B&B Salerno In Centro Salerno | Hotely.cz\nUbytování Salerno >\nPenzion Salerno >\nB&B Salerno In Centro Salerno - Itálie\nVicolo degli Amalfitani 10 , 84121 Salerno (Itálie)\nVicolo degli Amalfitani 10 , , 84121, Salerno (Itálie)\nPokoje, služby Tři komfortně a vkusně zařízené pokoje nabízí B&B Salerno In Centro Salerno pro hosty, kteří hledají ubytování ve městě Salerno. Pokud máte vhodné přenosné zařízení, můžete se připojit k internetu pomocí sítě WiFi. Více informací o poskytování služeb (včetně služeb za příplatek) a o vybavení jednotlivých pokojů v B&B Salerno In Centro Salerno najdete v podrobnostech zvoleného pokoje níže ve formuláři.\nPříjezd, otevírací doba Ubytovat se v den příjezdu je možné od 14:00, pokoj je třeba opustit v den odjezdu nejpozději do 11:00. Jazyk který ovládá personál: Anglicky.\nB&B Salerno In Centro Salerno rezervace, ceník Rezervace, ceník\nZákladní služby: Výtah\nLetištní transfér, Terasa, Vícejazyčný personál, Společná mikrovlnná trouba\nV tomto ubytovacím zařízení se nenachází recepce. Kontaktujte prosím hotel s dostatečným předstihem před příjezdem podle kontaktních údajů uvedených v potvrzení rezervace a sjednejte si čas ubytování. Na vyžádání je v nepřetržitém provozu k dispozici kyvadlová doprava na letiště. Mohou být účtovány poplatky. O podrobnější informace požádejte před příjezdem ubytovací zařízení. Zařízení se nachází v zóně bez automobilové dopravy. Pro další podrobnosti se obraťte přímo na ubytovací zařízení pomocí údajů uvedených v potvrzení rezervace. Snídaně pro hosty tohoto ubytovacího zařízení se podávají v nedalekém baru, vzdáleném 230 metrů. Pro další podrobnosti se obraťte přímo na ubytovací zařízení pomocí údajů uvedených v potvrzení rezervace.\nPříplatek za tradiční místní snídani: 5 EUR pro dospělou osobu a 3 EUR pro dítě (přibližná částka)\n« Další nabídky ubytování v lokalitě Salerno\nKaždou rezervaci potvrzuje přímo ubytovací zařízení B&B Salerno In Centro Salerno


Nové stanice - Page 141 - News and general discussion - Techforum\nSPI v posledních dvou měsíčních newsletterech začalo promovat svůj herní kanál Gametoon (http://c.sledujfilmbox.cz/files/Products/product_711/NEWSLETTER_CZ_03_2018-1521119773.pdf)\nTakže předpokládám, že už ho začne nabízet i jednotlivým operátorům. Přál bych si, aby se objevil i v UPC, zatím v nabídce žádná herní stanice není a když už ne Ginx, tak aspoň ten Gametoon by byl fajn\nA taková perlička - Jaromír Soukup si včera zaregistroval nový pořad - Týden podle Jaromíra Soukupa (tipuju, že to bude podobný formát, jako má John Oliver nebo Jindřich Šídlo). https://isdv.upv.cz/webapp/webapp.ozs.det?pozk=25067883&plan=cs&s_naze=&s_sezn= &s_majs=Barrandov Televizní Studio a.s.\nPřed hodinou, Tommy Kindernay napsal:\nJaromír Soukup je to nejhanlivější slovo z celé této diskuze. Ještě jednou ho někdo použije a bude okamžitě zabanován\nMám pro vás dva nové programy, které by měly naskočit příští týden na vašich seťácích.\nDobrý den, zaradite do vaší nabídky Prima Comedy Central HD? Pokud ano, tak kdy?\n@honegero Zdravím, program PCC je v naší nabídce již nějaký čas na pozici 12 na Vašem set - top boxu.\nOn se ale ptal kdy to bude v HD\npřesně tak HD verze toho programu né SD\nHD verze ještě není k dispozici, tak proč tato otázka?\nJa myslel HD verzi.\nV 23.03.2018 at 14:04, technik napsal:\n136 Fine Living HD ,kde je asi chyba ?\nŘazení programů platné od 1. 3. 2018.\ndalší problém je na cihle nehraje ČR Zlín napsáno nemáte předplaceno .


November 2017 – Konstrukce z masivního dřeva\nNovember 30, 2017 - Jakub\nNákup bez rizika: dní na vrácení. Archiv TERASOVÉ DLAŽDICE – DOUGLASKA vyrobeno vyrobeno v Německu v. Za stylovou dlažbu vám vaše koupelna bude ležet u nohou. Vysoce kvalitní italská dlažba 50x-vhodná i ven za 24Kč.\nVzhledem k neobyčejným parametrům této dlažby , je možnost jí použít de facto kdekoliv.\nTerasové a chodníkové dlaždice nákup a rezervácia v OBI. Plošná dlažba Štandard sivá x 50. Drevené obklady nákup a rezervácia v OBI. OBI online a vo Vašej OBI predajni! Navíc kvalitní Dlažba imitace dřeva za akční ceny s osobním odběrem v prodejně zdarma.\nKvalitní betonové venkovní dlažby , zdicí prvky, výrobky venkovní architektury,. Věrná imitace dřeva pro Vaši zahradu – dlažby , palisády, květináče, schody.\nMateriál interiérových obkladů: Kamenné imitace. Imitace dřeva – dub Potřebujete dlažbu na vaši terasu, chodníčky k domu nebo na jakékoliv jiné plochy a chcete, aby i na velkých plochách působila dlažba . Venkovní dřevěná dlažba je vyrobena ze smrkových desek. Merkury Market ponúka: keramické obklady a dlažby.\nKvalitní stavební materiály pro střechy, fasády a izolace od největšího prodejce stavebních materiálů v ČR. Read more\nMazaniny a potěry Mazaniny jsou bezespáré monolitické vrstvy prováděné přímo na místě. Rozeznáváme mazaniny a potěry betonové , . Pokud dodržíte složení a technologický postup, budou vám cementové . Následuje roznášecí vrstva betonové mazaniny , silná až milimetrů, kterou je rovněž vhodné pojistit kari sítí. U posuzované betonové mazaniny došlo k nadzdvižení rohů .\nAk s tym natrete beton vznikne leskla hladka plocha. Obvykle upravené složení oproti standardním betonům. Pokládání betonové mazaniny.\nLoni jsem nechal udělat novou podlahu ve skladbě betonová mazanina tl. P– Skladba podlahy v obývacím pokoji,. Složení podlah, stropních a střešních konstrukcí.\nNepodceňujte betonový podklad podlahy , S kvalitou podlahy se pojí i kvalita.\nDůležitou roli hraje beton a jeho správné složení i způsob nanášení. Dobrý den, v podkroví potřebuji srovnat hrubou betonovou podlahu m. Musím podlahu nejprve vyrovnat betonovou mazaninou , nebo můžu . Výztuží mazanin se rozumí vyztužení mazanin z betonů z kameniva a z. Popis standardu musí vymezit tloušťku asfaltového potěru po uhlazení a jeho složení. Read more\nProdej písku a štěrku Slaný a okolí. Vybrat si můžete z firem v okolí, třeba Václav Maurer, ODVOZ SUTĚ A ODPADU. P- Ivana Zůčková, Michael . Pískovna TAUM Václav Mauerer nabízí prodej písku , dovoz písku, prodej kameniva a štěrkopísek.\nTo vše nabízí v lokalitách Praha, Mělník, Kladno a Beroun.\nPRODEJ STAVEBNÍHO MATERIÁLU. Dovoz písku , štěrku, kačírku, suťových recyklátů. Odvoz odpadů ve Slaném a okolí do km. Slaný , Jemníky kontakt , (pobočka).\nSpolečnost DESTRO se zabývá prodejem a výrobou drceného struskového kameniva a štěrku. Firma Václav Mareš nabízí k prodeji písky, štěrky, kačírky. Těžba, úprava a prodej normového betonářského písku , kameniva a drtě.\nUkládka inertních materiálů zemina, beton. Aktuální katalog firem v kategorii Kámen, písek a štěrk Kladno. Těžba zpracování a prodej písku, maltový.\nNajděte dodavatele pro téma prodej písku a kameniva. Poptávky jsou zdarma, firmy vybíráte podle referencí. Vybudujte si jméno a získávejte . Provádíme přípravné práce pro stavbu. Zajišťujeme také prodej písku a drceného kameniva.\nNabízíme nákladní autodopravu. V případě potřeby zajistíme včetně . Read more\nAktuální ověřené informace: adresa, telefon, e-mail a otevírací hodiny FRISCHBETON s. Výroba transportbetonu, betonu a kameniva. Pronájem betonových čerpadel. Beroun – Cernin betonárna Těšovice betonárna Vimperk betonárna Soběslav betonárna Brno betonárna Křižanovice betonárna Veselí nad Moravou.\nBetonárna pro transport beton. Opatovice, mobilni betonárna Měřín. Brno, Veselí nad Moravou, Cheb, Čečkovice, Vysoké Mýto, Beroun – Černín. Dobřejovice bezodkladně podnikla veškeré kroky v samostatné působnosti, aby nemohlo dojít k výstavbě betonárny v katastrálním . Stavební objekty na adresním místě. Nejbližší služby v části obce Černín 89.\nKluci jsou výborní fotbalisté, jen měli každý svoje problémy,“ vysvětluje teprve šestatřicetiletý Lukáš Černín , trenér Kravařů a bývalý ligový . BETONÁRNA ŠENOV – Těšínská 88 Šenov. Milan Černín Opava Kylešovice, Evropská databanka, Prodej užitková vozidla Gazelle DFM terenní vozidla UAZ GONOW náhradní díly, autodíly Výroba, prodej. V naší betonárně vyrábíme kvalitní betonové směsi, které Vám i odborně dopravíme. Náš prodej není omezen množstvím. Petrohrad – revitalizace areálu staré cihelny, betonárna na parcele č. Tuto část lesa se rozhodli chránit již Černínové , kteří vlastnili místí panství od r. Tělo Herty Černínové (†25) pak rozřezal na kusy a hodil do Vltavy.\nPlech černý , surový, válcovaný za tepla. Dodávaný v tabulích o velikosti 25xmetru. Tento plech je možné zakoupit v jakémkoli . Nejčastější rozměry tabulí . Udělejte si přehled o cenách, přečtěte si recenze a hodnocení, zjistěte .\nInzerát plech černý v okrese Mělník, cena 500Kč, od vermik na Sbazar. Litovel, prodej hutního materiálu na olomoucku. Nebylo nalezeno žádné zboží.\nKrbová kamna na dřevo Brest černý plech , šedý plech jmenovitý tepelný výkonkW regulovatelný výkon5-kW druh palivadřevo připojení kouřovoduhorní . CLEAN and GO wax – krém na obuv z lesklé kůže – černý. Plechy prodáváme pouze po celých tabulích! Cena za ks bez DPH: 2Kč.\nDostupnost obvykle do pracovních dní. W energetická účinnost:. Oboustranně lakovaný pozinkovaný plech ve svitku. ABX Turku Plus – šedý plech , černý plech – bez akumulace. Pro případný zájem připsat k objednávce.\nNa míru jsme schopni výpalit plech (S23 S355) klasických tvarů (čtverec, kosočtverec, obdélník, trojúhelník, více úhelník, atd.) dle Vámi zadaných rozměrů a . Nákup bez rizika: dní na vrácení. HORNBACH Praha – Černý Most. Read more\nPokud chcete na jaře stavět tak klasické hašení vápna už nestihnete. Vápno v jámě se na stavbu kdysi hasívalo rok před prvním použitím. V takových případech může být lepším řešením příprava vlastní.\nPři přípravě malty počítejte, že je potřeba ji spotřebovat nejdéle za cca 3 . Malta je kašovitá směs několika látek, které po čase ztuhnou.\nSlouží ve stavebnictví jako spojovací materiál a omítková hmota. Skládá se z vody, písku, vápna a . Archiv Podobné Můžete si myslet, že nejlepším způsobem, jak maltu získat, je si ji koupit. Avšak, pokud si namícháte maltu na zdění sami, třeba se budete divit, jak jste rádi, . Příprava malty na omítání je už jednoduchá.\nSmícháme Multibat PLUS s pískem v poměru : a následně do míchačky přidáme vodu do . Súčasťou každej výstavby je výroba mált a betónu. Je na stavebníkovi, či sa rozhodne pre klasickú výrobu z jednotlivých zložiek alebo pre .\nRuční příprava malty ve vědru nebo v kolečku znamená, že přísady a pojiva nasucho promícháme zednickou lžící a pak přidáme vodu. Pri výrobe malty zo zmesného portlandského cementu je predlžená doba. Read more\nRecugel obsahuje látku dexpanthenol pro ochranu zdravých očí. Viskozní roztok s dexpanthenolem pro zlepšení zvlhčení povrchu očí. ZP s léčebnými účinky Krémy, masti, gely Recugel oční gel 10g.\nViskózní gel s vysokou koncentrací účinné látky dexpanthenolum -. Nejlevnější Recugel oční gel 10g. Před použitím pečlivě přečtěte příbalový leták.\nPříbuzné produkty k produktu Recugel oční gel 10g. Příbalový leták je součástí balení každého přípravku. Informace Provozovatel Pro zákazníky.\nOstatní sortiment nebo doplněk stravy. Indikační skupina: Účinné látky: viz. Recugel , oční gel se používá pro zlepšení zvlhčení povrchu . V případě jakýchkoliv otázek nebo nejasností se poraďte se svým lékařem nebo lékárníkem.\nAlternativy produktu Recugel oční gel 10g.\nHyal Drop multi – speciální balení 2x ml. Viskózny roztok s dexpanthenolom pre zlepšenie zvlhčenia povrchu očí. V příbalovém letáku u Recugelu je jen napsáno, že v případě . Vhodný pro zvlhčení oka při nošení tvrdých kontaktních čoček. Oční kapky Refresh ml jsou jedny z nejrozšířenějších očních kapek, které lze kapat do oka přímo na nasazenou kontaktní čočku.\nMrazuvzdorná jednosložková reprofilační malta třídy R3. Pro vyrovnávky větších tlouštěk použijeme maltu Baumit . Reprofilační malta – Opravy výtluků a nerovností prefabrikovaných dílců apod. Zpracovatelná jak ručně, tak strojně . Baumit reprofilační malty – sanační malty vhodné pro reprofilaci poškozených míst betonových a železobetonových konstrukcí, vytvrzující s minimálním .\nBlesková montážní malta k rychlé montáži u nadzemních i podzemních konstrukcí. Má vynikající přídržnost k podkladu, odolnost vůči CHRL a objemovou kompenzaci. Sanace betonových konstrukcí reprofilačními maltami se využívá při poškozeních.\nSpeciální použití jako opravná a reprofilační malta u sanací . Minerální jednosložková reprofilační malta určená pro opravy betonových konstrukcí vystavených statickému namáhání. Minerální reprofilační malta určená na plošné reprofilace ploch železobetonových konstrukcí v oblastech se zvýšeným chemickým namáháním především v. Opravné a reprofilační malty – BASF. BASF Stavební hmoty Česká republika s.\nMalta zařazena do kategorie PCC a. Značka PCI upevňuje pozici technologického leadra v oblasti stavebních materiálů. Read more\nProdej stavebního materiálu s možností výpočtu spotřeby materiálu. Zabýváme se prodejem základního sortimentu hutních materiálů. Nabízíme kvalitu za velkoobchodní ceny a dopravu nad tun zdarma. Nypro Czech Republic, your.\nArchiv Akciová společnost NYPRO hutní prodej, a. Pořadí, Kategorie, Celkově, Číslo, Jméno, Team, Ročník, Výkon, Body.\nL, A Taurus, NYPRO hutní mat. Stolní společnost Kudla Úpice. Společnost NYPRO hutní prodej, a. Firma s názvem NYPRO hutní prodej, a. Město Rtyně v Podkrkonoší, Město Úpice , Ing. Petr Kadaník Rtyně – Net, Drogerie. Elza – náhradní díly Jiří Hurdálek, NYPRO hutní prodej, a. Klub českých turistů pořádá v sobotu 24.\nKrálovéhradecký Kraj, Czech Republic.\nVetim Stanislav Žďárský, Úpice , Farský Jaroslav, Rtyně v P. Ukázat na mapěUkázat detail. V obchodním rejstříku je zapsána pod spisovou značkou C . Velkoobchod a maloobchod se stavebním. Trutnov, Úpice , Semily, Mladé Buky, . Pištbend ZUŠ Úpice pod vedením Zuzany a Markéty Vránových. VAPO Rtyně Dorost Rtyně- Úpice Krokodýli Úpice Vetim Úpice. Kontakty firmy Jan Rücker Autodoprava, Kontaktní údaje, adresa firmy, provozní doba, umístění sídla firmy na mapě, informační qr kó plánovač trasy.\nExistuje několik levných , rychlých a přitom efektivních fíglů, jak zkrášlit byt doslova za babku! Jak si vytvořit jezírko na zahradě jednoduše . Zkuste to tedy ne tak dokonale, ale jednoduše, rychle a levně ! Máme pro vás pět tipů, jak si vylepšit byt za víkend! My vám přinášíme inspiraci na to, jak vylepšit byt ! Začněte tím, že si koupíte levné rámy s hotovou paspartou.\nNa každého z nás to někdy přijde, ta touha po něčem novém, neokoukaném a hezkém. Při pohledu na starou kuchyňskou linku či nehezké . Interiér přitom můžete vylepšit dekoracemi za pár korun. Jak moc se byt změní, když v něm místo celoplošných koberců bude hladká světlá, . Dalším příspěvkem do naší soutěže je vybydlený byt , který se díky novým nájemníkům.\nVybydlenému bytu pomohly chytré a levné nápady. Výsledný efekt můžete vylepšit kuchyňskými úchytkami. Máte zajímavé rady a triky, jak rychle a levně zrekonstruovat byt či dům?\nFantazii se meze nekladou, mohou být dřevěné, kovové či skleněné. Změnit vzhled pokoje může být velmi snadné! Bádáte nad tím, jak jednoduše vylepšit svůj domov? Korkové zátky: Levný a vděčný materiál pro tvorbu dekorací, které berou dech . Nemusíte platit za moderní obrazy z galerií, abyste dali svému bydlení jedinečný vzhled. Přinášíme vám jednoduchých tipů, jak oživit váš domov a přitom . Read more


Cyklista si po litru vína ustlal v příkopě. Byl v bezvědomí - Slovácký deník\nCyklista si po litru vína ustlal v příkopě. Byl v bezvědomí\nUherskobrodsko – Zraněného muže v bezvědomí našla ležet v příkopě řidička osobního vozu. Událost se stala ve středu 20. července po šesté hodině večer na cestě z Nivnice do Korytné.\nMuž se nehýbal a nereagoval na podněty, žena proto zavolala záchrannou službu. „Lékař na místě naštěstí zjistil, že muž není mrtvý, ale je v bezvědomí, z něhož se jim ho podařilo probrat. Cyklista utrpěl poranění hlavy a otřes mozku. Po prvotním ošetření se podrobil dechové zkoušce. Policisté mu v dechu naměřili 2,43 promile alkoholu,“ sdělil mluvčí uherskohradišťských policistů Aleš Mergental. Osmašedesátiletý muž se přiznal, že před jízdou vypil asi litr vína. Je tak podezřelý ze spáchání přestupku, za který mu hrozí pokuta od dvaceti pěti do padesáti tisíc korun.


Atomic Bomberman hry do mobilu - AKČNÍ | ČeskéHry.cz\nStarý dobrý bomberman. Bomber sice není špatná hra, avšak pokud patříte mezi hardcore hráče již zmíněné klasiky, budete se pravděpodobně nudit. Ať už se totiž jedná o grafickou stránku či obsah, prakticky se nesetkáte s ničím novým a inovátorským. Pokud se chcete ale odreagovat, pravděpodobně nad popsaným nedostatkem lehce přihmouříte oči, protože stačí několik desítek minut a Bomber se vám dostane do krve. Podporované telefony: Většina telefónů s barevným displayem a podporou MIDP 2.0\nPošli odkaz na hru Atomic Bomberman


Žijí pro lásku a túrování motorů: Recenze filmu Láska pod kapotou - Aktuálně.cz\n17. 9. 2021 11:45\nPo několika filmech o specifikách slovenské kultury natočil tamní dokumentarista Miro Remo zábavný i mrazivý portrét česko-slovenského páru, který žije pro lásku, štěstí a túrování motorů. Snímek nazvaný Láska pod kapotou kina promítají od čtvrtka.\nProtagonista Lásky pod kapotou kvůli zdravotním problémům sám nezávodí. | Foto: Aerofilms\nSnímek z Lásky pod kapotou. | Foto: Aerofilms\nSamolepka "žena za volantom", zdobící Jitčino auto, je míněna ironicky. Padesátiletá Slovenka ve skutečnosti řídí tak dobře, že se jako jediná žena v Česku pravidelně účastní autokrosových závodů. Spíš než vášeň pro automobily ji u toho drží partner, Moravan Jaroslav. Ten od deseti let snil, že bude vyhrávat poháry za rychlou jízdu. Kvůli otcově původu ale za komunismu skončil jako horník. Sice se vzdálil vysněné profesi, avšak získal finanční zázemí a společenskou prestiž.\nNáročnou, leč dobře placenou práci Jaroslav opustil po vážném úrazu. V 90. letech minulého století, stejně jako mnozí Češi, podlehnul mámení svobodného trhu a vrhl se na podnikání. Místo ohromných zisků přišly dluhy, rozpad manželství a zpřetrhání pout s dětmi. Kapitalismus se pro Jaroslava stal další slepou cestou.\nVzdor všem nešťastným rozhodnutím a karambolům se ale nevzdal. Jako automechanik se vrátil k dětskému snu a životní náplň nyní hledá v závodních vozech.\nProtagonista nového filmu Mira Rema kvůli zdravotním problémům sám nezávodí. Od toho má Jitku. Do auta dal podle svých slov všechno. Očekává proto výsledky v podobě vyhraných soutěží. Ty se ale nedostavují a Jaroslav je čím dál frustrovanější. Svůj vztek směřuje k Jitce, k dceři, která jej obvinila z krádeže, k vládě i státním úředníkům. Vůči sobě kritický není. O vlastních neúspěších mluví sebelítostivě, ukřivděně.\nTo za komunistů nebylo\nZodpovědnost za vlastní štěstí delegoval Jaroslav na druhé. Jejich hlasy však přes burácení motorů neslyší. Má vlastní pravdu a cizí názory či pocity jej nezajímají. Když se Jitka vybourá, projevuje o ni starost, jen než zjistí, že se jí nic nestalo. Pak partnerskou péči střídají výhrady ke stylu jízdy a zoufání nad tím, kolik bude stát oprava "zrakveného" auta. Jitka proud stížností přijímá s pochopením a boží trpělivostí.\nSlyšitelně kritičtější je vůči Jaroslavově posedlosti motory a výfuky jeho matka Jiřina. Zatímco on se neustále motá okolo strojů, věčně podrážděná seniorka tráví čas před televizí nebo u kuchyňského stolu, kde z velkého hrnku usrkává kafe a nadává na syna i demokracii. "To za komunistů nebylo," láteří, když listuje bulvárním časopisem.\nNa její výtku, že do auta jen zbytečně cpe peníze, Jarda odpovídá: "Pro mě je to zábava. Smyslem není zisk."\nLásku pod kapotou promítají kina od tohoto čtvrtka. | Video: Aerofilms\nNaděje, že by alespoň matka se synem našli společnou řeč, je mizivá. Jiřina stejně jako Jaroslav konformně setrvává ve svém světě, jehož omezený prostor nehodlá opustit. Miro Remo, který už v předchozích filmech prokázal jedinečnou schopnost napojit se na myšlenkový obzor natáčených osob, tomu podřídil způsob snímání. Obývací pokoj i kuchyni, jež představují Jiřinino dominantní působiště, zabírá statická kamera vždy z prakticky totožného úhlu.\nPodobně se opakují záznamy Jaroslava v autodílně nebo za volantem dodávky, se kterou jezdí na vrakoviště pro náhradní díly. Celý film, začínající i končící chytlavým hitem What Is Love z 90. let, pak má kruhovou strukturu. Odpovídá zacyklenosti závodění i přesvědčení postav o nemožnosti dosáhnout zásadních změn.\nSkoro jako hraný film\nPřestože věčně spílající mechanik nesměřuje k prozření ani sebereflexi a na konci stejně jako na začátku razí nihilistické heslo "dobře nikdy nebude", vyprávění nestagnuje. Naopak je bohaté na každodenní zápasy i zlomové životní události. Remo udržuje diváckou pozornost citem pro drama, formální dravostí a postupným odkrýváním dalších vrstev Jaroslavovy osobnosti, která je komplexnější, než se zdá na první pohled. Dokument stojící na neinscenovaných autentických situacích tak má strukturu blízkou hranému filmu.\nLineární dění, zaznamenané štábem v průběhu tří let, prokládají krátké flashbacky v podobě domácích videí s Jaroslavovou bývalou manželkou a dětmi. Během drandění na čtyřkolce nebo oslav Vánoc v rodinném kruhu vypadá protagonista spokojeněji než v přítomnosti. Náhlé vpády těchto retrospektiv působí jako neodbytné vzpomínky na životní etapu, po které nespokojený Jaroslav pořád teskní.\nKde jste byli 11. září. Dokument HBO o pandemii a útocích je sporný\nSubjektivitě postav jsou podřízené také songy konvenující jejich vkusu nebo adrenalinové závody. Ty ale natáčelo několik kamer rozmístěných ve vozech a na kapotách, mezi nimiž je bryskně, ale přehledně střiháno. Řezání ostrých zatáček, otřesy, skoky a nárazy tak s Jitkou zakoušíme z první ruky. Napínavost jízd umocňuje výbojná rytmická hudba. Některé z nejefektnějších akčních scén české kinematografie jsou nečekaně k vidění v dokumentu.\nStrhující závody připomínají záležitost života a smrti. Stejně je vnímají aktéři, jejichž perspektiva je pro estetiku, komiku i tragiku filmu určující. Z téhož důvodu Láska pod kapotou nenahlíží frustraci lidí, kteří si připadají nepochopení a nevyslyšení, v širších společenských souvislostech. Jaroslavův vesmír vymezuje autokros. Na politiku sice nadává, aktivně se o ni ale nezajímá. Zažil již příliš mnoho zklamání, za jejichž viníka považuje systém. Právě to z něj však činí snadnou oběť dezinformací a protisystémových stran, jak postupně vychází najevo.\nSebepojetí protagonistů zrcadlí i stylizované symetrické záběry, patřící mezi poznávací znamení Mira Rema. Zvýšená vnímavost vůči tomu, jak postavy myslí, komunikují a přemýšlejí o sobě, se ale neděje za cenu ztráty tvůrčího odstupu.\nIronický nadhled charakterizující Removu dosavadní tvorbu, včetně třeba nekompromisního portrétu hudebníka Richarda Müllera, je přítomný také v Lásce pod kapotou. Někdy se projeví pohotovým přeostřením na mouchu před objektivem, z níž se posléze stává neoficiální maskot filmu, jindy ostrým střihem na Jiřinu s další kousavou poznámkou na rtech.\nJednu výtečně vystupňovanou střihovou sekvenci režisér vystaví na paralelách mezi Jardovým zaujetím jeho nikam nevedoucí kratochvílí a vystoupením kulturisty, který své svaly jen dává na odiv, ale nevyužívá jich k ničemu smysluplnému. Scéna, v níž se heroický patos snoubí s lehce jízlivým úšklebkem, je stejně jako jiné momenty otevřená různým výkladům a svědčí o důvtipu režiséra. Namísto předkládání jednoduchých závěrů vybízí k vlastní interpretaci.\nVsuvky, jež nabourávají vážnost situací, zároveň vedle opakování určitých akcí rytmizují celek. Láska pod kapotou je proto divácky vděčná jak zásluhou tří svérázných postav, tak rychlým spádem a technickou vycizelovaností každého záběru.\nStačí být Čech\nRemo ovšem s touto svůdností, díky které nás baví trávit čas s Jaroslavem, Jitkou i Jiřinou, nakládá podvratně. Čím víc jsme pohlceni jejich světem a čím intenzivněji prožíváme jejich konflikty, tím víc poznáváme jejich odvrácenou tvář.\nNejdříve jen zvolna sílí letmé náznaky náklonnosti k rasismu a xenofobii, aby vyústily závěrečnou účastí obou partnerů na koncertu kapely proslulé texty podněcujícími k nesnášenlivosti. Radostně se při poslechu hudby tváří nejen Jitka, ale také Jaroslav, během jiných společenských akcí stojící bokem. Snad konečně našel komunitu, s níž souzní. Jde o vzácný okamžik pospolitosti, kdy s nikým nepolemizuje a působí vyrovnaně, ačkoliv v dosahu nejsou žádná auta, do nichž by mohl bušit kladivem.\nZatímco jsme s pobavením a soucitem sledovali trochu akční, trochu romantický příběh automobilového nadšence urovnávajícího rodinné spory, do filmu se bočními dveřmi vkradl znepokojivější motiv. Se stejnou nenápadností, s jakou nejspíš proběhla radikalizace Jaroslava i dalších příslušníků jeho generace, potýkajících se s neodbytným pocitem, že tahle doba není pro ně.\nPřes vysokou míru subjektivity tak nakonec Láska pod kapotou vypovídá také obecněji o naší přítomnosti i směru, kterým se Česko ubírá.\nProžívá traumata jako každý rodič. Černobílý film sleduje život prasnice\nJakkoli se finální odhalení může zprvu jevit šokující, v kontextu protagonistova životního příběhu dává perfektní smysl. Zklamán komunismem i kapitalismem, našel útěchu mezi lidmi, které spojuje nejmenší společný jmenovatel - příslušnost k národu. Tady nemusí nikomu nic dokazovat, o nic se snažit, za nic bojovat. Stačí, že je Čech.\nKdyž Vít Klusák natočil kontroverzní portrét neonacisty Svět podle Daliborka, z krajně pravicového přesvědčení titulní postavy učinil její definiční znak. Remo k Jaroslavovi přistoupil bez předem utvořeného závěru, ne jako k "náckovi", který zaslouží manipulaci, moralizování a výsměch. Díky tomu vznikl nuancovaný portrét člověka, jenž na ztrátu iluzí a pevných kulturních rámců zareagoval příklonem ke zvěstovatelům nekomplikovaných pravd.\nDokument vyprávějící o vtipné i napínavé cestě za životním snem je současně cenným doplňkem výzkumů popisujících stále větší roztříštěnost české společnosti. K opětovnému propojení jednotlivých fragmentů by podle sociologů mohla přispět větší empatie vůči lidem, které společnost zaměřená na výkon vnímá jako ty méně úspěšné.\nPrávě to nám Láska pod kapotou usnadňuje - a právě z toho důvodu je jedním z nejdůležitějších filmů roku.\nAerofilms, v kinech od 16. září.\nMěl slabost pro erotiku i moudrost lesa. Architekt Aalto okouzlil i Rockefellery\nfilm Film a televize kultura Magazín.Aktuálně.cz Miro Remo Recenze český film dokumentární film


U svobodných pánů\nKdyž se pivní akce nevyvede...\nDnes jsem měl telefonát ze Znojma, že se tam ptají dva pivní turisté na Den Ježka, který se dle Kalendária na PI měl konat právě dnes, 14.5.2010 od 13 hodin. Oni, že nemají o tom žádné zprávy. Nevím už kde se tahle akce v Kalendáriu vzala, resp. odkud jsem tato data čerpal. Vím jediné, že jsem si to nevymyslel.\nAby se případně předešlo tomuto problému, či aby bylo dohledáno, odkud informace vzešla, budu od nynějška dávat link na zdroj informací, což jsem u akcí, které jsem nalezl někde na turistických serverech nedělal. Protože akce můžete zadávat i Vy, registrovaní uživatelé PI, sami, prosím Vás, abyste tak dělali také. Díky...\nPřes všechnu snahu Vám přiblížit konání různých akcí spojených s pivem se asi ani v budoucnu nevyhneme nepříjemným situacím, že někam přijedete a akce se konat nebude. Vězte proto, že data obsažená v Kalendáriu mají jen informativní charakter. Doporučujeme se informovat u pořadatelů či místních orgánů, které by o akci měli vědět. Nelze sledovat vývoj každé akce, změny termínů či zrušení.\nTěm minimálně dvěma pivním turistům, kteří dnes do Znojma dorazili, se tímto ze srdce omlouvám a věřím, že většina akcí uvedených v Kalendáriu se uskuteční ve stanovených termínech.\nautor: Chody | Blok 10:52 [permalink] [reaguj]\n21. 5. má být Den Ježka v Třebíči a 28. 5. ve Žďáru nad Sázavou, tak se obávám, že to dopadne podobně = pozor na akce, které se nekonají v sobotu, ale již v pátek.\nZpráva byla upravena 14.05.2010 ve 14:36:50\nTyhle dvě akce se také nekonají...


Zveřejněno Jitka Bujoková 10/05/2018 ? Komentářů SCRAPBOOKING,\nZvolila jsem obdélníkový základ. Papíry jsem nařezala cca o 1 cm menší než je základ přáníčka a dovnitř vyřízla "okénko". Vznikl tak rámeček, já zvolila šířku rámečku 2cm. Dál jsem si nařezala jednobarevné papíry o něco větší než je vnitřní obdélník.\nSnad mi tahle zásoba na chvilku vydrží. A jak jste na tom Vy s výrobou pánských přání?\nPochlubte se výrobky v našem Paper Garden Clubu na facebooku :)\nOznačení: jitka scrapbooking cardmaking přáníčka inspirace jednoduché pánská pro muže geometrie


Výsledky vyhledávání stránka 4 Služby pro psy\nNabízíme Vám velký výběr našich chovatelských potřeb a granulí přejeme příjemný nákup a věříme že s našimi výrobky budete spokojeni Vy i Váš zvířecí přítel. V na&scaro...\nSlavonín (Olomoucký kraj)\nDobrý den, nabízíme Vám službu - hlídání psů - v rodinném domě se zahradou. Psi mohou být volně na zahradě - v kotcích jsou minimálně - nebo přímo v bytě. Zajistíme všestrannou péči - krmen&iacut...\nFryšták (Zlínký kraj)\nNepřetržitý provoz 365 dnů v roce. Prostorné venkovní kotce. Vnitřní kotce v místnosti s vytápěním. Velká zatravněná plocha na venčení.. Celý objekt je oplocen bytelným plotem. Psi jsou ubytováni v kotcí...\nPraha 5 - Radotín (Hlavní město Praha)\nJsme Psí hotel který k Vám nyní přichází s nabídkou alternativního ubytování Vašeho psího miláčka. Mezi základní informace k pobytu patří, že k Vašim psím miláčkům při...\nNabízíme pro Vám velký výběr pelíšků pro psy a jiná domácí zvířátka. Pelechy jsou vyráběné ručně z kvalitního materiálu (více informací v sekci pelíšky a pelech...\nDlouhá Třebová (Pardubický kraj)\nJsme on-line obchod s chovatelskými potřebami pro psy, kočky, ryby, hlodavce, ptáky. Nabízíme krmivo, granule, konzervy, pamlsky, oblečky, hračky, pelíšky, veterinární přípravky, výbavu pro cestování a v&ya...


Úvod Průběh BOZP školení Četnost BOZP školení Proč právě školení BOZP? Důležité náležitosti školení BOZP Školení BOZP jsou skutečně nutná Vyhledávání: Stejně jako i jiná školení, i ta BOZP jsou skutečně nutnou součástí všeho, co by měl zaměstnavatel pro své zaměstnance udělat. Sám se tak pojišťuje proti případným problémům, neboť čím větší je kolektiv pracovníků, tím větší šance existuje na to, že skutečně může nějaký problém nastat. Školení bere většina zaměstnanců jako nutné zlo, ale pravdou zůstává ten fakt, že všechny informace, které se na takovém druhu školení dozví, se jim budu hodit po celou dobu, co budou v pracovním poměru.\nInformace o bezpečnosti jsou vždy důležité\nŠkolení BOZP ale nejen ho bychom měli brát jako možnost dozvědět se něco o tom, co všechno potřebujeme vědět o pracovišti, na kterém působíme. Svým způsobem se jedná o studium, které nám řekne, co všechno můžeme napracovišti udělat pro to, abychom zbytečně neriskovali. Práce je přeci jen důležitou součástí našich životů. Většinou v ní trávíme průměrně třetinu z celého pracovního dne. Není proto jistě zbytečné připomenout, že se vždy nějaký ten nepříjemný úraz může přihodit. Z toho důvodu bychom se měli na svou práci soustředit minimálně v takovém rozsahu, aby se nám náhodou nepřihodila nějaká nepříjemnost, která by mohla mít třeba i trvanlivé následky. Nemyslíte?\nŠkolení od skutečných profesionálů\nProfesionální školení má mnoho kladů, Vyberete-li si školící společnost na profesionální úrovni, zcela určitě máte napůl vyhráno. Dokonce lze takové školení pořádat jako firemní kurzy, takže se jich mohou zúčastnit prakticky všichni lidé, kteří ve společnosti pracují. Rozhodujte se tedy až po důkladném zvážení všech kladů i záporů. Není totiž možné, abychom pracovali v podmínkách, které neodpovídají standardu. Jistě budete mnohem klidnější v případě, kdy budete vědět, že všechno vaše bezpečí je maximálně zaručeno.


Milá Sofi a taky Ivíčku a všechny kočky a páníčkové našeho klubu kočičí tlapky! | Srdcem pro kočky, z.s.\nNe, 2013-01-20 19:01 | Kristyna\nSlyšela jsem, co se přihodilo u vás doma. Ale neboj, určitě sama nezůstaneš a Tvoji páníčkové Ti najdou kamarádku nebo kamaráda. Určitě ale budou hledat takovou, která bude mít ráda i je. Víš, babička mi vyprávěla, že když byla ještě malá, měli doma starou kočičku po její babičce, měla je ráda a bydlela s nimi v domečku. Jenomže babičky rodina se musela po pár letech přestěhovat do bytu ve městě a kočičku si vzali k sobě příbuzní taky do domečku. Všichni si mysleli, že právě to má kočička ráda a že bude spokojená, jenomže ta to viděla úplně jinak. Chodila v novém domově čůrat do postele, dokonce začala mít průjem a s tím chodila taky tam, všude škrábala, prostě dělala naschvály. Její noví páníčkové se nezlobili a čekali až si na nový domov zvykne. Jenomže to se nestalo a jednoho dne jim kočička pláchla.\nByli moc nešťastní a mysleli si, že už ji nikdo neuvidí. A zase chyba, kočička našla cestu do svého bývalého bydliště a tam čekala na svoje původní páníčky, kteří tam opravdu ještě občas jezdili. Ptáš se, jak to dopadlo? Kočička Ivanka se nakonec odstěhovala do bytu do města s mojí babičkou a dožila tam spokojeně svůj kočičí život. Naučila se chodil čůrat do bedýnky s pískem a spala na gauči. My kočky si umíme stát na svém a lidi, kteří to s námi myslí dobře, se nám musí přizpůsobit :-).\nI když Ti moji si tedy dovolují přespříliš, představte si, že přinesli před vánoci domů malýho človíčka. A já naivka jsem si myslela, že všechny ty skvělý škrabadla a pelíšky jsou pro nás s Bártikem. Bylo mi sice divný, že nás z nich vyhání a dokonce v noci zavřeli dveře do ložnice a mimi dali do toho prima pelíšku. Ovšem na mě si nepřijdou, klidně využiju jinej, ještě lepší J Na začátku roku panička s tím malým odešla a vrátila se sama, myslela jsem, že ho vrátila do útulku a konečně bude všechno zase jako dřív. Ale nebylo, páníčkové byli smutní, pořád někam jezdili a volali a za pár dní tu byl malej páníček zpátky. Jo, jo, pochopila jsem, že tu bude bydlet s námi. Ted´ jsme s Bártem ještě větší než on, ale zdá se, že roste jako z vody, tak si na něj budu muset zvyknout. Mně se líbí jeho pelíšky a Bártikovi ty chrastidla, no když nám bude všechno půjčovat, tak ho berem do party, co vy na to, máme?\npozdrav od Sofi\nNapsal uživatel Stephora dne Ne, 2013-01-20 22:34.\nAhoj Maggi, malej človíček bude fajn, uvidíš :) Kamarádka mojí paničky tu s jedním takovým byla, i když už byl větší než já...a byla to legrace. Házel mi papírky a já je lovila a on se smál! A když jsem měla pocit, že už za mnou chodí až moc, zalezla jsem si a malej človíček poslechl maminku a nechal mě chvíli v klidu... Bylo to zábavné! :)\nTo víš, já jsem smutná, pořád hledám tu malou bílou Lilinku, a nikde tu není. Pochopila jsem, že je pryč, ale stejně se jdu ještě občas podívat pod postel, zda se nevrátila...Je tu bez ní nuda, tak snad se časem páníčkové rozhodnou mi zase kamarádku na hraní pořídit :)


Fotbal Skaštice - Áčko porazilo poslední Fryšták\nHome A-TÝM Áčko porazilo poslední Fryšták\nSkaštice se do svého soupeře pustily hned od začátku. Domácí hráči měli dobrý pohyb a kombinační hrou se postupně dostávali na dostřel hostující bráně. Ovšem vyzrát na dobře chytajícího gólmana Fryštáku se domácím střelcům nedařilo. Brankář Mikel si poradil se střeleckými pokusy Konečníka a Frýdla. Tvrdá střela Glozygy šla těsně nad bránu. Skaštice ve svém tlaku nepolevovaly a i nadále svého soupeře přehrávaly. Velkou příležitost dostat svůj tým do vedení měl Konečník, který byl faulován v pokutovém území. Sám se postavil k penaltě, ale brankář Mikel jeho nepříliš dobře umístěnou střelu vyrazil. Domácí mužstvo tato situace nerozhodila a stále se hnalo za vedoucím gólem. Do úniku se dostal Konečník, kterého ale zastavil vracející se Valášek, ovšem díky zákroku, který opět zaváněl penaltou. Druhá penalta ale přece jen přišla. Mynarčík byl u míče dříve než brankář Mikel, který ho fauloval a domácí měli další výhodu pokutového kopu. K tomu se tentokrát postavil Radek FRÝDL a střelou k tyči otevřel brankový stav.\nVe druhé půli se brzy podařilo Skašticím navýšit vedení. Hostující hráči ztratili míč na půli domácích. Toho se zmocnil Konečník a přešel do rychlého protiútoku. Akce vyřešil průnikovou přihrávkou na rozběhnutého MYNARČÍKA, který křižnou střelou dal druhou branku Skaštic a svou první ve skaštickém dresu. Další průběh hry se odehrával hlavně ve středu pole. Domácí hráči kontrolovali hru. Fryšták se naopak snažil o zdramatizování stavu. Ovšem do vážnější příležitosti se nedostal. Za zmínku stojí jen hlavička Vavruši, která ale neměla patřičnou razanci a brankáři Stýblovi příliš starostí nenadělala. Poté se dožadovali pokutového kopu i hosté, ale rozhodčí byl jiného názoru. Domácím se podařilo ještě jednou skórovat. PETRÚSEK vnikl do šestnáctky a tvrdou střelou pod břevno a dal zápasu konečnou podobu.\nSkaštice – Fryšták 3:0 (1:0)\nBranky: 39. Frýdl R. z pen., 53. Mynarčík, 89. Petrúsek\nŽluté karty: Mikel, Bednařík, Valášek, Holý, Vavruša\nRozhodčí: Štěpánek, Vychodil, Prokůpek\nStýblo – Bubla L. (46. Petrúsek), Batík, Motal, Vymětal R. – Sova (K), (84. Zaoral), Frýdl R., Glozyga, Menšík – Konečník (73. Škrabana), Mynarčík (89. Ježák)\n« Dorost prohrál těsně ve Zdo...\nV zápase B mužstva padaly g�... »


BELLÁPIERRE Profesionální sada na oči - Beautybox.cz\nDomů / Pleť / Líčení / BELLÁPIERRE Profesionální sada na oči\nZvolte variantu01 - Deep Ocean02 - Pretty Woman03 - Purple Storm\nKód: 812267013378 812267013392 812267013422 Zvolte variantu\nPurple Storm, Pretty Woman\nProfesionální sadu na líčení očí GET THE LOOK od americké značky Bellápierre si okamžitě oblíbíte díky jejím produktům.\nBellápierre třpytivé prášky umožňují dlouhotrvající líčení, jsou vyrobeny ze 100% přírodních pigmentů a jsou bez přidaných barviv, plniv, přísad a konzervačních látek. Neusazují se v záhybu víčka, netvoří hrudky, neblednou a nerozmazávají se. Prášky jsou hypoalergenní a vhodné i pro citlivou pokožku.\nBellápierre štětce jsou vyrobeny ze 100 % přírodních vlasových materiálů nejvyšší kvality.\n- 3 třpytivé prášky,\n- 1 podkladová báze pod oční stíny,\n- 1 štětec na oční stíny,\n- 1 štětec na oční linky,\n- podrobný návod krok za krokem.\nBellapierre 'Purple Storm' Chatty GRWM


od TomsonTom » 16 dub 2011 19:54\ndneska, když jsem jel na mapě Bad Kinzau v zimě se starým autobusem bez ABS a nemohl ho ubrzdit z kopce, napadlo mě, jaký je asi (ve hře) rozdíl mezi autobusy s ABS a autobusy bez ABS. No a samozřejmě není nic jednoduššího, než si v editoru postavit zkušební trať a jít to vyzkoušet.\nI vzniklo toto video (neuvěřitelné, kolik práce dá upravit takové blbé video, aby vypadalo tak, jak vypadá).\nVýsledek je šokující. Autobus bez ABS má stejnou brzdnou dráhu jako autobus s ABS, nebo dokonce kratší! A to jsem ještě schválně brzdil tak, abych zablokoval kola (dupnul jsem na brzdu a držel až do zastavení). Otázka je: proč? Napadlo mě, že je možná MAN SD202 - D92 těžší než MAN SD200 - SD77, ale určitě se nebude hmotnost lišit tak razantně. Dále mě napadlo, že je možná ABS špatně nastavená (uvolňuje brzdy příliš často, na příliš dlouhou dobu, ...), a to možná nejen ve hře, ale i v reálu. No a poslední možností je, že simulace v OMSI není zase tak dokonalá, tak by být měla. Takže je možný, že fyzikální engine v OMSI vyhodnocuje zablokovaná kola jako "lepší".\nAť tak či onak je to zajímavé (alespoň si to myslím) a doufám, že jste se zase trochu poučili.\nod shitman » 16 dub 2011 20:07\nVelice pěkné... Tak mě trochu napadá, že v SD77 jsi nejspíš neměl zaplý retardér (ani nevím jeslti ho ten bus vůbec má, jestli ano tak mě prosím oprav), jinak si tedy neumím tuto věc vysvětlit jinak než jako chybu v naprogramování omsi..\nod TomsonTom » 16 dub 2011 20:17\nJestli má retardér netuším, každopádně zapnutý nebyl.\nJinak mě překvapilo, že ten autobus je schopnej jet i přes 120 km/h (a taky je milý, že se ta ručička zastaví a nelítá dokola, takže programátoři na to očividně mysleli ).\nod Rohatej » 16 dub 2011 20:25\nVideo pěkný a celkem zajmavý. Ale řekni mi, proč máš popisky anglicky, když jsi čech? Jsme v česku,tak snad budem hovořit česky, ne? Angláni taky pro nás nedělaj videa česky.\nod TomsonTom » 16 dub 2011 20:36\nProtože jsem to plánoval hodit i na oficiální fórum, jenom jsem na to moc línej.\nJinak ano, když jsem neuměl pořádně anglicky, taky mě rozčilovalo, že spoustu věcí prostě v češtině člověk nenajde, a taky jsem nadával na Čechy, kteří psali anglicky. Na druhou stranu mi to teď přijde docela přirozený. Člověk na YouTube chce, aby z jeho videa něco mělo co nejvíc lidí. Navíc angličtina je přecijenom jazyk důležitý, světový a hovoří jím nejvíce lidí.\nAle jo, chápu, že ti to vadí. Ale nedělám to proto, protože bych neměl rád češtinu nebo Českou republiku. Naopak, jsem pyšný na to, že jsem Čech, jen na mezinárodních webech (jakým YouTube je) prostě píšu radši anglicky.\nJo a díky za komentáře na video.\nod Pall » 16 dub 2011 20:44\nHodně dobrý video. Co má aspoň smysl..... S brzdama sem nebyl spokojenj už na začátku, kdy omsi vyšlo. Je to problém fyziky. Už jen to, že pokud zašlahjfuješ bez abs, tímto s\nzpůsobem, tak tě předběhne prdel a je fuk jestli je tam omezovač brzdnýho učinku. Prostě kde má tenb dvoupatrák těžiště rozvory, tak takhle rozjet toto vozidlo a na sprosto ho nadupnot rozhodíš se. Tedy už v tomto je nesmysl. Bez abs bys zahučel neřiditelně někam do pole...\nod shitman » 16 dub 2011 20:46\nJá TomsonToma celkem chápu, i když bych se asi osobně přiklonil ke zlaté střední cestě, tj. udělat na horní část obrazovky title anglicky a na dolní česky, případně udělat video česky a potom přidat flash title v angličtině přes samotné yt. Ale taky chápu že se mu s tím nechtělo patlat. Takhle si to ale třeba zase nepřečte žádný němec, protože OMSI je končně německá hra, a někteří němci dosud neumí anglicky (nebo to aspon předstírají.. koneckonců proč by se jí učili když německy se domluví skoro všude..)... Toť jenom můj názor.. Kdybyses nudil, nebylo by špatné udělat tenhle test i s ostatními autobusy, případně u některých s retardérem porovnat brznou dráhu s/bez\nod Pall » 16 dub 2011 20:49\nRetardér v tomto pokusu má pramalý vliv. Pokud máš zablokovaný kola, tak nemá vliv vůbec žadnej... Leda by byla jeho funkce foukat proti smeru jízdy....\nod Pascal » 16 dub 2011 22:13\nnwm ci sa mi to zda, ale neisiel v druhom pokuse, ten starsi autobus dalej ako s abs?\nRegistrován: 15 dub 2011 15:20\nod KingFrame » 16 dub 2011 22:41\nTak já netuším jak moc je to pro Tebe šokující zjištění, ale u ABS bude vždycky brzdná dráha delší než bez ABS, pochopitelně za normálních podmínek, čili sucho a teplota nad nulou. ABS určitě neuvolňuje brzdy příliš často, ono to ani nejde. Systém má na každém kole indukční snímač, tedy jeden z nejpřesnějších snímačů co vůbec existuje, ten při zablokování kola okamžitě reaguje(zrovna tak reaguje stejně rychle při odblokování kola), pošle signál ŘJ a ta aktivuje příslušný ventil, reakční doba je v řádech milisekund, čili zapomeň na to, že by si dovolilo ABS zbytečně zdržovat. Brzdná dráha to není jen hmotnost a rychlost, ale to je i činná plocha brzdového obložení, druh brzd(bubnové, kotoučové, speciálně kotoučové mají paradoxně za mokra mnohem delší prodlevu způsobenou tím než se odpaří voda z kotouče), systém ovládání čelistí(brzdové klíče nebo klínové rozvírače), dokonce i pneumatiky a také chlazení brzd. To není tak jednoduché, ale co mě zaráží je to co Palla, ten autobus je vždycky perfektně ovladatelný, to je speciálně za zhoršených podmínek bez ABS minimálně hodně problematické.


archiweb.cz - Razantní změny školu prokrví\nRazantní změny školu prokrví\nrozhovor s prof. Zdeňkem Zavřelem, staronovým děkanem Fakulty architektury ČVUT\nProf. Ing. arch. Zdeněk Zavřel (* 1943, Praha)\n1960-66 studium na FA ČVUT v Praze\n1966-68 Sdružení projektových ateliérů v Praze\n1968-69 stáž v kanceláři van den Broek en Bakema v Rotterdamu\n1970-78 člen "školky" SIAL v Liberci\n1978 odchází do nizozemského exilu\n1978-84 pracuje v Architectengemeenschap van den Broek en Bakema v Rotterdamu\n1980-97 hostujícím docentem, později vědeckým spolupracovníkem na Technické univerzitě v Delftu\n1985 stává se společníkem ateliéru s E. Bakemou\n1989 v Rotterdamu zakládá vlastní kancelář Atelier Z (2004 předává vedení do rukou spolupracovníků)\n2005 zvolen děkanem FA ČVUT v Praze (2009 zvolen na další čtyřleté období)\nLoňský rok přinesl Zdeňku Zavřelovi minimálně dvě významné události: nejprve byl jmenován profesorem (profesorská přednáška na téma “Složitá jednoduchost”) a koncem roku zvolen na další čtyřleté období děkanem Fakulty architektury ČVUT. Ze samotné jejich povahy je zřejmé, že po bohaté domácí i zahraniční architektonické praxi – z realizací jmenujme například školu v městském bloku (Amsterdam, 1992), České centrum v Paříži (1997), objekt Správy Severního kanálu (Ijmuiden, 1999) nebo Správu Amsterdamského okruhu (2001) – se dnes jeho pozornost soustředí především na pedagogickou činnost.\nRozhovor vedený v kanceláři děkana, vizuálně doslova na pozadí rostoucí nové fakultní budovy, tak logicky kromě zkuše- ností z nizozemského architektonického a univerzitního prostředí rozkrýval další směřování školy pražské.\nŠKOL(K)A – SIAL\nDnes už legendární liberecký SIAL vychoval řadu osobností současné architektonické scény. Uveďme například Emila Přikryla, Johny Eislera nebo Miroslava Masáka. Vy sám jste v Sialu působil téměř 10 let. Kdo byl pro vás v té době učitelem? Karel Hubáček?\nZdeněk Zavřel: Tam učitelé nebyli. SIAL formou mistrovské školy nefungoval. Sám jsem například přišel tři roky po škole, takže jsem mezi tím už pracoval v Praze ve Sdružení projektových ateliérů a měl jsem za sebou dvouletou stáž v Rotterdamu u architekta Bakemy.\nNa Sialu bylo zajímavé především setkání dvou generací na jedné rovině. Nešli jsme tam proto, že by byl Hubáček kantor, který by nás něco učil. Šlo spíše o výměnu názorů: poučené starší generace, která měla samozřejmě více zkušeností a uměla realitu lépe přečíst a nás, naivních mladíků, kteří přišli s čerstvými nápady. Řada z nich byla pro ty starší mnohdy nová. Četli jsme AD-éčko (Architectural Design – pozn. redakce) a podobné časopisy, měli jsme pocit, že máme lepší kontakt se současným světem. Hubáček, Masák, Binar a další už byli mnohdy ponořeni do vlastní praxe. Setkání bylo podle mě hodně rovnocenné.\nPokud jsem se od Hubáčka něco naučil, pak poctivé české inženýrství: poznání, že se na nic nesmí zapomenout, že člověk musí mít stavbu dobře rozmyšlenou, nicméně paralelně musí pracovat s lidmi kolem: se statiky, vzduchaři a dalšími specialisty. Aby se stavba dostala do vybalancované polohy – jak on říkal: “dobrej barák”. Nejlepším příkladem je Ještěd, kde jsou věci srovnané v určité harmonii. To je asi to hlavní, co nás naučil. A potom také zacházení s lidmi.\nFotovoltaické panely ve střeše budovy RVS v Ijmuiden, 1997 - 1999\nPřestože doba byla naprosto nesmyslná, Hubáček byl úžasný demokrat. Každého bral vážně – i úplně obyčejné lidi. Hovor s ním byl vždycky otevřenou debatou. Nikdy nás nekomandoval, nenařizoval nám úkoly... Situaci nechával značně otevřenou. Což je bezpochyby pro šéfa, se smečkou dvanácti mladých vlčáků za zády, vždy riskantní. Ale protože měl přirozenou autoritu, bez problémů naše nasazení zvádl. Jeho pravou rukou byl samozřejmě Míra Masák. A právě Masák se snažil školku vést. Také on měl autoritu, ale ne takovou jako Hubáček. O třídu jinde. Masák se snažil pracovat mezi námi, zatímco Hubáček se objevil jednou za měsíc a vedli jsme otevřené rozhovory...\nZajímalo by mě, zda jste si z jeho přístupu – koncepce uvažování přenesl něco do školy.\nUrčitě zmíněné poctivé české inženýrství.\nPlatí to ještě dnes?\nTo platí vždycky. Jde o přístup k profesi, kde estetická stránka nepřevládne nad celkem. Tuto hierarchii měl Hubáček v hlavě jasně srovnanou.\nNicméně, pokud říkáte „poctivé české inženýrství“, je podle vás naznačený přístup skutečně českým specifikem?\nSrovnám-li situaci s Holandskem či Francií, kde jsem také pracoval, je v Holandsku prostředí trošku podobné, zatímco ve Francii naprosto odlišné – tam se o tuto balanci nikdo nestará. Architekt si stále drží starou tradiční, poněkud výlučnou roli a inženýři jsou ti, kteří dostanou koncept a ten rozpracovávají dál. V tomto je česká tradice dobrá, zajímavá a platí dodneška. A to je právě jedna z věcí, kterou bych tady ve škole hrozně rád měl. Ale zatím si nejsem, jestli to mé okolí chápe jak by mělo. Obávám se, že současný vývoj jde spíše k onomu francouzskému pojetí…\nZdeněk Zavřel během workshopu Dutch Ladies na Fakultě architektury ČVUT v Praze\nŠKOLA – FAKULTA\nZ čeho vaše pochybnosti plynou?\nNení to tak jednoduché. Aby byly různé disciplíny schopné interdisciplinárně spolu-pracovat, musí být na přibližně podobné úrovni. Architekt tedy musí chápat něco z profesí, ale stejně tak profese musí porozumět podstatě architektonické práce. A tak to většinou nebývá. Právě v Sialu ale vznikla tahle vyváženost. Především tamní statici chápali podstatu – nebyli to rozpracovávači ale rovnocenní patneři v dialogu.\nMáte představu, jak danou situaci – pokud s ní nejste zcela spokojen – na škole zlepšit?\nHrozně rád bych měl někde na škole možnost integrace různých přístupů. Ale studium je hodně krátké a v bakalářském programu se studenti musí naučit abecedu a základní stupnice – jak tomu říkáme. První a poslední příležitost k integraci se tak otevírá v bakalářské práci. Ale ani to není zcela jednoduché, protože také pravidla školy jsou v této věci složitá. Mám-li být upřímný, zatím se nám to moc nedaří.\nVe vyšších stupních, řekněme těsně před diplomem a během projektu, strašně záleží na partnerech, kteří se kolem zadání sejdou. Řada kantorů si nehledě na školní pravidla přivádí spolupracovníky z vlastních či spřátelených kanceláří. Jen proto, aby byl dialog možný. Nicméne v současném školním systému nemáme tuto rovinu dostatečně promyšlenou a ještě na ní musíme hodně pracovat.\nArkýře obytného komplexu v amsterdamské čvrti “de Pijp”\nDvakrát jste zmínil limitující školní pravidla. Jaké omezení máte konkrétně na mysli?\nTěch je celá řada – a mají svůj důvod. Kupříkladu počet kontaktních hodin, návaznost předmětů, skladba současného Učebního plánu, Studijní řád ČVUT a mnoho dalších. Snažíme se najít v této džungli jakousi logickou cestu k dalšímu vývoji.\nSkoro dvacet let jste učil v Holandsku na fakultě architektury Technické univerzity v Delftu. Věřím, že čtenář si tuto instituci nevybaví pouze v souvislosti s požárem, který její budovu v roce 2008 postihl, ale především ve spojení s vynikající úrovní tamního vzdělávání.\nDo Nizozemí jsem přišel v roce 1978 a tuším už v roce 1981 jsem začal učit a v pedagogické činnosti jsem pokračoval skoro až do konce. Takže jsem se tam také učil učit (smích).\nPak můžete jistě oba vzdělávací systémy – tedy nizozemský a český – srovnat.\nZásadní rozdíl byl v tom, že holandská vysoká škola měla kontinuitu. A to nejen organizační, ale i kontinuitu myšlení. Také v Čechách se oficiálně kontinuitou chlubíme, připomínáme si tři sta let existence ČVUT, nicméně kontinuita myšlení chybí. V různých obdobích se vždy názory překlápějí... V Delftu na sebe profesury navazují a osobnosti, které se profesory stávají, respektují určité myšlenkové proudy. Samozřejmě je do určité míry promění, ale pokračují v určité tradici. Na to jsem z Čech zvyklý nebyl. A také mi nějakou dobu trvalo, než jsem tuto návaznost pochopil.\nNicméně v samotné výuce moc velký rozdíl nebyl. V době, kdy jsem v Delftu učil, proběhla na škole řada zásadních reforem.\nUčil jsem projektování – navrhování. Formou asistence u projektů. Nejprve s dalšími, pak sám a jak člověk postupuje, přivedl jsem si zase já asistenty... Když jsem přišel, byl systém velmi podobný našemu dnešnímu. Studium se sice ještě nedělilo na bakalářské a magisterské, ale projekty byly zadány svým charakterem: bydlení, urbanismus, nebo urbanismus a bydlení, případně budova veřejného charakteru. Koncem osmdesátých let se pokusili projektové vyučování změnit a inspirovali se tzv. problem directed education. Metodou, která přišla z Ameriky, podle níž byl formulován problém a nikoli disciplína. První školou, která tento způsob v Holandsku přijala, byla medicína. Pokud tedy použiju příklad z lékařství, studenti se neučili anatomii, patologii či fyziologii ale chřipku nebo bolest hlavy...\nSchodiště Českého centra v Paříži, 1994 - 1997\nUsmíváte se. Znamená to tedy, že tento pokus nebyl úspěšný? A můžete uvést příklad architektonického zadání z té doby?\nByla to změna. Moc dlouho nevydržela. Problem directed eduacation přetrvalo na fakultě architektury asi sedm let. Měnila se také časová traktace výuky: nejprve se učilo podle trimestrů, poté přišla šestitýdenní bloková výuka. Kupříkladu v prvním roce bylo šest bloků – Dům – Město – Voda v domě – Stabilita – … Nakonec se ale zase vrátili k semestrálním projektům. Myslím, že změny ve školách jsou vlastně dobré. Ledacos se při nich prosvítí. Zažil jsem dva nebo tři podobně zásadní zvraty a člověk potom vidí, jak škola na změnu reaguje. Největším překvapením pro mě bylo sledovat, že kantoři změny využili – jednak aby zlepšili svou vlastní pozici a také k tomu, aby přišli s novými tématy. Začali intenzivně psát nová skripta, připravovat nové učební materiály, novou strukturu prací... Studenty samozřejmě většinou zastihla jedna etapa, maximálně překryv dvou. Ale kantoři během svého působení mnohdy prošli čtyřmi i pěti radikálními změnami systému. Myslím, že razantní změny školu prokrví. Okysličí.\nProměňuje se podle vás pražská fakulta architektury dostatečně? Případně, chystáte nějaké zásadní změny?\nKdyž jsem v roce 2006 na školu přišel, zdejší situace byla jiná. Za sedmnáct let se hodně stalo, staromódní struktura se uvolnila, zrušily se ročníky, zavedly se vertikální ateliéry napříč ročníky. Důraz byl dán na svobodnou volbu studenta i kantora. Viděl jsem tedy jednak pozitivně, že i tady se hodně mění, na druhou stranu jsem si nemohl nevšimnout, že Holanďani byli při změnách systematičtejší a cílevědomější a měli vše lépe zorganizováno. Tady vše běželo jaksi živelně. V řadě věcí už vládla anarchie. Když jsem přišel, měl jsem tedy pocit, že změny byly dobré, leč vyústily v chaos. Snažím se proto svým poholandštěným mozkem vnést do školy určitý flexibilní systém.\nMůžete být konkrétnější? V čem se například zmíněná živelnost projevovala?\nMáme čtyřicet vertikálních ateliérů, které se mají držet učebního plánu podle typu projektů. Když si na konci semestru projdete výstavu prací, dost často vidíte, že kantoři si zadání interpretují úplně po svém. Do určité míry je to jejich svoboda a odpovědnost. Ale poměrně často vidím také to, že ani nevědí, kde leží hranice jednotlivých projektů. A pak svoboda převládne nad kvalitou. Vychází se z předpokladu, že student se vždycky něco naučí, ale myslím, že pedagogické cíle se často zpřeházejí a osobně si nejsem jist, že je to dobře.\nTotéž platilo o začátku studia, kde máme ZAN – základy architektonického navrhování. A také v Zanu jsem natrefil na čtyřicet různých názorů, jak se má předmět učit. Asi by bylo v pořádku, pokud by všech čtyřicet návrhů dosahovalo stejné kvality... Začal jsem tenkrát debatou, setkáváním jsme říkali sborovna a asi po dvou letech jsme došli k závěru, že ze čtyřiceti modelů vytvoříme tři. Aby byly výsledky srovnatelnější, pracuje se dnes tedy ve třech myšlenkových paralelkách, v nichž se postupuje obdobnou metodou.\nDvojitá fasáda budovy RVS u Amsterdamského okruhu\nŠKOLA – PRAXE\nVedle školy určovala vaše dlouhodobé zahraniční působení také holandská praxe...\n… která je od české dost odlišná.\nKdyž jsem přišel, byla pro mě odlišná úplně ve všem.\nTýká se rozdíl třeba komunikace s investorem? Přišel jste do Nizozemí ze země, kde soukromý klient prakticky neexistoval...\nPrvních pět šest let jsem pracoval ve velké kanceláři van den Broek en Bakema v Rotterdamu a s klienty jsem z počátku vlastně vůbec nejednal. Zprvu jsem se učil stavební metodu, tradici... Dostal jsem se k bydlení a to byl nebetyčný rozdíl. Tedy pro člověka, který přišel ze země, kde se každý slušný architekt projektování bydlení stranil. Dělat bydlení u nás tenkrát znamenalo projektovat paneláky, kterým jsme se v Sialu vyhýbali.\nV oddělení, kde se navrhovaly pouze bytové domy, jsem najednou zjistil, že takový úkol vůbec neumím. Že netuším, co je důležité. Chvíli mi trvalo pochopit, že v nizozemské tradici má bydlení přísnou logiku.\nLze váš tehdejší poznatek o bydlení nějak verbalizovat?\nRozhodně ne třemi větami. O jakýsi import poznatků jsem se pokoušel na začátku devadesátých let, kde jsme v Čechách pořádali sympozia a kdy jsem také vydal knížku Holandský model bydlení.\nObytný soubor “de Pijp” v Amsterdamu\nZůstaňme u komunikace. Když jste se po šesti letech osamostatnil a založil si vlastní kancelář – Atelier Z, kontakty s klientem bezpochyby začaly.\nTo jistě ano. Ale vlastně jsem jich mnoho soukromých neměl. Pracoval jsem spíše pro investory komunální, veřejné, pro školy a podobně. Polovinu tvořily bytové zakázky pro bytové korporace, zbytek školy, kanceláře a později i ambasády. V té době, koncem osmdesátých let, panovala v Holandsku značně otevřená atmosféra – na každou stavbu se pořádal výběr architekta. Nicméne hodně spontánní, evropská pravidla tehdy ještě neplatila. Nemuselo se uvádět, jaký máte obrat a podobně. Vše se bralo možná až trochu naivně – nic neschalovala žádná komora. Pro mne nicméně svobodné rozdělování zakázek představovalo rozhodně úžasnou šanci. Když chtěla škola stavět novou budovu, sama nebo přes známé si provedla selekci architektů. Člověk přišel před komisi zadavatele, například správní radu školy nebo bytové korporace, představil se a směl ukázat své obrázky. Takto, jako cizinec s přízvukem, jsem už po pěti letech dostával první slušné zakázky.\nA pokud se vrátíme k samotné práci s klientem?\nPocházím ze země konfliktního modelu. V Čechách jsme odjakživa vychováváni tak, že se nakonec pohádáme. A že právě konfliktem dosáhneme toho, co chceme. Tak to bylo i v sedmdesátých letech v liberecké Školce. Mezi sebou jsme se nehádali, ale pokud jsme šli například na pozemní stavby, šli jsme něco vybojovat. Dělali nám naschvály a my jsme zase dělali naschvály jim. Vymýšleli jsme kličky a triky.\nKdyž jsem přijel do Holandska, myslel jsem si, že pracovní strategie automaticky funguje stejně. Nicméně tam je tradicí důvěra. Pracuje se metodou konsensu. Ostatně, tradice dohody je v Nizozemí také vysvětlitelná – nutí k ní ohrožení vodou. Holanďané se prostě dohodnout musejí. Už od 13. století jsou zvyklí zasednout ve správních celcích – daných vodním systémem – ke stolu a jednat. Člověk si musí s klientem rozumět a navzájem si věřit. Jistě, i tahle tradice se mění, ale rozdíl byl obrovský: Z trucu dělat dobrý barák nelze. Pokud se však s klientem dohodnu, mohu dělat, co chci.\nTo je pro mě nový postřeh. O Češích se částo říká, že švejkovsky vyjdou s každým, že se přizpůsobí. Domníváte se, že konfliktní model je nám jako národu vlastní stále?\nAbsolutně. Podívejte se do novin.\nKde tedy podle vás potřeba konfliktu pramení?\nNevím, možná, že ve stabilnějších poměrech, třeba v době první republiky byla situace jiná. Ale to nemohu posoudit. Já jsem zažil léta šedesátá a sedmdesátá a musím říct, že všechno bylo založeno na přefouknutí toho druhého. Kombinace “českého furianta” se “Švejkem” je naprosto destruktivní…\nPohyblivé okenice (součást ekologického systému) nizozemské ambasády v Accře, Ghana, 2007\nPozoroval jste podobné metody i v architektuře?\nNakonec i Sial byl geniální v tom, že velmi často uměl vyzrát na příšerný systém. Naše tehdejší úspěchy rozhodně nebyly založeny na důvěře, kterou by nás někdo poctil. Panu Hubáčkovi nedal nikdo volnou ruku, aby vedl mládež k inteligentnímu postoji. Vše bylo načerno.\nČím tedy konkrétně Sial režim přelstil?\nTo byla celá soustava triků (smích). První a základní byl ten, že vše bylo založeno na technice. K architektuře v klasickém pojetí ve smyslu prostorového zážitku – světlo, hmota – nevedla bez stranické legitimace cesta. Karel Hubáček si zřejmě hlavně při navrhování Ještědu uvědomil, že stavby, které patří k technické infrastruktuře, jsou zapotřebí. A že na ně stát peníze uvolnit musí. Dokáže-li vyřešit technické problémy, které například s přenosem televizního signálu souvisí, může jaksi bokem udělat také architekturu, o které je přesvědčen. Ale nikdo ho za to nechválil. Dostával peníze na řešení technických problémů. Ostatně v Sialu jsme ani nic jiného nenavrhovali. Stožáry, mosty, radarové stanice. Architektonický problém zabalený do techniky. Připadalo nám logické, že technika je nejdůležitejší. A všichni ze školky jsme tímto přístupem poznamenaní. Až postupně každý z nás přišel na to, že v architektuře hraje roli i něco jiného...\nPřímo za zády vám roste nová budova fakulty architektury, respektive oficiálně nová budova ČVUT. Co si od projektu profesorky Aleny Šrámkové slibujete? Promění atmosféru školy?\nTo doufám. Když jsem přišel, proces přípravy už probíhal. Není to tedy jen moje zásluha, zvláště v počátcích stavby jsem hrál vedlejší roli. Ale ať už bude škola jákákoli, samotný fakt, že fakulta dostane svoji novou budovu, je natolik důležitý, že se pro jeho realizaci musí udělat maximum. Když se tady, v naší současné budově ze 70. let projdete...\nPrávě včera, když jsme s Janem Hájkem a Pavlem Jobou hovořili o koncepci jejich loni dokončeného projektu přírodovědecké fakulty v Olomouci, zmínili mimo jiné i to, že jedním z formotvorných momentů byla také paměť studia právě tady na ČVUT – a že tedy olomoucká fakulta neměla mít například tak úzké a tmavé chodby, které ubíjejí sociální potenciál školy...\nStávající budova je jistě odstrašující případ.\nJe rozhodně lepší. Udělaná s modernějším názorem. Ale raději si to řekneme, až bude stát.\nKdy se má nový objekt otevřít?\nDo léta by měla být hotová hrubá stavba a za rok touto dobou budova dokončená.\nV roce 2007 jste dokončil stavbu Nizozemské ambasády v Accře. Realizujete nějaký dům i v současné době nebo na tvorbu nezbývá čas?\nPřechod z jedné země do druhé praxi zpřetrhal. Accru, respektive provádění stavby a autorský dozor dokončoval ještě můj rotterdamský ateliér, já jsem do Ghany občas jel z Čech a také z dálky komentoval. Ale vědomě jsem pak už další zakázky odmítl. Na dálku se projektovat nedá.\nAle dělám teď jednu menší práci v Čechách. Nedá mi to – už mě svrběly prsty.\nAutor: Kateřina Lopatová, 09.03.10 00:10\nNávštěvnost: 10725 čtenářů


Kdo vás zná líp než vy sami? - Flowee\nKdo vás zná líp než vy sami?\nNejen americký prezident má sklony k přeceňování sebe sama.\nOdpověď na otázku z titulku je trochu zneklidňující: Dělá to skoro každý. Když o sobě nedávno americký prezident Donald Trump tvrdil, že je "stabilní génius", většina lidí to odepsala jako další z řady nesmyslů, které ten pán běžně povídá. Některé obzvlášť pečlivé žurnalisty (to jsou ti, kteří si nechají u předsedy matematické komory potvrdit, že jedna a jedna jsou dvě) to však přimělo hledat v psychologii. To bývá výhodné, protože není skoro nic, co by někdy nějaký psycholog netvrdil (a navíc téměř neexistuje šance, že bude odhalen, i kdyby to byla sebevětší pitomost).\nJenže tentokrát vyšlo najevo, že sice Trump povídá nesmysl, ale že v tom není sám: docela výrazný sklon k sebepřeceňování máme všichni. Svých patnácti minut slávy proto došla metastudie šestnácti studií na téma „Jak přesně vnímáme sami sebe“, publikovaná v americkém Žurnálu aplikované psychologie. Její výsledky jsou, řekněme, zábavné a zneklidňující najednou. Zábavné, když jde o někoho jiného; zneklidňující, když si čtenář připustí, že jde i o něj.\nKolegové z práce, kteří mají s výsledky vaší inteligence tu čest z první ruky, odhadují její výši přesněji než vy sami.\nŘečení psychologové zjistili, že docela přesně vnímáme především to ze zákrutů své duše, co se ostatním špatně pozoruje a na čem zároveň mnoho nezáleží z hlediska naší společenské prestiže. Většina z nás tak dokáže přesně zodpovědět otázku, zda trpí úzkostmi: ostatním lidem je to obvykle skryto a přítomnost úzkosti sama o sobě nenese žádné společenské stigma.\nIQ zas tak velkou roli nehraje. Géniem vás prohlásí úplné jiné věci\nSlabá a silná umělá inteligence: Které z nich se máme bát?\nDaleko horší je to s inteligencí: například kolegové z práce, kteří mají s výsledky vaší inteligence tu čest z první ruky, odhadují její výši přesněji než vy sami. Takže prezident Trump zase není o tolik větší troglodyt než my ostatní; jen málokdo si to tak užívá jako on.


vyšší glykémie na lačno | cukrovka\nvyšší glykémie na lačno\nDatum vložení dotazu: 03.05.2021\nPtá se: Lenka\nDobrý den, chtěla jsem se zeptat od jakých hodnot glykemie je nevyhnutelný inzulínu v prědešlém těhotenství jsem si aplikovala inzulín od 29tt .(inzulín jsem stále zvyšovala)kuli vysokým hodnotám glykemie na lačno v rozmezí 5,4-5,7 vyšší jsem neměla. Teď jsem ve 24tt a zase pouze ranní glykemie 5,6-5,8 . Přitom po jídle mám glykemie od 4,5-5,7! Ranní lačnou ne a ne srazit i kdybych se stavěla na hlavu.( prakticky jsem na nízkosachatidové dietě už před těhotenstvím) mám od narození celiakii. Jak moc je tento pouze ranní cca 2-3 výkyv nebezpečný.( zkoušela jsem se měřit v noci a hodnoty 5,2-5,3) ale kolem 4-5 hod ráno se lačná glykemie zvýší. Děkuji za odpověď!\nvěk: 38 let výška: 170 cm váha: 70 kg těhotenství: 24. týden\nDobrý den, opakované lačné glykémie nad 5,3 mohou ohrozit vývoj Vašeho miminka a je potřeba je snížit. Často pomáhá zařazení 2. večeře (cca 20 g sacharidů okolo 21. hod), pokud toto nestačí zahajujeme farmakoterapii - buď tabletky metforminu po 1. večeři, nebo večerní inzulín.\n(odpovídá MUDr. Kateřina Anderlová, Ph.D. z interní ambulance porodnice "U Apolináře" v Praze)\nDalší dotazy z kategorie "Cukrovka a těhotenství"\ntěhotenská cukrovka, kontrola nalačno, nebo ne (30.04.2021)\nDobrý den. Včera mi ve 26. Týdnu zjistili tehotenskou cukrovku. Za tři týdny mám jít na kontrolu. Den před tím celý den a v den kontroly ráno nalacno si mam měřit cukr. Na kontrolu jdu mezi 10 a 11 hod. Dopoledne neřekli mi ale jestli mam dojít nalačno nebo jestli se můžu najíst. Můžete mi prosím poradit? Děkuji\nDobrý den, neznám zvyklosti pracoviště, kde budete pro GDM sledována. Nejlepší je zavolat a zeptat se přímo v ordinaci Vašeho lékaře. Podle mě nalačno být nemusíte.\ntěhotenská cukrovka (28.04.2021)\nDobrý den, těhotenskou cukrovku mi zjistili teprve před týdnem. Jsem ve 27tt dietu dodržuji, po jidle mám hodnoty vždy kolem 6,8. Ale lačnou mívám kolem 5,4. Chtěla bych vědět jestli to může souviset s tím ze špatně spím? Většinou se vzbudim kolem 2 hodiny v noci a už nemůžu pořádně usnout. Děkuji\nDobrý den, lačné glykémie mohou být ovlivněny nedostatkem spánku, složením a dobou 2. večeře apod. Zkuste tedy ještě zařadit 2. večeři cca okolo 21 hod., ideální je kousek pečiva, šunka, sýr, ořechy (max. do 20g sacharidů). Pokud to bude možné v noci se nebudit 🙂. Jestliže nic z toho nepomůže a ranní glykémie budou opakovaně nad 5,3, musí se zahájit léčba (metformin, inzulín). S pozdravem\nnízká glykémie v těhotenství (23.04.2021)\nDobrý den, jsem v 26.tt a včera jsem byla na oGTT...první hodnota nalačno (odběr ze žíly) byla 3,6...další hodnoty byly zaslány mému gynekologovi, kam si mám zavolat. Bohužel pan doktor bude v ordinaci až příští týden. Jsem teď trochu nervózní. Není tato hodnota nalačno příliš nízká? Děkuji za odpověď.\nDobrý den, hodnota nalačno je v pořádku. Screening se může vyhodnotit, až budete mít všechny výsledky.\ntěhotenství - test oGTT v zahraničí (17.04.2021)\nDobrý den, pracuji v zahraničí - Ukrajina. Byla jsem na testu těhotenské cukrovky. Odběr krve (hodnota 4,2), vypití roztoku a za dvě hodiny mi opět brali krev (hodnota 6,36). Četla jsem, že v ČR se bere krev po hodině a potom po další hodině. Jsou výsledky v pořádku? Děkuji za informaci. Martina\nsprávně provedený test má být tříbodový (tj odběr nalačno, 60. a 120.min po vypití roztoku). Norma je nalačno do 5,1, v 60. minutě do 10,0 a ve 120. minutě do 8,5. Diagnostika | cukrovka\nVaše hodnoty jsou v pořádku, ale chybí ta 60. minuta. Proto nelze říct, zdali je test pozitivní nebo negativní.\nZobrazit všechny dotazy z kategorie "Cukrovka a těhotenství"


Pro hrst amuletů (EXKLUZIVNÍ UKÁZKA) ~ Fantasya.cz ~ Články\nPro hrst amuletů (EXKLUZIVNÍ UKÁZKA), Rachel Morganová 4\nPoklesla mi čelist. Za mými zády se s bouchnutím zavřelo okno; Ivy nechtěla být svědkem toho, co bude následovat. Nedivila jsem se jí, ale byla to Jenksova zahrada, a jestli se mi nepodaří odsud víly vystrnadit, nic z ní nezbude, než Jenkse přesvědčím k návratu. Krucinál, jsem přece agentka. Jestli nedokážu ochránit ani Jenksovu zahradu, pak si to označení nezasloužím. Pokaždé to ale bylo těžší, a sotva jsem zašla dovnitř, víly se vrátily.\n„Vylez ven!“ zaječela jsem, když vílák zmizel v hnízdě. „Ty ohavný malý cvrčku!“ Pobouřeně jsem vykřikla, když na mě místo bledé tváře vystrčil malinké pozadí a zatřásl jím. Mysleli si, že tam nahoře, z dosahu, jsou v bezpečí.\nPřečtěte si i DRUHOU UKÁZKU Z KNIHY PRO HRST AMULETŮ\nZnechuceně jsem odhodila polámané rostliny a zamířila do kůlny. Když nepůjdou víly dolů, půjdu já nahoru. Měla jsem žebřík.\nNa hřbitově křičela modrá sojka a radovala se, že má o čem klevetit, a já se zatím potýkala s tři a půl metru dlouhým kovovým žebříkem. Odnesla jsem ho ke kmeni, praštila s ním o spodní větev a hnízdo se za pronikavého vřískotu a třepotání modrých a oranžových motýlích křídel vyprázdnilo. Postavila jsem nohu na spodní příčel a odfoukla si vlasy z očí. Nechtělo se mi do toho, ale jestli mi zničí zahradu, Jenksovy děti umřou hlady.\nPro hrst amuletů – ukázka z knihy\n„Teď!“ ozval se hlasitý povel a já vykřikla, když jsem na zádech ucítila ostrá píchnutí.\nPřikrčila jsem se, sklonila hlavu a otočila se. Žebřík sklouzl a zřítil se do záhonu, který víly zničily. Naštvaně jsem vzhlédla. Házely po mně loňskými žaludy s tvrdými špičkami, takže zásahy bolely. „Vy malí parchanti!“ zvolala jsem a byla ráda, že mě chrání amulet proti bolesti.\n„Znovu!“ křikl vůdce.\nVytřeštila jsem oči, když mým směrem vylétla hrstka žaludů. „Rhombus,“ řekla jsem a povel spustil sérii nadřených mentálních manévrů, které přešly v téměř instinktivní reakci. Mé vědomí se bleskurychle dotklo malé silové čáry, která se táhla hřbitovem. Naplnila mě energie a během okamžiku mezi myšlenkou a činem dosáhla rovnováhy. Otočila jsem se, špičkou boty vyryla do země hrubý kruh, vlila do něj moc silové čáry a uzavřela ho. Kdybych stejně zareagovala včera v noci, ušetřila bych si bití, ale kvůli očarovanému stříbru to nešlo.\nSe zábleskem mě obklopilo třpytivé pouzdro ze záhrobní energie, sotva molekulu silný štít alternativní reality, který se uzavřel nad mojí hlavou a vedl celý metr osmdesát pod zem, takže tvořil šišatou bublinu, jíž neproniklo nic nebezpečnějšího než vzduch. Byl to lajdácký štít a démona by nezastavil, žaludy se od něj ale odrazily. Podobně by fungoval i na kulky.\n„Nechte toho!“ rozčílila jsem se. Obvyklý rudý štít změnil barvu na zlatou, jak přijal odstín mé aury.\nKdyž víly uviděly, že jsem před nimi v bezpečí, ale uvězněná v bublině, snesl se největší vílák na můřích křídlech dolů, ruce si založil v bok a díky pavučinově jemným vlasům vypadal jako patnácticentimetrový negativ smrtky. Měl hubenou, bledou tvář, výrazně rudé rty a odhodlaný výraz. Díky své kruté kráse působil neuvěřitelně křehce, ale byl houževnatější než podešev. Byl zahradní víla, ne jeden ze zabijáků, kteří mě loni na jaře skoro dostali, ale byl zvyklý bojovat o své právo na život. „Běž dovnitř a neublížíme ti,“ řekl a chlípně se na mě zadíval.\nUculila jsem se. Co udělají? Utlučou mě motýlími křídly?\nMoji pozornost upoutal vzrušený šepot a já se obrátila k děckám ze sousedství, která nahlížela přes vysokou hřbitovní zeď. Vykuleně sledovala, jak se snažím malé létající tvorečky porazit, což bylo, jak všichni inderlanďané věděli, nemožné. Sakra, chovala jsem se jako tupý člověk. Byla to ale Jenksova zahrada a já je musela odrážet, dokud to jen půjde.\nOdhodlaně jsem zatlačila na kruh, abych ho rozšířila. Trhla jsem sebou, když energie kruhu natekla zpátky do mě, přeplnila mé ki a vrátila se zase do silové čáry. Vůdce na víly pronikavě zaječel, aby si připravily šipky.\nŠipky? No bezva. Tep se mi zrychlil a rozběhla jsem se na opačný konec kuchyně pro hadici.\n„Snažila jsem se být milá. Snažila jsem se být rozumná,“ mumlala jsem si pro sebe, když jsem otočila kohoutkem a z hadice začala kapat voda. Sojky na hřbitově křičely, já zápasila s hadicí a s trhnutím jsem se zastavila, když se zadrhla o roh domu. Servala jsem si rukavice a mávla s ní, až se zavlnila. Hadice povolila a já klopýtla dozadu. Z jasanu se ozývaly povely. Ještě nikdy jsem se je nepokusila pokropit. Možná to pomůže. Vílám se mokrá křídla nelíbila.\n„Na ni!“ zazněl povel a já prudce zvedla hlavu. Vrhly se na mě s trny, které vypadaly velké jako meče.\nZalapala jsem po dechu, namířila na ně hadicí a zmáčkla. Víly vystřelily vzhůru a já je pronásledovala, najednou se ale proud vody proměnil v ubohou stružku a nakonec přestal téct úplně. Otevřela jsem ústa. Co to, k čertu? Uslyšela jsem zvuk tryskající vody a otočila se. Přeřízly hadici!\n„Dala jsem za ni dvacet babek!“ zakřičela jsem, vzápětí jsem však zbledla, protože se mi postavil celý klan s malinkými oštěpy, jejichž hroty byly patrně smočené v jedovatém břečťanu. „Hm, můžeme si o tom promluvit?“ vykoktala jsem.\nOdhodila jsem hadici a mužík s oranžovými křídly se na mě zakřenil jako upíří striptér na rozlučkovém mejdanu. Srdce mi bušilo a zvažovala jsem, jestli mám uprchnout do kostela a podrobit se Ivyinu výsměchu, nebo se obrnit a nechat se ošklivě požahat jedovatým břečťanem.\nPři zachrastění skřítkovských křídel mi srdce vyskočilo až do krku. „Jenksi!“ zvolala jsem a otočila se směrem, kterým ustaraně hleděl vílí vůdce, zíral totiž za moje rameno. Nebyl to ale Jenks, nýbrž jeho žena Matalina a nejstarší dcera Jih.\n„Zpátky,“ pohrozila Matalina a zůstala viset ve vzduchu vedle mě ve výšce hlavy. Její pohyblivější vážčí křídla mi cuchala uvolněné prameny vlhkých vlasů, takže mě lechtaly v obličeji. Vypadala hubenější než dřív a její téměř dětské rysy byly ostřejší. Tvářila se odhodlaně a v rukou držela napnutý luk s šípem. Její dcera vypadala ještě hrozivěji, protože se vyzbrojila stříbrným mečem s dřevěnou rukojetí. Patřila jí malá zahrádka přes ulici a stříbrem chránila jak ji, tak sebe, protože se ještě nevdala.\n„Je moje!“ zaječel vílák frustrovaně. „Dvě ženy nemůžou ohlídat zahradu!“\n„Stačí, když si ohlídám území, které přeletím,“ prohlásila Matalina. „Vypadněte. Hned.“\nZaváhal a Matalina ještě víc natáhla luk, až tětiva tiše zavrzala.\n„Až zmizíte, zase ji obsadíme!“ zakřičel a vydal klanu pokyn k ústupu.\n„Klidně,“ řekla. „Ale dokud jsem tady, nepatří vám.“\nS úžasem jsem sledovala, jak deseticentimetrová skřítka zahnala celý vílí klan. Taková byla Jenksova pověst a schopnosti skřítků. Kdyby chtěli, mohli by vraždami a vydíráním ovládnout svět. A přitom chtěli jen kus země, o který by se mohli v klidu starat. „Díky, Matalino,“ zašeptala jsem.\nNeodvrátila ocelově tvrdý pohled od víl, dokud se nestáhly za nízkou zídku, která oddělovala zahradu od hřbitova. „Poděkuj mi, až pokropím sazenice jejich krví,“ zamumlala a šokovala mě tím. Krásná skřítka oděná do hedvábí vypadala na osmnáct a její obvykle snědá pleť byla nyní bledá od toho, jak s Jenksem a s dětmi prožila zimu ve sklepě dlaka. Její načechrané, lehoučké zelené šatičky vířily ve vánku, který zvedala křídly. Byla ostře rudá zlostí stejně jako křídla její dcery.\nZahradní víly se stáhly do kouta hřbitova, kde se rozzlobeně vznášely a tančily nad pampeliškami skoro ulici od nás. Matalina natáhla tětivu a při výdechu vystřelila. Jasně oranžová skvrna prudce vzlétla a spadla dolů.\n„Dostala jsi ho?“ zeptala se Matalinina dcera a její nadpřirozený hlas zněl tak bojovně, až mě to děsilo.\nMatalina spustila luk. „Připíchla jsem mu křídlo ke kameni. Utrhl si ho, když ucukl. Aspoň na mě nezapomene.“\nNervózně jsem polkla a utřela si ruce do džínů. Trefila ho přes celý pozemek. Uklidnila jsem se, přistoupila ke kohoutku a zastavila stříkající vodu. „Matalino,“ řekla jsem, když jsem se narovnala a kývnutím pozdravila její dceru. „Díky. Málem mě požahaly jedovatým břečťanem. Jak se máš? Jak se má Jenks? Bude se mnou mluvit?“ vyhrkla jsem, ale svraštila jsem obočí a moje naděje pohasly, když sklopila oči.\n„Promiň, Rachel.“ Postavila se na moji napřaženou ruku a zamávala křídly, která následně znehybněla a ponuře zmodrala. „On… já… proto jsem tady.“\n„Ach bože, je v pořádku?“ zeptala jsem se a přepadl mě strach, protože to vypadalo, že se hezká žínka rozpláče. Její bojovnost odplavila mizérie a já se zadívala na vzdálené víly, aby se Matalina mohla vzchopit. Je mrtvý. Jenks je mrtvý.\n10. července 2012, Kim Harrisonová


Slezský FC Opava | FC Nitra 3–1 SFC Opava\nOpava hrála přípravné utkání v Nitře\nFC Nitra 3–1 SFC Opava\n13.02.2013, autor Redakce\nSlezský FC se ve svém předposledním přípravném utkání střetl na podmáčeném terénu s Nitrou. Opavský tým proti účastníkovi Corgoň ligy nastoupil s testovaným obráncem Mariánem Štrbákem.\nPrvní střelecké pokusy si vypracoval domácí tým. Nejprve střílel z dálky Tawamba, chvíli poté se k odraženému míči dostal Gajdoš, jenž poslal svůj pokus po zemi vedle tyče.\nVe 27. minutě se opavský tým ujal vedení ze své první šance v zápase. Roman Potočný, který zahrával standardní situace z pravé strany, poslal z přímého kopu kvalitní centr do pokutového území. Brankář Stránsky nedokázal dopravit míč do bezpečí a následnou příležitostí nepohrdl Štrbák, který se v den svých 27. narozenin trefil do odkryté branky.\nVedení Opavě vydrželo jen sedm minut. Po souboji Vybírala s Henrichem Benčíkem ukázal rozhodčí Sedlár na značku pokutového kopu. Gajdoš z penalty poslal Květona na druhou stranu a vyrovnal na 1–1.\nO čtyři minuty později přidala Nitra druhou branku. Domácím se vydařil protiútok, po němž přišel centr z pravé strany, na který si naběhl na zadní tyči neobsazený Cleber a hlavou zamířil do sítě.\nPřed koncem první půle se Tawamba neúspěšně probíjel do pokutového území, míče se však zmocnil Benčík, uvolnil se od obránců a zjevil se před Květonem. Opavský brankář slovenského útočníka vychytal.\nDvě minuty po zahájení druhé půle vysunul Ficek do šance nabíhajícího obránce Potočného. Jeho tvrdá střela z levé strany zamířila pouze do boční sítě domácí branky. Další opavský pokus si připsal Krčmařík, který však střílel mimo.\nDomácí Cleber se po dalším protiútoku nejprve zastřeloval pokusem, který skončil vedle brány. V 59. minutě už se tento brazilský hráč gólově prosadil, když se uvnitř pokutového území dostal k odraženému míči a bez přípravy se levačkou trefil k tyči Květonovy branky.\nSlezský FC provedl ve druhém poločase několik změn. Radek Němec bezprostředně po svém příchodu na hřiště přešel přes protihráče na levé straně a poslal centr do nebezpečného území. Zdeňku Partyšovi chyběl pouhý půlkrok ke skórování, míč ze špičky jeho kopačky skončil mimo bránu.\nV 77. minutě se v pokutovém území odpoutal od obránců Benčík, brankář Květon však vystihl úmysl bývalého hráče Teplic a jeho střelu lapil. Stejný hráč ohrožoval opavskou branku chvíli poté, po centru z pravé strany pod tlakem obránce poslal míč zblízka vedle tyče.\nLumír Sedláček si v krátkém sledu připsal dva střelecké pokusy. Nejprve po přihrávce od Partyše střílel z dálky nad bránu, poté z přímého kopu ze dvaceti metrů trefil prostor tři tyčí, ale brankář Chudý byl na jeho střelu připraven.\nPět minut před koncem Benčík po brejkové situaci zakončoval vedle brány. Na druhé straně nahrál Němec do tandemu nabíhajícímu Sedláčkovi, jenž z levé strany postupoval po brankové čáře, ale domácí brankář jeho pokus vyrazil na roh. Po následné Partyšově standardní situaci hlavičkoval Lokša z prostoru přední tyče nad bránu soupeře.\nPoslední šance zápasu padla po Sedláčkově rohu z pravé strany na hlavu nabíhajícího Metelky, jeho pokus však skončil taktéž nad břevnem. Slezský FC tak v tomto přípravném zápase podlehl Nitře 1–3.\nFC Nitra – SFC Opava 3:1 (2:1)\nBranky: 34. Gajdoš (pen.), 38. a 59. Cleber – 27. Štrbák.\nKvěton – Čarnota (66. Hrabina), Štrbák (51. Kostelný), Metelka, Potočný – Šrom (46. Partyš), Vybíral (40. Sedláček), Zapletal, Ficek (72. Němec) – Krčmařík (72. Lokša), Prokeš.\nStránsky (28. Chudý) – Kaspřák, Struhár, Mičic, Obradovič – Gajdoš, Tawamba, Šimončič – Šměhýl, Benčík, Cleber.\nNa webu Deníku naleznete videorozhovor s Davidem Vavruškou a fotogalerii z utkání.


Comics Blog: #152: Comics Centrum ve čtvrtek začíná prodávat limitovanou edici Darebáka!\n#152: Comics Centrum ve čtvrtek začíná prodávat limitovanou edici Darebáka!\nNejprve trochu neoficiálně: WOW! Tak, že se tahle limitovaná edice dostane na trh tak rychle, to jsem ani nečekal. ani jsem nestačil dát na internet fotoreportáž o poslední limitované edici komiksu "Ragemoor" a už je tu limitka nová. To ani nemluvím o tom, že někteří ještě na svou limitovanou edici "Ragemoor" čekají. Pravda, na tom zase tak nesejde, protože stejně jako byl zájem o "Ragemoor", bude zájem i o limitovaného "Darebáka". Takže si držte klobouky, nebo spíš hlavy. Teď trochu oficiálně.\nNakladatelství Comics Centrum připravilo k vydání komiksu "Darebák" ("Bad Boy") mimořádné limitované vydání – speciálního "Darebáka". Prodej stovky číslovaných kusů komiksu odstartuje ve čtvrtek 27. 6. 2013 ve 12 hodin na stránkách Comics Centra. V Česku vyjde Darebák jako jediný na světě v unikátním zvětšeném formátu. Kromě toho bude mít komiks z limitované edice metalickou obálku s motivem přímo od Franka Millera. Samotný komiks Darebák bude v prodeji od 9. července.\n"Speciální vydání jsme připravili po velkém zájmu čtenářů i k tomuto komiksu. Ten je výjimečný nejen spojením skvělých autorů, ale celým svým poselstvím, myšlenkou a zpracováním vůbec. Speciální "Darebák" bude mít obálku s motivem od Franka Millera. Je to tedy naprosto jedinečné vydání na celém světě a to nejen svým formátem," řekl Václav Dort, ředitel nakladatelství Comics Centrum.\nA teď zase méně oficiálně. doplnil bych ještě, že o kresbu se postaral Simon Bisley, kterého jsme si poměrně nedávno mohli užít v magazínu "Crew2 č. 35", kde se postaral o kresbu komiksu "Batman versus Lobo". Kvalita tohohle týmu vypadá hodně dobře, komiks neznám, tak zatím nemohu hodnotit, ale docela se na něj těším. Jen abych to shrnul. V limitované edici dostanete Millera a Bisleyho, tedy alespoň jejich příběh, který je rozprostřený na 48 větších stranách. Ne, opravdu to není žádný tlouštík. K tomu kvalitní papír, i tom nepochybuji, speciální metalický přebal knihy s motivem od Franka, k tomu speciální pouzdro na knihu, také metalické, plakát, záložka, tričko, certifikát a dobrý pocit, že zase máte něco dalšího ve sbírce. No, abych pravdu řekl, ještě nejsem rozhodnutý, že do toho skutečně půjdu. Ale je fakt, že mnoho času mi nezbývá. Limitovaná edice se začíná prodávat ve čtvrtek 27. června 2013 ve 12:00 na stránkách Comics Centra.\nVystavil Martin Štefko v 10:49\nAnonymní 25/6/13 10:59\nTo je docela sranda, prodávat komiks o kolika? 50 stránkách, za 2000 Kč? I když přebal je od Franka Millera, tohle mi přijde fakt dost.\nMartin Štefko 25/6/13 11:10\nSouhlasím, je to hodně, ale pořád doufám, že úspěch limitek povede k tomu, že Comics Centrum bude vydávat i svoje pokračující série.


Předurčená (Kristin Cast, P. C. Cast) | Detail knihy | CBDB.cz\nAutor: Kristin Cast, P. C. Cast\tOriginální název: Destined\nZoey s kamarády už zase chodí na tulskou Školu noci, ale nic není jako dřív, na všechno vrhají stín nedávné tragédie. Neferetiny intriky navíc dál rozsévají neklid mezi studenty i profesory, a zdá se, že dokonce ani ta nejpevnější přátelství před nimi neobstojí. Naštěstí se objevují také nečekaní noví spojenci. Zoey si uvědomuje, že jestli má konečně odhalit světu Neferetinu prohnilost a narýsovat jasnou čáru mezi Světlem a Temnotou, bude k tomu potřebovat i nepřátele svých nepřátel. (Založil/a: Alenes)\n(více) Štítky #škola #upíři #pro dívky více Kristin Cast\n29. 12. 2013, 10:01\nPrvní díly ságy se mi moc líbily. Líbilo se mi to magické pozadí, rituály a práce s živly, i jejich víra v Nyx atd. Ale s dalšími díly mi to připadá trochu zdlouhavé, ztrácející na kvalitě. Uvidím v dalším pokračování, jestli mě autorky překvapí.\n3. 6. 2014, 10:42\nSérii jsem začala číst někdy před dvěma roky, a tak se od ní nemůžu odpoutat, když už jsem ji rozečetla. To, co se z ní pomalu ale jistě stává, to nějak nemůžu pochopit. Tento díl jsem četla snad po roční pauze a byla jsem překvapená chováním všech. Dřív mi to asi nevadilo, ale to jednání pubertálních holek a kluků - především ty jejich rádoby hlášky a narážky na "sexy tělo". Kde to jsme? Myslela jsem si, že je série určená pro 14-15, ale tohle snad čtou spíš 11letý holky, kterým bude chování Zoey připadat hustý a super cool - a pardon, kolik že tý Zoey je? Nemluvím o tom, jak je všechno natahovaný. Od knihy jsem se nemohla odtrhnout od posledních 4 kapitol, ale celou knihu vlastně čekáte, co se bude dít a nakonec se stejně dozvíte to, co už jste očekávali. Sérii si chci určitě dočíst, chci vědět, jak to dopadne, ale bude to asi náročný. ;-)\n15. 10. 2012, 10:12\nPřekvapuje mě, že mají holky Castovy u devátého dílu série ještě nové nápady na zvraty v ději, ale mám zároveň pocit, že jim chybí energie je pořádně rozepsat. Jedna kniha - pět dní života. Co bude dál? A hlavně, jak ještě dlouho?\n27. 1. 2014, 8:41\nTento díl jsem prostě přelouskala a u toho si říkala, kdy už bude konec této série, která byla nejdříve docela dobrá, a teď už je to jen zbytečné natahování. Snad bude dvanáctý díl opravdu posledním a konečně se dozvím, jak vše skončí, protože už to začínám číst jen ze setrvačnosti. Doufám, že aspoň další díly budou o něco lepší.\n2. 12. 2012, 15:42\nU tého série má člověk pocit "nastavované kaše". Motivy se víceméně opakují (napravení hříšníků,smrt nevinných...),postavy přibývají, ale nějaký rozumný vývoj nikde. Podle mě knížce chybí jasná dějová linka. Neříkám, že ty knihy jsou špatné, je to příjemné oddychové čtení, ale chtělo by to už sérii se ctí ukončit.\n25. 10. 2012, 9:27\nBohužel musím dát jen 3 hvězdy. Ani nevím jak knihu hodnotil, neoslovila mě a z celé knihy mě zaujal až konec ....prostě jsem četla a neměla jsem z toho žádnou radost:(....\nAle jelikož se jedná už o 9 díl je to celkem pochopitelné, že příběh ztrácí šťávu! Snad už se to nějak rozsekne.Konečně!\n11. 10. 2012, 10:18\nNejdřív jsem uvažovala jestli si ji mam koupit jelikož je to 9 díl a pořad se tam omílá dokola Zoey a kluci a než se něco vyřeší je konec knihy a pak znova od začátku, ale tímto dílem neprohloupíte ze všech určitě nejlepší a hlavně ten konec jsem četla jedním dechem nečekané zvraty a jsem natěšená na desítku :-D tam Neferet rosekaj na cucky :-D\n18. 12. 2014, 10:37\nNejnudnější díl celé série. Na to jak se bude vyvyjít vztah Stevie Rae a Refaima jsem se opravdu těšilo, bohužel i tato dějová linie ztratila na kouzlu. V knize mi přišlo, že dochází k všemožnému omýlání toho co se již stalo. Jako pozitivní vidím, vztah Lenobii a jejího kovboje a to zda se opravdu Kalona polepší. Otevřený konec se mi taky líbil (v knize se s tím to ukončením objevil náznak napětí), takže ať se mi knihy moc nelíbí, nerada odcházím od "rozpracované práce", proto "hurá" na 10. díl.\n1. 7. 2013, 8:53\nAutorce již nejspíš dochází inspirace. Začátek tohoto dílu mi přišel jako začátek z nějakého dívčího románu. Později se kniha ale trochu rozjela, jenže to už byl zase konec. :) Ze všech 9 mi tato přijde jako nejméně povedená, proto 3 hvězdičky.\n3. 2. 2013, 16:15\nKniha mě bavila číst, i když s obsahem patřila k těm méně záživným. Moc se toho tam nedělo. Až ke konci. Otevřelo to zajímavé dveře k pokračování, jenže pokud budou celou knihu probírat vyhození Neferet ze školy? Doufám, že se tam vyřeší mnohem víc. Stejně jako bych si přála mnohem více akce.\n25. 9. 2013, 11:28\nPředsevzala jsem si, že když už jsem se dostala, až sem, tak přečtu celou kniční sérii. Pravdou je, že mě to chvilkama hodně baví a chvilkama si říkám, jak to můžu vůbec číst. A už uplně alergická jsem na výrok Zoe, který se bohužel pravidelně opakuje - to její inteligentní: Ehe? Jinak nejsypmatičtější postava? Jednoznačně Afrodita.\n9. 6. 2013, 15:21\nJsem teprve v půlce. A jsem naprosto a definitivně otrávená. Příběh mě vůbec nezaujal a do čtění se musím nutit. Ale třeba se to ještě změní.(I když o tom pochybuji...) Doufám ,že tahle série bude už brzy ukončena. Pořád se totiž opakuje to samé. Neferet mrcha si hraje na nevinou a všichni kromě Zoey a spol. jí to baští. Je to prostě zklamání. :(\n7. 6. 2013, 20:29\nJedna z mála sérií, která mě baví číst dokonce i v devátém díle a celkem se i těším na další, ale zároveň by mi nevadilo, kdyby sérii ukončili desátým dílem..


Kubánské Oregano používá - jak rostou kubánské oregano v zahradě - cs.haenselblatt.com\nKubánské Oregano používá - jak rostou kubánské oregano v zahradě\nSucculenty se dají snadno růst, atraktivní a aromatické. Tak je tomu v případě kubánské oregano. Co je to kubánská oregana? Je to šťavnatý v rodině Lamiaceae, také známý jako španělský tymián, indický borák a mexická mincovna. Není to pravé oregano v rodině, Origanum, ale má vůni charakteristické pro pravé oregano. Existuje mnoho kulinářských a tradičních kubánských oregano. Jakmile znáte růst kubánské oregano, vyzkoušejte tuto živou malou rostlinu v kontejnerech, dobře odvodněné, částečně slunečné zahradě nebo v koši.\nCo je kubánské oregano?\nPlectranthus amboinicus je trvalka šťavnatá s aromatickými listy. Často se pěstuje jako domácí rostlina, ale v přírodě v teplých sezónách nebo v létě může prospívat venku. Listy obsahují štiplavé oleje, které lze využít k vaření.\nChuť kubánské oregano je řečeno mnohem silnější než řecká oregano, nejčastěji používaná bylina pro pizzu a další středomořské pokrmy. Sklizeň kubánské oregano a jeho použití v receptech může poskytnout podobnou chuť tradičními oregany, ale měla by být použita v mírnějších množstvích, aby se zabránilo nadměrnému ochucení pokrmu.\nKubánská oregana je členem mincovny nebo mrtvé rodiny. Jako takový má charakteristické silné, fuzzy listy se silným příjemným zápachem. Listy jsou šedavě zelené a jemně vlasy a na okrajích jsou zubaté. Květy jsou neseny v panicles a mohou být bílé, růžové nebo levandule.\nRostliny rostou v rozmezí od 12 do 18 palců a mohou vyvíjet koncové zvyky, což je atraktivní pro zavěšení košů. Jako pozemní rostlina se rozšíří na malý horninový povrch. Požadavky na růst kubánské oregano se poněkud liší od tradičních oreganů, protože mohou spálit na plném slunci a lépe se projevovat v lehkém stínu.\nJak růst kubánské oregano\nVyberte si místo s dobře odvodňovacím, kamenitým půdou v částečném slunci pro tuto malou rostlinu. Je to mrazuvzdorná, ale dobře se děje v tropických až polo-tropických oblastech kolem roku. V mírných oblastech pěstujte rostlinu v kontejneru a přiveďte ji na podzim na podzim.\nKubánská oregano dosahuje většinu svého růstu na jaře a v létě a dává přednost teplým a suchým podmínkám. To ovšem neznamená, že nepotřebuje vodu. Rostlina potřebuje pravidelné zavlažování, ale nemůže přežít důsledně vlhké kořeny, což dělá zvlášť důležité odvodnění.\nPěstování rostlin v kontejnerech usnadňuje přizpůsobení požadavkům na růst kubánské oregany tím, že se pohybuje, jelikož se sezónní slunce stává v některých oblastech zahrady teplejší. Některé odpolední denní odstín je nutné, aby se zabránilo listy z hoří a zničí jejich vzhled.\nKubánské Oregano používá\nKubánské oregano listy mohou být používány stejně jako běžné oregany. Sklizeň kubánských oreganových listů pro tradiční léčivé účely může být vysledována staletími. Bylo užitečné při léčbě infekcí dýchacích cest a krku, stejně jako reumatizmu, zácpy, plynatosti a jako pomůcka ke stimulaci laktace.\nModerní aplikace ji používají jako náhradu za středomořské oregano, buď sušené nebo čerstvé. Listy mohou být vysušeny a rozdrceny, aby se přidaly k masovým pokrmům. Čerstvé listy, v malých množstvích, se používají v polévkách a dušených prádlech a v nádivkách pro drůbež a jiné maso. Buďte opatrní, protože rostlina je velmi silně ochucená a může převléct jiné koření.\nTato malá rostlina má atraktivní listy, květy přitahují opylovače a její použití v kuchyni přidává další nástroj k vaší kulinářské zdatnosti.\nMetody přírodního zakořenění - Možnosti organického zakořenění pro odřezky\nZakořenění je dobrý způsob šíření rostlin. Pokud odříznete nový růst ze zavedené rostliny a umístíte ji do země, mohlo by to prostě ustoupit a zrodit se do nové rostliny. Zatímco to je někdy tak snadné, míra úspěšnosti tohoto procesu není příliš vysoká. To může být značně zvýšeno pomocí kořenového hormonu. Ty je možné zakoupit v obchodě, ale pok\nCo je BioClay: Informace o použití BioClay Spray pro rostliny\nTrpasličí stromy pro zónu 3: Jak najít okrasné stromy pro studené klima\nFrisée rostlinné informace: Tipy pro pěstování salátů Frisée\nCibule rostlin z česneku: Tipy pro pěstování česneku z kuliček\nRozmnožování česneku je často spojeno s vysazováním česneku, označovaného také jako vegetativní rozmnožování nebo klonování. Další způsob komerčního šíření je také na vzestupu - růst česneku ze žárobel. Otázkou je, můžete, domácí zahradník, růst česnek z bulbils? Můžeš růst cibule bulbilů? Nejprve se\nKatalogy osiva a rostlin: Tipy pro objednávání rostlin\nZimní vzrušení jsou brzy zametány vzhledem katalogů semen a rostlin v poštovní schránce. Obvykle kolem nového roku, zahradníci pozdraví poštovní osobě s neobyčejným radostí. Katalogy osiva a rostlin jsou předzvěstí jemnějšího počasí a zábavních časů ve venkovním prostředí. Používání katalogů zásilkových


Jermuk Hotel and SPA, Jermuk, Arménie\nJermuk Hotel and SPA je ve městě Jermuk. Pouhých 15 minut pěšky odtud se nachází Kolonáda a Socha Israela Oriho. Tento hotel s 4 hvězdičkami se nachází 2,4 km od Kaňon Jermuk a 6 km od Kostel Svatého Gajané.\nV jednom z 88 pokojů, k jejichž vybavení patří Smart televize, se budete cítit jako doma. Spojení se světem vám zajistí bezdrátový internet zdarma. K vybavení...\nKdy byste rád/a přicestoval/a do Jermuk Hotel and SPA?\nUkaž všechny alternativní hotely v Jermuk