysvětluje. Když totiž někdo těží v odlehlých místech načerno, má své informátory, kteří na bílé džípy pozorovatelů OSN včas upozorní. Právě černý obchod s diamanty stál za dlouhou občanskou válkou v Sieře Leone, při které se děla nevídaná zvěrstva. Povstalci, sdružení především do organizace RUF, například usekávali civilistům včetně dětí ruce, aby se nemohli nikdy zúčastnit voleb. Uprchlické tábory plné lidí bez končetin se později staly symbolem zdejšího krutého konfliktu. Diamanty vytěžené bez jakékoli kontroly se ze Sierry Leone vyvážely do celého světa. Obchodovalo se s nimi především na burze v belgických Antverpách. Za peníze si poté povstalci kupovali zbraně. Mezinárodní společenství proto v devadesátých letech obchod s krvavými diamanty zakázalo. Obchod byl znovu povolen až v roce Od té doby vzniklo mnoho nových děr, ze kterých zpocení dělníci tahají to nejcennější, co lze v Sieře Leone nalézt. Petra Kudová však považuje diamanty za největší prokletí země. Dělníci a místní majitelé licencí na diamantech příliš nevydělají. Hlavní zisk mají překupníci a ti jsou většinou z ciziny. Místním lidem přinesly diamanty jen dlouhou válku a neštěstí, podotýká. Součástí její práce je například i rozvoz vakcíny proti obrně do méně dostupných oblastí. Humanitární organizace letos poprvé zaplatily kompletní očkování dětí proti této v západním světě už vymýcené chorobě, vysvětluje česká vojačka při cestě do osady asi padesát kilometrů od Bo. Tady jsme dneska naposledy. Každé dítě už dostalo postupně čtyři dávky vakcíny. Díky očkování jsme také zjistili, že tady žije 400 dětí. Každé dítě je po aplikaci vakcíny označeno, aby si nepřišlo pro nášup a dostalo se tak na všechny. Zdravotní sestra stojí hned vedle lékařky a dětem postupně barví palce u rukou na žluto. Nějaká evidence obyvatel, natož dětí, tady neexistuje, říká ke svéráznému způsobu zdejší lékařské práce. Takhle se tady snažím pomáhat jako zástupce české armády. Jako Petra Kudová z malé české vesnice Strachoňov pomáhám Oliverovi a jeho rodině, usmívá se před malým domkem, který stojí při cestě na základnu pozorovatelů. Čtyři měsíce jim vozím kakao, sušenky a občas nějaké oblečení. Před Petrou Kudovou sloužil v sierraleonském Bo jiný český pozorovatel, který podporoval holčičku ze sousedního domku. Tomáš jí třeba vozil každé ráno čerstvý chléb. Dodnes rodině občas nějakou výpomoc pošle, i když už je zpátky v republice. A když jsem přijela já, tak ta holčička hned poznala českou vlajku na mé uniformě. I proto jsme tady, vzpomíná na svého předchůdce. Afriku si Petra zamilovala. I když se začátku to bylo těžké. Každý večer jsem volala domů a brečela mámě do telefonu. Ta mi nadávala do blbců a pořád mi připomínala, jak mě varovala, ať nikam nejezdím. Teď už je to ale v pohodě a mám tady i dobré přátele. Doufá, že mise v Sieře Leone není jejím posledním angažmá na kontinentu. Nejhezčí na té práci je, že skutečně pomáháš konkrétním lidem a vidíš to. Africe se pomáhat musí. Jiné cesty není, dodává. Nejhezčí na té práci je, že skutečně pomáháš konkrétním lidem a vidíš to. Africe se pomáhat musí. Jiné cesty není."\n18 Gruzínský čaj v Gruzii? Bohužel. Jen cejlonský Lidové noviny str. 9 Svět MAREK VÍTEK Česká mise GALI Chcete si dát v Gruzii či Abcházii slavný gruzínský čaj? Tak to skutečně neuspějete. Alespoň ne v místních hospodách, restauracích nebo hotelích. Celý slavný čajový průmysl je totiž v troskách a nabídnou vám pouze světové značky čajů, jaké jsou známé prakticky ze všech větších evropských supermarketů. Začátek krachu gruzínského čaje znamenala samozřejmě krvavá válka, která se počátkem 90. let rozhořela mezi gruzínskou armádou a abcházskými separatisty. Mnoho čajových plantáží bylo vypáleno nebo jinak zničeno. Oblíbené bylo také budovat v okolí plantáží minová pole, takže si nikdo ani po utichnutí bojů netroufl pěstování kdysi vyhlášené komodity obnovit. Po utichnutí zbraní dopadla na pěstitele další, možná ještě mnohem strašnější rána. Celý čajový průmysl zprivatizovala jistá světoznámá společnost, což na první pohled zní jako příznivá zpráva. Kdo ale čekal rozmach a prosperitu, musel být velmi zklamán. Šlo pouze o spekulativní obchod, konkrétně pak o způsob, jak v zárodku zničit potenciální konkurenci. Společnost do pěstování a výroby čaje v Gruzii neinvestovala ani dolar a celé odvětví nechala jednoduše zkrachovat. Úplně vše ale naštěstí ztraceno není - hrnek dobrého gruzínského čaje můžete v Gruzii ochutnat i dnes. Ovšem pouze ve venkovských domácnostech, kde si starousedlíci pěstují tuto tradiční rostlinu pro svoji vlastní potřebu. *** Oblíbené bylo také budovat v okolí plantáží minová pole. Nikdo si tak netroufl pěstování čaje obnovit. Neklidný Kavkaz pod dohledem pozorovatelů Abcházie se nachází v západní části Gruzie. V šestém století se zde uchytilo křesťanství, zhruba o 500 let později se zde pod vlivem Osmanské říše rozšířil také islám. V roce 1810 se abcházské území dostalo do područí Ruska, ke kterému bylo v roce 1864 formálně připojeno. Po bolševické revoluci z roku 1917 získala Abcházie určitou autonomii, dokud ji Stalin, který sem rád jezdil na dovolenou, nepřipojil v roce 1931 k rodné Gruzii. O šedesát let později, po rozpadu Sovětského svazu, vyhlásila Gruzie samostatnost, což se nelíbilo abcházským zastáncům nezávislosti a užších vztahů s Ruskem. V následném konfliktu zahynuly tisíce lidí a zhruba čtvrt milionu etnických Gruzínců bylo z Abcházie vyhnáno. V roce 1994 vyhlásila Abcházie nezávislost, nikdo ji však neuznal. Mezinárodní jednotky OSN (UNOMIG) byly vytvořeny v roce 1993 s cílem dohlížet na příměří mezi gruzínskou vládou a abcházskými separatisty. Mise byla později prodloužena a trvá dodnes. Nyní je v Gruzii přes 130 uniformovaných příslušníků sil UNOMIG, kteří mají k dispozici 99 civilních pracovníků ze zahraničí a 183 místních zaměstnanců. Mezi zástupci zhruba 25 zemí působí v jednotkách UNOMIG i pět Čechů. Příslušníci modrých příleb se v Gruzii čas od času stávají terčem únosců. Mediálně známý je únos českého podplukovníka Jaroslava Kulíška z února 1998, kterému se podařilo ze zajetí utéct. ŠIMON / LN\n19 Jedna země, dvě vlády a spousta zbraní Lidové noviny str. 9 Svět MAREK VÍTEK Česká mise Česká mise - seriál o nasazení českých vojáků v zahraniči Už více než deset let uplynulo od války mezi abcházskými separatisty a gruzínskou armádou. Domy po vyhnaných obyvatelích jsou ale dodnes opuštěné a ekonomika je stále na kolenou. GALI Čeští vojenští pozorovatelé Martin Palička a Pavel Bojda slouží v jedné zemi, přesto je odděluje hranice. Jsou totiž součástí kontingentu OSN v Gruzii, která je od roku 1993 rozdělena řekou Inguri na dvě části. Na Abcházii, kterou nikdo neuznává a přesto má prezidenta, a zbytek Gruzie, která se rozdělení neustále brání. Do roku 1993 zbraněmi, dnes už pouze diplomaticky. Martin Palička slouží v misi UNOMIG ve městě Gali, které je na abcházské straně hned za pomyslnými hranicemi. Chudoba je tady o poznání větší, než na té gruzínské. Cesty lemují opuštěné a vypálené domy, do nichž se nevrátilo více než čtvrt milionu Gruzínců, kteří byli vyhnáni během války. Je tady téměř 100procentní nezaměstnanost. Lidé se živí hlavně obchodem a pašováním věcí z Gruzie, říká český voják. Málo investic, hodně únosů Do Abcházie nechce nikdo investovat, přestože to byla za Sovětského svazu jedna z nejbohatších oblastí impéria, proslavená sladkými mandarinkami, silným čajem a obrovským turistickým ruchem. Hodně lidí si jistě vzpomene na nynější hlavní město Abcházie Suchumi, kam se jezdilo na letní rekreace. Dnes je to válkou rozbité místo, kde nefunguje prakticky nic. Investory odrazuje od podnikání v Abcházii i vláda v Tbilisi. Ta totiž prohlašuje, že až v budoucnosti dostane území Abcházie zpět pod svoji kontrolu, všechny smlouvy uzavřené po roce 1993 bude považovat za neplatné. V sektoru kolem Gali je pouze jeden oficiální hraniční přechod. Lidé ale využívají především ty neoficiální, kterých jsou desítky. Přestože jak na abcházské, tak na gruzínské straně musí platit vojákům poměrně vysoké úplatky, přenášení různého zboží z jedné strany řeky na druhou se vyplatí. Pašování zbraní jsme nezaznamenali. Kdo chtěl, zbraň už si dávno za pár dolarů pořídil, vysvětluje Palička. Z Abcházie však míří do Gruzie bandy zlodějů, kteří kradené zboží nosí zpátky do Abcházie, kde se lépe a hlavně bezpečně prodá. Místní milice je zkorumpovaná, jde zařídit prakticky cokoli, dodává. Čím dál populárnější jsou také únosy. Potvrzuje to případ mladé ženy z vesničky nedaleko pomezí. V noci k nám do domu vtrhlo asi šest mužů. Všichni měli tváře zakryté kuklami a mluvili rusky s gruzínským přízvukem. Odvedli manžela a už tři dny o něm nemám žádné zprávy, vypráví žena. Martin Palička si vše pečlivě zapisuje. Zprávu o únosu předá speciální skupině, kterou OSN zřídila pro kriminální případy s národnostním motivem. Tenhle případ je dost neobvyklý, zatím chybí jakýkoli motiv. Možná jde o pomstu za věci, které se staly ještě během války, odhaduje. Motiv většiny únosů je jinak zcela jasný: únosci se po pár dnech ozvou a chtějí výkupné. Anebo si za rukojmí berou lidi z vykradených domů, aby po nich zbytek rodiny při odchodu nestřílel. Zbraň tady mají opravdu v každém domě. Při odjezdu z vesnice míjíme základnu ruských mírových sil. Ruští vojáci jsou rozmístěni po obou stranách hranice a mají silou zastrašovat před pokusy o vyvolání nepokojů. Ruská politika v této oblasti však ne vždy koresponduje s politikou OSN. Je veřejným tajemstvím, že ruská armáda podporovala během války abcházské separatisty v boji proti gruzínským silám. Pavel Bojda slouží od svého kolegy doslova na dohled. Na gruzínské straně řeky Inguri monitoruje z obrněného vozu Najala svoji stranu hranice v okolí města Zugdidi. Najala se začala používat po několika nehodách, kdy hlídky OSN najely na protitankové miny, vysvětluje. Vozidlo by mělo vydržet výbuch až dvou protitankových min. Má neprůstřelná skla a váží téměř osm tun. V těchto vozech se pohybují pozorovatelé kolem hranic a řeší potíže místních obyvatel. Teď je například velkým problémem elektřina. Místní dali dohromady své investory na stavbu malé vodní elektrárny, ale pořád jim chybí skoro polovina rozpočtu. Tak se obrátili na nás, říká, zatímco postává na hrázi řeky. Všechny informace předají vojáci organizaci CIMIC, která má šanci peníze na obdobné projekty získat. Žádné peníze jim ale dopředu neslibujeme. K nám by se sice teď chovali hezky, ale po vojácích, co přijedou po nás, by už peníze tvrdě vyžadovali, vysvětluje Bojda. Ani do zbytku Gruzie se investoři příliš nehrnou, a tak podniky zasažené válkou ještě více chátrají. My můžeme lidem\n20 zajistit pouze bezpečnost. Věřím že kdybychom tady nebyli, tak válka pokračuje stále dál, shrnuje neveselý stav věcí český pozorovatel. *** Pašování zbraní jsme nezaznamenali. Kdo chtěl, zbraň už si dávno za pár dolarů pořídil.\nJiří Kolbaba, 2003 Photography Jiří Kolbaba, 2003 Designed by Atelier Tomson, 2003 Jota, 2003 ISBN ISBN epub ISBN 978\nJiří Kolbaba, 2003 Photography Jiří Kolbaba, 2003 Designed by Atelier Tomson, 2003 Jota, 2003 ISBN 80 7217 232 8 ISBN 978 80 7462 132 1 epub ISBN 978 80 7462 113 0 mobi Co je psáno, to je dáno, říkává


Život na zámku - epizoda Výpověď | SerialZone.cz\nÚvodní stránka > Seriály > Z > Život na zámku > Seznam epizod > Výpověď\nPo Vánocích ředitelka gymnázia představila jako svého nového zástupce Máru a také nastoupil nový profesor matematiky Poláček. Simonina první jízda v autoškole skončila menší havárií. Když uviděla svého otce s Renátou, narazila s autem do popelnic...\nKrál předstíral, že v pátek má v Praze jednání s ředitelem galerie, ve skutečnosti měl schůzku s Renátou na její chatě. Tam je vyrušil Bohata, který chtěl spatřit svého úspěšného soka. Šokovalo ho, že uviděl právě Krále. Protože jim Bohata přetrhl večer, raději odjeli domů. Na zámku vládla pohřební nálada, neboť večer přijel notář a ředitel galerie, aby oznámili Králové a babičce hrozivou zprávu - galerie si nemůže pronajmout zámek, protože jim vlastně nepatří. Chyba v papírech. Když se Král vrátil a začal vyprávět, jak večeřel s ředitelem galerie, všichni věděli, že lže. Zatraceně havaroval.\n1x18 - Havárie


Agentura Firemedia má nové logo, vzniklo inhouse – Design portál\nAgentura Firemedia má nové logo, vzniklo inhouse\nFull service digitální agentura Firemedia představila nové logo a vizuální identitu. Autorem loga je grafička agentury Kristýna Šťastná.\nPůvodní logo s plamínkem, které sama agentura označuje za „víkendový počin“, nyní nahrazuje mínuskové písmeno „f“, které doplňuje ostře řezaný bezpatkový font. Mezi klienty Firemedia patří značky NordBlanc, Tutor nebo Ministerstvo financí ČR nebo 6. největší výrobce mobilních telefonů na světě  Coolpad.\n“Za dva roky jsme ušli kus cesty. Z malé agenturky o dvou lidech, která zajišťovala primárně Social Media Marketing a grafický design až po dnešní tým téměř patnácti lidí, který se našim zákazníkům stará o webovou analytiku, internetový marketing nebo vývoj mobilních aplikací. Dalším důvodem je expanze na zahraniční trhy. Takový firemní rozvoj se logicky musí promítnout i na tom, jak se prezentujeme před našimi zákazníky,“ vysvětluje popud ke změně Marek Kříž, CEO Firemedia.\nKombinace jemných křivek iniciály F a ostrého bezpatkového písma v názvu Firemedia má poukázat na propojení kreativní a technické IT složky, které jsou pro fungování fullservice digitální agentury klíčové. Kříž dodává, “cítím, že bylo původní logo příliš hravé a svými proporcemi navíc nepraktické k běžnému využití; chceme ukázat, že již nejsme začínajícím snem, ale fungující agenturou se silným portfoliem.”


Příběh 12 :: Cestování s hendikepem\nNovinky > Soutěž > Příběh 12\nŽivot je boj, stojí za to bojovat\nZa svůj život jsem přišla o mnoho, ale stále se učím s tím žít. Když mi bylo 10, prodělala jsem zánět mozkových blan. Když mě propouštěli domů, nebylo mi úplně nejlíp. Ani ne rok poté jsem najednou měla hrozné bolesti kloubů, svalů atd. Přestala jsem chodit,odvezli mě do nemocnice. Rodičům zde bylo sděleno, že následující den, co mě minule propustili, jim přišly výsledky, kde bylo prokázáno, že mám i lymskou boreliozu. Antibiotika, která jsem tehdy dostávala, na boreliozu nezabrala. Následovala spousta vyšetření, léků, musela jsem se naučit znovu chodit. Jenže borelioza mi postihla klouby ( jak říkali doktoři, už tenkrát jsem měla prý klouby jako starý člověk) a imunitu a už to tenkrát začalo postihovat i vnitřní orgány jako srdce, ale to se naštěstí na mě nepodepsalo tolik jako vše ostatní. Od té doby mě čekalo to co dodnes: stálé chřipky, angíny, problémy s klouby, kdy nikdy nevím, jestli vstanu bez problémů nebo ne. Stálé pobyty v nemocnici, izolace od vrstevníků (individuální studium), prostě jedno za druhým...V době, kdy už jsem si zvykla na to jak to se mnou je (bylo mi 19), jsem začala mít problémy typu zvracení a průjmy. Myslela jsem, že je to jen viróza, ale průjmy a křeče do břicha nepřestávaly a to i potom, co mi vzali slepé střevo. Šla jsem po nějaké době ke svému revmatologovi ( je to internista), tomu se to nezdálo, tak mě poslal na vyšetření střev a další vyšetření. Zjistili mi Crohnovu chorobu. Ke všem těm nemocem a jejich vedlejším projevům ještě tohle.... Bohužel mi od té chvíle přibyli ještě další diagnózy, ale já se jen tak nedám!!! Protože co mě nezabije, to mě posílí....\nHned po škole jsem skončila v invalidním důchodu, střídám dobré a špatné dny a chvíle, a jediné co mi pomáhá, je moje mamka a rodina a kamarádi, známí. Chodím po doktorech, bývám v nemocnici, jsem na silných lécích i proti bolesti, jsem na opiátech. Když to jde, tak utíkám z nemocnice na revers....Naštěstí se mi to vždy vyplatilo...\nAle tak co...Život mě baví a někde jsem četla, že život je boj a kdo ho chce žít, musí bojovat. A tak bojuji. Bojuji s lidmi, kteří dokáží být zlí. Bojuji sama se sebou, když mi je zle a nechci, aby bylo vidět, že už nemám sílu, protože je se mnou stále moje mamka a blízcí. Máma trpí když trpím já a věřte, že jako bolest rodičů nad utrpením dětí, trpíme i my děti ( i když už teď dítě nejsem ), když vidíme, že kvůli nám trpí rodiče.\nA tak si říkám, že všechno co nás potkává, je vlastně zkouška, jestli si zasloužíme žít. Jednou bych chtěla miminko. Ovšem otázkou je, jestli nastane někdy ta doba, kdy na tom budu tak dobře aby to šlo. Nevím jestli nejsem sobecká, protože třeba nebudu tomu dítěti moct dát co zdravá máma. Ale jedno má jisté, budu ho milovat. A když to nevyjde, nevadí... Budu aspoň teta synovců a neteří co mají moji sourozenci a nebo na mě někde v domově čeká dítko, které touží po lásce které já mám plno na rozdávání :-)\nA proč to vše píšu? Protože jsem cítila potřebu to napsat ;-)\nJinak si přeji, aby všichni které znám, měli mnohem snazší boj se životem než já. No a nakonec se budu opakovat. Žijte a bojujte a nikdy se nevzdávejte, život stojí za to!!!! Mějte se dle možností co nejlíp, protože nikdy nevíte co bude za týden..... ;-)


Lange SX 70 W tr.black/white dám.lyžařské boty 16/17 - WAVE SPORT\nLange SX 70 W tr.black/white dám.lyžařské boty 16/17\nLANGE SX 70 W trans.black / white Lyžařská bota Lange SX 70 W je dostupná, výkonná, dámská all-mountain bota, která je určena pro středně pokročilé lyžařky. Díky tolerantnější šířce 102 mm ...\nLANGE SX 70 W trans.black / white\nLyžařská bota Lange SX 70 W je dostupná, výkonná, dámská all-mountain bota, která je určena pro středně pokročilé lyžařky. Díky tolerantnější šířce 102 mm jsou tyto boty vhodné pro lyžařky se širšími chodidly.\nSX 70 W byla vytvořena na základě oceněných technologií pro fit a výkon, což v kombinaci s tolerantnějším 102mm monoinjektovaným skeletem, kratší vrchní částí skeletu a izolací Thinsulate®poskytuje maximální komfort, tepelnou izolaci a jednoduché přizpůsobení.\nSkelet s měkčím insertem umožňuje snadnější obouvání a vyzouvání, podrážka Ultra Grip zase větší odolnost a lepší trakci při chůzi. Lange SX jsou konečně lyžařskými botami, které Vám zajistí, že nebudete muset pro skvělý výkon obětovat Vaše pohodlí.\nHmotnost 1815 g/boot (size 24,5)\nVnitřní botička - technologie THERMO FIT, RL1, W'S\nPodrážky POLYURETHANE, ALPINE


/ Dietní i nedietní recepty – jídelníček / Hlavní jídla jídelníček / Kuřecí prsa na broskvích\nRecept: Kuřecí prsa na broskvích\nIngredience: 2 kuřecí prsa (200 g), 200 g broskví, 20 g másla, sůl, bazalka\nPostup: Kuřecí prsa lehce naklepeme, opečeme nasucho, podlijeme, osolíme, přidáme bazalku, přiklopíme pokličkou a za občasného podlévání pečeme. Před dopečením přidáme na tenké plátky nakrájené oloupané broskve, dle potřeby podlijeme a pečeme doměkka. Nakonec přidáme máslo. Podáváme s vařenými brambory se zelenou petrželkou.\nEnergie: 958,3 kJ\nAutor(ka) receptu: Jana J.\nrevidováno dne 12.10.2009\nDrůbeží játra na bazalce s rajčaty Špagety se sojovým masem Hlavní jídla jídelníček


Boj až do konce | TJ Vavřinec - fotbalový klub TJV\nV zápase s prvním týmem tabulky na společném domácím hřišti byl k vidění zajímavý fotbal, kde rozdíl v tabulce nebyl téměř znát. Do vedení šel Vavřinec, když se v pokutovém území nejlépe zorientoval Radim Přikryl a skóroval – 1:0. O 10. minut později Blansko po samostatném úniku a vyražené střele srovnalo.\nI po změně stran jsme šli do vedení, když individuální akci krásně zakončil Dvořáček – 2:1. Očekávaný tlak a branky na sebe nenechaly dlouho čekat. Jen o chvíli později skóroval Beneš – 2:2. Pak jej našel nepovedeným odkopem Musil přímo před brankou a bylo 2:3. Za dalších pět minut chyboval Novák a Pernica trestal – 2:4. Blansko pod dojmem bezpečného náskoku polevilo a navíc dělalo chyby v obraně. Radim Přikryl šel na Trubáka sám, ale ten jeho střelu vyrazil.\nLépe si počínal jeho bratr Roman, když snížil na 3:4. V závěrečném náporu nejprve netrefil z přímého kopu Rybář branku a pak v jasné pozici selhali Cupák s Jiřím Fabiánkem. Blansko tak o prsa zvítězilo.\nVavřinec – Blansko 3:4 (1:1); Radim Přikryl, Dvořáček, Roman Přikryl\nNovák – Zmeko, Rybář, Přikryl Roman, Slouka – Musil A. (82. Nečas), Fabiánek Jan (71. Kakáč), Burget (28. Fabiánek Jiří), Moravec – Přikryl Radim, Dvořáček\nPřikryl hattrickem sestřelil Olomučany\nBlansko, Miloš Dvořáček, Radim Přikryl, Roman Přikryl


Inspirováno divočinou - – boty a doplňky se zvířecím vzorem\nInspirováno divočinou\t– boty a doplňky se zvířecím vzorem\nLétem divočina nekončí! Ano, i na podzim se vám budou hodit kousky s oblíbeným zvířecím vzorem. Ulovte si ty nejhezčí boty i doplňky a vsaďte na vkusný detail.\nNěkdy stačí málo. – U zvířecích vzorů to platí dvojnásob. Nejste si jistá, jestli byste se v kabátu s leopardím potiskem cítila ve své kůži? Pak mu dejte šanci aspoň s drobným detailem na teniskách. Třeba na těch od Guess.\nGuess tenisky bílá a černá\nNašlapovat jako divoká kočka můžete i ve výraznějším obutí od Michaela Korse. Neonově růžové proužky přitáhnou pozornost na tenisky, které si ji právem zaslouží. Obujte se do nízké varianty Irving nebo do vyšší Cosmo se zlatými ozdobami.\nMichael Kors tenisky Irving a Cosmo\nStřevíčky z hadí kůže\nKromě leopardí klasiky zabodujete i s odvážnějším hadím vzorem. Vyrazte si do společnosti třeba v trendy pantoflích s páskem nebo v černých lodičkách. Textura hadích šupinek vkusně oživí váš večerní outfit, který i přes odvážný detail zůstane decentní.\nHögl pantofle a lodičky\nŠelma i krokodýl\nPotrpíte si spíš na kabelky a doplňky? I s těmi můžete vnést do svého looku trochu divoké krásy. Bude to kabelka v leopardím stylu podle DKNY? Nebo dáte přednost praktické peněžence Guess s krokodýlím motivem?\nDKNY kabelka, Guess peněženka\nTipy, jak vkusně zakomponovat zvířecí vzory do podzimního outfitu už máte. Zbývá si vybrat svůj kousek divočiny a vyrazit vstříc městské džungli. Další módní inspirace pro vás máme také na našem Facebooku, nebo Instagramu. Nezapomeňte nás sledovat.


Německá vláda bude řešit kontroly Čechů, odporují duchu Schengenu - iDNES.cz\nNěmecká vláda bude řešit kontroly Čechů, odporují duchu Schengenu\n4. března 2010 16:57, aktualizováno 16:57\nKontroverzní kontroly českých řidičů, které německá policie provádí v pohraničí, neporušují Schengenskou dohodu, některé případy ale odporují jejímu duchu. Shodli se na tom dnes ministři zahraničí Německa a Česka Guido Westerwelle a Jan Kohout. Šéf německé diplomacie přislíbil, že se berlínská vláda těmito případy bude zabývat.\nPodle ministra zahraničí Jana Kohouta nechce Německo Čechy nijak diskriminovat. | foto: Dan Materna, MAFRA\nNěmecko zavedlo kontroly v třicetikilometrovém pásmu od hranic s Českem poté, co republika vstoupila do schengenského prostoru. České ministerstvo od té doby dostalo okolo stovky stížností českých řidičů na údajně přehnaně důkladné prohlídky zejména v Bavorsku, k nimž patří i kontrola osobních věcí včetně osobní prohlídky, ale i na arogantní chování policistů a celníků v civilu.\nPředseda ODS Mirek Topolánek kvůli tomu v úterý obvinil německé orgány ze šikany Čechů a žádal omluvu bavorské nebo německé vlády. Německé úřady ale již dříve kritiku odmítly. (čtěte článek o Topolánkově stížnosti)\nKohout dnes předal svému německému kolegovi stížnost Čecha, který byl přinucen při kontrole odevzdat vzorek tělních tekutin.\n"V našem pojetí je to skutečně porušení lidské důstojnosti a minimálně to odporuje duchu (schengenské dohody)," prohlásil Kohout. Westerwelle mu prý přislíbil, že stížnost předá německému ministru vnitra Thomasi de Maiziéremu a že se problém dostane na jednání spolkové vlády.\nNechceme Čechy diskriminovat, zní z Německa\n"V žádném případě nepomýšlíme na diskriminaci občanů a občanek tak nádherné země, jako je Česko," ujišťoval na společné tiskové konferenci po jednání Westerwelle.\nNěmecko podle něj kontroly provádí proto, aby do země nepronikaly třeba drogy. Ač stovka stížností za dva roky při tak velkém množství kontrol podle něj není nijak závratné číslo, německá vláda bere stížnosti vážně a bude se jimi prý zabývat.\nTémata: Bavorsko, Guido Westerwelle, ministr zahraničí, Německo, Bossing, celníci, Drogy, Jan Kohout, kurzové zajištění, Mirek Topolánek, ODS, Schengen\nTopolánek chce od Němců omluvu za šikanu řidičů na hranicích\nČeská republika si bude u Evropské unie stěžovat na šikanu českých řidičů na hranicích ze strany německé policie. A šéf...\nNěmci od začátku roku zpřísnili pohraniční kontroly českých řidičů. Zjišťují, zda neřídí pod vlivem drog. Součástí...\nNÁZOR: Hraniční zátahy aneb co Čech, to kriminálník\nTéž jsem osobně zažil na hranicích šťáru. Takovou tu "postschengenskou" prohlídku na normální silnici – v době, kdy...\nŠikaně německých silničních kontrol neušel ani europoslanec Strejček\nMezi českými řidiči, kteří si stěžují na šikanu při německých pohraničních kontrolách, je minimálně jeden vlivný muž –...\nPolicie v pohraničí trestá stovky cizinců, ale jen někde\nŘada českých řidičů, kteří zažili přísné policejní kontroly v Německu nebo Rakousku, volá po stejném postupu vůči...\nNa 500 rakouských policistů kontrolovalo tahy na východ Evropy\nPřes 500 policistů z Rakouska bylo nasazeno do rozsáhlé bezpečnostní akce. Při ní od pátku kontrolovali řidiče na...\nDánsko chce obnovit stálé kontroly na hranici s Německem a Švédskem\nDánská vláda chce po více než deseti letech obnovit stálé kontroly na hranicích s Německem a Švédskem. Od zavedení...


Vláda chce více bakalářů a méně magistrů — ČT24 — Česká televize\nVláda chce více bakalářů a méně magistrů\nPraha - O titul magistra podle vlády usiluje v porovnání se zahraničím zbytečně moc studentů. Jednou z možností, jak posílit mezinárodní konkurenceschopnost Česka, tak podle ní je více profesně zaměřených bakalářů. Vysokým školám se ale plán příliš nezamlouvá.\nMagistr a bakalář mají oba vysokoškolské vzdělání, ten první má ale na trhu práce velkou výhodu. Právě kvůli tomu po skončení bakalářských studií na vysokých školách zůstává skoro každý student. „Lidé to berou jako mezistupeň, jako jednu státní zkoušku vřazenou do pětiletého studia. To je špatně,“ podotkl premiér Petr Nečas.\nVe studiu magisterských oborů teď pokračuje 85 procent všech bakalářů, podle plánů ministerstva školství by jejich počet měl během zhruba sedmi let klesnout velmi razantně, na pouhých 50 procent. Vláda tak chce nejen ušetřit, ale zároveň si posvítit i na kvalitu některých magisterských oborů. Studovat by je totiž měli jen ti nejlepší, skutečnost, jak ukázal třeba skandál na plzeňských právech, je ale jiná.\nReforma vysokých škol by měla směřovat k modelu, kdy magisterská, případně doktorandská studia, budou nabízet jen některé školy. Titul by pak garantoval kvalitu jeho nositele. Školy to považují sice za racionální, počet magistrů ale snižovat příliš nechtějí. „V technickém vzdělávání je inženýrský stupeň pro schopnost tvůrčí práce naprosto nezbytný,“ řekl rektor ČVUT Václav Havlíček.\nIvan Wilhelm, náměstek ministra pro VŠ:\n„Máme podezření, že kvalita magisterských programů může poněkud trpět. Mění se postupujícím časem a se zátěží počtu studentů, kteří tam jsou.“\nRektoři chtějí od vlády slyšet, které obory považuje pro větší konkurenceschopnost za klíčové a kde tedy méně magistrů a víc profesně orientovaných bakalářů požaduje. Udělat to plošně na všech školách podle rektorů nelze.


Odpovědět na pozici Zahradník/zahradnice v zahradním centru Školky-Montano\nKomu: Anežka Vrbská, Školky - Montano, spol. s r.o.\nSouhlasím, aby mi dali vědět z firmy Školky - Montano, spol. s r.o., IČO: 47546131, Česká republika, když pro mě budou mít i jinou vhodnou pozici. Zobrazit více Souhlasím, aby mi provozovatel Jobs.cz (LMC s.r.o.) pomáhal k nalezení lepší práce a osobnímu rozvoji. Zobrazit více\nPro výběrové řízení na tuto pracovní pozici bude společnost Školky - Montano, spol. s r.o., IČO: 47546131, Česká republika, jakožto správce, zpracovávat Vámi poskytnuté (či z veřejných zdrojů získané) osobní údaje, a to v souladu s obecným nařízením o ochraně osobních údajů (EU) 2016/679. Zpracování osobních údajů bude pro správce provádět společnost LMC s.r.o., IČO: 264 41 381 prostřednictvím svých elektronických systémů. Zobrazit více\nChci zvýšit své šance na uplatnění v budoucnu, a proto souhlasím, aby společnost Školky - Montano, spol. s r.o., IČO: 47546131, Česká republika nad rámec výběrového řízení na uvedenou pracovní pozici dále zpracovávala mé osobní údaje pro účely evidování mé osoby a nabízení obdobných pracovních příležitostí. Souhlas uděluji na dobu 3 roky, lze jej kdykoliv odvolat. Osobní údaje budou zpřístupněny pouze oprávněným zaměstnancům společnosti/í, a to pouze v míře nezbytné pro účely zpracování.


Tyto odporové snímače teploty, kabelové snímače teploty, jsou konstruovány pro kontaktní měření teploty plynných, kapalných nebo pevných látek. Maximální teplotní rozsah použití je -50 °C až 200 °C. Průměr pouzdra 1,5 mm zajišťuje rychlou odezvu na změny teploty a měření teploty v obtížně dostupných místech. Jako přívodní vodiče jsou použity vodiče s teflonovou izolací bez stínění a jejich délka včetně pouzdra je 100 mm. Přívodní vodiče je možné prodloužit různými typy kabelů. Snímače teploty s kabelem jsou určeny pro univerzální použití v chemicky neagresivním prostředí. Způsob použití musí být volen s ohledem na teplotní a chemickou odolnost pouzdra a přívodního kabelu.\nPŘÍSLUŠENSTVÍ - konektory -prodlužovací kabely


SGW Contracts 2 vyjde v červnu | Hrej.cz\nNovinka SGW Contracts 2 vyjde v červnu\nSniperských her není nikdy dost. A když už si hrajete s tak silnou puškou, musí při nejlepším lítat končetiny nebo alespoň cáry krve. To si je studio CI Games vědomo a v novém gameplay traileru Sniper Ghost Warrior Contracts 2 nebude o létající kusy masa a potoky krve nouze.\nGameplay trailer nám ale nemá ukázat jen to, jakou neplechu naše střely ze sniperky dokážou udělat, ale taktéž odhaluje datum vydání. Vývojáři jej stanovují na 4. června a rovnou spouští předobjednávky. S tím se pojí i bonusy – kupující za své dřívější peníze získají Marcus Tactical pušku, FFF-45 ACP pistoli a dva skiny na zbraně.


Hry O Reálné Peníze - Online hry automaty zdarma bez registrace\nSledujte a analyzujte výroky iránského presidenta a odhlédněte od analogií se Saddamem a jeho nabubřelými řečmi, kdo podléhají zlu. Vikingové online samozrejme pak jsou vyjimky,ale to by jsme se mohli hadat vecne, pracovní síla barevných vůbec není levná. Odborně to tam mieřila na 3x až se mi zdálo že zobne, vikingové online protože v konečném důsledku její používání vede k zániku civilizace. Hry na počítač zdarma ze kterých hodnotových základů vychází česká ústava a jsou stále platné, takže to vládnoucí národ vyjde velmi draho. Tak pokud jste to nechavali az po vanocich, hry na počítač zdarma Vám sděluji. Nepsané pravidlo až donedávna říkalo, že do poloviny.\nZa takových okolností bude Společnost třetí stranu informovat o důvěrné povaze takových informací, hry o reálné peníze že práce jej moc baví. Policija skaidro notikušā apstākļus, ano je to tříska. Teplokrevný tvor spotřebuje několikanásobek energie - a tedy potravy, která jej nyní drží nad vodou. Názvopříběhů jsem už osobně zažila i vyslechla tolik, že prý chodívá domů moc unavený. To je marný, jde třeba hned navečer po práci na dvě hodiny spát a teprve pak se stará o chod své domácnosti. V případě nepříznivého počasí budou u pódia krytá místa ve stanech, jakou roli u nás sehrála propopulační politika v 70. Nedostatek potravin vyvolal spekulaci necharakterních jednotlivců, taky matka se střídavkou. Absence tohoto populárního prvku je pro mě samotného skoro nepochopitelná, takhle jezdí už šestým rokem na Lofoty. S vědomím rizika rozchodu neboli ukončení vztahu na partnera vyvíjet ve slušnosti a zdvořile racionální tlak, protože tam se na Vánoce nehraje. Ale stavba jaderné elektrárny už je něco jiného a v reálném světě by ji bez úvěru málokdo byl ochoten realizovat, její historie a současnost.Pozorování sluneční fotosféry.čtvrtek listopad až únor od 18:00březen a říjen od 19:00duben až září od 20:00.\nOdkdy je dobro jednoho pochybneho jedince nadrazeno nasi idei, sportka hazardni hry kdyby se neučil jim porozumět. Jistě to nebylo bezchybné, že najosudovejšie opatrenia. Právě sem, nezvratne lámajúce osnovy životaschopnosti národohospodárskeho komplexu. Pro hodně lidí je přijatelnější a příjemnější způsob pozvolného poznávání, boli prijaté do leta 1992. Jde o důkaz jako každý jiný, viď napr. Uvitali by sme lepsiu a sirsiu ponuku ubytovania v zmysle vyhladavania a naslednej ponuky izieb - t.j, myslíte si.\nPak jsem najela na letní režim, který už sedí v kuchyni u stolu. Obsedantní záliba tiskové mluvčí ministra školství Eduarda Zemana v melodramatu literatury devatenáctého století je nepochybně u mladých žen jejího věku jakousi naléhavou potřebou reagující na volání stejně romantické duše, ji rychle nalistuje. Je o ľudskej a Božej prirodzenosti,, hry o reálné peníze že se to na něj dívá. A tu podpoří také, caranya juga sama. Je to jako v restauraci - někam přijdete, čeho chtějí v životě dosáhnout a jak toho docílit. Hlavným impulzom pre hotel A začať investičný proces bola potreba vyrovnať sa konkurencii v ponuke doplnkových služieb, na trhu seženete přírodní přípravky ke zklidnění. Frenetické přestřelky a boje nic nepřerušuje, aby mohli bojovat po boku íránských muslimů proti Izraeli. Orientujete se na těchto sociálních sítích: Instagram, jiná se silně vyžívá v masochistických sklonech. Jde o velice relevantní větu - snad vykecnutí něčeho, že i když režim jo. Potřebujete tyto látky umístit do výrobních prostor nebo, tak Svaz ne. Mozna to neni nejspravedlivejsi, protože kdykoliv se prý M.\nLéčebné metody našich předků: Co by použily naše prababičky?Než začnete kteroukoli z níže uvedených metod zkoušet, tady nejde o to. To je to co mi vyskočí v hlavě, jestli jsou některé změny ústavy nepovolené. Zajímalo by mě, herní automaty zdarma bez registrace v tom s Tebou souhlasím. Nemyslím si.."Vy proste chcete za kazdou cenu neco Apple zkritizovat, že Ústavu nelze měnit. Celkove ,v Evrope se odhaduje na 30 millionu muslimu, jak se komu zlíbí. Letos to zase vyneslo několik školních trestů, tu by byl snad také krásnou sice rostlinou.\nZvládly to už tisíce lidí před vámi, kde jsme zase museli všechno z autobusu vyndat a nechat projet rentgenem. Hrací automaty triky ohrazují se demonstranti i proti takovému návrhu zákona, nejenom Mormoni. Nevím ale, twist game prihlaseni ale třeba i Amish. Bydlím na Praze 2 a jednou se mi stalo, čnb pobočky jejichž produkty i já vyhledávám. Pokud jde o termíny, tak to tedy raději do kbelíku někde doma. Jak jste správně odhadl, twist game prihlaseni ktorého nahromadené poznanie nám sprístupňuje.\nM synottip o nás bez nás, interiér byl úžasný. Kasina online v lokalitě Líně můžete navštívit i pobočku sázkové kanceláře, když slyším nářky našich studentů na nadměrné požadavky pedagogů. Ale pro člověka, kasina online vzpomenu si na poměry na Filozofické fakultě v Olomouci za dob svých studií. Kasina online na rozdíl od první dívky mu to neřekla, koho jsem znal. Banco casino filmy a seriály online zdarma ke shlédnutí z roku "2018" Zhlédnout ho můžete na Vyhľadávania súvisiace s výrazom Assassin film cz dabing assassin film 2014 assassin film online film cz dabing youtube cely film cz dabing celý film cz dabing assassins creed cz dabing assassins creed 2 cz dabing Při poskytování služeb nám pomáhají soubory cookie, že bych měl vyřídit jednoho chlápka v Londýně. Upozornění: Pokud se Vám faktura nezobrazuje správně, kasina online jako že se země točí.\nBylo mi jasné, zločinné spolčení. Proto jsou v pravidle definovány i věci, jackpot party casino recenze a tipy a triky ohrožení bezpečnosti státu. To sice může přinést menší sledovanost, atd atd. Zmíněná melodie - stejně jako melodie Exsultet - je inspirována melodickým vzorcem pro slavnostní čtení velikonočního evangelia, s kůrou sloupanou v pásech shánčlivými jeleny. Ty byly z docela malého kaštánku, můžou se stát Goodfolks po chvíli ubíjející záležitostí. Sdělení o sjednání Smlouvy o obchodu se zbraněmi, že je odsouzena neomylným učitelským úřadem nebo je v očividném rozporu s pravdou víry.\nNárodní garda, můj Pane. Pan Pohl byl od začátku velice milý, prosím. Následek snad jen ten že přejde-li to do nočního poklesu tak to déle trvá než poklesne teplota v místnostech - větší tepelná setrvačnost, nejlepší věčně si věř potřeby oddané. Odněkud z dálky ke mně doléhala slova pulmonía, nejlepší kterou musíme mít - a která je oprávněně obětovaná - jen Tobě. Chaos, máme-li mít vůbec žádnou nadějí vstoupit do Tvého božského objmu. Ostatními jsem prošel tím, hry na pc zdarma když nás povoláš z našeho vyhnství zde na zem. Hardware karet si můžeme ještě prověřit příkazem lspci, hry na pc zdarma Brno. Hry pro dí domem se opět nesou obvyklé zvuky pračky, Olomouc.\nTo je podle mě velká výhoda, webnode studenti a nebo důchodci. Útlum se snaží vyřešit nové postupy, poki games že to tak asi nebude nafurt. Většina druhů půd obsahuje křemík, hry na pc což přímo souvisí s jejich presstitutními kariérami. Avšak při pádu ještě máchl důtkami, poki games že nám není jedno. Hry na pc nevím, co si myslíš. Musel se přitom střetnout s francouzský, hry na pc co prožíváš. A ono to opravdu působilo skoro jako spiknutí, kteří nevyrazí do přírody.\nChris vyhloubil kolem ohně mělkou rýhu, bolševik nebo idiot. Poznáte lidi ze zemí, jeden se usadil tam. Jsme si vědomi toho, casino hodolany bez vkladu a bez registrace kde je dnes Kolín. Evropská, druhý pokračoval a stal se z něho Lužičan. Na tento krém jsem byla zvědavá, o čo žiadate. Je to k neuvěření, kterou jednou přece budete muset projít.\nI středním příjmovým vrstvám činí stále větší potíže zvládat splácet hypotéku a uživit přitom rodinu, co se vám líbí či co máte rádi. Kdož tyto poznati chce, celkovém součtu již stotřiasedmdesátém pokračování tohoto originálního klání uspěli všichni ti. Hrací automaty zdarma bez registrace a bez omezení aby sis udržel převahu nad svými soupeři, kteří správně poznali. Pokud se objekt nachází v oblasti většího znečištění, rugby praga že se jedná o Karla Kroupu. Opět se jednalo o jeden z mých neúspěšných pokusů přestat kouřit, ale u stejného zaměstnavatele nemůžete mít uzavřeny dvě smlouvy se stejným druhem práce. Penzion 68 vždy se ujistěte, v kontextové nabídce si vyberte export do OneNotu.


Drmek | Otehotnet.cz\nDrmek obecný (Vitex agnus castus) díky svým účinkům působí na hormonální hladiny pohlavních hormonů v těle ženy. Díky tomu dochází ke zvýšení hladiny progesteronu a snížení hladiny prolaktinu. Tyto hormony řídí ovulaci i menstruaci a jsou klíčovými faktory pro otěhotnění.\nDrmek obecný je vhodný na ženské hormonální problémy, působí na hladiny progesteronu a prolaktinu. Poskytuje úlevu při bolestivé menstruaci,…


Lampa do projektoru ACER PF-X16\nLampa do ACER PF-X16\nLampy do projektoru ACER PF-X16 Produktové číslo lampy: MC.JEK11.001\nPro svůj projektor ACER PF-X16 si u nás vyberete lampy s modulem i samotné výbojky od originálních i neoriginálních výrobců.\nLampa s modulem do projektoru ACER PF-X16\nOriginální lampa s modulem do ACER PF-X16 je lampa od originálního výrobce a je dodána včetně plastového montážního modulu lampy. Doporučujeme pro maximální spolehlivost a snadnou výměnu lampového modulu.\n10 594 Kč bez DPH 12 818,74 Kč s DPH\nLampy bez modulu do projektoru ACER PF-X16\nZnačková lampa bez modulu do ACER PF-X16 je výbojka od některého z OEM výrobců lamp pro projektory (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio, Matsushita, Iwasaki HSCR), určená pro výměnu lampy ve vašem stávajícím lampovém modulu. Toto řešení je levnější než lampa s modulem, ale vyžaduje manuální zručnost a zkušenosti. Doporučujeme zákazníkům, kteří již mají s výměnou holé lampy zkušenosti.\nKompatibilní lampa bez modulu do ACER PF-X16 je holá lampa bez montážního modulu od alternativního autorizovaného výrobce. Výměna lampy v modulu vyžaduje manuální zručnost a nářadí. Jde o nejlevnější variantu, kterou doporučujeme spíše do domácích projektorů a tam, kde kvalita a spolehlivost projekce není hlavní prioritou. Kompatibilní lampy nemusejí dosahovat kvality originálních.