Program PARTNERSTVÍ mezi českými a keňskými školami III\nDo partnerského programu, který probíhal od ledna 2014 do prosince 2015, bylo zapojeno celkem 11 škol z ČR a 11 škol z Keni.\nBěhem dvou let spolu partnerské školy komunikovaly nad tématy Země, ve které žijeme a moje škola, Moje rodina a kdo jsem, Přání pro partnerskou školu. V druhém roce to byl Volný čas, Koloběh roku a Zvyky a tradice. Školám byla nápomocna jednoduchá metodika s tipy na workshopy, hry a zpracování témat.\nV lednu 2016 jsme vstoupili do třetího roku partnerství a z důvodu omezených pracovních i finančních kapacit Centra Narovinu, jsme nuceni v programu udělat pár změn... Nadále Centrum Narovinu umožňuje školám partnerský kontakt, ale program již aktivně nekoordinuje a nechává již komunikaci přímo mezi školami, které si stanovují svá vlastních témata, doprovodné aktivity a workshopy i časový harmonogram.\nPartnerský program byl stanoven podle školního roku v Keni, tzn. první blok leden - duben, druhý blok květen - srpen, třetí blok září - prosinec.\nDoporučená témata ke společnému zpracování pro III. rok programu:\nCílem je zjistit co nejvíce informací týkající se našeho zdraví či zdravotního systému v dané zemi. Pomocné otázky mohou být - Jaké závažné nemoci nás trápí? Máme dostupné nemocnice, lékaře, léky i ošetření? Jaké jsou typické nemoci pro mou zemi a kolik stojí vyléčení těchto nemocí? Jakou nejtěžší nemoc jsem prodělal a jak jsem byl léčen? Co dělám pro prevenci dobrého zdraví?\nStarší děti mohou vypracovat referáty týkající se zdravotního systému, statistik atd. Mladší děti mohou namalovat obrázky, jak vypadají nemocnice, lékárny, lékaři...\nJednoduchou aktivitou by mohlo být - ke každému písmenu vašeho jména vymyslete pojmy k tématu zdraví (například Simona: Sun - Slunce, Immunity - Imunita, Milk - Mléko...).\nCílem je zjistit co nejvíce informací o hudbě a nástrojích, které jsou typické pro danou zemi.\nPomocné otázky mohou být - Jaké jsou typické nástroje pro naši zemi, kulturu? Je hudba součástí výuky ve škole, kterou navštěvuji? Na jaký hudební nástroj umíte zahrát? Jaké hudební žánry máte rádi?\nStarší děti mohou vypracovat referáty týkající se vývoje hudby a nástrojů atd. Mladší děti mohou namalovat obrázky. Připravujeme nazpívat píseň, kterou mají děti rády a kterou naučíme partnerskou školu. Pošleme partnerské škole krátké video, texty a noty a poprosíme je, aby se písničku naučili a poslali nám krátké video, jak jim to šlo.\nCílem je zjistit co nejvíce informací týkající se systému dopravy a dopravních prostředků v dané zemi, městě, vesnici...\nPomocné otázky mohou být - Jak cestujete do školy? Využíváte nějaké dopravní prostředky, jak dlouho Vám cesta trvá? Starší děti mohou vypracovat rozsáhlejší referáty a analýzy, mladší děti mohou namalovat jen obrázky...\nJednoduchou aktivitou by mohl být obrázek dopravní situace nebo dopravních prostředků typických pro naši oblast, rozstříhat jen na kousky a nechat partnerskou školu si obrázky - puzzle složit... (V ČR například nejezdí přeplněné minibusy matatu nebo taxi kolo a v Keni metro, tramvaje, trolejbusy...)\nVytvořené materiály posíláme partnerské škole.\n2. Global Schools\nV ČR realizuje program Varianty společnosti Člověk v tísni ve spolupráci s Krajským zařízením pro další vzdělávání pedagogických pracovníků a informační centrem - Nový Jičín. Na mezinárodní úrovni je do projektu zapojeno šestnáct partnerů z deseti evropských zemí, kteří společně usilují o posílení role globálního vzdělávání ve vzdělávání žáků základních škol a cílenou přípravu pedagogů na práci s tématy současného světa.\nDne 19. 11. 2015 jsme v rámci projektu Global Schools uspořádali na naší škole projektový den. Žáci 5. A, 5. B a 7. A se věnovali globálním tématům podle klíčového konceptu VZÁJEMNÁ ZÁVISLOST - Humanitární pomoc a rozvojová spolupráce a klíčovému konceptu ŘEŠENÍ KONFLIKTŮ – Migrace ve světě. Žáci zhlédli zážitkové filmy a pomocí pracovních listů a různých her se snažili vcítit do pocitů hlavních hrdinů. Děti diskutovaly o problémech, přemýšlely, jak pomoci dětem z postižených oblastí, srovnávaly život v různých částech světa.\nPro naši spřátelenou školu v Keni, které pomáháme už třetím rokem, byly vyrobeny pomůcky do výuky anglického jazyka a matematiky.\nSoučástí projektu byla také vernisáž obrázků prarodičů a předání lavičky.\nMgr. Eva Halfarová, Mgr. Karin Solná, Mgr. Radim Kříž\nZávěrečná zpráva projektu GLOBAL SCHOOLS: svět ve výuce 2016/17\nI. Kočičí zahrada\nZapojili jsme se do projektu KOČIČÍ ZAHRADA. Tento projekt je zaměřen na rozvoj sociálních dovedností dětí 1. stupně ZŠ v rámci prevence rizikového chování. Program se skládá ze 13 setkání. Celkový časový rozsah je 25 vyučovacích hodin. V úvodním setkání jsme se seznámili s jednotlivými hrdiny příběhů a nyní už se zaměřujeme na práci s jednotlivými tématy.\nDěti si z jednotlivých vyprávění odnášejí důležité informace, které budou moci v budoucnu využít.\nProjekt probíhá na celém 1. stupni a v přípravné třídě.\nII. Vyrobíme lavičku pro dědečka a babičku\nDatum realizace: 1. pololetí školního roku 2015-16\nZapojení žáci: 5. A, B, 7. A, vybraní žáci 2. stupně 6. -9. ročníku\nZapojení vyučující: Eva Halfarová, Radim Kříž, Jiří Plachký, Karin Solná\nVyvození tématu - Babička B. Němcové, četba\nPracovní listy, beseda, esej, krasopis, tvorba rodokmenu.\nVýroba lavičky v dílnách\nKresba portrétu babičky, dědy, tvorba rámečku se vzpomínkami.\nDotazník na téma. Jak žili naši prarodiče, beseda, sběr dat o migraci za války nebo v totalitě.\nPříprava programu pro seniory - výroba dárků, drobného pohoštění.\nVernisáž ve školní zahradě a předání lavičky pro babičky…\nNávštěva hospicu, povídání se seniory, hrajeme stolní hry, vystoupení, předání dárků.\nUkončení projektu, zpětné vazby-žáci, senioři, babičky.\nNávštěva žáků u seniorů v Domově pro seniory LUDMILA ve Smolkově\nV pátek 20. 11. 2015 navštívili zástupci ŽP z naší školy seniory ve Smolkově. Připravili si krátké pásmo písní a představili svůj projekt Vyrobíme lavičku pro dědečka a babičku.\nCílem projektu bylo zjistit, jak nás naši prarodiče ovlivňují a inspirují, co nás všechno naučili, jak s nimi trávíme volný čas. Postřehy žáků jsme přečtli seniorům a popovídali jsme si s nimi o tom.\nPovídání i písničky se všem velmi líbily, mnozí senioři se při zpěvu přidali. Na konec od dětí dostali drobné dárky a sladkosti k odpolední kávičce. Dětem i seniorům se akce líbila, v této tradici budeme i nadále pokračovat.\nMěsíc filmu na školách o okupaci\nJiž po jedenácté proběhla minulý týden na naší škole akce v rámci projektu Příběhy bezpráví s názvem Měsíc filmu na školách. V letošním roce bylo vybráno téma okupace Československa v roce 1968 a následky vpádu vojsk Varšavské smlouvy. Pro žáky 9. třídy byla uspořádána projekce filmů a beseda s hostem – p. J. Rotreklem. Žákům se přiblížilo, co se tehdy stalo, zdůraznily se tragické následky vpádu a dlouholetý pobyt sovětské armády. Dozvěděli se také, že kvůli okupačním vojákům u nás umírali lidé, o sovětské tanky se opíral normalizační režim, který devastoval zemi, komplikoval a ničil občanům životy, vedl k masivní emigraci.\nV hodinách VOZu se žáci tímto tématem zabývali a diskutovali o něm.\nSpolupráce naší školy s partnerskou\nškolou v Keni\nEDISON je vzdělávací projekt, který zvyšuje mezikulturní vzdělanost u mladých lidí. Díky multikulturní atmosféře, vyvolané zahraničními stážisty, také oživuje výuku a zvyšuje zájem o studium anglického jazyka mezi žáky. Naše škola hostila od 5. – 10. října 2014 vysokoškolsky vzdělané praktikanty, studenty univerzit z Brazílie, Itálie, Vietnamu, Egypta, Španělska a Gruzie.\nVe výukových blocích prezentovali studenti svoji zemi, vedli diskuze na různá témata, hráli hry s žáky, zpívali, tancovali, a žáci tak měli jedinečnou příležitost rozšiřovat si svou anglickou slovní zásobu. Přínosem projektu bylo nejen získávání informací, ale také podpora mezikulturního vzdělávání, rozšíření všeobecného přehledu o rozdílech mezi národy a kulturami a samozřejmě rozvoj jazykových dovedností.\nPoděkování patří nejen našim hostům za úžasně prožitý týden, ale také rodinám, které poskytly ubytování a celý týden se o studenty vzorně staraly.\nNaše škola se stala hostitelskou školou již potřetí.\nÚspěšný týden na naš škole v rámci projektu Edison\nPoslední únorový týden proběhl v duchu multikulturním. Naše škola se již podruhé stala hostitelskou školou v rámci projektu Edison. Přivítali jsme praktikanty z několika zemí světa, studenty univerzit z Indonésie, Brazílie, Austrálie, Bulharska a Egypta. Naši žáci zažili týden plný her, procvičili si angličtinu v míře vrchovaté a dozvěděli se mnoho zajímavého o jednotlivých zemích, kulturách a lidech. Všichni byli nadšeni, protože týden nás obohatil nejen znalostně, ale poznali jsme i skvělé lidi a vyzkoušeli výuku trochu jinak. V závěru týdne pak proběhl miniturnaj ve florbalu, kinballu a bowlingu. Celá netradiční týden vyvrcholil společným tancem praktikantů a žáků naší školy včetně velmi emotivního závěru, kdy objetí a slzy nebraly konce.\nMgr. Karin Solná, Mgr. Alena Wagnerová\nNa naší škole děti prožily výuku zcela netradičně\nSpoustu informací, zajímavých projekcí, příběhů, pohybu ve velkém stylu zažili žáci ve společnosti vzácných hostů. Velmi poutavým vyprávěním a krásnými projekcemi o své zemi si získali nebývalou pozornost a obdiv Oleksandr Nikolajenko z Ukrajiny a Martina Nquyenová z Vietnamu. Siaka Shabba Tiote, host z Pobřeží slonoviny, ohromil všechny svou energií a získal si náklonnost všech. Lámanou češtinou hovořil s dětmi o své zemi a následovalo seznámení s africkou hudbou a tancem. Proběhlo nejen seznámení , ale především výuka afrických písní, tanců a hry na bubny. Rozjářené děti byly důkazem, že se Shabovi výuka povedla na výbornou. Speciálním hostem netradičního dopoledne byl Juan Manuel Garcia, profesionální učitel zumby a latinskoamerických tanců z Mexika. Svými ladnými pohyby a sympatickým projevem si získal všechny děti, o čemž svědčí tancující celá škola. O tom, že projektový den slavil velký úspěch, vypovídají nadšené ohlasy dětí a nesčetné otázky, kdy se tato akce zopakuje. Projektový den, který proběhl ve spolupráci s CPIC, byl vyvrcholením projektu Podpory multikulturní výchovy a vzdělávání, do kterého se naše škola zapojila v září minulého roku.


ac220-240v válec vnitřní strop zapuštěné 10w led světlo Dodavatelé | Vellnice\nac220-240v válec vnitřní stropní zapuštěné 10w led světlo;\nhorké 10w led stropní světlo, vnitřní stropní světla, zapuštěné led stropní světlo, válec led stropní osvětlení.\ntento produkt vyrobený z hliníkového materiálu, tlakového odlitku z čistého hliníkového chladiče a doplněný práškovým lakováním nebo olejovým lakem;\nDíky použití nové generace občanského čipu vedeného cobem tento produkt generuje extrémně nízké teplo a nabízí vynikající světelný výkon.\nstropní stropní svítidla zapuštěné led stropní světlo válec vedl osvětlení stropu\npředmět : ac220-240v válec vnitřní strop zapuštěné 10w led světlo


Knihovna v době globálních klimatických změn – Tvar\nKnihovna v době globálních klimatických změn\nČlánek vyšel v čísle „14/2021“ a dáváme ho k dispozici předplatitelům.\n(1993, Praha) vystudoval knihkupectví a vydavatelskou produkci na VOŠG Hellichova. Pracuje jako knihovník. Básně, příběhy a bajky publikoval v časopisech Tvar, Psí víno, Lemurie, H_aluze a na Nedělní chvilce poezie, ...\nRobert Wudy, Petr Borkovec, Vojtěch Vacek\nPrvní známý autor bajek Ezop byl otrok, což je pozoruhodná okolnost, když uvážíme, o kolik méně než zvíře otrok byl.\nBuď sensitivní jako Llosa\nPředně nutno podotknout, že Světu knihy patří ohromný dík, jmenovitě jeho dramaturgovi Guillaumu Bassetovi. Ten před rokem inicioval pozvání devadesátiletého kmeta Alejandra Jodorowského, který z Chile do Čech v rámci festivalu zavítal až letos – nejen díky tomu má program světový záběr i věhlas; ještě když přičteme peruánského romanopisce a nobelistu Maria Vargase Llosu nebo francouzského konzervativního myslitele Alaina Finkielkrauta.\nTisková zpráva, Vyhlášení výsledků\nSkrytá paměť Moravy zná své vítěze\nVyhlášení výsledků soutěže Skrytá paměť Moravy.\nTisková zpráva: Ceny za českou detektivní literaturu\nVyhlášení výsledků soutěže detektivek.


Před pořízením barevné škály doporučuji důkladně přečíst, k čemu je vlastně určená.\nNa stránkách českých i zahraničních všichní opakují v podstatě podobnou "písničku". Popisy až na vyjímky vzbuzují dojem, že přítomnost stupnice-škály v obraze pomůže rozpoznat a nastavit barevnou shodu fotografie a předmětu. Nikde ovšem není řečeno jak. Protože to je jen dojem. Při skutečně pečlivém čtení a překladu zjistíte, že vlastně nic takového neříkají. Dojem často stačí. Hlavně tam, kde skutečně korektní barevnost bývá zřídka tím hlavním, čím se řídí úspěšný výběr.\nPro korektní popis barevných poměrů ve snímku slouží barevný profil snímku a software, který s ním dokáže pracovat. V tom vám "škála" nepomůže, NENÍ K TOMU URČENA. Jenom dokážete říci, že je tak nějak podobná s tou, co držíte v ruce. Nic víc. To je zoufale málo, když uvážíte nepřesnost vlivem pozorovacích podmínek, nastavení monitoru atd.\nVhodné nástroje jsou známé, ale .... Jisté kvítí sbírané v noci na sv. Jana má prý také zázračné účinky.\nK čemu je tedy barevná stupnice užitečná?\n- pro polygrafická pracoviště. Pro kontrolu při separaci jednotlivých výtažků pro tisk\n- v nouzi jako náhrada šedé tabulky (pozor na místo vzorkování u CZ výrobku)\n- jako měřítko, když není po ruce lepší (horší čitelnost)\n- "výborně" odvádí pozornost od hlavního obsahu snímku\n- obrázek působí, že byl zpracován "profesionálně" i když o barvách nic nevíte\n- správnost barev sice nepoznáte, ale se stupnicí rozhodně uděláte dojem\n- pro řadu diváků je prostě fotka hezčí\nPÁR PRAKTICKÝCH ZKOUŠEK ZA POUŽITÍ ŠEDÉ TABULKY (KODAK), "ŠKÁLY" (CZ), KALIBRAČNÍHO TERČE COLOR CHECKER (XRITE)\nJedním ze záměrů pokusu bylo dosáhnout co nejlepší reprodukce knižní ilustrace. (Obsahuje spoustu pastelových tónú, které se špatně "trefují" bez nějakého srovnání.)\nZ ukázek vyplývá, že barevná škála nepřispívá o nic více na kvalitu barevných poměrů v obrázku, než šedá tabulka. Barevné vzorky neumožňují "okometricky" správnost posoudit, ale naopak nežádoucím způsobem odvádí pozornost a tak toto posouzení spíše stěžují. Pro korektní práci s barvou je např. Color Checker vhodnější, protože umožňuje vytvoření barevného profilu obrázku - scény. Nástrojem pro vyvážení bílé (jeden ze základních parametrů) zůstává šedá tabulka.\nPodívejte se na poslední dva obrázky a zkuste říci v čem jsou barevné vzorky pro určení barevnosti užitečnější, než obyčejná šedá tabulka. Najdete-li alepoň jeden důvod, rád ho do přehledu níže přidám. Poznáte, že má poslední foto špatně vyváženou bílou? (Vzorek byl použitý z plochy škály.) Správně by měl být "teplejší". (Fotografie jsou z reálné studentské rest. dokumentace.)\nCo u informativní fotografie ideálně očekáváme?\nBarva na fotoreprodukci předmětu by se měla co nejvíce podobat jeho předloze a to při prohlížení na obrazovce monitoru i na papírovém výtisku. Bez ohledu na zvolenou tiskovou technologii.\nDo zavedení systému Správy barev (Color Management), byl takový požadavek jen sen. Pro její efektivní fungování ale je třeba několika podmínek. Mimo jiné i uvedení jednotlivých zařízení, přes která obraz prochází, do standardizovaného stavu (kalibrace) a vytvoření jejich popisu - profilu (profilace).\nJestliže některá položka v celém zpracovatelském řetězci tyto podmínky nesplňuje, otázka výsledku je jen náhoda. Stejně tak je třeba, aby si jednotlivá zařízení informace o obrázku předávala a uměla s nimi pracovat (schopnost softwaru).\nDalším požadavkem je, aby barvy vypadaly stále stejně "věrně" bez ohledu na světelné okolnosti při focení (denní, umělé světlo) nebo i na snímací techniku (různé druhy fotoaparátů). Aby např. při záznamu procesu restaurování předmětu, zůstal zachován konzistentní vzhled po celou dobu.\nK tomu samozřejmě potřebujeme i vhodné kalibrační prvky.\nJe tím prvkem skutečně pestrá škála?\nStupnice české výroby (http://www.danes-picta.com/txt_PhotoCards.htm)\nNeutrální a tedy pro vyvážení bílé použitelný vzorek, jsem našel na barevné stupnici pouze v jednom místě, viz červená značka.\nPochází z doby dávno předigitální, ale můžete ji vidět na fografiích informativního charakteru poměrně často i dnes. Originál je od firmy Kodak, ale má i českou alternativu. Občas někdo tvrdí, že pro posouzení "správnosti" je u technických snímků nezbytná. Ale nikdo nedokáže vysvětlit proč. Studenti odpovídají, že: "Fotka je pak hezčí!"\nJakou přidanou hodnotu tedy snímek z pohledu fotografa s pestrobarevným pruhem získá?\nNechci se přít o potřebnosti kalibračních prvků v obraze obecně, sám je v produktové fotografii používám. Ale jde mi o konkrétní "ŠKÁLU". Pro kterou raději používám české označení stupnice.\nPro praktické ukázky jsem použil českou variantu barevné stupnice, se kterou se většina českých uživatelů nejspíš potká. Dále jsem použil šedou tabulku od fy Kodak a kalibrační terč Color Checker od fy GretagMacbeth později XRite, v provedení Color Checker Passport. A samozřejmě příslušný software pro editaci foto a pro vytváření barevného profilu.\nTak to je ona, originální od Kodaku. Obvykle se prodává ve dvou dílech. Černobílá a s barevnými vzorky základních barev RGB a CMYK. Vyrábí se ve dvou velikostech.\nVšimněte si názvu na obalu. Slovo Separation zde není náhodou. Je to termín běžný v polygrafickém průmyslu.\n(Pro vysvětlení: Separace barev, neboli oddělení se využívá v polygrafii pro tisk tří jednotlivých základních barev plus černé, jejichž soutiskem vznikne vjem barevného polotónového obrázku (klasický tisk, např. ofset). Každá z barev a černá musí mít samostatnou tiskovou formu a proto je třeba barevný obrázek na jednotlivé barvy rozdělit, neboli je separovat. A právě pro kontrolu tohoto technologického postupu je využitelná barevná "Škála".\nBarevné vzorky umožňují porovnávat barvu reflexní kopie se známými tiskovýmí barvami, vyvážení procesu negativ - pozitiv při reprodukci barev, křivky reprodukce tónu, a především by měly barevné vzorky pomoci při kalibraci několika systémù pro separaci barev. Vzorky jsou vhodné pro kopírování, vzájemné porovnávání filmù a postupů při reprodukci barev pomocí masek, separačních filmù a filtrů. Stupnice pomáhá také provozovatelům kamer Graphic Arts identifikovat separační negativy a pozitivy pro procesy reprodukce barev.\nŠedá stupnice nabízí přesný a snadný způsob porovnání tónových hodnot v originálním obrazu s jeho reprodukcí. Můžeme identifikovat, měnit a ovládat zachycené a reprodukované obrazy, aby se kompenzovaly měnící se podmínky.\nZákladní nástroj pro každého profesionála, který si přeje udržet korektní barevný výstup svého zařízení.\nCo se můžete o použití dočíst?\nJak je vidět na obrázku vlevo, stupnici Kodak Q14(13) lze alternativně využít i místo šedé tabulky. Pro tu tuzemskou to ale tak úplně neplatí. Snadno tak dojde k omylu.


Karel Steinbach Svědek téměř stoletý\n„Když je člověku přes třiadevadesát a je ještě k tomu doktor a ví, že už tu dlouho nebude, dělá v hlavě závěry a to je přece to, co teď, po všem, co jsem vám už řekl, chcete ode mne jistě slyšet. Člověk si uvědomuje, že to, co prožil, není jen jedna doba, ale ve skutečnosti mnoho dob a běh života mu připadá tak trochu jako běh mraků, ve kterém se stále něco mění.\nNajednou lidé věří v něco nového a tomu, v čem vyrostli, se posmívají. Byli jsme svědky převratných i závratných změn. A člověk se ptá sám sebe, co v tom dlouhém životě bylo nejkrásnější a co nejhroznější, co z toho, co v životě udělal, pokládá za nejlepší, co ten jeho život nejvíc ovlivnilo, co jej řídilo a podobných otázek si klade denně víc a víc. Odpovědí je sice stále spíš míň a míň, ale nějaké odpovědi přece mám a o ty se s vámi rád podělím.\nJedna z těch otázek, na které hledám odpověď, možná, že nejdůležitější z nich je, zda jsem byl v životě svědkem pokroku, a jestliže ano, v čem. Já například často srovnávám život v mocnářství rakousko-uherském se životem v mocnářství sovětském a ptám se třeba, kdo trpěl víc, Havlíček nebo Havel. Anebo srovnávám Brixen s gulagem, nebo Havlíčkův proces s procesem proti Slánskému, anebo staré anarchisty s dnešními teroristy a nezdá se mi, že tu můžeme mluvit zvlášť hlasitě o politickém pokroku. A přiznám se vám taky hned, že když čtu třebas ty sprostoty, které se dnes píší, a potom se vrátím k čistotě takového Karla Čapka, nevidím bohužel velký pokrok ani v tom, co se děje v kultuře.\nByli jsme jistě svědky pokroku, dokonce bych řekl nesmírného pokroku v technice. Ale jsou snad lidé proto dnes šťastnější, než bývali? Žili dřív jistě v menším pohodlí. U nás doma ve Střebsku se ještě svítilo petrolejovými lampami. Ale já si myslím, že měli tehdy vlastně míň starostí a hlavně neznali ten hrozný strach, ve kterém celé lidstvo žije dnes. Ono to vědomí, že někdo může, třeba i jen omylem, stisknout knoflík a rozbít zeměkouli, je děsivé. My jsme na gymnáziu četli verneovky a žasli nad tou neuvěřitelnou fantazií, ale že by se mohly uskutečnit věci jako třeba cesta na Měsíc, na to nikdo z nás ani na chvíli vážně nepomyslel. Teď to všechno uskutečnili a jde z toho strach.\nOno je jistě něco krásného v tom, že v každé vesnici, kde lišky dávají dobrou noc, můžete v televizi vidět nejlepší představení z Metropolitan Opera s největšími zpěváky na světě. Nebo že vás přes vzdálenost, která dřív vyžadovala týdny a měsíce, dnes takový jet, v jakých teď lítáme, přenese za pár hodin. Jenže mně jde při pohledu na takový computer přece jen tak trochu mráz po zádech.\nMožná, že je to tím, že jsem na to už příliš starý a že jsem v tom minulém století, ve kterém jsem se narodil, ještě nějak zakořeněn, ale mně se zdá, že všechen ten závratný technický vývoj přivedl naši civilizaci k bodu, kde začíná odporovat zákonům přírody.\nJsou, víte, v přírodě zákony, které až dosud byly nezvratné. Třeba to, že se na celém světě rodí určitý počet dětí pohlaví mužského a určitý počet pohlaví ženského a že ten početný poměr mezi nimi zůstává celkem stále stejný, to je takový zákon přírody. Jenže my dnes nejsme daleko od okamžiku, kdy bude možno určovat předem pohlaví dětí a jako už víme, že fantazie Julese Verna nebyl příliš bujná, začínáme pomalu, a vlastně už ani ne tak pomalu, věřit i v možnost světa, jaký nám líčí George Orwell nebo Aidou Huxley, světa, ve kterém se budou přivádět na svět ze zkumavek v jedné laboratoři vojáci, v jiné dělníci a ve třetí géniové. A při téhle myšlence já, prosím, dostávám husí kůži. Jenže já věřím, že jsou věci, do kterých si příroda nakonec nenechá zasahovat. Kdy by se například zasahovalo příliš do početního poměru mezi muži a ženami, nebo kdyby rozplozovací schopnost žen přestala být omezena věkovou hranicí, vedlo by to zcela nepochybně ke katastrofálním důsledkům. Jsou prostě jisté meze a překročit je znamená, že lidstvo řeže větev, na které sedí.\nSkutečný pokrok se po mém soudu za dobu mého života dá zaznamenat snad jenom v lékařské vědě. Já jsem doktorem už nějakých sedmdesát let a i teď ještě ordinuji několik hodin denně, a je opravdu imponující, co všechno se za ta léta v medicíně událo a jak ta závratná moderní technologie vnikla i do biologických věd. Krátce po první světové válce byla, pamatuji, v Čechách veliká epidemie záškrtu. To je například něco, co dnešní lékař v Americe nikdy neviděl. Záškrt prostě není. Nebo třeba dětská obrna, která ještě před dvaceti, třiceti lety řádila, dnes takřka vymizela. Když jsem v roce 1939 přijel po prvé do Ameriky, žasnul jsem, kolik zmrzačených dětí, obětí polio, jsem tu viděl na ulicích. Za mého druhého pobytu, hlavně od roku 1954, se americkým badatelům - s nákladem skutečně obrovským - podařilo najít způsob, jak vypěstovat virus dětské obrny a to nakonec umožnilo dnes slavnému dr. Salkovi vyrobit sérum, které vytváří v lidském organismu protilátky proti tomuto viru, který atakuje nervový systém.\nByl to triumfální úspěch americké vědy a Eisenhower, který byl tehdy prezidentem, ohlásil slavnostně, že Spojené státy jsou ochotny se podělit o tajemství výroby tohoto séra se všemi zeměmi světa pro ochranu všech dětí bez rozdílu barvy, národnosti a politických systémů, ve kterých žijí. V amerických městech vyzváněly toho dne zvony na oslavu vítězství pokroku nad hroznou nemocí, před kterou lidstvo stálo bezmocné a bezradné.\nVysílali jsme v té době, v letech 1954 a 1955, každý pátek z Ameriky do Československa lékařskou hlídku, a ačkoli jsem tehdy byl plně zaměstnán na Governors Island, připravoval jsem ten program vždycky pečlivě celý týden. Pamatuji, jaká to byla radost hlásit domů to vítězství nad obrnou. Škoda, že jsem tak starý, že se už nedožiji podobného vítězství nad rakovinou a jinými chorobami, které nás dosud mají v drápech, ale jsem jist, že i k tomu dojde. Není to tak hrozně dávno, co jel Albert Schweitzer do Afriky zakládat špitály proti lepře. Jel jsem se na to podívat. Ne sice do Afriky, nýbrž do Polynésie, kde byla lepra stejně rozšířená, ale to, co jsem viděl, byly sice vážné kožní nemoci, ale lepra v té pneumonické formě, na kterou se umíralo, vlastně už neexistuje. Jsou to choroby, které se dřív vlekly léta, a vlastně se z nich lidé nikdy nevyléčili. Dnes takový pacient přijde k doktorovi, ten mu dá třikrát sto tisíc penicilinu a on jde z ordinace a je zdravý. To je pokrok, jaký byl ještě v době, kdy jsem promoval, skoro nepředstavitelný. Průměrná délka života se za tu dobu, co jsem lékařem, prodloužila jistě o deset let, snad i o víc. Možná, že za dvě, tři desetiletí věk, jakého jsem dosáhl já, bude něco docela všedního, možná že i něco podprůměrného. Ale nakonec ovšem každý, kdo se narodil, musí také umřít. To je taky jeden z těch zákonů přírody, o kterých jsem mluvil a které nelze změnit. To nedokáže ani všechna ta zázračná technologie.\nTakhle se to, myslím, má s tím pokrokem. Víte, já jsem měl v životě štěstí a vedlo se mi vlastně vždycky dobře. Přesto - a snad právě proto - mě to vždycky táhlo především k té sociální medicíně. Chtěl jsem, aby se vedlo dobře všem. Po léta jsem pracoval jako porodník na Štvanici v tom Ústavu pro ochranu matek a dětí a přivedl jsem na svět tisíce dětí. To je asi to nejlepší, co jsem v životě udělal, a pustí-li mě jednou do nebe, bude to nejspíš za tohle.\nAle pracoval jsem jako porodník také ve známém smíchovském sanatoriu Sanops. Tam to nebylo levné a dopřávaly si to především rodičky ze zámožnějších domů. Když jsem tam přivedl na svět nevím už kolikáté dítě, překvapili mě a udělali mi tam v zahradě velkou oslavu, na kterou maminky přivedly ty děti. Dal jsem se se všemi vyfotografovat a ještě mám ten snímek schovaný. Když jsem se po válce vrátil do Prahy, snažil jsem se zjistit, co se se všemi těmi dětmi stalo. Nenašel jsem žádné z nich. Od té doby si už nejsem tak docela jist, že bych se do toho nebe chtěl dostat. Obávám se, že bych se tam nedorozuměl.\nTakhle na mne zapůsobil holocaust. Těch šest miliónů nevinných, nesmyslně zavražděných obětí, mezi nimiž byly i dvě mé sestry. Konec konců vděčím i já tak trochu náhodě, že jsem se místo v Dachau nebo v Auschwitz ocitl v New Yorku.\nAni to však nezabilo můj optimismus. Naopak, tím jasněji vím, že je ve světě třeba víc altruismu, víc lásky k bližnímu a pokládám se za šťastného, že jsem si zvolil zaměstnání, ve kterém jsem mohl a dosud mohu lidem trochu pomáhat.\nNedávno jsem tak v duchu účtoval a rozpomenul jsem se aspoň na šestatřicet přednášek, které jsem měl v SVU a jiných českých a slovenských společnostech v Americe a v Kanadě. Mluvil jsem hlavně o šťastném životě a krásných letech Masarykovy republiky, ale také o velkých přátelích, které jsem v životě měl. Hlavní účel všeho toho přednášení bylo zabránit ortelu zapomenutí.\nTeď už musím pozvání na přednášky bohužel odmítat, ale bude tu teď tahle knížka, která, doufám, bude plnit stejný úkol. Proto jsem vám, milý Viktore, tak vděčen, že jste mi vymluvil mé pochybnosti, že jste mě přesvědčil a že jste se té knížky vůbec ujal. Moc a mockrát vám děkuji.\nJá nevím, má-li člověk v mém věku ještě právo mluvit o budoucnosti. O tom by jistě měli víc přemýšlet ti mladí. Ale dobrá, povím vám, co si myslím. Já jsem přes všechno zlé kolem nás nikdy nepřestal věřit ve zdravý lidský rozum. Proto myslím, že k atomové válce, v jejímž stínu žijeme, nakonec nedojde, že se svět nezničí a že se lidstvo nevyhladí. Věřím naopak, že vší té rafinované technologie, vymyšlené pro válečné účely, bude nakonec užito k radostnějšímu životu.\nVíte, když je člověk tak starý jako já, žije už vlastně tak trochu se smrtí, zvyká si na ni a nebojí se jí. Strach má jen z nemoci. Tady zabolí pokřivený prst, tuhle něco píchne, tady má krátký dech, už neběhá jako dřív, někdy ne a ne usnout, a to si pak člověk říká, že stáří je volovina.\nAle pak je zas hezký den a těším se z jasně modrého nebe a vychutnávám teplo každého paprsku stejně, ba víc než před půl stoletím a dřív. A to mi pak vždycky připomene Karla Čapka, od kterého jsem se právě tomuhle naučil a napadne mi přitom pokaždé nějaký ten veselý příběh, něco o některém z mých mnoha přátel, a pak se chci o to a o ono ještě podělit s jinými a už zase stojí za to ještě chvíli žít."\nUkázka je z knihy "Svědek téměř stoletý". Knihu vydalo SPN v roce 1990.\nSvědek doktor Karel Steinbach 5\nPrvní válka 25\nKarel Čapek 51\nDruhá válka - první emigrace 65\nSmrt Jana Masaryka 79\nPaběrky na poli paměti 85\nDruhá emigrace 91\n(Zpracoval Viktor Fischl)\nVydalo Státní pedagogické nakladatelství Praha roku 1990 jako svou publikaci č. 1-45-11 /1\nOdpovědný redaktor dr. Jiří Foltýn\nTechnická redaktorka Marcela Jirsová\nVytiskl Mír, novinářské závody, Opletalova 3, Praha 1 ze sazby zhotovené Severografií, závod Most\nAA 7,50, VA 8,27\nNáklad 85 000 výtisků\nTematická skupina a podskupina 13 3\nCena brožovaného výtisku Kčs 21,00\n14-368-90 Kčs 21,00\nVzpomínky člověka , který zažil Rakousko-Uhersko, První republiku, nacismus, komunismus a dožil se i pádu koumunismu.\nVybral jsem poslední kapitolu, která je nazvaná Závěry a ve které se zamýšlí nad tím co prožil a zda opravdu byl svědkem pokroku.


Jaký Rock Shox servis (vidlice)? - Diskuse - Bike-forum.cz\nHellmans 8.1.2018 18:55\nprosím doporučte mi nějaký spolehlivý RS servis pro mou vidlici. Potřebuji provést opravu a tak jsem myslel, že jí pošlu do Cyklo Žitný jako do nejzkušenějšího ofiko servisu, ale zde jsem se dočetl, že rádi vrací komponenty neopravené (s tím, že je vše v pořádku/opraveno). Podobnou zkušenost jsem si užil již v rámci reklamace vidlice (opravu prováděl přímo Sram), takže bych se tomu chtěl již vyhnout…\nMarkony 8.1.2018 18:59\nPomohlo by lokalita odkud jsi , s Ostravou bych pomohl .\n789 Kč MOC 1 349 Kč -42%\nRock Shox Service Kit Basic pre vidlice Recon Gold A3 (2013-2016)\nHellmans 8.1.2018 19:01\nJe mi jedno kde to bude, počítám s tím, že jí budu zasílat. Jde mi hlavně o zkušenosti a kvalitu servisu.\nnovas752 8.1.2018 19:15\nCo s tim vlastně potřebuješ udělat?\nStingray 8.1.2018 19:48\nZkus Kamila z Havířova, www.kgbike.cz . Spolehlivej a rychlej..\nrafyn 8.1.2018 20:09\n…a koho doporučuješ v Ostravě\nMarkony 8.1.2018 20:13\nV OV – http://www.cyklo-binar.cz/ , vidlici tam dávám a max spokojenost .\nmatheus 18.6.2022 17:55\nBinar dokáže i oživit mrtvolu… zlaté ruce. Opravil i to o čem jsem si myslel, že jsem zkurwil nadobro\nSmazaný účet 8.1.2018 19:15\ndoubleingram 5.9.2019 12:27\nPsal jsme jim mail s poptavkou na rel. bezny servisni ukol, zadna odezva, fuck off.\nTak jen jak k tomu pristupujou.\nnovas752 5.9.2019 12:48\nTřeba maj plno a nestíhaj furt čučet na mail. Jsou celkem známí, asi nejsi jedinej kdo tam píše.\nBreakpain 5.9.2019 12:53\nJe lepsi zavolat, vzdy. Predstav si, ze cely den makas na servise a nezastavis se. Pak mas padla → jdes ve svem volnu na pracovni e-mail? Nope, predpokladam, ze je doba dovolenych ;)… Telefonat resi plno „problemu“.\nNe, ze bych znal situaci, ale jen odhad. Prijde mi, ze dnes kazdy ocekava odpoved obratem… ne vsude (tady urcite ne) maji back office pracovnika, co vyrizuje administrativu. Stejne tak to neber osobne, ze bych se do Tebe navazel, jen proste takova reakce.\ndoubleingram 5.9.2019 12:57\nJe to treti den, odpoved zabere si tak 30 vterin, sorry jako. Holt kdyz nabizis sluzby, tak jaksi asi musis pocitat s komunikaci se zakazniky. Proste me tento pristup „nestojime ti ani za odpoved, i kdyz nam chces dat svoje penize“ sere, tot vse.\nBreakpain 5.9.2019 13:08\nStaci nato koukat lidsky ;)…\ndoubleingram 5.9.2019 13:44\nKoukam porad lidsky do mailu jestli prisla odpoved, a nejak porad nic, asi musim koukat lidsteji :)\nSimpi 5.9.2019 14:30\njá tam teda servisuju a sem spokojenej, na telefon reagujou v pohodě. s časama mi taky vycházej vstříc, takže pohoda. Bál sem se spíš, jestli je nějaká špatná technická zkušenost.\ndoubleingram 5.9.2019 15:00\nTak jsem jim teda zavolal a za ukon, za ktery mi ve 3 servisech rekli, ze cena bude 600–900 Kc si v ST rekli 1600, takze tak.\nSistematicx 5.9.2019 21:50\nTvoje 3 servisy nejspis jen stahnou vnejsi nohy a vylejou tech 15ml oleje a zase nasadej. To by tak odpovidalo tem 6 stovkam. Za 1600 jsem mel v ST komplet repas vidle s opravou patrony.\ndoubleingram 5.9.2019 22:26\nAno, takovéto zadání bylo všude včetně ST poptávané. Takže zadání všude stejné, cena V ST ovšem úplně jinde.\nBreakpain 6.9.2019 10:50\nTo je ale opravdu divné – velký servis (repas a sada …) tak to by Tě ještě dotovali nebo tam strkali nějaké neofiko díly, jinak si to neumím představit… Tedy mi nění jasné, jak se dostanou na takovou cenu. No, pokud půjdeš tam, kde to stojí 600, ověř si, že neudělali malý servis, ale velký, vč výměny gufer, těsnění, molitanů, podložek pod šrouby atp a chtěj staré díly ;-). Porovnej pak s novou servisní sadou, jestli bylo vyměněno vše co mělo být ;).\ndoubleingram 6.9.2019 10:51\nByla pozadovana pouze zmena zdvihu, ne servis.\nBreakpain 6.9.2019 11:03\nahá ;) …\nmr.nikdo 11.9.2019 18:05\nZmena zdvihu bez vymeny o tesneni nema smysl.\nScottAspect 11.9.2019 18:24\nHlavně to není jen o tom posunout teleskopickou „trubku“ v tlumiči, ale vlastně o výměnu kusu tlumiče :D Díly RS se holt nechají zaplatit. Za 600 to bude dělat někdo, kdo neví, jak to uvnitř vypadá a akorát to dojebe. Za mě je ST úplně ok.\nmr.nikdo 11.9.2019 18:30\nNerekl, co ma za vidli. U DA to je otazka valecku :).\nScottAspect 11.9.2019 18:36\nTo je fakt, to jsem nevěděl. Každopádně mají komplet ceník na webu ke stažení, tak se ta cena dá odhadnout, když člověk trochu ví, co se bude měnit/dělat.\nmr.nikdo 11.9.2019 19:52\nJa to tez nevim :D.\nAle ten dil nebyval tak levny…\nScottAspect 12.9.2019 01:34\nPrávě, proto jsem to psal. Chtěl jsem změnit 100 ⇒ 120 a za ty prachy to nestojí ;)\nnovas752 12.9.2019 07:12\nJestli máš Solo Air vidlici, doporučil bych rovnou vyměnit airshaft za Debon Air, je to sice dražší (airshaft okolo 1000Kč), ale funkci a citlivost to zlepší tak že bych za to dal klidně dvojnásobek.\nA upřímě airshaft vyměnit dokáže každej blbec s imbusem 5, paličkou, pumpičkou na vidlice, kleštěma na vnitřní segrovky cca 30mm a pixlou správný vazelíny a trochou motorovýho oleje. Když to má někdo v ruce tak je to práce na 10 minut max. Povolit spodní nohy, odklepnout paličkou, stáhnout, vyndat segrovku, vytáhnout airshaft, namazat novej, nasunout, zajistit segrovkou, nasunout spodní nohy, nalít olej, zašroubovat a nafouknout vidlici. Easy Money.\nmirorek2 12.9.2019 09:07\nje to necelých 800 Kč\ndoubleingram 12.9.2019 09:10\nNa RS-1 se Debon nedela ale, ne?\nmirorek2 12.9.2019 09:11\nto nevím, tu zhovadilost jsem doma ani na servis ještě neměl :-)))\nRadus 13.9.2019 10:06\nVěř že spousta lidí tento servis dokáže pěkně ****** . Podřená pístnice od segerovky skřípnuté molitany a td. Ona je totiž doba internetová a zručných lidí začíná být jak šafránu a to nejen v tomto oboru .\nnovas752 12.9.2019 07:09\nS timhle si dovolim nesouhlasit.\nmr.nikdo 12.9.2019 08:28\nZrovna u DA vytahujes cela streva. Ta tesneni jsou na fest, takze je zbytecne nicis.\nBreakpain 5.9.2019 18:50\ntím jsem myslel zkusit si tam zavolat ;) …\nFredos 5.9.2019 14:04\nOn mi nepřijde takový rozdíl zvednout telefon a nebo odepsat na email. Dneska ti ten email zazvoní na telefonu stejně jako ten hovor. Když mi někdo není ochoten odepsat tak též raději napíšu jinam kde je to neobtěžuje.\nwilda81 5.9.2019 22:40\nOdepisovat stíhá Písek, boxxerservis i KGB, takže nevidim důvod proč by to neměli stíhat i v ST.\ndoubleingram 6.9.2019 09:17\nAsi tak, se budu omouvat, ze jim chci dat praci a prachy ne…\nSlavik 6.9.2019 10:35\nNechtěj problémistu, což asi jseš. Taky bych si tam u Tebe dal rizikovou přirážku…\ndoubleingram 6.9.2019 10:53\nKoukam, ze o tom vis vic jak ja. Co je na pozadavku zmeny zdvihu problemoveho? Vis o tom hovno, tak se do toho prosim nemotej.\nSlavik 6.9.2019 11:30\nProstě jsi dělal výběrový řízení… S anonymem skrytým za email bych vůbec neodpověděl nebo s případně přestřelenou cenou. Osobní jednání je úplně něco jiného. Když jsi teda našel někoho levnějšího, proč Tě sere, že je jeden drahý a musíš to tady klacíkem rozmazávat? Tak ho prostě vynech a ať si naběhnou ostatní…\nPS: nemám s žádným servisem nic společného\ndoubleingram 6.9.2019 11:55\nCo to meles, jaky anonym? Simte neres, nepatrej, plivej na osmicku, bud rad, ze si rad.\nSmazaný účet 6.9.2019 22:11\nTy jsi dobra lampa. Mailova poptavka je uplne normalni a standartni. Predstav si, ze dokonce mozna pro servisaky vyhodnejsi. Kdyz maji cas odpovi, nez porad v pulce prace zvedat telefony a odpovidat.\nkrabica 12.9.2019 07:51\nV práci v podstatě nabídky/poptávky chodí jen přes mail a to na kšefty ve stovkách tisíc, až větším předchází často osobní kontakt… :-)\nBreakpain 6.9.2019 10:59\nAle to já se nepřu a sám jsem doporučoval Vaškův servis ;)…\nJen prostě chápu, že lidi nejsou stroje a ani já sám nemám rád model, kdy přijdu z práce domů a musím řešit zase práci. Prostě máš cca 8h a co stihneš, stihneš, co ne – počká na další den. Neříkej, že jsi někdy omylem nesmázl e-mail, nebo jsi třeba po týdnu nezjistil, že to nespadlo do spamu. Jen narážím nato, že se to může stát, tak prostě pokud není reakce dle mých očekávání – vezmu telefon a ověřím, jestli vůbec o tom e-mailu vím. Plno firem to má nastaveno jako automatickou odpověď ;-)…\nembi 6.9.2019 11:23\nAle hovno, sice se to „muze stat“, ale u ST je komunikace na hovno standardem, zadna vyjimka.\nBreakpain 6.9.2019 11:33\npointa nebyla ohledně ST, ale spíš toho, že nejsem fanda do workoholismu ;-), takže chápu, že komunikace někdy vázne…\nSistematicx 6.9.2019 11:48\nJako nevim jak vy co nadavate s tema lidma komunikujete.\nJa tam tri sezony posilal veci.\nZavolal jsem, oznamil ze mam pripravene veci a ze posilam balik. Borec si zapsal info a bylo. Do krabice jsem prilozil papir s popisem co na cem chci udelat.\nProjistotu jsem poslal i mail.\nA do tydne jsem mel mail ze veci jsou opraveny a priprvemy k odeslani. Obratem jsem se domluvil at mi poslou fakturu a ze jak prijdou prachy k nim at posilaj. Druhej den jsem dostal info ze balik byl predan prepravci.\nNecekam teda ze firma o dvou lidech me bude informovat o kazdym o-krouzku co vyndaj. Ale takhle nejak jsem s nima komunikoval ja.\nDruha strana je ze 3 sezony v pohode vsechno slapalo ale ted z jara se mi Lyrik vratil nejak divnej. Vsechno funguje jak ma ale pocitove pred servisem chodil lip. Mozna jen zdani. Jinak s nima nemam problem. A to jsem tam taky jechaval zvysovat zdvih u sektora letos. A vsechno v pohode. Psali mi ze museli zvysit o 2cm misto mejch pozadovanych 1cm. Ze jeden cm by byl drazsi varianta za ty 2 cm si rekli tusim 300 kc navic. Nevim co s tim delali ale sektor funguje bez jedinyho problemu.\nmr.nikdo 11.9.2019 18:07\nPokud mas praci, kde delaa i ten obchod, tak jsou maily soucasti Tve pracovni doby. Kdyz to tak neberes a radeji se nechas vyrusovat telefonem pri praci.\nV praxi telefonaty zaberou vice casu nez hodina na konci pracovni doby s emaily.\ndoubleingram 12.9.2019 09:09\nembi 5.9.2019 14:59\nDo shocktherapy bych si nedal vymenit ani dusi. Naprosty amaterismus a nulova komunikace.\ndoubleingram 5.9.2019 15:01\nZatim mam taky takovou zkusenost, plus mimo cena.\nDolejs 6.9.2019 10:35\nCo se jim nepovedlo? Mám v plánu tam poslat vidli a tlumič na servis, nemám rs ale fox.\nlukinn47 10.9.2019 12:18\nScottAspect 11.9.2019 18:29\nNedal, páč dělají jen tlumiče potažmo vidle :D\nHellmans 9.1.2018 07:26\nDíky, hned je z čeho vybírat!\nnewrider 9.1.2018 10:20\nCray 9.1.2018 12:16\nZe zkušenosti můžu doporučit Moolbike\nPavelSova 10.1.2018 00:38\nZdar. Co máš za model?\nHellmans 10.1.2018 19:36\nAhoj, mám RS Pike soloair rct3 (2015).\nPavelSova 20.1.2018 18:33\nZdar. Už jsi vyřešil servis? Pokud ne, tak se zastav a dáme řeč. Jde o spoustu faktorů a stav vidlice. Servis může stát 1000 – 2300. Na jedné straně základ a na druhé straně servis a sada, co se má vyměnit po 200 hodinách používání. Jinak mě najdeš v cyklo-binar.cz v Ostravě Porubě.\nrotker 10.1.2018 07:13\nmirabike 10.1.2018 07:27\nsenior 17.1.2018 09:10\nJá jí měl tady- http://www.shocktherapy.cz/\nOsobní odběr možný-Praha- do 10ti dnů to bylo hotovo- cena dobrá\nza mě cycology https://www.cycology.cz/servis/\nMaadaf 12.2.2018 07:58\nMáte doporučení na servis v okolí Žďáru n. Sáz, abych se vyhnul posílání vidlice poštou?\nDuke650 22.12.2018 18:28\nMám stejný dotaz …\ndoubleingram 10.1.2019 19:36\nOživím téma. Zatím jsem dával do Bikelive, kde z mého pohledu laika přes servis vidlic v pohodě. Ovšem četl jsem na fóru dost negativních zkušeností.\nJaké jsou vaše vaše osobní zkušenost s Bikelive?\nPřípadně kam jinam v Praze za obdobný peníz?\nPři běžném servisu, olej, vyčištění, kontrola, ne výměna těsnění apod to v Bikelive stálo v zimě řádově stokoruny.\nIdeálně Praha 4.\nBreakpain 10.1.2019 19:44\nNetuším, není to Praha 4, ale je to jistotka … Boxxerservis.cz\nFilippo 7.3.2019 07:40\nMáte někdo zkušenost ze servisem RS vidlic v okolí Šumperka, případně v Olomouci. Díky.\nRadez 27.8.2019 11:06\nTaky zkusím oživit téma.\nNemáte nějaký doporučení na servis RS v Praze?\nNa cyklozitny.cz vidím seznam servisů, který se mi kouknout na RS, ale nemá někdo osobní zkušenost?\nNějakej dobrej poměr cena/výkon.\nMam SID Race dual air myslím z r. 2009 a přestalo se mi vracet odemykání, tak to musím zpět tahat lankem a sám se do toho nechci pouštět. Jednak na to nemám čas a druhak bych stejně musel shánět nějakou pružinu/těsnění, apod.\nSistematicx 27.8.2019 11:12\nPosledni dobou tu frci dopiruceni na boxxer servis.\nA co mi rikalo par prazskych jezdcu co u nej meli RS veci tak velmi dopra prace od Vaclava.\nPak muzes zkusit shock therapy (tam jsem daval ja ale ted hodlam zkusit boxxer)\nembi 27.8.2019 11:18\nBoxxerservis. Hlavne ne shocktherapy.\nPijer 27.8.2019 13:10\nlukinn47 27.8.2019 14:26\nSimpi 27.8.2019 16:11\nproč ne shocktherapy?\nRadez 27.8.2019 12:51\nSupr, díky za reakce.\nOmrknu jeho stránky.\nBreakpain 27.8.2019 14:08\nBoxxer Servis – Vašek je schopný, baví ho to, rozumí tomu, extrémně flexibilní a důkladný.\nDokud bude RS na kole, on je jediný servisák, který se toho dotkne ;-)…\nPokaždé, když se mě někdo ze známých zeptá na RS servis, posílám je k němu – nic jiného než spokojenost jsem nezaslechl ;)…\nmirorek2 27.8.2019 14:21\nJen tak mezi řečí, nevíš náhodou jestli reklamace a náhradní díly řeší přes aspire nebo cykložitný?\nBreakpain 28.8.2019 08:50\nTo bohužel nevím… to se ho budeš muset zeptat. Já u něj ještě nic nereklamoval, pouze jsme řešili servis a zápůjčku ShockWizu.\nmirorek2 28.8.2019 09:08\nA to bylo co k čemu? Co ti z toho lezla za data, asi by mi to napsalo, že mám všechno špatně:-)\nBreakpain 28.8.2019 22:24\nProjedeš se, nasbírá to data a řekne Ti to doporučení, co jak upravit. Nebyl jsem daleko od optimálního setupu, ale musím říct, že ta drobná úprava, kterou mi to doporučilo, se projevila víc, než bych čekal ⇒ za mě fajn věc na nastavení, když proto člověk nemá „cit“ nebo mechanika.\nJediná nevýhoda je, že když jsem si to nastavil na jednu trať a vidím potenciál, chtěl bych to jezdit na každé trati a nastavit si to individuálně všude ;-).\nmirorek2 2.9.2019 10:10\nJo dík, tak nějak jsem si to představoval :-)\ndrzhor 7.1.2020 07:25\nRadez 27.8.2019 20:31\nJeště dotaz k tomuto. Udělá i nějaký odhad případné ceny?\nLM 27.8.2019 20:41\nŽe ty ses na ty stránky vůbec nedíval? :-) Hned nahoře vlevo má telefonní číslo, tak mu zavolej a domluvte se.\nRadez 27.8.2019 20:48\nSamozřejmě jsem to pročetl, ale zajímaly mě názory lidí, co si to tam nechali servisovat, toť vše.\nBreakpain 28.8.2019 08:48\nKdyž se ho zeptáš, tak určitě ano ;)\nFranta 27.8.2019 15:13\nBike Emergency v Modranech. Mario je na vidlice buh. www.bike-er.cz\ndoubleingram 27.8.2019 16:11\nCo to je za web proboha?\nFranta 27.8.2019 17:11\nKluci neresej :) Neni to potreba. Ale kola umej, to by melo stacit.\nSmazaný účet 27.8.2019 20:53\nJe tam cislo a kontakt. staci ne? nebo potrebujes tu omacku kolem? :) nekdy mene je vice. Me zase ty pretuneny weby obcas i odradej.\ndoubleingram 28.8.2019 08:44\nNe, ale aspon by to mohl mit jak text. abych to trba kdyz hledam adresu, nemusel prepisovat rucne jako *****. Plus nejaky info. Z tohohle poznam akorat kulovy.\nNema tam ani oteviraci dobu, sorry jako, ale pusobi to na me jako „zakosi, polib si prdel!“\nSmazaný účet 28.8.2019 09:10\nLenochu. :) Nas nekdo kopnout 20 let zpet tak asi umrem. :D jinak oteviracku mas na FB asi jsou aktivnejsi tam. A to jsem jen trosku zaroloval.\nganjabiker 11.9.2019 13:27\nČau, zkoušel jste někdo https://www.bikefix.cz/ ?\nembi 11.9.2019 14:03\nKamarad si od nich koupil kolo a byla to tezka bida:) (ne kolo, ale prodejce)\nlachtys 31.12.2019 20:49\nČau, jo zkoušel. Chvástali se, že dělají BOS, tak jsem jim poslal svojeho Voida. Vrátil se zpátky a klepal a ještě dokázali promáčknout ve svěráku hrany hlavní komory. Ani neposlali zpátky staré gufera a naúčtovali si cca 2500. Po pár telefonátech a mailech mi aspoň vrátili peníze. Nakonec jsem ho poslal do KG bikes z Havířova. Pan Kamil mi volal, jestli jsem se v něm vrtal sám a když jsem mu řekl, že to dělala firma tak se velice divil, že prý vevnitř bylo všechno popřeházené a že se pokusí. Nakonec se mu to podařilo a od tý doby tlumák šlape líp než novej. Letos mu pošlu i tlumák i vidli. Zkrátka na Bikefix se vys.r. Jsou to amaréři.\nmilan.v 1.1.2020 16:07\nZ jejich webu :-D\n"Servis odpružených vidlic a tlumičů\nJE NAŠE SILNÁ SPECIALIZACE. S PODPOROU A KNOW-HOW ŠPIČKOVÉHO VÝROBCE TUNINGOVÝCH KOMPONENT POKRÝVÁME POPTÁVKU PO OPRAVÁCH PRAKTICKY VŠECH DOSTUPNÝCH KOMPONENT"\nScottAspect 14.1.2020 01:25\nV Praze VeloFiala.\nTkadlecrr 14.1.2020 02:34\nNejlepší servis je domácí …samo vybavení je podmínkou .\nVoz 6.4.2020 10:25\nDěláte někdo servis po 50 hod. provozu, jak doporučuje výrobce ??\nnovas752 6.4.2020 10:32\nDělám okolo 100h spodní nohy a vzduchovou nohu. Vyčištění a namazání. Celkem to je znát.\ntomxxx 6.4.2020 10:43\nJá jo, ty intervaly nejsou, aby si výrobce namastil kapsu, ale fakt to sedí. 50h servis je na pár minut.\nBreakpain 7.4.2020 10:40\n25h na DH kole\n35h na enduru\nVis, ze tam neni bordel, je to za hubicku a chodi to jak po masle.\nLM 7.4.2020 12:37\njj, není ani vyloženě potřeba sledovat hodiny, prostě jakmile vidle začne chodit trochu hůř, tak sundat spodní nohy, vyčistit, namazat a je to zase lepší :-)\nVelomiwookie 7.4.2020 12:40\nnejaka blizsi guidance ? Co je na to treba a co konkretne udelat? :) Nikdy jsem to neresil… Mam RS recon silver, nalitano asi 4tis a funguje furt stejne, tak jsem s tim zatim nic nedelal…\nnovas752 7.4.2020 13:21\nNefunguje stejně, zdá se ti to, ale nefunguje. Pomalu funguje hůř a hůř.\nZespoda jsou 2 šrouby na inbus 5mm, trochu je povolíš a odklepneš paličkou. Nebo místo nich našroubuješ delší obyčejný šroub (je to závit asi M10, nejsem si jistej) a jebneš do něj kladívkem. Pro rozebrání vzduchové nohy potřebuješ kleště na vnitřní segrovky pro díry o průměru cca 28mm (kleště se dělají v různých rozmezích) a na vršek vzduchové nohy 24mm ořech na ráčnu zabroušený tak aby ten šestihran neměl vevnitř zkosení, z nouze se to dá povolit velkym neožvejkanym stavitelnym klíčem. Pak nějakou cca 20ml stříkačku na oleje a to je z nářadí asi tak vše.\nPak nějaký mazací olej (stačí jakýkoliv motorový, převodový…) a vazelínu sram butter/rsp slick kick/slick honey/slickoleum.\nVelomiwookie 7.4.2020 13:26\ntheedge 7.4.2020 15:29\nNajdi si to na jutubu. Je tam spousta tutorial videi.\nmaajkee 7.4.2020 15:29\nJakýkoliv motorový olej, to je celkem nesmysl. Motorovy oleje se dělají minerální, polosyntetický, syntetický a především ruzne vyskozity.\nIdeální je olej má mazání vidlic a hustotu volit dle ročního období a požadované citlivosti.\nNa zimu dávám 5w40 na léto klidně 7,5 nebo 10w.\nVoz 10.4.2020 07:24\nAle nějak jsem se dopátral i servisního kitu od sramu po 50 hod, jak pro vidli, tak pro tlumič. Pro ten tlumič to bylo kolem 1000,–.\nnovas752 10.4.2020 07:41\nPři 50h servisu se imho nemusí měnit nic, maximálně tak molitanový kroužky – dají se koupit po 20 kusech = na 10 servisů.\nVoz 11.4.2020 08:33\nA co toto na tlumič ??\nnovas752 11.4.2020 08:40\nDávat každých 50h provozu 900 za pár těsnění, to by byl hodně drahý provoz. Pokud ty těsnění nejsou poškozená, neni důvod je měnit tak často, když to jen vyčistíš a namažeš, vklidu to vydrží klidně 200–300 hodin na jedné sadě těsnění.\nNa nějakých bikeparkových strojích, kde to 95% času jezdí z kopce je to potřebení samozřejmě mnohem větší, tam už to má nějaký smysl.\nVoz 11.4.2020 12:46\nNo právě, myslel jsem si to, takže super.\nembi 7.4.2020 12:55\nTaktez delam. U RockShox doplnuji olej do spodnich nohou jeste pred prvni jizdou.\nmirorek2 7.4.2020 13:34\nto je dobré zmínit :-))) RS vždy z výroby suchý jako\nlubosalbi 7.4.2020 13:39\nJá si taky vidli servisuju sám, od novoty jsem měl teda jen dva Lyriky a oba olej v nohách měli, ale stejně jsem dělal preventivní rozborku.\nPotkan007 7.4.2020 13:55\nJá měl na kole novou Rebu a byla skoro suchá.\nScottAspect 7.4.2020 14:14\nMam rebu r.v.2019 a jeden kamarád, potažmo mechanik, který v cyklu maká celý život mi řekl, že je ho tam dost a nemusím řešit na začátku.\nDruhý říkal, že by ji rozhodil. Vtipné je, že se oba znají a skoro bych řekl, že budou i některé úkony vidět stejně.\nnovas752 7.4.2020 14:51\nTak ji rozeber a uvidíš kdo má pravdu. :)\nVsadim se že z toho vyteče sotva pár kapek a ne bějakýcb 10ml co tam má být.\nPotkan007 7.4.2020 14:54\nJá věřil výrobci, že v ní olej je, tak jsem ho nekontroloval, ale když jsem čistil spodní nohy, tak z ní nekápla ani kapka a na stěnách byl sotva znatelný mastný film.\nScottAspect 18.4.2020 01:32\nMně je to fuk. Zase křupe sviňa jedna, takže ji ještě budu chvíli jezdit a pak před létem, kdy nebudu mít čas jezdit, vyreklamuji za novou. Jako ostatně poslední 4 roky (2× Epixon, 2× reba)… Sere mě to, ale je to tak.\nmaajkee 7.4.2020 15:30\nŽádný mechanik nemůže říct že tam je dost oleje aniž by tu vidlici rozdělal, leda by měl rentgenový oči :)\nRock Shox opravdu rozebrat a olej dolít, málokdy je ho tam dost.\nScottAspect 18.4.2020 01:33\nJe to servis především na RS. Reby rozebírá často a fakt mě přesvědčoval, že by to nechal až po 30h.\nmr.nikdo 11.6.2021 21:18\nMezi 50 a 100. Podle chuti a casu. Ale nejezdim v bordelu…\nvigo.dl 12.8.2020 08:43\nMáte zkušenost s Kolokram Kamenický Šenov? Uvažuju, že tam dám vidli i tlumič\nvigo.dl 14.8.2020 10:37\npříp. kdekoliv kolem České Lípy?\njeffozz 18.2.2021 12:10\nDoporučí mi někdo servis RS vidlice a tlumiče v Hradci Králové?\nCharles2k 11.6.2021 16:12\nMám něco přes 3 roky RS Rebu. Najeto na ní něco přes 7500km, spíše jen lehký mírně zvlněný téren, nikdy žádné extrémy a žádné velké závodění. Pocitově funguje OK, ale předpokládám, že po takové době by již nějaký servis potřebovala (žádný zatím neproběhl, možná nějaké dofukování, už si přesně nepamatuji). Ovšem když se o tom zmíním v okolních servisech, tak vždy narážím na kyselé ksichty, že je to časově náročné, že nemají čas a že když už, tak že bude trvat dlouho (a to jsem se ptal i mimo sezónu). Jaké s tím máte v servisech zkušenosti, je to fakt tak náročné? Je nutné po těch 7500km již nějaký větší servis udělat, nebo když jinak funguje ok, ještě s tím počkat?\nnovas752 11.6.2021 16:21\nNáročné to neni, kompletní repase Reby je za půl hodiny hotová – za cenu která se účtuje je to dost výdělečná položka v seznamu úkonů, nevím proč tě odmítají.\n7500km je něco jako 300–400h, to by docela chtělo no. Ono je lepší dělat častěji jen malý servis – třeba každých 150h = cca 3000km.\ntomxxx 11.6.2021 16:21\nJestli je potřeba servis si můžeš odpovědět sám viz tabulka. Zrovna mně ty intervaly přijdou fakt docela oprávněné, ale asi se najde hodně lidí co bude frflat, že je to jen tahání prachů z lidí.\nMinimálně spodní nohy zvládne průměrně zručný soudruh sám.\nembi 11.6.2021 17:12\nono kdyz se clovek podiva, kolik je v tech nohach oleje v jakejch podminkach to musi fungovat, tak mi to prijde technologickej zazrak.\ntomxxx 11.6.2021 18:01\nTak to je taky důvod proč se má dělat po 50h.\nStrašně se zaserou molitany a vyschnou. Tlumení, pružení a ani olej ve spodních nohách není problém, problém jsou stíráky a molitany.\nnovas752 11.6.2021 21:34\nHlavně to zasraní je problém, vyschnutí lze předejít otočenim kola vzhůru nohama na pár minut.\nmirorek2 23.6.2022 15:45\nnovas752 23.6.2022 16:08\nTo neni onuce stajl, to prostě olej steče dolu a když budou dole i molitany tak se nasáknou.\nmirorek2 23.6.2022 16:14\njistě že je, ještě při propružení zavzdušnit patronu.\ntak jistě, bežně vidíš před závodem postávat týpky kolem kol horekokotom :-))\nnovas752 23.6.2022 16:17\nProč by se jako při propružení měla zavzdušnit patrona??\nMraky lidí to dělá nevědomky na lanovkách, kde kolo visí za přední, tam to taky nateče dolu. :-)\nBTom1 23.6.2022 16:20\nProč a jak bys třeba uzavřenou tlum.patronu měl zavzdušnit?Pokud myslíš tu teda?\nmirorek2 23.6.2022 16:55\nhoši vy jste tady vážně tak krátce?\nto byla onuceho obrkauza přece\nBTom1 23.6.2022 17:05\nTak toho vážně nesleduju, ale různí lidé to mohou mít jinak;-)\nOctopuss 23.6.2022 19:53\nLink? Trochu bulváru od mistra bizáru je v tomhle vedru možná přesně to, co potřebujeme :D\nmirorek2 23.6.2022 20:37\ndoporučuji celé a pak pokračování\nOctopuss 23.6.2022 20:49\nAh, to si matně pamatuju, to jsem snad loni čet :D\nAle s Milanem bych taky nic nechtěl řešit, a jsem rád, že mýmu Auronovi letos končí záruka, a nemusím s ním už nikdy mluvit. A že už mi na vidli nikdy nesáhne, protože naposledy jsem se přesvědčil, že servisovat si to sám je výrazně lepší volba :D\nBTom1 23.6.2022 15:51\nA trochu propružením.Líp olej projede drážkama ve spodním pouzdru a dostane se k hornímu a pak k molitanům..\nLM 11.6.2021 16:37\nJá mám se servisama zkušenosti, že jsem se to radši naučil servisovat doma.\nServis spodních noh (vyčištění, domazání, nový olej) není žádná věda. Mělo by se to dělat po 50 hodinách jízdy.\nKompletní servis se má dělat po 200 hodinách jízdy (spodní nohy plus servis tlumící i vzduchové části – nová těsnění a oleje).\nPo třech letech bez servisu tam už může být nějaká past (třeba vydřené kluzáky pod stírákama), možná proto ty kyselé xichty v servisech.\nPřípadně to zkus poslat někomu, kdo se specializuje na servis vidlic a tlumičů, třeba https://www.kgbike.cz/\nRadus 11.6.2021 18:19\nProblém bude v tom že nejsou servisní kity proto tě odmítají. Čeká se až něco dorazí. Po 7500km tam už bude nejspíše lehké poškození ale záleží na tom jestli ve spodní noze byl olej nebo ne. Mám několik fotek vidlic které mají najeto méně a a mají vydřené vnitřní nohy. Hold na sucho to moc dlouho vydržet nemůže. Tak že pokud se servis nedělá musí se počítat s tím ,že to může jít do koše.\nCharles2k 11.6.2021 18:56\nNo tak mne dnes ve dvou servisech odmítli. První mi řekl, že RockShox nemá díly, takže servis pozastaven a druhej to vůbec nedělá u sebe a někam prý posílají a servisák, který tam byl, s tím neměl vůbec žádnou zkušenost.\nSám rozhodně nezvládnu. Ale subjektivně to tlumí ještě celkem ok. To bych asi musel mít možnost srovnání na stejném kole s novou seřízenou, abych byl schopen nějak více posoudit…\nMatS 11.6.2021 20:08\nServis spodnich nohou zvladne kazdy, pokud neni uplne nemehlo. Nic specialniho na to nepotrebujes, jen koupit spravny olej a trocha trpelivosti a opatrnosti. Videonavod najdes na youtube. Ani nemusis sundavat vidlici z kola, pokud mas montazni stojan.\nNedavno se do toho pistil poprve mistni clen Gwaihir a ackoliv se toho taky bal, zvladl to. Po druhe uz to je brnkacka. Az zjistis ze to nic neni, do servisu nebudes muset.\nGwaihir 17.6.2022 19:55\nPotvrzuji, není to tak těžké, jak to vypadá.\ntomxxx 11.6.2021 20:26\nV klasických servisech to často nechtějí dělat, protože druhů vidlic je mnoho a kdo to dělá profi, chce to mít školení od výrobce. Pak je taky problém, že se často špatně odhaduje nějaká skrytá vada. Pak se s tím člověkem musí dohadovat. Proto jsou servisy co dělají jen vidlice a nic jiného, nebo se to posílá do českého/evropského zastoupení. Celkem chápu tu neochotu. Navíc kdo přijde, že tu vidli má 3 roky bez servisu, je téměř jistý, že tam bude nějaký *******.\nRadus 11.6.2021 21:31\nNo je to jednoduché rozebrat a udělat foto poškození a jednat se zákazníkem . Pokud tam je poškození vždy je to bez záruky . Je to vždy věc majitele který nedodržel předepsané servisy. Nejvíce poškození je na xc vidle nebo tlumiči ti co mají enduro nebo dh vidle už dávno ví že se servis bez následků neojebává . Na druhou stranu jsem dělal i 15 let staré tlumiče a poškození žádné klasika repas a jedou dál . Ale nové to nedají. Prostě servis je nutný .\nmirorek2 23.6.2022 15:49\njakoby to kolenovrtství bylo z 90% u těch xcčkářů :-))) tady na hané je to extrém\nobvykle slýchám: když to stálo tolik a mám to na foxu, musí to vydržet 10t km!!\nnovas752 23.6.2022 16:09\ntaky mi to tak přijde. Borec s kolem za 200 a kroutí se kvůli každýmu ložisku co 20× znásilnil wapkou.\nmais 23.6.2022 15:49\nJo taky jsem to zažil, budu repasovat sám…díly jsem si sehnal (i když několik servisů mě ubezpečilo, že na Epicona a Ario už věci FAKT neseženu – rozumím tomu tak, že starý jebky neopravujou)\nMaty123 17.6.2022 12:03\nAhoj, mám rychlý dotaz ohledně servisu vidlic, tak to hodím sem do vlákna.\nJaká je cca rozumná cena komplet repasu vidlice, konkrétně Reby, model 2019 soloair?\nPročetl jsem to tady a chtěl bych to odvízt do Boxxerservisu, mám to kousek. Cena je tam 2750, tak jestli je to dle vás ok. Všude jinde je ten komplet servis levnější, ale zas tam jsou pak kolonky se sadama a olejema a vůbec netuším, na co se to vyšplhá.\nBreakpain 17.6.2022 12:07\nAno je to OK … lepší servis na RS neseženeš, Vašek je záruka kvality…\nNavíc u Vaška neřešíš, jestli ten servis podělají nebo ne ;-) …\nTakže pokud ho máš blízko, tak si to vyhrál ;-)\nMaty123 17.6.2022 12:11\nOctopuss 17.6.2022 20:28\nJá toho týpka znám osobně, už tak 15 let, rozhodně doporučuju, je seriózní.\nMartinson 17.6.2022 22:35\nTo je raketa. V Praze jsem platil od 750 do 1500. Možná se zimní slevou. Reba soloair 2014.\nnovas752 17.6.2022 23:01\nSamotný servisní kit stojí litr.\nOctopuss 18.6.2022 08:32\nPokud se nepletu, ceny skoro všeho šly za poslední rok nahoru klidně o desítky procent.\nMartinson 18.6.2022 09:02\nOtázka je jestli potřebuješ kompletní repas vidlice. Když jí dávám na servis tak počítám s tím, že mění co je potřeba, třeba jen olej.\nBreakpain 18.6.2022 10:13\nříká se tomu prevence ;-) a měl bys ji dělat jednou za rok, ale je mi jasný, kdo za chvíli přiběhne …\nMartinson 18.6.2022 10:35\nMám RS RVL z roku 2016 a Rebu z 2014, obě stále v dobrém stavu. A za ušetřený peníze novýho Pika.\nobda 18.6.2022 17:29\nTyhlety „jednou za rok“ intervaly miluju. Někdo najede za rok 1000 km, někdo 5000, a repas by měli dělat stejně často? Proto taky výrobci udávají hodiny provozu…\nGwaihir 18.6.2022 17:41\nA jinej najede 1000 km za 10 let. Hodiny provozu jsou lepší, ale taky to neřeší všechny problémy – např. dlouhé stání ve sklepě :(\nnovas752 18.6.2022 19:31\nDelší stání tomu moc neublíží, pokud je to teda nějaký akceptovatelný prostředí (vlhkost, teplota, slunce případně nějaký chemický výpary)\nHodiny provozu jsou dobré, ale záleží jak se k tomu kdo chová a jak na tom jezdí, pro nějoho jsou optimální úplně jiné intervaly než pro někoho jiného, když to se to zatěžuje na hranu nebo když je to používaný dost nešťastnym stylem, servis by si to zasloužilo mnohem dřív. Například když je to neustále zamknutý nebo přefoukaný a 99,99% času to jezdí na 10% zdvihu, tak to tomu taky moc neprospívá. Jak vidlici tak tlumiči, tak celé zadní stavbě.\nBreakpain 19.6.2022 00:29\nBuď se nato díváš jako na „pohybující se tyčku“ nebo jako na něco, co má fungovat, aby sis sportovně zajezdil ;-) …\nRadus 18.6.2022 12:50\nA takto to pak dopadne.\nCharles2k 17.6.2022 22:39\nJe to poměrně hodně, určitě jsem loni platil méně. Tuším nějak v rozmezí 1700–1800 (+/-)\nBreakpain 18.6.2022 10:17\nBuď chceš kvalitně odvedenou práci, což taky něco stojí a nebo chceš servis s nějakým výsledkem. Tady víš, že pokud to tam dáš, bude to na 100% OK.\nNehledě nato, že ceny matroše, energií, dopravy, které se do toho započítávají jdou stále nahoru ;) …\nJá to řeknu takhle – servisů je hodně… ALE servisů, kde jsem měl kolo a nemusel to po nich předělávat – je jako šafránu. Proto jsem si taky začal většinu věcí servisovat sám, nebaví mě to opravovat a ještě zato platit. A ty světlé výjimky, typu Vašek – ty si hýčkám, bo tam to prostě dáš, vyzvedneš a neřešíš – funguje to jak má. Navíc on má teda velmi nadstandardní přístup ;-) … ale to tu nebudu rozmazávat, to poznáš, pokud tam půjdeš.\nservis RS – Boxxer servis / Čepelák / Dlouhán\nservis FOX – Dlouhán / místní borec Ondra / Čepelák\nservis kola všeobecně – místní borec Ondra\nzapletení kol – Richard „Hnoj“\nto jsou prověření lidé, dáš to tam, zaplatíš a máš to na 110%\nCharlie_R 18.6.2022 10:27\nzapletení kol – Kubad\nPijer 18.6.2022 16:04\n„místní borec Ondra“ – něco víc o něm nemáš?\nWinux 18.6.2022 13:24\nPřed cca dvěma měsíci jsem za komplet velký servis u Pike Select 2020 platil cca 2800,– u Kolofixu.\nMaty123 23.6.2022 15:23\nUž to mám hotové, nakonec to vyšlo komplet repas plus lanko na zamykání:) 2100,– Tak jen abych tady někoho neodradil tou cenou, co jsem psal ze stránek. Servis skvělej, všechno v klidu na domluvu a super přístup, jednoznačně doporučuju.\nmatheus 18.6.2022 17:59\nKam tedy nejlépe na servis s Rebou 100mm? Ostrava\nnechci to říkat nahlas, ale mám na ní nalítano cca 10 000km, já 100kg, velice často traily nebo bordel v lese a řekl bych že by už možná zasloužila péči trošku více než jen jednou za měsíc střiknout silikonem. Sice chodí pořád hezky a tlak drží taky bezchybně, ale přeci jen bych to chtěl zkontrolovat.\nMarkony 19.6.2022 08:27\nHledej hned na začátku .\nServis Rock shox judy vidlice\nServis tlumiče rock shox v jižních Čechách\nServis v Táboře\nvidliceRockshox Judy Silver AIR, oprava zamykání


Se dvěma promile způsobil dopravní nehodu | Bezpečná PRAHA ZÁPAD\nPo nárazu do dopravní značky si ustal před autem.\nPolicisté z obvodního oddělení Hostivice zahájili úkony trestního řízení pro podezření z trestného činu ohrožení pod vlivem návykové látky, kterého se dopustil 71letý muž. Ten řídil vozidlo Kia po 23. hodině 8. října od Chrášťan směrem do obce Jinočany, kde pravděpodobně vlivem nepřiměřené rychlosti nezvládl řízení, vjel vpravo mimo vozovku a narazil do cedule dopravního značení. Po nárazu muž vylezl z auta a před vozidlem usnul. Po chvíli na místo přijeli policisté, kteří muže vyzvali k dechové zkoušce ke zjištění přítomnost alkoholu v dechu, přičemž přístroj naměřil pozitivní výsledek s hodnotou přes dvě promile.\nJedenasedmdesátiletému muži hrozí v případě odsouzení trest odnětím svobody na šest měsíců až tři léta.\nPČR Praha venkov-západ\nRubriky:\tinformace od PČR\t/ Žádné odpovědi / od Oddělení tisku a prevence 13.10.2020


Aktuální nabídka komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) než Vás někdo předběhne.\nProdej komerčního objektu, Báňská ul., Most\nKategorie komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující komerční nemovitosti Volevčice (Most), a to komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most), pronájem komerční nemovitosti Volevčice (Most), dražby komerčních nemovitostí Volevčice (Most).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii komerční nemovitosti k prodeji Volevčice (Most) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Volevčice (Most), komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most), pronájem komerční nemovitosti Volevčice (Most), dražby komerčních nemovitostí Volevčice (Most).\nkanceláře k prodeji Volevčice (Most)\nobchodní prostory k prodeji Volevčice (Most)\nAdministrativní budova k prodeji Volevčice (Most)\nsklady k prodeji Volevčice (Most)\nvýrobní prostory k prodeji Volevčice (Most)\nprovozní areály k prodeji Volevčice (Most)\nhotely k prodeji Volevčice (Most)\npenziony k prodeji Volevčice (Most)\nrestaurace k prodeji Volevčice (Most)\nzemědělské objekty k prodeji Volevčice (Most)\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most), je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro komerční nemovitosti Volevčice (Most), zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nhotely Volevčice (Most)\nNehledáte komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) ?\nPokud jste v této kategorii komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most). Určitě lépe naleznete komerční nemovitosti na prodej Volevčice (Most), který hledáte.\nkomerční nemovitosti na prodej Bečov\nkomerční nemovitosti na prodej Bělušice (Most)\nkomerční nemovitosti na prodej Braňany\nkomerční nemovitosti na prodej Brandov\nkomerční nemovitosti na prodej Havraň\nkomerční nemovitosti na prodej Klíny\nkomerční nemovitosti na prodej Lom (Most)\nkomerční nemovitosti na prodej Louka u Litvínova\nkomerční nemovitosti na prodej Lužice (Most)\nkomerční nemovitosti na prodej Malé Březno (Most)\nkomerční nemovitosti na prodej Mariánské Radčice\nkomerční nemovitosti na prodej Meziboří\nkomerční nemovitosti na prodej Nová Ves v Horách\nkomerční nemovitosti na prodej Obrnice\nkomerční nemovitosti na prodej Patokryje\nkomerční nemovitosti na prodej Polerady (Most)\nkomerční nemovitosti na prodej Skršín\nkomerční nemovitosti na prodej Želenice (Most)


Album Fatherland budějckých Pub Animals opět rozvířilo vody české reggae scény\nPo pěti letech od vydání debutového alba Safar-I, za které kapela získala cenu Anděl v kategorii ska/reggae, přichází Pub Animals s novinkou Fatherland.\nKapela se na nové desce odklonila od ska směrem k modernímu reggae a dubu. Na albu se dokonce poprvé objevuje čeština, a to hned ve dvou skladbách. Tím však rozmanitost této novinky nekončí. Muzikanti se inspirovali cestami po Vietnamu, odkazem Jana Wericha a desku provází také vokály zpěvačky Jess. Pub Animals album natočili v čele se zpěvákem Štěpánem Hebíkem pod hlavičkou BeSeeda Records, za produkcí stojí klávesista kapely Michael Říha.\nKřest proběhl 8. dubna v budějckém Café Klubu Slavie a desku Fatherland pokřtili otcové členů kapely.\nPub Animals teď mají před sebou festivalovou sezonu a chystají podzimní turné. „Výrazně jsme zmodernizovali náš zvuk i styl hudby. Už se nemůžu dočkat, až to lidem předvedeme naživo,“ říká frontman Štěpák Hebík. Již brzy kapela představí také nový videoklip k titulní skladbě Fatherland.\nPub Animals je reggae kapela, která vznikla v roce 2006 na gymnáziu v Českém Krumlově. Jejich debutové album s názvem Safar-I natočené ve studiu Biotech vyšlo v roce 2010 společně s klipem k singlu Elephantman a získalo ocenění Anděl (reggae album roku). Mimo vystoupení po boku amerických reggae kapel (SOJA, Fishbone…) a aktivního působení na klubové a festivalové scéně, zahrála kapela také na zahraničních akcích jako je například reggae festival Rototom Sunsplash ve Španělsku. Pub Animals také prezentovali Česko v Bruselu společně s Danem Bártou, Nightwork a Charlie Straight.\nAlbum Fatherland si můžete poslechnout na pubanimals.cz.


Volnočasové aktivity v moderních projektech lákají více zákazníků\n40.684 nemovitostí 922 realitních kanceláří\n13.5.2014 - Hřiště na plážový volejbal, multikino, cvičební stroje nebo horolezecká stěna – úspěch developerských projektů už zdaleka nestojí pouze na bytech, stále větší podíl na prodejnosti mají inovativní nápady, které jdou vstříc přáním zákazníků. Trendem je nabídnout "něco víc."\nPředevším mladé páry a rodiny s dětmi, které patří k nejsilnějším klientským skupinám developerů, možnosti volnočasových aktivit velmi oceňují. Nová cyklostezka, kurt na beach volejbal, minigolf a dvě dětská hřiště přilákaly mnoho nynějších rezidentů Kejřova Parku. V prostorech podzemních garáží je navíc k dispozici dvanáctimístné 3D kino s dětským koutkem a malým barem.\n"Dětská hřiště už bere většina developerů jako standard. Tím ale aktivity v tomto směru končí. Investice takového typu do volnočasových aktivit, jaké byly realizovány v Kejřově Parku nebo které plánujeme v Nových Chabrech, jsou zatím mezi developery ojedinělé," míní Jan Kalaš, obchodní ředitel společnosti Star Group.\nNápady, které ve svých projektech může developer uskutečnit, mají své hranice – v počátečních investicích, ale především v těch udržovacích, které dlouhodobě přebírají klienti. Zatímco za plavecký bazén by měsíčně dopláceli stovky korun, provoz dětského hřiště nebo minigolfu je nestojí ani korunu.\n"V Kejřově Parku se o sportoviště stará správcovská firma, která zde zajišťuje kompletní ostrahu. Na minimalizaci těchto nákladů bylo myšleno již při výstavbě, údržba tak nyní naše klienty prakticky nezatěžuje. Beachvolejbalové hřiště vyžaduje občasnou úpravu a čistění písku, dětské a golfové hřiště je naprosto bezúdržbové," popsal Jan Kalaš.\nPodobné společné prostory pro všechny rezidenty chystá developer také v dalším svém projektu Nové Chabry. Po úspěchu v Kejřově Parku i zde vznikne nová cyklostezka pro cyklisty, bruslaře, ale i na pěší procházky. Podél cyklostezky developer umístí oddechové a sportovní zóny pro všechny generace, od dětských hřišť přes různé prolézačky až po cvičební stroje pro seniory. Místem odpočinku pak bude menší komerční centrum s obchůdky, restaurací a dalšími službami. Projekt, u kterého se podařilo nabídnout komfortní bydlení se sportovním vyžitím za nízkonákladovou cenu, byl ještě "na papíře" prodaný více než z poloviny.\nTrend posledních let bude podle Jana Kalaše v budoucnu určitě ještě výraznější, a to především u větších projektů, v nichž se nadstandardní investice snáze rozpustí v nákladech. Naopak malé projekty do 100 bytů nemají šanci takové investice pokrýt, ačkoli pro developera takové zpestření znamená konkurenční výhodu a přispěje k budoucí spokojenosti klientů.\n"Inovativní prvky využívají především nejmenší obyvatelé – děti, jejich maminky a tatínkové. Těžko můžete v projektu vybudovat deset tenisových kurtů nebo fotbalové hřiště, ale snažíme se přinášet podobná místa pro různé aktivity alespoň v menším měřítku. Takové možnosti pak využívají opravdu všechny generace," uzavřel Jan Kalaš.


Bez ohně Ducha by církev vychladla - Katolický týdeník\nBez ohně Ducha by církev vychladla\nVydání: 2011/24 Duch Svatý, 6.6.2011, Autor: Martin T. Zikmund\n„Plamen Ducha nezhášejte!“ (1 Te 5,19). Tuto výzvu apoštola Pavla najdeme v jeho první epištole, která je vlastně nejranějším novozákonním spisem vůbec. A je to poznat: z celé epištoly sálá intenzivní očekávání druhého příchodu Kristova.\nV době kamenné bylo pro kmeny existenční nutností, aby se v jejich obydlích stále udržoval oheň – muži bývali na lovu, a tak tento úkol připadl ženám. Oheň se využíval nejen při přípravě pokrmů, ale také chránil před zimou, dravou zvěří a dával světlo. Zkrátka bez ohně to nešlo. Tak v obrazném slova smyslu to bez ohně nejde ani v církvi. Bez ohně Ducha. Rozdíl je v tom, že tímto „udržováním“ ohně nejsou pověření jen někteří, ale všichni: muži i ženy, duchovní i laici. O tomto všeobecném povolání ke svatosti píše zejména Věroučná konstituce Druhého vatikánského koncilu o církvi Lumen gentium (Světlo národů). Ostatně o přicházejícím Ježíši již Jan Křtitel pravil: „Já vás křtím vodou, ale on vás bude křtít Duchem Svatým a ohněm.“ Duch nejen těší a zahřívá, ale také spaluje – hřích, a tak člověka přetváří k Božímu obrazu. Duch je tedy nejen zdrojem úlevy, ale i utrpení, které má však pro člověka uzdravující či přímo zachraňující důsledky. Zcela jedinečnou nádobou Ducha Svatého se v prvotní církvi stala právě žena, která nepatřila ani do apoštolského kruhu – Matka Páně. Nebylo to jen její FIAT, o jehož vyústění vypodívá Krédo: „Byl počat z Ducha Svatého, narodil se z Marie Panny.“ Ale tento vztah pokračoval dál: od rozjímání Kristových slov přes Ježíšův kříž až po společnou modlitbu s apoštoly v Jeruzalémě při čekání na Letnice. Na ty Letnice, kdy měly na všech spočinout „ohnivé jazyky Ducha“.\nLÁSKY NENÍ NIKDY DOST\nMatka Páně nás jasně upomíná na to, že Duch Svatý není nikdo jiný než Duch Kristův, že osobu jejího Syna a Božího Ducha nelze nahlížet odděleně. Aby mohla nosit pod svým srdcem Krista, milovat ho a podřizovat se mu, musela být naplněna Duchem Svatým. A tak když Písmo či spirituální literatura mluví o plamenech Ducha či žáru Ducha, není to nic jiného než láska ke Kristu. Potvrzují to i emauzští učedníci, když o Ježíši vyznávají: „Což nám srdce nehořelo, když s námi na cestě mluvil a otvíral nám Písma?“ Že takto „zapálených“ lidí neměla církev ani ve svých dalších dějinách málo, je zřejmé. Ale zároveň platí, že takových lidí není nikdy dost.\nLETNICE, NEBO LEDNICE\nPro naše svatodušní téma jsme vybrali zástupně tři mystiky z různých dob, kteří toto sepětí s Duchem Svatým jako ohněm, který rozněcuje lásku ke Kristu, prožívali každý svým způsobem: sv. Hildegardu z Bingenu, sv. Jana od Kříže a bl. Matku Terezu. Rozhovor s P. Alešem Opatrným a článek Jaroslava Šebka pak ukazují, že Duch není jen záležitostí minulosti, ale přetavuje lidská srdce i v naší době, a to zvlášť nápadně v celé řadě laických hnutích, která se v církvi v posledních desetiletích vynořila. Výzva apoštola Pavla z jeho listu Tesalonickým „Plamen Ducha nezhášejte“ nám zároveň sděluje, že tato činnost není žádným „koníčkem“ či specializací, tím méně monopolem některých křesťanů, ať už se hlásí k tomu či onomu hnutí. Je to program pro celou církev až do příchodu Páně – bez Ducha by totiž vychladla a znehybněla.


Jak strávit prodloužený víkend v Oslo – The Caisls – Family on the road\nJak strávit prodloužený víkend v Oslo\nVitejte ve městě Harryho Hola. Pokud jste si zakoupili letenky na prodloužený víkend do Oslo, pak by se vám mohl hodit tento článek, ve kterém se pokusím naplánovat ideální trasu za vás.\nOslo je hlavní město Norska ležící v oblasti Akershus. Podle agentury United Nations Population Division je to jedno z nejrychleji rostoucích měst světa. Částečně je to dáno tím, že je Norsko jedna ze zemí, kde se uprchlické krize opravdu nikdo nebojí a lidí tu přibývá opravdu hodně. Je to město s nejvíce rozmanitou populací, kterou jsme kdy viděli. Ale nemáte se čeho bát, lidé jsou tu velmi tolerantní a všichni si mezi sebou velmi dobře rozumí. Nikde jsme zatím neviděli žádný náznak nebezpečí.\nCesta do Oslo je ideální letadlem. Cesta z Prahy trvá necelé dvě hodiny. V možnostech se nabízejí dvě letiště – hlavní letiště Gardemoen a nebo vzdálenější letiště Torp. Spousta lidí se nechá zlákat levnějšími letenkami a rozhodne se letět na letiště Torp, nicméně jen zakoupením vlakové jízdenky směrem do Oslo se vám rozdíl ceny hned dorovná, a proto si myslím, že je výhodnější si připlatit a letět rovnou na Gardemoen – velké mezinárodní letiště vzdálené cca 50 km od centra.\nCesta z letiště Gardemoen do centra trvá přesných 23 minut relativně moderním vlakem NSB. Vlak jezdí v průběhu dne každých 15 minut a nebo můžete za dvojnásobek ceny zvolit vlak Flytoget, který je rychlejší a jezdí častěji.\nVýstupní stanice Oslo S (Oslo Sentral). Bývá tam spousta lidí, ale kdo se soustředí na cedule u stropu a sleduje směr, ten se tu neztratí.\nVýhoda jízdy vlakem NSB je, že ticket, který jste si zakoupili na vlak vám platí i pro jízdu metrem (na rozdíl od jízdenky společnosti Flytoget).\nMetro nemá až tak moc linek, takže je celkem jednoduché se v něm vyznat. Důležité upozornění:\nOslo S je přestupní stanice z vlaku na metro, ale zastávka metra se jmenuje Jernbanetorget. Spousta lidí se hned na úvodu ztratí, protože přehlédne Oslo S v poznámce a nemůže se na mapce najít :).\nPrvní vaše procházka by samozřejmě měla vést do centra města. Historické centrum není nijak zvášť velké a většina pamětihodností je v těsné blízkosti.\nMy s provázením vždy začínáme na zastávce Majorstuen, protože kousek od ní je vstup do známého Frogner Parku (občas nazývaného Vigeland parku). Jedná se o největší park v centru Osla s více než 200 originálními sochami Gustava Vigelanda. Komu by tento park nestačil, může využít ještě The Vigeland Museum. Tyto atrakce patří k nejvíce vyhledávaným ve městě.\nZ Vigeland parku se dá pěší chůzí dojít ke královskému paláci. Palác byl postaven v první polovině 19. století. Palác je dostupný veřejnosti v rámci prohlídek.\nKrálovský palác, Stortinget a Karl Johans Gate\nZ paláce už jde vidět hlavní třída Karl Johans Gate. Hned na začátku, když sejdete kopec od královského paláce, je napravo Národní divadlo. Velkou ikonou je Henrik Ibsen – norský dramatik a básník.\nNa rozdíl od většiny metropolí, všechny butiky typu Louis Vuitton, jsou díky bohu schované v jedné z přilehlých ulic. Jako správné norské město jsou tu na hlavní třídě primárně sportovní obchody a kavárny.\nPribližně v polovině cesty narazíte na parlament Stortinget. Podle mě budova s nejhezčí historickou arichtekturou. Ostatní budovy, ať už jde o královský palác nebo radnici, zdají se býti trochu strohé :), ale proti gustu…\nPokud máte rádi dobrou kávu, tak doporučuji zatavit se v kavárně W.B.Samson. Je to jedna z našich oblíbených. A je, řekla bych, na ideálním místě. Pokud jdete podle tohoto návodu, tak přibližně v těchto místech už máte chuť si na chvilku orazit a posedět u hrnku dobré kávy… A taky je celkem dost možné, že prší :).\nDalší zastávkou je Grand Opera. Né nadarmo se říká, že ty nejlepší věci jsou zadarmo. Na rozdíl od opery v Sydney, která připomíná vlny, tato má připomínat ledou kru.\nV roce 2009 dostala tato stavba ocenění za architekturu Mies van der Rohe award. V tuto chvíli je jejím jediným kazem na kráse to, že okolí je velmi rozestavěné, takže v její těsné blízkosti vidíte spoustu jeřábů. Nicméně v roce 2020 už má být vše dostavěno.\nPokud budete mít dostatek času večer, doporučuji vyjít si na ni i za tmy. Je to krásná podívaná na osvětlené město.\nZ Opery se dá jít po jejím protějším břehu. Z povzdálí vypadá mnohem pompézněji, protože opravdu vidíte, jak kra zapadá do vody.\nDalší věc, která vás po této cestě zaujme už z dálky, jsou dřevěné pyramidové konstrukce, na kterých něco vlaje. Jsou to košile. Je to součást umění od Kaariny Kaikkonen (Fi).\n„In every shirt there is a story, because someone with a warm heart has been wearing it. All kind of people are together here, but we are still the same, we are no wiser than fish. We still act like fish, always going in a group, following each other in the same direction, like a shoal of fish. We are a part of nature, and nature is within us.“\nKrásné místo, které nemůžete vynechat. Jedná se o hrad, který má výbornou strategickou polohu. Z hradeb máte krásný výhled na celý Oslofjord. Hrad dodnes slouží armádě, ale můžete si ve Visitor centru zajistit turistickou prohlídku. Nachází se v ní, mimo jiné, hrobka králů.\nToto místo má své kouzlo ať už sem zavítáte v jakémkoliv ročním období.\nPokud máte hlad, tak jste právě dorazili na místo. Přístav Aker brygge patří k nejpopulárnějším místům Osla. Místo, kde to vždy žije. Je tu plno restaurací, soustavně přijíždějí a odjíždějí lodě. Pokud na vás přišla nakupovací nálada, tak i tu je tu možno ukojit.\nOsobně jsme tu vyzkoušeli už pár restaurací a můžeme je jedině doporučit. Jen rodiny s dětmi tu budou trochu nešťastné. Přebalovací pulty tu nejsou samozřejmostí a na dětský koutek můžete rovnou zapomenout.\nPro fanoušky udílení Nobelových cen míru nesmíme oponenout Nobels peace center. Uvnitř se nachází muzeum, sezonní expozice a je zde i možnost debatovat ohledně důležitých aktuálních sociálních problémů naší společnosti.\nBudova z červených cihel, kterou jde vidět z téměř každého zákoutí Osla (říká se to, ale pravda to moc není). Inspirovaná strohým funkcionalismem. Interiér radnice je zdarma přístupný po celý rok. Slavnostní sál je vyzdobený největší evropskou olejomalbou od Henrika Sorensena.\nVýlet za přírodou na ostrovy\nV přístavu můžete se standardní jízdenkou nastoupit i na ferry, které vás vezme za nedaleko vzdálenými ostrovy. Navštívit můžete Hovedøya, Bleikøya, Gressholmen, Lindøya, Nakkholmen, Langøyene a spousty dalších.\nMy osobně preferujeme pro výlet tyto tři:\nHovedøya – součást národního dědictví, nejbližší ostrov, možnost koupání, krásné výhledy a příroda, časté venkovní expozice, restaurace\nGressholmen – přírodní rezervace, krásné výhledy a příroda, restaurace\nNakkholmen – chatková oblast, krásné koupání\nJe skvělé, jak je Oslo kompaktní v tom, že máte na jednom místě, jak kulturu, tak i přírodu. Nic není od sebe daleko a o vše je dobře pečováno. Všiměte si, že nikde v přírodě se neválejí odpadky. Lidé po sobě velmi pečlivě uklízejí a nestydí se uklidit bordel i po cizích lidech.\nUpřímně mohu říci, že takhle čisté město jsme zatím nikde jinde neviděli.\nVečerní život, je tu na české poměry celkem dost drahý. Pokud máte v plánu se večer osvěžit nějakým dobrým vínem nebo pivem, zavčasu si zajdete koupit zásoby do obchodu či do Vinmonopolet. Po 18:00 už v obchodě neseženete nic a o v sobotu pouze do 15:00. Pak už se můžete osvěžit jedině v hospodě, kde si za alkohol slušně zaplatíte.\nPití tu není nemožné, ale musí být plánované :). Pokud máte s sebou na výletě děti, raději se alkoholu zdržte. Norové nemají rádi, když rodiče pijí před svými dětmi. V Oslu jsme se s tím zatím nesetkali, ale obezřetnost je tu asi na místě.\nDruhý den bude ve znamení kombinace přírody a muzeí. Obojí je tu mnoho a člověk nemůže stihnout vše. Většina nejzajímavějších muzeí se nachází na poloostrově Bygdoy. Na poloostrov se můžete dostat, jak autobusem, který jezdí každých 10 minut z centra a nebo můžete využít ferry. Cesta trvá okolo 15 minut.\nPokud byste měli v plánu navštívit více jak 3 muzea, vyplatí se vám koupit si Oslo Pass. Součástí Oslo passu máte vstup do téměř všech muzeí v Oslo zadarmo, a to včetně dopravy.\nFram je asi nejhezčí muzeum, které jsme kdy viděli. Utvrdil nás v tom i téměř každý návštěvník, kterého jsme tam poslali.\nJedná se polární loď, se kterou Roald Amundsen dobyl jižní pól v závodě s Robertem Scottem. V muzeu se nachází reálná loď, ne replika. Celou loď si můžete křítem krážem projít a přečíst si celou story, která tento úspěch doprovázela.\nHned naproti tomuto muzeu se nachází další muzeum Kon-tiki. Nicméně pro rychlejší pochopení, doporučuji nejprve shlédnout stejnojmenný film. Film se promítá i v muzeu, ale pokud jste přijeli pouze na prodloužený víkend, pak na to nemáte dostatek času.\nNemusíte být ale smutní, další dvě muzea vám touhu po navštívení něčeho speciálního bohatě splní.\nJedno z nejstarších open-air muzeí je tento skanzen, ve kterém si uděláte jasnou představu, jak kdysi vypadalo Norsko a jak, na některých místech stále vypadá.\nJak už název sám napovídá, v tomto muzeu uvidíte na vlastní oči vikingské lodě. Významní vikingové se nechávali pohřbít i s celou lodí a přesně tyto pohřební lodě tu najdete. Součástí je i krásný 7min projekce o tom, jak tento pohřební rituál probíhal.\nPokud už máte muzeí plné zuby, bylo by lepší si ve druhé půli dne udělat výlet spíše někam do přírody. Času není mnoho, takže vám dám na výběr z těchto tří, které se nám zdají být nejzajímavější a výběr je natolik rozmanitý, že by v něm každý měl něco najít, co ho uspokojí.\nSognsvann lake – 3,2 km okruh. Vhodné pro koupání, piknik, běhání, rybaření, treky\nEkeberkparken skulpturpark – park plný umění všeho druhu, krásný výhled na město, kavárna\nHolmenkollen ski jump – populární můstek, na kterém se každým rokem konají závody světového poháru\nTřeba vám tyto fotky pomohou s rozhodnutím.\nRADY A INFORMACE NA ZÁVĚR\nV Oslo není potřeba mít u sebe hotovost, téměř vše se dá zaplatit kartou\nV obchodech tu ceny vypadají jako u nás, ovšem s tím rozdílem, že je kurz 2,7kč/NOK\nPokud si chcete zpříjemnit čas alkoholem, nakupte si ho v obchodě nejpozději do 18:00\nV neděli jsou všechny obchody zavřeny\nV Oslu je k vidění spousta dalších atrakcí, ideální interval pro dovolenou jsou 3-4 dny\nVětšina lidí tu mluví plynule anglicky, takže vám se vším rádi pomohou\nVšechny zmíněné atrakce jsou bezbariérové a dají se absolvovat i s kočárkem\nPrevious Post\tMatěj 1. narozeniny\nNext Post Vánoční město Santy Clause DRØBAK


10 mýtů o studiu cizích jazyků | HyperStudent.cz\nVložil admin | Březen 1st, 2018\nČlánek se snaží vyvrátit deset nejčastějších mýtů souvisejících se studiem cizích jazyků. Mimo jiné platí, že na věku, kdy začnete studovat nezáleží, výuka jazyků není o talentu, ne vždy je nejlepším lektorem rodilý mluvčí.\nFakt: Na nejnižších úrovních, tedy u úplných začátečníků a tzv. falešných začátečníků, se ve většině případů ukazuje jako ideální takový přístup, kdy lektor vysvětluje látku v mateřštině studentům a te-prve samotná cvičení probíhají v cílovém cizím jazyce.\nFakt: Jedna hodina týdně je extrémně krátká doba, která na rozvoj znalosti cizího jazyka v drtivé vět-šině případů nestačí. „Pokud není zbytí a student reálně nemá čas docházet do kurzu častěji než jednu hodinu v týdnu, je nutné to kompenzovat tím, že maximalizuje svůj kontakt s cizím jazykem mimo výuku,“ říká odborník Miloslav Tlamicha a dále dodává, „doporučuji kupříkladu četbu, poslech, sledo-vání filmů či seriálů, vyhledávání komunikace v cizím jazyce s lidmi v bezprostředním okolí studenta a podobně.”\nFakt: S nástupem digitálních technologií do výuky se dramaticky rozšířilo množství produktů pro sa-mouky. Pokud má student dostatečnou motivaci a sebekázeň, představují tyto produkty velmi efektivní způsob, jak se cizím jazykům učit. Ty nejlepší z nich umožňují rozvoj všech jazykových dovedností, tedy čtení, psaní, poslechu i mluvení, a nabízejí různorodé aktivity, které všestranně podporují studentův pokrok.\nFakt: Schopnost komunikovat se studentem oběma jazyky, tedy jeho mateřštinou i jazykem cílovým, nabízí českým lektorům řadu výhod. „Zaprvé: kvalifikovaní a zkušení čeští lektoři díky znalosti obou jazyků dokáží předvídat typické problémy, které studenti s jazykem mají, jako jsou slovíčka, která znějí podobně, často se zaměňují apod. Zadruhé: čeští lektoři dovedou, pokud je to nutné, vysvětlit mnohdy abstraktní pravidla jazyka pregnantně, třeba i za použití překladu. Zatřetí: zkušení čeští lektoři dokážou díky jazykové komparaci lépe porozumět chybám, které konkrétní studenti opakovaně činí, analyzovat je, vysvětlit studentovi jejich příčinu a tím je odstranit,“ vyjmenovává výhody česky mluví-cích lektorů Miloslav Tlamicha.\nFakt: Výše popsaný problém popisuje typický příklad tzv. falešného začátečníka, kterému se nedaří překročit svůj stín a posunout se v cizím jazyce kupředu. Pravda je však taková, že pokud student zvolí kvalitní jazykovou školu, která má propracovanou metodiku a kvalitní lektorský tým, na jazyko-vém talentu studenta záleží pouze minimálně. „Špičková výuka vychází z konkrétních jazykových potřeb daného studenta. Lektor se mu přizpůsobí volbou výukových materiálů, učebních aktivit a technik. Snaží se studenta motivovat tím, že mu kurz ušije na míru a připravuje hodiny tak, aby byly vždy zábavné a inspirativní. Lektor musí rovněž být schopen stanovit krátkodobé a dlouhodobé cíle, které budou sloužit jako měřítko pokroku a prostředek k motivaci,“ vyvrací tento snad nejvíce zakoře-něný mýtus Miloslav Tlamicha.


Ještě větší problémy nastávají u větrné energie. Ta má být tou, která bude mít z obnovitelných zdrojů ten největší podíl. A hlavním tahounem mají být mořské větrné farmy. Ovšem jejich výstavba se velmi silně zpožďuje a zaostává za původními plány. Důvodů je několik. Z ekologických důvodů se nastavila v Německu pravidla tak, že mořské farmy se musí stavět ve větších hloubkách a vzdálenostech od pobřeží, než je tomu jinde ve světě. Při realizaci se tak narazilo na velmi složité problémy, se kterými se nepočítalo a dokáže se s nimi vypořádat jen velmi malý počet firem schopných stavět ve velkých hloubkách. Musí k tomu totiž mít nejen odpovídající vybavení, ale i zkušenosti. Tím se výstavba farem značně zdržuje.\nDalší zpoždění vzniká problémy při připojování již postavených větrných turbín k síti na pobřeží. Tam jsou problémy nejen technické, ale také plynoucí z nejisté definice toho, kdo a jakým způsobem je za toto připojení zodpovědný, jaké jsou zaručené termíny a kdo toto připojení zaplatí. A kdo také zaplatí škody vzniklé investorovi do větrné elektrárny v případě, že se připojení zpozdí. Důsledkem je, že řada již postavených vrtulí nedodává proud, protože chybí propojení s pevninou. Dalším důsledkem je spor mezi společnostmi zapojenými do větrného byznysu a vládou o to, kdo za zdržení může, kdo do propojení investuje finance a kdo zaplatí zdržení. Velmi se vyhrotil hlavně spor mezi vládou a holandskou firmou TenneT, která koupila německou rozvodnou síť E.on na severu Německa a nyní by měla velmi intenzivně investovat právě do propojování větrných farem s pobřežím. Představitel společnosti Lex Hartman dokumentuje technickou náročnost úkolu i následující skutečností. Všechny turbíny farem, které jsou více než stovku kilometrů od pobřeží se propojují s pevninou společným nejnovějším typem stejnosměrným vysokovoltového vedení z jedné platformy v moři, která má hmotnost okolo 10 000 tun. Takové zařízení dokáže postavit jen opravdu malá hrstka firem a dodací lhůty nejsou menší než 50 měsíců. V takovém případě je garance státu investorovi na připojení do 30 měsíců nesmyslná a utopická.\nNavíc společnost TenneT finance na tak velké investice pro propojení velkého počtu nových větrníků prostě nemá. Již delší dobu tak na sebe s německou vládou přehazují zodpovědnost za zdržování projektu větrné revoluce. V poslední době se dochází k určitým dohodám, které by situaci alespoň formálně měly řešit. Problém ovšem je, že většina nákladů vzniklých při připojování, jeho zdržení i kompenzace za nedodržení lhůt při připojení se přenáší do ceny elektřiny a tím na spotřebitele. To je ovšem hodně proti srsti ministrovi zodpovědném za sociální záležitosti, protože to rychle zhoršuje situaci sociálně slabších vrstev obyvatelstva. Je tak otázka, jak a kdy se situace nakonec vyřeší. I to je důvod, proč třeba společnost RWE prozatím odvolala stavbu plánovaných velkých větrných farem (jde například o projekt „Innogy Nordsee 1) a zpožďuje dostavbu těch, které už jsou ve výstavbě (jde například o projekt „Nordsee Ost Helgoland“). Hloubku problému lze dokumentovat i na tom, že plány předpokládají, že se do roku 2030 postaví 10 000 turbín v hlubokém moři a zatím jich z tohoto plánovaného počtu stojí pouze 27.


Šachovnice orientačního běhu - Tréninky a soustředění - Zelené peklo (2. nočák – Soběšice)\nÚvod » Tréninky a soustředění » Zelené peklo (2. nočák – Soběšice)\nZelené peklo (2. nočák – Soběšice)\nCelobrněnské úterní noční mapové tréninky se slibně rozjíždějí, přičemž jejich druhé zastavení se konalo v Soběšicích na mapě Kobylín 398. Původní plán byl, že se trénink uskuteční na starší mapě Panská Lícha se startem v Zamilci, ale poté, co jsem dodal výše zmíněnou novější mapu byl přesunut na ni. I když mapa Kobylín 398 sahá až k Zamilci, bylo přesto místo startu přesunuto na kopec na kraj pole jižně od Soběšic, odkud bylo možno vystartovat stejně jako minulý týden, kdykoliv mezi 17:00 a 18:30.\nStavba tratě připadla i tentokráte na Mazyho, i když tentokrát do lesa kontroly neroznášel osobně, ale pověřil tím Aleše Kozumplíka, který rovněž na startu rozdával mapy. A cože si na nás pořadatelské duo připravilo? Stejně jako minulý týden byly k dispozici dvě tratě o délkách pět a sedm kilometrů. Jejich převýšení nebylo takticky uvedeno a při otázce na něj Aleš odpovídal, že je „zanedbatelné“. My co ho známe, jsme správně pochopili, že hnědých čárek budeme během tréninku křižovat nepočítaně a jen se je nikomu nechtělo počítat. Na tréninku se ovšem objevili i jedinci neznalí poměrů, kteří vzali tuto informaci doslova, jako například Kamča, která si po účasti na Hanácké zimní lize přišla vyzkoušet i noční běhání mezi kontrolami.\nSamotná trať pak vcelku důkladně prověřila jak naše fyzické, tak mapové schopnosti. Ze začátku jsme seběhli směrem k Zamilci, přičemž druhý postup vedoucí traverzem téměř rovnoběžně s plotem soběšické střelnice byl opravdu náročný. Zvláště dohledávka kontroly v jámě uprostřed ničeho zaváněla česáním terénu. Aleš na nás však naštěstí byl hodný a reflexy věšel vysoko, tudíž kontrola se dala úspěšně nesvítit a nebylo nutné do jámy přímo spadnout. Následující kontroly nás pak postupně zavedly opět až téměř nahoru do Soběšic. Za zmínku přitom stojí, že stavitelé tréninku do mapy dokreslili onu obrovskou oplocenku na jednom z hřbetů nad Zamilcem, která na originální mapě rozhodně není, což je rozhodně známkou toho, že se snažili aby kvalita tréninku byla co možná největší. To jsem ale trochu odbočil. Poté, co už téměř nebylo kam stoupat jsme se vydali opět dolů za vedení spojující Řečkovice a Soběšice, přičemž jsme sklesali až skoro jak nejníže to šlo do údolí potoka Kubelína. Tady pak začínala nejvýživnější část trati. Ne nadarmo se stará mapa tohoto prostoru jmenovala Zelené Peklo. O příhodnosti tohoto názvu jsme se dozvěděli hned v prvním stoupání od Kubelína na devátou kontrolu a to dokonce při běhu po pěšině. Ta sice vedla přes paseku, v mapě ovšem kreslenou bez šrafů, ale i tak řadu z nás překvapilo prodírání se metr a půl vysokým ostružiním… Následující část trati stoupající podél lesní silničky z Mokré Hory do Soběšic vedla pasáží, kterou jsem důkladně znal z jednoho středečního mapového tréninku žactva, který jsem letos chystal, tudíž mě nové paseky a ostružiní nemohlo již tak výrazně překvapit. Co mě ale překvapilo byla nová oplocenka u patnácté kontroly. Aleš sice na startu říkal něco o tom, že kontrola číslo 41 je v nové oplocence a reflex dal na plot z náběhové strany, ale koho by napadlo, že patnáctá kontrola má kód 41, zvlášť když v lese jsou jen reflexy? Oplocenku jsem si tedy celou obešel abych nakonec zjistil, že reflex byl tam, kde jsem na ni narazil poprvé. Od této chvíle se pak trénink začal nějak kazit. Šestnáctá kontrola pod nejvyšším vrcholem na mapě byla ještě jakž takž v pohodě, ale cestou na sedmnáctku jsem se příšerně zasekl v oblasti popadaných stromů s ostružiním. Alespoň, že kontrolku jsem pak našel pěkně. Cestou na osmnáctku mi pak mi pak při pádu do údolí vypadla baterka přitejpovaná k batůžku a mě nezbylo nic jiného než ji po zbytek trati nést v ruce. Navíc osmnáctku jsem těžce pohledal, když jsem spoléhal na to, že budou sedět jedničkové rozplizlé hustníčky na několik let staré mapě… Poslední dvě kontroly pak vypadaly vcelku nevině a jednalo se v podstatě o cesťáky, přesto jsem ještě devatenáctku slušně pohledal.\nJelikož si tréninky ze zásady nestopuji, tak se s vámi nemůžu podělit o svůj čas, ale jisté je že kilometrového průměru pod deset minut na kilometr jsem rozhodně nedosáhl. O to více smekám před Kamčou, která vyběhla na kratší trať chvíli po mě, přičemž obě tratě se až po jedenáctou kontrolu shodovaly. Nešla to sice celé a na devítce to otočila na dvanáctku shodující se s naší poslední kontrolou, ale i tak se s relativně slabou LEDkou z lesa vrátila jen chvíli po mě. Tak jen doufám, že jí tento zážitek od běhání moc neodradil.\nCelkově byl trénink z mého pohledu fajn, k čemuž přispělo i relativně příjemné teplé počasí, i když byl tentokráte z kategorie brutálních. Mimochodem, to převýšení jsem si z legrace spočítal a dospěl jsem k číslu 410. Každopádně je dobře, že trénink někdo připravil a postavil a díky za to. Už teď se těším na příští týden, kdy pro nás trénink chystá Pavel Kubát v Kohoutovicích na mapě Dub Troják.