Tiskové zprávy - Dial Telecom, a.s.\nDial Telecom, a.s., přední český poskytovatel datových a hlasových služeb, v této době odvrátil masivní DDoS útok o síle přes 65 Gbps, který v ČR postihl jednoho z klientů. AntiDDoS ochrana aplikovaná společností Dial Telecom je natolik silná, že byl útok nakonec odvrácen bez jakéhokoli narušení…\nDial Telecom, a.s., přední český poskytovatel datových a hlasových služeb, v poslední době široce investoval do rozvoje republikových i metropolitních optických sítí a do připojování administrativních budov a obchodních center. Investice téměř sto milionů korun se dotkla také navyšování stávajících…\nSpuštění 2. vlny registrací očkování pro učitele a seniory 70+, ve spojení s vytížeností linky 1221, umístěné v síti Dial Telecom, proběhlo hladce dle očekávání.\nZrušení propojovacích poplatků za linku 1221\nSpolečnost Dial Telecom, a.s. zrušila propojovací poplatky a tím se snaží přispět k řešení stávající nelehké situace spojené s šířením viru COVID 19.\nDial Telecom, a.s., přední český poskytovatel datových a hlasových služeb, zveřejnil výsledky hospodaření za rok 2013. Výnosy z prodeje služeb a zboží činily téměř 818 milionů korun, zisk před zdaněním dosahoval výše 24,3 milionů korun. Uplynulý rok byl pro celou skupinu nejúspěšnějším v oblasti…\nV Praze se setkají špičky středoevropských ICT firem\nKonferenční prostory pražského hotelu Radisson Blu Alcron budou ve dnech 17. a 18. června dějištěm setkání nejvýznamnějších středoevropských telekomunikačních společností. Již dvanáctý ročník prestižní konference Capacity CEE 2014 poslouží jako platforma pro diskusi o nových technologických i…\nDial Telecom zprovoznil nový úsek páteřní datové „DCM free“ trasy\nDial Telecom, a.s., přední český poskytovatel datových a hlasových služeb, v těchto dnech dokončil novou trasu vlastní moderní datové dálnice. Optický spoj DWDM na trase Praha – Hospozín – Český Těšín umožní přenos dat s kapacitou až 80 x 100Gbps. Trasa využívá linkové karty s koherentní detekcí, a…


Prof. MUDr. Jan Janda, CSc. – sedmdesátiletý, stále mladý | proLékaře.cz\nVyšlo v časopise: Čes-slov Pediat 2011; 66 (1): 4-5.\nPatří do generace laskavých učitelů, starších vlídných kolegů, kteří s entusiasmem předávají svým žákům lékařské zkušenosti a medicínské vidění světa. A přitom vypadá, že jemu zůstávají roky stát, to jen my kolem něj stárneme, ale on zůstává chlapecky mladý.\nProf. MUDr. Jan Janda, CSc., výrazná osobnost moderní české dětské nefrologie, zakladatel dětské dialýzy, iniciátor a hybatel programu transplantace ledvin u dětí, organizátor moderní diagnostiky a léčby dětských močových infekcí… Ale také mnohaletý přednosta motolské 1. dětské kliniky, oblíbený učitel studentů lékařství, po několik období předseda výboru České pediatrické společnosti, emeritní prezident UNEPSA – Unie národních evropských pediatrických společností a pořadatel kongresu UNEPSA v Praze v roce 2003.\nŽivot Jana Jandy je historií českých zemí posledních 70 let. Narodil se 28. února 1941 v Táboře, pokřtěn byl farářem z Klokot 5. března 1941 na Jana Václava Jandu. Ve svých čtyřech letech se stal očitým svědkem náletu letců-hloubkařů na vlak, kterým ho maminka odvážela na jaře 1945 do bezpečí do Hluboké nad Vltavou. Brzy poté zažil nucený odsun několika blízkých příbuzných do Německa. Když mu bylo 12 let, byl jeho otec poslán z významného úřednického místa v Českých Budějovicích „do výroby“ a skládal do krabičky tužky v továrně Hardtmuth. Na střední škole hrál basketbal v družstvu Českých Budějovic, mezi jeho soupeři nastupoval za pražský oddíl i dorostenec Václav Klaus. Dokonale se naučil německy při sledování rakouské televize a rozhlasu, které přinášely informace ze svobodného světa. Na vysokou školu ho dvakrát nevzali, musel jít odčinit „kádrové nedostatky“ mezi dělnickou třídu do výrobny infuzních roztoků a nakonec na stavbu mládeže Kaučuk do Kralup nad Vltavou.\nVystudoval Fakultu dětského lékařství UK v Praze. Zájem o nefrologii v něm možná probudila i jeho vlastní ataka makroskopické hematurie, kterou prodělal na počátku studií. V roce 1966 skládal poslední státnici – z pediatrie – a při ní si trochu neporozuměl s momentálně špatně naloženým prof. Švejcarem, kterého to později při řadě společných večeří určitě mrzelo.\nPo promoci nastoupil v Českém Krumlově u prim. Havlíka. V roce 1968 absolvoval stáž v Kolíně nad Rýnem, která se stala základem jeho pozdějších úzkých vazeb k německé a rakouské pediatrii. Po návratu našel dětské oddělení v Českém Krumlově osiřelé, prim. Havlík emigroval do Švýcarska. Jan Janda dva roky po promoci vedl řadu měsíců sám dětské oddělení, spolupracovníkem mu byl Radvan Urbánek, pozdější přednosta univerzitní dětské kliniky ve Vídni.\nV roce 1972 nastoupil Jan Janda na pražskou 1. dětskou kliniku a v roce 1988 se stal jejím přednostou. Sám si podle vlastních slov nejvíce cení toho, že po odborné stránce stimuloval pěknou řádku mladých kolegů, určil jejich směr a přispěl k jejich odbornému profilu i tím, že díky osobním kontaktům v Německu jim zařizoval kratší i dlouhodobé studijní pobyty. Někteří z nich jsou úspěšní i v zahraničí – Janusz Feber v kanadské Ottavě, Eva Šimková v irském Belfastu, nyní v Dubaji. Vybudoval profesionální tým dětských nefrologů, který je špičkový v diagnostice, terapii i klinickém výzkumu.\nOd sloučení dětských klinik v Motole se označuje za „seniora“ Pediatrické kliniky, byť tam stále velmi aktivně působí. V roce 2009 byl po delší pauze opět zvolen předsedou výboru České pediatrické společnosti. Vedle toho přednáší na Jihočeské univerzitě v Českých Budějovicích – a také velmi aktivně přispívá k česko-německému porozumění na Krumlovsku při setkáních s původními obyvateli obce Světlík-Kirchschlag, kde má již od 60. let chalupu. Díky své osobní a rodinné zkušenosti dokáže vnímat česko-německé usmíření z obou úhlů pohledu a jeho postřehy jsou v tomto směru nepřekonatelné.\nJan Janda je obdivovatelem výtvarného umění, znalcem historie, milovníkem Toskánska. Má renesančního ducha a také díky tomu tak významnou měrou přispěl a stále aktivně přispívá k rozvoji české pediatrie.\nMnohá další léta s potěšením ze života Ti přeje\ns pracovním týmem lékařů a sester\nPediatrické kliniky v Motole\nDovětek od pediatrické obce:\nJe jen málo dětských lékařů v České a Slovenské republice, kterým jméno prof. MUDr. Jan Janda, CSc., toho moc neřekne. Když si na druhé straně chceme představit děti a jejich rodiče, kterým pomohl, pak si vybavme zaplněné Václavské náměstí. Nebyl to vždy jen bezprostřední kontakt, u mnohých stačilo si přečíst jeho odborné publikace, trefné postřehy a u jiných poslouchat jeho rady v televizních či rozhlasových pořadech. Vždy to byl specifický tón hlasu či uspořádání textu, podle kterého byl lehce k poznání. Neříkejme „byl“. Pro některé Honza, pro jiné pan doktor nebo pan profesor, je stále mezi námi a věříme, že ještě dlouho bude. Myslím, že je třeba, aby takoví jandové v naší pediatrii stále rostli.\nPřipíjíme na budoucí léta!\nvýbor České pediatrické společnosti\na pediatrická obec


Inglenook - WINE4YOU CZ\nPopis vinařství Inglenook\nFrancis Ford Coppola koupil historickou usedlost Inglenook Estate v roce 1975, spolu s více jak 1400 akry pozemků, včetně velkolepého sídla Gustava Niebauma zbudovaného ve viktoriánském stylu. Francis Coppola své vinařství přejmenoval po francouzském vzoru na Niebaum-Coppola Winery a v roce 1978 vyrobil první víno Rubicon - vyvážené víno ve stylu Bordeaux (Cabernet Sauvignon, Merlot a Cabernet Franc). V roce 1995 rodina Coppolových dokoupila zbývající části původního majetku včetně Chateau Inglenook a dalších zhruba 90 akrů vinic. Coppolovi zrekonstruovali zámek i přilehlé prostory a vytvořili tak jedno z nejnavštěvovanějších míst v Napa Valley. V roce 2006 Francis Coppola celou usedlost přejmenoval podle jejího nejvyhlášenějšího vína na Rubicon Estate.\n“Naším cílem bylo vždy vyrábět jedno z nejlepších vín Ameriky,” říká Francis Coppola. “Když vidíte ty vinice, historii a tradici Inglenooku, mohli byste snad chtít něco menšího?“\nDlouhodobou prací se nám podařilo v dubnu 2002 dosáhnout pro všechny naše vinice organické certifikace.\nV prosinci 2002 oznámil Francis Coppola koupi pozemků J. J. Cohna v Rutherfordu, Kalifornii. Pozemky J. J. Cohna mají velmi podobné složení půdy jako Rubicon Estate a přilehlé okolí. Území J. J. Cohna je převážně osázeno odrůdou Cabernet Sauvignon a malým množstvím Merlotu. Hrozny odsud byly dříve prodávány vinicím Joseph Phelps a Opus One. Koupí této půdy Rubicon Estate získal zhruba 60 akrů pro pěstování vlastních hroznů. Celková plocha vinic tím čítá úžasných 235 akrů.\nHistorie vinařství Inglenook\nVznik a znovuotevření panství Inglenook je zcela fascinujícím příběhem. Moderní marketingoví odborníci klidně hovoří o „smyslu pro lokaci“, aniž by vlastně rozuměli tomu, co se za tím skrývá. Jak bychom mohli lépe ilustrovat Inglenook, než vyzvednutím tří osobností, které zde psali 130letou historii svou vášní a nasazením všech prostředků. Bylo zde k vidění mnoho zdánlivě bezdůvodného jednání, které ale mělo jediný cíl - ochránit velkolepost zdejšího panství.\nJak napsal Stephen Kaplan: „Inglenook je nejpozoruhodnější oblastí pro pěstování vína v Napa Valley a jednou z oblastí, která je nejvíce spjata se svou historií na světě vůbec.“ Stephan Kaplan dále pokračuje: „ tato výjimečná země, toto impozantní místo nemůže žádný člověk vlastnit. Toto panství má svá vlastní pravidla, která jsou zdejším správcům diktována.“\nDo historie tohoto panství zasáhly výraznější obraty a zvraty, než může přinést i ten nejlepší bestseller. Tyto osudové změny se tu navíc odehrály několikrát. V roce 1890 se Gustav Niebaum zavázal svým výrokem: „Na mých vinicích si nepřeji vydělávat peníze pěstováním velkého množství levného vína. Chystám se přijít s vínem z Kalifornie. To bude vyžadovat hledání skutečných znalců a zvýší kvalitu vína na úroveň nejlepších vín z Francie, Německa či Španělska. Nicméně já jsem připraven zaplatit jakoukoli cenu, abych kýženého výsledku dosáhl.“\nKalifornský expert na víno James Laube jednou napsal: „Inglenook znamená pro Napa totéž, co Margaux pro Bordeaux – tedy jeden z královských klenotů.“\nV roce 2011 se Francis Ford Coppola rozhodl přivést do Inglenooku nového ředitele panství. Mezi kandidáty se nejlépe prosadil Philippe Bascaules – muž, který strávil posledních 21 let vyráběním nejlepších vín na světě v Chateau Margaux.\nPříběh Inglenooku však pokračuje dál. Znovu a znovu se objevují ještě neobjevené skutečnosti nebo náhle započne nějaké nové dobrodružství.\nZrod Napa Valley\nV roce 1728 vyzval ruský car, Petr I, Vituse Beringa, aby prozkoumal pobřeží Sibiře. Bering měl zjistit, zda existuje námořní cesta, která by spojila Ruskou říši a Severní Ameriku. Po té, co se Bering vrátil na Kamčatku, zpozoroval během zimních měsíců známky země kdesi v dáli na východě.\nBering a Alexej Chirikov se vydali na velkou severskou expedici v roce 1741. Tato expedice byla jednou z nejdelších expedicí svého druhu, a jejím výsledkem bylo objevení Aljašky, jejich přilehlých ostrovů a zmapování cesty Severním mořem pro ruské mořeplavce.\nMezitím se španělští kolonizátoři ubírali z Mexika dále na sever. Obávali se ruského vpádu do Alta California. Františkánští misionáři byli v roce 1769 vysláni do San Diega a Monterey, aby zde proměnili místní obyvatelstvo na katolíky a věrné stoupence španělské koruny. Misionáři pak pokračovali dále na sever a založili misii, zvanou Sonoma. Zde vypěstovali první víno (v roce 1825) pro mešní účely.\nCílem výpravy misionářů bylo po deseti letech předat místním Indiánům znalosti a vzdělání. Pak jim vrátit jejich zem zpět, podobně jak tomu učinili v Baja California po sto letech. K navrácení majetku však v Alta California nikdy nedošlo.\nGeorge Calvert Yount byl voják a lovec kožešin ze Severní Karolíny. Tento muž v roce 1831 procházel zdejší oblastí a poznamenal si jak její krásu, tak možnost k zúrodnění. Po sekularizaci zdejší misie, se Yount vrátil do Sonomy a spřátelil se s generálem Vallejem. Jako odměnu za své služby získal Yount v roce 1836 Rancho Caymus a tím se zde stal vůbec prvním, natrvalo usídleným osadníkem. Pozemek Rancho Caymus čítal 1200 akrů, včetně dnešního Yountville (kterému bylo jméno přiděleno až po smrti George Younta v roce 1867) a dále Oakville a Rutherfordu. V roce 1838 zde George C. Yount vysázel první vinohrad v Napa Valley vůbec. Řízky získal z vinic Sonomské misie.\nPo připojení Kalifornie ke Spojeným státům, na základě smlouvy Treaty of Gualalupe Hidalgo z roku 1848, měli býti všichni rachos nebo vlastníci půdy zplnomocněni. Ranco Caymus se tak stal oficiálním majetkem George C. Younta v roce 1863.\nO rok později nabídl George C. Yount svou půdu své vnučce a sestře. Tak se začala formovat dnešní podoba Napa Valley. Elizabeth (vnučka) si vzala Thomase Lewise Rutherforda a získala 1040 akrů v severní části Racho Caymus.\nYountova sestra, Elizabeth Ann si vzala Williama Campbella Watsona a založila vinařství v Rutherfordském „cosy corner“, tedy Inglenooku.\nGustav Nybom se narodil v městě Helsingfors (dnešní Helsinky) v roce 1842. V té době bylo Finsko součástí Ruské říše a v jeho čele stál car Mikuláš I. Ambiciózní a bystrý Nybom se nechal v 17. letech zapsat do námořního institutu. Dychtil nejen po získání praktických zkušeností, ale také technických znalostní, tolik potřebných ke služebnímu postupu.\nV roce 1864 byl Gustav Nybom, po úspěšném složení závěrečných zkoušek, jako kapitán součástí výpravy do Beringova moře a ruské části Ameriky. Byla to plavba, která se ukázala být v jeho životě osudová.\nOproti svým vrstevníkům si tento mladý mořeplavec uvědomoval potenciál zalesněné tundry na Americkém kontinentu. Jako ruský konzul ve Spojených státech strávil Gustav Nybom tři roky prozkoumáváním pevniny a Aleutských a Pribilofských ostrovů. Jeho oficiálním úkolem bylo zakreslování map, ale též podpora výměnného obchodu s místními lovci kožešin. V roce 1867 prodalo Rusko Aljašku Spojeným státům za 7.4 miliónů dolarů. O rok později vyplul Gustav Nybom do San Franciska s nákladem kožešin v ceně více jak 600.000 dolarů.\nGustav Nybom zbohatl na své znalosti a síti kontaktů na Aljašce. Na základě toho založil společnost pod názvem Alaska Commercial Company (ACC). V roce 1870 bylo ACC uděleno americkou vládou zvláštní povolení pro obchodování s veškerými kožešinami a přírodním bohatstvím na území Aljašky a to včetně správy Pribilofských ostrovů. Během svých prvních dvou dekád zaplatila společnost ACC vládě Spojených států nájem v hodnotě 9.7 miliónů dolarů – tedy více než kolik za ní Spojené státy původně zaplatily.\nZároveň s tím založil Gustav Nybom další společnosti jako součást ACC holdingu:\nAlaska Packers – první komerční konzervárnu lososů Northern Commercial Company – která vytvořila 100 obchodních uzlů po celé severní části území Northern Navigation Company & the Alaska Coast Company – zabývající se nákladní dopravou pro území Aljašky Gustav Nybom se stal multimilionářem během pouhých 10 let po tom, co opustil rodné Finsko.\nV roce 1873 si, teď už pod novým jménem - Gustave Niebaum, vzal za ženu Susan Shinglebergerovou. Kromě svého bohatství nabyl i vzdělání. Gustave Niebaum mluvil plynně pěti jazyky a velice se zajímal o víno. Legenda říká, že Niebaum zamýšlel koupit panství v Bordeaux, ale jeho žena nesdílela lásku svého manžela k zámořským výpravám, a tak manželé obrátili svou pozornost na oblast bližší jejich domovu – na Napa Valley.\nVzhledem k tomu, jak jsme mohli poznat Niebaumův charakter, neměl být jistě tento počin jen pouhým koníčkem, ale šlo o splnění jeho snu – stvořit jedna z nejlepších vín na světě.\nDalší průzkum zavedl Gustava Niebauma do Rutherfordu – doslova nejdivočejší části celého území, ale také středobodu mezi chladnější pobřežní částí na jihu a teplejší částí na severu. Rutherford má světově ojedinělé klima. Ranní mlhy, teplé slunce zářící ve dne a chladné noci poskytují ideální podmínky k vinohradnictví.\nV roce 1880 koupil Gustave Niebaum Inglenook a během příštích osmi let dokoupil sousední parcely, a tím se stal držitelem 1100 akrů zdejší půdy.\nV roce 1890 vyjádřil Gustave Niebaum svému protějšku, při interview v San Francisku, jasně své ambice: „Chci vyrábět nejlepší vína, která by se vyrovnala a předčila své proslulé souputníky z Evropy. Proto je zcela nezbytné zajistit k tomu ty nejlepší odrůdy, vyváženou půdu, správné obdělávání, naprostou čistotu při přepravě a zpracování a neustálou péči až do ukončení správně načasovaného zrání.“\nNiebaumova touha po vzdělání byla vskutku neutuchající. Jeho sbírka šesti set svazků v angličtině, italštině, francouzštině, španělštině, němčině a dokonce i latině, byla ve své době považována za jednu z největších soukromých sbírek týkajících se vína na světě. Niebaum pochopil, že je třeba nahradit hrozny Black Malvoise ušlechtilejšími odrůdami jako Sauvignon, Cabernet nebo dokonce Pinot Noir. Gustave Niebaum vysadil přes dvacet druhů vína, aby zjistil, které druhy se nejlépe hodí ke kterým místům jeho pozemků.\nKromě toho patřil Gustave Niebaum, po francouzském vzoru, k pionýrům husté setby. Tím získal sice nižší ale o to kvalitnější výnosnost. Četba Pasteura ho zase vedla k tomu, že dokázal předejít hrozbě Phylloxery před svými konkurenty tím, že narouboval francouzské odrůdy na americké podnože.\nPráce Pasteura měly na Gustava Niebauma až fanatizující efekt. Trval na tom, že všechny nástroje, které se na vinici používají, musí být poniklované. Takové nástroje mohly být sterilizovány horkou párou a zároveň bylo zajištěno, že chuť kovu nepřijde do kontaktu s ovocem. Mosazné kohoutky a pumpy byly vyleštěné do naprosté čistoty a kvasné nádoby byly umístěny do výšky nad hlavou, aby byl dobře patrný jakýkoli potencionální únik. Nejzajímavějším byl ale pravděpodobně jeho postup při příjmu hroznů do výrobny. Prvotní třídění určilo, ze kterých hroznů bude víno a které hrozny poslouží pro výrobu brandy. Po tomto procesu následovalo čištění těch nejlepších hroznů vzduchem, aby mohly postoupit do dalšího kola. Obyčejný proud vzduchu tak zbavil ovoce prachu a suchých listů. Tím bylo zajištěno, že do kvasného procesu budou zařazeny pouze čisté hrozny.\nOproti většině soupeřů své doby, Gustave Niebaum trval na tom, že vína z Inglenooku musí mít svou specificky vypadající láhev. Přijal myšlenku na program Pure Wine Stamp – tedy stvořit ochrannou známku vína. K používání známky se snažil přesvědčit i další. Chtěl tak vytvořit známku nejlepších vín z Kalifornie. Vědom si důležitosti dobré pověsti vína a možností padělání, představil Gustave Niebaum svou lahev s neprodyšným pletivem, přispívající k nemožnosti plnění jeho lahví padělanou náhradou.\nDříve než Gustave Niebaum 5. srpna roku 1908 zemřel, splnil se mu jeho sen. Stvořil jeden z nejlepších pozemků pro pěstování vína v Americe, neodlučitelně spojený s vývojem údolí Napa. Gustava Niebauma bylo ale těžké nahradit. Jeho vášeň, energie a kapitál mu dovolili řídit své panství bez kompromisů. Inglenook pro něho znamenal hobby financované z jeho ostatních obchodních aktivit – byla to posedlost, která však nikdy nevygenerovala žádný zisk. Bez svého kapitána už Inglenook nemohl existovat dál a tak byl téhož roku uzavřen.\nV roce 1911 se vdova po Gustavu Niebaumovi, Susan, rozhodla vinařství znovu otevřít. Hledajíc pomoc ve vedení mezi přáteli, zvolila si za správce San Franciskou společnost B. Arnold & Co. Toho roku bylo vyrobeno 50.000 galonů vína. Záměrem bylo každý rok uskladnit 25.000 galonů a ty pak, po šesti letech, prodat. Pověst Inglenooku posílila především v roce 1915, kdy vinařství vyhrálo 17 medailí na výstavě Panama Pacific Intenational Exposition, čímž předčilo jakékoli jiné kalifornské vinařství.\nToho roku, 1915, zemřela na záškrt též neteř Susan Niebaumové. Vzhledem k tomu že Susan Niebaumová sama byla bezdětná, ujala se dětí po své příbuzné, zatímco jejich otec, John Daniel Sr., zůstal bydlet a pracovat v San Francisku. Rozumělo se, že děti John Daniel Jr. a Suzanne po smrti Niebaumovy vdovy zdědí Inglenoocké panství.\nJohn Daniel Jr. a jeho sestra strávili dětství v Inglenooku. Během prohibice byla kvóta omezující výrobu vína stanovena na 50 galonů na rodinu na rok. Nicméně vinařství se zachovalo tím, že dodávalo víno do sousedního Beaulieu Vineyards, coby mešní víno.\nV roce 1933 odpromoval John Daniel Jr. ve Stanfordu a přestěhoval se nazpět na panství i se svou mladou ženou „Betty“. Tak se začal učit a věnovat rodinnému odkazu vinařství. Rok 1933 byl také rokem zrušení prohibice. John Daniel Jr. se poznal s generálním manažerem, Carlem Bundschuem, který též pomáhal s propagací a prodejem vín. Tento člověk pak na něho působil jako učitel a rádce.\nSusan Niebaum zesnula v březnu roku 1936 a zanechala panství Johnovi a Suzanne Danielovým. John Daniel Jr. převzal roli generálního ředitele a Carl Bunschu zaujal pozici vedoucího prodeje a marketingu.\nZavedením hesla: „Hrdost, nikoli zisk“, se stalo nad slunce jasnější, že John Daniel Jr. bude v řízení podniku postupovat stejně nekompromisně jako jeho prastrýc. Nejenže pokračoval v produkci vína ve vlastních lahvích, ale odmítl též vyrábět vína nižších kvalit, protože se obával, že by tím byla zničena celková reputace Inglenoockého vinařství. John Daniel Jr. také silně věřil v důležitost uvedení místa původu. Tím se stal prvním výrobcem, který uváděl na svých produktech „Napa Valley“ a krom toho většinu vín určoval k archivaci.\nDnes je zjevné, že něco z toho co dělal, bylo jistě správné. Jeho, nyní legendární, Inglenook Cabernet 1941 byl zařazen americkým specialistou Jamesem Laubem mezi takové legendy jako Mouton-Rothschild 1945, Lafite Rothschild 1982, Margaux 1900, Latour 1961 a Haut Brion 1989. James Laube dále pokračuje: „Tento Sauvignon je nejoceňovanějším a nejdéle přežívajícím vínem typu Cabernet Sauvignon v dnešním světě.“\nObdobí mezi léty 1933 a 1964 je uznáváno za zlatý věk Inglenoku. Bohužel ale na pozadí celého tohoto období se odehrávalo něco jiného. Věnování se produkci tak vytříbených vín a specifický způsob vedení firmy si počalo vybírat svou daň. Toto dokládají i slova dcery Johna Daniela Jr., Robin Lail: „Můj otec nevydělal v Inglenooku ani cent. První rok, kdy vinařství nevydělalo žádné peníze, byl rok 1963. O rok později můj otec vinařství prodal.“\nV roce 1964 sousedi a přátelé s úděsem zjistili, že John Daniel Jr. část svého milovaného panství prodal. Ze svého pohledu neměl na výběr. Bylo mu 57 let, jeho sklepmistr odcházel do důchodu a způsob jeho výchovy ve Viktoriánském stylu v kombinaci s vírou jeho ženy učinili, že převzetí podniku jeho dcerami bylo nemyslitelné. Johna Daniela Jr. k prodeji vedla především snaha vyhnout se rozdrobení pozemků, zkažení dobrého jména a nárůstu nezaměstnanosti na jeho panství. Věřil, že pod jeho vedením bude toto v budoucnu nevyhnutelné. John Daniel Jr. se tedy rozhodl rychle, ale ironií osudu došlo právě k tomu, čemu se snažil zamezit.\nV roce 1964 došlo k prodeji zámečku a vinohradů v přední části panství spolku zvaném United Vintners za 1.2 miliónu dolarů. Daniel byl muž cti a tak se domníval, že slovo dané touto společností, zajišťující integritu majetku, bude dodrženo a jméno Inglenook zůstane legendou. Nicméně jeho odkaz stihla v následujících 85 letech doslova zkáza. Produkce na panství pokračovala, avšak společnost použila zavedenou značku Inglenook k označování i svých dalších vín pocházejících z centrálního údolí. V roce 1969 pak navíc svůj majetek prodala dále společnosti Heublein. Heublein byla společnost zabývající se výrobou destilátů a řídila Inglenook ze svého ústředí v Connecticutu. Rafael Rodriguez, který pracoval v Inglenooku od roku 1952, si posteskl: „Toto panství se nemělo společnost Heublein nikdy dostat do rukou.“ Rodriguez pracoval jako ředitel vinice a z jeho zápisků se můžeme dozvědět, jak mu společnost nařídila vytrhat odrůdy Carbona a Zinfandel a nahradit je více výnosnými Chenin Blanc nebo jak musel používat nebezpečné pesticidy, které místní vinice do té doby nezažily.\nJohn Daniel Jr. si ponechal zadní část panství. To se skládalo hlavně z původního zámečku Gustava Niebauma čnícího dramaticky do tváře pohoří Mayacama (hory St. John). Po smrti Johna Daniela Jr., v roce 1971, se jeho žena Betty, zapřisáhlá členka církve Mormonů, rozhodla prodat i tento zbylý majetek v aukci.\nHistorie vinařství Inglenook v datech\n30. srpna – Gustav Ferdinand Nybom se narodil v Helsinkách, ve Finsku.\nNybom odmaturoval na Námořním Institutu v Helsinkách (bylo mu 19 let).\nPo obdržení profesní listiny z Námořního Institutu velel Nybom (bylo mu 22 let) lodi směřující na Aljašku, což byla tehdy část Ruské říše.\nNedlouho po tom, co Spojené státy zakoupily Aljašku, se Nybom plaví do přístavu San Francisco s lodí plnou zvířecích kožešin. Posléze zakládá společnost Alaska Commercial Company (ve věku 26 let), která po příštích 50 let staví důležité dopravní uzly v Yukonu a na Aleutských ostrovech.\nNybomova společnost také vlastní zámořské parníky, plachetnice a říční lodě. Právě ty byly jedinými dopravními prostředky do a ze San Franciska v době Zlaté horečky. Kromě toho vlastnil Nybom i podnik na zpracování kožešin a rybí konzervárnu.\nZeť George C. Younta (zakladatele Youtville), William C. Watson (zaměstnán jako manažer Bank of Napa), kupuje 78 akrů farmy G. Koniho, která je situována západně od Rutherfordu. Pojmenovává jí Inglenook, což je skotský výraz pro „příjemný koutek“ nebo „prostor u krbu“ a vysazuje zde první rostliny révy.\nNybom si mění jméno na Gustave Niebaum a bere si za ženu Susan Shinglebergerovou, která pochází z Kalifornie.\nHospodářská krize zasáhla Spojené státy. Kalifornští vinaři se zabývají myšlenkou zanechat svého řemesla.\nWatson prodává Inglenook soudci S. Clintonu Hastingsovi, zakladateli právnické školy -University of California Law School.\nNiebaum, jehož jmění v tu dobu činilo pohádkových 10 miliónů dolarů, kupuje 440 akrů farmy od paní Rohlwingové a 78 akrů farmy Inglenook od soudce Hastingse. Celková cena za oba tyto obchody je 48.000 dolarů.\nOblast Inglenooku, chráněná horou Mount St. John (700 m), přesně zapadá do Niebaumových kriterií pro pěstování vín světových značek.\nJazykově vybavený Niebaum chce původně vystavět podnik na výrobu vína v Evropě. Jeho žena, která nesdílí jeho lásku k cestování po moři, trvá na tom, že zůstanou v oblasti San Francisca. Z toho důvodu se přestěhují do Rutherfordu.\nHamden W. McIntyre, agent společnosti Alaska Commercial Company, je dosazen do funkce generálního manažera Inglenooku.\nNiebaum najímá architekta ze San Francisca, pana Williama Moosera. Ten ve spolupráci s panem McIntyrem navrhne zdejší venkovské sídlo. (McIntyre navrhl objekt vinařského závodu a sám se později stal význačným návrhářem stejných závodů v celém Napa Valley.\nZačíná stavba výrobny vína.\nNiebaum cestuje do Evropy, aby zakoupil podnože v Bordeaux.\nEkonomika se zotavila a cena za galon vína se vyšplhá až na 35 centů. Inglenoocká oblast čítá 64 akrů již zaběhlých vinic a další 90 akrů čerstvě osázených vinohradů.\nKlon 29, také známý jako „Niebaum clone“ odrůdy Cabernet Sauvignon, byl poprvé zasazen. V roce 1982 byla také v Napa Valley prvně pěstována odrůda Merlot.\nPrvní Inglenoocký ročník (80 000 galonů, 403 777 lahví) byl provizorně uskladněn ve sklepě v okrajové části panství. Tato výrobna vína byla také první, kterou Francis Coppola použil v přípravě svého vůbec prvního ročníku. Niebaum vyniká mezi ostatními vinaři tím, že sklizeň svých hroznů třídí a čistí je od zbytků půdy před tím, než je nechá vymačkat.\nNiebaum dále kupuje 712 akrů půdy sousedních pozemků, aby si zajistil majoritní držení půdy.\nMcIntyre a Niebaum se rozhodnou vykopat zkušební sklep do skály, který má být situován za obytným sídlem. Chtějí si otestovat svou teorii o teplotách uvnitř sklepů a jejich konstrukci. Jejich cílem bylo nalézt sklep, kde by se teplota pohybovala mezi optimálními 55-60°F (13-16°C).\nZačíná stavba vinařského závodu Inglenook Chateau.\nNiebaum spolupracuje se státní asociací vinařství a vinohradnictví, aby eliminoval dopad epidemie Phylloxery.\nInglenook zvětšil svou produkci z 80 000 galonů na 125 000 (630 905 lahví).\nNa sjezdu předních dovozců alkoholu - Wine and Spirit Society v New Yorku je představena kompletní řada vín pocházejících z Inglenooku. Po ochutnávce zazní tento verdikt: „Jsou to nejlepší vína pocházející z Kalifornie, která zde kdy byla prezentována.“\nJe dokončena stavba monumentálního domu Inglenook Chateau. Tato jedinečná budova, postavená do srázu kopce, je první výrobnou vína v Napa Valley využívající gravitaci. Hrozny se přivezou do 2. patra. V prvním patře probíhá fermentace v obrovských sekvojových kádích. A konečně v přízemí je víno plněno do sudů. Toto rozložení je považováno za jedno z nejlepších na západní hemisféře.\nKalifornská vína vyhrávají celkem 27 medailí na Paris Centennial Exposion. Inglenook také vyhrává „První cenu za přínos“ na výstavě v Austrálii a to v přímé konkurenci francouzských a německých vín.\nNiebaum si vždy uvědomoval význam slova kvalita. Jako první v Napa Valley začal stáčet víno do sterilních lahví. Tak si chtěl udržet dobrou pověst svých vín. Kromě toho byly jeho lahve opatřeny drátěným pletivem a teplotě odolnou olověnou pečetí.\nPo pouhých deseti letech dosáhl Niebaum produkce vín „rovné či vyšší v porovnání s proslulými evropskými ročníky“. Jeho smysl pro detail a úzkostlivá starost o hygienu zaujala pozornost jak vinařů, tak žurnalistů. Kronika města San Francisca věnovala jeho objevitelským metodám plné dvě stránky.\nInglenook si najímá pana F. A. Habera jako svého prodejního agenta. Ten odstartuje agresivní vstup na trh s vínem.\nInglenook se servíruje v Bílém domě prezidentovi Groveru Clevelandovi.\nVína jsou exportována též do Mexika.\nProdejní agent pan Haber si naříká, že nemůže už dále připravovat objednávky, neboť kapitán Niebaum odmítl naplnit lahve vínem, které ještě zcela nedozrálo.\nJe posláno 10 barelů vína ruské posádce na válečné lodi kotvící v Nagasaki v Japonsku.\nNiebaumův honosný dům je dokončen.\nInglenoocká vína jsou podávána na zámořských parnících brázdící vody jižního Pacifiku. Dále jsou také podávána v jídelních vozech Jihopacifické železniční společnosti.\nObrovské zemětřesení zničilo velkou část San Francisca - včetně ústředí Alaska Commercial Company sídlící na Sansome Street. Jedna z mála budov, které toto zemětřesení vydržely, byla Sentinel Building, nyní sídlo Coppolovi Zoetrope.\nNarodil se John Daniel, Jr. (syn Johna Daniela, manžela neteře Gustava Niebauma).\nGustav Niebaum umírá ve věku 66 let. Stalo se tak na následky srdeční choroby dne 5. srpna 1908.\nInglenook se na tři roky uzavře.\nJohn Daniel, Sr. se se svou rodinou stěhuje do Inglenooku, aby pomohl paní Niebaumové znovu otevřít vinařství. Pan Lafayette Stice je zrekrutován na místo sklepmistra.\nPo té, co žena pana Johna Daniela, Sr. umírá na záškrt, obrací se na svou tetičku, aby mu pomohla s výchovou dětí Susanne a Johna Daniela, Jr.\nInglenook triumfuje, když vítězí v soutěži uspořádané na počest otevření Panamského průplavu. Byla jí San Francisco’s Panama Pacific International Exhibition a Inglenook na ní vyhrál celkem 19 medailí.\nVzhledem k přijetí 18. dodatku, 1. července vešla v platnost prohibice. Následkem toho bylo zavřeno mnoho místních vinařství.\nAby paní Niebaumová ochránila své panství, rozhodla se prodávat své hrozny sousednímu Beaulieu Vineyard, jež vyráběl vína pro církevní a lékařské účely.\n5. prosince končí prohibice a v Inglenooku probíhá celodenní oslava, na kterou se sejde 300 hostů.\nPo absolvování strojírenství ve Stanfordu se John Daniel rozhodl nenastoupit kariéru pilota, ale tak jako ostatní členové jeho rodiny, se začal věnovat studiu vinařství.\nClaret, pocházející z Inglenooku, vyhrává první cenu na California State Fair.\nPaní Niebaumová umírá. John Daniel, Jr. a Susanne dědí veškerý majetek. Susanne se stěhuje na sever, aby zde založila ranč. Zatímco John Daniel, Jr. pokračuje v rodinném odkazu.\nVinaři John Gross a později George Deuer, jsou postaveni do čela a vytvoří veleúspěšné a kritikou často velebené ročníky.\nPuntičkářský způsob vedení Johna Daniela, Jr. se stává světově proslulým. Inglenook obdrží nejvíce cen v porovnání s jakoukoli jinou vinicí v Kalifornii na výstavě zvané Golden Gate International Exposion v San Franciscu.\nInglenook často hraje roli hostitele pro mnohé Hollywoodské hvězdy, včetně Clarka Gabla a Jeana Harlowa.\nObjeví se první Charbono v Inglenooku.\nJohn Daniel, Jr. se stane ředitelem Wine Institute a zastává tuto funkci 28 let. Druhá světová válka přeruší na 6 let dovoz vín z Francie, Německa a Itálie.\nV pozdějších letech získá Inglenook Cabernet Sauvignon, ročník 1941, pověst nejlepšího Cabernetu, který byl kdy stvořen, když obdrží 100 bodů v soutěži Wine Spectator.\nV nadcházejících deseti letech vyhraje Cabernet Sauvignon pět zlatých medailí na California State Fair.\nInglenook slaví své diamantové jubileum (75 let). 50 obchodníků s vínem je pozváno na ochutnávku a přesnídávku ve stínu stromů.\nDaniel použije nový slogan „Hrdost, nikoli zisk“ ve své reklamě. Motto, které nám říká víc, než si někteří uvědomují. Neboť tou dobou už Daniel Niebaum dotuje podnik ze svého osobního bohatství.\nDaniel stvoří známky „Cask“.\nNekompromisní řízení podniku zavedené Niebaumem a naleznuvší pokračovatele v Johnu Danielovi coby správci, si začíná vybírat svou daň. Vinařský závod starý 85 let potřebuje nutně nákladnou rekonstrukci a nové vybavení. Sklepmistr George Deuer mluví o odchodu do důchodu a Danielovi samotnému táhne na šedesátku.\nDaniel prodává Inglenook spolku pěstitelů hroznů – Allied Grape Growers - uskupení, které už vlastní většinu centrálního údolí. Prodej zahrnuje značku Inglenook, panství a 94 akrů půdy poblíž Highway 29. (Přitom 72 akrů je osázeno révou). Později téhož roku se uskupí organizace se jménem United Vintners, založená coby obchodní společnost v San Franciscu. Ta pak oficiálně vlastní Inglenook.\nJohn Daniel si ponechá panský dům a přidružené pozemky o rozloze 1500 akrů. Zde v poklidu dožívá se svou rodinou, nicméně už nemůže používat ani ochrannou známku Inglenook, ani obrázek svého panství, který je její součástí.\nNoví majitelé zeštíhlí produkci, přestože Johnovi Danielovi slíbili opak.\nMnoží se obavy zda Inglenook přežije v podobě, v jaké byl znám. V tomto roce už prakticky neexistuje ustálený způsob prezentace či výroby.\nHeublein Incorporated koupí 82% podíl v organizaci Ubited Vintners a za pochodu si osvojí Inglenook.\nZemřel John Daniel, Jr. Jeho žena si dobře uvědomovala, že podnik není příležitostí ke kariéře ani jedné z jejich dcer a tak majetek prodala.\nFrancis Ford Coppola navštíví při hledání nějakého malého rodinného majetku zdejší panství a zamiluje se do jeho přirozené krásy.\nPřipojení k dražbě ale Francise Coppolu dostane ze hry. Konečná nabídka je učiněna konsorciem developerů, kteří zde chtějí vystavět golfové hřiště a domy na Mount St. John. Organizace Land Trust ale odmítne jejich plány ze strachu, že se zdejší kraj stane satelitní vesnicí.\nHeublein představuje svá nízkorozpočtová vína Inglenook Navalle, která se připojila k rodině klasických a prémiových vín.\nFrancis a Eleanor Coppola zakupují 1560 akrů Inglenoockého panství za výtěžek z filmů Kmotr.\nPrvní Niebaum-Coppolova sklizeň je ve stylu Bordeaux – stylová směs Cabernet Sauvignon, Cabernet Franc a Merlot. Víno zraje v původních sklepích na okraji panství.\nKoná se slavnostní večeře k příležitosti stého výročí Inglenooku v hotelu Sheraton Palace v San Franciscu.\nPo 15 měsících strávených v 1200 galonových (45 hektolitrových) sudech z francouzského dubu a dalších 18 měsících v 60 galonových (228 litrových) barelech též z francouzského dubu je uvolněno do prodeje první víno Niebaum-Coppola: „Rubicon 1978“. Vzhledem k tomu, že se jedná o směs, federální zákon ukládá takové víno nazývat „California Red Table Wine“. Tedy stolním vínem, namísto užití mnohem přiléhavějšího názvu. Francis Coppola si vybral jméno Rubicon, protože odkazuje na slavný Cézarův přechod přes tuto řeku tekoucí v severní Itálii. Jeho neméně slavný citát, když tuto řeku překročil, také symbolizuje vstup Francise Coppoly na území světového vinařství a vinohradnictví.\nRubicon a Insignia (pocházející z vinic Josepha Phelpse) byla první jména užitá ke směsím pocházejícím z Napa Valley.\nRodina Coppolů kupuje další vinice a s nimi i panství od „Bram Stoker’s Dracula“. To znamená znovusjednocení pozemků a Chateau po téměř třech dekádách.\nCoppola získá známku Gustav Niebaum Commemorative Series a zkoncipuje ochrannou známku, aby mohl přinést nazpět „Black Label Claret“, jedno z originálních Niebaumových vín.\nNa počest Copplova dědečka z matčiny strany vznikne The Edizione Pennino Zifandel.\nOtevření muzea ke stému výročí - Niebaum-Coppola Centennial Museum.\nJako symbol úcty skvělým Cask Cabernetům, které stvořil John Daniel, Jr., vznikne řada Cask Cabernet Sauvignon, ročník 1995.\nBlancaneaux je vlajková loď bílých. V tomto roce se objeví ročník 1999. Blancaneaux je pojmenováno po rodinném sídle na Belize.\nFrancis Coppola kupuje vytoužený pozemek JJ Cohna, který se nachází v jižním cípu panství.\nVýroba vína se po 36. letech vrací zpět do Chateau.\nFrancisi Coppolovi se podařilo zrealizovat Niebaumův sen. Úspěšně vykopal sklepy na úpatí hory za panstvím. Dříve toto nebylo možné z důvodu vysokého obsahu štěrku v půdě.\nJméno vinařství se mění z Niebaum-Coppola Estate na Rubicon Estate.\nPo třech dekádách neustálých investic, vyjednávání a tvrdé práce se panu Francisi Coppolovi dostává konečně do rukou ochranná známka Inglenook i s obrázkem Chateau. Poprvé od roku 1964 je vlastnictví kompletní, a tak Eleanor a Francis Ford Coppolovi slavnostně oznamují, že se vinohrad bude jmenovat znovu jako za starých časů – tedy Inglenook.\nFrancis Coppola oslovuje Philippa Bascualese, aby se stal generálním manažerem. Jeho mise je jednoduchá. Zdědil 130 let starý sen spojující Niebauma, Johna Daniela, Jr. a Francise Forda Coppoly. To jest stvořit vína, která se vyrovnají těm nejlepším v Evropě. Jeho 21 let zkušeností z Chateau Margaux ho činím dostatečně silným, aby toho dosáhl.\nKlon #29 Cabernet Sauvignonu - Niebaumův klon\nGustave Niebaum vysázel první Cabernet Sauvignon v Inglenooku někdy mezi léty 1882 až 1885. Ačkoli většina těchto rostlin nepřežila, dodnes můžeme na některých místech bývalých Niebaumových vinic narazit na rostliny starší sta let.\nV roce 1989 Rafael Rodriguez, historik a vážený zaměstnanec vinohradu, vzal několik odnoží z vinic Inglenooku do Davisu na testování a výzkum. Analýza prokázala, že tato réva obsahuje stejné genetické znaky jako réva, kterou přivezl Niebaum z Francie v 80. letech 19. století, to činí z Inglenooku americký vinařský unikát.\nV Davisu nadále pracovali s tímto klonem, aby vytvořili révu, která bude imunní vůči nákazám a vhodná pro výsadbu na dnešních vinohradech. Tato réva je dnes registrována pod označením Clone #29 (klon číslo 29) nebo také jako Niebaumův klon.\nOrganicky pěstované vinice Inglenook\nInglenook není v organickém zemědělství žádným začátečníkem. “Na jeho vinicích se produkují skvělá vína už více než sto let, od dob kdy se ještě žádné pesticidy nepoužívaly a prakticky všechno bylo organické. V roce 1991 jsme se rozhodli oficiálně požádat o organický certifikát,” vysvětluje vinař Scott McLeod. “Když jsme si přečetli požadavky, s potěšením jsme zjistili, že Rubicon je vlastně už dávno přirozeně organickou vinicí.”\nVšech 235 akrů vinic Inglenook v Rutherfordu se nyní pyšní přívlastkem organické. “ Stálo nás hodně úsilí překonat představy o organickém zemědělství, jako o něčem co se hodí tak pro spolek bláznů a hippies,” říká Eleanor Coppolová. “I když to ještě není normou, každý obchod dnes prodává organické produkty. My jsme se zapojili brzy díky naší přítelkyni Alice Waters, která nás seznámila se základní filosofií: ‘pro zdravou společnost potřebujeme zdravé jídlo a pro zdravé jídlo potřebujeme zdravou planetu.’ Dávalo mi to naprostý smysl, a tak když jsme se stali majiteli této nádherné části země, rozhodli jsme se starat se o přírodu tak, že pěstujeme výhradně organickým způsobem. Celý pozemek se skládá z více jak 1600 akrů převážně lesů a luk neobhospodařovávaných pesticidy ani herbicidy. Není to jen náš domov, ale také domov obrovského množství hmyzu, ptáků a dalších divokých zvířat. Některým dokonce chutnají i naše hrozny.\n“Už nějakou dobu je celé území certifikováno,” vysvětluje vinař Scott McLeod. “Všechna naše vína jsou vyráběna z organicky vypěstovaných hroznů. Poslední místo, které bylo certifikováno je vinice Mountain Vineyard, zakoupená v roce 1995 a certifikovaná roku 2002 - a také pozemky J.J.Cohna, které jsme koupili v roce 2002.”\n“Organické pěstování hroznů z Vás dělá lepšího farmáře,” říká McLeod. “Neexistují žádné rychlé nápravy, musíte být neustále na vinici a hlídat správné podmínky. Když nějakou vinici přesazujeme, přizpůsobíme jí organickému pěstování. Plevel je odstraňován mechanicky namísto použití herbicidů. Na dobré organické vinici poznáte stopy lidské práce na první pohled.”\n“Pod organickou certifikací můžeme používat mnoho organického hnojiva, kompostu, minerálů a síry. Síra se používá už od dob Římanů a organický způsob pěstování je přirozeným způsobem, prověřeným tisíci lety historie už od neolitu. Chemická hnojiva a pesticidy s herbicidy se začaly masivně používat až po druhé světové válce. Používání pesticidů je opravdu jen 50ti letou záležitostí. V současné době, kdy se biologické hospodaření čím dál více rozšiřuje, věnuje se zároveň i mnohem větší pozornost výzkumu a vývoji co nejefektivnějších organických hnojiv.”\n“My jsme certifikováni už tak dlouho, že je pro nás organické pěstování naprosto přirozené. Po procházce po vinici už ani nepřemýšlím o okamžitém umytí rukou. Naši pracovníci se nemusejí obávat žádných pesticidů na rukou, když se jdou domů najíst nebo obejmout děti.”\n“Naším cílem je vyrábět jedny z nejlepších vín na světě,” říká Francis Coppola, “a to začíná nejlepšími hrozny. Po většinu času se na naší půdě pěstovalo organicky a my se této tradice držíme.”\nCoppolovi jsou zapřísáhlí organičtí farmáři. Vlastní také Blancaneaux Lodge, letovisko v západní Belize. Je to tří akrová organická zahrada, která zásobuje Turtle Inn veškerým ovocem a zeleninou.\nPovažovat Francise Coppolu za celebritu, která se rozhodla vyrábět víno, by znamenalo tohoto člověka hrubě podcenit. Jeho oddanost, vášeň a porozumění místním podmínkám totiž znamenaly pro Inglenook další zvrat osudu.\nNa počátku 70. let minulého století se Francis a jeho žena Eleanor rozhlíželi po malé prázdninové chatě. Hledali tím alternativu ke svému urbanistickému způsobu života v San Francisku. Francis miloval vzpomínky na dětství, kdy sledoval svého dědečka, jak vyrábí ve sklepě víno. Tyto vzpomínky ho zavedli do Napa Valley, kde existovala možnost takové vzpomínky znovu přivést k životu.\nV té době panoval o toto panství velký zájem. Realitní makléř manželům Coppolovým nabídl jedinečnou prohlídku, a sice Niebaumova zámečku. To byl jeden z nejstarobylejších, ale v té době již soukromé osobě patřící dům. Ačkoli to bylo na hony vzdálené tomu, co původně Coppolovi hledali, oba byli omámeni krásou zdejší přírody a hluboce zasaženi příběhem Gustava Niebauma a Johna Daniela Jr. Rozhodli se tedy učinit nabídku na zadní část panství.\nV roce 1972 přišlo s nápadem vystavit 60 budov na hoře St. John jisté konsorcium developerů. Jejich nabídka v následně konané aukci dostala Coppolovi mimo hru. Nicméně v roce 1974 vznikla nová rada Land Trust of Napa County a usnesla se, že ochrání místní zemědělské dědictví. Tím se stal developerský projekt nepoužitelný. Coppolovi byli kontaktováni, zda jejich zájem trvá a v roce 1975 se konečně stali majiteli 1700 akrů pozemku, v nichž byl zahrnut Niebaumův zámeček a 110 akrů nejlepšího vinohradu.\nZápal k záchraně místního odkazu, vedl Francise k tomu, že jeden z jeho prvních kroků směřoval k Rafaelovi Rodriguezovi. Tento muž pracoval na zdejším panství od roku 1952, ale odešel v období, kdy vlastnila pozemky společnost Heublein. Francis Coppola ho požádal, zda by měl chuť se vrátit do svého milovaného prostředí, jako tomu bylo za Johna Daniela Jr.\nNásledných 15 let bylo složitých především kvůli finančním těžkostem. Francis se však zavázal zachránit zdejší kus země za každou cenu. Protože Fancis Coppola nebyl oprávněn používat ochrannou známku Inglenook, použil název Niebaum-Coppola. Učinil tak po vzoru Bordeaux, kde tradice velí používat jméno původního a současného majitele jako na příklad Lafite-Rothschild.\nFrancis Coppola a jeho tým začali s výrobou vína ve sklepě, který používal Gustav Niebaum. Ten se nachází též v zadní části panství. První ročník (1978) směsí Cabernetu Sauvignon, Cabernetu Franc a Merlotu, vyrobené ve stylu Bordeaux, se začaly prodávat v roce 1983. Podle federálního zákona se takto vyrobené víno musí nazývat California Red Table Wine (Kalifornské červené stolní víno) anebo musí být použit název výstižnější. Francis Coppola si vybral název „Rubicon“. Znamená odkaz na památeční překročení řeky Rubikon Cézarem, které je obecně chápáno jako „Už není cesty zpět“. Jako dělané pro vkročení Francise Coppoly do světa vín světové úrovně.\nPřes své vlastnictví pouhých 110 akrů vinohradu byl Francis Coppola odhodlán obnovit celé panství do původní velikosti bez ohledu na to, jak dlouho takové úsilí může trvat a kolik prostředků si vyžádá. V roce 1995 se Francis Coppola dozvěděl, že společnost Heublein se konečně rozhodla prodat přední část panství se zámečkem Inglenook. Aby vyřadil své konkurenty z boje, rozhodl se Francis Coppola učinit nabídku, která se neodmítá. Dle Francise Coppoly bylo nemyslitelné, že by tuto část panství vlastnil kdokoli jiný. Byl naprosto přesvědčen, že Inglenook musí být znovu sjednocen.\nZde jsou slova posledního manažera Inglenooku pracujícího pro společnost Heublein z roku 1999: „Pro mě byl Inglenook jako Picasso, kterého někdo zbavil rámu a poničil. A pokud se najde někdo, kdo je odhodlán navrátit tomuto panství jeho zašlou slávu, takový člověk se v mých očích stává doslova svatým. Věřím, že Francis to dokáže.“ A Denis Five dále pokračuje: „Francis Coppola je jediný člověk, který v této době dokáže dát Inglenook dohromady. On a Eleanor dobře ví, co vlastní. Heublein nikdy nepochopil, o čem Inglenook je.“\nV roce 2002 Coppolova expanze pokračovala. Konečně získal nejkýženější část pozemku, vinici zvanou J. J. Cohn, která se nachází v jižní části panství. Výroba vína se také, poprvé po 36 letech, přestěhovala zpět do zámečku Inglenook, který k tomu byl určen.\nO devět let později, po plných třech dekádách strávených dřinou a nikdy nekončícími investicemi a vyjednávání, se konečně Francisovi Coppolovi podařilo získat ochrannou známku Inglenook včetně piktogramu znázorňujícího tento zámeček. Rok 2011 byl též rokem, kdy byl do čela vinařství jmenován nový ředitel, Francouz, Philippe Bascaules. Tento muž strávil předešlých 21 let mícháním nejznámějších vín světa pocházejících z Chateau Margaux.\nFrancis Coppola vysvětluje: „To, že zde, v Inglenooku, mohu přivítat tak věhlasného vinaře vyjadřuje mou touhu navrátit zdejší oblasti její ztracenou hrdost a slávu. Existuje zajímavá myšlenka, že vlastník vinařství je vlastně součástí terroir. V duchu této myšlenky jsem zde strávil uplynulý rok. Chtěl jsem připravit vše nezbytné pro budoucí rozvoj. Tím mám na mysli především pozvání Philippa Basceulese, revitalizaci vinohradů, naplánování nového technického vybavení a pečlivé zvážení, co vše je potřeba, aby bylo dosaženo mého cíle - znovuzavedení nejlepšího vinařství v Americe.“\nCo se skrývá za jménem Údolí Napa\nSlovo Napa znamená v jazyce původních Indiánů kmene Wappo „zem dostatku“. Pověst hojnosti a příznivého podnebí se v průběhu 19. století rychle rozšířila. Především pak ve 40. letech, kdy údolí překypovalo doly na rtuť a dřevozpracujícími podniky.\nNapa Valley z pohledu historika\nOblíbenost tohoto regionu vzrostla díky parníkům, které se začaly častěji vydávat na tříhodinovou plavbu ze San Franciska, proti proudu řeky Napa, do města nesoucího stejné jméno - Napa. Brzy byl také zbudován železniční koridor vedoucí z města Vallejo, které leží na březích San Pablo Bay, do města Calistoga. Calistoga tak získala další návštěvníky pro své věhlasné léčivé termály.\nNapa Valley, ve své relativně krátké historii, zažila také krušné časy. V roce 1875 byl po pouhých třech letech zčistajasna vytěžen Silverado Mine. V roce 1893 byla valná část ze 140 zdejších vinařství poškozena epidemií Phylloxery.\nProhibice, uzákoněná v roce 1920, zasadila konečný úder sotva vzniknuvšímu obchodu s vínem. Pouze hrstka vinařů přežila 13 let zákazu tím, že vyráběla mešní vína nebo prodávala hrozny soukromým osobám k výrobě domácího vína. Naproti tomu zdejší vinařství dnes lehce předčilo svůj historický zlatý věk a nyní zažívá konjukturu více než 400 vinařství. Některá z nich nesou světově proslulá jména.\nNapa Valley pokračuje v duchu prosperující zemědělské oblasti. Co do složení půdy je v oblasti San Francisco Bay naprosto unikátní. Díky za to patří především obyvatelům města, kteří v roce 1968 měli nápad vytvořit první zemědělsky chráněné území v USA. Na základě hlasování si ustanovili, že nejlepší využití pro místní půdu bude zemědělství anebo ponechání ladem. Tak se pod ochranu dostalo více jak 438,000 akrů (177,300 hektarů) jak půdy, tak rozvodí napříč okresem Napa.\nNapa Valley se rozprostírá v délce přibližně 35 mil (asi 56 km) severozápadním směrem; jeho šíře kolísá od 5. mil (8 km) na jihu poblíž City of Napa, kde je nejširší až po nejužší místo asi 1. míli širokou část na severu u města Calistoga.\nNapa Valley je rozčleněno od severu na jih na těchto pět regionů: Calistoga, St. Helena, Rutherford/Oakville/Yountville, město Napa a nakonec Lake Berryessa/American Canyon.


O nás | AV Care s.r.o.\nJsme personální společnost AV - CARE s.r.o., která se specializuje na práci ve zdravotnictví ve Švýcarsku.\nSpolečnost AV - CARE s.r.o. byla založena v roce 2009. Navazuje na tradici mnohaletého předchozího působení jejich zakladatelů v jiných personálních společnostech ve Švýcarsku. Máme tak více než 10 let zkušeností a úspěchů s umísťováním zdravotnického personálu z Česka a Slovenska u prověřených švýcarských zaměstnavatelů.\nNabízíme Vám práci v univerzitních nemocnicích, státních, kantonálních a městských špitálech, na prestižních soukromých klinikách, u největších švýcarských poskytovatelů geriatrické a specializované péče, v rehabilitačních ústavech a klinikách, v lékárnách a v mnoha dalších zdravotnických zařízeních.\nUplatnění u nás najdou zejména lékaři a zdravotní sestry. Máme exkluzivní nabídky pro nejrůznější lékařské a sesterské specializace. Ve spolupráci se švýcarskými zaměstnavateli nabízíme práci také pro porodní asistentky, dentální asistentky, farmaceuty, fyzioterapeuty, laboranty a další odborné zdravotnické profese.\nS námi získáte práci ve velkých centrech jako je Curych, Basilej, Bern, St. Gallen, Winterthur, Luzern, Biel, Thun, ale také v mnoha menších městech a oblastech v německy hovořících kantonech.\nDíky zázemí v Curychu Vám poskytneme veškerý servis během Vašeho pracovního pobytu přímo na místě ve Švýcarsku.\nOsobní pohovory a informační setkání se zájemci o práci ve Švýcarsku probíhají na našich pobočkách v České a Slovenské republice. Najdete nás v Praze, Ostravě a Bratislavě.\nAV - CARE s.r.o. vlastní licence z ministerstev práce České a Slovenské republiky. č. AA/2010/2236/2918/OISS. Spolupracujeme dále s ministerstvy zdravotnictví, zdravotnickými a lékařskými univerzitami, školami a mnoha dalšími institucemi v České a Slovenské republice.\nVe Švýcarsku spolupracujeme s mnoha zdravotnickými zařízeními, Spolkovým úřadem pro zdravotnictví v Bernu, se Švýcarským červeným křížem ve Wabernu a s dalšími švýcarskými institucemi.\nTěšíme se, že Vám můžeme najít kvalitní práci ve Švýcarsku!\nOndřej Babica je zakladatel a jednatel společnosti AV - CARE s.r.o. Specializuje se na nábor zdravotnického personálu pro švýcarské zaměstnavatele.\nMarie Werbová se ve společnosti AV - CARE s.r.o. věnuje jazykové přípravě uchazečů o zaměstnání do Švýcarska. Vede kurzy německého jazyka, působí jako soudní tlumočnice a překladatelka.\nPartneři ve Švýcarsku\nNaši švýcarští kolegové se na Vás osobně těší v Curychu. Zázemí najdete v centru města vedle hlavního vlakového nádraží - Zürich Hauptbahnhof.


Vyjádření k vystoupení Radka Bangy a Gipsy.cz\nVzhledem ke zveřejněným nepravdám ohledně současných textů kapely Gipsy.cz, zveřejňujeme následující vyjádření Radka Bangy z roku 2016. Tuto štvavou kampaň spustila xenofobní kapela ORTEL a její příznivci.\nDokáže se Vimperk povznést a zapomenout na předsudky, nebo se budeme na sebe stále koukat skrze prsty?\nředitel MěKS Vimperk\nA ještě jeden úryvek z článku:\nBangovi jeho neúprosný postoj vůči kapele Ortelu a trvání si na něm přes spršku rasistických urážek vynesl ocenění. Nadace Charty 77 mu letos (v roce 2017) v dubnu přiznala Cenu Františka Kriegla za občanskou statečnost. „Šíření nenávisti je nutné se společensky postavit a jsem velmi rád, že jsem se tomu nepostavil sám. Těch lidí, kteří se postavili xenofobii, homofobii či jinému šíření nenávisti, je mnoho,“ reagoval na cenu zpěvák.\nVyjádření Radka Bangy:\njak bylo již mnohokrát řečeno, uvedené texty psal RB (Radek Banga) před mnoha lety, reflektovaly věk a prostředí, v němž se pohyboval (život na ulici) a v žádném případě nejsou součástí vystoupení kapely Gipsy.cz.\nJak se RB sám opakovaně vyjádřil, ani tenkrát tyto texty nebyly míněny vážně, jednalo se o nadsázku.\nLidem, kterých se ještě dnes mohou uvedené texty dotýkat, se RB veřejně omluvil (viz níže). A pro úplnost i pár ukázek z aktuální tvorby:\nPočet přístupů na tuto stránku od 30. srpna 2019: 515


Resident Evil 4: Wii Edition - iDNES.cz\n12. července 2007 12:00, aktualizováno 11. července 2:31\nNěkteré zlo nelze vymýtit pouze na jedné platformě a je nutné se s ním poprat několikrát. Nutno ale uznat, že u některých her to zase až tak nevadí. Dámy a pánové, čtyřka počtvrté.\nStále ten skvělý RE4\nKompletní obsah ze všech verzí\nVíceméně 2 roky stará hra\nŽádné exkluzivní bonusy pro Wii\nByť dva roky stará, tak stále skvělá hororová akce, které v této verzi obsahuje všechny bonusy, podařenou vizuální stránku a navíc se skvěle ovládá.\nZ komerčního hlediska je neustálé znovu-vydávání jednoho a toho samého titulu velmi výhodné, ale co na to řeknou hráči? Kdyby se jednalo o jakoukoliv jinou hru, než Resident Evil 4, tak by pravděpodobně příliš nadšeni nebyli, ale vzhledem k tomu, že RE4 je i dva roky po svém originálním vydání stále skvělou hrou, tak má šanci na úspěch i nyní. A to i přes fakt, že jsme si ho mohli zahrát již na GameCube, PlayStation 2 i PC.\nPro ty, kteří přece jenom se čtvrtým dílem této slavné hororové série nepřišli do styku, si samozřejmě uděláme malou rekapitulaci. Hratelnost je mnohem akčnější a svižnější. Pryč je pomalé otáčení a statická kamera. Ve čtvrtém díle sleduje kamera hlavní postavu zezadu, přičemž při zaměřování se přiblíží do úhlu zpoza ramen. Tento systém lze s lehkou porcí nadsázky označit za vylepšené ovládání z předchozích dílů, protože má na první pohled opravdu několik společných rysů, byť se samozřejmě jinak jedná o nebe a dudy. Oproti předchozím dílům umí hlavní hrdina hry i skákat přes nejrůznější překážky apod. Poprvé v sérii se také s čtvrtým dílem objevují interaktivní filmové sekvence, v nichž dění ovlivňujete mačkáním tlačítek zobrazených na obrazovce či v případě Wii verze pohyby ovladači.\nHra se ovládá lépe, než kdykoliv předtím.\nPříběh se motá okolo záhadné španělské vesničky, kam se vydává Leon Scott Kennedy (známý z RE2) hledat unesenou presidentskou dceru. Jak jsme si již zvykli, tak nic není jak se zdá, ale oproti minulým dílům se v RE4 neobjeví ani jeden zombie. Oživlé mrtvé nahradili Los Ganados, infikovaní obyvatelé odlehlého španělského území, kteří jsou neméně nebezpeční než staří známí zombíci. Ve hře narazíte na několik druhů Los Ganados, včetně elitní skupiny Los Illuminados a několika více zmutovaných jedinců. Takového Del Laga na suchu nevyřídíte, stejně tak jako nepochodíte s útokem na blízko u příšery zvané Iron Maiden. Mnoho i řadových nepřátel vyžaduje odlišnou taktiku k zlikvidování a to samé platí dvojnásob i pro bossy. Souboje s nimi jsou neuvěřitelně zábavné a patří k oněm nezapomenutelným herním zážitkům, které si budete pamatovat hodně dlouho.\nO náplni hry bychom se mohli rozepisovat opravdu dlouze. Mohli bychom zmínit eskortní mise, možnost kšeftovat s podomními obchodníky či upgradování zbraní a mnohem, mnohem více, ale to jste si mohli přečíst již ve recenzích předešlých verzí. Sečteno a podtrženo: RE4 byla prostě v době svého původního vydání (které bylo označováno jako exkluzivní pro GameCube) bomba se vším všudy, která si odnášela ta nejlepší ohodnocení z recenzí po celém světě.\nPryč jsou laserové zaměřovače, které usnadňovaly střelbu na joypadu.\nDnes máme rok 2007 a pojďme se podívat, co přináší Resident Evil 4: Wii Edition nového. Již na první pohled si všimnete, že RE4 opět vypadá k světu a na rozdíl od PS2 a PC verzí nesužují grafickou stránku žádné nedostatky. Nechybí ani podpora širokoúhlého formátu, rozlišení 480p a hnidopichové si možná všimnou, že RE4: Wii Edition vypadá ještě o trochu lépe, než GC originál. Plynulost hry přitom není omezena žádnými loadingy. Videosekvence jsou stejně jako u originálu renderovány v reálném čase, takže vypadají mnohem přirozeněji a reálněji. U PC a PS verzí totiž byly předrenderovány, což ve výsledku nevypadalo až tak přirozeně, protože ve většině případů vypadaly tyto sekvence vytvořené v enginu hry lépe, než samotná hra. Ozvučení je pak opětovně na skvělé úrovni, stejně jako všechny ostatní verze.\nJelikož vyšla PS2 verze o přibližně tři čtvrtě roku později než originál, tak obsahovala několik speciálních bonusů, které vynahrazovaly zpožděné vydání. Jednalo se o nové kostýmy, zbraň, minihru Mercenaries, ve které likvidujete neustále se obnovující řady nepřátel s nejrůznějšími postavami a především Separate Ways, o kterých se dočtete více v infoboxu. Všechny tyto bonusy obsahuje taktéž Wii verze, takže pokud chcete vlastnit opravdu obsahově kompletní RE4 s nejlepší možnou technickou stránkou, tak je pro vás RE4: Wii Edition opravdu dobrá volba.\nPoté, co v jedné z laboratoří společnosti Umbrella probodl Tyrant Leonově přítelkyni Adě hruď, již nikdo nedoufal, že ji ještě někdy spatříme. Nakonec se však objevila ještě její silueta, které pomohla Leonovi ze svízelné situace. Přesně tak končil RE2 a mnoho hráčů se tak těšilo na návrat této sympatické slečny v RE4. Úspěšně. Ada se opravdu vrátila a dokonce začala kolaborovat s podrazákem Albertem Weskerem, který se v RE: Code Veronica X naučil i běhu po stěně. Bohužel nebylo ze základní hry patrné, co se za ty roky u Ady stalo, a tak tvůrci posléze přidali do PS2 verze přibližně dvouhodinovou minihru Separate Ways, která měla odhalit z Adina příběhu více. Bohužel se tomu také tak nestalo. SW naleznete stejně jako všechny bonusy z PS2 verze i v RE4: Wii Edition.\nNejvětší změnou ve hře je pak samozřejmě ovládání, které je uzpůsobeno dvěma speciálním ovladačům konzole Wii. Prozatím se u Wii her právě ovládání stávalo kritériem, jestli šlo o podařenou či nepodařenou hru. Díky pohybovému ovládání se totiž spousta her nedala hrát, stejně jako u některých to byl ten nejvíce zábavný prvek hry. Jak je to tedy u RE4: Wii Edition? Můžeme vás uklidnit – hra se ovládá lépe, než kdykoliv předtím. Páčka nunchuku slouží k pohybu postavou, zatímco míření provádíte wiimotem. Tlačítko B slouží k vytasení zbraně a A pro následnou střelbu. Pokud zamáváte vertikálně wiimotem, tak vaše postava použije k útoku nůž a když přitom podržíte B, tak si nabijete zvolenou střelnou zbraň. Pryč jsou laserové zaměřovače, které usnadňovaly střelbu na joypadu, zde totiž střílíte přímo vy. Zpočátku se vám díky přesnějšímu zaměřování bude hraní zdát o něco lehčí, ale vězte, že i s perfektním ovládáním a přesnou muškou vám dokáží občas Los Ganados zatopit. Dokážou být totiž pěkně rychlí, zmetci jedni.\nByť RE4: Wii Edition obsahuje všechny bonusy jako její předchůdci, tak přece jenom zamrzí absence opravdu speciálních bonusů, které by jinde než ve Wii edici nebyly. Každopádně se i po dvou letech jedná o opravdu vynikající titul se skvělým obsahem, hratelností a ovládáním. Jen musíme brát v potaz stáří titulu a jeho již několikanásobné vydání na nejrůznější platformy. Alespoň, že nestojí plnou cenu. I tak však na 90% již nyní nestačí.\nTémata: # Převod článků, Interaktivní, nůž\nZařízený 2+kk hned u metra B Nové Butovice


Štěně odhalilo během pár okamžiků pravou povahu dlouholetých spolupracovníků - Krasnezeny.eu\nDomůVztahyŠtěně odhalilo během pár okamžiků pravou povahu dlouholetých spolupracovníků\nŠtěně odhalilo během pár okamžiků pravou povahu dlouholetých spolupracovníků\n24. 11. 2020 Milan Juha\nLidé často a rádi nosí různé masky. Laskavý člověk se může schovávat za maskou nepřístupnosti a přísnosti. Povrchní osoba zase nasadí masku vlídnosti a přátelství. Můžete s někým sdílet jeden prostor roky a nemusíte odhalit jeho pravou povahu. Pak se ale stane něco na první pohled velmi banálního a všechny masky rázem spadnou a vy se nestačíte divit.\nDojemný příběh se dotýká podstaty\nZa svou činnost si Alexey Prosecutor zaslouží naše uznání. Jeho slova mají hloubku a vystihují podstatu. Pochází z města Naberezhnye Chelny. Jsme rádi, že s vámi můžeme sdílet jeho příběh.\nLidské masky jsou velmi křehké\nAlexejův příběh začíná velmi obyčejně. Bylo ráno a Alexey se vydal do práce. Už byl jen kousek o kanceláře, když si všiml malého opuštěného štěněte. Štěně bylo neurčité rasy a hrozně špinavé. Alexey neměl čas vrátit se s štěnětem domů, a tak se rozhodl, že ho s sebou vezme do práce a doufal, že si ho nikdo z jeho kolegů nevšimne. Schoval štěně do rohu místnosti. Jenže štěňátku se jeho nápad nezamlouval a dalo o sobě pořádně nahlas vědět. Vyběhlo ven a hlasitě vypísklo. V ten moment o jeho existenci věděli všichni Alexeyovi kolegové a masky začaly padat jedna po druhé.\nŠtěně odhalilo pravé povahy Alexeyových spolupracovníků\nPaní Marie se vždy jevila jako laskavá a společenská. Ve firmě pracuje jako sekretářka. Vždy byla perfektně upravená a nalíčená. V okamžiku, kdy spatřila malé štěně, se její obličej zkřivil v podivnou grimasu. Zdánlivá laskavost byla pryč. Její maska se roztříštila na milion kousíčků při pohledu na malého chlupáče, který bezelstně mával svým ocáskem.\nVe stejném okamžiku do místnosti vstoupila paní Nina, která ve firmě pracovala jako uklízečka. Paní Nina byla starší žena. Vždy na Alexeye působila velmi unaveně, byla nevrlá a často také naštvaná na celý svět. Když ale spatřila Alexeyovo štěně, usmála se od ucha k uchu. Pod zlou maskou se skrývala citlivá a laskavá tvář. Alexey si začal uvědomovat, že své kolegy vlastně vůbec nezná, a to nevěděl, co ho toho dne ještě čeká.\nŠtěně se setkalo s jeho kolegou i přísným šéfem\nAlexey už se ani nesnažil štěně před svými kolegy skrývat. Potřeboval jen dokončit svou práci a odnést si nového čtyřnohého kamaráda rychle domů. Malý nezbeda vyvolal v kanceláři rozruch. Nicméně reakce některých kolegů Alexey vůbec nečekal.\nJeho dlouholetý kolega Sergej byl k němu vždycky velmi vstřícný, soucitný a vypadalo to, že má rád úplně všechny. Když někdo řekl vtip, nahlas se zasmál. Jenže když zjistil, že má Alexey ve své kanceláři toulavého psa, nepřekročil jeho práh se slovy, že pouliční zvířata jsou špinavá a mohou přenášet nemoci. Podíval se velmi pohrdavě směrem k malému chlupáči a odešel. Přitom odhodil svou masku pokrytectví k Alexejovým nohám.\nPosledním a nejpřekvapivějším zjištěním bylo setkání štěněte s Alexejovým šéfem. Pan Anatolij byl vždy velmi nepřístupný a přísný muž. Nebylo jednoduché se mu zavděčit. V ten den ale přišel do Alexejovy kanceláře, podíval se na malého pejska a jen konstatoval: „Vidím, že dnes potřebujete volno.\nDávám vám na dnešek volno. Prosím odneste si štěňátko domů, nenechávejte ho na ulici.“ pan Anatolij trochu v rozpacích sejmul masku nepřístupného vůdce a nesměle se usmál na štěně. Pak odešel.\nPravý charakter člověka nemusíte odhalit ani po letech\nNalezené štěně Alexeyovi pomohlo uvědomit si, že lidé neradi ukazují svou pravou tvář. Jenže stačí třeba i jen krátký okamžik a lidé přestávají hrát a projeví svou pravou povahu. Můžou to být vaši kolegové, přátelé nebo dokonce příbuzní. Najednou zjistíte, že jste je vlastně celou dobu vůbec neznali.\nOlga (58): Rozhodnutí opustit manžela bylo to nejlepší, co jsem za celý život udělala i když jsem již v pokročilejším věku\nNajít si po rozchodu nového partnera a začít znovu zpravidla nebývá pro mladé ženy obtížné. Ale co když vám je už přes 50 a rozhodnete se odejít? Olga má 58 let a tvrdí, že se poprvé v životě cítí skutečně šťastná.\nTest osobnosti a vnímaní vztahů. První, co uvidíte na obrázku toho o vás hodně prozradí\nNaše podvědomí dokáže prozradit mnohé. Bohužel většinou nevíme, jak se správně zeptat. Z toho důvodu mnoho povahových rysů i očekávaných vlastností od partnerů zůstanou bez povšimnutí a naplnění.\nPo letech snažení se za pomoci kamarádky mladí manželé konečně stali rodiči\nHannah a Jesper bohužel nemohli sami mít děti, a tak jejich společná přítelkyně přišla s neuvěřitelným návrhem. Jedenáct let pracovali na tom, aby se stali rodiči. Jejich přítelkyně Josephine viděla, jak se oba trápí, a tak přišla s nápadem, kterým by jim mohla pomoci.


Přiměřená sleva z nájemného v případě pronájmu o | epravo.cz\nID: 109878upozornění pro uživatele\nPřiměřená sleva z nájemného v případě pronájmu obecního bytu a projednání žádosti občana v oblasti samostatné působnosti podle zákona o obcích\nNájemci žijí v bytě, který jim pronajímá městská část. Jedná se o běžný bytový dům bez sociálních bytů. Už roky trpí obtěžováním kouřem ze spodního bytu, který obývají vášniví kuřáci. Kouř se dostává nahoru do bytu stoupačkami i jakýmikoli škvírami v konstrukci stavby, a to nejen do koupelny a kuchyně, ale také do obývacího pokoje a ložnice. Proto musí během dne i pozdě večer několikrát větrat.\nNemají pak ale, kvůli nestandardně nastaveným smluvním podmínkám nočního temperování bytů, možnost v noci zatopit.\nNoční temperování bytového domu od 22:00 do 6:00 je totiž nastaveno smlouvou uzavřenou mezi teplárenskou společností a městskou částí až od -4 °C. Běžně bývá od 0 °C.\nNájemci si u teplárenské společnosti ověřili, že společnost je ochotná změnu smlouvy akceptovat a sama upozorňuje na její nestandardní nastavení. Porovnali také rozpisy vyúčtování služeb ohledně dodávek tepla z předchozího bydliště, kde byly dodávky tepla celoroční, a zjistili, že se v podstatě neliší od rozpisů vyúčtování v novém bydlišti, kde si nemají možnost na noc zatopit. Kontaktovali proto teplárenskou společnost, která potvrdila, že pokud by došlo k úpravě teploty pro povolení nočního útlumu z mínus 4 °C na 0 °C, nebudou rozdíly ve spotřebách dramatické.\nTímto nájemci argumentovali ve své žádosti o změnu smlouvy o dodávkách tepla adresované městské části. Ze strany městské části však nedostali žádnou reakci, pouze vedoucí bytového odboru je odbyl slovy, že z jeho úhlu pohledu nevidí důvod pro změnu smlouvy.\nMěstskou část jako pronajímatele také požádali o slevu z nájemného podle § ust. § 2212 odst. 3 občanského zákoníku, avšak na tuto žádost neobdrželi žádnou odpověď.\nTeprve až po stížnostech zaslaných magistrátu a Ministerstvu vnitra, tedy po více než půl roce od doručení žádosti, městská část žádost o změnu smlouvy s teplárenskou společností zařadila na program schůze rady městské části. Ani tehdy však neprojednala žádost o slevu z nájemného.\nStanovisko teplárenské společnosti však nebylo v rámci zpracovaného materiálu přiloženo, jen část z něj byla použita v textu materiálu. Z materiálu naopak vyplynulo, že „ … je určitě jisté, že dojde ke změně nákladů a tím k navýšení nákladů na vytápění jednotlivým nájemníkům …“. Toto tvrzení ovšem odbor ničím nedoložil, a to ani vlastním výpočtem.\nBytový odbor navíc v materiálu uvedl nepravdivé informace, totiž, že kouř vniká nájemcům do bytu okny při větrání, což zcela popírá jakoukoli logiku, vyjdeme-li ze skutečností výše uvedených.\nCo mohou nájemci dělat, pokud se nechtějí roky bez nejistého výsledku soudit a prokazovat, že kouř je obtěžuje nad míru přiměřenou poměrům?\nPostup podle občanského zákoníku\nUstanovení § 2205 písm. c) občanského zákoníku zavazuje pronajímatele mj. k tomu, aby zajistil nájemci nerušené užívání věci po dobu nájmu.\nByť má nájemce podle ustanovení § 2211 občanského zákoníku právo domáhat se ochrany svých práv sám, pronajímatel by se neměl zbavovat své odpovědnosti zajistit nájemci nerušené užívání věci po dobu nájmu.\nJe to pronajímatel, který by měl chránit nájemce, kteří řádně a včas platí nájemné, a to prostředky, které pronajímateli dává právní řád k dispozici, tedy i žalobou na uložení povinnosti zdržet se škodlivého jednání ze strany rušitelů, kterým pronajímatel umožnil užívat další byty v domě nebo doručením výpovědi problematickému nájemci jako krajní možnosti.\nLaxního pronajímatele pak může nájemce motivovat k činnosti žádostí o slevu z nájemného podle ust. § 2212 odst. 3 občanského zákoníku. Nájemce by měl včas oznámit pronajímateli, k jakému jednání ze strany rušitele dochází a požadovat slevu z nájemného. Výše slevy se určí částkou přiměřenou omezení v užívacím právu s přihlédnutím k výši nájemného a ujednanému stavu pronajaté věci.\nPokud je tak jako v našem případě pronajímatelem obec, rozhodne o slevě z nájemného rada obce (v obci, kde se rada volí).\nI když v tomto konkrétním případě stojí na straně pronajímatele městská část, stále se jedná o klasický právní vztah mezi pronajímatelem a nájemcem. Městská část by se proto měla chovat jako pronajímatel, na kterého se obrací řádně platící nájemce. Nájemce vstoupil do právního vztahu s pronajímatelem, tedy s městskou částí, který by měl jako solidní pronajímatel jednat, zvláště, pokud se nájemce kvůli pronajímateli dostává do problémů každodenně.\nPostup podle zákona o obcích\nJelikož se v našem případě jedná o městskou část resp. obec, je možnost využít ještě postup podle ustanovení § 16 odst. 2 písm f) zákona č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení), ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o obcích“).\nPodle tohoto ustanovení má občan obce, který dosáhl věku 18 let, právo požadovat projednání určité záležitosti v oblasti samostatné působnosti radou obce nebo zastupitelstvem obce (tzv. prostá žádost).\nPokud je žádost podepsána nejméně 0,5 % občanů obce, musí být projednána na jejich zasedání nejpozději do 60 dnů, jde-li o působnost zastupitelstva obce, nejpozději do 90 dnů (tzv. kvalifikovaná žádost).\nŽádost by měla být adresována příslušnému orgánu obce a mělo by z ní být zřejmé, čeho se občan domáhá a to, že požaduje projednání určité záležitosti v orgánu obce.\nProstou žádost může adresovat kterýkoli občan obce radě obce nebo zastupitelstvu obce za účelem jejího projednání.\nŽádost musí být zařazena do návrhu programu schůze či zasedání rady nebo zastupitelstva obce. Termín, dokdy by se tak mělo stát, není v zákoně o obcích výslovně uveden, proto by se tak mělo stát bez zbytečných průtahů ode dne podání žádosti. Jiná lhůta k zařazení žádosti do programu tedy bude platit u neúplné žádosti, k níž je třeba doplnit další informace a jiná u žádosti kompletní.\nU prosté žádosti bude záležet na rozhodnutí příslušného orgánu, zda žádost do programu také skutečně zařadí a bude se jí věcně zabývat, tj. zda ji věcně projedná.\nMinisterstvo vnitra ve stanovisku odboru dozoru a kontroly veřejné správy MV ČR č. 5/2008, aktualizovaném ke dne 1. 1. 2014 doporučuje, aby příslušné orgány věcně projednávaly i prosté žádosti a odmítaly je např. jen v případech, kdy už stejná záležitost stejného žadatele byla projednána a nová žádost neobsahuje žádné nové skutečnosti.\nMám za to, že pokud bytový odbor resp. městská část neřeší problémy v rovině soukromého práva, měla by se rada obce řídit doporučením ministerstva a věcně projednat i prostou žádost nájemce, pokud se na ni obrátí.\nI když zákon o obcích tuto povinnost výslovně nestanoví, stále platí principy dobré správy a respektování názoru a doporučení orgánu, který vykonává nad příslušným subjektem dozor a který není možno ignorovat.\nKvalifikovanou žádost musí občan podat v písemné formě, neboť zákon o obcích požaduje, aby byla podepsána nejméně 0,5 % občanů obce.\nVe fázi jejího projednání se od prosté žádosti liší tím, že kvalifikovanou žádost musí příslušný orgán obce věcně projednat vždy ve lhůtách, které k tomu stanoví zákon o obcích v ustanovení § 16 odst. 2 písm. f).\nPostup ve věci od doručení podání a pojem „projednání“ podání\nUstanovení § 16 odst. 2 písm. f) zákona o obcích se vztahuje na podání občanů, adresovaná radě nebo zastupitelstvu obce, které se týká samostatné působnosti.\nJak komentář zákona o obcích uvádí, „ … v praxi může být sporné, zda se uvedené právo vztahuje na veškeré záležitosti, které se týkají samostatné působnosti obce, nebo zda svou povahou má jít jen o záležitosti týkající se veřejného zájmu (v samostatné působnosti). Tedy zda například žádost občana obce o prodej či pronájem nemovitosti má povahu žádosti ve smyslu § 16 odst. 2 písm. f), když se svým způsobem jedná o výzvu k jednání v soukromoprávní záležitosti. K zodpovězení této otázky je nutné vycházet z čl. 18 odst. 1 Listiny základních práv a svobod, jehož je komentované ustanovení provedením (srov. výše). To chápe petiční právo jako právo obracet se na státní orgány nebo orgány územní samosprávy ve věcech veřejného nebo jiného společného zájmu. Nejedná se o záležitosti zájmu ryze soukromého, což takové žádosti nepochybně jsou. Lze tudíž učinit závěr, že typicky různé žádosti o majetkoprávní jednání nemají povahu výkonu práva podle § 16 odst. 2 písm. f). Takové požadavky je nutné předložit příslušnému orgánu (například zastupitelstvu) s ohledem na zákonné rozdělení pravomocí rozhodovat o majetkoprávních jednáních …“.\nMám za to, že v našem případě se dá situace, kdy se jedná o nastavení nočního temperování bytů ve větším počtu bytových domů vlastněných městem, podřadit pod pojem „jiný společný zájem“.\nPrávo občana, požadovat podle uvedeného ustanovení projednání jeho záležitosti v samostatné působnosti, dává zastupitelstvu nebo radě obce možnost rozhodnout, zda záležitost projednají. Pokud by se však jednalo o žádost kvalifikovanou, ta musí být projednána vždy v zákonem stanovených lhůtách.\nNaproti tomu ustanovení § 16 odst. 2 písm. g) zákona o obcích dopadá na podání občanů, která se týkají samostatné působnosti a která jsou adresovaná jinému orgánu obce než radě nebo zastupitelstvu (např. starostovi apod.). „ … Tomuto právu odpovídá povinnost příslušného orgánu obce návrh, připomínku či podnět vyřídit (věcně posoudit a zaujmout k němu stanovisko). Pod pojmem „vyřízení“ se rozumí jeho věcné vyřízení, tzn., že příslušný orgán zaujme k návrhu či podnětu stanovisko, případně rozhodne o realizaci adekvátních opatření nebo o tom, že taková opatření nejsou nutná, ledaže by se jednalo o podnět téhož občana, který byl již dříve vyřízen a nové podání neobsahuje žádné nové skutečnosti nebo půjde-li ze strany občana obce o zjevné zneužívání práva. Za součást „vyřízení“ podání lze považovat i informování občana obce o způsobu, jakým bylo jeho podání věcně posouzeno a s jakými závěry …“ .\nNicméně zpátky k § 16 odst. 2 písm. f). Je totiž důležité, v kontextu ustanovení § 16 odst. 2 písm. f) zákona o obcích, správně rozumět významu slova „projednat“. Zákon o obcích k tomu žádné vodítko nedává.\nMinisterstvo vnitra uvádí, že v každém případě, ať se jedná o žádost prostou nebo kvalifikovanou, by měla být součástí programu zasedání.\nJestliže je adresována zastupitelstvu a spadá do jeho pravomocí, měla by být při jejím projednání otevřena diskuze a občané by měli mít možnost k projednávané věci uplatnit své stanovisko podle § 16 odst. 2 písm. c) zákona o obcích.\nBude pak záležet zejm. na povaze věci, zda rada či zastupitelstvo přijmou v dané věci usnesení (zda ve věci rozhodne nebo žádost pouze vezme na vědomí).\nProstou i kvalifikovanou žádost je tedy třeba vždy zařadit do návrhu programu schůze či zasedání. Bylo by porušením zákona o obcích, pokud by žádost zůstala ležet na stole úředníka, který by ji příslušnému orgánu obce vůbec nepředložil, a příslušný orgán obce se tak ani nedozvěděl, že byla podána. Úředník není oprávněn vyřešit věc jedním e-mailem, tak, jako v našem případě, který má za cíl odbýt „obtěžujícího nájemce“ a se žádostí příslušný orgán městské části neseznámit. Jeho zaměstnavatel by měl proto přijmout opatření, aby se takový postup již neopakoval.\nZ hlediska požadavků dobré správy ministerstvo také doporučuje, aby byl občan o tom, zda bude jeho žádost projednána i o výsledku případného projednání informován, neboť zákon o obcích tuto povinnost rovněž neukládá.\nJestliže nájemci nebyli v našem případě informováni, zda bude jejich žádost projednána, jedná se o postup, který není v souladu s principy dobré správy.\nPokud se městská část resp. obec nehodlá principy dobré správy zatěžovat, může se občan obrátit na obec se žádostí o poskytnutí informace podle zákona č. 106/1999 Sb., jakým způsobem byla jeho žádost vyřízena, včetně poskytnutí kopie kompletního materiálu.\nJestliže Ministerstvo vnitra doporučuje ve svém stanovisku věcně projednat i prostou žádost s tím, že k odmítnutí takového projednání by měl orgán obce přistoupit jen v odůvodněných případech (a jako příklad uvádí situaci, kdy už žádost občana projednána byla a jeho nová žádost nepřináší žádné nové skutečnosti), svědčí to v našem případě nejen o neochotě zvolených zástupců zabývat se záležitostmi občanů obce a ale i o „respektu“ k doporučením ministerstva, které nad nimi vykonává dozor.\nMinisterstvo vnitra tak může přistoupit ke kontrole výkonu samostatné působnosti obce podle zákona o obcích.\nMinisterstvo vnitra konstatuje, že je žádoucí, aby orgány obcí vyřizovaly všechna podání občanů, neboť se jedná o jedno z jejich základních práv – podílet se na správě věcí veřejných a ovlivňovat rozhodování orgánů obce.\nTaké by neměly vznikat nedůvodné rozdíly při řešení obdobných případů.\nK porušení práva občana podle § 16 odst. 1 písm. f) dojde už tím, že požadavek na projednání určité záležitosti není příslušnému orgánu vůbec předložen, nebo tím, že v případě kvalifikované záležitosti není záležitost projednána v zákonem stanovené lhůtě.\nMinisterstvo vnitra může kontrolovat zákonnost postupu obcí tj. soulad s konkrétními ustanoveními veřejnoprávních předpisů.\nJak v případě prosté, tak v případě kvalifikované žádosti, je možné provedení kontroly výkonu samostatné působnosti podle § 129a zákona o obcích. Pokud by k porušení práva občana došlo usnesením rady či zastupitelstva obce, poukazuje Ministerstvo vnitra na další možnost, kterou má, a to provedení dozorových opatření podle § 124 zákona o obcích.\nPokud jde o projednání slevy z nájemného ze strany orgánu obce, i když tato věc patří do oblasti samosprávy, domnívám se, že jestli ze strany obce nebylo na žádost nájemce žádným způsobem reagováno, může se nájemce rovněž obrátit na odbor dozoru a kontroly Ministerstva vnitra (popř. magistrát v případě městských obvodů a městských částí územně členěných statutárních měst) se žádostí o prošetření a provedení dozoru či kontroly z důvodu nevyřízení věci.\nPokud se týká činnosti veřejného ochránce práv, ten může ze zákona prošetřit, zda Ministerstvo vnitra (příp. magistrát) vykonává dozor a kontrolu nad samostatnou působností obce podle zákona příp. zda samo není nečinné.\nSolidní pronajímatel by měl využít možností, která mu dává právní řád, aby mohl nájemce nerušeně užívat pronajatý byt.\nI pokud je pronajímatelem obec, vztahuje se na právní vztahy mezi obcí jako pronajímatelem a občanem jako nájemcem, občanský zákoník.\nPokud pronajímatel občanovi nevyhoví v rovině soukromého práva, může se občan pokusit o vyřešení jeho věci podle zákona o obcích, pokud nechce jít cestou podání žaloby.\nPokud občan potřebuje pro podání žádosti konkrétní údaje, může požádat obec o zaslání těchto informací ve smyslu zákona č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím, ve znění pozdějších předpisů.\nÚředník obce je povinen se žádostí občana seznámit příslušný orgán obce, který rozhodne, zda žádost zařadí do programu schůze či zasedání, bude se jí zabývat a věcně ji projedná\nPodle doporučení odboru dozoru a kontroly veřejné správy MV ČR č. 5/2008, aktualizovaném ke dne 1. 1. 2014, v části věnované vyřizování žádostí občanů, upřednostňuje ministerstvo věcné projednání i prostých žádostí, tedy nejen žádostí kvalifikovaných.\nV našem konkrétním případě je vlastníkem bytových domů magistrát. Je tím, kdo svěřil bytové domy městské části za účelem jejich pronájmu, a proto by se měl zajímat o to, jakým způsobem s bytovými domy městská část nakládá.\nV rámci kontroly postupu městské části podle zákona o obcích se magistrát nezabýval postupem vedoucího bytového odboru, který si v podstatě přisvojil pravomoc, která náleží orgánům obce a „rozhodl“ o žádosti bez nich resp. je se žádostí vůbec neseznámil.\nStížnost občana na nevyřízení jeho záležitosti z úrovně městské části měl magistrát řádně prověřit a vyvodit z porušení zákona o obcích a pravidel dobré správy následky.\nJestliže nájemci nebyli informováni, zda bude jejich žádost projednána (a vlastně ani být nemohli, pokud úředník žádost nepředal), jedná se o postup, který není v souladu s principy dobré správy.\nMagistrát také chybně vyhodnotil, že se podle zákona o obcích jednalo o prostou žádost a příslušný orgán městské části (rada) s ní měl být seznámen, a to bez zbytečných průtahů. Magistrát naopak zcela nelogicky poukázal na to, že nájemci měli dodržet zákonné požadavky na podání kvalifikované žádosti. To by ovšem prakticky znamenalo, že by kvůli obtěžování kouřem ze spodního bytu měli nájemci k projednání věci v orgánech obce získat podpisy 0,5 % občanů celé městské části.\nMagistrát měl věc uzavřít tím, že ze strany městské části došlo k porušení práva občana obce, které která mu zaručuje § 16 odst. 2 písm. f) zákona o obcích i k porušení principů dobré správy, což neučinil.\nZákon o obcích a principy dobré správy tedy nebyly v tomto případě respektovány ani ze strany městské části, ani ze strany magistrátu.\nPro úplnost dodávám, že pokud se příslušný orgán rozhodl záležitost věcně vyřídit, bylo třeba zpracovat materiál a předložit jej k projednání. Materiál však fakticky neobsahoval náležitosti, které byly v jeho obsahu uvedené a uváděl nepravdivé informace.\nMateriál by měl obsahovat kompletní žádost občana a potřebná vyjádření, v tomto případě vyjádření teplárenské společnosti, aby odbor nebyl podezírán z toho, že zkresluje informace, ať již záměrně nebo z nedbalosti.\nPokud odbor tvrdí, že by se zcela jistě zvýšily náklady na vytápění i ostatním nájemcům bytů, měl doložit, jak k tomuto závěru došel a v jaké výši by náklady vznikaly.\nUvedená kauza je příkladem toho, jak by práce bytového odboru, orgánů městské části (či obecně orgánů obce) a magistrátu neměla vypadat. Pokud tímto způsobem přistupuje městská část v roli pronajímatele ke svým nájemcům a z hlediska samosprávy k občanům obce, a magistrát tento postup přehlíží, resp. v podstatě schvaluje, nabízí se z takového postupu vyvodit také politickou odpovědnost.\nMgr. Marcela Fadrná,\nautorka článku je právničkou Kanceláře veřejného ochránce práv, Brno\nTento článek shrnuje osobní názory autorky. Článek nevyjadřuje názor Kanceláře veřejného ochránce práv nebo veřejné ochránkyně práv\n Život nad bytem vášnivých kuřáků, kteří zvládnou vykouřit dohromady před 60 cigaret denně, se dá přirovnat k bydlení nad restaurací. Ve Švédsku přitom zakazují kouření i před restauracemi, aby nebyli obtěžováni obyvatelé bytů nad restaurací. Podle České televize, „ … Zákaz kouření zpřísnilo Švédsko. Zapálit si cigaretu v restauraci tam nemohou lidé již několik let, nyní se zákaz rozšířil i na prostranství před hospodami, informovala agentura DPA. Kouřit se od pondělka nesmí ani na dalších veřejných místech …“. K dispozici >>> zde.\n Hulmák a kol., Občanský zákoník VI. Závazkové právo. Zvláštní část (§ 2055–3014), 1. vydání, 2014.\n Práva podle § 16 odst. 2 písm. f) a g) mají povahu zákonného provedení petičního práva dle čl. 18 Listiny základních práv a svobod.\n Ustanovení § 16 odst. 2 písm. f) zákona o obcích: Občan obce, který dosáhl věku 18 let, má právo požadovat projednání určité záležitosti v oblasti samostatné působnosti radou obce nebo zastupitelstvem obce; je-li žádost podepsána nejméně 0,5 % občanů obce, musí být projednána na jejich zasedání nejpozději do 60 dnů, jde-li o působnost zastupitelstva obce, nejpozději do 90 dnů.\n Potěšil, L., Furek, A., Hejč, D., Chmelík, V., Rigel, F., Škop, J. Zákon o obcích. Komentář. 1. vydání. Praha: C. H. Beck, 2019.\n Poznamenávám, že podle rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 22. 9. 2016, č.j. 4 As 153/2016, www.nssoud.cz, garantuje zákon o obcích občanovi to, že může požadovat projednání určité záležitosti v oblasti samostatné působnosti orgány obce. Obec má rozhodnout o návrhu na zařazení bodu do diskuze. Tím jsou však práva občana podle soudu vyčerpána. Neschválení požadavku občana na zařazení bodu do programu jednání není rozhodnutím podle § 65 odst. 1zákona č. 150/2002 Sb., soudní řád správní, ve znění pozdějších předpisů, neboť se jím nezakládají, nemění, neruší ani závazně neurčují jakákoli práva či povinnosti. Případnou žalobu občana, kterým by se domáhal zrušení usnesení o nezařazení jeho žádosti jako samostatného bodu do programu podle uvedeného ustanovení by soud musel odmítnout.\n Viz Potěšil, L., Furek, A., Hejč, D., Chmelík, V., Rigel, F., Škop, J. Zákon o obcích. Komentář. 1. vydání. Praha: C. H. Beck, 2019.\n Viz principy dobré správy zveřejněné veřejných ochráncem práv k dispozici >>> zde.\n Blíže k vymezení samosprávy odkazuji např. k dispozici >>> zde.\nK problematice účelnosti nákladů při právním zastoupení v občanském soudním řízení\nPříjem dle § 35ba odst. 1 písm. b) ve spojení s § 18 odst. 1 zákona o daních z příjmů není pouhým nárokem. Nelze tak uvažovat o využití výkladového pravidla v pochybnostech...


O Truhlářství Michalička – Truhlářství Michalička\nO Truhlářství Michalička\nNabízíme precizní řemeslné zpracování nábytku a dřevěných výrobků, vysokou kvalitu materiálů a záruku toho, že každý námi vyrobený kus nábytku vydrží. Konzultaci a zaměření pro Vás rádi uděláme zdarma a vyrobený nábytek dopravíme a odborně jej namontujeme.\nTruhlařině a práce s dřevem jako takové se věnujeme už přes 15 let! Vyrábíme vestavěné skříně z kvalitního materiálu, kuchyně na míru dle Vašich představ, interiérový nábytek, pergoly, dřevěné zahradní domky, schodiště nebo komerční interiéry obchodů, vlasových salonů a restaurací. Spolupracujeme s architekty a designéry, realizaci jsme chopni zaštítit už od úplného počátku.\nPoužíváme ty nejkvalitnější dostupné materiály pro výrobu nábytku. Vybírat můžete z velkého množství masivních nebo laminátových desek od kvalitních výrobců Kronospan nebo Egger, spolupracujeme s výrobci kamenných pracovních desek a dodavateli těch nejkvalitnějších nábytkových komponentů jako je kování značky Blum s doživotní zárukou.\nVýroba / obchod / zaměřování\nDěláme to s láskou ke dřevu.\nTruhlářství Michalička nabízí precizní řemeslné zpracování nábytku a dřevěných výrobků, vysokou kvalitu materiálů a záruku toho, že každý námi vyrobený kus nábytku vydrží.\nAleš má v oboru zkušenosti více než 15 let a technicky vyřeší i ty nejsložitější požadavky ku spokojenosti obou stran.\nTruhlář a majitel\nPár slov od našich spokojených klientů\nVýbotná spoulupráca, ochotný tím, otvorený novým dizajnom. Perfektné prevedenie. Truhlarstvi Michalicka mi doslova splnilo sen. Najst dnes zodpovednu a poctivu firmu ako je tato je nad zlato\nDěkujeme za Skinbar v patře parfumerie, který byl vyroben rychle a precizně dle návrhu. Pan Michalička nám vyšel vstříc i když termín byl poněkud šibeniční.


Stylistka :: Ve stopách krásy\nÚvod > Co umím > Stylistka\nHýčkat se službami stylistky není jen výsadou celebrit, které v záplavě pozvánek na akce v duchu slavnostního rozmaru potřebuji poradit. Pracovní pohovor, první rande, ples, svatba, večírek… I bez záře reflektorů život udivuje událostmi, kdy je třeba vypadat dobře.\nZapomeňte na bezmyšlenkové prohrabování se ve skříni. Co dřív vám padne do ruky, není řešením, jak ohromit své okolí. A nechte si poradit odborníkem, nechte si poradit ode mě.\nSe mnou si budete o módě povídat,\nse mnou vaše nakupování nabere spád promyšleného tahu,\nse mnou vaše garderoba procitne do synchronizace konfekce, která není jen sezónním výplodem módního hitu, ale nadčasovou svěžesti,\nse mnou v sobě rozvinete sebevědomí vytříbeného vkusu,\nse mnou i mužské osazenstvo pozmění své návyky k oblíkání, aby se prezentovalo odpovídajícím způsobem.\nKonzultace se stylistkou je sezením, kde mě obeznámíte s vašimi potřebami. Doporučím vám oblečení, aby lichotilo postavě a zapadlo do konceptu vašeho osobního a profesního stylu. Probereme střihy, materiály, barvy i doplňky. Tato služba je hojně využívána k určité události jako pracovní pohovor, svatba, ples atd.\nZlatíčka raději nechte doma. Kvůli vašim milujícím očím odkývnou, že i v pytli vám to náramně sekne. Do nákupního víru si přizvěte mě, abych vám na základě vašich časových a finančních možnostech ukázala cestu, jak efektně vyladit váš nákup dle vašeho životního stylu. Naučím vás, jaké střihy a materiály jsou pro vás ideální.\nNechte mě nahlídnout do vaší garderoby, abych vám roztřídila šatník a vytvořila kombinace ze současných kousků. Také vám poradím co do šatníku doplnit a jak outfity doladit doplňky i jaké barevné škále se máte držet.\nStylistka pro focení, natáčení\nJste modelka, fotograf či produkce? Přizvěte si mě do party, abych vašemu projektu vdechla styl skrz správně zvolené outfity. Dále vám mohu nabídnout k zapůjčení pestrou škálu outfitů ze své vlastní výbavy. Od elegantních kousků přes uvolněnější styl až po neokoukanou extravaganci.\n„Zdá se to být maličkostí, ale šaty mají mnohem důležitější úlohu, než nás jen udržet v teple. Mění náš pohled na svět a pohled světa na nás.“


Velká, vánoční soutěž o kazety na šití\nVelká, vánoční soutěž o kazety na šití začíná. Potřebujete dárek pro blízké pod stromeček? U nás si vyberete dárek pro celou rodinu.\nilustrační foto: proutenysvet.cz\nVyhrajte koloběžku a zažijte pořádnou jízdu\nVýhry byly vloženy do soutěže takto:\n1.cena- Velká kazeta na šití, typ kazety a barva je podle výběru.\n2.cena- Střední kazeta na šití, typ kazety a barva je podle výběru.\n3.cena- Malá kazeta na šití, typ kazety a barva je podle výběru.\nSoutěž o balíček produktů Vitana\nSoutěžte s Rádiem Impuls a novou ...\nVyhrajte kosmetický balíček pleťové péče z ...


ZprávyKoronavirusVakcínaNejistá cesta k imunitě. Druhá fáze koronaviru je zákeřnější než první\nDo jaké míry se můžeme spoléhat na tvorbu protilátek při covid-19? Odpověď hledají vědci po celém světě.\nTvorba protilátek, které člověka chrání před dalším nakažením, je při snaze zastavit šíření jakéhokoliv viru klíčová. Nový koronavirus se ale v mnohém chová jinak než jiné a lépe prozkoumané infekce. Stejně tak ani poznatky o imunitě po prodělání covid-19 zatím nejsou jednoznačné.\nŽe nemoc nemusí mít standardní průběh, popsal už dříve v rozhovoru pro Seznam Zprávy epidemiolog a náměstek ministra zdravotnictví Roman Prymula. Ten mluví o dvoufázovém vývoji nákazy.\n„Když se nakazíme nějakou nemocí, tak nám po určité době začnou narůstat takzvané protilátky třídy M - protilátky, které jsou v těle v časné fázi nemoci - ty narostou a to je známka akutní infekce. Postupně jsou nahrazovány protilátkami třídy G, které naopak znamenají, že jsme infekci už prodělali. A takto to končí. Zmizí infekční agens - virus, který tam byl - a zůstanou už jen protilátky. U tohoto onemocnění je to ale úplně jinak,“ popsal Prymula.\nPo zdánlivém ustoupení podle něj přichází druhá fáze, kdy znovu prudce narůstají protilátky třídy M - jako kdyby šlo o první nákazu. A až potom narůstají protilátky třídy G.\n„Ve druhé vlně je onemocnění ještě zákeřnější. Jsou popsány případy, kdy se člověk, kterému nebylo skoro nic, během půl hodiny zhoršil natolik, že potřeboval kyslíkovou terapii, a někteří dokonce po té půl hodině i zemřeli. Takže to je obrovská nebezpečnost,“ dodává.\nNejen samotná nemoc, ale spolu s ní i tvorba imunity tedy u covid-19 nejspíš probíhá jinak, než by se dalo očekávat. Kromě toho není jisté, zda se skutečně každý, kdo nákazu prodělal, může radovat ze získání dostatečně vysoké hladiny protilátek.\nPřípady, kdy se u lidí po uzdravení z covid-19 nemoc znovu objevila, se vyskytují po celém světě. Nově se na ně zaměřila jihokorejská studie. Vědci chtějí problém objasnit na 141 pacientech.\nOpětovná aktivace, nebo nákaza?\nVysvětlení může být několik - lidé se mohli opětovně nakazit, virus ale z jejich těla také vůbec nemusel definitivně zmizet, ačkoliv to testy ukázaly. Po čase tak mohlo pouze dojít k jeho opětovné aktivaci. Roli v některých případech mohlo hrát i nepřesné nebo špatně provedené testování.\nPrvní varianta by naznačovala, že se u nakažených protilátky buď nevytvořily, nebo jich nevzniklo dostatečné množství.\nTaková zjištění ostatně přinesla i dříve zveřejněná práce vědců ze šanghajské univerzity Fu-tan. Ti analyzovali krevní vzorky 175 uzdravených pacientů a u přibližně třetiny z nich detekovali neočekávaně nízké množství protilátek. U deseti potom nebylo možné jejich přítomnost vůbec prokázat. Nízkou hladinu přitom měli zejména mladí lidé - koncentrace protilátek rostla s věkem.\nU mladých lidí, kteří jsou v dobré kondici, se zároveň covid-19 nejčastěji projevuje pouze lehkými příznaky - i tento faktor může při budování imunity hrát roli.\n„Velmi lehce probíhající infekce nemusí vést k významné tvorbě specifických protilátek, což znamená, že člověk i po prodělané infekci může zůstat k nákaze vnímavý. Naopak po středně těžce a těžce probíhající nemoci se protilátky téměř jistě vytvoří a imunita je pak dlouhodobá,“ uvedli k problematice čeští experti - profesoři pražské Nemocnice Na Bulovce Ladislav Machala a Jiří Beneš.\nVakcíny na cestě\nRiziko, že by se u lidí s nízkou hladinou protilátek mohlo onemocnění znovu rozvinout nebo že by se mohli opětovně nakazit, ale musí přezkoumat další studie.\nZůstává přitom otázkou, do jaké míry mohou při bádání napomoci práce, které se v minulosti věnovaly jiným koronavirům, přestože u některých vědců jejich závěry budí optimismus. Například němečtí vědci na jejich základě odhadovali, že trvání vytvořené imunity po prodělání covid-19 sice postupem času oslabuje, přesto ale může trvat i dva roky.\n„Zkušenosti, které máme s předchozími koronavirovými epidemiemi, naznačují, že získaná imunita časem upadá. Podle částečných studií předchozích smrtících virů - tedy SARS a MERS - můžeme počítat s tím, že minimálně rok imunita trvá. A pak se schopnost protilátek bojovat s nákazou snižuje. U SARS vydržela dva roky, u MERS pak tři,“ dodává k tématu pro New York Times epidemiolog Marc Lipsitch.\nPozornost by studiím měli věnovat i výrobci vakcín. Ti se do vývoje očkování pustili už před několika měsíci. WHO nyní registruje desítky kandidátních vakcinačních látek, několik z nich už postoupilo do klinické fáze testování. V této etapě už může být látka podána lidem. Obvykle jde o skupinu dobrovolníků, na kterých následně vědci pozorují reakce organismu a sledují případné nežádoucí účinky.


B Travel - Hostal Room Pride « Madrid « Španělsko « Ubytování\nRoom Pride poskytuje moderní pokoje s dřevěnými podlahami zařízené ve výrazných barvách. Najdete v nich topení i koupelnu se sprchou. Na recepci si lze na požádání vypůjčit fén nebo žehličku.\nRoom Pride má nepřetržitě otevřenou recepci, díky které si hosté mohou užívat pulzující noční život bez omezení. O víkendech nabízí hotel 1 bezplatný nápoj za každou noc strávenou v hotelu z nabídky některého z módních barů ve čtvrtích Chueca a Las Letras.\nV okolí hotelu najdete mnoho restaurací i barů a snadno dostupné jsou také hlavní turistické zajímavosti Madridu. Za 10 minut dojdete na náměstí Puerta del Sol. Na požádání je dostupná doprava na letiště.\nRoom Pride má výtah a parkoviště je od hotelu vzdálené pouhou 1 minutu chůze.\nSan Bartolomé, 2, 28004 Madrid\nDřevěná/Parketová podlaha, Fén, Koupelna, Služba probuzení, Sprcha, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, TV s plochou obrazovkou, Žehlička, Zvuková izolace\nBalkon, Dřevěná/Parketová podlaha, Fén, Klimatizace, Koupelna, Patio, Služba probuzení, Sprcha, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, TV s plochou obrazovkou, Žehlička, Zvuková izolace


Léčebné výlohy | Klikpojisteni.cz\nKlikpojištění > Cestovní pojištění > Časté otázky > Doporučené limity > Pojištění léčebných výloh\nPojišťovna za pojištěného uhradí výlohy na léčbu za předpokladu, že onemocnění či úraz nevznikne jako následek činností nebo situací, které jsou ve výlukách pojištění. Zároveň hradí pojišťovny tyto výlohy pouze do výše limitů pojistného plnění. Je tedy nutné vždy důkladně pročíst pojistné podmínky a seznámit se s výlukami z pojištění.\nJe-li například ve výlukách z pojištění, jak je to u cestovního pojištění obvyklé, provozování rizikových sportů, mějte vždy na paměti, že budete-li je provozovat a stane se Vám nějaký úraz, zaplatíte léčení z vlastní kapsy. Zároveň si vždy ověřte výši pojistných limitů a pojistěte se na dostatečně vysokou částku. Zde se nevyplatí šetřit.