Ford Focus 2002 1.6 16V 202785km Combi - prodej | AAA AUTO auto bazarMáme otevřeno i po setmění. Všechny naše pobočky jsou plně osvětleny. Vyberte si nejbližší pobočku.×Moje AAA Česky Slovensky\nPůjčku s nízkou splátkou jsme již domluvili za vás.Ford Focus 20021.6 16V, Po STK, Tažné, Klima, ServoCena:\n41 000 Kčvýhodné splátky měsíčně od 289 KčNezávazná rezervace vozus garantovaným bonusemRok uvedení do provozu 2002Tachometr 202 785202 tis. km*Motor 1.6 16V,\n05/2018, Po prvním majiteliNízké splátky jsme již domluvili za vás\nFinancování na vůz 7 dní v týdnu◄►Ford Focus 20021.6 16V,202 785 km*, Po STK, Tažné, Klima, ServoCena:\n41 000 KčNezávazná rezervace vozus garantovaným bonusemPřidat do garážeOdebrat z garážePřidat k porovnáníOdebrat z porovnáníSdíletSdílet tento vůzStiskněte Ctrl+C pro vložení do schránkyAkceO vozeRecenzeFinancování InteriérAutorádio, Centrál, El. okna, Klimatizace, Servo, Tónovaná skla, Vyhřívané čelní sklo, Vyhřívané sedačky, ExteriérEl. zrcátka, Mlhovky, Střešní nosiče, BezpečnostABS, Airbag, ExtraTažné zařízení, Hlavní parametryRok uvedení do provozu 2002Tachometr 202 785202 tis. km*Motor 1.6 16V,\nPřevodovka 5 stupňůKaroserie Combi, 5 místPalivo BenzínBarva šedá metalízaPřednosti vozuProstorné rodinné kombi se silným a spolehlivým motorem, bohatá výbava, platné EKO i STK. Recenze Ford Focus (1998–2005)Celkové hodnoceníVýbavaPraktičnostDesignBezpečnostSpotřebaKomfortJízdní vlastnostiProvozní nákladyProč koupitSpolehlivost, Výborné jízdní vlastnosti, Široká nabídka verzí, Povedený design, Prostorný interiérÚvodemPrvní generace Fordu Focus uvedená v roce 1998 způsobila malý poprask. Auto totiž jako první z nabídky automobilky přineslo zcela nový designový směr New Edge Design s ostře řezanými rysy a spoustou rovných ploch. Tento vzhled byl v ostrém kontrastu s kulatým vzezřením Fordu Escort, tedy modelu, jehož se stal Focus nástupcem. Design okamžitě zaujal odbornou i laickou veřejnost, a když se k tomu přidaly naprosto špičkové jízdní vlastnosti a další kvality vozu, byla výsledkem mnohá ocenění, včetně vítězství v anketě Evropské auto roku 1999. První Focus byl tak povedený, že v podstatě převzal žezlo etalonu v nižší střední třídě, a o tento titul tak připravil doposud kralující Volkswagen Golf. Z dlouhodobého hlediska navíc vůz vyniká výbornou spolehlivostí, takže je dnes vyhledávaným ojetým vozem. Z počátku se Ford Focus prodával jako hatchback, od roku 1999 pak v nabídce přibylo i combi a také velice elegantní sedan. Špičkové jízdní vlastnosti, dané víceprvkovou zadní nápravou a pečlivým naladěním podvozku, si vyloženě říkaly o sportovní verze, ty však přišly až se sklonkem života první generace. Nejprve se v roce 2002 objevila verze ST s dvoulitrem 127 kW a o rok později ještě přeplňovaná raketa Focus RS s výkonem 158 kW. Krom těchto dvou vzácnějších motorizací je na výběr celá řada běžnějších motorů. Mezi nimi je skutečnou perlou zážehový čtyřválec 1,6 litru o výkonu 74 kW. Ten totiž proslul dlouhověkostí, a pokud už se na něm něco kvůli vysokému věku i nájezdu pokazí, je snadno opravitelný. Navíc má příznivou spotřebu a Focusu propůjčuje také vcelku solidní dynamiku. Vzhledem k těmto vlastnostem je mezi ojetými vozy tato varianta zdaleka nejvyhledávanější. Ostatní motory pak budí menší zájem zákazníků. Základní 1,4 55 kW je relativně slabá a uspokojí jen nenáročnou klientelu, osmnáctistovka 85 kW a dvoulitr 96 kW mají zase trochu vyšší spotřebu a nepůsobí živěji než šestnáctistovka. U turbodieselů jsou lákavější volbou motory TDCI (74 a 85 kW) se vstřikováním common-rail, které se objevily po modernizaci v roce 2001. Do té doby se dodávaly konstrukčně starší a méně kultivované agregáty 1,8 TDDi.Pokračovat ve čteníVýbavaJestli se věk na Fordu Focus nějak opravdu projevuje, tak je to na jeho výbavě. Ta je v podstatě z dnešního hlediska na velmi základní úrovni, nicméně sehnat vůz v provedení s klimatizací a elektrickým stahováním oken potíž není. Další luxusnější prvky už ovšem příliš obvyklé nejsou.DesignDesign první generace Fordu Focus byl na svou dobu opravdu revoluční, jeho přednosti se však ukazují dodnes. Ani 15 let staré auto totiž dnes rozhodně nevypadá vůbec zastarale. Výjimkou je jenom palubní deska, jejíž divočejší tvary dnes působí trochu nepatřičně.SpotřebaMotorizace ve Fordu Focus první generace mají jednu velkou hvězdu. Tou je benzinová šestnáctistovka, která je spřažena s dlouhými převody, a tudíž je i při cestování po dálnici příjemně úsporná. Ostatní motory už tak lákavé nejsou, zážehové 1,8 a 2,0 litru navíc nepřinášejí ani výrazně vylepšenou dynamiku, zato spotřeba u nich roste. Ze vznětových motorů jsou úspornější a lepší volbou motory TDCI montované od roku 2001.Jízdní vlastnostiV době svého uvedení na trh neměl Ford Focus z hlediska jízdních vlastností konkurenci. Víceprvková zadní náprava přinesla vysokou stabilitu a jistotu i v rychle projížděných zatáčkách, celkově se podařilo eliminovat nedotáčivost. Přesné a docela komunikativní je i řízení. Vynikající jízdní vlastnosti jsou jednou z výrazných předností Focusu, kterou nejlépe prokážou ostré verze ST a RS.BezpečnostKromě propracovaného designu a podvozku se může první Focus chlubit i vcelku dobrou úrovní bezpečnosti. Může za to především pevná konstrukce kabiny, díky které vůz získal v nárazových testech Euro NCAP v roce 1999 tehdy velmi nadprůměrné čtyři hvězdičky. Z dnešního hlediska ovšem vůz přece jenom trochu pokulhává, tehdy standardní dvojice airbagů je dnes jen nutným minimem.PraktičnostInteriér Fordu Focus může působit trochu nezvyklým dojmem především kvůli tvarování palubní desky, nic to ovšem nemění na jeho velmi dobré prostornosti a nabídce pohodlí. Posádka se uvnitř netísní a zavazadlový prostor pojme nadprůměrných 350 litrů nákladu. A to jsou tu ještě verze sedan a combi, do kterých lze naložit až 490 nebo 520 litrů.KomfortŠpičkové jízdní vlastnosti Focusu nijak neomezují jeho komfort, i to je jedna z předností vozu. Pohodlná sedadla hezky doplňují prostorný interiér, jenom celková výbava může být vzhledem k věku vozu na dnešní poměry základní.Provozní nákladyPokud si vyberete Focus se správným motorem (1,6 16V), odmění se vám vůz příznivou spotřebou paliva. Celkově pak příjemně překvapí vysoká spolehlivost vozu. Servisní úkony i náhradní díly jsou také vcelku levnou záležitostí, nad jejichž příznivou cenou se může divit i našinec zvyklý na přijatelné sazby u vozů české produkce.Názor odborníkaZ první generace Focusu se pomalu stává diskontní zboží. Přitom v roce 1998 budil obdiv nejen jeho design, ale především bezkonkurenční jízdní vlastnosti. Na trhu ojetin dnes už o zájem většiny kupujících bojuje spíše druhá generace uvedená v roce 2005 a ceny původního Focusu prudce klesají. První ročníky obvykle mění majitele za velmi lákavé částky a i exempláře z konce výroby se zpravidla vejdou do rozpočtu většiny zájemců o ojetinu. Nejoblíbenější motorizací je benzinová šestnáctistovka, která solidně jede a nejsou s ní žádné zásadní problémy. Za diesel požadují prodávající v průměru o 15 až 20 tisíc vyšší ceny, přitom je ale potřeba si uvědomit, že více než desetiletá naftová ojetina toho má obvykle hodně za sebou. Naftové kombíky většinou sloužily jako služební auta a případná cifra 120 tisíc kilometrů na jejich tachometru svítí už minimálně podruhé. Starší motory TDDi mívají často problémy se vstřikovacím čerpadlem a s tzv. EGR ventilem, novější TDCi zase mohou potrápit opotřebenými vstřikovači common-railu. Mnoho vozů je napadeno korozí, zejména pokud v minulosti prodělaly karambol. Focus je však v dané cenové relaci bezesporu výbornou volbou, potěší i relativně levnými náhradními díly.SkrýtChci více informací o vozePotřebujete informace? Volejte800 110 8007 dní v týdnu od 8:00 do 21:00on-line 41 operátorů\nFord Focus 20021.6 16V,\n202 785 km, Po STK, Tažné, Klima, ServoCena:


Nejprve zaútočil stafordšírský teriér, pak šel ženě po krku jeho pán - iDNES.cz\n23. dubna 2012 17:20, aktualizováno 17:20\nStafodšírský teriér se pustil v Českých Budějovicích do potyčky s křížencem, který proti němu neměl šanci. (Ilustrační foto) | foto: HYNEK GLOS, MF DNES\nNa místo incidentu přijela hlídka psovodů městských strážníků. Žena jim pak vyprávěla, že při venčení napadl jejího psa (křížence) jiný, který ho kousl do hrudníku a břicha. Když ho odváděla pokousaného domů, doběhl ji u křižovatky majitel útočícího zvířete.\nMenší podsaditý až zavalitý pes. Vyzařuje z něho síla a výkonnost. Výška v kohoutku je 43 až 48 cm. Je to pes vhodný i k dětem i do bytu. Je to typický ochranitel a obranář. Potřebuje ale pevné vedení.\n"Chytil ženu zezadu za bundu, otočil ji obličejem k sobě a rukou jí silně sevřel hrdlo. Během rdoušení měl ženě sprostě nadávat a vyhrožovat jí, že zabije nejen ji, ale i jejího psa, pokud ho i příště nechá jít na volno," citoval majitelku psa mluvčí českobudějovických strážníků Václav Sup.\nŽena násilníka poznala. Řekla, že stafordšírský teriér neútočil poprvé. Strážníci majitele psa po chvíli našli a ten jim nabídl jinou verzi příběhu. "Muž na svoji obranu uvedl, že cizí pes vběhl na jeho pozemek," doplnil Václav Sup.\nK rozrušené ženě s viditelnými pohmožděninami na krku přivolali strážníci nejdříve zdravotníky a poté i hlídku policie. "Celá se klepala. Případ teď došetřuje policie," uzavřel Sup. Napadeného psa nechala žena ošetřit veterinářem.\nTémata: Břicho, drama, Hrudník, Jihočeský kraj, Napadení, NATO


Jak slézá nehet? | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Jak slézá nehet?Od: clayman® Datum: 17.12.14 22:29 odpovědí: 6 změna: 18.12.14 08:52\nDobrý den, Asi před měsícem a půl mi něco spadlo na palec u nohy, ostatně jako už několikrát. Tentokrát asi víc. Objevila se borůvka. Neřešil jsem. Po důkladném vykoupani jsem zjistil že se mi z pod nehtu vyplavuje zaschnuta krev. Načež jsem zjistil že mi nehet drží jen v lůžku. Po přečtení několika diskuzí jsem přišel k závěru, že to mám takto nechat a těšit se na nový nehet. Moje nejistota je, co je mezi tím? Jednoho krásného dne mi nehet odpadne a objeví se "zarodek" nového?Nepředpokládám že mrtvý nehet doroste novým nebo...? Díky za vaše neblahé zkušenosti.\nOd: amper®Datum: 17.12.14 22:40odpovědětJednoho krásného dne ten silný starý nehet, co dosloužil, odpadne. Možná zůstane kousek viset v lůžku a bude nutno ho setřihnout, ten pahýl může překážet, ale v nejhorším se to přelepí, aby se nepletl do ponožky. To, co vyroste odspodu je nejdřív takovej "půlnehet". Tenčí, kratší, pokroucenej, může se třepit. No a až ten odroste bude to zase ten pěknej tlustej nehet. Snad. Někomu už roste pokroucenej nafurt. Ale to by musela bejt pořádná pumelice. Mně se to vždycky srovnalo...Ohodnoceno: 4x Od: pohanka®Datum: 17.12.14 22:44odpovědětPokud Vám v práci stále něco padá na nohy, měl byste nafasovat a nosit pevné, pracovní boty, které mají zesílenou špičku. Protože až Vám něco spadne zase na nohu a palec a nehet je takto nemocen, tak může narůst deformovaný nehet, o bolesti nechráněného prstu nehtem - obnaženého lůžka nemluvě.Pozor na plíseň, než naroste nový nehet, tak mezi starým odchlípnutým a lůžkem se může dobře dařit plísni. Stříkejte Clotrimazolem, ale nejlepší by bylo ukázat palec lékaři.Ohodnoceno: 0x Od: figurek®Datum: 18.12.14 07:52odpovědětjj, že to ale vypadá nádherně, když vám upadává nehet. Nejdříve zmodrá, pak zčerná, přitom stále ještě jakš takš drží, pak se začne odlepovat a viklat, až za nějaký ten týden upadne definitivně. Prostě paráda.Ale nemusíte panikařit, už vám roste nový.Ohodnoceno: 1x Od: clayman®Datum: 18.12.14 08:42odpovědětpěknej hnus, snažím se na to nemyslet, ale samozřejmě na to myslím celý den. Lepší to nezjistit než to upadne... ale zase te šok jestli není člověk malomocnej, když mu padají části doplněno 13.01.15 08:29: tak už upadlo... do půlky už je nehet nový, tak snad už vydrží Skočit na otázku\nOd: kutululuDatum: 18.12.14 08:50odpovědětMě tedy nic nespadlo na nehet, ale také se mi stalo, že jsem o něj přišla. Měla jsem totiž zánět nehtového lůžka a zničeho nic mi prostě přestal nehet na palci u nohy růst. Asi půl roku trvalo než mi sám ten nehet umřel a odpadnul, byla jsem zděšená, že už mi nikdy nenaroste, ale hned po tom, co odpadnul starý mi začal růst nový, ale než dorostl do původního stavu, tak to také trvalo nějaký ten půlrok. Samozřejmě už není tak hezký jako býval, mám na něm vlnky a má nahnědlou barvu, ale jsem ráda, že alespoň něco. Takže se nebojte, Vám nehet roste pořád Ohodnoceno: 2x Od: ria®Datum: 18.12.14 08:52odpovědětDobrý den, taky se mi to přihodilo, může to trvat klidně půl roku, než se starý odloupne, naštěstí je pod ním už kousek nového, takže by nic bolet nemělo, jen ten pocit je strašnej . Skočit na otázku\nDohoda o vypořádání společného jmění manželů, vzorNápověda ke hře PixWords - obrázkyDen otců - datumDodatek dohodě, vzorLití olova na VánoceNávrh na rozvod manželství, vzorRozvodové papíry, vzorProč se slaví VelikonocePředvolba na SlovenskoDohoda o úpravě poměrů, vzorPoslední otázky Poradny společnost


Lidya - Shoptet Doplňky\nKrátkodobé provozní financování pro firmy a podnikatele v ČR\nRychlý, snadný a bezpečný způsob financování provozního kapitálu\nVše vyřešíte on-line na pár kliknutí, pouze na základě výpisů z vašeho bankovního účtu\nBez zástavy a složitého papírování můžete do 24 hodin získat bezúčelové finanční prostředky\nJasné podmínky a transparentní cena\nSpolečnost Lidya přináší na český trh rychlý, snadný a bezpečný způsob financování krátkodobého provozního kapitálu. Reprezentuje novou fintech platformu služeb pro zlepšení financování firem a živnostníků. Umožňuje jim online a bez zástavy získávat do 24 hodin bezúčelové finanční prostředky.\nLidya poskytuje svým klientům rychlý, snadný a bezpečný způsob financování provozního kapitálu. Pro váš e-shop můžete online a bez zástavy už do 24 hodin získat dodatečné finanční prostředky, a to pouze na základě výpisů z vašeho bankovního účtu. Na co získaný kapitál použijete, je pouze na vás - úvěry jsou poskytovány jako bezúčelové.\nLidya nepožaduje žádné finanční výkazy nebo složité business plány, výši úvěru určí pouze na základě analýzy historie transakcí na firemním účtu. Pro vytvoření nezávazné nabídky stačí pouze 3 poslední výpisy z vašeho firemního/podnikatelského účtu.\nOBJEM ÚVĚRU: od 50.000 do 10.000.000 (+) Kč\nCENA PRODUKTU: 2 - 3,8 % p.m. dle rizikovosti klienta a objemu úvěru\nTRVÁNÍ ÚVĚRU: 30 nebo 60 dní (4 nebo 8 týdenní splátky\nMOŽNOST PŘEDČASNÉHO SPLACENÍ ZDARMA: Ano\nGARANCE: bez zástavy, bez ručitele, bez garanta, bez směnky\nProtože Lidya jednoduše pomůže vašemu e-shopu růst. Získaný úvěr můžete využít například na:\nNákup zásob pro váš obchod\nPokrytí nesplacených faktur či mzdových nákladů\nJe to pouze na vás. Lidya se jen postará, abyste úvěr získali v co nejkratší době a bez zbytečných průtahů. Nabídku zdarma můžete získat již během několika hodin.\nLidya poskytuje provozní financování pro všechny druhy e-shopů, bez ohledu na druh sortimentu a velikost, a pomáhá jim tak růst. Jediným kritériem je dosažení obratu nad 400.000 Kč měsíčně. Pro nabídku si stačí jen jednoduše nainstalovat doplněk Lidya a jedním kliknutím poptat provozní financování.\nPŘÍJEMCE: právnické osoby nebo podnikatelé registrovaní v ČR\nVÝŠE OBRATU: alespoň 400.000 Kč měsíčně\nKREDITNÍ ANALÝZA KLIENTA: na základě obratů na bankovním účtu firmy za poslední 3 měsíce\nZapočítávají se veškeré obraty na bankovním účtu bez ohledu na to, zda pocházejí z e-shopu či nikoliv.\nNezabere vám to více jak minutu vašeho času!\nZdarma si aktivujte doplněk Lidya - v detailu doplňku kliknete na tlačítko Objednat doplněk a nainstalujete\nPřes tlačítko poptávky si vytvoříte jednoduchou registraci pomocí kontaktního formuláře\nO zbytek už se postará Lidya - nejpozději do dalšího pracovního dne vás budou kontaktovat specialisté Lidya a doladí s vámi vše potřebné\nJednoduše, rychle, efektivně – tak funguje Lidya!\n+420 778 955 884\nZa nás mohu říci, že jsme spokojeni. Podmínky jasně dány a podle toho vše i funguje.\nAdministrator, trikafe.cz, 25.01.2022, 13:06\nJedná se o podvod, tzv. SCAM, sloužící k neoprávněnému sběru dat a informací o vašem e-shopu. Společnost provozující doplněk z vaší firmy pod záminkou sestavení nabídky úvěru vyláká informace, ale žádnou nabídku vám následně nezašle. Informace v popisku doplňku jsou nepravdivé, tudíž lživé. "Pro váš e-shop můžete online a bez zástavy už do 24 hodin získat dodatečné finanční prostředky, a to pouze na základě výpisů z vašeho bankovního účtu." Nepravdivá informace, online probíhá pouze spuštění doplňku, následně komunikaci přebírá externí callcentrum. "Lidya nepožaduje žádné finanční výkazy nebo složité business plány, výši úvěru určí pouze na základě analýzy historie transakcí na firemním účtu. Pro vytvoření nezávazné nabídky stačí pouze 3 poslední výpisy z vašeho firemního/podnikatelského účtu." Nepravdivá informace, po zaslání bankovních výpisů jsou vyžadovány další informace ekonomického charakteru o fungování vaší firmy, dle pracovnice call centra je nicméně předem jasné, že k žádnému poskytnutí úvěru ani nemá dojít.\nRobert Fresh, cerstvyboby.cz, 31.10.2021, 11:45\nDobrý den, děkujeme za Vaši zpětnou vazbu. Chceme Vás ujistit, že data vyhodnocujeme pouze se souhlasem žadatele. Veškerou komunikaci se zájemci o naše financování zabezpečují naši interní zaměstnanci, externí call centra nevyužíváme. Nabídky financování zpracováváme pouze na základě 3 posledních výpisů z firemního účtu. Nabídku financování nepředložíme žadatelům, kteří nesplní naše interní kritéria. Jedním z nich je například požadavek minimálních měsíčních příjmů firmy, a to ve výši 400 tisíc Kč, jak zcela otevřeně uvádíme v popisu našeho doplňku. U některých firem pro finální posouzení úvěrové žádosti můžeme požádat o doplňující informace. Našim cílem je minimalizovat případy nesplácených úvěrů, abychom ochránili sebe, ale i žadatele o financování. Poměr mezi žádostmi o financování a poskytnutými úvěry se u nás dlouhodobě pohybuje nad 60%, což považujeme za velmi nadstandardní číslo. Máte-li zájem o další informace, kontaktujte mě na tel. 721826905. S pozdravem Vlastimil Němeček Lidya Czech Republic Investment Associate\nVývojář doplňku Lidya, 01.11.2021, 16:25\nRychlost přiměřená, avšak nabídka i způsob prezentace velmi špatná. Výše úvěru: 120 000,00 Kč Celková Vámi splacená suma: 124 670,00 Kč Týdenní splátka: 31 167,50 Kč (celkem zaplatíte 4 splátky) Délka úvěru: 30 dní Úrok je prý 2,5% p.m. ... no, spočtěte si sami (měsíční úroková sazba 4,57 % p.m.)... pak že tam prý je ještě administrativní poplatek původně 1%, nakonec teda 1,3%... A kdyby někoho zajímalo RPSN, tak 121,92 %. Zkuste porovnat třeba i s Provident - tam teď můžete být klidně na RPSN 10,05 %.\nMartin Kýjonka, capi-cap.cz, 21.10.2021, 14:59\nVážený pane Kýjonko, děkujeme Vám za Vaši zpětnou vazbu. Poskytnutý úrok je počítán následujícím způsobem: Konkrétně u Vašeho případu je měsíční úroková sazba 4 670 Kč. Tedy při úvěru 120 000 Kč je měsíční výše úroků v procentech 3,89 %. To je celková měsíční sazba, kterou od nás jako náš zákazník obdržíte. Žádné další poplatky si neúčtujeme. Zakládáme si na maximální transparentnosti, proto v nabídce uvádíme vždy přesné vyčíslení přeplatku a taktéž týdenních splátek. Máte-li zájem o další informace, kontaktujte mě na tel. 721826905. S pozdravem, Vlastimil Němeček Lidya Czech Republic Investment Associate.\nVývojář doplňku Lidya, 09.11.2021, 14:50


Dropshipping spolupráce / komisní prodej brýlí\nNaše webové stránky využívají cookies. Používáním našich stránek souhlasíte s ukládáním souborů cookie na vašem počítači / zařízení.\nOranžové sluneční brýle\nŽluté sluneční brýle\nROZDĚLENÍ DLE SKEL\nTmavě černá skla\nROZDĚLENÍ DLE OBROUČEK\nPánské světle hnědé sluneční brýle Biohazard BZ115e\nKomisní prodej brýlí\nProvozujete kamennou prodejnu a chtěli byste do svého sortimentu zahrnout sluneční brýle prodávané v internetovém obchodě Stylovebryle.cz? Nabízíme sluneční brýle do komisního prodeje včetně vybavení jako je stojan na brýle. V případě zájmu vyplňtě prosím níže uvedený formulář a my Vás budeme kontaktovat o možnosti spolupráce.\nV případě že vlastníte internetový obchod a rádi byste rozšířili svůj sortiment o stylové sluneční brýle, neváhejte vyplnit níže uvedený formulář a my Vá budeme kontaktovat ohledně detailů spolupráce.\nDotazník ohledně spolupráce\nO jaký typ spolupráce máte zájem?: * Komisní prodejDropshippingový prodej\nNa Vyhlídce 564/26


Jak vybrat garnýže? – Váš-nábytek.cz\nJak vybrat garnýže?\n6.2.2015 vas-nabytek Bydlení\nGarnýže patří mezi základní prvky interiéru, a to jak panelákového bytu, moderního domku, chalupy nebo srubu. Tvoří designové uspořádání nad každým oknem, čímž se stává důležitým prvkem, který tvoří ucelený design. V jedné místnosti s určitým stylem by se nemělo používat více barevných variant. Narušila by se tím estetičnost a celková celistvost místnosti. Vše ale v konečném součtu závisí na těch, kteří v domě bydlí.\nGarnýže jsou velmi důležitou součástí interiéru, je třeba dbát na správnou barevnost, provedení a materiál, vzhled, velikost i tvar koncovky. Nejdříve je dobré vybrat materiál, který Vám nejvíce vyhovuje. Pomoci Vám může fakt, že do moderních domácností se hodí kovové garnýže, které se prodávají v provedení nerez, starožitné zlaté nebo starožitné mědi, niklu, mosazi, stříbrně matné nebo antické zlaté. Do domácností, ve kterých převládá dřevěný interiér, se hodí spíše dřevěné garnýže, které se vyrábějí opět v imitaci buku, dubu, třešně i dalších.\nFaktorem, který může rozhodovat o koupi, je cena. Jde o subjektivní záležitost. Pro každého je cena různě přijatelná. Někdo je schopen utratit za garnýže tisícové položky a mít kvalitní výrobek a dívat se na něj několik let, jiní zase dají přednost ceně nižší. Vše závisí ale na finančních možnostech jednotlivých domácností.\nInstalace garnýže je velmi jednoduchá, pomocí vrtačky se vyvrtají otvory do zdi, vloží se hmoždinka a nasadí garnýže, vše se důkladně utáhne a nasadí tyč, na kterou se přidají koncovky, které lze vybírat z velkého množství.


Dobrý den. V neděli jsem měla nechráněný pohlavní styk s manželem, při kterém jsem dosáhla orgasmu a sperma se mi "vcuclo" přes čípek blíže k vaječníkům. V úterý jsem měla chráněný styk s milencem (použil prezervativ), ale dva své orgasmy prožil bez prezervativu, přičemž mi sperma vyejakuloval na břicho a při druhém ejakulátu sperma steklo na mou vagínu. Byla jsem hodně vlhká a vím, že plodný hlen pomáhá spermiím s cestou k vajíčku. Ve středu jsem měla nechráněný pohlavní styk s manželem, nyní bez mého orgasmu. Dle své gynekoložky jsem měla ovulaci v úterý nebo ve středu (byla jsem u ní na folikulometrii). Jsem těhotná (5.měsíc). Nevím, zda je dítě manžela. Jaká je pravděpodobnost?\nNerozumím rozporu v dotazu - udáváte graviditu 5. měsíce a ošetřující gynekoložka sleduje ovulační poměry - proč?? Gravidní ženy neovulují! Či se jedná o překlep a jde o 5. týden? Otázka otcovství je po internetu nezodpověditelná. Chybí stěžejní údaje - datum posledních menses a výsledky UZ vyšetření. Z hlediska práva je vždy otcem manžel, pokud soud nerozhodne jinak. Doporučuji probrat s ošetřujícím gynekologem - má více údajů.


Rychnovské vítání jara | Minipivovary | Pivní.info\n„Jarní cena českých sládků“ na Zvíkově, „Zabíjačkové hody“ na nádvoří pardubického pivovaru a v neposlední řadě též otevření nového pivovárku v Rychnově nad Kněžnou. To vše si na nás pivovarští připravili hned na první jarní sobotu (21. března), bylo tedy z čeho vybírat.\nVlastně ani tak moc ne. Zvíkovská akce je totiž ryze soukromou, takže chcete-li se tam dostat, musíte se na ni nechat pozvat nějakým sládkem z „mini“ a těch já – upřímně řečeno – osobně zas až tak moc neznám. A i kdybych byl tak vlezlý, že někoho oklikou nakonec ukecám, nejsem si jist, zda by mi nebylo proti srsti koukat na to, jak někteří z „méně poctivých“ účastníků přebírají ceny za pivo, které si nechali uvařit někde jinde. Podvody, i když třeba jen částečné, tak nějak nemám rád. Tuto akci jsem ze svých plánů na výlet tudíž vyřadil a v užším výběru tak zůstaly pouze Pardubice a Rychnov.\nJelikož vzdálenost obou měst je cca 60 kilometrů, usmyslel jsem si, že zkusím zvládnout obojí. Spojení mezi nimi není sice zrovna ideální, ale pokud člověk „překousne“ několik přestupů a téměř dvě hodiny trmácení se vlakem či autobusem, dá se to.\nVyrazil jsem v šest ráno. Tentýž den se v Pardubicích konala taky sběratelská burza. A když už to má člověk po cestě, tak by bylo skoro sběratelským hříchem se tam neukázat. Ne že bych tu někdy něco zajímavého sehnal, ale jezdí sem spousta známých, s kterými se jinak nevidím a s nimiž můžu dořešit výměnu či prodej věcí, které mají u mě odložené. Navíc jsem měl zrovna nové „Kocouří“ etikety, kterých jsem se potřeboval co nejrychleji zbavit, takže důvodů pro návštěvu bylo nakonec hned několik.\nZačátek burzy byl plánován na půl osmou. Já dorazil s kamarády, které jsem potkal ve vlaku, před osmou. Vyřešil jsem, co jsem potřeboval, prodiskutoval pár věcí týkajících se pivního sběratelství a našich pivovarů jako takových a chvíli po půl desáté společně s kamarádem Jardou vyrazil ku pivovaru na zmiňované Zabíjačkové hody.\nJsme na místě. Zatímco já začínám pivovarskou prodejnou, kde si chci koupit skleničky na to jejich nové nealko Backer, Jarda míří hned na nádvoří, neb suvenýry velkých pivovarů ho nikterak nezajímají.\nMám nakoupeno a chystám se vyjít z prodejny, když v tom vchází Petr Vaněk z Pivní galerie. Že prý z kelímku pít nebude, tak si jde pro sklo. Prohodím s ním ještě pár slov a utíkám za Jardou.\nNa nádvoří jeden velký stan a z něj vychází zklamaný Jarda: „Jdeme pryč, nestojí to za řeč, raději pojedeme hned do Rychnova!“ Jedno malé bych sice dal, ale nechal jsem se ukecat. Přes Pardubice přeci jen jezdím každou chvíli a není pro mě problém se zde stavit na jedno do Pivovarky, ale do Rychnova se jen tak nedostanu, takže uháníme na vlak, abychom stihli ten v 10:25.\nJeden přestup v Hradci, druhý v Častolovicích a jsme v Rychnově. Od nádraží k pivovaru jdeme asi dvacet minut. Cestou míjíme hotel Havel, jediné místo, kde se zatím „Rychnovské“ točí, ale nezastavujeme se, neb nás čeká pivo přímo od zdroje.\nCesta k pivovaru\nPřed námi pivovar v celé své kráse. Popojdeme ještě pár set metrů a jsme před branou. Zde každý dostáváme tři orazítkované etikety, které slouží jako poukázky na vzorek piva zdarma, tj. na každý druh jedna, a také několik neorazítkovaných, o které jsme si coby sběratelé samozřejmě řekli, a jdeme dále. Sice mi nějak nejde do hlavy, jak tady chtějí zajistit, aby si sem lidi nechodili opakovaně, ale možná mají holky u vchodu dobrou vizuální paměť, tak budiž.\nJe krátce po poledni a pivovarské nádvoří už docela žije. Na pivo však nečekáme déle než pět minut, což je velmi příjemné.\nZačínáme desítkou Zilvarem, na tu stojí nejméně lidí. Příjemná nasládlost a bohatá krémová pěna mi tak trochu připomíná Dobrušku ve svých počátcích, nemám tedy výhrad a vzoreček (1,5 až dvě deci, celou třetinku natočili málokomu) je hned ve mně. Beru ještě degustační lístek, který se chystám později vyplnit a vhodit do schránky s tím, že se na mě třeba usměje štěstí, to však ještě netuším, že ten lístek vymýšlel nějaký „trotl“ a udělal tabulku tak, aby nešla vyplnit. No posuďte sami.\nPít z kelímku, když je možné si koupit skleničku, chce asi málokdo. Jdeme tedy ke stánku se suvenýry na nákupy.\nJak prodej suvenýrů (tácků a sklenic), tak točení piva má zde na starost jenom jedna paní, frontě jak za „totáče“ se tedy nelze vůbec divit. Kupuji pár půllitrů a třetinek, několik desítek tácků a nemoha se dívat na to, jak paní neví, co dřív, nabízím jí pomoc s točením. Zkušenosti mám, zdravotní průkaz taky, takže vůbec neprotestuje.\nMírně seřídím průtok piva, aby tolik „nechrstalo“, a ujímám se točení prvních vzorečků 11ky Kaštana.\nU „mého“ stánku je pivo točeno vzduchem, žádné nepříjemné říhání tudíž nehrozí a konzument si tak může vychutnat pivečko v podobě, v jaké mu jej pivovar uvařil. Jak tomu bylo u jiných stánků, to se mi zjistit nepodařilo, ale veškeré pivo bylo točeno ze sudů, což vím určitě, neb jsem koukal po nových sudovkách, které se lepí právě jen na víčka, a několik jich i našel. (To se z toho zase sběratelé pos..., až si to tady přečtou a budou muset zase do pivovaru, protože na nějaké sudovky úplně zapomněli...).\nPrvní soudek však po pár minutách dochází a já jsem nucen narazit nový. Sice to pění ještě víc než předtím, ale u nového soudku se není čemu divit. Však ono se to za chvilku ustálí, říkám si a pokračuji v práci.\nStánky u moštárny\n„Nejsi náhodou malakin?“ „Jo,“ odpovídám mladíkovi, který stojí napravo od výčepu. „No, já jsem umbob“ a podává mi PETku, do které chce natočit pivo, zřejmě na nějaké to domácí koštování. Prohodíme ještě pár slov, ale vážně jen pár, neboť jsem v jednom kole a na vybavování se zrovna nemám čas, a zase se věnuji točení.\nPo necelé hodině za pípou se mě paní ptá, zda nechci vystřídat, a já na to: „Počkejte, až opadne ta fronta, pak zmizím!“ Jak se pivo v soudku ustálilo, šlo natočit na jeden zátah a vše šlo rázem mnohem rychleji... a fronta za pár minut nikde. Do voskovaného kelímku, do nichž se začalo točit poté, co došly kelímky plastové, jsem si ještě natočil jedno pivo za odměnu, k tomu jsem dostal ještě pár etiket a s plnou krosnou na zádech jsem se šel konečně věnovat tomu, kvůli čemu jsem do Rychnova vlastně přijel, tedy ochutnávání.\nJedenáctka hnaná vzduchem byla podobně jako desítka také bez chybičky, možná i lepší. Jestlipak bude dobrá i 12ka Kněžna? Ta jediná mi zbývá ještě ochutnat. Před výčepem, kde ji mají, však fronta tak na půl hodiny či víc, na což se samozřejmě můžu vys... Popojdu kousek dál a téměř na řadě jeden z kamarádů, co jeli se mnou vlakem. Podávám mu tedy svoji třetinkovou skleničku, kterou jsem si zde zakoupil, a za chvilku už mi do ní výčepák točí pivo. (Jak jsem se od kamarádů dozvěděl, tak někde odmítali do skla točit, což vážně nechápu. Mají-li nedostatek kelímků, měli by být vlastně rádi, že jim chce někdo pár kousků ušetřit pro ty, co nechtějí za sklenici utrácet...)\nJako všude jinde, tak i zde pivo extrémně pění. Po deseti minutách je ale dotočené a já s pocitem, že už mám poslední z nabízených druhů, odcházím na exkurzi. Kámošům se moc nechce, protože prý jsou tam velké fronty, ale já prostě bez toho, aniž bych omrknul pivovar, domů nepojedu a jdu tedy sám.\nOpět se na mě usmálo štěstí: místo exkurze je špatně označeno, nikdo tedy pořádně netuší, kde se má vlastně čekat. Něco mi však říká, že by to mohlo být za oněmi zamčenými dveřmi a já tedy zůstávám. Se mnou čekají ještě dva lidé a záhy se objevují další a další. Po chvilce nastává onen kýžený okamžik: dveře se otevřely a následovalo pozvání dál.\nJsme ve sklepě, resp. místnosti s ležáckými tanky. Úvodního slova se ujímá jakýsi pán z lihovaru, na což nás hned raději upozorňuje. Asi abychom se ho raději na nic neptali... :-) Po pár minutách čekání postupujeme dále, tedy na varnu, kde střídáme skupinku, která zde byla před námi.\nVarnička kouzelná, ale vážně malá. S krosnou na zádech mám problém se otočit, ale jsem první, můžu si tedy vybrat místo, kde budu překážet nejméně, tj. u stolu v rohu místnosti.\n„Dobrý den. Jsem zdejší sládek a rád bych vám pověděl pár slov o našem pivu. Zkraje musím poděkovat mému učiteli, Láďovi Černohorskému, který vlastně vymyslel recepturu, navrhl technologii celého pivovaru a se vším mi i pomáhal... Vpravo vidíte rmuto-mladinovou nádobu, vlevo nádobu rozdělenou na dvě části: horní scezovací a dolní s vířivkou. Na těchto nádobách jsme schopni vařit až 600 litrů piva denně. Slad máme z Dobrušky a chmelíme natřikrát... Tady za sklem je spilka se dvěma kvasnými nádobami o objemu 1200 litrů. Zde pivo kvasí asi 5-7 dní a poté je odsud přečerpáno do ležáckých tanků. V nich pak zraje desítka 30 dní, 11ka 35 a 12ka 40-50 dní. Pivo zatím stáčíme pouze do sudů. O lahvování ani 5litrových soudcích v současné době neuvažujeme...“\nRychnovský pan starý\nTím výklad skončil a s ním i celá exkurze. Následovalo vystřídání skupinou, která mezitím čekala ve „sklepě“, a náš odchod zpátky na pivovarské nádvoří. Procházejíc kolem fronty dalších zájemců o exkurzi jsem si říkal, že jsem to ještě vychytal. Teď už bych nečekal pár minutek, ale spíš desítky minut.\nJsem opět na nádvoří. Mezitím, co jsem se pivovarsky vzdělával, dorazily další stovky zájemců o rychnovské pivo a fronty se prodlužovaly a prodlužovaly. Čekat na další pivo skutečně nemělo smysl, vydal jsem se tedy zkusit štěstí do hotelu Havel, kam pár minut přede mnou odešli i kamarádi, neb podobně jako já doufali, že tam bude méně lidí.\nChtěl jsem to vzít vláčkem, který měl mezi pivovarem a hotelem jezdit, ale ten se, bohužel, pokazil. Prý jestli nevím o někom, kdo by měl doma svářečku, ptali se mě chlapi, co se v tom zrovna vrtali. Asi jsem s tou 30kilovou krosnou na zádech vypadal jako místní, jinak si jejich dotaz nedokážu vysvětlit.\nPár set kroků a jsem před hotelem. Zatímco v hotelové restauraci, kam jsem nejprve automaticky zamířil, v podstatě liduprázdno, v hotelové pivnici, kam mě posléze poslala jedna ze servírek, zcela narváno. Kamarádi už „bumbali“, žel u jejich stolu už místečko pro mě nebylo, musel jsem tedy pár minut počkat, než dopijí a odejdou lidé od vedle. Zatím jsem tedy omrknul, co zde mají vlastně na čepu, udělal pár foteček interiéru a za chvíli už jsem skutečně seděl vedle ostatních.\nVýčep U Havla\nDesítku netočili, dal jsem tedy malou Kněžnu a pak malého Kaštana, abych mohl porovnávat. Dvanda, bohužel, nic moc, tedy ve srovnání s tou, co jsem koštnul dole v pivovaru, ale Kaštan byl velmi pitelný. Možná trošku méně než ten, co se točil u „našeho“ stánku, ale chutnal mi, což bylo hlavní. O tom, co si nechám natočit s sebou, nebylo třeba dlouho přemýšlet a hned jsem vytahoval prázdné PETky a dával je číšníkovi na pult s tím, že chci do toho polotmavé.\nDvě malá piva ve mně, 4 Kaštánci v PETkách a 10 minut do odjezdu vlaku. Nejvyšší čas zaplatit a běžet na vlak, aby mi to neujelo. A neujelo.\nA hodnocení celé akce?\nPočasí super, pivo taky (nejlepší byl jednoznačně Kaštan a na tom jsme se shodli všichni), ale co se organizace týče, tak totální propadák.\nPoukázky na piva zdarma se vydávaly bez jakékoliv kontroly. Lidé, pokud měli tu drzost, tak klidně mohli přijít znovu a znovu a znovu a nikomu by to nevadilo. Na spodní stranu, kam se dávala razítka, taktéž nikdo nekoukal. Kdybyste chtěli podvádět a dávat poukázky bez razítka, nikdo by to ani nepostřehl.\nPořadatelé také jaksi zapomněli na to, že by konzumenti mohli chtít i malá piva, tak s tím pro jistotu v cenících ani nepočítali. Když už jste si malé pivo objednali, nikdo pořádně nevěděl, kolik za něj chtít. O tom, že v některých stáncích odmítali točit do skla, se už raději zmiňovat nebudu.\nMnozí z výčepáků (prý se jednalo o zaměstnance pivovaru, lihovaru, moštárny i sodovkárny) jevili známky nulových zkušeností s točením piva a s kohouty, které slouží na regulaci průtoku, hýbali opakovaně sem a tam. Zřejmě jim nikdy nikdo neřekl, že čím častěji s tím budou hýbat, tím víc to bude pěnit.\nS postupem času docházely i malé plastové kelímky. Našlo se sice několik voskovaných z 90. let, ale ty byly rázem taky pryč. Pak už to nešlo jinak a vzorky k ochutnání se musely točit do kelímků s logem Mattoni.\nNo a degustační lístky? Tak k tomu už bych se nerad vracel. Horší provedení jsem jaktěživ nezažil.\nAd záchody: Podobně jako v případě piva, tak i zde byly mnohdy nekonečné fronty. Já byl jen jednou a kupodivu bez čekání, ale to byla asi vážně jen náhoda. Jinak se pořád čekalo a čekalo.\nAd jídlo: Kvalitu jídla hodnotit nemůžu – na podobných akcích totiž moc nejím – ale kamarád říkal něco o tom, že si vystál frontu na maso a pak mu řekli, že má jít jinam, že tady mu maso nedají. K tomu asi netřeba nic dodávat. Prostě naprostá neprofesionalita.\nJak to všechno nakonec v Rychnově dopadlo, ještě nevím, neb oficiální tisková zpráva zatím vydána nebyla, ale snad nedošlo na nejhorší a nedošlo jim nasudované pivo, čehož se prý velmi obávali. Jeden z výčepáků říkal něco o tom, že počítali tak s třemi sty hostů, ale že jich přijde mnohonásobně víc, to prý vůbec netušili. Že by za to mohlo pivo zdarma? Možná ano, možná ne. Někdo třeba tento nápad bude kritizovat, ale až čas ukáže, zda to byl dobrý tah či ne. Třeba lidem místní pivo zachutnalo natolik, že už si ani jiné dávat nebudou a G tak konečně zmizí z Rychnova a širokého okolí. A proč nezačít třeba s G u Havla?\nI přes výše uvedené organizační problémy jsem rád, že jsem si sem udělal výlet. Pivo zde vaří velmi dobré, jen ho ještě neumějí řádně „naservírovat“.\nTakže rychnovský pivovárku, někdy příště třeba zase na viděnou. Snad ono příště dopadne o něco lépe než dnes a lidé od tebe nebudou odcházet naštvaní, ale s pocitem, že byli na akci, která se vážně povedla.\n[Marek Kamlar] [Zobrazeno 7975x] [24. březen 2009]


Černá nebo bílá? Obojí! — LUXURYMAG\nČerná nebo bílá? Obojí!\n21. červenec 2018, Jaroslava Procházková, JAROSLAVA, kolekce, S/S 2018, BLACK or WHITE, BLACK or LIFE\nLéto je pro mnohé z nás obdobím radosti a nových zážitků. Podobně je na tom i česká návrhářka Jaroslava Procházková, jejíž nejnovější kolekce pro jaro a léto 2018 s názvem BLACK or WHITE, BLACK or LIFE je právě oslavou života, jeho krás, nejrůznějších prožitků a, podle názvu možná překvapivě, také barev.\nAčkoliv tomu název kolekce S/S značky Jaroslava možná nenapovídá, celá nová řada hraje nejrůznějšími sytými tóny. První část kolekce tvoří především modely v sexy červené, černé a sněhové bílé. Tyto barvy pak doplňují zajímavé grafické prvky, které dodají potřebné ozvláštnění. V další části se už pak můžeme těšit na pestrou paletu, jež začíná v tónech tyrkysové, petrolejové, listově zelené a končí u fialových nuancí. Ani zde nejsme ochuzeni o zajímavé prvky, kterými jsou v tomto případě různobarevné kruhy.\nMateriály použité v kolekci mají jednoho společného jmenovatele, a tím je lehkost. Úplety, které jsou poznávacím znamením značky JAROSLAVA, jsou doplněny o modely z jemné vlny nebo lehkých plastů. Pro saka a kabáty zvolila návrhářka luxusní vlněné materiály v odlehčené verzi, aby tak co nejlépe doplnily současné roční období. Zajímavým prvkem kolekce jsou pak nabírané kabáty tvořené povlávajícími plastovými materiály. Pozornost přitáhnou především při pohybu, kdy díky proudícímu vzduchu mohou připomínat nafouknutý balon. Na své si však přijdou i zastánkyně důmyslných ženských střihů, pro které jsou zde připraveny modely ve splývavé siluetě zdůrazňující dámské křivky.\nAť už hledáte ideální look na letní večery či odpolední procházky, Jaroslava Procházková pro vás má ten pravý model. V nové kolekci totiž najdete šaty, sukně, halenky, ale také plédy či bolerka, která přijdou vhod především ve chvílích, kdy se večer začne pozvolna ochlazovat. Protože by žádný outfit nebyl kompletní bez doplňků, nechybí zde ani šperky z dílny Niny Stillmark, kabelky z ananasu, náramky z pneumatik nebo boty se zajímavým vzorem.\nzima 2010 taneční 2009 dámské zimní bundy Baťa kozačky dámské oblečení ples kostýmky minisukně pro ženy


Hodinky slavných osobností\nHodinky Omega Speedmaster měl na ruce Neil Armstrong při prvním výstupu na měsíční povrch.\nNáramkové hodinky, které nosili slavní sportovci, cestovatelé, vojáci, dobrodruzi či hrdinové z knih a filmů, přitahují pozornost dodnes. Cena některých se pohybuje v milionech. Hodinky v podobě kovového náramku byly až do devatenáctého století určeny výhradně ženám. První písemné zmínky o nich pocházejí z roku 1488, v osmnáctém století se už vyráběly běžně. S nástupem devatenáctého století přišla u žen ke slovu móda kratších rukávů a malé hodinky byly žádaným šperkem na zápěstí. Původně se zhotovovaly v jediném kusu nebo v malých sériích, na konci devatenáctého století začala výroba ve větších sériích.\nLegendární modely hodinek slavných osobností\nK nejslavnějším hodinkám šedesátých let patří model Omega Speedmaster zvolený americkým NASA pro výpravu na Měsíc. Právě tyto hodinky měl na ruce Neil Armstrong při prvním výstupu na měsíční povrch v roce 1969. Omega Speedmaster se prodávají dodnes. Tvoří čtvrtinu všech zakoupených hodinek této značky. Až na malé výjimky se konstrukčně ani po půlstoletí téměř nezměnily. Sběratelská cena najstarších modelů se pohybuje okolo 2 milionů korun. Oblibou značky Omega se netajil ani prezident Kennedy, který dával přednost společenským modelům zdobeným zlatem.\nNa konci šedesátých let zaznamenal velký úspěch model Sea-Dweller značky Rolex určený pro potápěče, který mohl být použit do hloubky až 610 metrů. Hodinky Rolex vyrobené na zakázku měl na ruce rovněž sir Edmund Hillary, když 29.května 1953 spolu s Tenzingem Norgayem poprvé vystoupili na vrchol Mt. Everestu. Stejnou značku měl v oblibě také trojnásobný olympijský vítěz v lyžování Francouz Jean-Claude Killy, který poprvé v historii olympijských her zvítězil ve sjezdu, slalomu i v obřím slalomu.\nHodinky Rolex jsou od šedesátých let spojeny také s příběhy Jamese Bonda. Sběratelskou lahůdkou je model Rolex Submariner 5508, který měl na ruce Sean Connery ve filmu Dr. No z roku 1962.\nAutomobilový sport proslavil v roce 1963 hodinky Rolex Cosmograph Daytona pojmenované podle závodního okruhu, po němž se proháněl Paul Newman ve filmu Winning. Stejné hodinky dnes mají cenu až 3 300 000 korun. herec Steve McQueen má na svědomí popularitu hodinek Tag Heuer Monaco, s nimiž v roce 1971 závodil ve filmu Le Mans. Jejich sběratelská cena je dnes asi 150 000 korun.\nSynonymem dobrodružství se staly hodinky Eterna. Když v roce 1947 vyplouval norský antropolog Thor Heyerdahl v člunu KonTiki na tříměsíční plavbu z Jižní Ameriky na ostrovy Tuamotu, měl na ruce hodinky právě této značky. Modelem KonTiki byla později vybavena izraelská armáda a vyrábí se dodnes.\nMuzeum hodinek Patek Philippe bylo otevřeno v listopadu 2001 ve městě Ženeva.\nČaj je vzpruhou těla i potěchou smyslů.\nRakytník řešetlákový se dnes pěstuje i v Evropě.\nDvojčata a jejich pravidelná setkání v americkém městečku Twinsburg.\nVoda jejíž nedostatek má na některých místech planety nepříznivé následky.\nJantarová komnata má za sebou spletitou a zajímavou historii.\nMrtvé moře je jezero, jehož voda má vysoký obsah soli.\nPitná voda z moře je jednou z možností pro oblasti světa, kde je jí nedostetek.\nJackie Chan a jeho filmy, ve kterých tento herec předvádí akrobatické kousky, které berou dech.\nMladotické jezero vzniklo přímo před zraky lidí 26. až 28. května 1872.\nČaj Darjeeling patří k nejkvalitnějším a nejznámějším čajům na světě.\nZlatý poklad z Qatny byl nalezen v královském hrobě.\nInternetový časopis Oko\nInformační stránky Yin.cz Jak Google využívá data, když používáte weby nebo aplikace našich partnerů


Aktuality | Valentýnské tipy - růžové šampaňské, červené doplňky, dovolená na jachtě | Praha 2 Online\n7. 12 2017 | Lanson Rosé Label Brut v dárkovém boxu s růžovými šampuskami nebo růžovém termoobalu\nRůžové šampaňské z vinařství Lanson je připraveno z odrůd Chardonnay, Pinot Noir a Pinot Meunier, má lososovou barvu s růžovými okraji. Vůně vína je delikátní a svěží, podpořena tóny červeného ovoce, zejména granátových jablek a růží. Chuť je jemná a ušlechtilá s dlouhým závěrem. K dostání v dárkovém balení se stylovými růžovými sklenicemi Lanson za 1 679 Kč nebo v růžovém termoobalu za 1 085 Kč, obojí na www.global-wines.cz.\nPassion Red Brabantia\nBytové doplňky, které spojuje červená barva. Od kuchyňských pomocníků, přes lásku k přírodě s novými recyklovatelnými koši až po koupelnové doplňky. K dostání na www.brabantia.cz.\nVezměte svou polovičku na plavbu\nRádi společně cestujete a poznáváte nové věci? Darujte si nezapomenutelný zážitek, vydejte se na valentýnskou plavbu do exotiky. Zindulka.cz pronajímá jachty po celém světě i s kapitánem, který bude vaším průvodcem i společníkem. Více informací a rezervace na www.zindulka.cz.\nLáska prochází i žaludkem\nPlánujete pro partnera slavnostní večeři, kterou byste si chtěli vychutnat v intimním prostředí, nejlépe doma? Ale vaření není vaše silná stránka, chybí vám nápad nebo čas? Pak pomůže služba Dámejídlo.cz, která během chvilky vykouzlí na vašem stole slavnostní večeři i o několika chodech včetně dezertu. Stačí si jen vybrat z široké nabídky restaurací a jídlo vám doručí až domů.


Srdce úlu (bez baterie)\nZkontrolujte všechny speciální nabídky\nÚlova váha (bez baterie)\nGSM modul bez baterie\nGSM modul se solárním modulem\n160 zobrazení 1 To se mi líbí\n203 zobrazení 1 To se mi líbí\n206 zobrazení 1 To se mi líbí\nExistuje mnoho včelařů, kteří chtějí dělat všechno sami. Pokud jste pravidelným včelařem , musíte si být dobře vědomi...\n175 zobrazení 1 To se mi líbí\nVelmi důležitým nástrojem, který kdykoli včelař použije, je měřítko úlu. Měřítka úlu vám umožní sledovat, kolik medu...\n164 zobrazení 1 To se mi líbí\nJednou z nejdražších věcí ve včelařství je nákup rámečků. Mohou vás stát hodně peněz. Pokud je však sestavíte sami ,...\n7930 zobrazení 5 Oblíbený\n5284 zobrazení 3 Oblíbený\n3844 zobrazení 12 Oblíbený\n3767 zobrazení 1 Oblíbený\n3712 zobrazení 1 Oblíbený\n160 zobrazení 1 oblíbený\n203 zobrazení 1 oblíbený\n206 zobrazení 1 oblíbený\n175 zobrazení 1 oblíbený\n164 zobrazení 1 oblíbený\nBěhem teplých a produktivních letních měsíců je náchylné pěstovat rostliny, jako jsou květiny a byliny . To je často obtížné pro hmyz řídit, jak je zde nadbytek krmiva k dispozici v tomto období roku . Zatímco na podzim je pro zbývající hmyz k dispozici pouze omezená paleta květů , jednou z nich jsou včely medonosné . Tyto včely se stáhnou a přežijí na zimu, zatímco ostatní bodavý hmyz, jako jsou žluté bundy a vosy, zemře ve velkých skupinách v tomto ročním období. Včely medonosné tedy závisí...


Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. IČO: 28086830, České Budějovice, výpis z rejstříku (14.04.2021) | Euro.cz\nFirma Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. IČO 28086830\nCentrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. má aktuální nebo historický záznam v těchto rejstřících: obchodní rejstřík.\nCentrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. (28086830) je Obecně prospěšná společnost. Sídlí na adrese U Jeslí 198/13, České Budějovice 370 01. Do obchodního rejtříku byla zapsána dne 12. 8. 2008 a je stále aktivní. Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. nemá žádnou provozovnu a nemá žádnou živnost.\nJako zdroj dat o Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. nám sloužily tyto stránky:\nDetailní informace o Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. na Justice.cz\nVýpis dat pro Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s. na portále firmy.euro.cz obsahuje pouze takové informace, které lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.\nZákladní údaje Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nSídlo Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nPředmět podnikání Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nvedení firmy Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nStatutární orgán Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nKe Hřišti 210 , Roudné 370 07\n2 , Mirkovice 382 32\nRiegrova 1853/6 , České Budějovice 370 01\nZa Humny 465 , Homole 370 01\nBudějovická 72 , Homole 370 01\nDozorčí rada Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nDlouhé role 589 , Včelná 373 82\nKněžskodvorská 770/5 , České Budějovice 370 04\nSoukenická 37 , Český Krumlov 381 01\nPlavská 1980/11 , České Budějovice 370 01\nSbírka Listin Centrum BAZALKA - Základní škola speciální a Mateřská škola speciální, o.p.s.\nMateřská škola a Základní škola speciální NONA, o.p.s. - 25299140 - Nové Město nad Metují


Gruzínský boršč Recept - Milujivaření.cz\nNůž loupací – 7 cm Solingen – Passion Fissler\nGruzínský boršč - cítíte tu vůni? Zkuste si uvařit chuťovku podle receptu s fotkami. Za 90 minut podáváme. Máte hlad? Jdeme na to!\n0,5 polévková lžíce Paprika mletá sladká\n150 g Skopová plec\nSuroviny Bobkový list, Celer bulvový, Červená řepa sterilovaná, Cibule, Hovězí maso přední, Nové koření celé, Paprika mletá sladká, Pepř černý celý, Petržel kořen, Sůl, Voda pitná, Brambory, Voda pitná mají zadané všechny známé hodnoty.\nSuroviny Máslo čerstvé, Mrkev kořen, Protlak rajčatový, Skopová plec, Smetana 33% (šlehačka), Zelí kysané mají zadané pouze základní hodnoty. Výpočty nutriční tabulky, nemusí souhlasit se skutečností.\nGruzínský boršč postup přípravy receptu:\nOčištěné maso vykostíme, zeleninu oloupeme a nakrájíme na nudličky, cibuli nakrájíme najemno, sterilovanou řepu slijeme a necháme okapat, zelí slijeme a překrájíme. Brambory oloupeme, nakrájíme na kostky, uvaříme doměkka a scedíme.\nMaso i kosti vložíme do studené vody, osolíme, přidáme bobkový list, pepř, nové koření a na mírném plameni vaříme, až je maso měkké.\nNa másle v hrnci zpěníme cibuli, přidáme zeleninu a osmažíme. Do směsi vmícháme papriku, rajčatový protlak, promícháme a odstavíme.\nUvařený vývar přecedíme na zeleninovou směs, přidáme zelí, řepu, brambory a chvíli povaříme.\nNakonec přidáme drobně pokrájené maso, smetanu a polévku už jen prohřejeme, nevaříme.


Valašský vojvoda - soubor lidových písní a tanců z Kozlovic : 2017 - Valašský vojvoda přijel z Peru!\nHome >> Kronika >> 2017 - Valašský vojvoda přijel z Peru!\nDEN PRVNÍ (Neděle 5. 3.) – Odjezdový den\nNadešel ten čas a my se sešli jako vždy u obecního úřadu v Kozlovicích. Odjezd byl naplánován na 22:00. Sraz jsme si dali už půl hodinky předem, abychom dobalili dárky, rozdali si nová trička, rozloučili se s našimi blízkými a společně si zazpívali hymnu. Pršelo! Hymna byla proto v podchodu! Odjeli jsme neobvykle přesně – 22:02. Asi jsme se těšili nebo nám chyběly nějaké brzdy. Jméno řidiče se nedochovalo, ale mohli bychom ho nazvat Blesk 2: a ještě bleskovější. V Praze jsme byli asi o 2,5 hodiny dříve, než jsme chtěli (02:00).\nDEN DRUHÝ (Pondělí 6. 3.) – Den v oblacích\nNa letišti jsme si tedy nějakou chvíli poseděli. Mimo nás se zde nacházeli také slušně odění pražští bezdomovci, jimiž jsme byli okradeni. Lidka přišla o svůj domácí mátový čaj a Terka o tašku se zubním kartáčkem, pastou a deodorantem. Nakonec jsme jim nechali i zbytek vína. Snad jim přišlo taky vhod! Ve 04:00 jsme měli boarding. Vše v cajku. V 06:00 nástup do letadla Boeing 737 společnosti KLM, které Kokin okomentoval slovy: „To vypadá na nějaké žebrácké letadlo!“\nEva: „Jaké bude to druhé letadlo?\nMič začtený do brožury společnosti KLM: „Kombik“\n(fakt, že jo, Boeing dělá i kombiky, ale my letěli letadlem Boeing 777)\nVzlétli jsme v 06:30 a ani jsme se nenadáli a kolem 08:15 jsme byli v Amsterdamu, kde jsme přestupovali na přímý let do Limy. Po čtyřech hodinách jsme odletěli. Do Limy jsme přiletěli 19:15 peruánského času (u nás plus 6 hodin). Na palubě letadla Boeingu 777 jsme strávili dlouhých 12 hodin. Cestu jsme si zkracovali filmy, seriály, hrami, křížovkami nebo klasicky spánkem.\nNa letišti nás vyzvedli a přivítali naši hostitelé, včetně našeho pilota Davida – on to vlastně náš pilot nebyl, ale my si ho oblíbili a na našeho pilota jsme ho nominovali. Jako jeden z mála uměl anglicky. K našemu překvapení zde bylo obrovské vedro. Někteří na sobě měli péřové bundy. Na letištním parkovišti jsme čekali na náš autobus. Až ten dvacátý první, ten nejmenší, přijel pro nás. Neměl zavazadlový prostor, a tak jsme všechny naše kufry cpali oknem do busu. Jelikož naše kufry vážili 23 kg a víc, tak to byla velká fuška! Musela se otevřít láhev. První štamprlu v čase 21:07 vypil Zdeněk Tománek. Nejsme si zcela jisti, zda si zasloužil být první. Zájemců bylo více.\nCestou na ubytování jsme okny autobusu sledovali večerní Limu. Pohled to nebyl moc příjemný. Město vypadá velice chudobně, všechny baráky jsou nedostavěné, na ulicích je špína a hustota provozu, to je kapitola sama pro sebe. Časem jsme se naštěstí přesvědčili, že ne celá Lima vypadá takhle. Na jedné křižovatce nějakým nedopatřením Uňovi vypadl klobouk z okna ven. Naštěstí jsme stáli v koloně, tak si pro něj mohl stryk skočit.\nCelí zpocení a špinaví s vidinou teplé sprchy a měkké postele jsme dorazili na hotel. On to vlastně nebyl hotel, ale klášter. Sprcha se však musela odložit, protože nejdřív byla na programu večere. Měli jsme rizoto se zeleninou a nějaký jejich bylinkový čaj (asi koku). Poté jsme se šli konečně ubytovat. Bydleli jsme v takových zvláštních kójích, které měly okno na chodbu. Mohli jsme si vybrat, jakou kóji chceme. Rozhodující faktor byla tekoucí sprcha a splachovací záchod. Bylo zde nesnesitelné horko, tak jsme museli mít otevřená okna i dveře. Slyšet bylo tedy úplně všechno. Kdo měl slabší spaní, ten měl smůlu. Uvědomili jsme si, že to tu nebude jednoduché.\nDEN TŘETÍ (Úterý 7.3.) – Aklimatizační den\nVšechna jídla jsme měli v restauraci nedaleko našeho kláštera. V 08:00 ráno byla snídaně. Dostali jsme housku plněnou vaječinou a džus. Džusy měli opravdu výborné, z čerstvého ovoce. Poté následovala první procházka po Limě. Cestou jsme potkali pána s ledvinkou, a tak jsme si u něj vyměnili dolary na peruánské soly. Takhle u nich vypadá směnárna. Vše proběhlo pod dohledem našeho pilota Davida a skupinky policistů, kteří tam stáli náhodou taky. Policejní dohled v centru města byl fakt na každém kroku. Hned proběhly první nákupy (pivo, voda, koka). Hadža rozbil svou první selfie-tyč. Zdaleka to není poslední rozbitá Hadžová věc.\nOběd byl naplánovaný až na 14:30, bo Bordy neměl dříve hlad. Poté se zástupci souboru (dva páry a Sopek) vydali na zahajovací recepci, zbytek odjel na pláž. Pláž byla kamenná, velké oblázky, překvapivě teplý Pacifik, vlny velké, ale houpalo se na nich skvěle. Zato recepce už tak skvělá nebyla. Pouze voda a zase voda a nakonec taky neplánované vystoupení dvou párů. Ještě že jsme v tom nebyli sami. Litevci taky nic nevěděli. Tento den měli svátek všichni tři naši Tomášové, průběžně jsme zlehka slavili celý den. Večer byl poklidný – doháněli jsme spánkový deficit.\nDEN ČTVRTÝ (Středa 8.3.) – Mezinárodní den žen\nPo snídani jsme měli zkoušku na naše první vystoupení. Přiletěl se na nás podívat velký černý pták. „To bude určitě kondor“, říkali jsme si. Nebyl to kondor. Vlastně doteď nevíme, co to bylo za ptáka.\nZdejší obyvatelé kláštera začali mít jisté připomínky. Nejdříve jim vadilo, že zde kluci chodí bez trika, potom že si po klášteře různě sušíme prádlo a nakonec, že jim asi vadíme úplně. Z přízemí nás vystěhovali do druhého patra, hned pod střechu. To se nakonec ukázalo jako příjemná změna. Kóje byly mnohem vzdušnější a v noci se zde dalo dokonce dýchat.\nHustota provozu v centru byla šílená, proto jsme na vystoupení chodívali pěšky, i když to byly zhruba 2 km. Byl to prostě nejrychlejší způsob dopravy. Celý festival probíhal v areálu národního divadla. Vedle nás se festivalu zúčastnili taky 2 evropské soubory, z Litvy a z Polska. Dále soubory pro nás z exotických zemí, jako jsou Velikonoční ostrovy, Kostarika, Panama, Argentina, Kolumbie a domácí Peru. Během festivalu jsme měli možnost prodávat tradiční české výrobky. Nejvíce šly na odbyt lázeňské trojhránky, Štramberské uši, dřevěné tužky a píšťalky a šperky z modrotisku a samozřejmě Becherovka. Mimo to jsme nabízeli taky souborové trička, CD, slaměné ozdoby, hrnky nebo pouzdra. Obchodní schopnosti v sobě objevil Hadža, který se sám nominoval na hlavního prodejce. Vystoupení skvělé, úspěch velký. Evropské soubory byly pro místní exotika. Po více jak 20 letech primášoval vůbec první primáš vojvody Jaryn Střalka, který s námi jel místo zraněné Šivky.\nVečer jsme oslavili MDŽ. Kluci holkám složili tuto píseň:\n„Vše nejlepší MDŽ vám přejí kluci z vojvody,\ntady máte od nás kytku, dejte si ji do vody.“\nDEN PÁTÝ (Čtvrtek 9.3.) – den ztraceného Martina\nRáno nás vzbudil rozhovor Niky a choreografek:\nLida: „ Ty si čistíš zuby kartáčkem? Proč ne gořalku?“\nNiky: „To kazí zuby!“\nLenka: „ Tak to bys byla už bezzubá!“\nNa snídani jsme dostali housku (jako každý den) tentokrát s bramborovým chipsem. Leňa s Lidou nemohly dospat a už od rána řeší jak nám překopat nacvičená pásma. Abychom byli ještě světovější! Do kláštera přijela nějaká delegace, a tak jsme zkoušeli spíše teoreticky. Lehounce po špičkách a šeptem.\nDnes jsme nevystupovali, ale opět jsme v areálu divadla prodávali ve stánku a dívali se na ostatní soubory. Po programu byla večeře (na oběd i večeři byly vždycky bramborové hranolky s rýží a k tomu nějaké maso). Dnešní večer byl rušnější. Museli jsme se přestěhovat dál od spících členů. Překvapení večera byla návštěva vrátného, který nám oznámil, že nám chybí jeden člen (23:50). Po důkladném přepočítání jsme zjistili, že nám chybí cimbalista Martin. Samozřejmě neměl mobil u sebe, tudíž jsme neměli tušení kde je. Vše se ale vyřešilo. Organizátoři ho našli na pařbě u Poláků. Dosud jsme netušili, že nás mají takhle pod dohledem.\nDEN ŠESTÝ (Pátek 10.3.) – Soutěžní den\nSkupinka 7 lidí šla dopoledne do Kongresu na setkání s politiky. Byl to pěkný sál vybavený klimatizací. Hlavní papaláš (Francesco Petrossi) působil dlouho jako operní pěvec v Pražské opeře a tak jsme pokecali. Kuriozitou zájezdu bylo, že jsme se všude včetně kongresu prezentovali s naší novou českou vlajkou, která měla modrobílou barvu a uprostřed kozla. Chybička se vloudila. Všem to bylo jedno, pouze Poláci měli podezření, že tady něco nehraje. To je tak, když si přibalíte místo státní vlajky obecní.\nJeden zástupce kolumbijského souboru měl dost nevhodný proslov, kterým urazil organizátory festivalu a vládu. Prý se mu nelíbila slabá úroveň festivalu a komentoval taky politické vztahy mezi Peru a Kolumbií. My tomu moc nerozuměli, pouze jsme cítili, že to byla pro organizátory festivalu nepříjemná situace.\nOdpoledne jsme opět dorazili do areálu k divadlu, kde probíhal stánkový prodej a soutěže. Nejprve byla soutěž v párovém tanci, kde nás reprezentovali Verča s Ondrou s Gruňským čardášem. Zvukař měl asi špatný den nebo měl něco proti České republice. Fiza začínala tanec na 3x a vždy po 5 sekundách jí to vypl. Velice nepříjemné, ale do třetice všeho dobrého se to povedlo a Verča s Ondrou postoupili do druhého kola spolu s Argentinou a Polskem. V druhém kole se jim to podle nás povedlo ještě lépe, ale na Argentinské tango to nestačilo. Obsadili krásné druhé místo. V soutěži krásy nás reprezentovala Sabča. Při volné disciplíně se opět zvukař netrefil se správnou hudbou, ale na podruhé to bylo už OK. Sabča byla výborná, vyhojovala stříbrné místo. Vyhrála dívka z Litvy.\nDEN SEDMÝ (Sobota 11.3.) – Den v kroji\nDen jsme zahájili zkouškou na průvod a večerní vystoupení. V klášteře nám propůjčili sál, kde jsme mohli zkoušet. I sám otec se na nás přišel podívat. V pátek odjela z kláštera církevní delegace, a tak jsme se více kamarádili s obyvateli kláštera a nemuseli šeptat.\nV 11:00 byl snídáno-oběd, po něm jsme se chystali na průvod. Naše druhá pilotka Ester nebyla nikde po ruce, tak jsme se vydali sami. Trochu jsme bloudili po městě, než jsme našli seřadiště průvodu, ale povedlo se. V průvodu byl hic jak sviňa, vypili jsme asi 20 litrů vody, kterou holky vedoucí chytře kupovaly po cestě. Průvod byl ukončen u divadla. Zde proběhla zkouška na večerní program a po ni nekonečné čekání na vystoupení. Vzhledem k dlouhému čekání a taky tomu, že se v areálu divadla nesměl pít alkohol (ani pivo), tak nám dle Lenky chyběl při vystoupení výraz. A ani zvukař opět nebyl ve formě. Celý koncert trval 4,5 hodiny. Divákům patří opravdu obdiv. Večeře byla opravdu pozdě až v 23:00.\nDEN OSMÝ (Neděle 12.3.) – Den loučení\nUž jsme si všichni konečně zvykli na časový posun a ráno nikdo nebuntuje. Dokonce ani Leňa s Lidou. Snídaně byla naplánovaná na 08:00. My přišli v 08:15 a do restaurace nás stejně pustili až v 08:30. Takové časové niance nás potkávaly několikrát za den. Po zkoušce na večerní galakoncert probíhala hluboká diskuze o tom, jestli dodržíme zkrácený limit 15 minut nebo ne. Měli jsme totiž nacvičeno mnoho tanců a pásem, které jsme chtěli zde ještě předvést. A navíc jsme byli dotčení, že ostatní soubory tyto časové limity překračují a my jediní je poctivě dodržujeme. Zůstali jsme ale poctiví a limit dodrželi. Schytalo to k naši nevoli pásmo „Šátečkový“, které jsme tak pilně a dlouho trénovali. Vsadili jsme na Rejdák, Grůň a Hospodu a udělali jsme dobře. Velký úspěch, a dostavil se i výraz. Mezi nadšenými diváky seděl i český velvyslanec se svou rodinou.\nV noci probíhalo velké loučení. Ve 2:30 nás opustila Petra s Bordym, kteří odlétali na třídenní výpravu do Amazonie a v 5:00 odjeli Kuba s Hadžou na výlet na dva dny do Barranky. Řada z nás chtěla být u toho, a proto se šlo spát až po vyvedení obou skupinek.\nDEN DEVÁTÝ (Pondělí 13.3.) – Český den\nPo snídani jsme opět jeli k oceánu. Tentokrát busem se všemi soubory. Cesta byla dlouhá, řidič nám chtěl asi ukázat kus Limy. Tam jsme jeli 70 minut, zpátky to bylo 2x rychlejší. Pláž byla hezčí než ta první, až na to, že zde ležel a smrděl vyvrženej vorvaň (vlastně mrtvý tuleň). Johnyho žahla v oceánu medúza! Hrůůůza! Ale asi to až tak horké nebylo, protože se o tom pak vůbec nemluvilo. Na ubytování jsme zjistili, že slunko je fakt sviňa. Až na Lenku a Terkou jsme byli všichni spálení. Nezachránil nás ani faktor 50, ani opalování pod deštníkem.\nPan velvyslenec nás pozval na Ambasádu, kde se konala zahradní párty u příležitosti 20 let společnosti Czech turism v Jižní Americe. Akce to byla parádní, dobře jsme se najedli a napili. Taky jsme zde hostům zahráli a zazpívali.\nDEN DESÁTÝ (Úterý 14.3.) – Mazací den (vnější i vnitřní)\nTento den bylo volno, které jsme využili k mazání svých spálených těl Panthenolem. Nejvíce to schytal Kokin se Zdenou. Jak staří, tak hlupí. Přece se nebudou mazat opalovacím krémem, když sedí na pláži jenom 4 hodiny. Doslova žhnuli, a tak si na pokoj zapůjčili větrák, který jsme jim pak všichni záviděli. Tomáš K. si špatně namazal hrudník a spálil si jen pravé prso, což okomentovala Lenka: „Ty jsi jak kojící matka se zánětem!“\nAbychom celý den jenom neleželi, tak jsme si na večer naplánovali pěší výlet na místní fontány. Jednalo se o park, kde bylo asi 20 krásně nasvícených fontán. V určité časy zde probíhalo také promítání – taková prezentace peruánské kultury.\nNa ambasádě nám řekli, že je krajně nebezpečné v horách, do kterých jsme se v druhé části zájezdu chystali, pít alkohol. Vznikla panika a každý začal vytahovat své zásoby. Sešli jsme se po návratu z města v našem „obýváku“ (slengové označení části chodby, kde bylo posezení, na kterém jsme trávili volné chvíle). Zde se tedy pilo – každý přinesl, co měl. Mohl sis teda dát, na co sis vzpomněl. Sestavili jsme i nápojový lístek, abychom v tom měli pořádek. Muzikanti taky vytáhli nástroje, takže bylo hodně veselo. Přidali se k nám také Kuba s Hadžou, kteří se právě vraceli z výletu. Hadža byl plný dojmů, které nám chtěl ještě ten večer sdělit, natož Lida reagovala: „A proč jste se vraceli, když se Vám tam tak líbilo?“.\nHolky nám ten večer předaly dar a zazpívaly děkovnou píseň:\nJá jsem duhová víla, a proč tu jsi?\nVe své ruce něco mám, a co to je?\nHoši tu na nás myslí a nedají nám pokoje.\nA proto: Rum, rum, maňána, rum rum ……\nDEN JEDENÁCTÝ (Středa 15.3.) – Poslední den v Limě\nVstávání bylo pozvolné, noc byla dlouhá. Po snídaní jsme měli prohlídku místního kláštera a katakomb. Zde byly všude samé kosti, dozvěděli jsme se, že se zde pohřbívali lidé, protože neměli normální hřbitovy. Tyto katakomby jsou pod všemi kostely v Limě – je to taková propojená síť.\nTento den jsme se také práskli přes kapsu a poslali pohledy našim rodinám, přátelům a souborákům, co zůstali doma. Nebyla to žádná prdel, najít v Limě poštu pro turisty nám zabralo asi hodinu, a když už jsme ji našli, tak neměli ani dostatek známek.\nOdpoledne se někteří zúčastnili koncertu domácího souboru C.I.D.A.N. Fajné, ale drahé. Dostávaly se k nám znepokojující zprávy, že sever Peru zasáhly velké záplavy. Část Limy už byla také zasažena, což jsme si mohli ověřit na vlastní oči. Řeka nedaleko kláštera byla dosti rozvodněna. Dokonce už v klášteře netekla voda.\nVečer nebyla večeře. Namísto toho probíhala v restauraci závěrečná party, na které ale žádné jídlo ani pití nebylo. Vlastně tam nebyli ani žádní lidé. Jenom my a jukebox. Ostatní přišli asi po dvou hodinách, kdy už většina z nás byla v klášteře. Ještě jsme stihli hodit řeč s Poláky, kteří se právě vrátili z výletu na Machu Picchu, které máme v plánu také navštívit.\nDEN DVANÁCTÝ (Čtvrtek 16.3.) – Den v písku\nRáno nebyla ani snídaně. Asi se nás už chtěli zbavit. Naštěstí ale začala téct voda, tak jsme se mohli před dobrodružnou výpravou za krásami Peru umýt. Středou pro nás festival skončil a teď si nás bere do rukou Yeber (čteme Džejbr, někdy Džejár, někdy Imrich …) z cestovky Adventure Heart Peru, který pro nás přichystal desetidenní výlet po krásách Peru.\nPo rozlučce s piloty Davidem a Ester, vrátným José a dalšími obyvateli kláštera jsme nastoupili do autobusu a vyrazili na cestu. Poslední zastávka v Limě byla na ambasádě, kde jsme si odložili nástroje a kufry s kroji. Limu opouštíme cca v 11:00.\nCestou jsme se zastavili na oběd. Někteří okusili mořské plody, jiní si dali vývar (i s pařáty) a špagety s boloňskou omáčkou. Někteří to s jídlem tak přehnali, až pod nimi praskla židle. Což okomentovala Zdeňka: „ Ty jo, takhle bych fakt nechtěla dopadnout. Asi už nebude jíst!“\nPoté jsme pokračovali v cestě za dobrodružstvím. Jedeme celou dobu po Panamerické magistrále pouští Sechura podél pobřeží Tichého pobřeží, kde se nám naskytují nádherné výhledy. Cestou autobusem jsme se dozvěděli, že máme možnost se projet buginami v písečných dunách. Tato atrakce nabízí 3 úrovně obtížnosti, a my si samozřejmě vybrali tu nejextrémnější, protože nejsme žádné béčka. Zážitek to byl opravdu adrenalinový. Dokonce jedna bugina stihla během projížďky i zapadnout na vrcholku duny. Náš pan řidič se toho nebál a vyhrabával písek z pod kol, zatím co my se smrtí v očích seděli ve voze a modlili se, aby to řidiče nepřejelo. Někteří měli možnost sjet si dunu na sandboardu. Ti co nebyli tak odvážní, tak místo bugin se šli podívat na západ slunce v poušti.\nPoté jsme celí špinaví od písku sedli do busu a jeli na hotel do Nazcy. Po celém dnu v buse jsme se těšili na teplou sprchu a pohodlnou postel. Co ale čert nechtěl! Cesta do Nazcy se z dvou hodin protáhla na deset. Zapříčinila to zácpa, která vznikla kvůli podmáčené cestě. I přes snahy řidiče kolonu předjet (stálo ho to 25 bodů) jsme na hotel dorazili až v 6 ráno.\nDEN TŘINÁCTÝ (Pátek 17.3.) – Den prvních výškových rozdílů\nAsi po dvou hodinách spánku v konečně pěkném hotelu jsme si dali výbornou snídani a pokračovali dál za dobrodružstvím. Jedeme kolem obrazců Nazca Lines, ale nevidíme je. Bylo nám slíbené, že se na ně podíváme cestou zpět do Limy na konci zájezdu. Zastavujeme se na prohlídku inckých akvaduktů, a poté na oběd ve vesnici Chala. Zde naposledy okoušíme mořské plody a koupeme se v oceánu. Poté pokračujeme kolem pobřeží Pacifiku dále, zanedlouho cesta začíná stoupat a my se dlouhými serpentýnami dostáváme do druhého největšího města v Peru, do Arequipy, ve výšce 2300 m.n.m. Toto město slouží k aklimatizaci na nadmořskou výšku a jako dobrý výchozí bod pro další zdolávání peruánských památek.\nDEN ČTRNÁCTÝ (Sobota 18.3.) – Den druhých výškových rozdílů\nRáno po snídani jdeme na prohlídku náměstí Plaza de Armas a poté se přesouváme busem do města Chivay.\nHadža: „A pak že jsem tlustý! Obleču gatě i od Kuby!“\nBordy: „Máš to ale jak legíny!“\nStále stoupáme do výšin a některým už začíná být špatně a to jsme teprve okolo 3000 m.n.m.\nJaryn: „Co budeme říkat až budeme ve výšce 4000 m.n.m.“\nZdeňka: „ Možná už nic!“\nDostáváme od Yebera sáčky, kdyby někomu bylo špatně. Jedeme kolem národního parku, kde vidíme 3 ze 4 druhů amerických lam. Ve 4000 m.n.m. si dáváme přestávku na aklimatizaci, pijeme čaj z bylinek coca, muňa a chacaca. Někteří měli žízeň na pivo. Tu ale uspokojili až v Chivay. Vůbec to zde nevypadalo, že se nacházíme ve vysokých horách. Okolí bylo spíše rovinaté a v dáli byly vidět vrcholky zasněžených hor, což značilo výšku 5500 m.n.n. a výš. Nedostatek kyslíku se ale projevoval. Další zastávku jsme měli v nejvyšším bodě naší výpravy. Ve výšce 4910 m.n.m. Hurá! Jsme výše než Mont Blanc! A bez námahy. Výhled nic moc.\nPak už jsme jenom klesali do města Chivay. Ve městě jsme navštívili termální lázně, které se ale zdaleka nevyrovnají standartu, na který jsme zvyklí u nás ve střední Evropě. Měli tam však dobrý kaktusový džus. Večer se šlo do restaurace na večeři. Většina z nás zkusila steak z lamy. Součástí večera byl taky taneční program místních umělců s výukou tanců. Někteří se tohoto programu neúčastnili a zůstali na hotelu. Začala se u nich projevovat nemoc z nadmořských výšek - bolest hlavy, nevolnost, obtížné dýchání, únava.\nDEN PATNÁCTÝ (Neděle 19.3.) – Den s kondorem\nPo brzké snídani se vydáváme na dvouhodinovou cestu ke konci Colca kaňonu, který je druhý nejhlubší na světě. Cestou míjíme lamy, terasovité zahrady a babičky v krojích. Jedeme tunelem přání. Kdo zvládne zadržet dech po dobu průjezdu tunelem, který má 350 m, tomu se přání splní. Nikomu z nás se nic nesplní, protože jsme to prostě nedali. Opět stojíme, protože nám voda vzala kus cesty.\nNikola: „Uňo, ty máš ten klobouk každý den jinak ohnutý.“\nUňa: „No to je podle toho, jak si na něj sednu.“\nPo chvíli je cesta opravena a jedeme dál. Dojeli jsme na místo, odkud se pozorují kondoři. Tito ohromní ptáci mají rozpětí 3 m a dožívají se až 50 let. Je to největší dravý pták na světě. Zajímavostí je, že nemáchá křídly, ale pouze plachtí. My měli velké štěstí. Po pár minutách plachtil kondor nad našimi hlavami.\nPo této návštěvě nádherné scenérie Colca kaňonu jedeme přes Chivay do města Puno (opět přes nejvyšší bod naší výpravy). Zde jsme ubytováni ve velmi chladném hotelu. Celkově je zde v horách mnohem chladnější počasí než v rozehřáté Limě. Večer ještě vedeme debatu o tom, jak tady málo kalíme a jdeme spát.\nDEN ŠESTNÁCTÝ (Pondělí 20.3.) – Den na jezeře Titicaca\nDáváme si brzkou snídani, protože v 7 hodin už vyjíždíme na tříkolkách (tuc-tucích) k největšímu vysokohorskému jezeru Titicaca. V přístavu nasedáme na loď a plujeme k ostrovům Uros. Tyto ostrovy jsou známé tím, že jsou vyrobené z rákosu a na jezeře plují. Žijí zde pořád lidé a přijímají četné návštěvy turistů. Poslechli jsme si zajímavé povídání a jejich životě na jezeře, udělali pár fotek a pluli dál.\nPo 2 hodinách cesty jsme dopluli na ostrov Taquille. Z něj se nám naskytl nádherný pohled na jezero. Počasí nám přálo, obloha byla bez mráčků, přesto však bylo chladno, protože stálá teplota vody v jezeře je cca 10 °C. Tuto teplotu okusili někteří na vlastní kůži. Zdenka, Hadža a Verča neodolali a v jezeře se vykoupali. Na ostrově jsme měli výborný oběd s výhledem na jezero – byl pstruh s rýží a bramborem. Po třetí hodině odpolední už jezero není tak bezpečné, protože se na něm zvedají vlny, které komplikují lodní dopravu. Jeli jsme tedy co nejdříve zpátky na břeh.\nNa večer jsme se pozvali k Yeberovi na party. Chudák nevěděl, co ho čeká, ale role hostitele se ujal zodpovědně. Nechal nás na pokoji samotné a šel řešit pracovní záležitosti.\nDEN SEDMNÁCTÝ (Úterý 21.3.) – Další obyčejný den v autobuse\nTento den nás čekalo skoro 400 km do Cusca v autobuse, proto jsme vyjeli už brzo ráno, ostatně jako každý den na tomto zájezdu. Cestou jsme navštívili mnoho zajímavých míst: ruiny v Pukaře, nejvyšší bod tohoto přejezdu – La Raya, ruiny v Raqchi a kapli v Andahuaylallas. Zastavili jsme se také na oběd, ovšem v dost pochybném městečku Sicuani – pokud nemusíte, tak v tomto městě rozhodně nezastavujte.\nNa předměstí Cusca jsme zastavovali u Yebera doma a viděli se z jeho ženou Caroline, která byla po celou dobu výletování Yeberovým přítelem na telefonu. Zjišťovala nám stav dopravy, vstupné atd.\nUbytovali jsme se v pěkném hotelu Atlantic poblíž centra. Cusco, v překladu „pupek světa“, je velice pěkné město. Bývalé hlavní město incké říše. Je zde spoustu památek a slouží jako turistické centrum. Všude je plno příjemných a veselých lidí, hotelů a restaurací. Odsud už je to jen kousek k bájnému městu inků – Machu Picchu.\nDEN OSMNÁCTÝ (Středa 22.3.) – Den přesunu k bájnému městu\nDnes jsme si mohli trochu přispat, protože odjezd z hotelu byl naplánován na 9:00. Jedeme na lehko. Sbalili jsme se jen na 3 dny do batohů a krosen. Konečně se totiž jedeme podívat na to bájné místo Machu Picchu. Kufry s ostatními věcmi jsme si mohli nechat na hotelu. Jenže hned zádrhel. Náš autobus uvízl někde v zácpě, tak na něj čekáme před hotelem. Další zprávy o našem busu byly, že má problémy s brzdami a že je pokažený. Dostaneme asi náhradní autobus – čekáme dál. Skutečný odjezd se uskutečnil až v 10:45. Dobrá zpráva ale byla, že náš řidič Fredy opravil brzdy a přijel pro nás. Už jsme si za tu dobu na něj i náš autobus zvykli. Jiné bychom nechtěli.\nPrvní zastávka po cestě byla ve vesnici Chinchero. Zde jsme mohli vidět na vlastní oči zpracování lamí vlny a její barvení, ochutnali jsme místní čaj a měli možnost si zakoupit nějaký suvenýr. Ale bylo to zde dost předražené. Za dobu pobytu v Peru už známe skutečné ceny, a proto se z nás postupem stávali dobří smlouvači a vyjednávači. Adam Valíček si dokonce domlouval nejen dobré ceny zboží, ale i nevěstu. Pokračujeme dále v cestě a zastavujeme se v Moray. Zde jsou k vidění další ruiny. Tyto byly však zajímavé tím, že sloužily kdysi Inkům jako takový „skleník“. Pěstovali zde až 4000 druhů brambor a 2000 druhů kukuřice. Dále jedeme do města Olantaytambo. Cestou:\nKuba: „Jé, kůň! A bílý jako Jurášek!“\nKlára: „A tamhle je jeden mrtvý! Fůj!“\nEva: „On se tam jenom opaloval!“\nV Olantaytambu se zastavujeme na náměstí. Máme zde krátký asi 30 minutový rozchod na jídlo. Zkoušíme levné, ale velice chutné špízy na tržnici. V 16:16 už musíme být na nádraží (lístek na vlak je přímo na jméno, jako letenka) a v 16:36 je odjezd z nádraží směr Aguas Calientes. Z Ollamtaytamba se dá dále dostat k bájnému městu pouze vlakem. Cesta vlakem (INCA RAIL) trvala 1,5 hodiny, přitom jsme urazili vzdálenost jen 50 km. Jede se kolem řeky, dál do hor a lesů. Cesta byla dosti kodrcavá, ale ve vlaku byly pohodlné sedačky u stolku po čtyřech. V ceně jízdenky byl taky snack a drink. Snack byl ale opravdu malý.\nPo setmění (tady se stmívá kolem 18:00) jsme přijeli do města Aguas Calientes. Cestou k hotelu procházíme městečkem a zjišťujeme, že je zde plno turistů a pěkných restaurací. Tady jsme už opravdu pod bájným městem, které leží na jedné z hor nad námi. Nejde však vidět. Ubytováni jsme byli ve dvou sousedních hotelech hned u řeky, která mohutně hučela celý den a celou noc nám do oken. Večere byla ve vlastní režii.\nDEN DEVATENÁCTÝ (Čtvrtek 23.3.) – Den na Machu Picchu\nVstávali jsme hodně brzo ráno, někteří samou nedočkavostí vyskakovali z postele. Čekala nás konečně návštěva Machu Picchu. Snídaně byla od 5 hodin ráno a odjezd byl autobusem v 6 hodin. Cesta autobusem trvala cca 30 minut po četných a nekonečných serpentinách nahoru. Jsme na místě!\nByli jsme rozděleni na dvě skupiny. Jedna skupina měla zaplacený i výstup na horu Huyana (Wayana) Picchu, kde se dostane jen zhruba 200 lidí za den, druhá skupina volila méně náročnou prohlídku s výkladem jen po městečku. Nejdříve proběhla prohlídka městečka, poté následoval náročný výšlap na horu. Opravdu jsme se zapotili při výstupu po úzkých chodnících a schodech, ale výhled nahoře stál opravdu za to! Poté byla možnost jít se projít k sluneční bráně naproti městečka nebo k Inka mostu.\nPočasí nám přálo. Z rána sice byla mlha a nešlo vidět celou krásu tohoto mystického místa, hory byly v mlze, ale kolem 9 hodiny jsme to spatřili na vlastní oči. Bylo to opravdu krásné až dech beroucí. To místo má své kouzlo! Nezapomenutelný zážitek!\nStrávili jsme zde téměř celý den. Cesta zpět byla taky kuriózní. Řidiči, kteří vozí turisty autobusem celý den na Machu Picchu nahoru a dolů, toho musí mít na večer už plné brýle. O tom jsme se přesvědčili sami na vlastní kůži. Řidič, se kterým jsme se vraceli zpátky do Aguas Calientes, měl místy mikrospánek. Naštěstí cestu znal asi i po slepu, protože i ze zavřenýma očima jel jakoby nic. Ale každopádně to bylo dosti nepříjemné. Večer, plní zážitků a okouzleni Machu Picchu, jsme trávili po svém. Večeře v restauraci, spočing v hotelu atd. Našeho vedoucího a iniciátora výletu po Peru, Bordyho, jsme odměnili za skvěle zorganizování a jako poděkování jsme se mu složili na místní inckou masáž.\nDEN DVACÁTÝ (Pátek 24.3.) – Hadžův den\nVstáváme kolem sedmé hodiny ranní na snídani. V 8:30 odjíždíme vlakem z Aguas Calientes zpět do Cusca. Po cestě jsme se zastavili v Ollantaytambo, kde nás vyzvedl se svým nablýskaným busem náš věrný řidič Fredy. Zde jsme měli možnost si projít ruiny bývalé incké pevnosti. Další zastávka byla v solných dolech Salineras. Zde jsme viděli až 5000 solných políček. Ty se zaplavovaly slanou vodou, která se poté vypařila a na poli zůstala jen sůl. Samozřejmě jsme si koupili nějakou tu sůl i domů do kuchyně.\nPo příjezdu do Cusca jsme se opět ubytovali ve stejném hotelu jako před odjezdem na Machu Picchu a vyzvedli si své věci. Na večer jsme měli velké plány. Hadža slavil narozeniny! Poslali jsme Kubu s Mičem a Hadžou do města a mezitím jsme připravovali narozeninové překvapení. Hlavní bod programu byla píseň El kondor pasa, kterou Hadža pouštěl v autobuse při každé vhodné i nevhodné příležitosti. Holky a muzikanti se zavřeli v Hadžové koupelně (17 lidí, z toho 8 ve sprchovém koutě) a kluci (kondoři) vyčkávali v pokoji na příchod oslavence. Po jeho příchodu přiletěli kondoři, muzikanti vycházeli z koupelny a hráli na své zbrusu nové peruánské nástroje a holky vymrskaly Hadžu 28 ranami. Ano, Hadža už je na světě více než 28 let.\nParty se docela slušně rozjela, Hadža měl nakoupeno mnoho rumu (jako by čekal, že něco bude). Stejně to ale nakonec bylo málo, a tak Mič rozbalil svoje padárky pro mamku. Bohužel muzikanti neměli nástroje, protože je nechali na ambasádě v Limě, tak jsme si museli pomoci nějak jinak. Ještě, že existují ty inteligentní mobily, wi-fi a Valdovy reprobedny. Diskotéka to byla slušná. Jeli jsme do rána. Dokonce nás přišel umravnit recepční, ale neodolal a pařil s námi. Pak nás ale přišel umravnit vedoucí recepčního, a toho už jsme teda na naši stranu nepřetáhli.\nDEN DVACÁTÝ PRVNÍ (Sobota 25.3.) – Den platby\nPo takové velkolepé párty to nebylo lehké vstávání. Ale měli jsme určité povinnosti, a to zaplatit Yeberovi za tento krásný desetidenní výlet. Šli jsme tedy všichni vybrat peníze do banky. Opět komplikace. Výběr větší hotovosti v bance šel vybrat pouze s kartou Visa. Tu jsme všichni neměli, proto jsme museli opět do bankomatů, které mají omezené limity výběru, čímž jsme opět dali bankám zarobit na poplatcích a vybrali na třikrát.\nPoté jsme navštívili katedrálu La Catedral na náměstí Plaza de Armas. Je to opravdu monumentální a krásná stavba, která uvnitř vypadala ještě krásněji. Yeber se při výkladu lehce rozvášnil a směřoval své názory dost proti křesťaňům a celkově taky Evropanům. Asi zapomněl, odkud jsme. Poté jsme navštívili poslední ruiny naší výpravy – Sacsayhuaman (vyslovujeme „sexy wumn“). Jedná se o inckou pevnost z obrovských, přesně opracovaných a dokonale do sebe zapadajících kamenných bloků. Hurá, po 21 dnech zde Zdeněk konečně našel vhodné CD peruánských písní k zakoupení.\nOdpoledne nás Yeber zavedl na nějvětší tržnici v Cuscu, kde jsme zakoupili padárky a utratit poslední soly. Mnoho lidí nám před naší výpravou tvrdilo, že právě zde jsou nejlepší ceny a nejlépe se zde smlouvá, ale my jsme tento pocit neměli. V Limě se nám nakupovalo lépe a levněji. Ale možná to je individuální záležitost. Dalo se tady sehnat však opravdu všechno – ovoce, zelenina, maso, sýry, čerstvé džusy (jako od UGA, ale 9x levnější), oblečení, hudební nástroje a nepřeberné množství suvenýrů. Člověk tu mohl i poobědvat.\nVečer jsme zasypali Yebera dolary. Ani si je nepřepočítal, tomu říkáme důvěra. Někteří šli naposledy do města, kde natrefili na velmi zajímavou demonstraci. Početná skupina lidí chodila od budovy k budově a neodešli, dokud v té budově nezhasli. Asi nějací ekologové. Každopádně, měli respekt, všude byla tma.\nDEN DVACÁTÝ DRUHÝ (Neděle 26.3.) – Opět další den v buse\nVše, co jsme chtěli navštívit, tak už jsme viděli. Máme dva dny na to, dostat se autobusem z Cusca do Limy na letiště. Mezizastávka je opět v hotelu ve městě Nazca (ten samý hotel, kde jsme první den našeho výletu spali kvůli zácpě na silnici jen 2 hodiny). Večer opět ve vlastní režii, možnost utratit ještě zbylé soly (večeře, pivo, koktejly, disko). Jedna skupinka užívala čerstvého nočního vzduchu na náměstí a popíjela, než je vykázala paní policistka. Nakonec byla ale hodná, svolila i ke společné fotce.\nDEN DVACÁTÝ TŘETÍ (Pondělí 27.3.) – Poslední den v Peru\nVyjíždíme brzo ráno. Plán byl v 06:00, skutečnost v 06:15. Ostatně menší zpoždění jako vždy. Cimbálistům to někdy hold trvá déle – aspoň tedy tomu našemu. Cestou jsme si udělali malou zastávku na vyhlídku na legendární Nazca lines. Viděli jsme však pouze takové dva menší obrazce – kuře (ruka) a strom. Pro větší parádu bychom si museli zaplatit letadlo, abychom toho viděli více.\nPak už rovnou do Limy na ambasádu. Po cestě jsme zažili první kolotoč na kruháči (v horách těch kruháčů totiž moc nebylo). Na zahradě ambasády jsme přebalili kufry – vypadalo to zde jako na bleším trhu – a odjeli směr letiště. Vážíme kufry (kupodivu jsme se vešli do limitu) a nasedáme do letadla směr Amsterdam. Odlet ve 20:00 peruánského času.\nDEN DVACÁTÝ ČTVRTÝ (Úterý 28.3.) – Den návratu\nLet nám utekl celkem rychle, většinu letu jsme prospali, budili jsme se pouze na jídlo. Dle letenky jsme měli mít v Amsterdamu pouze 55 minut. Náš pilot si ale pohnul a my přiletěli o hodinu dříve, a tak jsme se pohodlně přesunuli do dalšího letadla. To nás za hodinu a čtvrt dopravilo do Prahy. V porovnání s 11 a půl hodinovým letem to byl opravdu fičák. Praha – konečně domácí půda!\nKokin: „Já snad políbím ten asfalt tady!“\nPřímo na letišti nás přivítali Kupčáci (jakože Zuzka Vyvialová a její rodina). Uleli po půlce a vyslechli naše první dojmy. V Bille na letišti nakupujeme pivo a brambůrky na cestu a za zpěvu a tance jedeme do Kozlovic. Nebo do Ostravy? Nakonec to vyhrály Kozlovice! Cestou jsme se ještě zastavili na tradiční českou kuchyni. Do Kozlovic jsme dojeli kolem půlnoci a i zde nás čekalo milé přivítání (Sandra, Radim a Koniferka).\n… a to bylo Peru.\nPříloha č. 1: Smolař zájezdu Hadža vs. Nikola\nprvní zlomená selfie tyč žaludeční nevolnost\nnalomená selfie tyč další žaludeční nevolnost\nztracená kšiltofka z New Yorku vyražený zub\nnelze vybrat peníze v bankomatu zablokovaná platební karta\nrozbitá jedna nožičky u brýlí spálení do světové mapy\nrozbitá druhá nožička u brýlí Niky se loupe spálení\ndruhá zlomená selfie tyč opuchlé nohy\nztracený opalovací krém propichnutý nafukovací polštář\nztracená cedulka ovečka na prstě\nztracený balzám na rty zastavení autobusu kvůli střevní nevolnosti\nJe to prostě perfektní taneční pár, který se skvěle doplňuje!\nPříloha č. 2: Kilometry a hodiny strávené v peruánských dopravních prostředcích\nLima – Nazca 450 km 16 h bus\nNazca – Arequipa 560 km 11,5 h bus\nArequipa – Chivay 150 km 4 h bus\nChivay – Puno 370 km 9 h bus\nPlavba po jezeru Titicaca 70 km 4 h loď\nPuno – Cusco 390 km 8,5 h bus\nCusco – Ollantaytambo 60 km 2,5 h bus\nOllantaytambo – Aguas Calientes 50 km 1,5 h vlak\nAquas Calientes – Machu Picchu 10 km 0,5 h bus\nMachu Picchu – Aquas Calientes 10 km 0,5 h bus\nAquas Calientes – Ollantaytambo 50 km 1,5 h vlak\nOllantaytambo – Cusco 60 km 3,5 h bus\nCusco – Nazca 650 km 13 h bus\nNazca – Lima 350 km 8 h bus\nCelkem 3230 km 84 h\nPrůměrná rychlost 40 km/h.\nPříloha č. 3: Seznam účastníků zájezdu\nVedoucí souboru: Věra „Sopek“ Tobolová\nChoreografky: Lenka Eliášová a Ludmila Fizková\nVedoucí muziky a primáš: Zdeněk Tofel\nPrimáš: Jaroslav Střalka\nCimbalista: Martin Svoboda\nBasista: Tomáš Guba\nKontráši: „Stryk Uňa“ Jiří Jalůvka a Jan „Johny“ Spisar\nLukáš „Kokin“ Mrkva a Petra Klementová\nZdeněk Tománek a Zdeňka Střalková\nTomáš „Bordy“ Bordovský a Veronika „Fiza“ Fizková\nOndřej „Hadža“ Hajda a Nicole Klegová\nAdam Valíček a Klára Sochová\nJakub Kahánek a Sabina Klegová\nTomáš Kalus a Tereza Kahánková\nMartin „Mič“ Mičulka a Eva Kovářová\nzpracovali Tomáš Kalus a Jakub Kahánek


Pečená kuřecí stehna s růžičkovou kapustou a se slaninou, podávaná se šťouchanými bramborami – SLADKÝ ŽIVOT Sweet life\n8.1.2022 20.1.2022 Sladký život\nPečená kuřecí stehna s růžičkovou kapustou a se slaninou, podávaná se šťouchanými bramborami\nPečená kuřecí stehna s růžičkovou kapustou, slaninou a šťouchanými bramborami, které si spolu ozdobíme mrkvovými chipsy. Kuře nemusí být vždy bráno jako obyčejné jídlo, pojďme si ho uvařit trošku slavnostněni.\n1 balení kvalitní slaniny\nrůžičková kapusta – asi 20 hlaviček, budeme-li počítat 5 kousků na osobu\nKuřecí stehna omyjeme a poklademe je do pekáče. Stehna polijeme zik-zak slunečnicovým olejem, posypeme je solí a kmínem. Kuřecí stehna dáme péct na 180°C asi na 40 minut.\nMezitím si očistíme růžičkovou kapustu. Růžičkovou kapustu přidáme k pečeným stehnům a poklademe ji slaninou. Pečeme společně dalších 30 minut.\nOloupeme si brambory a dáme je vařit na 20 minut do měkka. Brambory slijeme. Na malé pánvičce si na másle rozvoníme hrst pažitky. Brambory našťoucháme a přimícháme do nich rozvoněnou pažitku s máslem.\nPekáč s kuřecími stehny, slaninou a růžičkovou kapustou necháme v troubě posledních pět minut dopéct bez víka, aby se nám udělala na stehnech hezká kůrčička a také proto, aby slanina byla ještě vypečenější.\nPokrm finišuje škrabkou na brambory, na plátky, nastrouhaná mrkev, kterou jsme na plechu pokladli na pečící papír, zakápli ji olivovým olejem a lehce posolili. Plátky mrkve jsou velice tenoučké a pečou se 8 – 10 minut. Je dobré je během pečení hlídat.\nServírujeme polité výpekem. Dobrou chuť.\nPrevious Čočková polévka s mrkví\nNext Pečený králík se špenátem a s bramborovým knedlíkem\nJe to uzsne😘\nJani, moc děkuji 🤗🧡


Aktuální nabídka rekreační objekty Velké Poříčí denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si rekreační objekty Velké Poříčí než Vás někdo předběhne.\nKategorie rekreační objekty Velké Poříčí se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele rekreační objekty Velké Poříčí neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je rekreační objekty Velké Poříčí právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné rekreační objekty Velké Poříčí\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii rekreační objekty Velké Poříčí, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rekreační objekty Velké Poříčí, a to rekreační objekty na prodej Velké Poříčí, pronájem rekreačního objektu Velké Poříčí, dražby rekreačních objektů Velké Poříčí.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rekreační objekty Velké Poříčí nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Velké Poříčí, rekreační objekty na prodej Velké Poříčí, pronájem rekreačního objektu Velké Poříčí, dražby rekreačních objektů Velké Poříčí.\nprodej chaty Velké Poříčí\nprodej chalupa Velké Poříčí\nzemědělské usedlosti k prodeji Velké Poříčí\nubytování k prodeji Velké Poříčí\nchata dražby Velké Poříčí\nchalupa dražby Velké Poříčí\nzemědělské usedlosti k dražbě Velké Poříčí\nubytování k dražbě Velké Poříčí\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v rekreační objekty Velké Poříčí, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro rekreační objekty Velké Poříčí, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte rekreační objekty Velké Poříčí ?\nPokud jste v této kategorii rekreační objekty Velké Poříčí omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí rekreační objekty Velké Poříčí\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii rekreační objekty Velké Poříčí, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr rekreační objekty Velké Poříčí. Určitě lépe naleznete rekreační objekty Velké Poříčí, který hledáte.


Mery ze Sestřiček šokuje Davida: To dítě není tvoje! – Sestřičky | Prima Ženy\nŽaneta Dernerová , Vydáno: 17.05.2021\nUž dlouho trápí těhotnou Mery pochybnosti a nemůže se rozhodnout, jestli má přiznat, kdo je skutečně otcem dítěte. Nakonec sebere odvahu a řekne Davidovi pravdu. Jak bude reagovat? Podívejte se již nyní na exkluzivní ukázky z pondělního dílu Sestřiček.\nKdyž Mery zjistila, že čeká dítě, sama nejprve netušila, kdo je vlastně jeho otcem. Postupem času a vlivem okolností ale byla i s Davidem skálopevně přesvědčená, že dítě je jeho. Ve chvíli, kdy ale přišly výsledky testu DNA a ukázalo se, že otcem je překvapivě Michal, nemohla věřit svým očím. Byla si tolik jistá! Tak moc si přála, aby bylo dítě Davida a mohli spolu konečně šťastně žít.\nPravda o otcovství šokuje i kamarádky\nSestřičky (67): Mery přiznává, kdo je skutečným otcem dítěte\nOd toho momentu byla Mery celá nesvá. Nemohla se pořádně soustředit, stále musela myslet na to, co má udělat. Až plán Davida, který jim našel rodinnou vilku a při každé příležitosti Mery dokazoval, že je na novou roli otce připraven, ji přiměl jednat. Nemůže ho už dál obelhávat a jen tak sledovat, jak jim vytváří budoucnost, zatímco ona ví, že dítě není jeho.\nJako prvním svěřila svoje tajemství kamarádkám. Ač oběma klesla z této novinky brada, jednoznačně se shodly, že by měla říct pravdu jak Davidovi, tak Michalovi. Přestože jim Mery argumentuje, že David bude tím pádem vychovávat cizí dítě a Michal o to svoje přijde, stojí si za tím, že musí s pravdou ven.\nTo dítě není tvoje\nProto když se za ní zastaví nadšený David a vzrušeně jí vypráví o tom, jak pokračuje vybírání jejich domku, odhodlaně se zvedne ze židle, zastaví ho a řekne to, čemu se tak dlouhou dobu vyhýbala: „To dítě není tvoje!“ David zůstane stát jako opařený a chvíli nemá slov. Pak se jen zeptá, od kdy to Mery ví a proč mu to neřekla už dříve. „Bála jsem se toho, že ti to ublíží, že mě opustíš.“ David se už jen vzmůže na otázku, zda to ví Michal a jestli mu to teda nemá jít říct on, že by mu mohl rovnou i pogratulovat. Poté nechá nebohou Mery v kanceláři a odchází. Jde si prý zaboxovat.\nAutor: Archiv FTV Prima/ Sestřičky David se dozvídá pravdu o otcovství dítěte Mery.\nUstojí David tuhle nečekanou zprávu a vrátí se večer domů k Mery? A co Michal? Nevypraví se nakonec za ním sám David, aby mu řekl pravdu?\nDalší díl seriálu Sestřičky plný emocí sledujte v pondělí od 20:15 na Primě.\nSouvisející témata: Sestřičky , David Hofbauer a Mery , prozrazení otcovství , nečekaný zvrat , Exkluzivní ukázka , Serál Sestřičky online


✅Praktická keramická sada mléčenky a cukřenky pro pohodlné servírování nápojů. Sada je v elegantní krémové barvě s jemným dekorem kočiček. mléčenka: objem 290 ml, výška 12 cm cukřenka: objem 300 ml, výška 10 cm, průměr 8 cm lžička: délka 13 cm..\n✅Textilní set pro kočárek Babyzen YOYO+ obsahuje barevnou stříšku a podložku pro verzi 6+. Vlastnosti: nová kapsa na drobnosti na zadní straně stříšky u verze 6+ pohodlná podložka do sedací části nová prodlužitelná stříška, ochrana proti slunci UPF 50+, nové textilie..\nBABYZEN YOYO Novorozenecký balíček Grey\n✅Novorozenecký balíček pro kočárek BABYZEN YOYO+ umožňuje použití kočárku od narození – poloha dítěte je tedy směrem k rodiči. Vlastnosti: sklopné měkké lůžko s 5 bodovými bezpečnostními popruhy exkluzivní skládací stříška s 3 polohami nastavení včetně nánožníku..\n✅Pláštěnka na kočárek SNAP DUO. Chrání vaše dítě před nepříznivým počasím.  Pláštěnka je vyrobena z čiré fólie a černé textilní lemovky  Chrání dítě před deštěm, mrholením či sněžením  Perfektně pasuje na kočárek  Lze čistit mýdlovou vodou o..\n✅Hřejivý fusak do autosedačky či hlubokého lůžka určen do autosedaček skupiny 0+ a hlubokých kočárků Materiály: svrchní vrstva odolná vůči větru a vodě hřejivý, prodyšný a tepelné regulace schopný fleece uvnitř Další vlastnosti: zip vedoucí přes dno – usnadňuje..\nPříslušenství 2,5 (50%) 19 x hodnotené


Dračí most – Wikipedie\nSouřadnice: 46°3′6,81″ s. š., 14°30′37,42″ v. d.\nJedna ze soch na Dračím mostě\n10. dubna 1901\n46°3′6,81″ s. š., 14°30′37,42″ v. d.\nbeton, železobeton a železo\nDračí most (slovinsky Zmajski most) je silniční most v Lublani, hlavním městě Slovinska. Stojí na severovýchodní straně Vodnikova náměstí a přemosťuje řeku Lublanici. Byl postaven na začátku 20. století a dnes je chráněnou technickou památkou.\nMost se původně jmenoval Most jubilea císaře Františka Josefa I. O své oficiální označení přišel po otevření, kdy se mu začalo kvůli čtyřem sochám draků říkat Dračí most.\nMost byl postaven, aby nahradil starý dřevěný most z roku 1819, který byl zasažen zemětřesením v roce 1895. Z ekonomických důvodů byl postaven z tvrzeného betonu, místo dražšího a méně hezkého kamene. Most byl postaven v dobách, kdy byla Lublaň součástí Rakouska-Uherska, a tak byl most věnován císaři Františku Josefovi I. z Habsburské dynastie. K oslavám 40 let jeho vlády (1888). Dračí most byl dostavěn v roce 1901, kdy byl starostou města Ivan Hribar, jako součást širšího plánu přestavby města. Stavitelem mostu byl rakouský inženýr Josef Melan, který se specializoval na železobetonové mostní stavby. Autorem návrhu mostu byl dalmatský architekt a Wagnerův žák Jurij Zaninović. V roce 1985 byl Dračí most kompletně rekonstruován a v roce 2001 oslavil 100. výročí.\nDračí most je považován za nejkrásnější most vytvořený ve stylu vídeňské secese. Byl to první vyasfaltovaný most ve Slovinsku, první železobetonový most v Lublani a jeden z prvních v Evropě. V době svého dokončení v roce 1901 byl třetím největším obloukovým mostem v Evropě. Most byl postavený Melanovým systémem, který vymyslel Josef Melan a který byl populární hlavně v USA a Německu, neboť k jeho výstavbě nemusely být použity podpůrné desky. Nejzajímavější částí mostu jsou dračí sochy stojící na piedestalech ve čtyřech rozích.\nJedna z legend tvrdí, že v místech, kde dnes stojí Lublaň, žil drak, kterého zabil bájný zakladatel města Iásón s ostatními Argonauty. Další z místních legend tvrdí, že když most přejde panna, tak draci zavrtí svými ocasy.\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku Dragon Bridge na anglické Wikipedii.\nObrázky, zvuky či videa k tématu Dračí most na Wikimedia Commons\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Dračí_most&oldid=19604204“\nMosty v Lublani\nMosty přes Lublaňku\nStránka byla naposledy editována 12. 3. 2021 v 17:16.


Köhler: Lepší formu jsem nidky neměl - Zlínský deník\nKöhler: Lepší formu jsem nidky neměl\nZlín - [VIDEO] Především produktivita první útočné formace se postarala o nečekaně jasné vítězství zlínských hokejistů nad libereckými Tygry. Trojice Balaštík, Leška, Köhler v neděli 21. září dohromady nasbírala 11 kanadských bodů!\nHvězdou zápasu byl bezesporu domácí Bedřich Köhler, který dosáhl na svůj premiérový hattrick v extralize. „Lepší herní a střeleckou formu jsem nikdy neměl,“ zářil štěstím 23letý útočník, který dva dny před startem soutěže přišel do Zlína na hostování z Vítkovic.\nKluci mi puky servírovali před prázdnou branku. Já tam pak pouze zametal,“ odmítá hlavní zásluhu na vítězství Köhler. „Jak to, že si dokáži s kluky vyhovět? Prý ve svém útoku neměli pořádného praváka,“ vysvětlil.\nTřebaže společně s Hruškou je po 6 kolech v čele tabulky střelců, na zisk koruny nepomýšlí. „Předhánět se v dostizích s Jardou Balaštíkem nemá cenu, je to předem prohraná soutěž. Srovnání s Jardou je pro mě lichotka, ale pro něj možná trochu urážka,“ skromně poznamenal důrazný útočník, který je připraven za svůj hattrick opět přispět do klubové kasy.\n„Začátek mě stojí hodně peněz, ale ještě jsem v plusu. Těch částek u mého jména je opravdu hodně. Asi kluky poprosím, ať jsou ke mně shovívavější.“\nZlín nasázel Liberci hned čtyři branky z přesilových her. „Jde vidět, jak je celá pětka sehraná. Jejich kreativita je veliká, což na soupeře nyní velmi platilo,“ konstatoval Köhler.\nNa svou první trefu ve zlínských barvách dosáhla největší letní posila Andrej Kollár. V oslabení ukázkově zaskočil soupeře, když si sám vyhrál buly a prostřelil Fikrta.\n„Trochu jsem zariskoval, ale vyšlo mi to přesně, jak jsem chtěl. Na buly jsem zaklekl do bloků jako sprintér a při střele zavřel oči. Měl jsem kus štěstí, které jsem v šanci chvíli před tím neměl,“ přiznal Kollár.\n„Hodně se mi ulevilo. Poté jsem vzhlédl vzhůru a poděkoval jsem tomu svému hokejovému Bohu,“ dodal 31letý slovenský hokejista.


Philips 30187/31/16 - Stropní svítidlo MYLIVING TREAT 1x2GX13/22W/230V | Svět svítidel\nKód položky M2706\nSleva: 1 200 Kč 43%\nMYLIVING TREAT Philips\nAutor: Martina Datum: 14.4.2017 21:54\nSvetlo obyvaci pokoj\nDobry den, mame obyvaci pokoj velikosti 30m2, staci na osvetleni takove velikosti pokoje jedno svitidlo? Dekuji za odpoved\nAutor: Libor Pařízek Datum: 18.4.2017 07:59\nRe: Svetlo obyvaci pokoj\nDobrý den, k osvětlení tak velké místnosti Vám jedno svítidlo určitě stačit nebude. V podstatě ani 2 svítidla Vám dostatečně místnost neosvítí. Orientačně platí, že na 1m2 je potřeba 200lm světelného toku svítidla. Takže na 30m2 budete teoreticky potřebovat světelný tok 6000lm. Vámi uváděné svítidlo má 1800lm.


Výhodný paušál | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Výhodný paušálOd: tompl Datum: 05.06.15 19:22 odpovědí: 2 změna: 05.06.15 21:12\nDobrý den,znáte nějaký výhodný paušál do 300 kč měsíčně?Kde bych měl alespoň 150 minut a tak 150 sms do všech síti?Nebo klidně šiku n dobijeni?\nOd: tomask®Datum: 05.06.15 21:01odpovědětwww.tarifomat.cz za 299 je tam paušál, co by vám mohl vyhovovatOhodnoceno: 0x Od: jmlc®Datum: 05.06.15 21:12odpověděttoto je moc drahé? těch volných minut je výrazně víc... http://www.sazkamobil.cz/cz/tarif/zakladni-info/Ohodnoceno: 0x Chcete vidět odpovědi na tuto otázku?\nJaké jsou vlastnosti kovu titanu - 2 odpovědiVychytralost církevních hodnostářů? - 16 odpovědíVerite nebo ne? - 25 odpovědíTeorie o bohovi a prostě o všem - 7 odpovědíJídlo a mozek - TEDx Talks - 20 odpovědíJe tu někdo strojar? - 2 odpovědiVolané číslo vždy mění koncovku - 1 odpověďJak se zabavit-12-16 hod cesta do Itálie - 9 odpovědíZvířecí epidemie - 22 odpovědíSledujete TV pořady o rekonstrukcích bytů? - 23 odpovědíOhodnocení Bible - 2 odpovědiNahota az od 18? - 39 odpovědíNosit džísku na holo? - 47 odpovědíBude v ČR Mustang Makeover? - 1 odpověď\nSmrtelná nehoda a natáčení - 65 odpovědíProdej parfému přes telefon, zrušit obj - 67 odpovědíPrůzkum: Jak často máte sex? - 59 odpovědíJak byste se zachovali - 91 odpovědíNahota az od 18? - 39 odpovědíProč není letos teplé léto? - 43 odpovědíNosit džísku na holo? - 46 odpovědíDoplatila jsem na Uber - 12 odpovědíProč buldozery parkují takhle divně? - 22 odpovědíCo to je? - 13 odpovědí