Visual Studio Code – editor kódu | Microsoft Azure\nVýkonný odlehčený bezplatný editor kódu s integrovanými nástroji pro snadné nasazení kódu do Azure\nJeden editor, od kódu až po cloud\nVěnujte více času kódování a méně času přepínání mezi nástroji. Používejte funkce a rozšíření zajišťující integraci s Azure a GitHubem, abyste mohli vyvíjet, ladit a nasazovat vše z jednoho místa.\nNabízí místní emulátory a rozšíření pro sestavování, spouštění a ladění cloudových aplikací přímo z editoru.\nImportuje a spravuje data místních nebo vzdálených databází s podporou Azure Cosmos DB, MongoDB a dalších.\nObsahuje pracovní postupy s asistencí pro GitHub Actions a Azure Pipelines sloužící k vytvoření a konfiguraci kontinuální integrace.\nPodporuje téměř každý jazyk a typ aplikace včetně statických webových aplikací, bezserverových funkcí Azure Functions a clusterů Kubernetes.\nVývoj cloudových aplikací v místním prostředí před nasazením\nNastavení automatizovaných nasazení do cloudu\nPřečtěte si kurz\nPřidávání a správa dat\nData aplikace můžete snadno spravovat pomocí integrované podpory MongoDB a IntelliSense. Můžete se připojit k místním nebo vzdáleným serverům MongoDB a spravovat databáze, kolekce a dokumenty, nebo je hostovat v cloudu pomocí Azure Cosmos DB úrovně Free.\nDalší informace o GitHubu a editoru VS Code\nVývoj webového front-endu\nPodívejte se, jak pomocí těchto sedmi tipů můžete vašemu distribuovanému vývojářskému týmu zajistit optimální nástroje, dovednostmi a kulturu pro vzdálený vývoj.\nZačínáme s editorem Visual Studio Code


Devatenáctku MSK nezastavila v cestě za vyrovnáním ani zranění - Břeclavský deník\nDevatenáctku MSK nezastavila v cestě za vyrovnáním ani zranění\nŠumperk – Nejstarší fotbalový dorost MSK Břeclav U19 si ze zápasu 12. kola Moravskoslezské dorostenecké ligy v Šumperku přivezl bod za remízu 1:1. „Byl to náš nejlepší podzimní výkon z hřišť soupeřů. Kluci dobře kombinovali a jen minimálně chybovali v obranných činnostech," měl důvod k radostnému hodnocení zápasu trenér devatenáctky MSK Jaroslav Nádeníček.\nJako první mohli skórovat domácí. Táhlá střela z pětadvaceti metrů skončila na tyči branky Dominika Kunického. Šumperk se poté snažil dostat do blízkosti branky MSK nákopy za obranu. Dvakrát stačili nebezpečí obránci Břeclavi zažehnat, potřetí došlo v pokutovém území ke kontaktu obránce Břeclavi s domácím útočníkem, ten se poroučel k zemi a rozhodčí odpískal penaltu. Z ní se pátý celek tabulky ujal ve 28. minutě vedení, které mu vydrželo do konce poločasu.\nPrvní půle se dohrávala bez výraznějších šancí, hra byla naprosto vyrovnaná, co do držení míče i co do střeleckých pokusů.\nVe druhém poločase začal dorost MSK hodně aktivně. Již ve 48.minutě se dostal Michal Florus do bezprostřední blízkosti domácího brankáře a ten se mu prošel kopačkou po koleni. Florus musel pro zranění ze hry odstoupit,. Jenže zápas pokračoval bez přerušení, i bez „ocenění" nebezpečného zákroku.\nK dalšímu střídání musel trenér Nádeníček sáhnout v 65. minutě, když těsně u postranní čáry Libor Radkovič odcentroval do šestnáctky Šumperku tak nešťastně, že si přivodil zranění kyčle.\nTým doplnil v poli Vojtěch Bíza, připravený původně jako náhradní brankář. I po těchto oslabeních se podařilo devatenáctce MSK vyrovnat.\nStalo se tak v 68. minutě po přímém kopu Richarda Tichého, na jehož míč si naběhl Tomáš Košut a hlavou srovnal na 1:1.\nHosté nakonec remízu ubránili. „Byla to zasloužená remíza, o kterou se přičinil celý hráčský kolektiv. Vyzvednout ale musím výkon Tomáše Košuta, který bezchybně bránil, vytrvale zakládal útoky po křídlech, posílal centry do šestnáctky a nakonec se postaral o vyrovnávací gól," uzavřel své hodnocení trenér Nádeníček.\nJeho tým je v tabulce nadále jedenáctý ze čtrnácti účastníků.\nŠUMPERK U19 – MSK BŘECLAV U19 1:1 (1:0)\nBranka Břeclavi: 68. Košut. Sestava MSK Břeclav U19: Kunický – Košut, Kurdík, Svoboda, Redek – Tichý – Radkovič (65. Bíza), Vu Van, Simonyi, Trčka – Florus (48. Krevňák).


Odlezelské jezero - PřírodaČeska.cz\nOdlezelské jezero, červenec 2011\nOdlezelské (též Mladotické nebo Potvorovské) jezero je součástí stejnojmenné národní přírodní památky při železniční trati Plzeň – Žatec. Jezero leží na Mladotickém potoce západně od obce Kralovice, mezi Žihlí a Mladoticemi (okres Plzeň-sever).\nOdlezelské jezero je nejmladším jezerem na našem území, zároveň je i největším jezerem hrazeným sesuvem. Geologické podloží lokality tvoří pískovce a arkózy.\nVznik jezera je datován do druhé poloviny 19. století. Koncem května roku 1872 přišly do Čech vydatné deště, napadlo až 275 mm srážek za hodinu. Dne 25. května se odtrhla a sesula část (57 ha) zalesněného západního svahu Potvorovského kopce. Ten byl narušen několika lomy a stavbou železnice a déšť ho podmáčel. Množství kamenů, zeminy a kmenů přehradilo údolí Mladotického potoka v délce 300 metrů. Tak se za několik měsíců vytvořilo jezero o rozloze 5,85 ha a hloubce až 20 m. Stávající železniční trať byla při sesuvu zničena a byla přeložena na druhou stranu údolí.\nV roce 1999 mělo jezero rozlohu 4,54 ha a maximální hloubku 6,7 metru. Podle výzkumů, které zde proběhly, se za 1 rok zanese 1 357 m3 objemu jezera. Pokud bude zanášení probíhat stejně rychle jako doposud, jezero s jezerní pánví o objemu 104 750 m3 se zcela zanese do roku 2076.\nJezero a sesuvné území o celkové rozloze 68,3 ha je od roku 1975 chráněno jako NPP Odlezelské jezero. Jezero je mimopstruhovým revírem rybářů, kromě ryb zde žije např. škeble říční.\nOkolí jezera je zarostlé smrkem, borovicí lesní nebo černou a modříny.\nOdlezelské jezero je přístupné po modré turistické značce, ze Žihle půjdete 5 km, z Plas přibližně 13 km. Línější turisté mohou zaparkovat v Potvorově (2,5 km po modré značce), v Přehořově (3 km po modré) nebo v Odlezlech.\nOkolo jezera prochází NS Cestou slovanských bohů.\nOdlezelské jezero bylo prezentováno v minidukumentu Minuta z přírody České televize.\nŠtítky: jezeronárodní přírodní památkaPlzeňsko


Jak mi maminka našla ženicha - VIII. díl - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Deníčky » O životě » Jak mi maminka našla ženicha - VIII. díl\nPřeji hezký střed týdne!!!! :o) Ahoj holky, Tak jsem tu zase a se mnou i další díl. Nějak se nám to vážně táhne, tak asi začnu vynechávat a trochu to urychlím.... Princip znáte, zase pro některé z vás bude nového jenom něco. Tak já to nebudu zdržovat už tak je to dost dlouý..... Jo ještě něco. Nemůžu teď tak často na internet v práci a doma ho nemám a tak nemůžu odpovídat na příspěvky, které byste mi třeba napsaly za což se chci omluvit. Ale nebojte všechno vím. Manžel mi to každý den tiskne...:o) Tak ahoj... Kopretinka\nHned druhý den jsem totiž poprosila svoji koordinátorku o to, jestli si můžu zavolat. Souhlasila a já neváhala ani minutu. Zavolala jsem Daně a protože jsem měla pocit, že zůstanu-li ještě minutu sama se svým trápením, nevydržím to a zblázním se, poprosila jsem jí, jestli by pro mě nepřijela a nemohla bych u nich v domečku na samotě u lesa strávit víkend. Pobíhání dětí mé koordinátorky, kterým začínali prázdniny mi na klidu moc nepřidávalo a já toužila po klidu a hlavně po tom, promluvit si s někým o svém problému a vylít si srdíčko, ale v češtině.\nDana byla jediná osoba v mém okolí, která ten jazyk ovládala na úrovni nutné k vedení dialogu. Nebyla z mého nápadu moc nadšená a už to mě tenkrát mělo varovat. Nicméně jsem ji prosila, aby to pro mě udělala, že se jinak zblázním. Nakonec souhlasila. To, jak se zdálo, byla ta jednodušší část mého plánu. Teď přede mnou stál úkol přemluvit koordinátorku, aby mě pustila. Vzhledem k mému psychickému stavu a hlavně vzhledem k tomu, že věděla, že Dana bydlí jen nedaleko od domu, kde jsem až dosud žila já, to nebyl, věřte mi, lehký úkol. Nakonec ale i ona souhlasila s podmínkou, že se ani na 100 m nepřiblížím k domu mých bývalých hostitelů. Slíbila jsem jí to a v duchu si myslela, že se asi totálně pomátla, když si myslí, že bych byla po tom všem schopná jim zaklepat na dveře?\nA tak pro mě Dana ve čtvrtek večer přijela a jeli jsme k nim na samotu. Byla jsem ráda, že si o celé věci můžu konečně promluvit s někým, kdo zná můj rodný jazyk a tím pádem se plnohodnotně vypovídat z pocitů, které mnou zmítali už tolik týdnů a měsíců? Její hostitelka nám udělala bezvadné steaky a my dvě jsme seděly na zahradě snad do dvou do rána a povídaly a povídaly? Ke konci už o všem možném? Ne jenom o událostech posledních dnů. Trochu jsem se uklidnila a povídání s ní mi hodně pomohlo. Úplně v pohodě jsem ale nebyla?\nV pátek jsem si přispala. Byla jsem tak vyčerpaná. Spánek v naprostém klidu na této samotě, bez věčného řevu dětí a kolem jezdících aut, mi pomohl a ani mi nepřišlo, že spím tak dlouho. Zato probuzení nebylo podle mých představ. Dana přišla s tím, že jí volal její kamarád z New Yorku a že za ním jede. No, jednak jsem se necítila na to, jet do New Yorku a bavit se s cizími lidmi v místních barech a jednak na Daně bylo vidět, že s mojí účastí ani nepočítá, protože by s oním? kamarádem? chtěla být sama. Takže zůstává otázka co se mnou, že? Na to mi bylo řečeno, že žádný problém, abych klidně zůstala tam a ona až se vrátí v neděli mě zase odveze k mojí koordinátorce?\nBylo mi trapně tam zůstávat a být na krku té sympatické paní, která z toho byla asi stejně v šoku jako já, ale představa, že se vrátím zpět ke koordinátorce mi byla o mnoho nepříjemnější?. Proto jsem na konec souhlasila s tím, že tam zůstanu do neděle?\nV pátek odpoledne jsem odvezla Danu na nádraží na autobus směr New York a vrátila se do opuštěného domu uprostřed lesů. Ani naše hostitelka nebyla doma. Najednou jsem nevěděla co dělat. Připadala jsem si strašně sama. Bezradná a na konci svých sil. Všechny vzpomínky a noční můry se mi stále dokola vracely do mé hlavy a já začala panikařit. Byla jsem jako omráčená. Tenkrát poprvé ve svém životě (a pevně věřím, že naposled) jsem si sáhla na svoje vlastní dno. Pláč, který se spustil jako nečekaná bouře mě vysiloval na tolik, že jsem nebyla schopná rozumě myslet. V hlavě mi zněly úryvky z těch hrozných posledních dní a stále do kola jsem si připomínala Jonovu větu:?Nevolej mi. Až se z toho dostanu, zavolám ti sám. Dej mi čas.? Nešlo mi to na rozum. Jak se to mohlo všechno takhle zhroutit? Ta krásná pohádka, kterou jsem prožívala se prostě najednou, jako mávnutím kouzelného proutku proměnila v děsivý horor.\nPláč nešel zastavit. Nevěděla jsem co dělat a kam jít. Uvnitř v domě mi to připadalo, jako by na mě padaly všechny stěny a venku mě vystrašilo i sebetišší zašustění v korunách stromů. Tak takhle to vypadá, když se někdo zblázní!? blesklo mi hlavou? Nevím, co tenkrát bylo tím impulsem, že jsem začala lítat po domě jako splašená a shánět nějaké pilulky, prášky, léky prostě cokoliv, co by mě uklidnilo, utišilo, uspalo?\nOd té chvíle si toho moc nepamatuju. Volala jsem Jonovi, ačkoliv si to nepřál a podle jeho vyprávění jsem mu do telefonu blekotala něco o tom, že se s ním chci rozloučit a tak? Všichni andělé strážní, které mám, při mně tenkrát museli stát, protože jinak by mi ten telefon každej normální člověk asi zavěsil se slovy, že větší hysterku neviděl. Jenže Jon udělal pravý opak. Sedl tenkrát do auta a cestu, která by mu normálně trvala asi 45 minut, zvládl za půl hodiny a najednou se objevil mezi dveřma. Seděla jsem na pohovce v obýváku. Naprosto zničená a malátná. V tu chvíli jsem nevnímala nic. Jen jeho. Měla jsem najednou ohromnou radost, že při mně někdo stojí a že už nejsem sama.\nPocit úlevy se postupně zvětšoval během našeho rozhovoru. Přesunuli jsme se na zahradu a seděli na lavičce. Mluvil na mě klidným a zdálo se i vyrovnaným hlasem?? Co blázníš? Víš, kolik je na světě lidí, kterým na tobě záleží? Přece bys jim neudělala něco tak strašného jako jsi měla v úmyslu??\nOdpovídala jsem jenom kýváním hlavy. Hlas mi nefungoval. Neměla jsem sílu, vydat ze sebe ani hlásku. A navíc. Šíleně mě rozbolela hlava? Jon mluvil dál. Pomalu, klidně a bylo na něm vidět, že váží svá slova. Ani jedna zmínka o nás dvou. V tu chvíli mi to ale bylo jedno. Hlavně, že už nejsem sama? Do toho všeho se vrátila moje hostitelka domů. Ptala se co se stalo a Jon jí tam něco vypravoval.\nDodnes nevím, co jí řekl, ale vím stoprocentně, že celou pravdu ne. Pak se vrátil za mnou ven.? Pojedeš se mnou. Nemůžu s tebou tady zůstat, protože moji rodiče dneska slaví narozeniny, ale nechci tě tady nechat. Pojedeš se mnou?!?\nTak na oslavu jsem teda neměla chuť ani náhodou. Navíc jsem si nedovedla představit, že bych se ukázala před lidmi, kteří znají moji bývalou hostitelskou rodinu a bez pochyby alespoň náznakem věděli, co se u nás stalo. Kroutila jsem hlavou na znamení odporu a nesouhlasu, ale evidentně mi to nebylo nic platné.? Už jsem řekl. Nenechám tě tady. V tomhle stavu nemůžeš zůstat tady na té samotě. Pojedeš se mnou. Tvá bývalá rodina tam nebude. Nikdo nic neví. Teda kromě mých rodičů a ti tě nesežerou. Nemáš se za co stydět. Ať je to jak je, ta oběť jsi tady ty a tím to končí. Pokud se nebudeš cítit dobře, půjdeš si prostě lehnout. Ale jedeš se mnou.?\nA šel mi sbalit věci. V tu chvíli už jsem se nezmohla ani na odpor. Rezignovala jsem. Bylo mi už jedno, jak tohle celé dopadne. Byla jsem hrozně, ale příšerně unavená. Rozloučila jsem se s paní domu, poděkovala za její pohostinnost, nasedla do auta a jeli jsme. Z toho večera jsem toho moc neměla. Musím ale přiznat, že jeho rodiče se ke mně chovali naprosto báječně. I Jon byl velice galantní a příjemný. V autě jsem se ho ptala, jak mě hodlá představit hostům na oné párty. Zastavil auto u krajnice a podíval se na mě:? Nevím, proč se mě na tohle ptáš. Nikdy jsem neřekl, že to, co k tobě cítím vypršelo a že se hodlám schovávat za tu otřesnou situaci a tvrdit, že mezi námi nikdy k ničemu nedošlo. Mé city se nezměnili, jen potřebuju čas, abych si všechno srovnal v hlavě. Představím tě jako svoji přítelkyni a ani na okamžik nepochybuj o tom, že bych to bez tvé otázky udělal jinak.?\nZařadil rychlost a pokračoval v jízdě. Jak jsem už napsala jeho rodiče mě uvítali s otevřenou náručí a když jsem se vítala s jeho maminkou, neubránila jsem se slzám. Byla jsem příšerně unavená, ale chvilku jsem na oné oslavě přeci jenom vydržela a dokonce si myslím, mi to i trochu pomohlo. Po dvou hodinách mě ale únava zmohla natolik, že jsem se nakonec omluvila hostům a odešla si do pokoje lehnout. Ložnice jsme s Jonem měli samozřejmě oddělené a tak jsem měla celý pokoj jenom pro sebe. Dala jsem si horkou sprchu a lehla si do hebkých, měkkých a voňavých peřin. Hlavou se mi honilo tolik věcí. Byla jsem unavená, připadala jsem si ukřivděná a podvedená, daleko od domova a hlavně SAMA. Tichý pláč se rozléhal pokojem. Měla jsem strach, aby mě nikdo neslyšel a tak jsem své vzlyky dusila do polštáře?\nNaprosto vyčerpaná a vysílená sem nakonec usnula velice neklidným a ani trochu hlubokým spánkem. Těžko se popisuje stav, ve kterém jsem se nacházela, takže prosím o omluvu. Nedokážu to asi vyjádřit slovy tak, aby se do toho druhý dokázal vžít?\nDruhý den ráno jsem vstávala do prázdného domu. Nikdo tam nebyl. Sedla jsem si tedy do obýváku a začala číst nějaký časopis. Najednou se otevřeli dveře a v obýváku se objevil Jon.?Byl jsem pro něco dobrého k snídani. Spala jsi dobře???V rámci možností. Hlavní je, že jsem alespoň na chvíli usnula. Dala bych si jenom kafe a hned po tom se sbalím a pojedu zpátky. Nechci tě otravovat???Nesmysl. Přece nepojedeš autobusem. A vůbec. Neotravuješ. Potřebuješ mít u sebe někoho, kdo tě vyslechne a kdo na tebe dá pozor. Zůstaneš tady a v pondělí tě odvezu zpátky.?\nJak řekl, tak se i stalo. Sobotu jsme strávili společně. Byli jsme se projít v parku, naobědvat v restauraci, povídali si. Byl to docela pohodový den. Ani jednou však nepadla řeč na situaci, která se takto vyhrotila a ani na nás dva. Jen párkrát, zřejmě ze zvyku, mě Jon chytil za ruku, ale jakmile si uvědomil, co dělá, okamžitě mě pustil. Bodalo mě to u srdce. Tak nějak jsem cítila, že tohle znamená definitivní konec naší krásné pohádky, o které jsem tolikrát snila a do které jsem vkládala celé své srdce.\nV neděli jsme byli doma. Koukali na video a povečeřeli s jeho rodiči. V pondělí ráno jsem si sbalila svoje věci, rozloučila se a poděkovala za jejich pohostinnost a Jon mě odvážel zpátky k mé koordinátorce. Cestou tam jsme se stavovali ve škole, kde jsem navštěvovala kurzy Španělštiny, abych se odhlásila a zrušila všechny lekce, které jsem měla naplánovány. Když už jsme byli skoro na místě, ze kterého jsem před třemi dny utekla a slibovala si od toho úlevu a pomoc, navrhl Jon oběd. Souhlasila jsem. Pro mě to byla poslední příležitost jak s ním v klidu poobědvat a strávit alespoň o hodinku víc.\nSedli jsme si do jedné útulné restaurace typu? hamburger sem haburger tam, všude hamburger? a objednali jídlo. Dlouho vázla řeč, až se slova ujal Jonathan a to co mi chtěl říct mi vyrazilo dech.?Chtěl bych ti říct něco, k čemu jsem se rozhodl v posledních pár dnech a o čem si myslím, že by jsi měla vědět. Hodně jsem přemýšlel o tom, co bude dál. Co mám dělat, jak se zbavit pocitu viny, že jsem nezakročil dřív a jak se vyrovnat s tím, že mezi námi dvěma to vypadá takhle. Nedovedu si představit, že bych tu měl zůstat. Proto jsem se rozhodl, že se odstěhuju. Mám v úmyslu sbalit auto, všechny mé věci a odstěhovat se zpátky do San Diega, do Californie. Tam jsem to měl vždycky rád a vím, že tam budu šťastný. Tady ne. Ne po tom všem. A taky. Jsem už velkej kluk na to, abych bydlel u rodičů. Chtěl jsem ti to říct a taky jsem se tě chtěl na něco zeptat. Potřeboval bych od tebe slyšet, že se na mě nezlobíš za to, že jsem tě nepřímo donutil k tomu, abys tu situaci začala řešit a vyřešila ji jednou pro vždy. Prosím, řekni, že se na mě nezlobíš. Řekni to?..?\nDíval se na mě prosebným pohledem. Hledal u mě odpuštění? Za co? Za to, že mě nikoliv nepřímo, ale právě on donutil k tomu, abych zničila svůj pobyt ve Státech a abych se vzdala práce s dítětem, které jsem zbožňovala? Za to, že podle všeho pro mě pobyt v USA skončil a co nevidět mi předají letenku zpátky domů? Za to, že náš sen, lépe řečeno naše sny, se rozplynuli jako ranní mlha? Za to, že je zmatený a že neví jak se se vzniklou situací vyrovnat? Slzy mi tekly po tváři a já sama v té chvíli nevěděla, co mu mám říct. Věděla jsem, že mu nikdy nebudu mít za zlé, že on byl tou poslední a hlavní kapkou v poháru, který se plnil tak dlouho až přetekl. Věděla jsem, že toho člověka, který sedí naproti mně a který mě opouští, protože to nezvládá, nikdy nepřestanu milovat. Věděla jsem, že do doby, kdy jsem ho viděla na té fotce jsem nevěděla, co je to být bláznivě zamilovaná a neznala pravý význam slova vášeň.\nTohle všechno jsem věděla, ale co mu říct na to, že mě nechává napospas supům tady v těch krajích, bez pomoci, že odjíždí, že už totálně zazdil jakoukoliv možnost, šanci zkusit náš vztah ještě vyléčit?.co mu na tohle všechno říct, jsem neměla ani ponětí.? Co ode mě chceš slyšet? Že to není tak, že bych tě nenáviděla? No není. Nikdy tě nepřestanu milovat a ty to víš. To, co bylo mezi námi, pro mě bylo jako obrovské jasné světlo na konci dlouhého a černého tunelu. Byl jsi pro mě vše, o čem jsem kdy snila, co jsem si kdy představovala, můj maják v bouři, můj nejlepší přítel, moje láska, můj svět, můj život. Láska a nenávist k sobě mají hodně blízko, ale v tomhle případě jsou od sebe hodně daleko. Ne. Nemůžu tě nenávidět. Chtěla bych, abys byl šťastný a proto jsem ráda, že jsi se rozhodl jet tam, kde si myslíš, že šťastným budeš. Přeji ti jen to nejlepší, protože nic jiného si nezasloužíš??\nBez dalšího slova jsme dojedli své jídlo a pokračovali v cestě. Nenechala jsem se odvézt až před dům. Poprosila jsem ho, aby zastavil kousek od něho. Z nějakého důvodu jsem nechtěla aby věděl kde teď žiju. Vystoupila jsem z auta a ze zadní sedačky si vzala svoji tašku. I on vystoupil. Přišel ke mně, objal mě a nadechl se k tomu, aby něco řekl. Věděla jsem, že by se mi to nelíbilo, věděla jsem, že to co chce říct je SBOHEM. Nechtěla jsem to slyšet a proto jsem mu přiložila svůj ukazováček na ústa, abych mu zabránila mluvit.? Prosím tě nic neříkej. Nedělej to ještě těžší. Nesnáším loučení. Děkuju za všechno, co jsi pro mě udělal a za krásnou pohádku. Nikdy na tebe nezapomenu.?\nS těmito slovy jsem se otočila a odcházela od něho. Ptáte se jestli jsem plakala? Ne ne. V tu chvilku ještě ne. Nechtěla jsem aby viděl, jak moc mě to bolí. Srdce mi tlouklo a cítila jsem bodavou bolest. Tohle je konec. Už ho nikdy neuvidím. Jediné, co mi zbylo je pár fotek a suvenýrů, které jsme nakoupili na našich věčných a fantastických výletech. Jon byl první muž, se kterým jsem se cítila jako princezna. První člověk, který mě vzal k moři (teda oceánu). První muž, který ve mně nevzbuzoval pocit méněcennosti a podřazenosti. První muž, který mi ukázal jaké to je, žít na plno a brát co život dává. První muž, který mě naučil vnímat lidi kolem sebe a prát se za to, o čem si myslím, že je správné. Muž, který mne od základu změnil. Vděčím mu za mnoho, včetně záchrany před něčím, co by bylo mým posledním počinem na této planetě?\nDošla jsem do domu mé koordinátorky, pusila na zem tašku a na její slova? tak co jak bylo?? odpověděla pláčem. Všechno jsem jí to vysypala. Myslela jsem si, že tohle už nerozdýchám. Chtěla jsem jet domů. Nasednout na letadlo a okamžitě odletět z té země, která mi zřejmě nebyla souzena?\nPřesně už si nepamatuji, jestli se následující události seběhly hned druhý den, nebo jestli jsem někde v koutku sebe našla ještě trochu síly k odolávání. Každopádně ať už to bylo hned druhý den po tom, co jsme se rozloučili u auta nebo den následující, jedno vím jistě. Už v minutě, kdy jsem udělala první krok od toho auta se mi neskutečně stýskalo. Nedovedla jsem si představit jeden jediný den bez něho. Bodavá bolest u srdce nepřestávala a v hlavě jsem neměla nic jiného než jeho tvář. Tolik mi chyběl.\nChodila jsem jako tělo bez duše. V tu chvíli jsem jí ani neměla. Odjela s ním. Bála jsem se, že už ho nikdy neuvidím. Že už mě nikdy nesevře v náručí, neobejme, nepolíbí, neřekne, jak mě miluje, že nikdy neuslyším jak vyslovuje mé jméno s tím hloupým americkým přízvukem?.Jána? Bála jsem se. A zase jako už tolikrát za posledních několik dní jsem si připadala sama a ztracená. Protože si vážně nejsem jistá, kdy přesně se události okolo Jonathana dali opět do pohybu, budeme to brát tak, jako že jsem byla děsně silná a celé se to dalo do pohybu až o den později, tedy ve středu?:o)\nRáno jsem se probudila docela pozdě. Doma byla jen má koordinátora a její nejmladší syn? Sešla jsem dolů po schodech a vešla do kuchyně, že si udělám kafe a vezmu si něco ke snídani? V tom mě napadla zoufalá myšlenka. Moje touha vidět nebo alespoň slyšet Jona byla prostě silnější než já a tak jsem přes veškeré jeho zákazy a prosby, ať to nedělám, vzala telefon a vytočila jeho číslo? Chvíli to zvonilo a pak to vzal:?Halo?…?\nSrdce mi tlouklo, že to muselo být slyšet snad i v tom telefonu. Najednou jsem ale nevěděla co mu mám říct? Vrať se? Chybíš mi? Nemůžu bez tebe žít? To bych se asi strašným způsobem ponížila a to jsem nechtěla. I hlasivky mi najednou vypověděly službu. Cítila jsem jak mi po tváři stéka horká slza?.?Halo? Je tam někdo? Halo??\nJeho hlas zněl naléhavě. Až řekla bych prosebně. Ne. Je to blbost. Kdyby mě chtěl vidět tak mi dávno zavolal. Zavěsila jsem. Otřela si slzy a pokračovala v přípravě své snídaně? Asi za pět minut na mě volá moje koordinátora ze svého horního pokoje?.?Jána? Ty jsi volala Jonovi??\nHrklo ve mně. Je snad telepatka? Špehuje mě? Napadalo mě v tu chvíli, ve zlomku sekundy, miliony podlých způsobů jak takovouhle informaci mohla dostat, ale ani jeden mi na tu sympatickou a příjemnou mladou ženu neseděl? Najednou se mi rozsvítilo a začala jsem se třást?.\nDošlo mi co jsem udělala. Zapomněla jsem totiž na to, že v USA existuje jakási služba, která umožňuje to, že když k vám někdo volá a zachová se tak jako já (tedy nepromluví) a vy chcete zjistit, z jakého čísla byl uskutečněn poslední příchozí hovor, vytočíte hvězdičku a nějaké dvoumístné číslo (jaké si už nepamatuju) a umělý hlas počítače, Vám to číslo pěkně naservíruje na stříbrném táce?. A to prozradilo i mě. Samozřejmě, že jsem byla s touto službou seznámena, už na začátku mého pobytu tady, ale v tu chvíli, kdy jsem vytáčela a následně pokládala ten ranní telefonát jsem si tohle prostě neuvědomila??Nevolala, proč??\nV takové zkratové situaci mě nenapadlo nic jiného než lhát. Styděla jsem se za to, že jsem to udělala. Když už jsem to číslo vytočila, pak jsem mu měla něco říct a ne zbaběle zavěsit??Protože Jon právě volá a tvrdí, že jsi mu volala tak si to dole vezmi? já to položím až to zvedneš?.?\nRoztřásly se mi kolena. Pane Bože! Tak to sem si navařila pěknou kaši? No nic, tak teď už to musím dokončit. Zvedla jsem telefon. Držela jsem sluchátko těsně u aparátu a ještě na zlomek sekundy přemýšlela nad tím, že to zavěsím. Nevěděla jsem jak mu to vysvětlím? Chovala jsem se zkrátka jako neskutečně praštěná a zamilovaná puberťačka?\nNakonec jsem sebrala všechnu odvahu, která mi ještě zbývala, zhluboka se nadechla a sluchátko přiložila k uchu??Dobré ráno???Jána? Ty jsi mi volala viď?? jeho hlas zněl? zkrátka jinak. Ne, jako v den, kdy jsme se loučili, jinak. Na druhé straně na mě mluvil můj starý Jon. Takový jakého jsem ho poznala. Šťastný, uvolněný, veselý a svůj. Zaskočilo mě to.\nČekala jsem, že bude naštvaný, rozladěný, uražený nebo cokoliv, ale takhle příjemný tón mě prostě vyvedl z míry? Přesto přeze všechno, že jsem cítila, že není naštvaný a že ho můj telefonát nepopudil, jsem se rozhodla zapírat?. ZAPÍRAT, ZAPÍRAT, ZAPÍRAT?..:o)?Já? Nevolala, jak jsi na to přišel?? No samozřejmě, že z něho vypadlo to, co jsem si myslela?? Vytočil jsem číslo, které mi to sdělilo. Někdo z tohohle čísla mi volal. Nikoho jiného tam neznám. Jenom tebe???Já ti ale vážně nevolala. Dlouho jsem spala. Teprve teď vstávám, jdu si udělat snídani a kafe a v tom na mě volají, že jsi na drátě? To je divný, viď??\nV duchu jsem se modlila, aby se v tom přestal nimrat. Věděla jsem, že mi stejně nikdy neuvěří, že jsem to nebyla já, kdo mu dneska ráno volal a právě proto jsem rozhovor na toto téma chtěla ukončit? Zřejmě to ze mě vycítil. Najednou obrátil. Už se nevyptával. Přestal pátrat po tom, zda jsem to byla já nebo ne.? Myslel jsem, že mi voláš, protože jsi četla ode mě mail.??Nečetla jsem maily. Jednak tady není internet a musím na webTV, což je tak děsně pomalá služba, že by u toho jeden brečel a jednak ti povídám, že jsem před chvilkou vstávala a dělám si snídani???Aha tak až se nasnídáš, tak i přesto, že musíš přes webTV, prosím jdi si přečíst maily a pak mi zavolej???Nezavolám. Slíbila jsem, že nebudu volat a tak ti nezavolám, svůj slib hodlám dodržet?? No tak najednou jsem dělala hrdinku, co? Jen jsem ho chtěla trochu pozlobit?.\nVe skutečnosti jsem se nemohla dočkat, až rozhýbu tu televizi a webTV a dostanu se na maily? V tu chvíli jsem si taky uvědomila, že bych měla dát vědět domů, že jsem v pořádku a že jen co bude trochu lepší situace ohledně přístupu na internet, tak jim podám zprávu, co se mnou je. Já jim totiž jen v rychlosti napsala od Dany o víkendu vzkaz, ať mi nevolají a přestanou posílat poštu do rodiny, že jsem odtamtud odešla a že se jim ozvu??Ale zavoláš. Já vím, že zavoláš? Zatím se měj. Uslyšíme se později.?\nZavěsil? Srdce mi ještě tlouklo a nohy se mi třásly. Tváře mi hořely a najednou jsem nevěděla co s rukama? Dolů přišla moje koordinátora a ptal se, co chtěl?? Nevim. Prý sem mu volala. Tak volal zpátky. Mám si jít přečíst maily a pak mu zavolat.?? Tak proč tu ještě stojíš??? Protože jsem ještě nesnídala a mám hrozný hlad a chuť dát si moje ranní kafe a cigaretku a navíc? Na televizi se dívá ten tvůj malej divoch, takže tam stejně nemůžu? Dávají medvídka Pů a to mu přece nemůžu udělat, abych mu to uprostřed příběhu vypla?:o)?\nNajednou jsem se cítila o moc líp. Měla jsem obrovskou chuť k jídlu a házela úsměvy na všechny strany. I kdybych se musela vrátit domů, i pocit, že malou Áju jsem ztratila navždycky, i přes všechnu bolest a zlost, která se ve mně hromadila a které jsem byla plná i přes všechny tyhle pocity a holé fakty jsem se cítila zase líp.\nDíky němu. Nemohla bych jen tak opustit Státy když bych věděla, že on se na mě zlobí, že alespoň nezůstáváme přáteli. Tak moc mi na tom člověku záleželo. Tak moc jsem toho muže milovala? Nasnídala jsem se venku. Byl krásný den a já prostě neměla chuť sedět v té malé kuchyňce spojené s jídelnou. Seděly jsme tam obě a povídaly si.\nSnědla jsem pár borůvkových baget, vypila hrnek výborného kafe a vykouřila svou ranní cigaretku. Přišel za námi i ten malej Ďáblík, koordinátory syn, který si získal moje sympatie hned první větou, kterou mi řekl, když mě poprvé uviděl:?Zase se neožením??\nBylo mu asi pět nebo tak nějak a byl to velice bystrý a vtipný klučina, který si s ničím a nikým nebral dvakrát velké servítky?. Byla s ním legrace.?Medvídek Pů už skončil?? zeptala se ho máma.?Jo.??Tak půjdeme na procházku!?\nKluk se zamračil, zvedl oči v sloup a pravil:?Nikam nejdu. To raději umeju nádobí??Můžeš začít a hned po tom půjdeme na tu procházku.?\nTen malý klučina hned pochopil, že si mamina z něho jen utahuje, a že se té procházce, která pro něho byla povinná každý den kromě sobot a nedělí, prostě nevyhne a rezignoval?? To nemá cenu. Já se chci dívat na televizi??? Na tu se stejně dívat nemůžeš. Tam teď jde Jána. Přečíst si emailovou poštu, takže máš smůlu.?\nSvraštil obočí, dolní ret ohrnul přes ten horní, přesně tak jak to dělají děti, když s něčím nesouhlasí, sednul si na lavičku, ruce složil do klína a seděl. Jenom nohama klátil dopředu a dozadu, aby vypadal vážně znuděně a naštvaně.\nMusela jsem se smát, při pohledu na něho. Bylo mi ho líto, protože jsem si vzpomněla na ta léta, kdy mě maminka nutila v zimě stavět sněhuláky, jen abych nechodila k hodné tetě, která mi vždycky pustila televizi a já se mohla dívat na cokoliv jsem chtěla? Jak jsem musela povinně chodit na houby, i když houby nesnáším, jak jsme v létě dva roky po sobě jeli s rodičema na chatu v Krkonoších, kde hlavním cílem dovolené bylo nasbírat litry borůvek?. Zkrátka jak jsem všechny tyhle aktivity nesnášela.\nJenže jakkoliv bych mu chtěla nabídnout nějakou odměnu, v téhle rodině jsem se do výchovy, či jiných rodinných záležitostí prostě nepletla. Nebyla jsem tam jako au-pair, ale jako host. Pro děti jsem byla kamarádka a ne jejich vychovatelka a tak mě ani nenapadlo narušovat řády, které v téhle rodině byly pevně stanoveny.?Tak šup. Obuj se a jdeme???Mamíííííí??? No jak chceš, čím dýl tu budeš sedět a kňourat o to déle se vrátíme?.?\nKluk rezignovaně vstal, za dveřmi si nazul boty a vrátil se zpátky.?Tak my jdeme. Koukej se zvednout a jdi na ty maily? A klidně mu zavolej, kdybys chtěla???Nebudu mu volat. Slíbila jsem, že mu dám pokoj, tak mu ho dám??\nUsmála se na mě takovým tím úsměvem, který vám dává jasně najevo, že si stejně myslí svoje a pomalu odcházeli. Odnesla jsem hrníček do kuchyně, umyla si ruce a šla do obýváku rozhýbat ten zázrak. Byla jsem čím dál tím víc zvědavá, jaký mail tam na mě čeká. Nemohla jsem se skoro ani dočkat, až ten šnek webTV načte stránku českého portálu seznam.cz. Trvalo to snad věčnost.\nNakonec se ale spojení podařilo a já ve schránce kromě jiných emailů měla opravdu i mail od Jona? Všechny ostatní jsem v tu chvilku ignorovala a otevřela právě ten, na který jsem byla zvědavá nejvíc. Pohodlně se u:,–(ila u televize a začala číst?\nMoje nejdražší Jano,\nAhoj miláčku. Doufám, že se máš dobře. Já se cítím o mnoho lépe ohledně událostí posledních dní, myslím, že teď už to bude jenom lepší. Chtěl jsem ti napsat, protože ti potřebuji říct pár věcí. Za prvé a to je to nejdůležitější, nikdy jsem se s tebou nechtěl rozejít, jen jsem se potřeboval odpoutat od té celé ošklivé situace. Pamatuješ si, když jsi mi poprvé řekla o celé té záležitosti a já ti na to odpověděl abys okamžitě opustila ten dům i když bys musela na čas odjet zpátky do Evropy a nebo se třeba přestěhovat do jiné rodiny? Ať už by to bylo jedno nebo druhé, jasné je to, že takhle by jsi byla v bezpečí a zdravá, a já bych byl o mnoho raději, kdybys byla v bezpečí a zdravá a třeba daleko ode mě nežli blízko u mě na o malinko delší dobu, ale v nebezpečí. Stále stojím o to, dostat šanci, abychom my dva mohli být spolu, ale za naprosto běžně normálních okolností. Pak bychom viděli, jaký by náš vztah mohl být beze všech těch potíží a problémů, které jsme měli dosud? Jestli nedostaneme tu šanci nebo ji třeba nedostaneme teď hned, ale za nějaký čas, pak budu smutný, tak jako tomu je teď. Chybíš mi.\nRozhodl jsem se, že nepojedu autem 2000 mil daleko, abych shledal sám sebe uprostřed zóny nikoho a pak se probudil o pár týdnů později a sám sebe se v duchu ptal,?jak jsem se sem k čertu dostal??. To se nestane. Můj útěk nic nevyřeší a ničemu nepomůže. I přesto, se ale musím odstěhovat od mých rodičů a konečně dospět? čas pro tohle už nadešel. Začal jsem se velmi vážně zajímat o práci v oblasti Washingtonu DC a Baltiomoru, protože je to skvělá oblast a zároveň je to blízko k mé rodině (jen dvě hodiny autem) a je to místo, kde bych si sám sebe dokázal představit.\nPřed týdnem jsi mi řekla, že mi zavoláš a dáš mi vědět, jestli se vracíš zpátky do Evropy a nebo jestli budeš mít jinou práci tady v US. Takže, já to pořád potřebuj vědět, která možnost z těchto dvou to bude. Cítil jsem se a stále cítím dobře, když jsi mi řekla po tom všem, co se stalo, že jsem udělal správnou věc (tím myslí, dohnání mě k tomu, abych vyšla s pravdou ven), děkuji miláčku, to mi opravdu udělalo radost. Nemám na tebe telefonní číslo do místa, kde teď bydlíš, ale opravdu potřebuji vědět, jestli zůstáváš v US nebo jedeš zpátky domů. PROSÍM PROSÍM Jano, PROSÍM zavolej mi a dej mi vědět, já to prostě potřebuji vědět, prosím hned mi zavolej abych o tobě věděl, jak se máš. Nemohl bych existovat s tou nezodpovězenou otázkou, visící nad mojí hlavou? Napíšu ti ještě jednou moje telefonní číslo (uveden telefon) a prosím tě, abys ho použila. Prostě mi zavolej nebo zanechej vzkaz s tvým telefonním číslem. Vím, že můžu zjistit to číslo, ale opravdu by mi udělalo radost, kdybys mi zavolala ty. Je středa ráno půl jedenácté a já vím, že tvá situace tady v US se změní v následujících několika dnech, ale dokud si ještě blízko mě, prosím, zavolej mi.\nVíš, já jsem trochu vychladl, a znova opakuji, jako už tolikrát, že je čas, abych si našel svoje bydlení. A jestliže budu stále v této oblasti, hned ve chvíli kdy budu mít dobrou práci si ho také najdu. A jestli budeš i ty stále někde poblíž rád bych tě vídal i když budu třeba několik hodin autem od tebe. Rád bych dostal opravdovou šanci pro nás oba, abychom mohli být spolu jako pár, být jen já a ty za normálních okolností. Myslel jsem vážně všechno, co jsem říkal o nás dvou, o tom, mít jeden druhého. A jestli teď není ten pravý čas a ty musíš zpátky do Čech pak tu šanci jistě dostaneme o něco později. A víš co? Nejsem naštvaný na tvou bývalou rodinu po tom všem, protože kdyby si tě oni tenkrát nevybrali a nezaměstnali tě jako au-pair, já bych nikdy neměl příležitost tě poznat a já děkuji Pánu Bohu, že jsem tě poznal. Jediné co chci je být s tebou. Prosím zavolej mi dnes nebo zítra!!! Prosím, miláčku, alespoň to pro mě udělej.\nTohle vím jistě: Miluji tě. Opravdu tě miluji, Jano. Všechny ty sny, které jsme spolu snili o společném bydlení a tak, všechny je chci. Myslel jsem to všechno vážně. Vím, že kdybychom dostali ještě jednu opravdovou šanci, mohli bychom si budovat společný život. To, co k tobě cítím, je naprosto něco jiného, než co jsem kdy cítil k ženě. Ty a já víme vše o svých problémech a slabostech, které každý z nás má. Teď nebo brzo, možná za pár měsíců nebo příští rok, jestli se budeš muset vrátit zpátky do Evropy, tak se pak můžeš vrátit, ale teď si myslím, že bychom měli dát ještě jednu šanci našemu vztahu, poznávat ještě více těch nádherných a báječných věcí, co můžeme podnikat společně. Vidíš, jediné na co dokážu myslet jsi ty. Začínám tady bláznit, protože mi strašně chybíš a protože tě miluji. Náš vztah přece nemůže skončit!!!\nKdyž jsem s tebou tak jediné na co dokážu myslet je ta nádhera která je mezi námi dvěma. Vidím hluboko do tvých překrásných modrých očí a cítím tu něžnost a lásku v tvém srdci a duši a jak propojeni jsme my dva spolu. Chybí mi držet tě v náručí. To bezpečí a klid, které cítím, když tě držím je jedinečné a já vím, že ty to cítíš stejně. Co mě však nejvíce bolí je pomyšlení na to, že náš vztah už nedostane žádnou šanci, protože tě nesmírně miluji a to, když tě nemám u sebe? protože teprve teď vím, jak moc bolí tě nemít, postrádat tě. Možná teď potřebuješ trochu času, možná potřebuješ jet zpátky domů a postarat se o nějaké věci tam, ale jestli se někdy vrátíš nebo jestli zůstaneš teď tady, chci abys věděla, že dveře do mého srdce jsou ti navždy otevřeny. Skoro jsem zešílel za těch pár posledních dní, protože jsem ti tohle všechno potřeboval říct.\nVím, že když se dva lidé milují tak jako my dva, pak je nic nemůže zastavit od toho, aby byli spolu. Žádná práce, žádá víza, žádný let letadlem, nic. Vím, že ty a já máme dost síly na to být spolu, že můžeme a přijdeme na cestu jak být spolu, ať už to bude teď anebo v blízké či daleké budoucnosti. Letenku? Tu si můžu koupit to je jednoduché. Myslel jsem a stále myslím vážně i ten výlet na Island (pozn. kromě ostatních šíleností jsme si vymysleli i to, že v době mé dovolené spolu poletíme na Island. Jeden týden na Islandu, druhý byl plánován s mým neznámým kamarádem na Niagarách?.:o) ). Já tam chci letět a chci tam letět s tebou. Chci hodně věcí dělat s tebou. Všechny. Takže koupit letenku z Evropy do USA nebo naopak je pro mě úplná hračka. Jak jsi mi jednou řekla. Lidé jsou spolu pokud to chtějí a dělají všechno proto, aby to tak mohlo být. Pokud na to všechno miláčku budeme dva, dokážeme to. Uvidíš.\nJano, tohle mi láme srdce. A to není správné protože my dva máme něco neskutečně silného a krásného a tyhle city se pro mě nikdy nezmění. Jestli je ale pro tebe teď těžké být se mnou nebo nemůžeš nebo nechceš nechat své srdce pro naši lásku otevřené, jako to dělám já, pak to pochopím, ale potřebuji to slyšet. Jednou jsi řekla, že nevědomost je ta nejhorší věc na světě? a já potřebuji vědět, jak to cítíš ty a kde tě najdu. Prosím, prostě mi zavolej zítra nebo dnes a dej mi vědět jaké jsou tvé plány, kde budeš. Pokud budeš potřebovat odvézt na letiště nebo do nové rodiny pak to pro tebe udělám. Prosím tě a naléhám, udělej mi tu laskavost a dej mi vědět, jak se máš. Miluji tě.\nUkončím tento dopis větou: miluji tě! Chybíš mi! Potřebuji tě! Naslouchám teď svému srdci a vzpomínám na všechny krásné a úžasné věci, co jsme spolu zažili a moje instinkty mi říkají, že tě musím mít a že tě budu mít, jenom ty o tom ještě nevíš? - doufám, že teď se směješ, protože tohle bylo docela vtipný?.\nDostanu Janu, jenom ona o tom ještě neví?.!\n( vkládám další poznámku, protože tohle potřebuje vysvětlení, abyste si nemyslely, že mu totálně ruply nervy a zbláznil se. Věta? Dostanu Janu, jenom ona to ještě neví?!? má svojí minulost a kratičký příběh a vlastně se vůbec netýkala mě. Byli jsme na den Svatého Patrika (irský svátek) v restauraci, kde se tenhle svátek velmi bujaře a ve velkém počtu hostů slavil. Dostali jsme zelené Klobouky a kdo ví co ještě. No zkrátka tam byla legrace. Byla jsem tam tenkrát já, Jon a Maja. Maja nechtěla původně jít, prý aby nám nedělala křena, ale protože na ten den měla od rodiny volno, nechtěla jsem jí nechat samotnou a Jonovi jsem to nějak vysvětlila. Pochopil to a aby mi pomohl jí přemluvit, řekl jí, že na té oslavě bude jako číšník obsluhovat jeho bratranec a to že je prý kus chlapa. No ono, při pohledu na Jona vám muselo být jasné, že jeho rodina se? prostě povedla? a tak ani já ani Maja jsme nepochybovaly, že jeho bratranec opravdu kus chlapa bude. Maja se nakonec dala zlákat a ráda s námi jela. Jen jsme vlezli do restaurace, potkali jsme onoho krásného bratrance ve dveřích. No, můžu vám říct, že Jon ani trochu nelhal. Kus chlapa to opravdu byl. Tak trochu podobný Bradu Pittovi akorát trochu vyšší. Protože jsme znali já i Jon suverenitu Mají a jen tak nás od ní něco nepřekvapilo, zůstali jsme na ni koukat, když jsme zjistili, že asi aniž by si to sama uvědomila, visela na tom klukovi očima jako můra na světle, zkrátka od první minuty po něm šla, jako jak se říká slepice po flusu. Když se probrala z prvotního tranzu, protože jí vyrušilo ze snění to, že já, Jon i jeho bratranec jsme se smáli jejímu andělskému výrazu, prošli jsme celou restaurací a stoupli si k baru. Objednali jsme si pití a vedli nezávazný hovor. Maja stále nespouštěla oči z toho chlapíka, což byl nadlidský výkon, představíme-li si, že v restauraci bylo tou dobou asi 80 hostů a na place jediný číšník? Jonův bratranec. Asi po půl hodině hypnotizace z ničeho nic do trochu utichlé restaurace, kdy na jednou všem váznul hovor a skoro nikdo nehlučel Maja pronesla směrem k poletujícímu Jonovu bratranci onu osudnou větu: Dostanu ho. Jen on o tom ještě neví?! A vypila na ex pivo, které si právě koupila na baru. Smáli jsme se tomu ještě cestou domů, dlouho po tom, co do polotiché restaurace zahlásila onu větu. Proto ji Jon použil v tomto dopise. Protože pro nás měla určitý význam?. Tolik na vysvětlenou.)\nO. K. Je čas jít. Od teď to nechávám na tobě, miláčku. Jen si pamatuj, že tě miluji.\nSeděla jsem v tom obýváku na zemi, před sebou klávesnici na ovládání web TV a slzy mi tekly po tvářích jako hrachy. Měla jsem pocit, že jestli jsem kdy měla možnost létat, pak je to právě teď. Pocit neskutečného štěstí, který mi vháněl slzy do očí, až nebezpečně krásný pocit do mého srdce a horkost do tváří mi prostě vyrážel dech. Po tom všem, čím jsem si prošla, po tom, co jsem pohřbila veškeré naděje na to, že já a Jon bychom spolu mohli někdy? vrátit čas? a začít znova, po tom, kdy jsem se smířila s tím, že si sbalím tašku, poděkuji své koordinátroce za psychickou podporu a beze slůvka rozloučení odletím zpátky do Evropy bez naděje, že ho ještě někdy uvidím, po tom všem tohle.\nTen email jsem četla ještě asi šestkrát. Nemohla jsem tak nějak uvěřit tomu, co jsem na té televizi četla. Bála jsem se, že je to jen hloupý sen. Sen, který byl na můj vkus až moc živý a opravdový. Z toho? snu? a stavu bez tíže mě vytrhla právě Kate (koordinátora? už mě to nebavilo vypisovat?:o), která se vracela se svým synátorem domů z procházky. Našli mě tam tak, jak jsem popsala. Sedící na zemi, ubrečenou, ale nesmírně, neskutečně šťastnou.?Tak co? Dočteno? Můžu se zeptat, co bylo tak důležité, že sis to musela jít přečíst hned teď??\nNezmohla jsem se na jediné slovo. Ukázala jsem akorát na televizi, kde stále zářil text toho emailu. Velmi rychle pochopila, že si to může přečíst a asi ze zdravé ženské zvědavosti neváhala ani chviličku. Četla pomalu, až mi to připadalo jako věčnost.\nNa jejím obličeji, byste nerozeznaly ani známečku jakéhokoliv citu, pocitu, či grimasy. Nic. Naprosto normální výraz. Zkontrolovala jsem televizi, jestli to nepřepnula na počasí nebo něco takového neutrálního, ale ne! Stále četla ten email, který já už znala pomalu nazpaměť. Když dočetla, otočila ke mně hlavu a povídá:?Zavoláš mu???Měla bych???Já nevím. Co myslíš???Nevím. V první chvíli jsem se zajíkala štěstím. Myslela jsem si, že to se mnou šlehne. Ty víš, jak mi na něm záleží, ale v druhé chvíli mi došlo, že k tomu, co jsem měla už skoro za sebou, k tomu, že se jednou budeme muset rozloučit a bude tady možnost, že se už nikdy neuvidíme, k tomu stejně jednou dojde. Pak si říkám, jestli by nebylo lepší, nechat to být. Nevolat mu a doufat, že on si nezapsal to číslo sem a nebude volat sám od sebe. Nevím. Vážně nevím. Mám strach z toho, že tenhle nechutně prázdnej pocit, to bodání u srdce a neskutečnou bolest po celém těle budu jednou zažívat znovu. Nechci to už zažít. Moc to bolí.??Chápu.??Máš pro mě radu? Jak se mám zachovat? Co dělat? Na jednu stranu si nepřeju nic jiného než aby mě zase držel v náručí, líbal a abychom byli zase spolu, vyváděli všechny ty voloviny jako před tím, ale na druhou stranu mám strach z loučení. Mám panickou hrůzu z toho, říct sbohem.?? Řeknu ti, co si o tom myslím já, ale neznamená to, že ti radím. Jen ti říkám, co si myslím. Rozhodnout se musíš stejně sama. Život je hrozně krátký, Jano. Podle toho, co jsi mi vyprávěla, jsi s Jonem za tu dobu, co ho znáš zažila víc věcí, než já a můj manžel za celé ty roky, co jsme spolu. Je to smutné, že to tak musím říct, ale je to tak. Pravda je ta, že mi za tu dobu taky už vychovali tři děti, což s sebou přináší spoustu jiných, odlišných starostí ale i radostí. Každopádně podle toho, co vím o něm a o tom, jak moc šťastná si s ním byla, bych nemyslela jen na to loučení, na to špatné. Lidé dělají špatná rozhodnutí a chyby a to častokrát bolí. Někdy lidé musejí dělat rozhodnutí takového kalibru, kdy to prostě někomu musí ublížit. Tak to tady chodí. Nikdy se v životě neohlížej zpátky. Nikdy. Na to je ten život opravdu moc krátký a ty nikdy nemůžeš vědět kolik času ti ještě zbývá. Žít naplno, ale střízlivě, to je umění. Přemýšlej nad tím, že pokud mu zavoláš, máte možnost spolu strávit možná týden, možná dva navíc, možná víc, to už ale záleží na osudu. Představ si, kolik věcí spolu můžete prožít za těch několik dní. Mysli na to, ale i na možný rozchod. Přemýšlej nad tím a uvidíš, která z těch věcí v tobě zanechá silnější pocit. Podle toho se řiď. Takhle to vidím já. Vlastně jsem ti neporadila tak ani onak, viď??? No to teda. Ještě víc jsi mi zamotala hlavu!?\nUsmála se a se slovy, že si je jistá, že to dopadne dobře odcházela z pokoje. Vzala jsem si walkmana, cigarety a se slovy jdu se projít jsem opouštěla dům. Nevěděla jsem co dělat. Zavolat či nechat být? Možná vám příjde divné, že jsem se rozmýšlela. Jenže to, co jsem zažívala v den, kdy mě Jon vezl zpátky ke Kate ve mně stále zůstávalo. Stále to bolelo. Nikdy jsem ten pocit před tím nezažila a proto jsem taky nevěděla, jak se s ním poprat. Přemýšlela jsem nad tím, kolik času mi asi zbývá, než mě pošlou domů a nebo přidělí k jiné rodině, která může být i na druhé straně USA. Týden? Dva? Tři? Nebo to mám počítat na dny? Bylo mi tak nějak zvláštně. Hlavou se mi honili vzpomínky na ty úžasné dny a týdny, které jsme spolu zažili. Na všechny ty sny, o kterých se Jon zmiňoval v tom mailu, na všechny naše plány, které jsme spolu spřádali jako pavouček svou pavučinu.\nPo tváři mi přeběhl letmý úsměv. Musím se rozhodnout. Prakticky mám dvě možnosti:\nNevolat a pak si myslím, že to pochopí tak jak to bude myšleno a o kontakt se mnou se nebude pokoušet, což by mě taky asi zabolelo, ale po tom všem už by se to snad dalo vydržet. Skončit to jednou pro vždy. Nemá cenu se trápit. Jednou to loučení stejně přijde?.\nNebo zavolat a pak si svoji pohádku o něco prodloužit. Přidat další kapitoly? Snít dál o svém princi a být alespoň o pár dnů déle šťastná,?vrátit čas?? Zadumaná do svých myšlenek jsem došla až na druhou stranu rybníka, který byl nedaleko domova Kate. Sedla jsem na trávu, na břeh a pozorovala jsem lidi kolem sebe.\nVšichni mi přišli strašně bezstarostní. Šťastní a svobodní. Opřela jsem se o lokty a zaklonila hlavu. Nad sebou jsem v tu chvíli měla jenom čisté modré nebe. Tak čisté modré nebe, jako tenkrát? Dost bylo vzpomínek a vracení se zpátky? už vím co udělám?\nKelišová 6955 příspěvků 17.09.03 11:33\nteda ty nás ale napínáš, no co už, ale je to stejně moc hezky napsané.\nNeuvažuješ o tom tohle vydat jako knihu, myslím že by se to ujalo.\nMěšj se Míša\nTeda Kopretinko, já myslela, že už nenapíšeš. Jako vždy je to moooc hezké!!!! A jak jinak v tom nejlepším jsi to uťala, to zase bude vyhlížení dalšího pokračování. Měj se hezky Iveta\nZasloužilá kecalka 766 příspěvků 17.09.03 13:29\ntéda Kopretinko ty mi dáváš. Konečně jsem to dohlatala do konce a teď takové napětí. Můj manžel by se dost nasmál, protože mě zná - jsem děsně zvědavá. Taky toho někdy zneužívá k překvapením a já můžu vždycky prasknout. Takže jsem fakt napnutá jak jsi se rozhodla.\nKecalka 371 příspěvků 18.09.03 13:12\ntak konečně je tu další díl!! Teda to je romantika, to si někdy říkám, že to moje lovení manžela bylo strašné fádní!\nno nic, těším se na pokračování a jako Ajka, honem, honem, jsem stráááášně zvědavá!\nMJěj se pěkně a piš.\nNeúnavná pisatelka 15257 příspěvků 18.09.03 18:27\nJá taky s napětím očekávám, jak to všechno dopadne.\nAkorát asi jsem ze začátku četla nepozorně a tak mi uniklo, co strašného se Kopretince v americké rodině přihodilo, že se rozhodla je opustit. Můžete mi to prosím někdo stručně napsat, ať neotravuju Kopretinku, když nemůže na net, a taky abych to nemusela hledat?


Neskutečné hrátky s We-Vibe 2\nÚvod Příběhy Neskutečné hrátky s We-Vibe 2\nMám již rok přítele, kterého jsem chtěla na naše výročí trošku překvapit. Zpočátku jsme nevěděla jak a čím, ale po chvilce uvažování a váhání jsem nakonec koupila nový vibrátor We-Vibe 2. generace.\nKromě romantické večeře při svíčkách a samozřejmě ve dvou nás doma pod peřinou čekalo překvapení, ano nový vibrátor. Celkem jsem se bála toho, jak přítel zareaguje na to, že jsem si pořídila „pomocníka“, ale to jsem nevěděla, co bude následovat.\nKdyž jsme přišli domů, hned za dveřmi mě přítel začal vášnivě líbat a dráždit, je jasné, že jsem jeho choutky opětovala. Když jsme se dostali do postele, rozbalila jsem vibrátor a ukázala jej příteli. Chvilku nechápavě koukal, ale když pochopil, že si tohoto malého „pomocníka“ pouze zasunu do mé mušličky a sex můžeme provozovat dále, nebránil se a pomohl mi samotný We-Vibe zasunout. Nastavili jsme ten nejintenzivnější program, který ze sedmi vybraných programů nastavit jde a začali se milovat.\nDilda jsou o jednoduché náhrady mužského penisu. Dilda mají vždy falické znaky, přesto však nemusí být věrnou kopií údu. Dilda jsou mechanické pomůcky, tzn. bez vibrace.\nNejdřív jsem se cítila stejně jako při „normálním“ sexu bez nijakých pomůcek, ale po chvilce to přišlo. Ten jedinečný pocit, který mi masíroval poštěváčka a do toho penis, který se jemně otíral o latexový povrch vnitřní části vibrátoru. Sex a vibrátorem We-Vibe 2 je naprosto něco jedinečného. Doslova mě nažhaví k neskutečnému výkonu, který jsem schopna v posteli předvést.\nOpravdu jsme byli oba z tohoto malého zázraku uneseni a jinou erotickou pomůcku, tedy kromě erotického prádla a masážních olejíčků již nepotřebujeme. Se vším si vystačíme díky tomuto malému vibrátoru, který jednak dráždí poštěvák, ale zároveň se otírá o penis, který tím pádem zdvojnásobuje celý účinek vibrátoru.\nDnes mohu říci, že při většině sexu, který si dopřáváme nám dělá společnost tento „malý pomocník“. Malý pomocník, který zastane opravdu mnoho. ;-)\nAnny, (22. 07. 2013 05:04) Reagovat\nHm...Hned má člověk větší chuť vyzkoušet nějakou novou erotickou pomůcku. Četla jsem už na víc místech, že ženský jsou s touhle hračičkou spokojené. Mám na ní také spadeno...:)


Alzheimerova choroba jinak: Jak zní zpěv starého muže, který trpí touto chorobou? Získal i nahrávací smlouvu – Creativelife.cz – Kreativní inspirace každý den\nNení nad to, když si člověk jen tak jede v autě a najednou si prostě zazpívá v autě. No tak, jen se přiznejte – kdo z vás to už někdy udělal? Zpěvákem v tomto videu však není jenom tak někdo.\nNečekejte žádného slavného zpěváka. Je jím osmdesátitelý pán, který se stal hitem Youtube. To vše pouze díky anglicky přezpívanému italskému hitu „Quando Quando Qauando“, který účinkující dvojici vybojoval i nahrávací smlouvu!


Prodej výrobní technologie | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Prodej výrobní technologieOd: sidonie Datum: 13.07.16 18:59 odpovědí: 1 změna: 13.07.16 19:24\nDobrý den, jsem OSVČ, vymyslel jsem a vyvinul novou technolii výroby určitých výrobků, tuto technologii ode mne chce zahraniční firma. Jak se bude danit příjem z tohoto prodeje? Musí se z celé částky zaplatit daně, zdravotní a sociální odvody? Děkuji za radu a přeji pěkný den.\nOd: mytrix®Datum: 13.07.16 19:24odpovědět[?]Je to příjem jako každý jiný. Budete jej tedy danit a bude to mít i vliv na zdravotní a sociální.Ohodnoceno: 0x Chcete vidět odpovědi na tuto otázku?\nRozvodové papíry, vzorDohoda o úpravě poměrů, vzorPředvolba na SlovenskoKdy chodí Mikuláš?Proč se slaví VelikonoceNávrh na rozvod manželství, vzorProč se slaví VánoceDodatek dohodě, vzorNápověda ke hře PixWords - obrázkyLití olova na VánocePoslední otázky Poradny společnost


Rozhledna Sokolí vrch - otevírací doba, vstupné, info, foto, počasí\nJedna z nejmladších českých rozhleden stojí od 1. května 2004 na Sokolím vrchu, nedaleko od jeho vrcholu.\nFoto: M Děčín, Wikipedia, lic. CC BY-SA 4.0\nJedná se o železobetonový stožár o výšce 51 metrů s vyhlídkovou plošinou o dvacet metrů níže. Vystoupat k vyhlídce po obvodovém točitém schodišti se ale rozhodně vyplatí, pohled do okolí je skutečně impozantní. Z kruhového krytého ochozu spatříte za dobré dohlednosti Děčínský Sněžník, Ještěd, hrad Bezděz, nebo třeba TV vysílač v Drážďanech a Bukovou horu u Ústí nad Labem.\nInvestorem stavby vyhlídkového bodu byla společnost T-Mobile, která tuto technickou stavbu využívá pochopitelně jako vysílač.


Aktuální nabídka byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 1+kk Vranov (Tachov), a to byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov), pronájem bytu 1+kk Vranov (Tachov), dražby bytů 1+kk Vranov (Tachov).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 1+kk Vranov (Tachov) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 1+kk Vranov (Tachov), byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov), pronájem bytu 1+kk Vranov (Tachov), dražby bytů 1+kk Vranov (Tachov).\nNehledáte byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) ?\nPokud jste v této kategorii byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov). Určitě lépe naleznete byty 1+kk na prodej Vranov (Tachov), který hledáte.


ReproMania.NET - Pro lepší zvuk • Zobrazit téma - Co nám výrobci prodávají...\nPoslední návštěva: Právě je 17 led 2021 11:22\nCo nám výrobci prodávají...\n[ Příspěvků: 208 ] Přejít na stránku Předchozí 1 ... 7, 8, 9, 10, 11 Další\nPředmět příspěvku: Re: Co nám výrobci prodávají...\nNapsal: 06 led 2020 12:24\nRegistrován: 28 pro 2019 15:08\nDokázal bys nastřelit verzi OSWG/STH cenově ?, samozřejmě od pasu + , -, díky.\nNapsal: 06 led 2020 13:26\nNaposledy upravil pet007 dne 06 led 2020 13:53, celkově upraveno 1\nNapsal: 06 led 2020 13:52\nKdyby to byl ten puvodni TWR spodek (tzn. 2xWS20E), tak ty OSWG zvukovody mi delal clovek z Audiowebu tusim po 1300Kc/ks. Takze to je navic o cca 2500Kc oproti 2x Dexon zvukovodu. Driver bych tedy i tak daval CD131 (oproti BRT25).\nPri pouziti DS215 a SicaCD60(nebo DE360) + OSWG 21cm to je :\n5000 (4xDS215) + 3600 (2xCD60/DE360) + 2600 (2xOSWG) = 11200Kc (par beden).\nA puvodni TWR sadu repro a zvukovodu dnes mas za 2600(4xSW20E)+1300(2xBRT)+500(2xBRX)Kc = 4400Kc. Takze rozdil 6800Kc.\nScitam to narychlo, takze bez zaruky + pochopitelne tam neni cena vyhybek, ale tam ten rozdil vicemene nebude zadny (= slozitost vyhybek je temer shodna).\nNapsal: 06 led 2020 14:38\nDíky moc, ta cena mě asi přesvedčí, ještě to rozebereme s Lukyssem.\nNapsal: 07 led 2020 15:09\nZeptám se vás, jestli je velký rozdíl v materálu pro zhotovení reprobedny ve výsledném zvuku ?\nMdf nebo dřevotříska, ptám se z toho důvodu, protože dřevotříska je potažená dýhou barvy kterou si vyberu i vzhledem ke stávajícímu interiéru.\nNejlepší dosažitelný materiál byla kdysi laťovka, ale to už je hodně dávno, co dnes ?\nNapsal: 07 led 2020 15:18\nMDF se lépe opracovává než dřevotříska, protože má jemnější pilinky.\nMůžeš použít lamino, což je ta foliovaná dřevotříska se vzorem. Jen ze styčných ploch je potřeba ubrousit tu folii, aby na tom lepidlo drželo, tedy v případě spojování na tupo. Pokud by se spojovalo na pokos 45°, tak by to bylo ideální.\nNapsal: 07 led 2020 15:31\nOdýhovat se dá prakticky cokoliv, i ta laťovka se dá koupit. MDF je "hustší" , než dřevotříska, takže má i lepší vnitřní tlumení a zajména daleko lepší opracovatelnost. A nejlepší je asi překližka, to je vlastně slepených mnoho vrstev dýhy.\nNapsal: 07 led 2020 18:31\nPokud jsem správně pochopil otázku\nzeptám se vás, jestli je velký rozdíl v materálu pro zhotovení reprobedny ve výsledném zvuku?\ntak ne. Materiál nemá na zvuk vliv. Za podmínky, že bednu uděláš dostatečně tuhou, což se dosáhne sílou materiálu, správně provedenými spoji a výztuhami.\nNapsal: 07 led 2020 20:31\nAno, to jsem přesně chtěl vědět, díky za odpověď.\nNapsal: 07 led 2020 21:04\nPlatí samozřejmě, že k dosažení stejné tuhosti potřebuješ u relativně měkčího a lehčího materiálu o něco větší tloušťku a třeba víc výztuh. Ale vychází to asi tak že 22mm DTD jako 20mm MDF nebo 18mm tlakového multiplexu. Občas jsem zaregistroval takové marketingové kecy, jako že ušlechtilé dřevo má přirozenější zvuk. Což je volovina, reprobedna nejsou housle. Masivní třešeň nebo ořech jsou prostě krásné a to stačí.\nNapsal: 09 led 2020 16:11\nPan Krampera by nesouhlasil.\nBedna, to je hudební nástroj se vším všudy.\nNapsal: 09 led 2020 20:01\ntakže je to rozřešeno,\nLukyss mi posílá sadu na TWR, WS 20E, CD 131, cena byla rozhodující ( co se dá dělat), už tak budou děcka o rohlíkách aspoň do května.\nNápad na finální verzi předku bedny nějakou mám, ale chtěl bych se zeptat, jestli by někdo neposkytl svůj nápad ? každý kus je originál a všem se líbí něco jiného a právě o to je osobitější každý kus.\nŠpičkovej byl nápad celé přední čelo z jednoho kusu masivu a frézovat nátrubek na výšky, to je špička, ale tyhle možnosti nemám (asi).\nDíky za každý nápad do rodiny TWR.\nNapsal: 16 led 2020 14:00\nNejde sice o repráky ale o sluchátka ale nechci kvůli tomu zakládat další téma: Včera mě kolega a kamarád požádal o vyjádření subjektivního názoru na sluchátka Sennheiser Momentum True Wireless, která se prodávají v CZ od sdmičky, obvykle za osmičku a ve světě od dvou set éček.\nOčekával jsem tedy alespoň poslouchatelno a byl jsem negativně překvapen příšerným plechovým zvukem. Přitom recenze na internetu vesměs nadšené. I jsem si kvůli tomu, abych nebyl ovlivněn tím, že normálně špunty neposlouchám, půjčil jiné, kabelové špunty (taky Sennheiser) a ty hrály nesrovnatelně lépe.\nMěl bych tedy pár dotazů, nejpépe na zkušené sluchátkáře:\nHrají ta sluchátka fakt tak úděsně nebo je to jen moje zkušenost, protože:\n1) Jsem hluchý.\n2) Nevím, jak to má hrát.\n3) Kamarádovi prodali na Amazonu plagiát (vypadaly velmi věrohodně) a ve skutečnosti to hraje dobře?\nNapsal: 16 led 2020 17:55\nNeznám. Vím jen tolik, že zatímco mnohá nepříliš drahá náhlavní sluchátka se dají bez odporu poslouchat (něco tam chybí, ale ničím neserou), ještě nikdy se mi nelíbila žádná sluchátka do uší. Recenze nerecenze.\nPak musíš vzít do úvahy, že bezdráty budou mít asi takový zvukový potenciál jako drátová sluchátka za třetinu ceny. Takže to máme špunty dejme tomu za 2500-3000Kč. Zvuk bych od toho tudíž ani nečekal. To snad zvládnou drátové špunty od 15k výš.\nJe to celé dělané s důrazem na uživatelský komfort, vymakanou komunikaci s telefony atd. Podobně jako applovské AirPods: Nádherná hračička, která sama pochopí co po ní zrovna chceš, leč zvuk bídný.\nNapsal: 16 led 2020 18:25\nDneska jsme právě testovali pro srovnání ty Wohryzky. Sice žádná sláva ale proti těm Senhajzrům super.\nNapsal: 16 led 2020 19:16\nMne celkom vyhovujú Buxton BHP 1300 vzhľadom na smiešnu cenu ma "neseru" zvukom aj keď občas sú jemne prebasované ale je mi to ťažko porovnávať...žiadne "high end" som zatiaľ nemal no hrajú omnoho lepšie než niektoré trojnásobné drahšie. Používam ich k práci na záhrade alebo kedysi keď som pracoval v lakovni a to veru dostavali chemický záhul a o kábli ani nevravím koľko vydržal. Ale kto vie ako by ich zhodnotil zainteresovaní\nV Praze by měla být možnost někde si ty Sennheisery poslechnout, ne? Pak by se hned vidělo (slyšelo), jestli náhodou nejsou fejkový. V Audigu v Anglický bych se zeptal.\nNapsal: 17 led 2020 13:04\nUž jsme to prověřili. Nejsou fejkový. Jsou fakt tak hrozný.\nNapsal: 16 úno 2020 10:56\nDneska si ukážeme, co nám prodávala naše milovaná Tesla k různým levným gramofonům, magnetofonům atd. Je to reprosoustava...no vlastně to není soustava, je to reproduktor v plastové skříňce s ozančením ARS8107.64. Nebudu zde dávat fotky, jak to vypadá, ani čím je to osazený, protože:\nhttp://www.repromania.net/tesla/tesla-r ... s-8107.php\nJasně, na pohled se člověk chytne za hlavu, pak mávne rukou a dál neřeší. ARE4604 v bassreflexu laděném na 136Hz, navíc bez jakýhokoli tlumení je kravina. Což ale až tak úplná kravina není, je samotný ARE4604. Jestli se podíváme na celkovou osovou charakteristiku soustavy a pak i mimoosový průběhy (0,30,60,90°) zjistíme, že tato bedýnka má na středech a výškách lepší průběh, než většina vícepásmových soustav Tesla. (i když je to možná spíš k pláči, než do smíchu) Po důkladném vytlumení hraje skutečně celkem příjemně.\nTakže co lze s těmito plasťáky udělat?\nV nejjednodušším případě prostě zaslůepit bassreflex, skříňku utěsnit a vytlumit v celým prostoru vatou nebo rounem. Doplnit pak jednoduchým subem kupř s ARN56xx nebo 66xx. K tomu 2.1 modul z aliexpressu s TPA3116 a máme použitelný ozvučení k počítači.\nVe složitějším by se dala do díry po bassreflexu vložit nějaká malá levná výška (klidně taky z alíku), udělat jednoduchá výhybka (možná by zde stačila i 6dB/okt), co by to navázala...a další postup je stejný (vytlumení, sub + zesák) a z plastovýho hnoje máme najednou solidně hrající sestavu, která dá zaručeně na prdel jakýmkoli komerčním bednám k PC.\n1. původní impedanční charka bedýnek (všimněte si čistoty impedančky toho ARE4604)\n2. Celková osová charakteristika\n3. Horizontální směrovost 0-90°v kroku 30°\nJá teslácký měniče nějak moc nemusím...ale ty oválný širokáče se jim prostě povedly. U Tesly tuším platilo, že čím šerednější měnič, tím líp hrál.\nJo a pokud by někdo přežil nějaký menší kompromis...máte vhodnýho tesláckýho kandidáta k ART481 s tím, že pod něj lze dát v podstatě cokoliv snad až po ARN73x (to už by asi bylo hodně na hraně). Navíc...\nNapsal: 16 úno 2020 11:11\nZnám, znám! Zásadním problémem je ale nehorázná cena, za jakou se nabízejí (Tesla, legenda etc...), respektive bídný stav, v jakém se válejí na sběrňákách. Ty plastové bedýnky jsou dobrý základ pro stavbu. Stačí udělat čelo, a dají se buď potáhnout tapetou nebo dokonce odýhovat.\nNěco podobného existovalo i ve dřevě s ARE467 a BR. Už si nepamatuju typ...


Kam o víkendu na výlet? Na podzimní trhy v Jinočanech nebo výstavu legendární hlavy Kelta | Region\nHlava Kelta je světovým unikátem. |foto:Milan Zahn\nUžijte si pestrý víkend a vyrazte třeba do Nového Strašecí za unikátní hlavou Kelta, do Lysé nad Labem na výstavu Kůň nebo za památkami do Příbrami. Přečtěte si naše tipy na zajímavé akce ve středních Čechách.\nHlava druida od Mšeckých Žehrovic v Novém Strašecí\nDo Nového Strašecí se na dva dny vrací hlava druida od Mšeckých Žehrovic. Legendární opuková plastika se představí v sobotu od 10 do 18 hodin a v neděli od 9 do 17 hodin v místním muzeu. V sobotu bude navíc bohatý doprovodný program. V muzeu se představí keltská řemesla a na Komenského náměstí zahrají kapely, vystoupí tanečníci a své umění předvede i dudák.\nSvatá Ludmila v Mělníku\nRegionální muzeum v Mělníku připomíná českou kněžnu – svatou Ludmilu. Na letošek totiž připadá 1 100. výročí její smrti a v parku u mělnického kostela Svaté Ludmily se v sobotu v půl druhé odpoledne otevře výstava nazvaná Střední Čechy – krajina svaté Ludmily. K tomu se přidá komentovaná prohlídka, středověká módní přehlídka nebo vystoupení hudební skupiny Řemdih. Výstava bude na místě do konce října.\nZažít město jinak Nymburk\nV Nymburce bude v sobotu druhý ročník sousedské akce Zažít město jinak. Koná se mezi paneláky pod zelenými korunami stromů na prostranství za Eliškou. U hřiště „Nezlobiště“ budou přichystané výtvarné dílny pro děti i dospělé, sportovní hry, výstava a další. Začíná se ve 14 hodin a vstup je zdarma.\nV Lysé nad Labem se ještě v neděli můžete podívat na výstavu jednoduše nazvanou Kůň. Návštěvníky čekají teplokrevná, plnokrevná, chladnokrevná, sportovní, historická i malá plemena, poníci a miniaturní koně. Všichni budou k vidění nejen v boxech, ale i na obou předvadištích. Bude otevřeno od 9 do 17 hodin.\nPodzimní trhy v Jinočanech\nV Jinočanech se konají Podzimní trhy. Od půl desáté dopoledne do páté odpoledne bude na náměstí 5. května ve stáncích nabízeno ovoce, zelenina, perníčky, med, bylinkové čaje, keramika, podzimní dekorace nebo káva. Děti zabaví tvořivá dílna a malování na obličej. V 10 hodin se bude hrát pohádka a během dne zahraje harmonikář.\nPříbram ožívá historií. V jednu a ve čtyři hodiny odpoledne nabízí v neděli prohlídku horní chodby proboštství na Svaté Hoře. Průvodce zájemce zavede také k nově zrestaurovaným podlahovým barokním hodinám v tzv. biskupském pokoji. Začátek je v prodejně v ambitech pod hodinovou věží.


Dobrý den, jsem velmi nešťastný z toho, že se mi ve vlasech objevila lupénka. Je mi 21 let, kromě vlasů ji mám pravděpodobně i lehce na šourku penisu, a poté v oblasti řitního otvoru (inverzní forma). Dermatolog ve FN Bohunice v Brně mi nejdříve diagnostikoval seboroický ekzém (ve vlasech a obličeji), nicméně po zaléčení kortikoidy se ve vlasech objevily červené skvrny, jedna velmi velká, která se olupuje, je suchá, bílé loupání. Domnívám se tedy, že jde o lupénku ložiskovou, i vzhledem k tomu že mám výše uvedené problémy jinde na těle. Červená ložiska v hlavě jsou zcela residentní ke speciálním šamponům na seboreu a lupénku... Co mám dělat? Bude se to dále šířit? Mohu šíření nějak zabránit? Jinak o své vlasy, a celkově vzhled jsem se vždy staral, nemám žádnou partnerku... Jsem zoufalý, mám pocit, že jsem si v životě ještě nic neužil a teď mám být odsouzen k tomu být "velmi nepřitažlivý". Chodil jsem k velmi dobrému Barberovi, myslíte si, že s lupénkou budu moci ještě někdy zajít do pánského holičství s čistou hlavou, nosit účes s lakem a voskem na vlasy? Děkuji za odpověď, i když vím, že tímto jsem asi skončil... Je tu naděje, že se mi kůže navrátí zpět, třeba alespoň na pár let? Nebo bude už navždy červená, ložisková? A co když se ze šourku přesune dále na penis? Mimochodem jsem nyní týden na dovolené u moře a mám pocit, že se to spíše zhoršuje, něž zlepšuje. Moc děkuji za jakoukoliv reakci.\nDle popisu se nedá diagnóza bezpečně určit. Lupenka není infekční onemocnění. Po domluvě s kadeřníkem nevidím důvod, proč byste nemohl chodit na stříhání. Léčba s kortikoidy by měla na lupenku účinkovat také, nicméně na psoriazu existují i kombinované léky. A co se týká moře, ne každému terapie mořskou solí vyhovuje, někoho může i dráždit, proto opatrně při slunění i koupání. Na psoriazu může mít velký vliv i stres.\nDobrý den, je mi 20, mám lupénku ve vlasech, nelepší se to, padají mně vlasy, zřejmě se objevila ložiska i na loktech. Poradíte jaký šampon nejlépe použít? Děkuji\npokud máte lupénku v hlavě, běžné šampony vám příliš nepomohou. Raději se obraťte na dermatoga, který vám předepíše účinnější přípravky.\nTrpím lupenkou jiz 45 let , nyní se k tomu pridaly bolesti kloubů, budí mne to i v noci. Co s tím ??\nje potřeba revmatologické vyšetření, postižení kloubů je u lupenky časté. Pokud se potvrdí psoriatická artritida, tzn. zánět kloubů související s lupenkou, pak se většinou užívají celkové protizánětlivé léky.\nDobrý den.Mám lupenku 11 let.Ve vlasech na kolenou,nártech a kolem uší i vně.Odmítám používat kortikoidy a konopné přípravky nějak extra nepomáhají.K tomu kojím tak se zhoršila lupénka.Jsou jiné přírodní prostředky?Děkuji\nDobrý den. Výborné jsou produkty dr. Michaels. Dále se dají vyzkoušet příprvaky od firmy Ducrey na psoriázu (Kertyol PSO creme, šampon). Krémy, gely s aloe vera ( studie z r 1996 potvrzuje efekt oproti placebu). Sůl z mrtvého moře. Zdravá životospráva- tzn. jíst dostatek ovoce a rostlinné oleje ( strava bohatá na omega-3 kyseliny), omezit jídla s vysokým obsahem tuku a cukru, dostatek spánku.\nlupénku mám od svých 16 let. Měla jsem jí především na kolenou, loktech a ve vlasech. Na kolenou se mi vyléčila postupem času. Minulý rok jsem otěhotněla a během těhotenství mi úplně zmizela. Po porodu se mi postupně začala objevovat znovu na loktech a nově pod nehty. Zajímalo by mě, jak má těhotenství vliv na lupenku.\nDobrý den. Psoriáza v těhotenství se může významně zmírnit. Zlepšení koreluje se zvýšenou hladinou estrogenů v graviditě. Avšak u menšího procenta žen se může naopak lupénka zase zhoršit.


Nový Prostor | Články | Sedmikráska obecná (Jana Vlková)\nNP č.530 > HerbáriumSedmikráska obecnáJana Vlková\nBellis perennis - Tak elegantní a tak odolná! Tak solidní a tak skromná! K člověku chová přítulnou náklonnost, i když za ni dostává většinou jen spílání, že kazí trávník.\nSedmikráska se u nás vyskytuje především poblíž lidských obydlí. Má ráda slunná stanoviště – zahrady, parky, hřiště, okolí cest a silnic atd. a roste většinou jako součást trávníku. V divoké přírodě byly jejím domovem krátkostébelné louky, jaké se u nás nevyskytují. Je to vytrvalá bylina, která kvete prakticky celý rok. Odtud i latinský název perennis neboli celoroční, bella znamená líbezná. Na záhonech se pěstují plnokvěté variety, které jsou též jedlé.\nHlavní devízou této květiny je fakt, že ji každý pozná, malé děti nevyjímaje. Všechny části sedmikrásky jsou jedlé. Ano, kdysi se jedly i její kořínky a při prvním rašení si můžeme pochutnat na mladých lístcích. Květy (z botanického pohledu květenství) mají velké květní lůžko a jemnou chuť lehce připomínající oříšky. Díky své dostupnosti a dekorativnosti se často květy vyskytují v mnoha kuchařských návodech.\nSedmikrásky mají poměrně univerzální chuť, takže ladí se sladkými i slanými jídly. Květenství jsou vhodná tam, kde mohou zůstat na povrchu viditelná a plně rozvinutá. Ideální jsou do salátů, hodí se na chlebíčky, kanapky, dorty a dortíčky. Mohou zdobit i krémy, zmrzliny, ovocné saláty i polévky. Hodí se do společnosti jiných květin, právě pro svou celoroční dostupnost.\nMytologie sedmikrásky je překvapivě chudá. Omezuje se v podstatě na symboliku spasení duše. Zjara mají některé květy sedmikrásek červené či růžové konečky. To jsou dle pověstí kapky Kristovy krve. Protože sedmikrásky kvetou již od února, vyskytují se na starých obrazech jako symboly zmíněného spasení, které představuje nadcházející lepší počasí.\nSedmikrásky mají i široké použití v přírodní medicíně. Dělají se z nich různé čaje, lektvary nebo se nakládají do cukru. K nejrozšířenějším léčebným pověrám patří „sedm květů denně jako prevence proti migréně“. Silný placebo efekt jistě vyvolává pravidelné opakování přesného počtu kvítků.\nPodobně jako kopretina i květy sedmikrásky se dají používat k věštění lásky otrháváním květů za současného odříkávání mantry má mě rád, nemá mě rád.\nKrásná geometrie / Libor Hruška > NP č.530 > Příběh Ikonické geometrické kompozice Zdeňka Sýkory mizejí z veřejného prostoru. Jeho žena Lenka neúnavně bojuje za jejich záchranu. číst dále V první linii / Veronika Štefanová > NP č.530 > Prodejci NP Co obnáší práce sociálního pracovníka Nového Prostoru? Jak vypadá každý den za pultem v denním centru, kam si naši prodejci chodí nakupovat časopisy? O zákulisí sociální práce a o tom, jací jsou naši prodejci a co je trápí, vypráví vedoucí denního centra Nového Prostoru Zbyněk Kvítek. číst dále Ceny Apollo / Jan Štěpánek > NP č.530 > Příběh Pavel Kučera byl jedním z těch, kdo před devíti lety vymysleli a uvedli ceny hudební kritiky Apollo. A stará se o ně dodnes. číst dále Spasitelé, kde jste? / Jan Stern > NP č.530 > Fejeton Novověk lze definovat různě. Já jsem vystudoval fakultu sociálních věd, a proto definuji novověk jako éru sociálních věd. číst dále


Miliardář Šmejc: Prudké oživení ekonomiky nepřijde | E15.cz\n6. dubna 2020 • 10:55\nSpolumajitel skupiny Home Credit Jiří Šmejc věří, že jeho firma má dostatečnou rezervu na přečkání krize způsobené pandemií koronaviru. Ohledně jejích širších hospodářských dopadů ale příliš optimistický pohled nenabízí. „Nemyslím, že tato krize bude mít podobu písmena V. Myslím, že dojezd bude hodně dlouhý a propad větší než po krizi z roku 2008,“ uvedl v rozhovoru pro Seznam Zprávy.\nRychlé hospodářské zotavení neočekává Šmejc i přesto, že vlády podle něj mají větší zkušenost s monetárními impulzy (opatřeními centrálních bank na podporu ekonomiky, pozn. red.). Miliardář varuje, že mnoho firem je dnes zadluženějších než před rokem 2008.\nUlevit podnikatelům a občanům se snaží i vláda Andreje Babiše. Byť Šmejc hodnotí konkrétně vládní opatření v podobě moratoria na splácení dluhů i přes zaměření svého byznysu jako správné, doplnil by jej dalšími kroky.\n„Možná by stálo za to zamyslet se nad státem podporovanou konsolidací dluhů domácností. Roztáhnout jejich dluhy do delšího horizontu, aby jim klesly měsíční splátky. Třeba by první dva roky mohl tyto dluhy garantovat stát a pak už by odpovědnost za ně nesly banky,“ míní podnikatel.\nPodle něj je třeba co nejvíce snížit náklady domácností, protože touto krizí bude prý nejvíc zasažena ekonomicky nejslabší část společnosti. „A bohatší by se měli smířit s tím, že jí budou muset pomoci,“ dodal Šmejc.\nStejně tak firmy budou muset údajně akceptovat krátkodobý pokles ziskovosti, pokud si budou chtít udržet kvalitní zaměstnance a loajalitu zákazníků. Kritizuje však stlačování úroků, což prý oslabí finanční sektor.\n„Silné banky ale budeme ještě hodně potřebovat. Protože tohle je teprve první obtížný okamžik a já před sebou vidím ještě minimálně dva momenty, kdy bude hůř,“ upozornil byznysmen.\nDalší složitý bod podle něj nastane po skončení moratoria (možnosti odložit splátky úvěrů a hypoték, pozn. red.), když lidé začnou reálně upadat do platební neschopnosti. Stejně tak bude problém představovat zjištění, o kolik poklesla výkonnost v zemích, kam Česko exportuje. Jejich propad se podle něj výrazně projeví i na kondici tuzemské ekonomiky.\nStejně jako další investoři a podnikatelé Šmejc současně nastínil, jak pandemie promění fungování světového obchodu. „Určitě omezí všechny byznysy, které jsou závislé na globalizaci. Povede k částečné deglobalizaci světa – a já říkám: bohužel. Podle mě je to hrozná škoda,“ míní Šmejc.\nČesko Andrej Babiš Home Credit Jiří Šmejc krize Koronavirus - firma Seznam Zprávy


Na francouzsko-německém pohraničí, na úpatí pohoří Vosges, nachází se tato geologicky i historicky zajímavá oblast, slavná svými aromatickými bílými víny. Mnho z nejlepších alsaských vinařů tíhne k bio a biodynamickým postupům, které považují za nejuctivější ke své zemi a nějpříhodnější k nalezení jejích hlasů ve víně. Více o Alsasku zde.\nRiesling Breitenberg 2014\nKvalitní alsaský riesling od biodynamického vinaře, z vybraného vinohradu. Pyšní se osobitou, mnohovrstvou aromatikou a výbornou kyselinou. Hodí se i k archivaci.


Do vily Nová Koulka v Praze se otiskl pozemek | Stavební právo, kontrolní listy, normy, pøíklady a doporuèení pro oblast stavebnictví.\nVila Nová Koulka si stavební pozemek nezjednodu¹ila, naopak slo¾itý terén se otiskl do její architektury. Oblá hmota Nové Koulky s výhledem na Vy¹ehrad plynule a soudobì vyrùstá z místa. Nyní se vila uchází o titul Stavba roku 2017.\n®e má funkcionalismus místo i ve 21. století a mù¾e dát vzniknout netradièní vile, ukazuje stavba vily Nová Koulka v Køí¾ové ulici v Praze. Dùm, jeho¾ autorem je Mgr. Ing. Milan Kopeèek, MBA, respektuje ráz místa, stejnì jako prostorové i legislativní limity. Do architektonické podoby vily se otiskl slo¾itý pozemek, tak¾e oblé tvary domu jakoby vyrùstají z terénu.\nJednoduchý povrch fasády, okenní pásy, pohledový beton nebo detaily z ploché oceli stavbì propùjèují neopakovatelnou tváø. Pøedností vily je originalita a hravost architektonicky determinující rùznorodost jednotlivých bytù. Rozhodnì nejde o fádní stavbu. Vila navíc sousedí s parkem a komorním prostøedím, které zaruèuje bezpeènost. U¾ivatele oslovují i nízké provozní náklady.\nVile s výhledem na Vy¹ehrad dominuje arkýø, jen¾ je pojatý velmi neortodoxnì a je koncipován jako nepravidelné prosklené vyboèení vnitøního prostoru mimo stavbu. To v¹e se zamý¹lenou absencí vnìj¹ích statických podpor.\nUvnitø vily jsou ve v¹ech obytných místnostech chladicí stropy provádìné do rastrù SDK, které byly velmi nároèné na…


Firma Agpi předá vepřín v Letech státu – Forum24\nFirma Agpi předá vepřín v Letech státu\nTábor Lety | FOTO: wikipedia\nFirma Agpi předá dnes státu vepřín v Letech na Písecku. Firma, jež vepřín vlastnila, dostane do 16. dubna 80 procent z kupní sumy 450,8 milionu Kč. ČTK to řekl místopředseda představenstva Agpi Jan Čech. Vepřín stojí poblíž místa, kde býval koncentrační tábor. Vznikne tam památník romského holokaustu.


MOTOR, CHOD: 1,4 16V 55kW jede na tri valce : Motory - Page 3\nNapsal: 09.06.2012 19:37\nBudu muset, ale nerad moc pozitivnímu výsledku nevěřím.\nUž vím proč mi to na křižovatkách nepadá na tři válce. Je to pro, protože svítím. Postačí pouze nepatrně zvýšit odběr, otáčky nepatrně narostou, počet chyb ve skupině 15 na prvním válci se dostanou max. na 20 a tím je vše OK - je to v rámci mezí jednotky. Díval jsem se také na volnoběžné otáčky jsou tak 3O pod doporučenou hodnotou.\nTaké dodávám, že dle vagu jsou lamdy a kat. v pořádku, netěsnost s falešným nasáváním vzduchu sem také neobjevil.\nVím, že to není řešení, ale je možné nějak ty otáčky pevně zvednou? Postačilo by tak o 30 - na ty doporučené.\nBy mě zajímalo , jak dlouho jsem s tím jezdil, než jsem na to přišel. Přece jenom se motor do stavu volnoběhu bez jakéhokoliv spotřebiče dostane velmi zřídka... a nějaké třepaní motoru není pozorovatel, jen tehdy, když se to dostane do chodu 3 válce.\nNapsal: 12.06.2012 00:59\nNepostřehl jsem co to píše za chybu. JInak kontrola výpadku zapalování je především na volnoběh aktivní, při přidávání plynu občas, spíš při stálých otáčkách, při deceleraci není aktivní také.\nKdyž bliká check, značí to okamžitě vypnout motor, hrozí poškození katu - válec nepálí, ale žene to do něj palivo, které následně může spálit kat.\nPřehoď mezi sebou vstřiky, svíčky a zapalovací moduly tak aby nebyly na původních místech a vyzkoušej, zda výpadek bude stále na prvním válci. Také se podívej po kabeláži která vede podle l.p. podběhu (od řj motoru) jestli na ní neni plně uzavřená gumová izolace a jestli nejsou shnilé kabely.\nZkoušel jsi lambda sondy jen přes bloky naměřených hodnot, nebo přes testy v základnim nastavení? Zkoušel jsi v základnim nastavení činnost ventilu zpětného vedení výfukových plynů? Zkoušel jsi taktéž hodnotu tlaku/podtlaku v sání? V jakym stavu jsou rozvody? jak moc motor klepe (maji problémy s kroužkama a s ovalitou válců) tu kompresi bych změřil rovnou už při prohazování svíček a zároveň by se dal změřit i tlak paliva na vstřikovací liště. Popřípadě i vstřikované množství když by jsi vyndaval vstřiky.\nNapsal: 13.06.2012 19:20\nTakže kompresní tlaky OK. Zapalovací cívkou, vstřikem ani svíčkou to není - to jsem již zkoušel.\n,,Také se podívej po kabeláži která vede podle l.p. podběhu (od řj motoru) jestli na ní neni plně uzavřená gumová izolace a jestli nejsou shnilé kabely. " Nerozumím, co si mám představit jestli není plně uzavřená gumová izolace? jinak kabelový svazek, je páskou sepnuty a přizvednuty, aby se nemáchal ve vodě.\nLambda sondy jsem zkoušel v základním nastavení přes testy. EGR v 074 ADP OK. Rozvody mají cca 10 000km (auto 120 000km). Při nastartování motor klepe, do minuty to přestane. Nevím jak se dá změřit vstřikované množství, ale když jsem to měl venku tak na pohled stříkají rovnoměrně. Nechal jsem měnit palivový filtr před týdnem s tím, že mám podezření na špatnou dodávku paliva - palivová soustava prý OK.\nMůžu se zeptat jak vyzkoušel hodnotu tlaku/podtlaku v sání?\nTeď jsem jen tak vyzkoušel, jestli mi auto spadne na tři válce na volnoběh a po cca 15 minutách se nic nestalo, tak jsem to hodil na vag jak je to možné a ve skupině 15 mi to psalo 0 chyb deaktiv. Aktiv ani neproblikl, divný, nechápu. Co se mohlo pokazit? Motor byl zahřáty a auto bez odběru (vše vypnuté)? Smrad z výfuku po nedokonale spáleném benzínu nebyl cítit.\nTo jsou mi záhady\nTo jsou mi záhady.....budu rád za jakékoliv rady připomínky.\nNapsal: 17.06.2012 18:39\nJeště k mému problému. Myslíte, že by to mohlo ovlivňovat seřízení předstihu či rozvodů?\nNapsal: 19.06.2012 09:00\nTeď do toho všeho mi to začalo cukat... Při akceleraci nebo deakceleraci (uvolnění plynového pedálu) mi to hopsa. Teď netuším, jestli mám hledat společnou příčinu s tím vynecháváním válce. Nevím, jak to přesně popsat, ale pokusím se o to.\nPřipadá mi to, jako by řídící jednotka při náhlém sešlápnutí nebo uvolnění nereagovala na vyrovnávání těchto náhlých změn. Jestli se nemýlím, tak by řídící jednotka měla upravovat směs a nemělo by reagovat tak prudce na polohu plynu. Dále do toho pozorují, že dokonce i za jízdy slyším otevírání škrtící klapky. Jakmile za jízdy mám zcela uvolněny plynový pedál a náhle přidám, jde slyšet syčení proudícího vzduchu kolek škrticí klapky, pak to lupne, jako když se vytáhne špunt z láhve a škrtící klapka je zcela otevřená. Je tohle normální stav? Dříve jsem si toho nějak nevšiml. Pozoruji-li to dobře, tak to cukne právě tehdy, když se klapka plně otevře. Při akceleraci je to výraznější, zarazí mě to do sedačky a má to pěkný odpich, ale auto dostane ránu (není to rána od spojky). Samozřejmě základní věci, jak nastavení klapky, jsem provedl, dokonce i komplet adaptaci celé řídící jednotky, EGR rovněž přenastavený.\nKdyž jsem nechal měřit kompresní tlaky tak jsem měl rovnou nechat přeměřit lambdy a předstih, jsem to trouba...\nCo jsem se dočetl na netu, tak tento motor se často potýká s cukáním tohoto typu, ale zatím se nikde nemůžu dočíst, co s tím nakonec bylo, snad to není neřešitelný problém.\nJediná věc s tím cukáním mě napadá, že to budou ty lambdy, ale vag nic nehlásí a testy dle vag jsou OK, čas reakce rovněž, ale to asi nic nemění na tom, že můžou být špatné, ale je divné, že průměrná spotřeba se nezměnila, stále 6,2 l. Kdyby byly chycené lambdy, tak by se to přece podepsalo na spotřebě.\nZdůrazňuji, že za jízdy mi ten válec nevynechává, takže společnou příčinu bych nehledal.\nNevíte jaké čidlo, měří vynechávání těch válců, že by bylo nějaké špatné?\nOpravdu se s tímto problémem nikdo nesetkal??? Vždyť těchto typů motoru je tu spousta...\nNa závěr bych chtěl poprosit, jestli neznáte v okolí Hranic na Moravě nějaký dobrý servis, případně kvalitního garážníka, co umí s diagnostikou a nevyměňuje jen náhradní díly.\nNapsal: 23.06.2012 21:38\nTož pomoooc !!\nNajít tu chybu je mazec, co s tím kurňa může být..\n,,Nedávno jsem tu řešil stejný problém...Seat Ibiza, motor 1.4 55kW, stejný jako ve Fabii, začala při dojetí na křižovatku, stání na volnoběh rozsvícení kontrolky, závada vynechání zapalování na 1 válci. Výměna svíček-nic, kabely-nic, zapalovací modul-nic, jiné svíčky-nic, kontrola proměřování elektriky, prohazování vstřikovačů, pořád stejný problém, 1 válec nepálí... nakonec jedno řešení, do motoru se nalil vytěsňovací přípravek/ taková ta "medová" hustá směs, a najednou je po problémech, jednoduše nestejnoměrný tlak ve válcích, dvě svíčky byly vždycky trošku tmavší, tím pádem to pod menším tlakem hůř pálilo, elektronika to dohání přidáváním paliva na ostatních válcích, když už to nemůže "dotáhnout", dojde k odpojení 1.válce, aby nedošlo k poškození katalyzátoru, tyto motory jsou na to hrozně háklivé, malý obsah, nadupané, 16 ventilová hlava, mám tu jednu fábku, ta valí takové množství olejových par nahoru k filtru, že byl za 1é tisíc km celý zaolejovaný, museli jsme vyvést hadici na odvětrání pod auto, pak s auto i jízdně podstatně zlepšilo... "\nPřesný popis mého auta. Sice kompresní tlaky jsou OK, ale mám před výměnou oleje, takže nějakou přísadu tam naliji. Když to zabere vyměním olej a dám tam novou přísadu, když ne, tak olej vyměním a přísadu tam dávat nebudu, ať neničím motor ještě víc.\nMůžete mi někdo doporučit, co za přísadu koupit? Rád bych něco účinného, ale zase nechci nic, co by rozežralo i motor.\nPředmět příspěvku: Re: FABIA ide na 3 valce\nNapsal: 10.07.2012 19:50\nRegistrován: 10.07.2012 19:45\nTen samej problem po vymene tesneni pod hlavou. 1.4 MPI. Vymeneno cidlo teploty, svicky, vag nic neukazuje, tak nevim . Jeste zkusim zapal. listu a pak uz nevim.\nNapsal: 11.07.2012 14:34\nproč se měnilo těsnění pod hlavou??? ztrácela se voda?? byla rovnaná hlava??\nNapsal: 11.07.2012 16:45\nBeznej porblem u tehle motoru. Poskozene tesneni, ztrata chlad. kapaliny. Hlava prekontrolovana rovna. Tlaky v poradku. Uz se stebla chytam.\nNapsal: 11.07.2012 16:58\nhmm tak to nevim... uvidíma jak se vyjádří např. libero


V nejmenším městě volili do nejstarší urny - Sokolovský deník\nPřebuz – Horská Přebuz na Kraslicku je nejmenší město v České republice, při volbách se ale může pyšnit ještě jedním nej – voliči zde vhazují lístek do nejstarší urny na našem území.\nUž desítky let má své místo v archivu, kde je stálá teplota. „Do archivu ji nedáváme náhodou. Je tam totiž stálá teplota, a tak urna nepotřebuje další péči. Před volbami ji pouze naleštíme,“ řekl starosta Přebuze Martin Bruoth. Urnu podle pamětníků vyrobil místní truhlář.


Semínko lnu setého\nPokud před někým řeknete len setý, každý si asi něco představí. Je to jednoletá bylina dorůstající výšky asi jednoho a půl metru se světle modrými květy. Pravděpodobně ho vídáte celkem často, ale nevíte, že je to zrovna on. Pěstuje se a zpracovává již přes sedm tisíc let. Jeho semínko je bohatým zdrojem léčivého olej a tyto i další vlastnosti znali již staří Římané (kolik naučných článků začíná těmito slovy…).\nŘecký lékař Hippokrates je dokonce často doporučoval při potížích se sliznicí trávicího ústrojí. Dnes se tato rostlina pěstuje prakticky celosvětově, kde to jen podmínky aspoň trochu dovolují. Můžete se také setkat s velkým spektrem potravin, které jsou připraveny právě s pomocí lněných semínek. U nás není zatím až tak rozšířeno, nicméně se často používá při přípravě pečiva různého druhu. Už jsme zmínili olej, který se z lněného semínka vyrábí. Není sice nijak valné chuti, ale vyplatí se ji překousnout, protože má na naše tělo mnoho pozitivních účinků.\nLněné semínko a dopady na zdraví\nŽe je lněné semínko zdraví velmi prospěšné, není nová informace. Ale občas neškodí si takové informace zopakovat. Obsahuje celou řadu enzymů, vitamin E, karoten, provitamin A, slizové látky a také velkou zásobu nenasycených mastných kyselin. Také obsahuje například omega-3 a omega-6 mastné kyseliny. Právě esenciální mastné kyseliny ochraňují uvnitř organismu buňky tím, že vpouští dovnitř živiny, ale zastavují škodlivé látky. Preparáty a produkty lněného semínka jsou používány hlavně na střevní a žaludeční obtíže. Vytvářejí totiž ochranný film, který vydrží dokonce i několik hodin. Žaludeční stěna je tak ochráněna, nevznikají na ní záněty, což usnadňuje velmi regeneraci a tím pádem celkové uzdravení.\nDalší podstatnou složkou lněného semínka jsou lignany, sloučeniny, které mají velmi pozitivní účinky na mnohé hormony. Asistují v boji proti bakteriím, plísním, virům a také bojují proti rakovinnému bujení. Lněné semínko prospívá oběma pohlavím. Estrogeny rostlinného původu (tzv. fytoestrogeny) působí na menstruační cyklus žen, protože vyvažují poměry mezi estrogenem a progesteronem. Opakovaně zmíněný olej také zlepšuje stav děložní sliznice, takže může pomoci oproti některým formám neplodnosti.\nU mužů je pak lněné semínko cestou léčby některých forem neplodnosti a problémů s prostatou. Dále umí lněné semínko pomoci proti zácpě a často pomůže tam, kde selhávají jiná projímadla, jinak velmi spolehlivá. V takových případech se doporučuje konzumace lněného semínka dvakrát až třikrát denně namočeného ve vodě. Vede k normalizaci mikroflóry střeva, což zabraňuje různým kvasným a hnilobným procesům v této oblasti. Pití odvaru (pět minut povařit jednu lžíci semen na půl litru vody) pomáhá na hemeroidy, střevní nádory a žaludeční vředy. Není výjimkou ani použití zábalů a obkladů právě z lněného semínka. Ty pomáhají velmi při otocích, zánětech, křečích či bolestech, které provázejí menstruaci. Takové obklady se vytváří smícháním pomletého semínka s teplou vodou a okamžité nanesení této směsi na kus látky, které je přiložen na bolestivá místa.


Spirituál kvintet se po šedesátileté kariéře loučí, poslední koncert odehraje skupina na konci dubna | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Kultura / Hudba | Související témata: koncert Palác Lucerna Spirituál kvintet hudba muzika folk loučení\nSkupina Spirituál kvintet, která čtrnácti jarními koncerty v pražské Lucerně uzavře svou šedesátiletou hudební kariéru, zahraje naposledy 26. dubna. První z rozlučkových, téměř tříhodinových, koncertů se uskuteční 1. března. Kapela s obtížemi sestavuje program vystoupení, protože vzhledem k množství jejich písní budou muset některé z těch, na které by rádi upozornili, vynechat, řekl zakládající člen Spirituál kvintetu Jiří Tichota.\nPraha 17:43 19. února 2020 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nZakládající člen Spirituál kvintetu Jiří Tichota | Foto: Tomáš Binter | Zdroj: ČTK\n„Samozřejmě jsme do Lucerny vybírali písničky, které s námi budou zpívat lidé. Od loňského léta, kdy jsme začali dávat najevo, že se blíží konec Spirituál kvintetu, jsme měli vyprodané koncerty. Na nich jsme si ověřili, že nás dojímá, když se do zpěvu zapojí celý sál,“ uvedl Tichota.\nDramaturgie koncertů v Lucerně bude přibližně stejná. Jaká bude poslední ze zahraných písní v historii Spirituál kvintetu, není podle Tichoty jisté. „Pravděpodobně to bude skladba Jednou budem dál, kterou dáváme jako přídavek v případech, kdy už lidé opravdu nechtějí přestat tleskat,“ přiznal.\nTřiaosmdesátiletý hudebník si není jistý, jakou desku kapely označit jako poslední. Jeho manželka Zdenka Tichotová na konci loňského roku vydala album Zpívání se Spirituál kvintetem. Na závěrečných vystoupeních v Praze ještě představí záznam letního koncertu souboru Hradišťan se Spirituál kvintetem a Dagmar Peckovou a knihu o Spirituál kvintetu s vloženým CD s různými raritními i posledními nahrávkami kapely.\n„Na poslední chvíli toho vychází více, je těžké něco z toho označit za poslední nahrávku,“ podotkl Tichota.\nNejstarší československá folková skupina Spirituál kvintet byla založena v roce 1960 jako mužské kvarteto. Vedle Tichoty stáli u jeho zrodu basista Ivo Mácha, tenor Miroslav Keller a baryton Miloslav Kastelovič.\n„Neměli jsme žádné kariérní sny, bavilo nás hrát a zpívat si něco jiného, než jsme mohli v té době slyšet od jiných, a na svá vystoupení jsme se proto sami opravdu těšili. To, že na ně brzy začali chodit i jiní mladí lidé, jsme považovali za nevídané štěstí. Že tohle štěstí nás má navíc provázet dalších 60 let jsme samozřejmě netušili tenkrát a překvapuje nás to i dnes všechny,“ řekl.\nSkupina, po roce 1989 zprofesionalizovaná, měla tisíce vystoupení a prodala statisíce desek. Její koncerty bývaly vyprodané už za komunistické totality, kdy na nich zněly písně jako Až se k nám právo vrátí nebo Za svou pravdou stát. „Kapela, na kterou nikdo nechodí, nemůže hrát 60 let. Ale to, že na nás lidé chodili, je velký dar od posluchačů pro nás a my se jim budeme snažit poděkovat zpíváním,“ uvedl Tichota.


Aktuální nabídka Sady, vinice Lesná (Tachov) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si Sady, vinice Lesná (Tachov) než Vás někdo předběhne.\nKategorie Sady, vinice Lesná (Tachov) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Sady, vinice Lesná (Tachov) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Sady, vinice Lesná (Tachov) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Sady, vinice Lesná (Tachov)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Sady, vinice Lesná (Tachov), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Sady, vinice Lesná (Tachov), a to Sady, vinice na prodej Lesná (Tachov), pronájem Sady, vinice Lesná (Tachov), dražby Sady, vinice Lesná (Tachov).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Sady, vinice Lesná (Tachov) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Sady, vinice Lesná (Tachov), Sady, vinice na prodej Lesná (Tachov), pronájem Sady, vinice Lesná (Tachov), dražby Sady, vinice Lesná (Tachov).\nNehledáte Sady, vinice Lesná (Tachov) ?\nPokud jste v této kategorii Sady, vinice Lesná (Tachov) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí Sady, vinice Lesná (Tachov)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Sady, vinice Lesná (Tachov), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Sady, vinice Lesná (Tachov). Určitě lépe naleznete Sady, vinice Lesná (Tachov), který hledáte.