Prodej briket Horní Tošanovice, dřevěné brikety na prodej - palivove-drevo-opava.cz\nProdej briket Horní Tošanovice - dřevěné brikety do krbů a kamen\nNabízíme prodej dřevěných briket v lokalitě Horní Tošanovice a blízké okolí. Díky dlouhodobému působení na trhu jsme schopni námi nabízené palivo dopravit po celém území Moravskoslezského kraje. Jako jedna z mála firem disponujeme širokou škálou produktů a je opravdu z čeho vybírat - každé balení je totiž vhodné pro konkrétní možnosti topení (brikety se střední dobou topení, brikety na noční topení apod.) stačí si jen vybrat.\nProdej briket v lokalitě Horní Tošanovice a po celém území Moravskoslezského kraje:\nProdej briket nabízíme po celém Moravskoslezském kraji. Nejčastěji v lokalitách (Ostrava, Horní Tošanovice, Bruntál, Frýdek Místek, Opava, Třinec, Orlová, Krnov a Kopřivnice). Celý seznam lokalit, kde dopravu nabízíme naleznete níže:


Diskusní fórum modelářů • Zobrazit téma - Nissan ER34 URAS\nNissan ER34 URAS\nod Adamek_C4G » stř pro 27, 2017 7:21 pm\nPod stromkem mi krome jiných aut přistál tenhle Nissan. Jedná se o 4dverovou verzi oblíbeného Skylina R34. Tato verze je upravena firmou URAS, ktera nabízí různé doplňky jako napriklad narazniky, kridla nebo rozsireni blatniků.\nModel se nechystam moc upravovat. Uvidíme co se bude dat udelat v interieru. Barva je v planu stribrna a gunmetal kola. K autu jsou hned tri sady disků. Zvolim si ale ty, ktere jsou i na krabici.\nRe: Nissan ER34 URAS\nod Adamek_C4G » stř pro 27, 2017 7:23 pm\nMám seskládaný podvozek a pomalu pripravuji karoserii pod lak.\nod Adamek_C4G » čtv pro 28, 2017 9:48 am\nZacal jsem delat na interiéru a dostaly me sedačky Jsou na nich vylisované pásy. Jiné podobné ted nemám a tak váhám jestli je zkusit odfrezovat a nebo je nechat a dozadu je pak nastavit látkou. Nejsem si jisty jestli bych je zvladl dat pryc uplne do hladka.\nod Renda » čtv pro 28, 2017 9:53 am\nZkus je odfrézovat, když to pořádně začistíš a přejedeš surfem, bude to OK, případný kiks zakryjou látkový pásy.\nod Reemus » čtv pro 28, 2017 3:17 pm\nSuhlas, horsie to nebude len to da dost prace.\nRegistrován: pon zář 27, 2010 11:47 am\nBydliště: (SVK) Nitra\nod jordan04 » čtv pro 28, 2017 4:15 pm\nDej je určitě pryč. Nebo kup nový sedačky\nOdesláno z mého ASUS_Z00AD pomocí Tapatalk\nod Adamek_C4G » čtv pro 28, 2017 10:28 pm\nDoma mam jen hodne hrubou frezku, tak si je musim vzit zitra do garáže.\nKaroserie je v prvnich vrstvach barvy. Strikal jsem poprve celou kastli pistolí. Ze začátku jsem mel malo naredenou barvu, tak mi to dělalo krupicky. Nalétalo mi tam dost prachu, tak to zítra preliznu a jeste nejakou vrstvu přidám. Barva je nakonec Super Silver od Mr. Color\nod Pio » pát pro 29, 2017 8:32 pm\nKonečně stavebnice podle mého gusta. Taky na mě čeká ve skříni. Budu pozorně sledovat. Jedeš hezky.\nRegistrován: čtv črc 11, 2013 4:23 pm\nod Adamek_C4G » sob pro 30, 2017 9:28 pm\nNedari se mi najit zadne dotky zavodniho interieru tohodle nissanu. Neporadil by nekdo co je toto za nadrzku? Me to nejak nenapada. To vedle ni je predpokladam baterie.\nod bazilisek » sob pro 30, 2017 9:52 pm\nJá bych klidně řekl že je to baterie, kvůli lepšímu rozložení hmotnosti to dali dozadu\nA ta nádržka..... voda ke kolům kvůli chlazení při gumování, ostřikovače, nebo Bůh ví co jiného....\n[ Externí obrázek z nezabezpečeného zdroje ][ Externí obrázek z nezabezpečeného zdroje ][ Externí obrázek z nezabezpečeného zdroje ][ Externí obrázek z nezabezpečeného zdroje ]\nod Adamek_C4G » ned pro 31, 2017 12:01 am\nJo tu baterku chápu kvůli rozlozeni vahy auta, ale s tou nadrzkou budu muset nejak improvizovat.\nod Adamek_C4G » pát led 05, 2018 8:55 pm\nO vikend se do toho zase pustim. Na jednom miste jsem probrousil barvu, takže ještě musim udelat rozstrik a pak znovu lak. A to už jsem měl 4 tou vrstvu laku.\nDnes mi přišly nové sedačky, vzal jsem japonské Bride od HD, ale nesehnal jsem přezky na pásy. Poradíte nekdo prosím? Stačí jen přezky bez tkaniny, té mám dost.\nod Pio » pát led 05, 2018 9:09 pm\nUdělej je z plechovky nebo třeba s plastové destičky. Ono se dá všechno ze všeho\nod Adamek_C4G » pát led 05, 2018 9:41 pm\nPio píše: Udělej je z plechovky nebo třeba s plastové destičky. Ono se dá všechno ze všeho\nZ plechovky jsem to udelal kdysy a dostal jsem tu celkem "za usi" ze to je hrůza, ale je pravda ze to nebylo nic profi.\nod Hanz.77 » pát led 05, 2018 10:30 pm\nZa dva dny to máš doma.


Casual Core: Jaké jsou rozdíly mezi hardcore a casual hráčem\nJaké jsou rozdíly mezi hardcore a casual hráčem\nČeská herní média neví jak překládat terminus technicus označení "hardcore" a "casual". A já jim radím, co takhle jim prostě říkat "hráči" a "nehráči"? Co je to hardcore, všichni víme, co už ví méně lidí, tak to, že je to spíše hanebné označení pro někoho, kdo "mrhá časem u těch blbostí celej den". Ale... do této skupinky spadá i zbytek hráčů, kteří hrají třeba dvě hodinky denně, nebo dvě hodinky obden. Říkáte Casual Core? :) Podmínkou pro to, být "hardcore", je hrát skutečné počítačové hry. Casual je pak něco, do čeho se dá zahrnout skupina lidí, kteří znají hry jen z doslechu a spíš preferují hry na svém mobilu nebo nějaké jednoduché hry v browseru. Takoví lidé nejsou hráči počítačových her, resp. takovéto označení si nezasluhují (ať už míněno v dobrém nebo špatném smyslu slova).\nTo je jeden pohled na věc. Pak je tu druhý, z kapku jiného úhlu. Hardcore jako hráč sledující herní scénu, a to více než je zdrávo (něco jako sportovní fanoušek), a casual coby hráč, který se nechává překvapit "co to na něho ti tvůrci zase ušili" až po extrémní případy "kliknu na tu novou flash hru, aniž bych věděl dopředu, co to je".\nPokud víte ještě další rozdíly, klidně je nasypte do komentářů. "My" si je už nějak protřídíme. :)\nVystavil zeal v 16:10 Štítky: článek\nMickTheMage 10. ledna 2010 0:23\nPrirovnanie k sportovemu fanusikovi sa mi paci :)\nSKACE 10. ledna 2010 0:54\nHardcore - má povědomí\nCasual - nemá povědomí\nMimochodem, nevylučuje se označení Hardcore pro hráče hrajícího 24/7 peggle, tetris... nezáleží na typu hry, ale na povědomí které má o hrách.\nOverwatch 10. ledna 2010 13:31\nUrčitě bych to nedefinoval jako "hráči" a "nehráči". Znám spoustu lidí, kteří paří hříčky od Pop Capu x hodin denně, nebo vysedávají u The Sims už několik měsíců. Přitom to zdaleka nejsou hráči. O hrách nic nevědí a hrají si jen to svoje. Jenže i v tom svém jsou naprostý hardcore :). Jak pak pojmenovat je? Casual core? :)\nOverwatch 10. ledna 2010 13:33\nSkace - mít povědomí o hrách podle mě ještě automaticky neznamená být hardcore. Já mám povědomí o filmech a věci kolem nich trochu sleduju, ale rozhodně bych se neoznačil za hardcore filmového fanouška nebo tak něco.\nHardcore přes filmy je pro mě třeba Fuka.\nA jak bys to taky chtěl rozdělit to povědomí? Bratránek má o hrách povědomí, trošku se v nich vyzná a občas si zahraje nějakou "tradiční" hru. Casual hrami opovrhuje. Přesto ale nezná jediného vývojáře jménem a o herním průmyslu neví ani ň. Midcore?\nSKACE 11. ledna 2010 8:29\nPovědomí, ale neohraničené jenom základní znalostí, ale jinou hranicí znalostí než nulovou.\nKdyž nevíš co co znamená tak se zeptej UD, myslím žře to sedí víc než dost :))) Hardcore Gamer:\nPeople who fail to realize that there will always be a place for them but really just want it all. If casual players get their way the whole industry will collapse a...\nRobotron 11. ledna 2010 9:51\nSkace zase dela koukam chytreho :) Tezko se muze zarazovat do kategorie hardcore hrac ten, ktery ma o hrach povedomi a casual nema. Existuji treba lide, kteri povedomi o hrach maji, protoze jsou z profese (nebo je to jen proste zajima), pritom hry nehraji. Tezko se pak clovek, ktery hry nehraje muze nazyvat "hardcore hrac?".\nHardcore hrac je ten, co se hrami zabyva hloubeji a hraje vic, nez casual hrac. Jednoduche. Tu hranici kazdy citi sam,...\nSKACE 11. ledna 2010 9:55\nKdyž už jsme u toho kdo ze sebe dělá chytrýho...\nChápeš význam slova hráč? To je ten co hraje... Tzn nepleť sem člověka z oboru co nehraje...\nRobotron 11. ledna 2010 10:18\nTys tvrdil, ze hardcore hrac je ten, kdo ma o hrach povedomi, ja ti rikam, ze je to blbost, protoze povedomi o hrach maji i lide, kteri hry treba nehraji.\nA vis co, me je to fuk, ty si stejne budes myslet co chces ;)\nRobotron 11. ledna 2010 10:22\nNebo jeste takhle to napisu, abys to pochopil i ty Skace. Hardcore hrace je nejen ten, kdo se o hry zajima (jak rikas, ma povedomi), ale take je hodne hraje. Pokud se o ne jen zajima a hraje je malo, nebo vubec, tezko se muze nazyvat "hardcore hrac".\nzeal 11. ledna 2010 12:19\nOver: To mnou navrhované rozdělení na hráče a nehráče je, pravda, zavádějící. Někdo, kdo by neměl šajn, jak je to myšleno, by si myslel, že nehráči vlastně vůbec nehrají. Proto je asi nejlepší termín hráči (jakože "hardcore") a občasní hráči (jakože casual), ale tam to zase "hapruje" v tom, že někdo může hrát casual hry (resp. hříčky) pořád dokola.\nzeal 11. ledna 2010 12:28\n"Hardcore hrac je ten, co se hrami zabyva hloubeji a hraje vic, nez casual hrac. Jednoduche. Tu hranici kazdy citi sam,..."\nRobotron: A je jedno, jestli hraje složité hry nebo hříčky (HoG hry, sudoku)?\nSKACE 11. ledna 2010 12:56\nTak já to krásně uzavřu. Hardcore (je jedno v jaké oblasti) jsou sebestřední idioti, co musí mít celou skupinu rozdělenou na dvě části. Sebe nazývají tvrdým jádrem a ostatní, kteří podle nich o tématu vědí méně, nebo jsou méně aktivní nazývají casual.\nRobotron 11. ledna 2010 13:02\nVy to berete uplne ze spatneho konce :) Kdo je to hrac? Ten, kdo hraje hry. Kdo je to hardcore hrac? Ten kdo je hraje vic... Nejake povedomi, to jde ruku v ruce, a neni to to prvni, kvuli cemu se rika "hard core hrac". Navic, casual, se zacalo rikat az po tom, co hardcore hrac.\nMusite videt ten zaklad, a ne, co s tim souvisi a vyplyva z toho.\nAno, pak se da rict, ze clovek, ktery hraje hodne, vic nez je zdravo, casual hricky, pak je to hardcore hrac casual hricek :) Stejne jako clovek, ktery hraje jen RPG a nic jineho ho nezajima, ale ty RPGcka hraje fakt hodne, tak je to hardcore hrac RPGcek. No a clovek, ktery hraje hodne vsechno, je proste hardcore hrac obecny :)\nSKACE 11. ledna 2010 13:06\nMyslím že jsem to definoval všechno dost přesně a dost obecně :)\nRobotron 11. ledna 2010 13:06\nSkace: Jestli je nekdo sebestredny idiot a neco si mysli, tak to nedefinuje skupinu, ke ktere patri, ale rika to neco o nem...\nSKACE 11. ledna 2010 13:17\nNo nepovídej :D Ale zatím jsem nejblíž...\nRobotron 11. ledna 2010 13:21\nKdepak. Za prve jdes do extremu a za druhe posuzujes supinu podle toho "jak ti pripada, ze se tvari" a ne co ji opravdu definuje.\nzeal 11. ledna 2010 13:25\nUž to mám. Je třeba rozdělovat hardcore HRY a hardcore HRÁČE, což jsou dva na sobě nezávislé pojmy. I když se to na první pohled nemusí zdát.\nRobotron 11. ledna 2010 13:28\nZeal: To rozhodne...\nSKACE 11. ledna 2010 13:29\nTady nejsi na wikipedii abys musel bejt objektivní. Tak mi řekni, kde ta moje definice neplatí?\nTvrdé jádro je samozvané\nTvrdé jádro je minoritní skupina\nTvrdé jádro si myslí že je středem a hlavou celé skupiny a proto si myslí že má právo rozhodovat.\nTvrdé jádro ví o tématu nejvíc a nejvíc se mu věnuje...\nVidíš, dokonce to není v rozporu s tím co je na UD :)\nRobotron 11. ledna 2010 13:44\nSkace, ty si hrajes vid? Me je to fuk, ty vlastne jen rikas jakousi extremni pravdu, ktera se neda spochybnit, protoze svym zpusobem budto na cast te skupiny, nebo na nektere jednotlivce urcite plati. Ale porad to neni to podstatne, kvuli cemu se rika harcore hrac, casual, atd...\nOverwatch 13. ledna 2010 8:20\nZeal: no rozdělovat hry a hráče určitě jo.\nAle i tak je pořád jednodušší rozdělit hry, než rozdělit hráče. Těch je totiž tolik poddruhů a oboček, že to snad ani nejde zobecnit.\nA není to jedno? Nejlepší na tom přece je, že hraje pořád víc a víc lidí a o tom to je :)


SIMONS sportovní výfuky : SAAB : 9-3 2004-\n9-3 1.8T/2.0T/2.4T 2004- Sedan/Kombi/Cabrio\nKompletní nerezový výfukový systém od katalyzátoru, průměr vedení 63,5MM + 2X54MM s chromovanými koncovkami o průměru 4X80MM (DUPLEX). Můžete objednávat i jednotlivé díly výfukového systému. Zadní nárazník musí být upraven pro montáž tohoto výfukového systému.\nPoznámka: pro modely, které nemají originální provedení s koncovkou výfuku na pravé straně, je nutné doobjednat dodatečný držák číslo 063-FTH. Pro verze s palivovou nádrží 58L.\nbez DPH: 18 912.30 Kč DPH: 21%\ns DPH: 22 883.88 Kč skladové číslo: 063DHEDR\nKompletní nerezový výfukový systém od katalyzátoru, průměr vedení 63,5MM + 2X54MM s chromovanými koncovkami o velikosti 85/150MM+85/150MM (DUPLEX). Můžete objednávat i jednotlivé díly výfukového systému. Zadní nárazník musí být upraven pro montáž tohoto výfukového systému.\nbez DPH: 18 208.95 Kč DPH: 21%\ns DPH: 22 032.83 Kč skladové číslo: 063DHEPR\n9-3 1.8T/2.0T/2.0T Aero 2004-2005 Sedan/Kombi/Cabrio\nKompletní nerezový výfukový systém od katalyzátoru, průměr vedení 63,5MM s chromovanými koncovkami o průměru 2X80MM. Můžete objednávat i jednotlivé díly výfukového systému. Pro verze s palivovou nádrží 58L.\nbez DPH: 11 774.60 Kč DPH: 21%\ns DPH: 14 247.27 Kč skladové číslo: 063-HEDR\nKompletní nerezový výfukový systém od katalyzátoru, průměr vedení 63,5MM s chromovanou koncovkou o velikosti 85/150MM. Můžete objednávat i jednotlivé díly výfukového systému. Pro verze s palivovou nádrží 58L.\nbez DPH: 11 409.90 Kč DPH: 21%\ns DPH: 13 805.98 Kč skladové číslo: 063-HEPR\n9-3 1.8T/2.0T/2.0T Aero 2003-2005 Sedan/Kombi/Cabrio\nKompletní nerezový výfukový systém od katalyzátoru, průměr vedení 63,5MM s chromovanými koncovkami o průměru 2X80MM. Můžete objednávat i jednotlivé díly výfukového systému. Pro verze s palivovou nádrží 61L.\ns DPH: 14 247.27 Kč skladové číslo: 063-HFDR\nPřední světlomety set New Generation čiré sklo/černé xenon D1S/H3, s denním svícením\nDržák nápojů set černý kompletní včetně držáku mincí\nPřední potkávací světlomet Hella - pravý\nPřední potkávací světlomet Hella - levý\nKožený kryt řadící páky SCHMIEDMANN Sport Edition\nTěsnění originálního střešního okna L=2580MM


Když banka nechce půjčit rozkoši | Equis\nByznys 16. 9. 2020 25. 9. 2020\nNení to vůbec žádná výjimka ani žádná překvapivá novinka, některé banky a bankovní subjekty zkrátka nepůjčují a nevěnují se tak erotickému průmyslu a všem byznysovým odvětvím, jako ostatním oblastem. A že pro to mají nemalé důvody, to je taky pravda. Ale celou tuhle hru mohou brzy ukončit kryptoměny – není to jenom o půjčkách, ale vůbec o celém fungování tohoto průmyslu obecně.\nProč nechce banka půjčit\nSpousta podnikatelů v oblasti erotiky se potýká s nezájmem bank poskytovat větší úvěry na rozšíření podnikání. I když je erotický průmysl jeden z nejvíce se rozvíjejících, lidé po celém světě nakoupí erotické zboží ročně až za 20 miliard dolarů, což není vůbec špatné číslo. Banky zkrátka nechtějí investovat žádné své peníze a nechtějí být ani spojováni s tímto byznysem, samozřejmě záleží, v jaké zemi se nacházíte. Ať už je to menší ostych či morální blokace, nic není tak velkým důvodem pro nepřekonání takové bariéry, jako ztráta peněz.\nBankám se zkrátka spoust plateb nevyplatí. Jsou to většinou případy, kdy si manžel zaplatí nějaké to předplatné lechtivějších stránek, manželka na platbu přijde a ten ji potom urychleně nějak chce zamést pod koberec. Většinou to jsou problémy, které musí řešit poskytovatel kreditních karet a bankovních účtů přímo s byznysem a tratí tam nemalé částky.\nAnonymita jako klíč\nInternetové měny však mohou celou tuto záležitost změnit, protože není třeba nakupovat přes banku či kreditku, můžete převádět částky přes vysoce anonymizovaný peníz po internetu, aniž by kdokoliv cokoliv zjistil. A proto se některé erotické služby a výrobky dají zaplatit i bitcoinem, protože je to výhodné pro obě strany a mohou tak sloužit tomuto odvětví jako toliko kýžený impuls pro rozvoj podnikání. Každoroční útrata lidí na světě by měla do několika let přehoupnout částku 30 miliard dolarů, a proto se obchodníci těší a doufají v nově zaváděné kryptoměny.\n← Jak na skvělou ovesnou kaši?\nChce to optimalizovat →\n13. 10. 2020 12. 11. 2020


film Krok online - zkouknoutfilm.cz\nEmail: info@zkouknoutfilm.cz https://zkouknoutfilm.cz/sledovat?zanr=tanecni&film=Krok Koukat na celé filmy online zdarma. nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nThrillery Katastrofické Krimi Psychologické\nTaneční Taneční, Zkouknout, film, Krok, CZ online Taneční\nZkouknout film Krok, pustit online česky v HD, nejoblíbenější. Zkouknout celý online film zdarma a bez omezení. Zkouknout online s možností stáhnout film. Krok přichází na plátna jako jedna z nejlepších a nejkomplexnějších…\nPočet zhlédnutí: 14002 x\nPřehrávač je k dispozici také na mobilních zařízeních. pro notebooky a stolní zařízení. Sledujte film Krok online zdarma na Android nebo iOS.PC nebo Mac.\nHerci z filmu Krok\nSeznam herců z filmu Krok. Hlavní role Krok\nPřehrát film Krok z alternativního zdroje 1 a otevřít reklamu v novém okně\nPřehrát Krok z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Krok z alternativního zdroje 2 a otevřít reklamu v novém okně\nPřehrát Krok z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Krok v HD kvalitě a otevřít reklamu v novém okně\nStáhnout Krok v HD kvalitě\nPopis filmu Krok\nfilm Krok vznikl na motivy úspěšného …


Alpské vytahování, spouštění, tlačení a občasné sjíždění - Blogy o životě s kolem i bez kola – cyklistika, cykloturistika, cestování na kole\nNaKole.cz > Blog > Lelek-nakole > Alpské vytahování, spouštění, tlačení a občasné sjíždění\nZačátkem roku jsem přijal nabídku k účasti na volné projížďce v Alpách. Měl jsem trochu obavu jestli to technicky, ale hlavně fyzicky zvládnu, letos do kopců mi to moc nejezdí a také i kila přibyla. A když jsem byl ujištěný, že všude je dost lanovek a tak se mi ulevilo. Bylo to o to lákavější, že jsem se nemusel starat o nic, krom toho mít dost peněz a něco dobrého sebou. Velice dobře pojištěný proti kde čemu jsem v onen páteční den nacpal všechny tašky a kolo do auta a než jsem ho zavřel, tak jsem krapet s obavami přemýšlel kam že dá své věci Petr, kterého jsem vyzvedával v Praze. Byla to sice dřina, ale vše se vešlo a tak naše skupina A vyrazila na víkendový pobyt v Livignu. Skupina B vyjížděla až v neděli druhým autem a setkat jsme se měli v pondělí dopoledne v Davosu.\nCesta do Livigna proběhla v pohodě a na Stelvio jsem si autem konečně vyjel i z té poslední třetí strany ze Santa Maria. Cestou nahoru jsem předjížděl dva opravdu naložené natěžkysty a v tom hodně velkém stoupání měli můj neskonalý obdiv a úctu. Do Livigna jsme přijeli ráno a hned jsem se stavil u pumpy a musím říct, že tam mají opravdu výkonná čerpadla, protože do 50 litrové nádrže dostali 52 litrů plynu.\nLivigno jsme už zhruba měli projeté z předchozího pobytu, tak jsme upravili plán, že když už jsme naložený v autě, tak v sobotu si odskočíme do Švýcarska a dáme trasu alá Murphy a na neděli něco zkombinujeme a zkusíme v Livignu najít něco co jsme ještě nejeli. V sobotu ráno byl švýcarský celník poněkud aktivní a měl plno dotazů ze kterých jsme pochopili snad jen desetinu a Petr se mu pokusil vysvětlit, že ta kola v autě jsou naše a že na nich budeme ve Švýcarsku fakt jezdit. Mám dojem, že toho taky moc nepochopil a docela rezignovaně mávl rukou ať mu tam už nepřekážíme.\nSobota. Dojeli jsme na velké parkoviště na Passo del Bernina, kde se ztrácela dvě zaparkovaná auta. Krapet překvapilo, že proti Itálii je parkoviště placené a celými 10 frantíky a tak jsme si začali zvykat na švýcarskou realitu. Bylo krásně jasno a svítilo sluníčko a tak jsme v kraťasech a triku vystoupili z auta a hned nás sfoukl silný ledový vítr, čímž nám bylo oznámeno, že jsme ve výšce 2.300 m. Jen krásné výhledy na jezero a okolní hory nás přesvědčily k vyjížďce. Popřemýšleli jsme po česku a jak jsem pak zjistil, tak i Švýcaři a Italové přemýšlí podobně a popojeli jsme na sousední parkoviště u železniční stanice Ospizio Bernina, které bylo sice menší, ale bezplatné. Kolem nás procházela na tůru skupina japonských turistů zabalených do péřových bund, kulichů, kapucí a rukavic. Při pohledu na ně jsme s Petrem usoudili, že bude rozumné na sebe natáhnout co v taškách najdeme. V navigaci se mi z nejasných důvodů neotevřela mapa Švýcarska, takže to bylo naslepo jen na červenou linku, což později mělo několik vtipných okamžiků. Našli jsme správnou stezku a začali jsme sjíždět směr Poschiavo. Asi tak po kilometru v jednom hezkém klesání byl Petr na nafouknutějších kolech poněkud rychlejší a tak jsem sledoval jak nedává mírnou levou zatáčku a zkracuje cestu do další zatáčky vpravo přes trávu, prohlubeň a hromadu kamenů. Zkratka se mu moc nevyvedla a při prohlídce volně odhozeného kola zjistil poněkud zdeformovaný převodník. Za pomoci kamene a pak ještě většího kamene jsme převodníku dali jakýsi, ale přesto nepoužitelný tvar. Usoudili jsme, že velký převodník je v Alpách beztak nadbytečný a nepotřebný a tak jsme pokračovali v trase. Po sjezdu asi tak 150 výškových metrů přestal foukat ledový vítr a hodně se oteplilo a tak šlo téměř veškeré oblečení dolů a prázdný baťoh byl rázem přeplněný. Před cestou jsme dostali varování ať nejedeme černou trasou. Nikde jsme černou neviděli a tak jsme bez mapy na ni samozřejmě najeli a našli onu varovanou „černou" trasu. Po 300 m bylo jasné, že to je „černá", přestože byla na začátku značená červeně, ale to už nebylo cesty zpět. V následujících 2 km slaňování bez lana zato však s kolem a klopýtání přes balvany se dostalo mnoha lidem hrozných jmen a navíc jsme tam ztratili celou hodinu, která pak k večeru chyběla. Co to je ona „černá" trasa jsem pochopil až o pár dní později. Dostali jsme se o 400 m níž a napojili jsme se na stezku, kterou jsme měli jet. Dál až do městečka Poschiavo to bylo úžasně nádherné a tak jsem všem odpustil. Cesta zpět má v podstatě jen dvě možnosti. Na kole 18 km po silnici s převýšením 1.300 m a nastoupanými 1.700 m, nebo sednout na vlak a nechat se vyvézt horskou železnicí. Volba byla jasná i přes cenu jízdného za osobu a kolo (12 + 12 frantíků, tvrdá švýcarská realita v plném proudu), ale cesta vlakem fakt stála za to. Na velký počet ostrých zatáček v obrovském stoupání měl vlak 8 vozů, běžně jich má 6 až 8. Trať má užší rozchod než naše, ale to stoupání je přímo neuvěřitelné a není to žádná zubačka ani jinak upravená trať. Na 20 km vystoupá o 1200 m výš, je to v průměru 6% stoupání a to tam je několik úseků v rovině. Nádherné výhledy na ledovce, hory a údolí. Vyvezli jsme se opět do stanice Ospizio Bernina a po stezce jsme sjeli na druhou stranu ke stanici Morteratch. V plánu byl dojezd až do Pontresina, ale bohužel chyběla ona hodina a protože jsme došli k závěru, že jsme švýcarské železnici dnes věnovali už dost, tak jsme jeli zpět zhruba stejnou trasou nahoru k autu. V druhé části trasy jsem lehce podcenil nutnost včas jíst a hlavně namazat rty proti slunci, takže následoval slušný hlaďák , kdy mě sundal 4 metrový hrbol a hodně spálená huba. Vrátili jsme se do Livigna a po menším pátrání jsme našli apartmán. Následovalo několik nepodstatných drobností, které mírně znepříjemnily pobyt v Livignu, jako např. parkování, výpadek wifiny, hodně slabé žárovky, silný spořič vody ve sprše, zlobivá seznamácká mapa, která mi tvrdošíjně odmítala přístup k některým funkcím a tak musela nastoupit improvizace a k tomu přibyla ztracená tečka v noťasu :-). Za dva dny se mapa umoudřila a i tečka se našla.\nNeděle, jasná, slunečná, teplá, úžasná. Lanovka Carossello 3000 byla rozebraná a mimo provoz, takže náhradní řešení a postupně třemi lanovkami Livigno, Tagliede a Valandrea (kolo se neplatí) jsme se nechali vytáhnout na vrchol Vetta do výšky 2.600 m a trailem MTB1 jsme sjeli o 600 m níž a dalším trailem až k říčce Federia, kolem Lago di Livigno jsme vystoupali na Passo di Alpisella, projížďka kolem nádrže San Giacomo di Fraele spojená s obědem v restauraci u hráze. Drobný postřeh, kuchař jak je běžně v Itálii zvykem je jen do 14 hodin, pak už jen číšník vyškrabuje zbytky z hrnců dokud nedojdou. I tak ty zbytky byly to co jsem si představoval, doporučuji si dát big beer, pro neznalé to je zajímavé překvapení, přišlo opravdu k chuti. Vynecháváme původně plánovanou projížďku kolem nádrže Cancáno a stoupáme přes Baita di Trela na Passo Trela a pak následoval úžasný a místy i lehce adrenalinovější sjezd opět k nádrži Livigno a dojezd k apartmánu.\nJeden postřeh z Livigna. Za poslední 2 roky se tam opravdu hodně rozšířil provoz elektrokol, což je občas docela slušný průser. Nejenže výrazně až asi na dvojnásobek stoupl počet cyklistů na stezkách, ale především si hodně lidí v náročnějších situacích než je rovná polňačka vůbec neví rady a vznikají dost nebezpečné situace, zvlášť ve sjezdu.\nPo nedělním dojezdu Petr oznámil, že musí vyměnit brzdové destičky v zadním kole. Výměna nebyl problém, ale přišli jsme na to, že se mu vůbec nevysouvá levý píst. Následovalo ověřené rozpohybování, což se povedlo a oba písty opět chodily stejnoměrně, jenže nebrzdily, což je v Alpách vada dosti podstatná. Buď měl míň kapaliny, nebo při našem servisu ji malinko vyteklo, takže v pondělí ráno malé zdržení a hledání servisu. U čtvrtého servisu štěstí, fungovali a navíc na počkání.\nPondělí, následoval přesun přes Flüelapass do Daviosu. Přijíždíme na adresu apartmánu v Davos Dorfu a potkáváme se se skupinou B, kteří přijeli před malou chvílí. Vyložení věcí, domluva, převlečení a odpolední projížďka. Pozemní lanovkou Davos Dorf DKB, skoro jako na Petřín :-) jsme se s přestupem vytáhli na Weissfluhjoch. Na přestupu se nám od paní průvodčí, kterou zřejmě nedávno propustili z nápravného zařízení pro hrubost na svěřencích, dostalo důrazného školení jak správně ukládat přepravovaná kola. Její školení bylo tak působivé, že jsme si ho vzali k srdci a po celou další dobu jsme se ani v náznaku neodvážili ho porušit, uznávám, že to byl dobrý systém a kol se tak vešlo mnohem víc. Plánovaná cesta byla do pátku uzavřená a tak improvizace a náhradní řešení a humorný sjezd přes volné kamení humorným štěrkovým polem jsme dojeli na stezku na Gotschnagrat a hravými úseky na Gotschnaboden a dál jsme sjeli k jezeru Davosersee a pak už zpátky bydlet.\nÚterý, přes nepříznivou předpověď s hektolitry vody je opět krásně a slunečno. Opět pozemní lanovkou, ale jen do stanice Höhenweg a přes Strelapass a sedlo Latschüelfurgga jedeme na Chörbschhornhütte. Medůza cestou úspěšně ničí plášť a duši, následuje provizorní oprava, která mu kupodivu vydržela až do sjezdu do Davosu, závěrečná procházka po městě mu prý udělala dobře a večer pak zjišťuje, že jako náhradní duši k 26" kolu si vzal duši na 29" kolo :-). Já před dojezdem k Chörbschhornhütte po úzké stezce na příkrém úbočí ve výšce asi 2550 m se držím poněkud víc k pravé straně přikloněného úbočí a příliš pozdě registruji drn vybíhající do stezky a následuje neodvratné otočení přehazovačky o 270 stupňů. Krátká procházka na seřadiště u hütte a výměna přetržené patky. Protože jsem zároveň přetočil i napínání přehazovačky, takže následovalo rozepnutí řetězu, správné usazení přehazky a kola a spojení řetězu (zlatá spojka), dva účastníci zkonstatovali, že vůbec není od věci vozit náhradní patku a že hned po návratu domů si ji taky koupí . No a protože to je sram, který si nechá líbit téměř cokoliv, tak nasazení přehazky na první dobrou a bez štelování funkční v celém rozsahu. Velká úleva a následoval sjezd trailem 646 do údolí směr Glaris. Někteří si sjezd užívali a někteří i intenzivně prožívali. V polovině sjezdu někteří měnili brzdové destičky, já jsem si chladil a omýval několikero modřin a odřenin. Můj zřejmě nepříliš estetický výstup z kola vzal nejspíš veškerou chuť k další jízdě nějakému Němci co jel za námi, protože slezl, počkal až se posbírám a zbytek kopce dolů už šel pěšky. Volný přejezd do Glaris, lanovkou Rinerhorn a pěkným sjezdíkem dolů a lanovkou znovu nahoru, odpočinek a dobré pivo. Následoval přejezd do sedla Äbirügg a fantastický a současně i fyzicky náročnější a místy i adrenalinovější pozvolný sjezd do osady Sand. Bohužel v samém závěru za lehkou ztrátu koncentrace následoval neodvratný trest s přistáním bez vysunutého podvozku, žádná kost navíc a na inventuru nových modřin byl čas až večer ve sprše. Následovala malá improvizace s vynikajícím výsledkem a neznačená „Medůzova" trasa zpět do Davosu byla úžasná.\nStředa, vedoucí zájezdu oznámila, že nejdýl ve 14 hodin bude hodně pršet, tak se včas vrátíme zpátky, takže jsem si vzal jen malou lahev vody, poloviční svačiny a nenamazal se. Výsledek se dostavil, nejen že nepršelo, ale sluníčko rvalo co se do nás vešlo, huba opět spálená, vodu jsme doplňovali v korytech pro zvířata a vyžrali jsme i nouzové zásoby cukrů až do dna baťohů. Lanovkou Davos Platz s přestupem na lanovku Ischalp jsme se vytáhli na Jakobshorn a následoval hezký a technicky zajímavý sjezd vpravo k osadě Sertig Dörfli a odtud ověřenou „Medůzovou" trasou zpět do Davosu a stejnou lanovkou opět na Jakobshorn a tentokrát jsme jeli vlevo přes vrch Brämabüel, nevěřil bych, že budu schopný tam po té metrové římse přejet, následoval poněkud ostřejší sjezd do osady Teufi, při kterém se mi opět povedla jedna školácká chyba a tak jsem se skočil stydět přes elektrický ohradník asi tak o 3 metry níž za kleč do borůvčí. Všechno dobrý, jen mě trochu překvapilo, jak umí spálit kůži roztočený plášť kola, které se po mě projelo. Pak již jen relaxační volný sjezd do Davosu, údržba kola, sprcha a inventura a hóóódně velká a dobrá večeře.\nČtvrtek, přes avizovanou vodu je od rána nádherně jasno. Lanovkou Davos Platz s přestupem se vytáhneme až na Jakobshorn a vychutnáváme si již známý a tak i úžasný technický sjezd k osadě Sertig Dörfli. Cestou dolů jsem obdržel dvě žihadla od včel, které naštvali ti co jeli přede mnou a přejeli jim kolem nory. Medůza byl solidární a také si nechal jedno dát. Naštěstí to byly asi nějaké zdravé bio včely, protože krom svědění to ani trochu nenateklo. Následovala zajímavá a svižná „Medůzova" trasa. Po silnici rychlý přesun do Glaris a lanovkou Rinerhorn a vpravo překrásnou technickou trasou do obce Monstein a zpět do Glaris, kde mě v zatáčce téměř přejela větší skupina Čechů na koloběžkách, dvě holky mě těsně minuly a jedna dobrzdila v protisměru ve svodidlech, dobře to dopadlo a já tak mohl opět nahoru lanovkou Rinerhorn, lehké občerstvení, někdo pivo, někdo koláč. Trasou vlevo do sedla Äbirügg a odtud náročnějším pěkným technickým sjezdem zpět do Davosu a bydlet.\nPátek, na předpověď a avizované hektolitry vody už nespoléháme a vyjíždíme do prosluněného dne. Na programu byla návštěva bikeparku v Klosters Platzu. Přijíždíme z boku ke spodní části bikeparku, která byla pěkná a docela zajímavá a tak jsem neměl námitky si trať projet celou, jenže to jsem netušil co za vtipné pasáže je v horní části. Lanovkou tedy o 600 m výš na Gotschnaboden, při pohledu na ty co se spouštěli bikeparkem jsem zaváhal zda taky dolů nebo si radši lehnout do trávy a sledovat plující obláčky a poslouchat vzdálené zvonky a počkat na ostatní až zase přijedou. Zvítězilo kolo a chuť to taky sjet. Obtížnější pasáže lávek a skoků bylo možné objet, včas zastavit a třeba i vycouvat. V druhém kole jsme vyjeli lanovkou s přestupem o 1100 m výš na Gotschnagrat a odtud jeli vpravo. Po pár metrech jsem začal pochybovat, že jsme na cyklotrase a že se tam dá jet. Skutečně nebyl nejrozumnější nápad se tudy vydat, protože i Zdeněk ledacos šel, po hodině a půl jsme svláčeli kola o 600 m níž odkud se už zase dalo dobře jet (jednu rozumnou odbočku o 200 m výš jsme přehlédli) Zjistil jsem a nejen já, že tretry vážně nejsou nejvhodnější botou pro chození v horách, popraskané a utržené plasty na podrážce mi to potvrdily a mít nohy výš než hlavu taky nebylo moc zábavné. Pro zlepšení nálady jsem si dal ještě 2 x bikepark, svižníci 3 x. Zdánlivá nevýhoda, že lanovka jezdí po půl hodině, se ukázala jako dobře promyšlený systém. Dalo se v pohodě počkat až všichni odjedou a jet jako poslední a vychutnat si jízdu na prázdném trajlu, dole oddechnout, dát pivko a třeba i vyměnit brzdové destičky, které jsem sjel v zadním kole a jet zase nahoru ob jednu lanovku. Nebo se moc nezdržovat a dá se dobře stíhat lanovka po půl hodině. S přestupem jsme opět vyjeli až na Gotschnagrat a pokračovali rovně úžasně překrásnou panorama cyklotrasou Panoramaweg přes Parsennhütte až do sedla Strelapass a odtud po značené stezce pěkným technickým sjezdem sjíždíme 700 výškových metrů přímo k apartmánu v Davosu. Kdo by se na stezku necítil může sjet souběžnou šotolinovou cestou po 90MTB trase. Večer opět nezbytná inventura. Krom nějaké modřiny navíc a ztraceného zadního světla, jsem zjistil, že zadní plášť poněkud viditelně ztrácí vzorek, který jak doufám nebude chybět.\nSobota, přes noc spadlo krapet vody, ale jen aby se neprášilo hned od rána, na předpověď nemá smysl koukat, ze vzdálených mraků viditelně prší, nad Davosem je jasno. Ráno za pomocí stříbrné pásky jsem provedl rychlou opravu treter a uvedl je opět v použitelný stav. V sobotu se rozdělujeme na skupinu jezdivých a skupinu skákavých. My jezdiví se necháme pozemní lanovkou i s přestupem vytáhnout na Weissfluhjoch. Jedeme po do pátku zavřené značené cyklo, úvod byl neskutečně nádherný. Kolem lanovky Arosa jedeme po alpské terasové cestě na Strelapass a odtud vpravo po 90MTB trase. Docela by mě zajímalo kdo ten následující úsek označil jako MTB a ne nějakou horolezeckou cestu třídy 4 na které by se se ve sjezdu 200 výškových metrů k říčce Hauptertällibach určitě zadýchali i redbuláci. Povedlo se všem ve zdraví svláčet kola na pěšinu k říčce a dál už jsme byla opět skupina jezdivých. Sestup samozřejmě nevydrželo několik vrstev pásky co držela podrážku tretry, bohužel se přidaly prasklé plasty i na druhé, levé tretře. Škoda, že jsem neviděl výraz a nadšení těch co jsme později potkali co jeli proti nám, když dojeli k říčce. U usedlosti Jatz oznamuje vedoucí zájezdu další sjeté zadní destičky. Na těch jejich třicet kilo i s baťohem je to docela zajímavý úkaz, chvíli se pereme s přetlakovanou kapalinou a nakonec vítězí Medůzí síla a dílo se podařilo. Mezitím nám zchladly brzdy, přestaly smrdět a hlavně některým se přestala vařit stará a neměněná kapalina a brzdy začaly zase brzdit. Sjeli jsme do obce Langwies a dál po 90MTB následovalo úžasné stoupání s převýšením 700 m do horského sedla Durannapass. Po trase 330 Panorama Ride sjíždíme přes Schifer do Klosters Platz, stíháme předposlední lanovku s přestupem a necháme se vytáhnout na Gotschnagrat, v restauraci se domlouváme česko-slovensky, sice zavírají, ale z protekce jsme ještě obslouženi, dávám docela dobré místní pivo Calanda o zajímavém objemu 0,58 l (nevíte někdo proč zrovna 0,58?). Nouzově zpevňuji tretry na dojetí a čekáme na svižníky co si dávali navíc jeden bikepark. Měli smůlu a přijeli 10 minut po nepochopitelně brzké zavíračce v 17 hodin, takže mohli jen vyměnit ojeté destičky, to snad byla nějaká alpská mánie, pořád je měnit :-) Je příjemný podvečer, přesto se ve výšce 2.250 metrů začíná citelně ochlazovat poněkud dřív a tak se dáváme opět do pohybu a již známou trasou Panoramaweg , kterou si labužnicky vychutnávám, dojedeme opět na Strelapass a odtud známou značenou stezkou sešup 700 výškových metrů přímo k baráku. Po dojezdu zjišťuju stav kola, už výrazně hladký zadní plášť mě poněkud znepokojuje, ale horší je stav bočních drapáků, ze kterých na svém místě drží snad jen polovina. Zvažuji výměnu za nouzovou rezervu, ale věřím v nedělní suchý hrubý podklad a seriozní pevnost nobby nicků. Spravuji pouze obě tretry a pro jistotu přidávám dvě vrstvy stříbrné pásky a pak jdu bohužel již balit na nedělní odjezd domů. Večer se koná strategická porada účastníků zájezdu co s nastávající nedělí. Domů se sice fakt ještě nechce, ale v neděli ráno se z nás stávají švýcarští bezdomovci a co horší, tak většina účastníků je divně postižená a chce jít v pondělí zase pracovat :-). Skupina A plánuje odjezd v podvečer, skupina B je nějaká divná a jede už ráno, Petr se přesouvá do skupiny B a Medůza do skupiny A.\nNeděle, v noci do rána spadlo poněkud víc vody, nejen že se neprášilo, ale místy byly i drobné loužičky. Vyklizení věcí do auta a rozloučení se skupinou B. Pozemní lanovkou vyjedeme do stanice Höhenweg a ještě potlačíme 100 výškových metrů k trase Panoramaweg a vpravo po ní k Parsennhütte. Občasné kaluže a především hustá mlha a nízké mraky, že nebylo vidět na 10 metrů nás mělo varovat, ale ve snaze o trasu co jsme ještě nejeli a vyhnout se prudšímu klesání, opouštíme ověřenou trasu a dáváme se vpravo se záměrem dojet ke Schwarzseealp, což se samozřejmě nakonec daří, jenže sjetí z trasy, bloudění v mlze, sjetý zadní plášť, příkré pastviny, mokrá tráva, tisíce kravinců a mnoho ohradníků pod proudem udělalo z původně již nijak vzrušujícího přejezdu docela humornou procházku s občasnou intenzivnější snahou se udržet na příkrém svahu a neujet po mokré trávě a kravincích o nějakých 500 m níž. Vyhráli jsme a v protrhávající mlze jsme našli správnou cestu a technicky zajímavou stezkou jsme dojeli na Gotschnaboden. Střihli jsme si 4 x bikepark, stihnul jsem i pivo a utratit tak téměř veškerý zbytek „drobných" frantíků a na závěr jsme s přestupem vyjeli lanovkou až na Gotschnagrat. S Alpami jsme se rozloučili projížďkou po již prosluněné trase Panoramaweg až na Strelapass a známým dost zábavným technickým sešupem jsme sjeli do Davosu k parkovišti.\nPo dojezdu jsem mrknul na zadní plášť a krom toho, že byl už úplně hladký mě překvapilo, že se někde neroztrhal a dovezl mě, kvalita se nezapře. Současně jsem vzdal hold sedlovce, která spolehlivě šla snad tisíckrát dolů a nahoru, je k nezaplacení. Lehké zcivilizování, převlečení, naložení kol a věcí a pak již jen odjezd domů. Následující cesta 105 km po silnici č. 28 přes Flüelapass a pak po č. 27 podél toku řeky Inn a Rakouskem až do Landecku, kde snad není nikde ani 10 m rovný úsek, je řidičský zážitek, který se také hned tak někde nepotká.\nJeště pár postřehů, velké kabinové lanovky jezdí po půl hodině a přednost mají bajkeři, kteří nastupují jako první a teprve potom do zbytku prostoru pustí pěšáky. Na malé kabinky věší kola obsluha, ale sundavá si je každý sám, tak pozor, je nutné být včas nahoře venku z kabiny a sundat i třeba cizí kolo, jinak jede kolo zase dolů. V Itálii se za kola na lanovkách neplatí, zato ve Švýcarsku na všech a pro nás ne zrovna málo. Docela překvapilo, že ve švýcarských obchoďácích se chléb a pečivo prodává na váhu a ne na kusy. Docela brutální cena je za kilogram, na pokladně je převáží a pak už je snesitelnější, přesto stále švýcarská.\nZávěrečná inventura: přetržená patka přehazky, naprosto spotřebovaný zadní plášť a oboje destičky, zlikvidované tretry a ztracené zadní světlo, žádná kost navíc, jen 22 odřenin, 10 krásných modřin, 2 naraženiny a 2 žihadla, zkrátka skutečně vydařený a naplno prožitý zájezd do Alp :-)\nCelkem přijatelných 470 km a 23.730 nastoupaných a sjetých metrů včetně vlaku a lanovek. Uměl bych si představit o něco větší porci kilometrů, ale mimo mě to pro všechny ostatní účastníky zájezdu byla dovolená a aktivní odpočinek, takže jako celek to nemělo chybu. Pro zájemce mám track logy a další postřehy a nápady pro ještě lepší vyblbnutí.\nFotografie, stručný výběr z fotek :\n29.07.2017 vložil/a: Lelek-nakole\nDiskutovat k blogu (76 reakcí)\nChřiby jsou krásné a pro kolo i zajímavé, proto mě docela mrzelo, že jsou pro mě docela z ruky. Nějak před třemi týdny jsem …\n23.09.2021 - 6 dní\n132 cyklistů (5 přihlášených)


TEST Snowbike Scott Big Ed - Horydoly.cz - Outdoor Generation\nTlusťoch, sněžné kolo, neboli snowbike, čili fatbike. To je kategorie horských kol, o které se hodně mluví. Před pár lety jim výrobci předpovídali skvělou budoucnost. Sice se tak nestalo, pořád jde o exkluzivní zboží se značně omezeným použitím, ale za svezení na sněhu stojí. My jsme si půjčili Scott Big Ed a užili jsme si na sněhu zajímavé bikovaní.\nPec pod Sněžkou. Snowbike v půjčovně.\nSnowbike, přilba enduro, teplé cyklorukavice, rukavice na výměnu, dlouhé zateplené cyklokalhoty, teplé prádlo, nepromokavá bunda, teplé funkční ponožky, kotníkové pohorky nebo zimní MTB tretry, cyklistické brýle. Nářadí, lepení, pumpička, zámek na kolo. Cyklobatoh, pití do termosky, sladkosti na cestu. Mapa nebo GPS, mobil, blikačka a světlo, lékárnička.\nScott Big Ed je fatbike už poněkud zastaralé koncepce. Tři čtyři roky uplynuly od uvedení na trh a letos ho nahradil nový model. V prodeji jsou ovšem stále modelové roky 2015 a 2016. V půjčovnách si je můžete vypůjčit za přibližně šest set korun na den.\nProjede skoro všude\nNejdříve začneme, co se nám na Velkém Edovi opravdu líbilo. Projede skoro všude. Zvládá mokrý i tvrdý sníh, pár centimetrů nového prašanu, uježděnou nebo prošlapanou zimní cestu. Nevadí mu mazlavé bláto.\nZ kopce je to všechno v pohodě, když začnete konečně věřit sobě i kolu, že terén projedete. Po rovině už musíte dost šlapat a určitě se hodně zapotíte. Do kopce je to pro netrénovaného rekreačního cyklistu očistec. Kola se odvalují pomalu, výškové metry přibývají ještě pomaleji a síly naopak ubývá hodně rychle. Také patnáct kilogramů, kolik fatbike váží, doplněné dalšími pár kilogramy zátěže nalepeného bahna nebo zmrzlého sněhu a ledu, je hodně cítit.\nIdeální terén jsme si pro sebe nakonec našli na zasněžených polních a lesních cestách. Kolo svými vlastnostmi exceluje, když se střídají zafoukané úseky s tvrdým ujetým sněhovým podkladem, klidně čas od času vyfoukaným až na trávu nebo hlínu.\nDruhý pěkný terén pro snowbike jsou upravené běžkařské nebo skútrové či rolbové trasy. Terén je to pro tlusté pneumatiky dostatečně únosný, stopy od pásových strojů jsou dostatečně široké. K jaru se vyplatí jezdit hlavně po ránu nebo ještě před úsvitem s osvětlením. Trasy jsou z noci ještě přemrzlé a tvrdé.\nPozor ale na omezení, která bychom měli dodržovat! Například v Krkonošském národním parku je zakázáno vjíždět na kole na značené a upravené běžkařské stopy vůbec. Jinde zase platí nepsané pravidlo, že když je sníh měkký, cyklisté neničí stopy lyžařům!\nCYKLO GUIDE: Snowbike je v Peci lepší než lyže\nV takových podmínkách se dá ujet na snowbike desítky kilometrů za den. My jsme to zkusili nejen na jednodenním výletě, ale také s přespáním v krkonošském bivaku. Dřevěné boudy strategicky rozmístěné podél hlavních turistických cest k tomu doslova vyzývají. Scott Big Ed je tak velký a s tak stabilním těžištěm, že jsme si na něj ani nepřidělávali brašny, ale spacák, karimatku, triko na spaní, vařič, nádobí, jídlo a pití v termosce jsme si vezli rovnou v batohu na zádech.\nVIDEO Fatbike Scott Big Ed v Krkonoších\nAsfalt se dá přežít, led zdolat, ale hluboký prašan je nesjízdný\nCo se dalo čekat, že na asfaltu to nebude úplně ono. Když se ovšem smíříme s pomalým rozvážným tempem a zrychlenou frekvencí šlapání, nakonec to ujde. Nestanou se z nás na tvrdém povrchu závodníci, ale jet na výlet se takhle dá.\nPokud plánujete túru s velkým převýšením, ať už nahoru nebo dolů, kde se mohou střídat povrchy a množství sněhu, vyplatí se vzít s sebou do batohu pumpičku. Na silnici pláště přifouknete kvůli rychlosti. Na měkkém sněhu a především do kopce vzduch upustíte a z pneumatiky uděláte doslova žvýkačku, což fantasticky zlepší přilnavost a jízdní vlastnosti.\nCo na snowbike nejde? Jet rychle! To je samozřejmé. Ale co nás překvapilo, že se nedá pořádně jezdit na ledu a v hlubokém prašanu. Led se dá vyřešit nákupem pneumatik s hřeby, pokud ledovatý terén očekáváte na celé plánované trase. S prašanem neuděláte nic. Kola do něj zapadnou po náby anebo ještě hlouběji a vám nezbyde nic jiného, než pokorně seskočit a snowbike vytlačit na pevnější sníh nebo dokonce ujetou cestu.\nFunkční a ovladatelná vidlice\nNa Scott Big Ed nás potěšilo několik maličkostí oproti původnímu očekávání. Přední vidlice se zdvihem 100 mm (klidně bychom snesli více) má spolehlivé uzamykání z řídítek a zároveň regulaci odskoku. První jsme používali neustále, protože každý ušetřený joule při šlapání nám přišel na tomto neohrabaném tlusťochovi vhod, a druhé jsme si seřídili napoprvé, a pak už na to nesahali.\nBrzdy i řazení fungovaly ve všech režimech spolehlivě. Nejsou to sice úplné špičky a sportovní styl jízdy zvládaly jen tak akorát, ale za to jim nevadilo mokro ani led namrzlý po celém kole. Navíc jako každá správný snowbike má i Big Ed možnost vypnout přehazování a jet jen na jeden zvolený převod. My jsme to použít nemuseli, ale využívá se v extrémních podmínkách na dojetí k civilizaci, když už se všechno ostatní podělá a cyklistovi hrozí zmrznutí.\nBlatníky! Rohy, světla, bezdušové pláště, řazení...\nCo bychom na Scott Big Ed hned doplnili nebo vyměnili? Kolu by slušely blatníky. Mokrý zadek a záda nemá rád žádný cyklista, ale na mrazu je to otázka zdraví. Pedály, byť se solidní platformou, bychom vyměnili za nášlapné, abychom mohli využívat dobrodiní zateplených treter, samozřejmě s vysokými neoprenovými návleky.\nMáme rádi pro cykloturistiku rohy na řídítkách. Variabilita úchopu je pro nás důležitá. Takže jejich dokoupení by byla o jednou z prvních věcí, které bychom kolu dopřáli. Vzhledem ke krátkému dni a většinou špatné viditelnosti přes den bychom neváhali doplnit na řídítka pořádný reflektor a na sedlovou trubku kvalitní červenou blikačku.\nStandardně se kolo prodává na obrovských pneumatikách Kenda nebo Schwalbe o šířce 4,8 palce s dušemi. Po jejich ojetí bychom kupovali bezdušové modely kvůli jízdním vlastnostem i nižší váze a jednodušší manipulaci.\nVětší změna by se nám pozdávala s řazením. Standardně je na kolo montována přehazovačka s přesmykačem ovládající 2x10 převodů. Zdá se nám, že jejich doba už je pryč, a bylo by vhodnější jezdit jen s jedním tácem. Možná by to šlo domluvit už při koupi v odborném cykloshopu.\nNa snowbike / fatbike Scott Big Ed občas jezdíme už dva roky. Poprvé jsme si ho půjčili v Peci pod Sněžkou v tehdejší hodně špatné zimě. Poté jsme si udělali pár sněhových vyjížděk po Krkonoších, jednou s přespáním v turistickém přístřešku nad Pomezními boudami. V létě jsme se na tomto modelu kola svezli v italském Livignu na suchém povrchu.\nSpecifikace Scott Big Ed\nVidlice: Rock Shox Bluto RL Solo Air, vzduch olej, zdvih 100 mm, uzamykání z řídítek\nŘazení: Páčky Sram X7, 2x10 rychlostí\nBrzdy: Shimano BR-M506 Disc, hydraulické kotoučové, vepředu 180 mm a vzadu 160 mm\nPláště: Schwalbe Jumbo Jimro 26x4.8" (dříve Kenda)\nSedlo: Syncros XM2.0\nOrientační cena: 64 250 Kč (model 2016)


Datování přes 60 let: Nejlepší portály do nejbližší šťastné budoucnosti: Nejlepší seznamovací stránky a hodnocení odborníků na DatingReviewer.net\nDatování přes 60 let: Nejlepší portály do nejbližší šťastné budoucnosti\nDOBRÉ PRO starší lidé, kteří chtějí najít vážné vztahy\nDOBRÉ PRO přes 50s\nDOBRÉ PRO najít společníka s podobnými koníčky a zájmy\nDOBRÉ PRO jednotlivci nad 50 let\nDOBRÉ PRO jednotlivci nad 60 let\nDOBRÉ PRO singles hledající pravou lásku\nDOBRÉ PRO nezadaní nad 50 let hledající partnerství nebo společnost\nDOBRÉ PRO starší nezadaní\nDOBRÉ PRO setkání se zralými muži a ženami, které vám vyhovují\n26 záø 2020Aktualizováno:25 kvì 2022\nDOBRÉ PRO dělat přátele Good Grief\nDOBRÉ PRO ti, kteří hledají placené seznamky What’s Your Price\nDOBRÉ PRO chatování s ukrajinskými dívkami Ukraine Date\nDOBRÉ PRO nezadaní, kteří hledají lásku po celém světě Aisle\nDOBRÉ PRO chatování s novými lidmi Chatango\nObecné charakteristiky seznamky starší 60 let\nDospělí v jejich 60 letech, kteří jsou svobodní a hledají vztah, si nyní mohou najít své lepší poloviny na seznamovacích webech pro seniory nad 60 let. Ty časy, kdy senioři ve věku 60 let nemohli najít nové vztahy, aby mohli restartovat svůj život, jsou pryč. Díky technologickému pokroku mohou senioři nyní najít lásku, přátelství a romantiku na webových stránkách pro seniory.\nDatování více než 60. let vám dává platformu, kde si můžete vybrat druh vztahu, který hledáte s jinou osobou. Ne každý na webu hledá lásku nebo manželství. Mnozí v 60. letech hledají společnost a nic jiného. Někteří hledají kamarády na cestování nebo lidi, se kterými by mohli sdílet své oblíbené aktivity. To vše je možné díky bezplatným webovým serverům pro seniory nad 60 let.\nSenior datování webové stránky nad 60 se neomezuje pouze na hledání pouze jednoho společníka. Někteří senioři hledají více než jednoho společníka, který by vyhovoval jejich různým sociálním potřebám, ať už je to společník na večeři, kamarád na cestování, společník na zahradě, společník na sportovní aktivity atd. Tento senior ve svých 60 letech může na těchto seznamovacích webech najít více než jednoho společníka pro lidi starší 60 let.\nSeznamovací weby pro seniory nad 60 let vám nabízejí zábavný způsob, jak zažít seznamování po 60 letech. Můžete se připojit k různým seniorům ve stejné věkové skupině a nastavit pohlaví podle svých preferencí.\nJak funguje seznamování přes 60 webů?\nSeznamka ve vašich 60. letech má pravidelné a základní fungování jako každá jiná seznamovací webová stránka. Webové stránky se snadno používají a jsou navrženy tak, aby pamatovaly na technické znalosti lidí starších 60 let. Podívejte se na celý postup fungování seznamovacích webů pro seniory nad 60 let.\nProces registrace: Proces registrace na tyto starší seznamovací weby je pro lidi ve věku nad 60 let jednoduchý a snadný. Web chápe, že ne každý je špičkový, pokud jde o používání online webů a digitálních gadgetů. Abychom pomohli seniorům, proces registrace je velmi snadný a zahrnuje následující podrobnosti:\nPohlaví osoby, kterou se snažíte najít.\nNastavení vašeho profilu: dalším krokem je nastavení vašeho profilu na seznamovacích webech pro seniory nad 60 let. To zahrnuje nahrávání obrázků na váš profil a psaní pozdravu pro váš profil v bio sekci. Tento životopis se nazývá pozdrav, který si uživatelé mohou přečíst. Tato část vašeho profilu musí být chytlavá a atraktivní, protože pro svůj profil musíte napsat krásný pozdrav, aby váš profil navštívilo více lidí. Některé příklady těchto pozdravů mohou být „Rád vás tu mám“ nebo „Udělali jste správnou volbu.“ Musíte se ujistit, že je tento pozdrav chytlavý. Některé další věci, které musíte ve svém profilu vyplnit, jsou následující:\nKoníčky a zájmy: to zahrnuje zapsat si své koníčky, zájmy a věci, které nejraději děláte – například plavání, čtení, zpěv, práce na zahradě atd.\nDefinujte sami sebe: to zahrnuje popisovat se; tj. vaše vlastnosti a vlastnosti. Zahrnuje to definování sebe sama, například přátelského, extrovertního, bezstarostného atd.\nVolitelné otázky: existuje několik volitelných otázek, na které můžete odpovědět, například vaše kouření a pití, ať jste ženatý / vdaná, svobodná nebo rozvedená, počet dětí, které máte, nebo země nebo místo, kam patříte. Tyto informace jsou přísně volitelné a pokud se necítíte dobře, nemusíte na ně odpovídat.\nHledání kompatibilních shod: po vyplnění všech podrobností a vyplnění profilu je dalším krokem hledání potenciálních shod. Aby vám to bylo jednodušší, seznamovací weby pro seniory nad 60 let vám poskytují návrhy uživatelů a ukazují profily lidí, kteří mají stejný zájem nebo koníčky a mají podobné profily. Tímto způsobem se můžete spojit s podobně smýšlejícími lidmi na webu.\nOkamžité zprávy: můžete mít možnost zasílat zprávy uživatelům, kteří vás považují za zajímavé. Konverzace probíhají prostřednictvím systému chatbox na webu. Uživatelé mohou snadno posílat zprávy a hovořit s co největším počtem uživatelů. Některé starší seznamovací weby starší 60 let však nabízejí uživatelům členský plán, pokud chtějí používat systém messenger.\nLajkovací profily: pokud má kterýkoli uživatel zájem o jakýkoli profil, musí mu zaslat upozornění na úsměv, aby o tom věděl. Tímto způsobem mohou uživatelé začít zasláním oznámení a poté je poslat dále prostřednictvím rychlých zpráv.\nPros k datování nad 60 let\nVyhledání shody na seznamovacím webu pro seniory ve věku nad 60 let má mnoho výhod.\nNaráží na různé lidi\nUživatelé starších seznamovacích webů starších 60 let se mohou setkat s různými lidmi s různým zázemím a kulturou. Komunikace s různými lidmi prostřednictvím webu je zábavná a vzrušující.\nVylepšené psychologické zdraví\nSenioři ve svých 60 letech mohou komunikovat a hledat dlouhodobé vztahy na bezplatných seznamovacích webech pro seniory nad 60 let, což může pomoci zlepšit psychologické zdraví seniorů. Duševní zdraví je důležité a vytváření vazeb s různými lidmi může pomoci udržet duševní zdraví seniorů nad 60 let pod kontrolou.\nDobré pro introverty\nOnline seznamovací web pro seniory je dobrou platformou pro ty, kteří jsou introvertní a stydliví. Senior datování webové stránky nabízí nápady na zprávy a předem zarámované otázky, které mohou uživatelé použít, aby byla konverzace zajímavá. Proto jsou seznamovací weby nad 60 let dobré pro plaché seniory.\nNeformální a uvolněné prostředí\nWebové stránky seniorů pro seznamování nabízejí uživatelům neformální a uvolněné prostředí, které uživatelům pomáhá tím, že mluví svobodně a otevřeně.\nOnline seznamovací weby pro seniory se neomezují pouze na vztahy, ale také na doprovod. Uživatelé mohou najít přátelství a objevit hluboká pouta s ostatními uživateli.\nNevýhody datování nad 60 let\nExistují určité nevýhody, pokud jde o online seznamovací web pro seniory nad 60 let:\nProfily podvodů: někteří uživatelé jsou venku, aby je rušili a podváděli prostřednictvím online seznamovacích webů. S takovými podvodnými profily musíte být vždy opatrní.\nNeomezený počet profilů a možností: Někdy může být pro uživatele obtížné najít potenciální shody na webových stránkách pro starší osoby nad 60 let kvůli neomezeným možnostem profilu, což může být matoucí.\nNepravdiví uživatelé: na webu mohou být uživatelé, kteří o sobě lžou, aby zapůsobili na zápasy. Musíte si být vědomi takových uživatelů, kteří klamou nebo se o sobě chlubí.\nOnline komunikace: s online komunikací je obtížné posoudit potenciální shody. Online komunikace postrádá emocionální souvislosti a vytváří nerealistická očekávání.\nTipy pro nalezení úspěšného zápasu na nejlepších seznamkách na více než 60 webech\nNěkteré tipy, pomocí kterých můžete najít úspěšný zápas na více než 60 webech pro seznamování, jsou následující:\nDůvěra je klíčem k dosažení všeho v životě. Musíte si být jisti, než se přiblížíte k jakémukoli profilu na webu pro seznamování seniorů. Důvěra je nejatraktivnější kvalita a může vám pomoci najít úspěšný zápas na seniorském webovém serveru.\nBýt sám sebou je nejdůležitější při hledání potenciální shody na online seznamovacím webu. Musíte se cítit pohodlně ve své vlastní kůži a být upřímní vůči ostatním uživatelům.\nTo je nejdůležitější; musíte mít jasno definováním svých cílů. Ne každý na senior chodit s někým webové stránky hledají manželství nebo vztahy. Musíte definovat, co hledáte, ať už jde o společenské vztahy, ztracené vztahy nebo jen o společníky na cestách.\nUdržujte konverzaci zábavnou a vzrušující\nTímto způsobem se můžete skvěle bavit se svým potenciálním zápasem. Hrajte hry jako pravdy, kde si můžete navzájem klást otázky a musíte na ně oba odpovědět se 100% poctivostí. Můžete toho člověka poznat a zároveň si užít.\nPřipomeňte si, že věk je jen číslo\nLáska není definována věkem a věk je jen číslo. Proto nezáleží na tom, zda je vám 65 nebo 30; je to jen číslo. Nenechte svůj věk stát se překážkou při hledání lásky a přátelství. Udržujte své srdce otevřené a snažte se dobře bavit.\nVyjděte ze své komfortní zóny\nVystoupení z vašich komfortních zón je důležité, a proto musíte jít ven, když se snažíte najít potenciální shody na webových stránkách pro starší chodce nad 60 let.\nNastavte atraktivní profil\nPředpokládejme, že chcete najít úspěšné zápasy na seniorských webech pro seznamování starších 60 let. V takovém případě musíte vytvořit atraktivní profil tím, že nahrajete své fotografie a napíšete skutečné podrobnosti, jako je váš zájem, koníčky, to, co hledáte v potenciálním zápase atd. To vše vám pomůže při hledání úspěšných zápasů na webu.\nMýty a mylné představy o seznamování nad 60 let\nExistují některé mýty a mylné představy, pokud jde o seniorské seznamovací weby starší 60 let. Podívejte se na všechny tyto mýty a mylné představy uvedené níže:\nSenior datování webové stránky nad 60 let není bezpečné\nJednou z největších mylných představ o senior chodit s někým Web je, že to není bezpečné. To však neplatí, pokud jde o starší webové stránky pro seznamování. Tyto weby vám nabízejí bezpečnou platformu, kde můžete poznat ostatní uživatele, než se s nimi osobně setkáte. Když slyšíme online randění, mnozí z nás si vybaví profily podvodů a chytání ryb. Abychom však zůstali v bezpečí, musíme vědět, jak identifikovat falešné profily podle bezpečnostních pokynů starších webů pro seznamování.\nStarší seznamovací weby starší 60 let zajišťují bezpečnost svých členů a poskytují uživatelům možnost blokování a ztlumení uživatelů, u kterých se cítí rušeni. Uživatelé mají možnost hlásit falešné profily správcům webových stránek.\nUživatelé hledají připojení.\nDalší velká mylná představa o online seznamovacích webech pro seniory ve věku nad 60 let spočívá v tom, že lidé mají pocit, že uživatelé seznamovacích webů jsou tam pouze pro připojení. To však neplatí, protože více než 80–90% seniorů na seznamovacích webech hledá vážné a dlouhodobé vztahy a společnost. Kromě toho můžete vědět, co uživatel hledá, když se ho před zahájením konverzace zeptáte nebo si přečtete jeho profily. Tímto způsobem se můžete spojit s uživateli, kteří chtějí stejné věci a mají stejné smýšlení.\nSenioři mají pocit, že jsou příliš starí na randění.\nNejvětším mýtem seniorského online seznamování je věková lišta; někteří uživatelé mají pocit, že jsou příliš starí na randění. To však neplatí, protože věk je jen číslo pro hledání vztahů a lásky. Váš věk nedokáže definovat pocit lásky, a proto člověk nesmí mít pocit, že je příliš starý na randění. Nezáleží na tom, jestli je vám 60 nebo 65; senior chodit s někým Web přes 60 je platforma pro všechny.\nWebové stránky pro seznamování seniorů jsou pouze pro zoufalé seniory.\nNěkteří uživatelé mají pocit, že mohou vypadat zoufale před rodinami, přáteli nebo potenciálními zápasy. To však neplatí, protože podle průzkumů s tímto tvrzením souhlasí pouze 16–17% lidí. Proto je jen mylná představa, že uživatelé mohou vypadat zoufale na senior chodit s někým webové stránky.\nSenior chodit s někým webové stránky vyžadují spoustu času.\nNěkteří lidé mají pocit, že seniorské seznamovací weby vyžadují spoustu času na celý proces online seznamování. To však není tento případ, a online seznamka pro seniory může ve skutečnosti urychlit proces hledání potenciálních zápasů, protože pokus o nalezení zápasů tradičně může zabrat spoustu času. Hledání tradičních zápasů může trvat měsíce a dokonce roky a na druhou stranu můžete použít platformu pro seznamovací web pro seniory, abyste věděli o uživatelích rychlým tempem. Senior datování webové stránky vám mohou pomoci spojit se s mnoha zápasů, což není časově náročné ve srovnání s tradičním procesem.\nNemůžete najít dlouhodobé vztahy.\nDalší mylná představa o senior chodit s někým webové stránky nad 60 let je, že nenajdete dlouhotrvající vztahy přes internet. Ale toto tvrzení není pravdivé; snadno najdete tisíce úspěšných milostných příběhů seniorů, kteří se setkali na online seniorské seznamovací webové stránce starší 60 let.\nTipy pro úspěšné randění nad 60 let\nNěkteré tipy, které můžete použít pro úspěšné seznamování na více než 60 webech, jsou následující:\nVždy si musíte připomenout, že velké věci vyžadují čas, a proto musíte být trpěliví, pokud jde o hledání potenciálních zápasů. Než uděláte vztah na další úroveň, udělejte si čas na úplné seznámení s uživateli.\nSeznamte se se svým zápasem před spácháním\nMusíte se setkat se svým potenciálním partnerem na veřejném místě, abyste je osobně poznali a porozuměli jim. Tímto způsobem si můžete být jisti, zda chcete udělat další krok nebo ne.\nBuďte vždy pozorní a konverzaci řádně zvládněte\nVždy musíte dávat pozor na to, co říká váš potenciální zápas. Udržujte konverzaci zajímavou kladením správných otázek. Pečlivě poslouchejte, co váš potenciální zápas říká, a smysluplně o sobě mluvte.\nVaše konverzace mohou být kýčovité decentním flirtováním s vašimi potenciálními zápasy. Musíte flirtovat jako dospělý a chovat se zralě.\nMusíte se bavit a bavit se, když se snažíte najít svůj potenciální zápas. Promluvte si s různými uživateli a vyberte si ten správný zápas podle vašich společných zájmů a koníčků.\nRandění nad 60 let může být zábavné a vzrušující. Starší seznamovací weby starší 60 let vám nabízejí otevřené služby, abyste mohli znovu začít chodit. Na lásku nikdy není pozdě a láska může být tím nejkrásnějším pocitem.\nSeznamovací weby s více než 60 weby poskytují uživatelům bezpečnost a chrání jejich data v tajnosti a v bezpečí před podvodníky. Tyto webové stránky dodržují všechna nezbytná opatření k ochraně svých členů před falešnými profily.\nNěkteré webové stránky pro seniory, jako jsou SilverSingles, eHarmony a Elite Singles, nabízejí bezpečnou platformu pro seniory ve věku nad 60 let.\nSeznamka podle věku Seznamka ve 40 Seznamka ve 30 College Seznamka Datování podle věku Senior Seznamka Chodit s někým přes 50


Strach už nemám. Na svou šanci budu čekat, hlásí navrátilec Bystroň - iDNES.cz\nDavid Bystroň (vpravo) na lavičce fotbalové Olomouce. | foto: Tomáš Frait, MF DNES\nZískal fotbalové tituly s Baníkem, Levski Sofia a Viktorií Plzeň, se kterou pak válel také v Lize mistrů. Tam však začal i tvrdý pád Davida Bystroně, když 6. prosince 2011 světová antidopingová federace oznámila, že po utkání s Borisovem objevila v jeho moči zakázanou látku.\nDvouletý distanc mu vypršel už před rokem, další rok léčil koleno. Od léta je posilou Olomouce. „Snad si vybojuji místo v týmu,“ hlásí v zimní přípravě. Konečně fit.\nJak se cítíte v plném zápřahu?\nJe to určitě lepší a lepší. Trénuju už nějakou dobu, takže se cítím stále lépe. Vše zvládám, takže dobrý.\nTrenér Leoš Kalvoda: „Je tady Rajnoch, Šindelář a on. Pak už jen mladí. Byl bych hrozně rád, kdyby se mu zadařilo a dostal se do formy, protože by nám pomohl.“\nSportovní manažer Ladislav Minář: „Netajím se tím, že jsem si to představoval snazší, ale pauzu měl velkou. Do projektu jsme s tím šli, třeba se do toho na jaře dostane. Je to na něm. David se po příchodu zapojil do týmu, začal hrát za B-mužstvo a v první fázi to vypadalo daleko slibněji. Hrál sebevědoměji s menším strachem než potom, když si v Hlučíně přehnul koleno a znovu musel mít pauzu, která se na něm hodně podepsala především v osobním strachu. Do té doby byl natěšený a nepřipouštěl si strach. Ale po další pauze jsem viděl, že už to bylo trošku horší, že jsme všichni cítili, že má strach o nohu. A to se odrazilo v dalších výkonech. Na jednu stranu jsme si mysleli, že to bude rychlejší, na druhou stranu jsme věděli, že po tak dlouhé pauze to nebude jednoduché. Podstatné je, že je zdravý. Ale klidně se může stát, že se tomu bude muset dát prostor ještě během jara, protože pauza byla velká.“\nI strach z obnovení zranění jste už překonal? Trenér Kalvoda mluvil o tom, že vás brzdil.\nStrach už nemám. Do soubojů chodím normálně. Záleží pak na trenérovi, jak to vidí. Já to na to vůbec nemyslím. Hlavně v přípravných zápasech s prvoligovými týmy na to ani nejde myslet. Je to něco jiného, je to rychlejší.\nJaké je nabírat téměř po třech letech herní praxi v přípravě proti prvoligovým soupeřům?\nJe to fajn. Fotbal šel zase jinudy, ale myslím, že když budu dostávat šance, budu hrávat aspoň přáteláky, tak se chytnu a snad budu patřit do mužstva.\nS čím teď máte největší potíže? Právě s herní praxí?\nAno, dohnat ještě trošku kondici s balonem. Ale soutěžní utkání jsou zase o něčem jiném. Jsem rád za každý zápas s klukama a že nechodím pořád jenom za béčko. Takže doufám, že praxi brzy získám.\nPo trestu za doping a vážném zranění kolena jste se vracel naněkolikrát. Bylo to úmorné?\nJá už na to nemyslím. Chci se vrátit, chci se prostě dostat do kádru. A doufám, že budu členem týmu a že budu i nastupovat.\nJakou máte šanci? Po odchodu stoperů Škerleho s Dreksou má Sigma k dispozici kromě vás ještě Rajnocha se Šindelářem.\nNevím, klukům se dařilo, takže já budu spíš na svou šanci čekat, ale chci hrávat, takže budu o místo bojovat. Každý chce hrát.\nVěříte, že ještě můžete hrát svůj top fotbal jako v Lize mistrů?\nKdyž se bude dařit, tak si myslím, že by to mohlo být dobré, ale top fotbal jako dřív to už asi nebude.\nNejlepší už máte za sebou?\nNevím, uvidíme. Věk mám dobrý, akorát. Vše může být jinak.\nV Olomouci, kterou jste upřednostnil i před prvoligovým Slováckem, jste zatím spokojený?\nJo, vybral jsem si tak, chtěl jsem jít pomalejšími krůčky. A pan Minář mi dal čas na to se do toho zpátky dostat. Myslím, že je to správná cesta.\nTémata: Olomouc, Olomoucký kraj, zranění, David Bystroň, doping, Ladislav Minář, Leoš Kalvoda, Levski Sofia, Sigma Olomouc, Viktoria Plzeň\nOlomoučtí fotbalisté s Brnem kupili chyby, Bystroň vydržel půli


Osudy českých reforem a příčina jejich neúspěchů | 29. 3. 2011 | Jan Mertl | Britské listy\n29. 3. 2011 / Jan Mertl\nČeská hospodářská a sociální politika je v posledních 10 letech plná různých, často technicky zajímavých pokusů o reformy typu superhrubé mzdy. Přesto je většina z nich následně demontována nebo omezena, a to z důvodu nespokojenosti s jejich fungováním. Tato nespokojenost je typicky artikulována vyslovením určitého názoru, v některých případech i samo o sobě logicky správného. Pokud tento názor vyslovuje dostatečně autoritativní osobnost, tak se český veřejný diskurs podle toho většinou změní a má to zajímavý efekt -- namísto diskuse o účelu a věcné správnosti a skutečného rozboru té či oné úpravy se najednou příslušná reforma jeví ve světle onoho autoritativně vysloveného názoru. A diskutuje se u ž ne o příslušném opatření, ale o tom, jestli onen vyslovený názor je nebo není pravdivý.\nZa většinou těchto autoritativních názorů je spor mezi individualismem a myšlením i na druhé. Záměrně nepíšu kolektivismem, protože ten už si ČR vyzkoušela a domnívám se, že jen extrémní politické proudy ještě usilují o jeho prosazování. Ukazuje se, že určité procento lidí ve společnosti přemýšlí tak, že řeší pouze to, co je dobré pro ně a možné ještě pro jejich okolí. Jinak řečeno, chovají se tak, jak se chovají všechny druhy v přírodě -- snaží se prosadit své geny do konkurence ostatních a neohlížet se přitom na to, co to způsobí jiným. Tento styl je samozřejmě logický a funkční, na druhé straně ho "umí" každá opička či slon. Problémem tohoto stylu je především redukcionismus. Redukce jednání na sledování vlastního užitku, často kalkulační formou, je samozřejmě v tržní ekonomice nejvýhodnější krátkodobou strategií, projevující se třeba i poměrně nesmyslným převážením výrobků z místa na místo, protože se to momentálně ekonomicky vyplatí.\nLidé, kteří zastávají tento přístup, obvykle neprezentují veřejně, že jim jde právě o toto. Ba naopak, snaží se upravit reformní návrhy nebo diskutovat o efektech reforem z pohledu toho, do jaké míry právě k dosahování individuálního užitku přispívají. Navíc věří tomu, že ideální formou mezilidských vztahů je přepočet těchto vztahů na peníze -- pokud se nejedná o jejich vlastní rodinu. Tak dochází k převodu jejich vztahů s okolím na zbožně-peněžní kalkulaci a to i ve věcech, které ostatní lidé obvykle s tímto typem kalkulace nespojují. Ne náhodou pak z jejich návrhů reformních opatření "lezou" právě ony finanční motivační strategie, a to i přesto, že v řadě oblasti už bylo mnohokrát prokázáno, že finanční motivace a regulace není ta jediná správná, která vede k efektivnímu řešení. A to již vůbec nehovoříme o problému tržního selhání, které je v zásadě bagatelizováno, ač existuje řada teoretických konstrukcí prokazujících jeho relevanci zejména v tzv. odvětvích neziskového sektoru, kde právě absencí ziskové motivace je dosahováno žádoucích cílů.\nNavíc tito lidé, vzhledem k orientaci na peníze a kvantifikaci vztahů, obvykle skutečně dosáhnou toho, co chtějí -- tedy ekonomicky vysoké úrovně. To jim umožňuje zaujmout ve společnosti a třeba i při analýze reformních opatření významné pozice, nikoli primárně díky jejich schopnostem obecným, ale právě díky schopnosti kalkulovat a vyzískat z různých situací co se dá. Tím automaticky posílají ty, kteří k tomu nejsou schopni či ochotni, do kategorie snažících se jedinců, kteří mohou, ale také nemusí dosáhnout toho co oni a navíc obvykle neprovozují racionální kalkul tak detailně. V diskusi s nimi tak jejich návrhy snadno "shodí", protože nejsou tak jednoduše dokazatelné a vyargumentovatelné pouhou logikou.\nNavíc je to tak, že zastánci těchto různých pozic nejsou schopni, většinou, ustupovat. Každý z nich si "sedí" na své logice, která je v zásadě obhajitelná, ovšem vzájemně nekompatibilní. Diskuse o reformách se tak vedou stylem "já o voze, ty o koze", kdy téměř absentuje hledání konsensu nad tím, k čemu vlastně takový reformovaný systém má sloužit a jakou cestou toho dosáhneme. Proto také bují nejrůznější technicky naleštěné návrhy, které ale při bližším rozboru jen více či méně dokonale maskují ideové přesvědčení svých autorů.\nDomnívám se proto, že základní příčinou neúspěchu českých reforem není jejich odborná nedokonalost, ani slabá prodiskutovanost (málokde se všechno rozebírá tak detailně jako v ČR), ale především to, že se lidé nejsou schopni shodnout na jejich podobě, nejsou schopni kompromisu a nejsou schopni uznat, že příslušná reforma či koncepce se sice neshoduje s jejich přímým ideovým založením (třeba právě ve smyslu metodologického individualismu), ale že odpovídá danému rozložení sil a priorit ve společnosti. Je až smutné sledovat jedny či druhé, jak veřejně trpí při akceptování kompromisu. Jako kdyby z dob před listopadem 1989 přetrvala do současné doby jakási újma z toho, že názor nemohl být veřejně projeven, tak se v ČR řada i kvalitních návrhů prostě zastaví na tom, že daná věc je leckým považována za špatnou a nevyhovuje těm či oněm ideálům, přičemž lze vysledovat, že individualistické ideály jsou v tomto směru obtížněji tvárné. Je to právě ono myšlení "i na druhé", které individualisté nepřipouštějí, respektive možná verbálně deklarují, ale v praktickém chování a jednání nerealizují a systémovými návrhy typicky potlačují.\nSamozřejmě, že zde jako historická zkušenost funguje právě ona negativní s kolektivismem. Jenže nedopouštíme se nyní téhož? Není považování individualismu za to pravé a správné také omylem, podobným násilné kolektivizaci zemědělství v padesátých letech? Není tlak trhu a efektivity na člověka příliš silný? Není převod mezilidských vztahů na peníze stejným negativem jako byla kolektivizace těchto vztahů socialismem? Takové otázky bychom si měli pokládat při diskusi o reformách a brát individuální ekvivalenci i kolektivní solidaritu jako rovnocenné komponenty. Pravda, individuální ekvivalencí by se mělo začínat, protože ekonomie ukazuje, že má přece jen navrch. Neznamená to však, že to ostatní je špatné a nebo jen nezbytně nutné.