Jedna mezi oči (2012) - Bullet to the Head - FDb.cz\nHeadshot; Souboj zabijáků; Bez súcitu (SK); Shootout - Keine Gnade; Kula w łeb\n„Na pomstu není nikdo starý.“\n06. 11. 2020 20:25 PLUS\n06. 11. 2020 20:25 PLUS HD\n08. 11. 2020 02:00 JOJ\nObsah filmu Jedna mezi oči\nFilm vypráví o nájemném zabijákovi jménem Jimmy Bobo, který sice neváhá vraždit pro peníze, ale současně lpí na určitých zásadách a pravidlech. Když je usmrcen jeho parťák, ocitá se uprostřed nebezpečné hry, v níž půjde o život nejen jemu, ale i jeho blízkým. Do cesty se mu připlete mladý detektiv, který ho chce zatknout. Tak trochu z donucení s ním spojí své síly. Oba se i přes neustálé spory a míření zbraní jeden na druhého neuvěřitelně rychle blíží k dalšímu článku řetězce, vedoucímu ke zkorumpovaným obchodníkům z nejvyšších kruhů ve Washingtonu. Odhodlaná dvojice se nezastaví před nikým, kdo se jí postaví do cesty, a obětuje cokoliv,...\nFilm vypráví o nájemném zabijákovi jménem Jimmy Bobo, který sice neváhá vraždit pro peníze, ale současně lpí na určitých zásadách a pravidlech. Když je usmrcen jeho parťák, ocitá se uprostřed nebezpečné hry, v níž půjde o život nejen jemu, ale i jeho blízkým. Do cesty se mu připlete mladý detektiv, který ho chce zatknout. Tak trochu z donucení s ním spojí své síly. Oba se i přes neustálé spory a míření zbraní jeden na druhého neuvěřitelně rychle blíží k dalšímu článku řetězce, vedoucímu ke zkorumpovaným obchodníkům z nejvyšších kruhů ve Washingtonu. Odhodlaná dvojice se nezastaví před nikým, kdo se jí postaví do cesty, a obětuje cokoliv, aby vykonala pomstu.\nSarah Shahi ..... Lisa Bobo \nAdewale Akinnuoye-Agbaje ..... Morel \nMarcus Lyle Brown ..... detektiv Brown \nDominique DuVernay ..... servírka \nDonna DuPlantier ..... reportérka\nAndrea Frankle ..... masérka\nTeri Wyble ..... Belle\nKasey Amanda Emas\nAlexis Nolent ..... román "Du plomb dans la tête" (jako Matz) \nZobrazit všechny herce a tvůrce filmu Jedna mezi oči >\nStará dobrá škola, žádný chytrý telefony, stupidní tablety bez kterých se už někteří ani nevyxxx a nezměnili si status na FB, jsem cool na "Víš co". Je to jedna mezi oči všem co nepochopili, že život je jinde než v imaginárních statusech- lajcích, všem co než zapojí zdravý selský rozum začnou goooglovat, nostalgie jak prase.\nŘekl bych, že zatím nejslabší film se Stallonem. Ani drama, ani akční, ani komedie, snad taková poloakčnější kriminálka?? Snad jo. Akce je zde moc málo. Sekyrový boj se podařil, ale jinak jsem se i chvílemi nudil, což u Slyho nebývá zvykem. Takže s přimhouřeným okem s bídou čtyřicet procent s tím, že podruhé raději ne.\npodle mého nazoru jeden z nejlepších filmu z STALLONEM Film ma svuj děj a spad plní akčních scén slušné je obsazení vyšetřovatel z rychlé a zběsilé no prostě doporučují\nPřímočará natuplá stylovka na jedno použití ze staré školy, které nejde k duhu akorát nevysoký rozpočet, který pravděpodobně padl především na platy jmény profláknuté pětice. Zbytek obsazení pak tvoří naprosto slabí (ne)herci, kteří nejsou schopni pronést repliku tak, aby zněla aspoň trochu přirozeně. Druhá vada na kráse - Sly má sice mnoho předností, ale přednes vět rozvitých k nim tedy nepatří. Pokud však zrovna mlčí či pouze cedí z úst údernou hlášku, tak je stále kabrňák. Jinak není moc co vytýkat; pokud tedy nečekáte něco jiného než výše zmíněné.\nSpolupráce nájemného vraha s policajtem není špatný nápad na rozehrání vzájemného osočování, útoků a vůbec takových různých ponurostí. Sylvester Stallone si odskočil od akčních eskapád v projektu 'Expendables' a natočil thrillerové drama, které je temné, nespěchající a na současného Slyho poněkud nudné. Ale dá se zvyknout. Akce samozřejmě vynechána není. To by nám Sly neudělal. A tak nám předhodí podívanou v podobě zápasu se sekyrami v ruce. Celé bych to viděl daleko akčnější, ale budiž. I takhle se to dá zvládnout a Sly alespoň ukázal, že na dramatizace nezanevřel.\nNájemný zabiják Jimmy Bobo (S.Stallone) se při své poslední práci stal obětí těch, kteří si ho najali. Ve spolupráci s korejským detektivem Kwonem se mu daří vyřídit svoje účty. I po 60 ale Stallone dokazuje, že toho ze svého umění mnoho neztratil, nakonec i se stane jeho dcera přítelkyni Kwona, ale mezi Kwonem a JImmym zůstávají jisté rozpory, které snad časem se urovnají. Svoje účty si Kwon a Jimmy vyrovnají, každž po svém.\nTak něco mě na tom chybělo. Taková obyčejná krimi kde ovšem všechny nesrovná k zemi jen policista ale ten jen pomáhá nájemnému vrahovi kterej si to udělá převážně po svém.\nNejhorším zločinem je, když jeden lump podvede jiného lumpa. Komu už potom můžete věřit – no ne? A když policajt musí škemrat o pomoc zabijáka, aby si pak hezky pomáhali navzájem při pátrání po jiných bezostyšných vrazích, to je úžasný příklad symbiózy. A vrchol drzosti je, když se najde lump i mezi policisty…\nNedávno jsem tu četla v jednom komentáři: „Když já tyhle slušný zločince fakt nemusím, a pokud se mám dívat na krimithriller, tak ať jsou na špatné straně zákona zmetci, jak mají být.“ Jenže to by potom byla taková nuda, že by se na to nikdo nedíval. Nevím, jestli by bylo jednodušší žít ve světě, kde by měli všichni jasně dané nálepky ZLÝ nebo DOBRÝ. Naštěstí skutečný svět ani lidé v něm nejsou jednoznačně ČERNÍ a BÍLÍ. Nikdo není jenom zlý nebo jenom svatý. A tak nás lidé v okolí stále překvapují svým chováním i reakcemi, právě proto, že se nechovají podle stereotypních vzorců.\nŘíká se, že žánr akčních kriminálek je mrtvý. Možná, že mladší diváci dávají přednost komiksům s postavami obdařenými nadpřirozenými vlastnostmi, ale stále existuje početná skupina diváků, kteří se ke starým dobrým filmům vracejí. A Jedna mezi oči, i když nová, ctí přesně starý styl filmů z let osmdesátých. Sylvester Stallone úřaduje v plné parádě a jeho další návrat na filmové plátno mne rozhodně nezklamal.\nUbručený zabiják Jimmy Bobo se v poklidu zařadil do řady Slyových ostrých hochů a jeho pozici mu asi nikdo nebude vymlouvat. Tohle je prostě Sly ve formě, ve kterého fanoušci akce rádi vidí a ty ostatní stejně jednou zabije. Tohle je prostě stará dobrá klasika, ve které se hlášky střídají s údery, střelbou i výbuchy a divákovi při sledování naroste biceps minimálně o dvě čísla. Pohádky tohoto typu mám před spaním obzvlášť rád.\nZobrazit všechny komentáře k filmu Jedna mezi oči (Celkem: 15)\n68.6 % (124)


„min“ Dětská obuv. Sandály pro chlapce a dívky\nKaždý starostlivá matka se snaží vybrat ty nejlepší věci na své dítě. „Min“, společnost bere v úvahu přání a požadavky mladých rodičů a vytváří dětskou obuv nejvyšší kvality. Jaké jsou výhody tohoto značkových výrobků, přečtěte si tento článek.\nDětská obuv „minim“\nTurecký výrobce „Min“ se specializuje na dětské obuvi pro děti předškolního a školního věku. Všechny modely jsou vyvíjeny s účastí ortopedů, že děti cítí pohodlně a nohy vyvíjet správně. Pro vytvoření každá dvojice výrobce používá nejlepší materiály: měkké přírodní kůže, guma, netoxické, neškodné látky. Vývoj nových modelů pečlivě promyšlený každý detail. Boty „Min“ splňuje všechny požadavky na kvalitu a lékaře.\nVýrobky Minimen jsou různorodé. Výrobce vyrábí širokou škálu modelů pro děti, kteří se teprve učí chodit. Obuv pro malé děti má nosnou kulisu, která zachycuje a podporuje správnou nohou chůzi. Zvednutá špička pomáhá drobky překonat všechny překážky. U starších dívek a chlapců designéři vytvořit stylové boty se zajímavým a barevným dekorem.\nVšechny boty jsou ušity z kvalitní měkké kůže. Spojovací prvky jsou upraveny tak, aby nedošlo ke stisknutí a třít nohy.\nVšechny boty „min“ je vytvořen z odolné a odolné proti opotřebení materiálů. Výrobky této značky není jeden rok.\nPodrobnosti jsou šité ručně. Boty vydrží aktivní dítě.\nChodidla jsou vyrobeny z odolného protiskluzovou gumou. V kůži „Min“ dětské nohy jsou chráněny před zraněním.\nVysoká flexibilita. Boty, sandály jsou pohodlné pro skok a běh.\nVytvoření výrobce obuvi používá přírodní materiály na nohou nejsou pocení.\nPříznivá cena. Výroba „Min“ - Levná dětské obuvi.\nPlný soulad s požadavky ortopedické. Výrobce bere v úvahu fyziologické vlastnosti dětských nohou. Každý model má paty a nártu. U dětí trpících ploché nohy, „Min“ vyrábí ortopedických dětskou kolekci obuvi.\nLetní boty „Min“: sandály a sandály\nDětské sandály z „Min“ je profylaktické ortopedické obuvi. Podporuje správný vývoj nohy a slouží k prevenci ortopedických onemocnění. Oprava menších patologií dolních končetin - „Min.“ Jinému účelu obuv Sandály této značky mají pevný pata a podpora klenby, které podporují nohu při chůzi, a stiskněte tlačítko na požadovaném místě. U některých modelů stanovených Thomas paty, ale nosí takové boty, může být pouze na doporučení lékaře.\nKromě ortopedické efekt, žabky dost, „Min“ pohodlné. Při výrobě každého páru vývojáři využít odpružení technologie šoku, ventilační a odvodňovací systém. Sandály vydržely veškerou zátěž a ne přetížit dítěte nohy.\nKaždý rok, na prodej, novou kolekci letních bot „Min.“ Sandály navrženy těmi nejlepšími evropskými designéry. Každá dvojice se vyrábí v původním stylu v souladu s nejnovějšími módními trendy. A pro zákazníky s konzervativními chutí výrobce vyrábí klasický model.\nSandály pro kluky\nSandály „min“ pro modely chlapcových jsou prezentovány s uzavřeným a otevřeným předtím. Vnitřní a vnější jsou vyrobeny z měkké telecí kůže. Všechny modely jsou upevněny na noze regulačním nebo suchými zipy. Nejpopulárnější volbou - dvě na suchý sandály. Ty vám umožní rychle nasadit a sundat boty a nastavit šířku nohy. Okraje sandály jsou ošetřeny jemným hadříkem, aby nedošlo k poranění jemnou dětskou pokožku.\nSandály „Minimum“ pro chlapce plný různých barev, je to, jako jsou: písek, béžová, khaki, modrá, aqua, černá, šedá, bílá. Mnoho modelů kombinovat několik barev.\nSamostatnou série dispozici ekosandalii. V horní části těchto modelů jsou vyrobeny z pravé kůže a jazyka - přírodního korku. Tato kombinace vytváří jedinečnou měkkost a pohodlí při chůzi.\nV ekosandaliyah pohodlí v chladném počasí, a v horku. A co je nejdůležitější - v podrážce anatomie obuvi. To podporuje nejen nohy, ale i opakuje obrysy. To má za následek správné chůzi.\nModely pro dívky\nTradičně se turecký výrobce produkuje sandály „Minimum“ pro dívky. Charakteristiky těchto modelů se neliší od boty pro chlapce. Vysoce kvalitní nártu, paty a odolné podrážka přítomny v každém páru.\nZvláštností sandály pro dívky je jasný výprava. Každý model má zajímavý design. Motýli, květiny, kameny, knoflíky, barevné intarzie zdobí letní boty pro malé princezny. Oblíbené barvy - bílá a růžová.\nSandály „Min“ pro dívky k dispozici s otevřenou i uzavřenou špičkou. U velmi malých dětí, některé modely mají gumové sandály uzavřenou špičkou. Tak Boty chráněn před poškrábáním během aktivního chůzi s trochou Restless.\nNáklady na boty „částečka“\nSandály nákladů značky od 1700 do 3900 rublů za pár. Cena ekosandalii s korkovou podrážkou je asi 2500 rublů. Některé obchody nabízejí slevy až 30% na starém modelu. Pokud se budete dívat na akcie a sezónní prodeje, můžete si koupit pár „Min“ je mnohem levnější.\nTento levný dětské obuvi se prodávají v obchodech a v běžných maloobchodních prodejen se specializací na dětské věci.\nViktoriánský styl mužů a žen: popisem, trendy, doporučení a recenze\nVybrat oblečení na výstupu: co se chystá do kina?\nČerné šaty s červeným: popis, model mixu a recenze\n60. léta styl oblečení: módní revoluce\nZ jakých nosit zkosené sukně?\nDětské oblečení Velkoobchod kvalita a dostupnost\nInstalace pilíře elektřiny: procesní funkce\nHistorie výroby tanku SSSR a dalších zemích\nPřipraví slavnostní občerstvení - salát s kuřecím masem, žampiony a sušené švestky\n2010: jaké zvíře je jeho symbol? Funkce a kompatibilita\nLegendární motocykl „Harley-Davidson“ a jeho historie\nJak zacházet s vši doma? Účinné způsoby boje proti škůdcům\nZařízení vlnité střešní krytiny\nDemen Herst: biografii a fotografie. kariéra\nJak určit výkon počítače\nMěsta v blízkosti Moskvy: seznam. Města v oblasti Moskvy\nDruhy řeči a druhy řeči rétorické


Bohemia Sekt | VICOM-vino.cz\nÚvod > Tuzemská vína > Bohemia Sekt\nSpolečnost Bohemia Sekt je výrobce nejoblíbenějších šumivých vín v Česku. Jejich produkty nás provází při životních okamžicích i při běžném posezení s přáteli a blízkými. Ve svém portfoliu nabízí širokou škálu vysoce kvalitních, srozumitelných a snadno přístupných šumivých vín, která pravidelně zaujmou i na mezinárodních soutěžích. Není proto divu, že své sekty vyváží i do ostatních evropských zemí, Asie, či dokonce do Severní Ameriky.\nJejich cílem je propojit originální tuzemské suroviny se světovými trendy, moravskou přírodu s poctivou práci zdejších vinohradníků a vinařů, ale i inovace s tradicí. Na tomto úkolu pracují už od počátků čtyřicátých let, kdy byly nevyužité prostory původního pivovaru přeměněny na sklepy vhodné pro výrobu šumivých vín. Na cestě k úspěchu společnosti pomáhal například i rodák ze Champagne Louis Girardot, na jehož počest se dodnes vyrábí stejnojmenný prémiový sekt. Dnes společnost dodává ročně na trh zhruba 28 milionů lahví, mezi nimiž najdete i stále oblíbenější jednoodrůdové sekty.


1 SKIPAS | 760 SJEZDOVKY KM | 270 LANKOVY\nZažijte jedinečnou rozmanitost ve Ski amadé\nNejlepší chuť z rakouských hor\nSpousta kulinárních a sportovních zážitků ve Ski amadé vytváří nezaměnitelnou rozmanitost chutí této lyžařské oblasti. Objevte to nejlepší ze Ski amadé a tajné tipy místních na požitkářských lyžařských trasách.\nZažít nejlepší gastronomii\nRakouský ráj freestylerů, snowboardistů a freeriderů\nRIDE Ski amadé - za tímto sloganem se skrývá víc než jen snowparky, funslopes a funcross v pěti top rakouských zimních destinacích. Kromě toho tě totiž čekají neobyčejné a cool nabídky, události a kempy. Zároveň se samozřejmě můžeš těšit i na nespočet snowparků a freestylových eventů.\nSnowparky, funslopes, funcross\nNejlepší čas v roce!\nSki amadé je nejlepším místem, kde trávit společný čas s rodinou – největší lyžařský ráj v Rakousku totiž nabízí spoustu rozmanité zábavy na sjezdovkách pro malé i velké.\nFAMILY Fun ve Ski amadé\nSustainable Tourism and you – Udržitelně do budoucnosti\n6 tipů pro vaši udržitelnou dovolenou ve Ski amadé - od cesty po ubytování, vleků a zařízení až po gastronomii a získejte přímé tipy, jak zajistit, aby vaše lyžařská dovolená byla udržitelná.\nRezervujte si udržitelnou dovolenou ve Ski amadé hned teď\nS balíčky Ski amadé MADE MY DAY je na programu mnohem víc než jen normální zábava na lyžích:\nVšech pět regionů nabízí zážitky pro každého s mottem: jednou sportovně, pak zas pohodově, požitkářsky nebo s pořádnou dávkou adrenalinu. Můžete si zarezervovat kompletní celodenní balíčky nebo přikoupit skvělé samostatné nabídky ke skipasu - všechny balíčky zahrnují doprovod profesionálního průvodce.\nSbírej své šťastné chvíle\nBalíček požitku na lyžích a u vína\nVšechny balíčky na první pohled\nKdyž si přivstanete… pro okamžiky jako tyto\nSki amadé APP


První zprávy - Domácí - Nejnovější ruská hrozba? Nová základna ve Středomoří\nNejnovější ruská hrozba? Nová základna ve Středomoří\nRuská podpora syrské vládě ve válce s džihádisty a dalšími povstalci pomohla Moskvě obnovit vojenskou přítomnost ve Středomoří, která by mohla představovat vážnou výzvu pro dalšího nepřítele, pro NATO.\n17.červenec 2017 - 06:20\nInstitut pro studium války, založený ve Washingtonu, který monitoruje globální konflikty, zveřejnil zprávu, v níž se popisuje ruský plán udržet syrského prezidenta Bašára Asada a pomoc syrským vládním silám a touha Moskvy zvýšit ve Středomoří svou sílu proti alianci pod vedením USA.\nRuský prezident Vladimir Putin buduje dlouhodobou vojenskou přítomnost ve Středozemním moři a tím omezuje možnost Spojených států se zde volně pohybovat a zároveň ohrožuje jižní křídlo NATO, píše se v článku Newsweek.\nZměna nastala v roce 2015, kdy Rusko na žádost Asada uskutečnilo přímý vojenský zásah. Sýrská vláda a Moskva udržují vazby po celá desetiletí. Pod ochranou ruských vzdušných zásahů mohly syrské ozbrojené síly znovu získat kontrolu nad většinou země. Rebelové, jejichž řady již byly z velké části zničeny bojem s ultra-konzervativními sunnitskými bojovníky z al-Káidy a Islámským státem, neměli jinou možnost než se vzdát. A možná největší obrat ve válce byla porážka povstalců v prosinci v Aleppu. Turecko, které i nadále sponzorovalo povstalce, po zesílení Islámského státu donutilo USA, aby vstoupily do bezprecedentní dohody s Ruskem, aby se vzdaly toho, co kdysi bylo baštou protivládních sil, Aleppa.\nBritský novinář: Aha, takže osvobození Mosulu, ale genocida v Aleppu\nTento krok byl začátkem mírového procesu v Astaně a snahou o nalezení politického řešení války, mírový proces se měl vyrovnat probíhajícím rozhovorům organizovaným OSN. Rusko dokázalo přesvědčit "konfliktní" Turecko, primárního oponenta Asadovy vlády, které také často nesouhlasí se svými partnery v NATO, aby přišlo k jednacímu stolu se syrskou vládou a Íránem.\nSyrské armádě a jejím spojencům se podařil významný obrat, kdy dokonce i francouzský prezident Emmanuel Macron prohlásil, že odchod Bašára Asad už není prioritou Francie, ale ukončení války a likvidace Islámského státu.\nRusko do Středomoří přesunulo námořní válečné síly, včetně 15 válečných lodí z Černomořské flotily, a vytvořilo tak od 5.července Středomořské uskupení. Lodě jsou umístěny mimo základnu v syrském městě Tartus, kde má Rusko vybudovanou námořní základnu, povolenou Damaškem.\nRuské válečné lodě a ponorka ve Středozemním moři již vypálily "přesné" střely Kalibr proti pozicím IS v Sýrii. Stejné rakety schopné nést jaderné hlavice by mohly být, pokud ještě nejsou, brzy nasazeny.\nTo všechno jde daleko nad rámec toho, co je zapotřebí ke konečné kampani proti syrským povstalcům a Islámskému státu. A zdá se, že je to docela jasně zaměřeno na to, aby se Rusko stalo významným hráčem v regionu a že zde bude v nadcházejících letech konkurovat NATO.\nPutin již založil některé výhodné strategické podmínky v zemích jako je Líbye, Egypt a Jemen. To, co Rusko „založilo“ na Středním východě, je základem dlouhodobé strategie v regionu.\nSkandální vloupání Američanů do ruskéhé konzulátu v Seattlu!\nStorch: Německo se tváří jako přítel Izraele, ale posílá miliony Hamasu\nBusiness Insider: Putinův „Soudný den“, který by mohl vyvolat tsunami!\nZprávy Skandální vloupání Američanů do ruskéhé konzulátu v Seattlu! Politika Storch: Německo se tváří jako přítel Izraele, ale posílá miliony Hamasu Byznys Šéf BP: Nebudu se omlouvat za to, že společnost BP podniká v Rusku! Regiony Karviná předčasně splatí poslední úvěr Sport Spolupráce mezi sportovními svazy a místními samosprávami


Aktuální nabídka pronájem chalupy Velká Bukovina denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem chalupy Velká Bukovina než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem chalupy Velká Bukovina se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem chalupy Velká Bukovina neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem chalupy Velká Bukovina právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem chalupy Velká Bukovina\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chalupy k pronájmům Velká Bukovina nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích chalupy Velká Bukovina, chalupy na prodej Velká Bukovina, pronájem chalupy Velká Bukovina, dražby chalup Velká Bukovina.\nNehledáte pronájem chalupy Velká Bukovina ?\nPokud jste v této kategorii pronájem chalupy Velká Bukovina omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :


Říjen 2015 – ZŠ a MŠ Ústavní\nVyrábíme věnečky, žákyně 8. tříd\nNěkteré společenské akce posledního měsíce\nKlub mladého diváka:\nPříběh o zdolávání neuvěřitelných zákrut cizího jazyka ve školní třídě plné lidí, kteří už dávno překročili normální školní léta. Jedinečný slovní humor se tu střídá se steskem po domově a vše je doplněno řadou písniček z celého světa.\nPrávě toto představení Divadla ABC zhlédli žáci 7 až 9. ročníků, kteří jsou v letošním školním roce členy Klubu mladého diváka. Čekají je ještě další tři návštěvy pražských divadel a těší se na příjemně strávené večery, které si jistě užijí stejně skvěle jako tento.\nTuristická výprava 18.10.2015\nKrásnou podzimní sobotu si užili žáci 4. B na pěším výletě. Túru začali vstupem do Satalické bažantnice v Praze 9 a po žluté turistické značce pokračovali kaštanovou alejí a přírodní rezervací až do Vinoře. Cestou si všímali pískovcových skal, které tvoří dominantu této stezky. Z Vinoře pokračovali Ctěnickým hájem, ve kterém rostou památné “Mirandovy duby” k zámku Ctěnice, kde jejich výlet končil. Většina dětí byla v této lokalitě poprvé a můžeme ji doporučit i jako poměrně nenáročnou, ale krásnou trasu pro cyklisty.\n“Čaj o páté” 21. 10. 2015\nTento středeční podvečer jsme přijali pozvání paní Markéty Muláčkové, která s naší školou před rokem spolupracovala na projektu ” Vzducholoď přání”.\nNavštívili jsme na Hradčanském náměstí společenskou akci “Čaj o páté”. Moc jsme si neuměli představit, co nás tam čeká, ale protože taková pozvání nepřicházejí každý den, vydali jsme se na Hrad do prostor “Centra pohody”. Přivítala nás velmi příjemná atmosféra, krásné obrazy paní výtvarnice Muláčkové a velmi milý čajový tovaryš pan Hubert Hátle, který nám nabídnul horkou belgickou čokoládu a samozřejmě i čaj. Na programu byla také tombola a výtěžek celé této akce putoval na podporu Neratovských andělů a Komunitního centra pro dospělé autisty. Kromě krásných keramických “lístků” do tomboly (které nám zůstaly na památku), jsme si odnesli i hlavní výhru a užili jsme si moc příjemné chvíle.\nDěkujeme za pozvání!! Žákyně a žáci 4., 6. a 7. ročníků.\nGastronomická soutěž 2015\nPo loňském vítězství v soutěži jsme se letos opět přihlásili do gastronomické soutěže pro 9. ročníky na Středení hotelové škole Svidnická, Praha 8, která proběhla 23.10.2015.\nCertifikáty British Council 2014-15\nV říjnu 2015 jsme slavnostně předávali najlepším absolventům našich šjkolních jazykových kurzů BRITISH COUNCIL 2014-2015 jejich mezinárodní certifikáty. Všem studentům blahopřejeme!!\nSvětlo ze Zeleného pruhu\nV rámci letošního Roku světla 2015 absolvovali žáci naší školy v loňském (Duha, vnímání barev) a letošním školním roce zdarma několik odborných přednášek zabývajících se světelnými jevy, které žákům přednesl pan Mgr. Jiří Fencl ze SŠT Zelený pruh. (Pokračování textu…)\nPůvodní web školy byl přemístěn na dočasnou adresu.\nNaleznete ho na adrese old.zs-ustavni.cz.


Skelná vata Knauf NatuRoll Pro 100 x 1200 x 6200 mm - eStřechy\n100 x 1200 x 6200 mm\nCeník nabízených variant pro Knauf NatuRoll Pro\nSkelná vata Knauf NatuRoll Pro v rolích\nPodhledy, stropy, nezatížené dutiny.\nTepelná vodivost: λD [W/mK] = 0,039\nTepelná izolace NatuRoll Pro z tuhých minerálních skelných vláken vhodná především pro tepelné izolace stropů a podhledů.\nDodání vaty je možné pouze dopravou naším vozem.\nZ venkovní strany musí být izolace NatuRoll Pro chráněna difúzní fólií proti zatékání vody a ze strany interiéru musí být chráněna parotěsnou zábranou, která zabraňuje vniknutí interiérové vlhkosti dovnitř izolačního materiálu.\nPodhledy a stropy.\nNezatížené dutiny stavebních konstrukcí.\nVýhody izolace NatuRoll Pro\nPružná a zároveň tuhá izolace,\nokamžitý náběh po rozbalení,\nvyrobeno s ECOSE Technology,\nzlatý cerfifikát Eurofins za kvalitu vzduchu v interiéru.\nSoučinitel tepelné vodivosti λD 0,039 W/mK\nFaktor difuzního odporu μ 1\nSVT kód SVT175\nZatížení stavby vlastní tíhou 0,15 kN/m3


FOTO: Den s Ajaxem v Jesenici - Rakovnický deník\nFOTO: Den s Ajaxem v Jesenici\nJesenice - Jesenické děti se setkali s policejním psem Ajaxem.\nDen s Ajaxem v Jesenici | Foto: archiv ZŠ Jesenice\nBOHATÝ program, plný zajímavostí, připravili pro děti z jesenické základní školy rakovničtí policisté, jeseničtí hasiči a příslušníci stráže z věznice Oráčov. Konal se zde „Den s Ajaxem“.\nZa celoroční práci s Ajaxovými zápisníky čekala žáky odměna. Když celý školní rok pracovaly děti s Ajaxem pouze v zápisníčku, dnes konečně možnost vidět skutečného policejního psa „Ajaxe“. Školáci měli příležitost se v areálu školy seznámit s činností všech výše uvedených složek rovněž v akčních ukázkách. Policisté také předvedli dětem výstroj a výzbroj, policejní automobily. Největším středem pozornosti dětí byl ale samozřejmě policejní pes.


Obchodní podmínky - Angis plus s.r.o.\nDIČ: CZ 26951223\nse sídlem: Jiřího Wolkera 495/3, 68201 Vyškov; vedená u Krajského soudu v Brně, spisová značka C 47878\ne-mail: angis@ angis.cz\nTelefon : 517 446 000\nTyto obchodní podmínky upravují vzájemná práva a povinnosti prodávajícího a fyzické osoby, která uzavírá kupní smlouvu mimo svoji podnikatelskou činnost jako spotřebitel, nebo v rámci své podnikatelské činnosti (dále jen: „kupující“) prostřednictvím webového rozhraní umístěného na webové stránce dostupné na internetové adrese www.angismince.cz (dále je „internetový obchod“).\nNeprodleně po obdržení objednávky zašle prodávající kupujícímu potvrzení o obdržení objednávky na emailovou adresu, kterou kupující při objednání zadal. Toto potvrzení je automatické a nepovažuje se za uzavření smlouvy. Přílohou potvrzení jsou aktuální obchodní podmínky prodávajícího. Kupní smlouva je uzavřena až po přijetí objednávky prodávajícím. Oznámení o přijetí objednávky je doručeno na emailovou adresu kupujícího. / Neprodleně po obdržení objednávky zašle prodávající kupujícímu potvrzení o přijetí objednávky na emailovou adresu, kterou kupující při objednání zadal. Toto potvrzení se považuje se za uzavření smlouvy. Přílohou potvrzení jsou aktuální obchodní podmínky prodávajícího. Kupní smlouva je uzavřena potvrzením objednávky prodávajícím na emailovou adresu kupujícího.\nbezhotovostně převodem na bankovní účet prodávajícího č 220089369/0300, vedený u ČSOB, a.s.\no dodávce zboží nebo služby, jejichž cena závisí na výchylkách finančního trhu nezávisle na vůli prodávajícího a k němuž může dojít během lhůty pro odstoupení od smlouvy,¨


Školka se dílem vyřešila, protože Bazilišek odešel dělat něco jiného. Lucka prvního dne v novém obsazení přišla celá nadšená, že si nová paní učitelka s dětmi dokonce hraje. Baziliškovi se nejvíc dařilo za stolem. Venku paní učitelka Lucce půjčila lopatu, na které se jezdí s kopce po sněhu, a Lucka na ní dokonce bez výhrad jezdila! Vida, vida.. Sice se ani teď do školky dvakrát nehrne, dává přednost tomu být doma, ale už v souvislosti se školkou nebrečí a působí zjevně optimističtěji. Nechť žijí personální změny.\nVloženo 2. března 2009\nJarní prázdniny jsme se rozhodli strávit aktivně, dílem na horách, dílem na Opavsku, kde jsem dřív bydlel. Protože v Jeseníkách je to nyní s veřejnou dopravou všelijaké a taky jsme kvůli programu chtěli být co nejmobilnější, vydali jsme se na cestu Limetou. Zrovna v noci z neděle na pondělí sněžilo, Limeta byla pod deseticentimetrovou vrstvou čerstvého mokrého sněhu a zahrabaná po prahy pluhem, který okolo protahoval cestu. Potěšilo mne, že se do zavazadlového prostoru podařilo nacpat vše, co jsme si sebou zamanuli ve dvou velkých cestovních taškách vzít. Kromě nich zbylo místo i na náhradní zimní boty a tři umělohmotné „lopaty“ pro dovádění na svahu. Coby nelyžaři jsme měli v tomto smyslu bez lyží o starost méně.\nVyjeli jsme po osmé hodině ráno, v napadané břečce a vločkách sněhu hnaných proti čelnímu sklu to nebyla jízda nic moc. Naštěstí se počasí za Berounem trošku umoudřilo. Vedla nás nová navigace TomTom, na kterou jsem si dřív ve formě aplikace do mobilu natolik zvykl, že jsem nakonec neodolal a pořídil i její plnohodnotnou automobilovou verzi. Ne, že by ta v mobilu (TomTom navigator 6) plnohodnotnou nebyla, co do hlavní činnosti zvládne vše co její specializovaní bráchové, včetně hlasových pokynů, plánování itinerářů, apod., jenže dotykové ovládání je přece jen komfortnější a hlavně větší displej dělá své, takže pro orientaci opravdu postačuje pouze na vteřinu mrknout stranou. Uživatelskou recenzi plánuji dát do blogu, jen co se pustím do upgrade této sekce.\nJelikož je Limeta přece jen auto spíše do městského prostředí a při rychlosti 120 km/h už má na otáčkoměru při pátém kvaltu něco přes čtyři tisíce, rozhodli jsme se naplánovat trasu mimo dálnice. Taky zatím se ženou nejsme natolik zběhlí řidiči, abychom měli při jízdě po dálnici příjemný pocit. Přesto jsme se i na dálnici dostali, když Lenka přejela křižovatku před nájezdem. To už se nedá nic dělat a na dálnici se musí. Dali jsme si tedy pár kilometrů bez známky k nejbližšímu exitu, kdy bez zmatečného lovení v autoatlasu navigace vmžiku trasu přepočítala vzhledem k nové situaci a jelo se dál..\nČasto jsme stavěli na benzínkách, protože naše děti jsou učůůůrané. Pro tu potřebu jsem si do navigace nahrál vlastním hlasem upozornění „Blíží se benzínka..“, abychom byli upozorněni vždy pár set metrů dopředu, že se nějaká vyskytne a stačili vyzvědět, zda je třeba stavět. Nahrávání vlastních upozornění je docela fajn, ale zjistil jsem, že nic moc jednoduchého to není, protože se fráze musí nahrát tak, abyste se později sami sebe nelekli. Větší pauzu jsme si dali v Kolíně. Nejprve jsme zajeli do místního Tesca, hned nato jsme došli ke zdravému názoru, že je čas na oběd. Ze spousty možností jsme si podle názvu zvolili podnik „U tří mouřenínů“ a nechali se navigovat – nechtíc jsme se neomylně trefili do centra, přímo na náměstí. „U tří mouřenínů“ je příjemná restaurace situovaná v suterénu jednoho z řady středověkých domů, původně snad vinný sklep, který se podařilo vkusně předělat. Prostor nekuřáckého salónku o půlkulatém vertikálním průřezu vzadu zdobí erb, jak jinak, se třemi mouřeníny, z oblého stropu visí kované lustry s úspornými žárovkami v imitaci svící, ze stěn ční taktéž uzpůsobené louče, nad hlavami hostů po vzoru lustrů poutají pozornost zavěšené kuše a řemdihy, prostor nade dveřmi i leckde jinde ozvláštňují respekt vzbuzující sekery.. Upevněno zdá se být všechno dobře.. Místnost má díky členitosti zdí seskládaných z příčně uložené břidlice výtečnou akustiku a také zde nevtíravá hudba zní. Důvodem, proč se o restauraci tak podrobně zmiňuji, je ten, že se zde skutečně výtečně vaří. Na čepu je také nealko Birrel, i když jsem se pro jistotu šel k výčepu přesvědčit, zda má příslušná pípa s Radegastem skutečně modrý emblém, sic by Lenka musela odřídit celý zbytek cesty.. Stavili jsme se zde i cestou zpátky, ačkoliv v tomto gastronomicky sympatickém místě člověk musí sáhnout hlouběji do kapsy. Na samotném náměstí je kumšt najít volné místo k parkování a parkovací hodiny si za jeden koloběh velké ručičky řeknou rovnou o padesátku.\nPřekvapilo mne, v jak odporném stavu jsou důležité silniční tahy. Po zimě díra na díře, z nichž leckterá je na dvacet čísel hluboká a může se pochlubit průměrem půl metru. Také jsme míjeli několik defektů. Míjeli jsme bohužel i pár bouraček. Silnice I/35 byla dost drsná, povrch pokrytý zledovatělým sněhem, s vyjetými kolejemi, na okrajích s vrstvou neuježděného sněhu. Před tunelem Hřebeč je zvlášť nepříjemný „úsek smrtelných nehod“ a právě v těchto místech, ačkoliv se kvůli podmínkám (sněžení, špatný povrch) jelo všeobecně okolo šedesátky, jsme byli svědky, jak v pořadí druhému vozidlu před námi, stříbrné oktávce, nejprve mírně ujel zadek na jednu stranu, posléze na druhou stranu, až vzápětí v nekontrolovatelných nekolikanásobných hodinách auto přebruslilo celou šíři vozovky skrz protisměr a zůstalo viset na prazích v protějším příkopu. Přitom, jak říkám, vůbec se nejelo rychle (letní gumy??). Naštěstí v tu chvíli nic nejelo proti. Časté varovné značky, únikové pruhy, pokyny k zařazení rychlostního stupně náklaďákům, očekávání nebezpečí od protijedoucích vozidel, to vše způsobilo, že jsem se při odpočinku a tradičním venčení na poměrně vysoko položené benzínce OMV, mimochodem uvnitř vybavené jako malý supermarket, rozhodl hodit stovku do kasičky u kostela, jestliže se domů vrátíme v pořádku.. Ještě jsem to neudělal, ale dodržím to. A to jsem prosím ve vztahu k církvi poměrně velký skeptik. Nejhorší zážitek nás však čekal v úseku za Uničovem, těsně před serpentýnami do jesenických údolí. To už byla tma a z dálky z ní zářily majáky policie a záchranky. Pomalu jsem míjel avii ležící v protisměru na boku v poloze s kabinou směrem do lesa. S kabinou, která se po srážce se stromem dala jen tušit. V polovině byla uťatá a dál už prostě nebyla. O pár desítek metrů vpředu stál v našem pruhu kamión s návěsem, za kterým jsem čekal, dokud nás policie nepustila okolo. Přiznávám, že u této nehody mi tak změkly kolena, že jsem skoro celý zbytek křivolaké horské silnice odjel na dvojku. Ono to snad jinak ani nešlo. Nechápu, co tam ten kamión dělal, jak chtěl řidič serpentýny projíždět.\nSamotná Malá Morávka je příjemnou horskou obcí, ostatně o Jeseníkách se říká, že mají díky svým specifikům co do podnebí alpský charakter a nedaleká Karlova Studánka je místem s nejčistším ovzduším ve střední Evropě. Malá Morávka těsně sousedí s lyžařským střediskem Velký Karlov, kde je taktéž půjčovna vybavení všeho druhu. V samotné Morávce jsou tuším dvě méně náročné sjezdovky, přičemž na jednu z nich, u bývalé chaty opavského OSP, dnešní chaty Kopřivná a nedaleké chaty Brano (Branecké železárny v Hradci nad Moravicí, znáte to – BRANO, zavírá samo – možná ještě stále), jsme chodili i my. Zpočátku s „lopatami“ pod zadek, na kterých to kousek stranou od sjezdovky krásně šupem jezdilo, takže jsme se vyblbli všichni. Později jsem Páťovi i Lucce v Karlově půjčil lyže s vybavením a zaplatil jim základy v lyžařské školičce. Na rodičovskou snahu by beztak možná koukali skrz prsty a rodiče přece jen ve vztahu ke svým potomkům nemusí disponovat potřebnou trpělivostí. Takto se instruktorka směrem k našemu Patrikovi vyjádřila, že by ho dokázala učit celý den, protože prý „umí říkat jenom ano“.. K našemu potěšení se děti opravdu lecos naučily a líbilo se jim to.\nSněhu tady bylo na čtyřicet centimetrů při našem příjezdu, během následujících dvou dnů dalších dvacet připadalo. Podmínky k lyžování ideální, až mě skoro mrzelo, že se zimním sportům nevěnujeme a byl jsem ve velkém pokušení vyzkoušet si prkno.\nVprostřed pobytu jsme se taky pokusili vyšlápnout si na Praděd, nejvyšší vrchol Jeseníků s rozhlednou a restaurací v televizním vysílači, podobně, jako je tomu na Ještědu. Na Hvězdu a dál k chatě Ovčárna jsme z Morávky jeli autobusem. Nahoře nás přivítaly hromady sněhu, viditelnost na sto metrů a fujavice se sněhem, která z hlavy rvala kapuce a po kapucích by člověku zcela jistě zkoušela urvat i hlavu samotnou. Po tyčemi vyznačené trase, po které se mimochodem šlo dost blbě, jednak kvůli vrstvě kyprého sněhu, jednak kvůli běžecké stopě s běžkaři, kteří jsou toho názoru, že bez běžek nemáte na turistické trase co pohledávat, takže vzájemně se minout znamená jít buď do konfrontace, anebo skončit v závěji, jsme došli okolo Kurzovní chaty k rozcestí pod Pradědem (z Ovčárny cca 1,5 km), pak Lucce začala být zima na nohy a tvářila se dost nespokojeně, takže jsme se k mojí nevoli a k radosti všech ostatních otočili a rázovali zpátky na Ovčárnu. Příležitostně se okolo nás prohnala rolba nebo sněžný skútr, zatímco jsme uskakovali do závějí. Když jsme na Ovčárnu dorazili a prošli odledňovací a odsněžovací procedůrou v temné předsíňce restaurace, ocitli jsme se v jiném světě. Hřejivém, útulném, částečně zahuleném a sněhuprostém. Jen za okýnky byly návěje až do dvou třetin. Dali jsme si grog, dětem nechali přinést čaj bez rumu, každý si snědl smažák a v příjemném rozpoložení nenáročných turistů jsme se svezli zase zpátky k chatě Kláře v Morávce, kde jsme byli celou dobu ubytovaní. Fotky zde, jen se musím omluvit za kvalitu, fotoaparát jsem do složitých podmínek brát nechtěl, proto jsou všechny snímky z Jeseníků pořízeny porůznu našimi mobily.\nChata Klára leží na konci Malé Morávky směrem na Vrbno pod Pradědem. Jde o kamenný dům, uvnitř čátečně vydřevený, v přízemí se společenskou místností, kuchyňkou se třemi kuchyňskými linkami a společným zařízením, jako je trouba, mikrovlnka a lednice. V prvním a druhém patře jsou pokoje, vždy dva pohromadě se společnou předsíňkou a sociálním zařízením. Chata je nedávno rekonstruovaná, zařízení moderní a ceny velmi příjemné.\nPo čtyřech nocích, v pátek, jsme se z Morávky vydali na dva dny do Hradce nad Moravicí, mého někdejšího bydliště. Zdaleka se nedalo stihnout vše, co bychom rádi, záhy přišla neděle a s ní i návrat domů. Ještě jsme si v tzv. Hradečance, neboli někdejším obchodním domě, který v porevolučních časech následoval osudu mnoha obdobných zařízení v mnoha jiných městech, a kde se dnes ve druhém patře nachází vysoko oceňovaná cukrárna Kamahaj, koupili vynikající místní koláče. Moravský koláč má s koláčem českým společné to, že je kulatý. Ani to vlastně tak moc neplatí, protože zpočátku mých cest na západ Čech, když jsem za Lenkou jezdíval, mě překvapovalo, že v Čechách se jako koláč bere i to, co kulaté není a co my Moravané známe jako buchtu – sladké těsto s pokládkou pečené na plechu. Češi jsou zase přísnější na termín buchta. Buchta je ta věc, se kterou šel Honza do světa. No to jsou věci. Každopádně rozdíl mezi koláčem moravským a českým je v tom, že zatímco český koláč má nádivku na povrchu, přičemž tam může mít všechno od tvarohu přes mák až po povidla, moravský koláč má nádivku uvnitř, nahoře má jen křehkou posýpku a náplň bývá jednodruhová. Hradecké koláče z Kamahaje jsou jedním slovem excelentní a už jsem uvažoval, že bych si je byl ochoten nechat i poslat.\nZpáteční cesta byla pohodovější než ta předchozí. Sice jsme od půli cesty jeli v dešti, ale už to přece jen bylo o poznání klidnější. Za Berounem déšť přešel ve sněžení. Se sněhem jsme odjížděli, za sněhu jsme se vrátili. K našemu údivu tady byla obstojná sněhová nadílka, která si téměř nezadala s Jeseníkama za prvního dne našeho pobytu. Uzounkou odhrnutou cestičkou s pořádnými valy od pluhu po stranách jsme dojeli před dům a první věcí, co jsem musel udělat, bylo odházet vchod a taky místo pro Limetu. Ráno kolem projel pluh zase a já mohl odhazovat znovu. Když pak žena odjela Limetou do práce, okamžitě se na volné místo vloudilo jiné auto a tak dál i další den, až jsem postupně odházel celý parkovací pruh před domem, abychom se i my s naší Limetou měli kam vrtnout. Teď už naštěstí několikátý den taje a jaro se doufejme blíží..\nCestou jsme dokola poslouchali Jarka Nohavicu, kterého já osobně považuju za textaře par excellance a asi nejlepšího písničkáře, na jakého jsem kdy narazil. Kromě stylového hitu „Ostravo“ měla největší úspěch písnička „Pijte vodu“, která vzhledem k mé profesi začíná taktéž stylově:\nJeden smutný ajznboňák\npil na pátém nástupišti eierkoňak,\ndiessel lokomotiva ho zabila…\nMno.. A pak to pokračuje další slokou:\npijou becherovku přímo ze džberů\nNaše verbálně nadaná dcerka si později nemohla přesně vybavit poslední dva verše, takže si je upravila po svém:\nmají játra s páteří a láteří…\nKonal se Masopust, průvodu jsme se nezůčastnili, ale tradiční dětskou diskotéku v maskách jsme dětem i letos dopřáli. Lucinka chtěla jít jako miliarda dalších holek za princeznu. Patrik jako kdysi za rytíře, protože už se ale ke své nevoli nenacpal do přilbice, dostal na hlavu korunu a z rytíře rázem povýšil na krále. K někdejší „kroužkové košili“, jinak Lenčinému svetru struktury rybářské sítě, skrz který bylo možné vidět úplně všechno, dostal plášť, opasek s pouzdrem na meč a bylo to. Lucinka vyšla dráž.\nV hračkářství jsme spolu čirou náhodou objevili kostýmy a mezi nimi nádherné šatičky. Jen tak pro formu jsem se zeptal, zda by je chtěla a vzápětí jsem tahal platební kartu.. Několik fotografií je opět k dispozici.\nNějaké hovado nám koplo do Limety. Stojí stranou cesty před domem, ale zřejmě nějakému frustrovanému zpiťákovi vadila, takže plech pod zadním oknem je promáčklý a na skle je šmouha od bahna. Pochopitelně zuřím a dnes jsem si byl vybít vztek v posilovně.\nS posilovnou je to narozdíl od kolemjdoucích pitomců fajn. Kamarád Míra si před časem přečetl můj povzdech zde na stránkách, že pozvolna chátrám a navrhl mi, jestli bych neměl zájem si občas u nich zacvičit. Zájem pochopitelně mám, posilovna je dobře vybavená a lidi, kteří ji navštěvují, se zdají být v pohodě, i když zvedají asi tak o metrák víc železa než zatím já. A opět se ukázalo, že svět je malý. Kolegyně kdysi s oblibou citovala svého muže, který ji vždy před odchodem do práce nabádal: „A buď na lidi slušná. Nikdy nevíš, koho potkáš..“. Moudrý muž. V Mirošově, kde výpravcuju, jsem občas potkával chlapíka, kterému jsem naposledy ujel s vlakem. Já jsem v čas odjezdu vycházel ze dveří dopravní kanceláře, on zrovna vcházel dveřmi do čekárny pro lístek, takže jsme se minuli. Já jsem vlak odmávnul, on vyšel ze dveří a seznal, že mu to ujelo… Pak jsem ho potkal znovu v šatně posilovny a Míra mi prozradil, že se jedná o paralympijského účastníka her v Pekingu v disciplíně vzpírání, který má osobní rekord v bench pressu 172 kg. Pořádná bedna. V bundě se to nezdá. Víckrát mu s vlakem neujedu..\nS Limetou se to komplikuje. Dnes jsem vstal a jako obvykle došel do obýváku k oknu, abych se podíval, jak tam dole na ulici Limeta po ránu spokojeně mhouří reflektory, jenže pohoda je rázem ta tam, co nevidím, poklice jsou fuč. Na místě mých líbivých, stříbřitých, půl roku starých poklic, jen nevzhledná černota plechových kol. No tak to mě zase jednou řádně našňuplo. A aby nebylo všemu konec, než jsem se rozjel, abych rozvezl děti do školy a školky, povídá Patrik: „A co ty stěrače?!“, no a já koukám jako blázen – stěrače jsou fuč.. Díky ó milí lidé, když něco nemám, tak si to prostě vezmu, že jo..?\nTeď večer už má Limeta nové stěrače a nové poklice a takové, které se kradou ještě víc. Do poklic jsem vypálil páječkou svůj monogram a připevnil je páskami ke kolům. Nevypadá to úplně nejlíp, jenže jsme v Čechách. A tak jsem zvědavý, co bude. Jestli budeme muset kvůli některým šmejdům jezdit s ošuntělým zevnějškem, anebo zda snad vše na autě vydrží, až si to ostatní postupně od nás nakradou.\nVloženo 13. března 2009\nNa karate Páťa v úterý slavil úspěch. Mistr žáky po čase opět přezkušoval a Patrik zvládl katy bez chyby, takže nyní může nosit zelený pás. Posloupnost pásů je:\nS barvami pásů je to mnohem komplikovanější, protože různé školy mají svá vlastní značení a dle směru se vyskytují i pásy modré (fialové), oranžové (červené), případně světle a tmavě hnědé a možná i další.. Platí, avšak ani nyní ne zcela vždy, že nejnižší úroveň bývá značena bílým pásem a udávána v kyu (sestupně 10.kyu až 1.kyu), mistrovké úrovně bývají značeny černým pásem a nazývají se dan (1.dan, 2.dan..), přičemž teoreticky je možné být nositelem až 10.danu. Držitelů 5.danu a výše je jen několik jedinců na světě. Pro zajímavost – černý pás v karate obdržel i proffesor honoris causa Václav Klaus, tedy i tentokrát tak nějak čestně.. V žákovských kategoriích nebývá zvykem udělovat mistrovké stupně, obecně lze dosáhnout hnědého pásu. V počátcích jsme řešili problém, jak karatistický pás uvázat, nakonec jsem sehnal <a href"images/karate-pas.jpg">návod z internetu a všechno bylo rázem jasnější.\nPáťa měl samozřejmě z postupu velkou radost, i když možná úplně stejnou, ne-li větší, jsem z toho měl já.\nVloženo 13. května 2009\nPrvní soutěž v karate máme za sebou. Konala se v sobotu 2. května v Hrádku u Rokycan, kam se sjela řada klubů z podstatné čáti západních Čech. Páťa s ostatními ze svého klubu soutěžil pouze v katě, kumite mistr zavrhl s velmi rozumnou poznámkou, že neví, kdo všechno nastoupí a nehodlá svěřence nechat zranit, aby pak snad na karate zanevřeli.\nTrošku problematické bylo, že jsme moc netušili, jak se na takové soutěži chovat. Něco jsme odkoukali, ale stejně jsem nepředpokládal, že mistr s nováčky rituál nástupu a odchodu neprobere. Zřejmě vyznává zásadu „hodit do vody a nechat plavat“. Patrik hozený do vody by se však zajímal o všechno možné jen ne o plavání, takže toho moc neodkoukal a rituál poněkud odfláknul, z čehož si vysloužil shovívavý úsměv rozhodčích.\nMusíme uznat, že soupeři byli lepší. Asi to berou hodně vážně, protože z některých capartů šel docela strach, jak se tak zarputile mrskali a řvali u toho jak divocí tuři. Velice se mi líbila jedna holčička ne o moc starší než Lucinka, která první katu předvedla moc hezky i bez strašlivého řvaní. Všichni tři rozhodčí zdvihli praporek barvy jejího soutěžního pásu a tak postoupila do dalšího boje. Tady už se jí bohužel nevedlo, vprostřed katy zaváhala, zapomněla co dál a bylo po nadějích. Bez slziček se to neobešlo, ale jednou z ní bude velká bojovnice!\nPáťu víc než vlastní duely karatistů zaujala nářaďovna s vchodem do tělocvičny. Překousl jsem představu, že něco odkouká od vyspělejších kolegů a pustil ho do nářaďovny za dalšími. Z kozy, švédské bedny, odrazového můstku a haldy žíněnek si udělali překážkovou dráhu a v rychlém sledu po ní rajtovali dokola, že jsem musel kroutit hlavou, že se jim chce.. Očividně se chtělo.\nPrůběh soutěže vypadá asi takhle:\nhlavní rozhodčí přečte jména dvou nastupujících karatistů a dvou, kteří se připraví,\nnastupující karatisté si přejdou každý do svého rohu podél téže strany zápasiště – naproti hlavnímu rozhodčímu, jeden si zaváže červený pás, druhý modrý, postaví se čelem proti sobě a ukloní se sobě navzájem, ten s červeným pásem dojde doprostřed zadní linie zápasiště, mezi svůj a soupeřův roh, otočí se čelem k hlavnímu rozhodčímu, ukloní se, vstoupí doprostřed zápasiště, znovu se ukloní, zařve název katy, hlavní rozhodčí ho zopakuje a dá pokyn k zahájení, karatista předvede katu jak nejlépe umí, zastaví se vprostřed zápasiště, čelem k hlavnímu rozhodčímu se ukloní, dostane pokyn, aby se vzdálil, pozadu vycouvá na zadní linii zápasiště, zase se ukloní a odejde do svého rohu, vše se opakuje se soutěžícím s modrým soutěžním pásem, dva rozhodčí po stranách zadní linie zápasiště a hlavní rozhodčí v čele zápasiště najednou zvednou praporky barvy soutěžního pásu toho karatisty, jehož kata na ně učinila lepší dojem. Ten pak postupuje dál, druhý soutěžící je vyřazen, po verdiktu rozhodčích se karatisté otočí každý ve svém rohu čelem k sobě, ukloní se soupeři a jdou si podat ruku. Pak se vypaří. Zbylí karatisté a diváci po stranách přihlížejí a pletou se navzájem.\nDošel jsem k názoru, že pro obřad je asi nejdůležitější uklánět se jak to jen jde.. Pro tentokrát jsme se čestně zúčastnili, příště už budeme daleko lépe vědět, jak na to. Pár fotek jsem vycvaknul na památku.\nLucinka měla narozeniny a přála si k nim nové kolo, teď s 16" rámem. Hned ho vyzkoušela a jde jí to moc pěkně. Nejmenší kolo tedy půjde podobně jako spousta dalšího, z čeho obě naše děti vyrostly, někam do frcu, aby posloužilo ještě nějakému dalšímu dětíčku.\nLenka má taky s kolem něco společného – čeká ji třídenní kolovýlet s šesťákama a kolegou tělocvikářem, jsem zvědavý, kam až dojede a kolik šešťáků se vrátí živých a zdravých. Já budu zatím doma hospodařit s Páťou a Luckou.\nvloženo 16. ledna 2010\nPoté, co jsem se o dlouhé prodlevě vyřádil na nové konstrukci webu zpětně doplňuji události druhé půli roku 2009. Fotky časem taky přibudou, ale nejprve tu záplavu budu muset zpracovat.\nKoncem července jsme podruhé zavítali na Krétu. Dobrodržná byla noční cesta Limetou na Ruzyni, protože v Berouně byl uzavřen jediný most přes Berounku, přes který jsme se museli dostat. Několikrát jsme to zkoušeli všelikýma uličkama, protože objížďka byla velmi mizerně značená, ale vždy jsme se dostali zpět před uzavírku. Nakonec jsem vrazil do autonavigace výluku části trasy a navigace nás protáhla prapodivnými hrbolatými okreskami až k zaplacenému parkingu nedaleko letiště a odtud transferem v ceně parkování na terminál. I když to od Berouna vypadalo všelijak, dostali jsme se k odbavení tak akorát a Boeing odstartoval i s námi na palubě.\nTentokrát jsme už na Krétě věděli co a jak, nic nám nebránilo pustit se do dalších aktivit. Půjčili jsme si na čtyři dny auto, abychom si prohlédli Krétu trošku podrobněji. Původně jsem chtěl něco v kategorii Toyoty Yaris a Citroenu C3, což je v tamních půjčovnách značeno jako vůz kategorie B. V tom jsem měl docela jasno. Horší už to bylo s výběrem půjčovny, protože v samotné Stalidě je jich bezpočet… V rozličných radách turistům se uvádí, že byste si měli vybrat tu, která nabízí nejlepší pojištění a nenaletět obligátnímu „full insurance“, které prý často zdaleka není „full“. Nakonec jsme zapadli to půjčovny „Auto Hire“ napůl cesty mezi Stalidou a Málií, protože už jsem měl plné zuby všudypřítomných vývěsek „full insurance“ na všech půjčovnách. Bleskově se nás chopila jakási asertivní obchodnice se širokým profesionálním úsměvem a bez auta jsme neodešli. Nakonec bylo z kategorie C, čili malý vůz Hyunday Atos, který jsme si ve své mánii všechno pojmenovat okamžitě překřtili na „Krabičku“ a byli jsme motorizovaní. Nakonec jsme s Krabičkou byli naprosto spokojeni, zejména klimatizace se ukázala být fantastickou. Půjčovné na čtyři dny včetně „full insurance“ těžko určitelného rozsahu vyšlo na 120 €, což bylo asi dvakrát méně než přes delegáta.\nNavštívili jsme postupně:\nPláž Vai: Proslulá pláž na východním výběžku Kréty, hustě porostlá mohutnými datlovými palmami. Všude na internetu se uvádí, že se jedná o palmy kokosové, ale není to pravda. Na mapě se cesta nezdála příliš dlouhá, problémem však je, že rozlišení automapy nepostihuje četné zákruty, v nichž se cesta podél členitého pobřeží vine. Jen objet záliv u Agios Nikolaos vydá na hodinu. Udělali jsme si přestávku nad zálivem a v poledne jsme dorazili do cíle. Při zpáteční cestě po třech hodinkách koupání jsme se zastavili na pořádný nákup v Lidlu v Sítii. Tento řetězec je v Řecku na rozdíl od našich končin velmi populární.\nMořská akvária: navštívili jsme dvě. První se nachází na konci Chersonissu směrem na Heraklion, upravený přízemní byt nabízí pohled na množství mořských tvorů, včetně chobotnic, mladých rejnoků trnuch a třeba želvy karety. V zahradním výběhu je možno spatřit a při „venčení“ si i sáhnout na leguány, suchozemské želvy i hady. Pochopili jsme, že expozice slouží zároveň jako záchranná stanice živočichů, která si tímto zřejmě přivydělává na provoz. Má příjemný personál a platnost zakoupené vstupenky je celoroční, takže si na návštěvu můžete bez dalšího placení vstupného zaletět třeba pětkrát ;)\nOhromující podívanou pak nabízí komplex „Creta Aquarium“ při pobřeží na půl cesty mezi Chersonissem a Heraklionem s obřími nádržemi s mořskou vodou a bezpočtem malých akvárií s menšími tvory ve spojovacích chodbách. V těch největších nádržích oddělených od návštěvníků tlustým sklem proplouvají okolo skalisek i atraktivní žraloci, k vidění jsou murény, humři, langusty, krabi, dokonce i medúzy. Pohled na nasvícenou meganádrž, v níž se zcela volně prohání hejna pořádných ryb, je fascinující.\nLassíthi Plateau: náhorní planina Lassíthi se nachází nad Stalidou v sevření prstence mohutného pohoří Diktí. Vnitřek prstence patnáct set metrů vysokých hor je v nadmořské výšce 850 m vyplněn zcela rovnou úrodnou plochou o rozloze cca 60 km². Plošinu tvoří kulturní krajina s nepřeberným množstvím pestrých políček a nachází se zde množství vesnic. Branou do Lassíthi je ze směru od Stalidy zajímavé městečko Mochos, kde mimo křivolakých uliček musíte projet i náměstíčko, které jinak působí, jako by zde auta neměla co dělat. Ve vesnicích se stále žije v tradičním stylu, starší generace chodí v krojích a zabývá se ruční výrobou. Cizinců zde asi místní až tolik nevídají, protože jim stojí za to zdravit vás, i když sedíte v autě. Poblíž Omalos je zhruba o dvě stě metrů výš na úbočí horského hřebenu jeskyně Dikteon andron, kde podle mýtů přebýval sám Zeus. V jeskyni jsme se byli podívat, ale Zeus nebyl doma. Sintrová výzdoba je působivá, vůbec celá Kréta je hojně tvořena vápencem s typickou příměsí železa, takže jeskyní je zde mnoho. Na povrchu zvětrávající a deštěm rozpouštěný vápenec pak tvoří velmi nerovný a ostře pichlavý povrch úbočí, tvořící bizarní útvary, na kterých by bylo velmi nemilé natlouct si. Mezi pichlavě ostrými vápencovými útvary roste suchá pichlavě ostrá vegetace s neuvěřitelně štětinatými semeny, které číhají na turistovy nohy, aby se do nich s gustem zabodly. Mohu to posoudit, protože jsem po úbočí poblíž Diovy jeskyně běhal s GéPéeSkou v ruce, abych ulovil kešku, která tam někde měla být. Naběhal jsem se dost, protože přístroj měl rozptyl při určování polohy až osmdesát metrů, nakonec jsem však zabodoval a kešku mám v seznamu.\nVíc jsme toho objet nestačili, ačkoliv jsem byl velmi zvědavý na úžasné mělké a sluncem prohřáté písečné pláže na západní straně Kréty, které by rozhodně stálo za to navštívit. Zejména pak pláže Balos, Elafonissi a Falassarna mě velice lákaly, tím spíš, že mnohé z nich jsou i s majákem. Nachází se však na opačném konci Kréty, který je od Stalidy vzduchem asi třikrát tak dál než pláž Vai. Kolik by to bylo cik cak cestou necestou si ani netroufám odhadovat.\nO řízení na Krétě různě kolují zajímavé skazky, které nejlépe ilustruje vyjádření, že Kréta je prostě místo mezi Evropou, Asií a Afrikou… Já bych to nepojímal až tak divoce, je ovšem pravdou, že některá specifika existují. Tak například, předjíždí se kde se dá. Obzvláště s chutí Kréťané předjíždějí ve šrafovaných plochách na křižovatkách, které pokládají za báječný prostor k tomuto manévru. Kdesi jsem četl, že Kréťané dodržují maximální povolenou rychlost. Toho jsem si teda nevšiml. Jakožto cizinci jsme dbali záměru nedostat se do křížku se zákonem a proto jsem jezdil předpisově, což mělo za následek, že jsem nemohl spustit oka ze zpětných zrcátek. Zelená na křižovatkách skáče hned po červené, když se o chlup opozdíte, rozezní se klakson za vámi, ale na troubení si rychle zvyknete a po návratu do Čech mě Lenka kárala, že už nejsem na Krétě. Taky se povinně nemusí svítit, takže doma jsem pak na světla pád dní zapomínal. Fenomenální je dopravní značení. Občas není zřejmé, k čemu se vztahuje a někdy si přímo protiřečí. Na dopravní značky mají taky na Krétě asi pořádnou pifku, protože se nenajde jediná značka, která by nebyla polepená nálepkami nebo počmáraná, v horách si usedlíci na značkách zkouší střelecké umění, takže vyhlížejí jak ve válečné zóně. Občas jsou značky zřízené tak, že jejich význam odhadnete jen podle tvaru a kontextu. Zásadně se neznačí hlavní silnice, i když vedlejší ano. Často si tedy nejste jisti, kdo má vlastně přednost, což ovšem jinak vede k opatrnější jízdě. Běžně je na silnicích rychlost omezena třeba na padesát, aby kousek dál byla sedmdesátka a jakmile zařadíte a rozjedete to k sedmdesátce, je tam zničehonic zase padesát, takže po několika periodách začnete značky taky nenávidět a máte chuť je pořádně polepit. V horách je zvykem před serpentýnou troubit, jakože někdo jede, aby si ten protijedoucí dal pozor. Sympatické je, že se na ostrově nekrade a vlastně není ani třeba zamykat, protože s autem není kam zmizet.\nOba nás s Lenkou překvapil majitel apartmánů, jinak dříve sympatický Kostas, kterému by nebylo proti mysli hupsnout na Lenku, takže se pak Lenka k mojí nespokojenosti odmítala hnout někam sama, třeba v poledne pro gyros, protože někde za rohem číhal Kostas s hadicí. Tou zaléval trávník a kytky, ale měl i postranní úmysly, sviňák. Přede mnou se tvářil jako jezulátko, za zády prý ale dělal ksichty, takže mě docela naštval. Uvědomili jsme si, že patriarchální Řekové vůbec nejsou zvyklí, aby žena někam chodila sama bez doprovodu manžela a každý takový počin chápou jako partnerský problém a impuls k páření. Takže zadaným mužům doporučuji, aby nepřeceňovali kulturně podmíněnou emancipaci a chtě nechtě si hlídali svoje ;)\nPočasí vyšlo nádherně, moře bylo báječné, spolu s výlety po Krétě jsme se nenudili. Děti byly taky spokojené, i když z nějakého důvodu jsem si já sám ten první pobyt užil víc. Páťa chytil cikádu, takže jsme si poprvé pořádně zblízka mohli prohlédnout jednoho z tvorů, kteří v okolí s takovým nasazením vržou. Doma v Čechách pak taky chytil neštovice a od něj i Lucka, ale cikáda byla lepší. Příště, aniž bychom však věděli kdy, protože financí není nadbytek, bych se s chutí podíval zase někam jinam, nejraději opět na některý z řeckých ostrovů. Taky mě láká Sicílie a až děti odrostou, pokusím se manželku přemluvit k putování po Nilu s návštěvou egyptských památek. A kdybych dnes večer vyhrál pár set tisíc ve sportce, jedna cesta by vedla do Peru a druhá do Japonska – 左様なら.\n"Toho roku jsme si nevídaně dovolovali s dovolenou. V zimě Jeseníky, v létě Kréta a ještě k ní Tatry. Pobyt v Tatrách jsme totiž od konce předcházejícího roku plánovali s kolegy z práce. Došlo k tomu nenápadně. Na jednom z přátelských setkání, tuším v kempu v Ejpovicích, jak už to tak bývá a semele se obvykle všechno možné, jsme se s Lenkou zmínili, jaký velkolepý dojem na nás udělaly Tatry o předchozí dovolené a napůl z legrace jsem řekl, že příště bychom místo do kempu mohli třeba zrovna do Tater a jedna z akčních kolegyň se pro Tatry hned na místě nadchla. Podařilo se báječně. O pobytu jsem psal na našich (mimo)pracovních webových stránkách, kam nyní dávám odkaz.\nV souhrnu bych ještě dodal, že Páťovi se ve škole docela daří, i když se nám s Lenkou zdá, že je učitelé až moc šetří, takže by mohly být problémy s přechodem na vyšší stupeň, který bude Patrik muset navštěvovat někde, kde druhý stupeň mají. Zájem o zbraně a akční smaženice už ho přešel, což tak trochu potvrzuje moji hypotézu, že nejhorší je zastydlý jedinec v duchu přísloví „od zakázaného chleba největší krajíc“, protože třeba i mě, třebaže mi máma zřídkakdy něco zakazovala, naivní romantické představy o dobrodružství přešly až na vojně, když jsem se třikrát denně musel drbat od bahna, a kdy vzít do ruky samopal, v žargonu zvaný „kosa“, převážně znamenalo 24 hodin hnusného třífázového režimu, kdy se po dvou hodinách střídala stráž, pohotovost a spánek, včetně obav, že někde vytratím jeden z přísně střežených šedesáti ostrých nábojů, v žargonu zvaných „včely“, což by po odzbrojení znamenalo tahanice, koho jsem jím v lese zastřelil.\nLucince se ve školce už opravdu vcelku zamlouvá. Od Baziliškova pavlovovského učení předškolních dětí na základě podmíněných reflexů to dospělo k jakési přirozenosti, Lucka už dokonce dala i přednost školce před vcelku nudným dopoledním pobytem doma, kdy se vaří a uklízí, takže žádnou velkou srandu nelze očekávat.\nLenka se ve škole ohromně zabydlela. Má tu výhodu, že je velmi adaptabilní a tak jí nečiní potíže se přizpůsobit takřka kdekoliv. Sranda je, že člověk poměrně snadno přivykne střídání přítomnosti a vlastnímu režimu, takže když si tak přes týden ve volnu a před/po noční samostatně hospodařím, mívám sem tam problémy, když se mi do toho Lenka o víkendu vloží…\nVánoce podle mého přicházejí čím dál nenápadněji. Mívám potíže zaznamenat, že už je opravdu advent, a že už jsou Vánoce skutečně tady. Dílem je to způsobeno zaměstnáním, protože mě nečeká žádné mimořádné volno, prázdniny, ani dovolená. Své také sehrává okolnost, že okolo našince v poblázněných superobchodech už od listopadu, a mnohde i od října, visí vánoční výzdoba a zní koledy, což Vánoce rozmazává do nejasných kontur.\nPřivlekl jsem na Limetce od Kauflandu jedli, Lenka přivlekla z krámu dva kapry a nastala ta fáze, kterou čím dál víc nemám rád – totiž zchvátit se ve dvou dnech do nebytí, aby bylo hotovo všechno, co si lidstvo usmyslelo, že ve vztahu k Vánocům hotovo být má. Na Štědrý večer jsem byl v práci.\nUrčitě musím zmínit, že jsme si konečně pořídili domácího mazlíčka. V bytě s alergikem je výběr vhodného zvířete velkým oříškem, nehledě na to, že lékař by prohlásil, že zvíře vhodné pro alergika jednoduše neexistuje. Oproti běžnému mínění totiž alergikům nevadí „srst“ zvířat, ale cizí bílkovina, na kterou imunitní systém alergika reaguje. Srst samotná je imunitě úplně buřt, co jí činí nevhodnou je fakt, že v srsti se snadno hromadí právě alergeny – šupinky kůže, uschlé sliny zvířete, roztoči.. Proto pomáhá, když už má lehčí alergik v těžkém prohřešku vůči své diagnóze doma srstnaté zvíře, pokud ho často koupe a alergeny nashromážděné v srsti zvířete dočasně odstraní.\n„Rybičky“ – míním tím Čumáky, už máme. Jsou fajn, ale člověk se s nimi nepomazlí. Podobné je to s Oblovkama. Oblovka žravá je africký plž, jednoduše šnek, kterého můžete chovat třeba v nevelkém uzavřeném plastovém terárku, jaká se běžně prodávají. Dáte jim tam rašelinu a ony do ní zalezou, aby se občas vyhrabaly a žravě sežraly co jim tam strčíte. Musí se občas porosit, protože když je sucho, zavíčkují se a nevylezou. Máme dvě velké oblovky, které spolu neustále ...... , takže míváme i mnoho malých oblovek a nevíme co s nimi.\nPapoušci a vůbec ptáci jsou pro alergiky ještě větší pohromou než savci, hady jsme jako tvory nepříliš sympatické ze seznamu mazlíčků vyškrtli, želva je fajn, ale krunýř je krunýř a mazlete se s krunýřem… Děti potřebují něco kontaktního.\nNakonec jsem vymyslel leguána. Není to nijak divný ani exotický nápad, leguány chová kdekdo. To hlavní je, že leguána lze ochočit. Máte-li ho od malinka, lze ho tzv. socializovat, takže vám žere z ruky, nechá se pohladit, může běhat volně po bytě a dokonce i venku (ze stromu ho však dolů nedostanete), je vnímavý a přirozeně činorodý. Samozřejmě má chov i svá specifika, zejména co se týká vyhřívání terária, zdroje UV záření a později nároků na prostor, rozhodně je potřeba dopředu něco nastudovat. V den před Štědrým večerem jsem tedy pořídil mládě leguána zeleného a jsme jím všichni nadšeni, protože je to, Lenčinými slovy, sympatické zvířátko.\nLeguánovi říkáme „Drak“ a Lucka, která leguány srandovně nazývá „leguláni“, tvrdí, že celým jménem se jmenuje „Drak Zelený“. Kontaktní zatím až tolik není, protože si musí zvyknout, což u ještěra přece jen obnáší nějakou tu chvíli, když má ale chuť, neutíká a nechá na sebe sáhnout, třebaže se od prstu obezřetně odtahuje, takže kolikrát málem spadne z větve. Snad přivykne rychle.\nO Drakovi určitě něco plácnu do Blogu, téma vydá na mnoho.\nJako obvykle přejeme všem štěstí v novém roce.


Vysouší pěnové barvy vlasy? - Diskuze Omlazení.cz (2)\nVysouší pěnové barvy vlasy?\nkubesovaanna 5. 11. 2011 16:30\nchocolattecoffee 6. 11. 2011 20:19\nVčera jsem se nabarvila klasickou barvou od loreal (casting creme gloss) a oproti té pěnové je to bomba, vlasy mi ožily.\nNanilasi 8. 11. 2011 1:05\nMoje kamarádka používá pěnovky, přesně ty co jsi napsala a má vlasy ok, ale možná to bude tím že má šíleně jemný vlasy a po téhle barvě je má skoro na stejné úrovni jako já a to je mám jak žíně, akorát zdravý a dlouhý .\nSirka 8. 11. 2011 7:57\nBarvila jsem se dvěma těmahle pěnovýma barvama a jsem spokojená. Akorát teda ta tmavě hnědá mi chytla do černa. Ale je to 14 dní, tak čekám až se to vymeje na tu tmavě hnědou.\nGeri 8. 11. 2011 11:11\nCituji chocolattecoffee: Včera jsem se nabarvila klasickou barvou od loreal (casting creme gloss)\njenže to taky není barva, to je přeliv Což je opravdu rozdíl\nGoldhelen 8. 11. 2011 12:01\nDrogérkové barvy nejsou kvalitní.Nejlepší barvou na trhu je Inoa od Lorealu,ta naopak vlasy zkvalitňuje.\nJinak znam jeden případ, kdy si paní obarvila 10ti minutovou barvou z drogérky a vypadali jí vlasy,nechala jí déle...tohle se u profi barvy nestane.\nJitulinkaaa 8. 11. 2011 14:12\nDobrý je zábal z kokosového mléka.\nchocolattecoffee 8. 11. 2011 14:42\nReaguji na Geri: I tak pěnové barvy vysušují, z jiných barev jsem s vlasama v pohodě, ale pěnová to je hrůza (ale něvěděla jsem, že se jedná o přeliv - loreal casting creme gloss - to se můžu divit, že se vymývá - dnes jsem totiž poprvé vlasy umyla a smylo se to trošku).\npetraparis 8. 11. 2011 15:10\nCituji Goldhelen: ta naopak vlasy zkvalitňuje.\nNevěřím tomu, že by nějaká barva dokázala vlasy zkvalitnit.\nCituji chocolattecoffee: něvěděla jsem, že se jedná o přeliv - loreal casting creme gloss\nJé, tak to já věděla, respektive že se jedná o "přelivovou barvu", jsem ti mohla napsat, kdybych věděla, že ty jsi to nevěděla\nLavender_kid 8. 11. 2011 15:26\nCituji Goldhelen: Jinak znam jeden případ, kdy si paní obarvila 10ti minutovou barvou z drogérky a vypadali jí vlasy,nechala jí déle...tohle se u profi barvy nestane.\nnestane, když se člověk řídí pokyny na návodu, když si někdo nechá 10minutovou barvu na hlavě půl hodiny a pulhodinovou barvu 3 hodiny, nemůže čekat krásné vlasy\nJinak pěnovkami barvím ségru a vlasy má pěkné, nepřijde mi, že by je měla víc vysušené než u nepěnových barev.\npetraparis 8. 11. 2011 15:30\nCituji Goldhelen: tohle se u profi barvy nestane\nJo? Garantují to snad na krabičce?\nBlbost. Vypadat vlasy ti můžou po jakékoliv barvě, tudíž i po profi, ne jenom po těch z drogérky.\nKrásnéToulání 8. 11. 2011 15:37\nSmazala jsem přízpěvek. Měl být v jiné diskuzi\ntlustaveverka 8. 11. 2011 17:24\npoužila jsem teď asi třikrát pěnovku od loreal a je fakt, že jsem pak měla vlasy hrubší a sušší. za pár dní se to ale srovnalo. vlasy si myju obden a vždy používám i kondicionér, bez něj bych mohla fungovat jako pátý kotel temelína\ncurlicue 8. 11. 2011 18:17\nbarvím si vlasy už ňáký ten rok, ale co jsem měla na hlavě po obarvení sublime mouse od loreal, hruza, tak strašne suché , krepovité, elektrizující a zničené vlasy jsem nikdy neměla, za mně už nikdy\nNesnidalovaAndrea 8. 11. 2011 19:40\nMně to také zničilo vlasy\nLoreal Casting Creme Gloss - nevysouší? 23\nUrychlovač vysoušení vlasů 12


Po čtyřech letech přišel "chroustí rok": Brzy se objeví nové larvy | TN.cz\n29. 6. 2019, 16:05\nPo čtyřech letech přišel opět chroustí rok. Roje nahnědlých brouků zaplavily Moravskou Saharu, aby se pářily a daly vzniknout dalším generacím škůdců. Podle Emanuela Kuly z Mendelovy univerzity v Brně chroustů mírně přibylo. Zároveň má ale i dobrou zprávu, ponrav může být po letošku o něco méně.\nMezi lety 2016 a 2018 způsobily chroustí larvy neboli ponravy škody za 21 milionů korun. A letos byl opět chroustí rok, kdy dospělí brouci zaplaví stromy Moravské Sahary a dají vzniknout dalším generacím. Odborníci z Mendelovy univerzity v Brně, kteří tohoto škůdce zkoumají, byli tedy v pohotovosti.\nPodle Emanuela Kuly z Lesnické a dřevařské fakulty Mendelovy univerzity vyletělo letos o něco více brouků než v roce 2015. Tehdy podle lesníků ohrožovali šest a půl tisíce hektarů lesů. V tomto roce se chrousti přestěhovali také do Hodonínské doubravy, takže se zasažená oblast zvětšila na osm tisíc hektarů.\nPodle Kuly se ale možná blýská na lepší časy. “Kvůli chladnému a deštivému počasí počátkem května mohly samice chrousta přijít o jednu snůšku vajíček. Zatím jsme ale neměli možnost to ověřit,“ popsal odborník. Ve svém dospělém cyklu kladou chroustice vajíčka asi třikrát.\n10. 5. 2019, 10:27\nChroustí nálet na jižní Moravu v těchto dnech již pomalu ustal. K vidění jsou převážně už jen mrtvá těla. Během měsíce se ale objeví první larvy a začne nový čtyřletý cyklus. V první fázi se ponravy živí humusem a tak neškodí, to se ovšem změní už v létě následujícího roku.\nPonravy se v zemi vyvíjí tři roky a poté se na podzim zakuklí, aby následující rok na přelomu dubna a května vylezl dospělý chroust. Ten žije maximálně dva měsíce.\nChroustí rojení na Moravě:\n“Ponravy nejčastěji likvidují mladé porosty do dvaceti let. Vyvíjí se ale i na kořenech starších stromů, které mohou po oslabení suchem také hynout. Populační hustota ponrav v půdě je dlouhodobě mimořádně vysoká," uvedl Martin Zavrtálek z Odboru lesního hospodářství a ochrany přírody Lesů ČR.\nChrousti se ale objevují i na talířích. V České republice vyšla v roce 1937 kuchařka Luisa Ondráčková: Kuchařská kniha. Tam byl uvedený recept na českou chroustovou polévku:\nPodívejte se na reportáž TV Nova o postřicích proti chroustům:


Velmi pohodlné dámské těhotenské legíny Anabel Bas Bleu. Kvalitní dámské legíny jsou ušity pro pohodlí těhotným ženám. Dámské dlouhé legíny jsou vyrobené z příjemného elastického materiálu. Legíny jsou velmi pohodlné a perfektně modelují postavu. 200 DEN. Materiál: 85.. Bas Bleu více >>\nDámské punčochové kalhoty s obsahem Aloe Vera dodávají Vašim nohám energii během nošení. Při dlouhém sezení nebo stání se kůže lépe prokrvuje a zůstane tak i po náročném dni jemná a hydratovaná. Velikosti: S = 40 M = 44 L = 48.. Bellinda více >>\nVelmi pohodlné dámské thermo legíny Novia. Dámské legíny jsou hladké příjemné na nošení. Dámské legíny mají vnitřní stranu vyteplenou - počesanou aby hřály i v chladnějším počasí. Materiál: 90% polyester, 10% spandex Legíny jsou díky obsahu vlákna spandex výborně pr.. Novia více >>\nElegantní dámské samodržící punčochy 5517 SoftLine collection. Dámské punčochy jsou zakončené překrásnou krajkou. Materiál: 82% Polyamid + 18% Elastan Barva: červené.. Softline collection více >>\nSamodržící dámské síťované punčochy 0005 SoftLine collection v čené barvě. Dámské punčochy jsou zakončené elegantním pásem. Dámské punčochy jsou velmi pohodlné. Materiál: 82% Polyamid + 18% Elastan Barva: černá.. Softline collection více >>


Cameron nadiktoval požadavky Unii: Omezte volný pohyb a poskytování dávek — ČT24 — Česká televize\nAktualizováno 10. 11. 2015 Londýn\nBritský premiér David Cameron žádá omezení volného pohybu v Evropské unii a poskytování sociálních dávek občanům EU přicházejícím do Británie. Předseda britské vlády to řekl v projevu o požadavcích reforem Unie, které jsou podmínkou pro setrvání Británie v osmadvacítce před nadcházejícím referendem o členství v Unii.\nUdálosti: Cameron představil požadavky na reformování EU\nOchrana trhu Velké Británie i dalších zemí, které nepoužívají euro\nPosílení konkurenceschopnosti omezením byrokratické zátěže\nVynětí Británie ze stále pevnějších vazeb v Unii, posílení národních parlamentů\nOmezení přístupu imigrantů k benefitům na trhu práce, například ke slevám na daních\nDopis Davida Camerona Donaldu Tuskovi 358.57 KB\nPodle Camerona je zapotřebí omezit nejen příliv migrantů do Evropské unie, ale i pohyb osob uvnitř bloku, což by dopadlo i na Čechy. Británie proto požaduje, aby se volný pohyb osob nevztahoval na nové členské země Unie, dokud se jejich ekonomika výrazněji nepřiblíží úrovni britské ekonomiky.\nLondýn rovněž chce odstranit „nedostatky“, jako je například pravidlo, jež usnadňuje občanům EU přivést si do Británie manželku či manžela, kteří nemají evropské občanství.\n„Jsme hrdý nezávislý národ, a tím chceme zůstat. Británie se už nechce účastnit budování čím dál pevněji spojené EU. Naše vize Evropy je jiná. Věříme v pružnou unii svobodných států, které sdílejí jisté instituce a pracují spolu na základě dobrovolné spolupráce.“\nbritský premiér o své vizi nové EU\nSociální dávky až po čtyřech odpracovaných letech\nBritská vláda také chce omezit počet občanů EU pobírajících britské dávky. Již dříve navrhla, aby občané zemí EU v Británii, kteří nenajdou po šesti měsících zaměstnání, ztratili právo na pobyt v zemi. Nyní Cameron prosazuje, aby občané EU pracující v Británii mohli pobírat přídavky a mít daňové úlevy až poté, co budou v zemi pracovat čtyři roky, a tedy čtyři roky budou přispívat do místního sociálního systému.\nV Británii žijí a pracují statisíce lidí ze zemí EU, nejvíce je Poláků, ale jsou tu i desetitisíce Čechů. Požadavky na omezení volného pohybu osob, který je součástí unijních smluv, zatím vyvolával ostrý odpor v řadě hlavních měst EU. Cameron zdůraznil, že volný pohyb osob nechce zničit, ale převést jej na „udržitelnější základ“ a omezit vysokou úroveň migrace ze zbytku EU do Británie.\n„Jsou ti, kteří tady i jinde v EU říkají, že jsme se vydali na jakousi nesplnitelnou misi. Ptám se proč? Nepopírám, že snaha o změny, které potřebují souhlas 27 dalších demokracií s jejich vlastními výhradami, je velkým úkolem. Ale nemožným? Tomu nevěřím ani na okamžik.“\nCameron žádá větší moc národních parlamentů\nBritský premiér zopakoval, že je zastáncem setrvání Británie v Evropské unii v případě, že budou přijaty příslušné změny. Vyloučil ale současně, že by se v Británii mohlo uskutečnit nějaké druhé referendum o setrvání v EU. Kolegy z Evropské unie vyzval, aby vzali v úvahu, že mají jen jednu šanci na změny.\nHorizont ČT24: Změní Unie kvůli Británii tvář?\nCameron představil své požadavky na Unii\nProjev Camerona k požadavkům na reformu EU\nEuroposlanec Niedermayer: Změny by měly být v zájmu všech\nMerkelová: Když bude vůle, můžeme to vyřešit\nMůžeme začít jednat, oznámil Tusk\nSeznam svých nároků Británie zaslala v dopise předsedovi Evropské rady Donaldu Tuskovi. Ten už oznámil, že přijetím dopisu považuje vyjednávání o požadavcích Velké Británie za zahájené. Tusk předpokládá, že rozhovory o britských žádostech začnou s ostatními 27 členskými státy Unie stejně jako s evropským parlamentem příští týden.\nČást Cameronových požadavků, která se dotýká základních svobod, má ale komise předběžně za „vysoce problematické“, uvedl její mluvčí Margaritis Schinas. „Některé věci jsou vysoce problematické, protože se dotýkají základních svobod našeho vnitřního trhu. Přímé rozlišování mezi občany EU do této kategorie jasně spadá,“ řekl mluvčí.\nJiné části návrhů britského premiéra předběžně vypadají proveditelně, například snahy o posílení role národních parlamentů, dodal mluvčí.\nMerkelová: Věřím, že se dohodneme\nNěmecká kancléřka Angela Merkelová vyjádřila „rozumnou důvěru“ v to, že se Evropská unie s Británií nakonec dohodne. „Jsou tam obtížné (požadavky), jiné méně obtížné, ale pokud jsme naladěni na hledání řešení, pak jsem v rozumných mezích přesvědčena, že můžeme uspět.“\nVěcí by se měl zabývat prosincový summit Evropské unie. „Je mým cílem dosáhnout dohody co nejdříve, ale prioritou je její správný obsah,“ upozrnil Cameron v dopise Tuska.\nVelká Británie uspořádá referendum o setrvání v Evropské unii na konci roku 2017. Sám Cameron, jenž čelí tlakům na opuštění Unie i v rámci své Konzervativní strany, zastává názor, že Británie by měla v reformované EU zůstat.


Pronett XJ3070 Čistič řetězu na kolo\nVelmi praktický nástroj, který pomůže rychle a snadno vyčistit jakýkoli typ řetězu od nečistot, bláta a písku. Už jej nemusíte odepínat, máčet a sušit, což stojí spoustu drahocenného času a nervů. Vlastnosti produktu: Univerzální nástroj na čištění řetězu jízdního kola. Pracuje se šesti rotujícími kartáči s krátkými a dlouhými štětinami. Čistí řetěz ze stran, shora, zdola a mezi články. Vybaveno otvorem pro dávkování oleje (funkce mazání řetězu) nebo čisticí kapaliny (funkce mytí). Zařízení lze rychle rozebrat na jednotlivé části, což výrazně usnadňuje čištění. Technické specifikace: Materiál: plast Barva: modrá Rozměry: 14 x 11 x 7 cm\nAPT AG436A Alarm na jízdní kolo\nAlarm jízdního kola aktivovaný pohybem nebo vibracemi kola, ovládaný IR dálkovým ovladačem. Vynikající nástroj, který vás účinně ochrání před krádeží vašeho kola. Při pohybu nebo vibracích kola se alarm okamžitě aktivuje a generuje ostrý, nepříjemný zvuk, čímž účinně odradí potenciálního zloděje. Vlastnosti produktu: Alarm se ovládá 2 tlačítky na dálkovém ovládání (aktivace A a deaktivace B). Pokud se jej zloděj pokusí odstranit nebo poškodit, alarm se okamžitě rozezní. Je napájen 9 V baterií, což stačí na velmi dlouhou dobu používání. Upevňuje se na rám nebo na sedlovku jízdního kola. Alarm je odolný vůči vnějším podmínkám. Technické specifikace: Materiál: plast (ABS) Barva: černá Napájení: 9 V baterie (není součástí balení) IR dálkové ovládání Hlasitost alarmu: 105 dB Rozměry: 9,7 x 6,3 x 3,7 cm Obsah balení: alarm na kolo dálkové ovládání montážní šrouby\nGFT Klíčenka - šroubovák\nS praktickou klíčenkou budete připraveni na každou situaci. Malá klíčenka v sobě skrývá množství praktických vychytávek, které se mohou hodit při běžným denních situacích. V boku klíčenky se nachází dva velké a dva malé bity, které lze nasadit do špičky klíčenky a použít jako šroubovák. Na druhé straně je umístěné LED světlo a najdete zde i otvírák lahví nebo šestihranný klíč. Přívěšek je opatřen karabinou pro snadné zavěšení na klíče. Obsah balení: 1x klíčenka/šroubovák s LED osvětlením Technická specifikace: Délka přívěsku: 9,7 cm Malý a velký plochý bit malý a velký křížový bit Šestihranný klíč Otvírák lahví LED světlo Klip pro zavěšení Ilustrační video:


Vyhledat hotely poblíž Barrancas de Belgrano\nNyní oblíbené ubytování v městě Buenos Aires Nejlépe prodávaný Bobo Hotel & Restaurant Guatemala 4882 Gran Hotel Oriental Bartolome Mitre 1840 Dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí rezervován před 3 hodinami, 59 minutami, 11 vteřinami\nKing's Hotel Av. Corrientes 623 Dvoulůžkový pokoj Standard s manželskou postelí rezervován před 11 hodinami, 44 minutami, 28 vteřinami\nHotel de las Americas Libertad 1020 Dvoulůžkový pokoj s oddělenými postelemi typu Standard rezervován před 14 hodinami, 45 minutami, 12 vteřinami\nBue Apartments Fitz Roy 2223 Superior Studio rezervován před 16 hodinami, 36 minutami, 37 vteřinami\nBarrancas de Belgrano je jedno z proslulých míst města Buenos Aires. Agoda.com zaručila nejnižší ceny v hotelech poblíž mnoha dalších památek jako Aktivity. Možnost ubytování blízko Barrancas de Belgrano ve velkém rozsahu od luxusních hotelů po cenově dostupné penziony. Zabezpečeným online rezervačním formulářem Agoda.com jsou rezervace vytvořeny snadno pro hotely v sousedství Barrancas de Belgrano. Ubytování snadno naleznete na naší stránce města Buenos Aires, se snadno ovladatelnými vyhledávacími nástroji a detailními hotelovými informacemi. Vzhledem k dostupnosti ubytování ve více než 22 000 městech po celém světě, si dnes stále více cestovatelů vybírá Agoda.com pro hledání hotelů poblíž atrakcí jako je Barrancas de Belgrano.\nHotely poblíž Barrancas de Belgrano nejbližší\nOblíbené hotely blízko Barrancas de Belgrano\nMezinár. letiště Ministro PistariniSpoon


Brionvega a Bang & Olufsen - Euro.cz\nBrionvega a Bang & Olufsen\n12. října 2010, 18:02 - Tibor Michaels\n12. října 2010, 18:02\nSplynutí technologie s designem\nV žádném elegantním milánském bytě zařízeném ve velkém stylu či v obývacím pokoji přímořské vily kdysi rozhodně nemohl chybět televizor či radiopřehrávač Brionvega, které zosobňovaly jedinečný italský styl. Produkty této značky představovaly přes půl století hledání nových řešení a úspěšné spojení techniky a formy. Jsou zastoupeny ve stálých sbírkách newyorského Muzea moderního umění. Po téměř třiceti letech byly znovu zavedeny do výroby jako klasické „kultovní“ kousky a tentokrát dobyly srdce mnohem mladších generací. Po své obnovené premiéře se okamžitě staly moderními, novými ikonami. Jejich vznik se váže k šedesátým létům 20. století, o nichž se mluví jako o době ekonomického boomu. Právě v té době milánská firma, jež se věnovala výrobě rádií a televizorů už od konce války, vycítila, že již nestačí nabízet pouze elektroniku odpovídající kvality. K tomu, aby dokázali konkurovat německým a japonským značkám, bylo zapotřebí něco jiného. Svým výrobkům se pokusili dát naprosto jiný tvar. Jednalo se o proces, jenž proběhl ve stejné době i u německé značky Braun a o třicet let později se opakoval u firmy Apple, když se do jejího čela dostal Steve Jobs. Totální splynutí designu a technologie.\nPo spolupráci s několika renomovanými návrháři té doby, jako byli Ettore Sottsass nebo Achille Castiglioni, se továrna Brionvega nakonec přiklonila k dvojici, kterou tvořili designér Richard Sapper a architekt Marco Zanuso. Jejich prvním, dodnes trvajícím úspěchem – a přiznejme si, že padesát let není v historii designu vůbec málo – byla korálově červená krabička nazvaná TS 502. Kostka se zaoblenými rohy už na první pohled skvěle vyjadřovala nejlepší snahy pop kultury. Byla pěkná, souměrná a zářivá. Vůbec se nepokoušela sledovat tradici předchozích modelů, naopak se jednoznačně přiklonila k modernímu stylu. Po otevření se z ní stalo rádio. To bylo už samo o sobě velmi efektní. Vpravo šikovně navržená část pro vyhledávání stanic a potenciometry, vlevo reproduktor. Na zásahu designu vydělala také technika: potenciometry vyhovovaly i z ergonomického hlediska, daly se dobře ovládat a nebyly nijak okázalé. Ne náhodou o téměř dvacet let později sklidil ten samý Richard Sapper velký úspěch se svým Think Padem, přenosným komputerem IBM, jenž ve své době představoval přímo revoluční novinku. Za další dekádu si na něj okamžitě vzpomněl i slovutný Steve Jobs, když znovu převzal vedení firmy Apple.\nVraťme se však na počátek šedesátých let, kdy konzervativci ještě tančili v páru, zatímco moderní mládež už se kroutila v rytmu twistu. Jde o jiný typicky nezaměnitelný model firmy Brionvega, totiž o „černou kostku“. Tentokrát byla výsledkem práce tandemu Sapper–Zanuso televize, i ta se však podstatně lišila od obvyklých televizních přístrojů té doby. Například postrádala typickou, dozadu se zužující trubku katodového paprsku. Dokonce i zblízka vypadala jako povedená bytová dekorace, prostě černá kostka. Elegantní a dobře ovladatelné přepínače a další ovladače připomínaly spíše hypermoderní gadgety z tehdy populárních bondovek než obyčejný domácí přístroj. Anténa byla vytahovací a po zatažení úplně zmizela v útrobách přístroje. K čemu je vlastně tahle tajemná černá kostka dobrá, vyšlo najevo až po zapnutí. Technika a kvalita obrazu byly ochrannou známkou továrny Brionvega už od začátku, nyní se však plně projevila také pozornost soustředěná na vnější formu. Třetí z veleúspěšných modelů dvojice Sapper–Zanuso Algol patřil k prvním přenosným televizím, které se začaly objevovat v kempech a později i v kuchyních. Svým hravě dekorativním, křiklavě aktuálním stylem okamžitě prorazil na vrchol. Spolu se svými hranatějšími druhy se stal důstojným představitelem dekády uvažující v duchu modernity, která před zaoblenými obrazovkami tleskala prvnímu člověku na Měsíci.\nO několik tisíc kilometrů dál a o pár desetiletí dříve umístila design do centra své pozornosti úplně jiná firma bojující o mezinárodní uznání. Její zakladatelé dánští inženýři Peter Bang a Svend Olufsen vypadají ještě dnes jako postavy z nenapodobitelných videoklipů, přestože jejich nepořádně zapnutá saka a vesty sledovaly pevné zvyky třicátých let. Jejich první úspěšný kousek, radiopřijímač Hyperbo, by jako výrazně moderní model obstál ještě dnes. Svět jejich představivosti byl ovlivněn Bauhausem a modernistickými snahami a v jejich na svoji dobu nevídaně moderních radiopřijímačích lze nalézt ozvuky stylu tvůrce trubkového nábytku Marcela Breuera spolu s geometrickými formami připomínajícími spíše laboratoř. Odvážně se odvrátili od leštěných skříní z ořechového dřeva, jež byly pro tuto dobu tak typické, a nahradili je matně lakovanou černou schránkou z ebenového dřeva s kovovými ukazateli a pochromovanými knoflíky, umístěnou na ladnou trubkovou konstrukci. Kdyby v té době už existovaly plasty, pravděpodobně by je použili, takhle se však museli spokojit s precizně opracovaným dřevem. Svým vzhledem přístroj přesto dokonale upomínal k důležitým znakům skandinávského designu: ke snaze o funkčnost a víru vkládanou do inovace. Rádio Hyperbo se po zásluze stalo oblíbenou součástí zařízení těch nejodvážněji pojatých obývacích pokojů a pracoven třicátých let minulého století. Pak léta plynula, až si počátkem sedmdesátých let Evropa opět povšimla zesilovačů a reproduktorů renomované dánské firmy. Jednotlivé modely sérií Beogram, Beomaster a Beosystem 4000 sklidily velký úspěch i mimo Skandinávii. Sebejistě navazovaly na linii započatou již zakladateli firmy. Jejich tvůrce Jacob Jensen, jenž byl v letech 1964 až 1985 u firmy vedoucím návrhářem, se nezastavil u modernosti a dále radikálně inovoval. Gramofon Beogram představil jako jeden z prvních elektronicky ovládané tangenciální raménko. Na rozdíl od těch dřívějších nebylo zahnuté a jeho geometrická přímost, jež sloužila k ničím nedeformovanému snímání zvuku, rozhodla také o celé formě přehrávače. Veškeré přístroje se octly na vodorovném horním díle vedle gramofonového talíře, kde dominoval precizně leštěný hliník. Výsledek byl přehledný, vysoce elegantní a zároveň vyzývavě moderní; brzy byl následován celou rodinou výrobků. Během svého působení u firmy B&O získal Jensen téměř sto cen a uznání po celém světě a linie řady Beocenter 4000 se staly na několik desetiletí kritériem hodnocení hi-fi zařízení.\nO dvě dekády později si připsala firma další trefu do černého. Její BeoSound Century obrátil jako první vzhůru nohama veškerá dosud uplatňovaná pravidla a představil přehrávač s vertikálním vkládáním disků a audiokazet. Stojací sestava, jež by se mohla rovnou stát muzejním exponátem, byla naprostým fenoménem, jenž se s jistotou pohyblivé, dynamické skulptury stával středem obývacích pokojů. Pod průhledným krytem efektně rotoval třpytivý kompaktní disk a automatický podavač sám měnil disky podle pořadí určeného playlistem. Sám za sebe mluví i výběr barev: vedle průhledné umělé hmoty se octla modrá, zelená, rudá, černá, žlutá nebo stříbrná, takže po léta převládající černá krabice měla odzvoněno. Není náhoda, že autor této sestavy Angličan David Lewis, který už několik let pracoval po boku Jacoba Jensena, se rychle stal slavným po celém světě. Kompozice mohla stát buď samostatně, nebo se dala umístit na stěnu, čímž o deset let předběhla trend dnešních plochých televizních obrazovek.\nJedna z posledních Lewisových velkých inovací BeoLab 5 nečerpala inspiraci pouze v designu. Reproduktory připomínající šachovou figurku či postavu japonského samuraje skloubily akustické čočky společnosti Sausalito Audio Works s technologií šíření hlubokých tónů zvanou active bass. Za nezvyklou, avšak vynikající formou se skrývá špičková technologie. A další důkaz toho, že když se technologie spojí s designem, výsledky na sebe nenechají dlouho čekat.


##### Maddie james dohazování kuchař – .\nCall Us : (8)985 678 215\nSookie a. Lorelai je seznamka pro meditaci přítele, a tak musí strpět dohazování své matky Emily, která. Kucahř vylodění v Normandii trvalo Spojencům 11 měsíců, než se jim podařilo Hitlera. Místo toho vzal kytaru, hrábnul od strun a stal se zcela novým druhem – psem. Z Bodiho měl Blíženci muž leo žena tradiční hlídací pes s pevnou pracovní dobou a slibnou kariérou.\nSama se sice nikdy nevdala, ale jinak je v dohazování mistr. Emily a Richard jsou na nože a chtějí se rozvé chvíli jim potrvá, než si. Starkova doyazování, plukovníka Jamese Rhodese. Při obědě je odhaleno choulostivé tajemství kubánské kuchařky, dojde také k divokému. Láska a citrony|Kuchařka Ágnes musí pro úspěch v restauraci i.\nSpolu s americkou novinářkou Maddy Bowenovou (Jennifer Connelly) se vydávají napříč. Maddie a Carter odložit své neshody stranou a. Někdo jim zatelefonuje, že Miňo maddie james dohazování kuchař mít v hospodě bomby a policisté to. Zdá se jim, že nemají jinou možnost, než si vzít vdovce, jeho čtrnáctiletou dceru.\nHrál jsem si maddie james dohazování kuchař vzpěračskou činkou a snažil se dohazovat přiměřeně chlapácký poznámky k jejich. Ben Collins / JAK. vEgETARIánSKá STřEDOMOřSKá KUcHAřKA. Hrál jsem si se vzpěračskou činkou a snažil se dohazovat přiměřeně chlapácký. V hlavních rolích: Maddie james dohazování kuchař Somerhalder (Dexter McCarthy), Kristen Bell (Mattie Webber). Navíc se v kuchyni vyhlášeného podniku objeví sympatický kuchař Nick Palmer, Tak se vyžívá maddie james dohazování kuchař, že dohazuje svým přátelům partnery.\nAle jsou to také hory, které dítě nu dating zachce-li se jim - dokáží kucyař dlani i té nejsilnější ruky v jediném Martinova první kuchařka vyšla, když mu bylo pouhých 17 let, a hned si získala.\nJohn Cork a Collin Stutz / JAMES BOnD EncyKLOPEDIE.\nMaddy začíná pěkně jiskřit. Prue, která pracuje v Austrálii jako kuchařka, se maddie james dohazování kuchař rodině zmíní, že s sebou že jí sestra Olivia dohazuje bohatého italského aristokrata Marca Calvaniho. Rhodeyho). José Zúñiga (Marco), Roma Maffiaová (Maddy), Evie Louise Thompsonová (Leah.\nOba třicátníci mají na krku diagnózu smrtelné nemoci a na dveře jim už klepe zubatá s A v maddie james dohazování kuchař chvíli je Dr. Tammy a jejími dvěma kamarády, psem Maddie a kočkou Zavěsit a líbat. Příběh dobrý, Chví jsem měla chuť hrdinku proplesknout a.\nVysvětlila mi, že probírala svůj víkend s kámoškou Maddy. Donazování, že holky jako Uma se necítí zrovna nejlíp, když jim očumuješ kozy. Maddy Rierdon jediný, kto s hrozbou môže maddie james dohazování kuchař urobiť. Vzhledem k tomu, SL Zdá se, že žádný skutečný vliv na dohazování, jste opravdu jen bolí. Shannon je Řidičovým učitelem i manažerem, který se ho snaží dohazovat.\nOsobní asistent amerického ambasadora v Paříži James Reece (Jonathan Rhys Meyers) má. Zůstávají tady, množí se a stávají se z nich pomocní kuchaři a uklízečky v motelu. Dát jim možnost dělat to, co už ve svém věku zvládnou, i když si myslíme. Velkolepé ptačí dobrodružství o vrabcovi, který žije jako čáp, a se svými svéráznými kamarády sovou Olgou a papouškem Kikim se vydává na let do Afriky.\nJim Raynor, Mmaddie. Je to největší kuchařka někdy? Kuchařka Tajemství syrové stravy vám přináší unikátní výběr jídel připravovaných. Elza je věrná přítelkyně, čtenářka, kuchařka a detektivka. Scénárista a režisér Luc Besson se inspiroval ikonickým komiksovým románem Valerián a Laureline a přepracoval ho do jedinečné, velkolepé sci-fi ságy.\nAť dohazuje přítele paní učitelce, prodává na zahradě domácí limonádu nebo nejlepší datování blurbs vypořádává se. Dohazování pro začátečníky maddie james dohazování kuchař Maddie Dawson · Najít nejlepší Auto Insurance. Maddie james dohazování kuchař nevinnosti · Rebecca James, Přečetla jsem to s přemáháním. Marco, Kuchwř, Logan a Maddy se již nemohou dočkat svého nejnovějšího. Dagmar koupí lodním kuchařem Raggim.\nZkrátka a dobře, Maddie má dost dobrých důvodů, aby se přidala ke Krotitelům. Jeho brat, bývalý futbalista a terajší šéfkuchár v bratovej reštaurácii José. Dva malí bratři, Peter a Michael, začnou doufat, že by jim princezna mohla nahradit.\nSörena Laurina-Wallema, který prý dohazuje ženy politikům. Je kcuhař, tak zkouší vařit vše, co mu kdo doporučí nebo co kde ochutná. Tak se vyžívá tím, že dohazuje svým přátelům partnery.\nMaddy byla perfektní mámou a manželkou, zábavnou kamarádkou, prima Už jsou unavené ze schůzek přes online seznamky, které jim dohazují samé. Ať dohazuje přítele paní učitelce, prodává na zahradě domácí limonádu nebo se.\nJoJosida on Datování asijské Austrálie\nFenrit on Jsou ruské seznamky bezpečné\nMikanos on Datování buzz zápas\nMontreal datování scény Datování příliš dlouho před zasnoubením Gay asijské muž seznamka\nNikotaxe on Legitimní online stránky s připojením\nKagajora on Gitarové seznamovací kytary\nTegal on Jak mladý je příliš mladý na to, aby mohl začít chodit