CLV 2 / únor 1998\nČesko-lužický věstník Ročník VIII Číslo 2 / únor 1998\nJedním z předních současných představitelů lužickosrbské poezije je Beno Budar.\nNarodil se 19. 3. 1946 v Kulowě, v kraji typickém pro lužickosrbskou kulturu a folklor. Malebné okolí rodné obce, obklopené půvabným lesem a s lidmi dávné historie, bylo rájem pro básníkova chlapecká léta. Rané dětství zčásti prožil u dědečka v Koslowě. V r. 1952 nastupuje na základní školu v Kulowě, postupně navštěvuje školy v Dobrošicích, Konjecích a školní docházku končí v Ralbicích. V letech 1960 - 1964 se stává studentem Lužickosrbské rozšířené vyšší školy v MałémWjelkowě. Poté studuje slavistiku v Lipsku a v r. 1967-68 v Rostově na Donu. V následujícím roce působí jako lektor v nakladatelství Domowina. V r. 1988 studuje na Literárním ústavu v Lipsku. R. 1990 se stává redaktorem dětského časopisu Płomjo a Płomje, po čtyřech letech vedoucím redaktorem odpovědným za vydávání časopisu. V současné době bydlí a žije v Horním Hajnku. Podporu svého literárního talentu dostává od učitele lužické srbštiny na vyšší škole Horsta Meltky. První tvorba je publikována v době působení v kroužku mladých autorů r. 1977. Básně vycházejí v lužickosrbských periodikách a v antologii „Kusk wuznaća” (Trocha vyznání). Básníkovou prvotinou je sbírka básní „Mikus a Dajkus” (1978). Následuje rozsáhlá povídka pro mládež „W susodstwje makrelow” (1979, V sousedství makrel). Mezitím básník překládá díla z jiných jazyků do lužické srbštiny. Nejsou to pouze básně, ale i divadelní hry a povídky. Druhou sbírkou básní, vydanou 1983, je „Spać w meji měli zakazać” (Spát v máji by měli zakázat). B. Budar se též prezentuje mezi dramatiky, na veřejnost vstoupil hrou „Na křižerjach” (Na křižácích). Premiéra se konala v Budyšíně 1985. Následuje sbírka monologů a skic „Mjez nami prajene” (1989, Řečeno mezi námi). Třetí sbírkou básní, kterou B. Budar vydává v r. 1994, je „Naš kusk zemje” (Náš kousek země) a povídka pro děti „Cowboy Tom abo dyrdomdej ze zaka” (1995, Kovboj Tom aneb dobrodružství z kapsy). Také píše texty k písním. Literární tvorba B. Budara je velmi rozmanitá. Jeho dílo ocenila Domowina v 70. letech cenou pro umělecký dorost a v r. 1990 literární cenou.\nVýbor v edici „Lužickosrbská poezie 38” je průřez dvacetileté básníkovy tvorby. Jeho lyrické verše jsou určeny především mladým čtenářům, ale mají co říci všem generacím. Básníkův svérázný postoj a svobodomyslnost, se kterou přistupuje k životu, se zobrazují v jeho díle. Výbor se skládá ze čtyř částí. Básně jsou řazeny za sebou v časové posloupnosti vycházejících sbírek. V poslední, čtvrté části, jsou uvedeny básníkovy verše z let 1995 - 96, které zatím knižně publikovány nebyly, vyšly pouze v periodikách: Katolski Posoł, Płomjo, Rozhlad, Serbske Nowiny.\nPrvní část je ze sbírky autorovy prvotiny „Mikus a Dajkus”. V této části vybraných 17 básní autor přirovnává počátek života k jaru, dospělost k létu, podzim ke stáří a studenou zimu k smrti. Vše je vzájemně propojeno. Tvrdá příroda s tvrdým lidským životem. Mladou dívku přirovnává k břízce, ukazuje první prožívání lásky. Žula - člověk - příroda - všude existují tvrdé zákony. Posuzuje hodnoty života - peníze, rozum, moudrost. K tomu, aby člověk něco dokázal, potřebuje především pevnou vůli. V díle autor hodnotí vztahy člověka k přírodě. I v obyčejném krmení holobů je trochu soucitu a lásky. Jeho poezie se opírá o moudrost člověka ve vztahu k přírodě. Sám vidí těžký život matky - dělnice, což se taktéž projevuje v jeho básních. Štěstí vidí ne v penězích, ale v tom, jakými lidmi jsme obklopeni, v jakém prostředí se narodíme, vyrůstáme a žijeme.\nBáseň „Přednarodniny” (s. 5, česky Před narozením)\nSwět rozpřestrěwa swoje swětło.\nZemička w nim wjerći so\nw za tebje přijomnym kołoběhu,\nnjerozkidujo ani kapki\ntwojej' tak drohotnej' wody.\nSłónco pak miłe steji,\njako by hrěło za tebje.\nA ty wo ničim njewěš\na hibaš a wjerćiš so sobu,\nzo to maćeri rjenje zaboli. 9\n´xx¦´xxx¦´xx¦´xxx Svět rozprostírá svoje světlo.\nZemička v něm točí se\nv příjemném pro tebe koloběhu,\nnerozlévajíc ani kapky\ntvojí tak hodnotné vody.\nSlunce však mírně stojí,\njako by hřálo pro tebe.\nA ty o ničem nevíš\na hýbeš a točíš se sebou,\naž to maminku krásně zabolí.\nBáseň „Přednarodniny” se vyznačuje přibližně stejnou délkou veršů a nerýmováním. Z hlediska rytmické struktury převažuje v básni rytmus daktylotrochejský s výjimkou prvního, osmého a devátého verše, kde je předrážka. Báseň má dvě významové roviny: 1) vývoj plodu v matce, 2) dítě představující člověka na zemi. Motivem básně je voda, nezbytná ad 1) pro vývoj plodu, ad 2) pro život na zemi.\nV druhé části výboru jsou představeny básně druhé sbírky „Spać w meji měli zakazać”. Autor i zde ve svých verších osobitým způsobem spojuje přírodu s člověkem. Vychází však z historie lužickosrbského lidu, vrací se k tradicím, k oslavám Velikonoc - svátků jara, ke zvykům při svatebních obřadech.Vzpomíná na doby, kdy bylo možno vidět na polích žence s kosami, ženy vázající klasy do snopů a stavějící je do panáků. Též ve svých lyrických básních krásně popisuje typická lužickosrbská stavení, lovení ryb a jiné drobnosti života, které neodmyslitelně k lužickosrbskému lidu patří. Zajímavý je pohled na lidi v básni „Wšelacy su w našim ludźe” (Různí jsou naši lidé). Porovnává a spojuje vlastnosti lidí s některými lidskými touhami a přáními. V básni „983 -1983” se vrací do dávné historie, vychází ze skutečných událostí. Je to jakoby odkaz a výzva nové generaci, aby si zbytky Lužických Srbů zachovaly to, co jim ještě zbývá. Záleží pouze na nich, zda za sto let budou lidé vědět, že jsou a budou pokračovatelé tohoto národa. Vychází z mládí i z pobytu v Rusku. Báseň „Bajkal - Angara”. Vidí obrovskou sílu a moc vodního živlu. Vzdává hold rovnováze v přírodě, kterou podmiňuje řeka Angara. Básník se vrací ke vzpomínkám, které sám prožil, viděl a které se nemohou již nikdy vrátit.\nBaseń „Na nazymu” (s. 16, česky Na podzim)\nPoł zelene je łopješko\nna zemju dźensa padnyło,\na ani hišće nazyma\nnjej' na mój štomik šlipnyła.\nČas wšo měnja z kóždym dnjom\na kapa žołtosć na mój štom.\nB'dźe traš tež za mnje nazyma,\nšće klinči mi spěw nalěća.\nMi so nochce dele padać,\nhišće ma mje wětřik škrabać.\nŠumić, spěwać so mi chce\nwo radostnišej nazymje. 8\nNapůl zelené listí\nna zem se dnes snáší,\na přitom moje stromky\npodzimu ještě nepatří.\nČas vše mění každým dnem\na žluť třese mým stromem.\nBudu se bát podzimu\nještě v jarní písni tonu.\nNechce se mi dolů padat,\nještě má mě větřík škrábat.\nKrásně zpívám si a šumím\no podzimu veselejším.\nPrvní dvě sloky, s výjimkou pátého verše, jsou naprosto identické počtem slabik i rytmickým systémem. Podle mého názoru jde o jamb, protože verše začínají jednoslabičnými nepřízvučnými slovy. Verše jsou čisté, s pravidelným počtem slabik a zakončením na těžkou dobu (mužský verš). Obrat v rytmické struktuře nastává mezi druhou a třetí slokou. Verše ve třetí sloce, s výjimkou posledního, jsou trochejské. Změna ve formální struktuře koresponduje se změnou v motivické struktuře. Motivem básně je přicházející podzim, symbolizující v člověku vzpomínky na jaro. Zlom v motivické výstavbě je vyjádřen touhou ubránit se podzimnímu smutku. Rýmy (asonance) v básni jsou sdružené (aabb).\nPamátky, paragrafy a uhlí\nArcheologické výzkumy a nálezy v předpolí dolnolužických dolů\nPamátky z dob dávných i nedávných, slovanské i starší, leží ukryty v lužické zemi. Čas od času se něco z nich dostane na povrch: při sázení stromku, při stavbě domu, při otevírání dolu. Jenom archeologové mohou povědět, o jaké pozůstatky jde, z jaké doby se dochovaly a jaký příběh se za nimi skrývá. Každá památka ale nemá takové štěstí, aby ji odkryly ruce archeologů: mnoho bylo zničeno lidskou nevědomostí, hloupostí, nedbalostí, často i ziskuchtivostí a zlou vůlí. Ne každý ví, že nestačí odnést nalezené věci do musea. Jakmile byly vykopány neodborně, zůstane z příběhu, který by archeolog dokázal přečíst celý nebo z velké části, jen pár nesouvislých slov a vět.\nNejlépe je těm památkám, které mohou v klidu pod zemí čekat na dobu, až bude věda tak dokonalá, že přečte jejich příběh v úplnosti, aniž by je porušila a připravila tak o jejich hodnotu příští pokolení.\nStejně jako u nás, i ve Spolkové republice Německo pamatuje na ochranu archeologických památek zákon. Zvláště v Braniborsku, na jehož území se po řadu desetiletí těží hnědé uhlí a jiné suroviny, má za úkol zajišťovat, aby z památek, které musí ustoupit hospodářským zájmům státu, bylo zachráněno co nejvíce. Protože jako těžba ničí živé vesnice, cesty, pole, celý složitý systém, který vznikal po staletí, tak zanikají pozůstatky osídlení v minulých obdobích.\nDoly se dlouho držely v lesnatém hraničním pásmu mezi Horní a Dolní Lužicí („hola“), avšak zejména od 60. let tohoto století se začaly rozšiřovat i do oblastí, které byly od pravěku hustě osídleny. R. 1989 fungovalo v tehdejším chotěbuzském kraji NDR (Bezirk Cottbus) 15 povrchových dolů, které ročně likvidovaly plochu 15 km2. V roce 1993 to bylo už jen pět dolů: Cottbus-Nord, Jänschwalde-Ost, Welzow-Süd, Meuro a Seese-Ost, z nichž dva poslední, již mimo dvojjazyčnou oblast, byly určeny k odstavení. Předpoklad dalšího postupu těžby znázorňuje obr. 1: do r. 2020 má padnout za oběť těžbě asi 100 km2. (1)\nR. 1953 bylo v Postupimi založeno museum, které od té doby zajišťovalo většinu záchranných archeologických výzkumů v předpolí dolů. (2) Archeologie sice měla v rámci komunistické ideologie určité postavení, ale těžký průmysl byl neskonale důležitější, takže památky se spořádaně stěhovaly do museí, stejně jako obyvatelé lužickosrbských vesnic na městská sídliště. Nejvýznamnější památky zkoumali renomovaní vědci a vydávaly se o nich representativní publikace. Tak se nám zachovalo svědectví o raně středověkém hradišti u Tornowa (Tornow, Kr. Calau) (3) a okolních vesnicích z 8.-9. stol., podle zdejších nálezů byl dokonce pojmenován jeden svérázný typ slovanských keramických nádob. Výzkumy zachytily i sídliště, pohřebiště a další doklady lidské činnosti z doby bronzové, železné, římské a raného středověku, věnovaly se i vesnicím, z nichž právě odešli jejich obyvatelé a které měly středověké, často i starší kořeny. Mnoho však bylo prozkoumáno jen zběžně, zčásti, leccos archeologové zachránili přímo zpod lžíce bagru. O většině výzkumů také existují jen předběžné stručné zprávy v odborných časopisech. Nelze zaznamenat každý detail, když za zády rachotí neúprosně postupující stroje, a vědcům, kteří tráví rok za rokem od zimy do zimy na záchranných výzkumech, nezbývá času na vyhodnocování nálezů a psaní knih. A jen mlhavě si dokážeme představit, co všechno se v zájmu těžby nenávratně zničilo bez jakékoli archeologické dokumentace.\nPoměry se poněkud zlepšily v 90. letech. Roku 1991 vstoupil v platnost nový braniborský památkový zákon, který ukládá všem, kdo podnikají zemní práce, aby dali na svůj náklad provést archeologický výzkum všech archeologických památek, které v dotyčném území jsou nebo by tam mohly být. Zároveň se postupimské museum stalo Braniborským zemským museem pro pravěk a ranou dobu dějinnou, tj. institucí zajišťující péči o archeologické památky v Braniborsku po odborné stránce, a nedávno i Zemským úřadem pro péči o archeologické památky, čímž získalo také výkonné pravomoci k jejich ochraně. (Jinak je výkonným orgánem památkové péče Ministerstvo vědy, výzkumu a kultury, na nižší úrovni okresní orgán státní správy.)\nMuseum má odloučená pracoviště v Chotěbuzi a ve Frankfurtě nad Odrou. Aby byli archeologové blíže dolům, zřídilo výzkumnou základnu ve statku ve vsi Pricyně (Pritzen, Kr. Calau), která měla být odtěžena a předtím archeologicky prozkoumána (starobylý kostel byl již přesunut do Grodku), zachránil ji však útlum těžby na dole Greifenhain. Archeologové se proto přesunuli do vsi Klěšnika (Wolkenberg, Kr. Spremberg), jejíž osud se tolik podobá našim Libkovicům. Příběh našli čtenáři v Serbské protyce 1992 (4); letecká fotografie gotického klěšnického kostela, stojícího osaměle uprostřed pusté planiny na místě bývalé vsi, proběhla odbornou literaturou v Německu a stala se součástí fotodokumentačního fondu středoevropské letecké archeologie. Výzkum Klěšnika byl prvním podrobným výzkumem středověké vesnice v Dolní Lužici. Dřevěná zvonice kostela v Klěšniku zůstává posledním mementem: byla přestěhována - ironie osudu ! - do Pricyna na místo tamního kostela. (1)\nOsud Tornowa minul o vlas raně středověké hradiště u Raduše (Raddusch, Kr. Calau), když skončila těžba v dole Seese-Ost, jehož uhlí zásobovalo lubnjowskou elektrárnu. Hradiště bylo kvůli plánované likvidaci převážně již prozkoumáno, a tak tu nyní nedaleko turistické oblasti dolnolužických Błot (Spreewald) v rámci rekultivací vzniká archeologické museum v přírodě, kde mohou návštěvníci vidět rekonstruované slovanské hradiště z doby před tisíciletím a zároveň se seznámit s výsledky archeologických výzkumů spjatých s těžbou uhlí mezi Kalawou a Łukowem. (1)\n(1) E. Bönisch: Archäologie im Niederlausitzer Braunkohlerevier. Entwicklungen, Erfahrungen, Perspektiven archäologischer Rettungstätigkeit. Bodendenkmalpflege im Land Brandenburg 2/1993, 137-148.\n(2) J. Kunow: Schutz, Pflege und Erforschung der Bodendenkmalpflege im Land Brandenburg - Aufgaben und Ziele des Brandenburgischen Landesmuseums für ur- und Frühgeschichte. Bodendenkmalpflege im Land Brandenburg 2/1993, 53-70.\n(3) Přidržujeme se staršího správního členění, protože nově zřízené okresy nejsou unás dostatečně známy.\n(4) M. Ihle: Něhdy běše tu wjeska Klěšnik. Serbska protyka 1992, 64-5.\nText k obrázku: Obr. 1. Podle E. Bönische (1), Abb. 5. Tři fungující doly v Dolní Lužici (černě) a plánovaný postup těžby (šrafovaně).\nPod hákovým křížem (pokračování čísla 12/1997)\nS nástupem nacistické hrůzovlády nastaly pro Lužické Srby nejhorší chvíle jejich dějin. Veškeré úsilí obludné mašinerie směřovalo k jejich brzkému a úplnému vyhlazení.\nJiž v dubnu 1933 se musel rozejít „Zwjazk łužisko-serbskeho Sokołstwa“, byl zakázán jediný lužickosrbský deník „Serbske nowiny“. Byl obsazen Srbský dům v Budyšíně, kde sídlila srbská banka, nakladatelství, muzeum, mnozí vlastenci byli zatčeni, učitelé přeloženi na vzdálená místa, studenti vyloučeni ze škol. Další nápor se soustředil proti ústřední lužickosrbské organizaci Domowině. Byly jí předloženy stanovy, vypracované úřady, v nichž byli Srbové označováni jako „vendsky mluvící Němci“ (wendisch sprechende Deutsche) a Domowina jako organizace, která pečuje o kmenové a krajové otázky vendského kmene v rámci německého národa. Naproti tomu Domowina ve svých vlastních stanovách se označovala jako „Svaz Lužických Srbů, jehož úkolem je hájení a posilování národa a zastupování jeho práv ve veřejném životě“.\nLužičtí Srbové odmítli přijmout předkládanou jim formulaci a předseda Domowiny Pawoł Nedo prohlásil na valné hromadě této organizace doslova: „My jsme Lužičtí Srbové, všichni, kteří lužickosrbsky mluvíme i kteří jsme lužickosrbského původu; jsme samostatný slovanský národ“. Protože Domowina vnucené stanovy nepřijala, byla v r. 1937 rozpuštěna. Ihned potom nastala další vlna perzekucí. Jmění Domowiny bylo zabaveno, všechny lužickosrbské spolky rozpuštěny, další vlastenci pozatýkáni, lužickosrbské vyučování zrušeno. Národní a kulturní pracovníci, pokud nebyli ve vězení, byli přesídleni do jiných končin Německa..\nVálečná léta dolehla na Lužici těžce. Řada lužickosrbských vlastenců byla poslána do koncentračních táborů, kde mnozí z nich zahynuli. Na základě známého dokumentu ze dne 15. 5. 1940 „Behandlung der Fremdvölkischen im Osten“ bylo plánováno i vyhlazení Lužických Srbů.\nLužičtí Srbové projevovali proti nacistickému teroru odpor, pomáhali spojeneckým válečným zajatcům, rozšiřovali informace zahraničního rozhlasu. Ještě před začátkem války se podařilo navázat styky s lužickosrbskými emigranty v Polsku a utvořit ilegální skupinu, která se pak snažila navázat spojení s polským podzemním hnutím. Skupina byla odhalena gestapem v březnu 1940, kdy byla znovu zatčena řada bývalých funkcionářů Domowiny, mezi nimi A. Krawčik, který byl odsouzen nacistickým Volksgerichtem k 15 rokům káznice. V r. 1941 bylo zatčeno několik katolických kněží, mezi nimi Dr. Beno Šołta, Jan Cyž a Alois Andricki, který r. 1943 podlehl nelidským útrapám koncentračního tábora v Dachau.\nLužickosrbský lid byl podroben pečlivě vypracovanému systému dozoru, prováděnému velmi důsledně a systematicky. Ke sledování postoje a smýšlení lužickosrbského obyvatelstva bylo použito skupin Hitlerovy mládeže (Hitlerjugend), které byly posílány do lužickosrbských obcí pod záminkou pomoci na zemědělských pracích. Vedoucí těchto skupin měli za úkol podávat zprávy o politických názorech hospodáře, u něhož pracovali. V těchto zprávách se jasně zrcadlí „nadšení“, s jakým Srbové přijímali tyto nezvané a nevítané „pomocníky“. Dovídáme se z nich, že je provázela velká nedůvěra srbskývh rolníků, kteří se s nimi nedávali do žádných diskusí, mezi sebou mluvili jen srbsky a otevřeně se k nim chovali jako k nevítaným hostům.\nS pokračující válkou, která odčerpávala práceschopné muže stále více do armády, byly úřady nuceny válečné zajatce a do říše zavlečené pracovníky z podrobených zemí Evropy posílat na práci také do lužickosrbských obcí. Ti zde našli pochopení a lidský přístup, který byl v naprostém rozporu s nacistickými příkazy o zacházení s válečnými zajatci a cizinci. Nacistické policejní zprávy hlásí, že „Srbové stojí proti Němcům v odporu, sympatizují se svými slovanskými pokrevenci a vycházejí jim přátelsky vstříc“. S jakým nebezpečím byl tento statečný postoj spojen, svědčí brutální postihy za pomoc poskytovanou zajatcům. Devatenáctiletá zemědělská dělnice Marja Měškankec byla umučena v koncentračním táboře v Ravensbrücku za to, že poskytla polskému zajatci potravu a cigarety.\nKonec války probíhal v Lužici ve znamení rozhořčených bojů mezi postupující sovětskou a polskou armádou a urputně se bránícími zbytky nacistických jednotek. I tyto poslední okamžiky války se vyznačovaly bestiální krutostí nacistů, kteří za sebou nechávali zpustošenou a spálenou zemi. Za protiútoku armády generála Schörnera, neblaze proslulého řáděním v Praze, koncem dubna 1945 přepadli jeho vojáci transport 200 těžce raněných polských vojáků u vesnice Hórki poblíž Kamjence a povraždili je do posleního muže.\nTouto cestou bychom chtěli poděkovat všem přátelům z Lužice, kteří svou podporou umožňují zasílání lužickosrbského tisku do slovanských zemí a tak udržují naše vzájemné kontakty a informovanost o dění v Lužici. Zabezpečují tak naši společnou soudržnost, která by bez tohoto přispění velmi utrpěla.\nČeský rozhlas, stanice Praha. V pořadu Dobré jitro 21. 12. 1997 Mirek Kovářík přečetl z ČLV dolnolužickou píseň Vánoce v českém překladu Z. Sklenářové. Zmínil se i o vlastivědné ročence Podřipsko s článkem Fr. Vydry o jazyce Dřevanů.\nSvobodná Evropa vysílala v sobotu 27. 12. 1997 v 18, 45 hod. příspěvek prof. Antonína Měšťana o Lužických Srbech.\nGoethův institut, který sídlí v Praze na adrese Masarykovo nábřeží 32, Praha 1, má za úkol, snad, seznamovat okolní svět s kulturou Spolkové republiky Německo. Je možné se přesvědčit (chování velmi příjemné a slušné), že pražská pobočka této instituce nevlastní jedinou knihu, jedinou audiokazetu a ani jedinou videokazetu v lužické srbštině. Pokud by někdo měl zájem např. o obdobné umělecké výtvory ve fríštině, výsledek by byl nejspíš totožný. Tato instituce nenabízí jediný večer lužickosrbského autora nebo tělesa v jejich mateřštině - ať už by šlo o jakýkoliv druh umění. Přitom ne zrovna malá část české veřejnosti by o tyto aktivity měla zájem. Nevím, jestli nenazrál čas, a proto to tímto dávám k veřejné diskusi, požádat Goethův institut, např. formou dopisu, o tyto služby.\nLiterární soutěž Młode pjero byla zakončena 4. 12. 1997. Uspořádalo ji LND a Załožba za serbski lud, zúčastnili se jí 42 autoři ve věku 16-83 let s více než 100 pracemi. Byli rozděleni do 3 skupin: žáci, vysokoškoláci, dospělí. SN 5. 12. 1997\nLužickosrbský ústav (Serbski institut) v Budyšíně letos dobře hospodařil. Podle sdělení ředitele Ústavu prof. dr. Dietricha Šołty byl letošní rozpočet vyrovnaný. Serbski institut je jedna z šesti institucí podporovaných Nadací pro lužickosrbský národ (Załožba za serbski lud). Na rok 1997 dostal částku stejnou jako na rok 1996. Díky tomu byly splněny všechny vědecké úkoly. 90 % rozpočtu činily osobní výdaje. Věcné výdaje činily 340 000 hr, z nichž byla kromě jiného koupena nová paměťová média pro Lužickosrbský kulturní archiv. Částka 120 000 hr na stavební práce byla vyčerpána. Pro rok 1998 bude částka podstatně snížena. To znamená, že kromě jiného musí ušetřit prostředky za jednoho technického pracovníka. SN 12. 12. 1997\nLěto 1997 w Serbach je název přílohy SN 30. 12. 1997, s. 5-8, zachycující v časové posloupnosti události pro lužickosrbský život důležité (skoro každý den se konal nějaký kulturní podnik ap.). Některé z nich: Budyšínská Serbska kulturna informacija (SKI) přesídlila 15. 1. 1997 do Lužickosrbského domu v přízemí. - 28. 4. byl ředitel budyšínského Lužickosrbského ústavu dr. Dietrich Šołta jmenován profesorem sorabistiky na univerzitě v Lipsku. - V dubnu byla založena na gymnáziu v Chtěbuzi sokolská skupina. Je to vůbec poprvé, kdy se Sokol rozšířil i do Dolní Lužice.\nPočet žáků v lužickosrbských školách v roce 1996/97: Ve třídách A (= s vyučovacím jazykem lužickosrbským) 1423, ve třídách B (= s vyučovacím jazykem německým a lužickou srbštinou jako nepovinným předmětem) 1428. - Budyšínské Lužickosrbské gymnázium přijalo 30. 8. 1997 do prvního ročníku 82 žáky. - Do tříd A v lužickosrbských základních školách se přihlásilo 109 chlapců a dívek. - Do dolnolužickosrbského gymnázia v Chotěbuzi přijali 78 nových žáků. Ve školním roce 1997/98 chodí do této školy 466 chlapců a děvčat. SN 30. 12. 1997\nSpolek „Bratrowstwo“ v Kulowě, založený r. 1898, v době nacistické hrůzovlády Němci zakázaný a 1994 opět obnovený, čítající nyní 140 členů, oslavil sté výročí svého založení 10. 1. 1998 provedením hry „Genofewa“ (vzniklé před sto lety). Hru úspěšně zahrálo 16 ochotníků, režii měl herec z povolání Jurij Kostorž.\nPř 2. 1. 1998\nJak vysvítá ze současného plánování bonnské vlády, má v úmyslu každým rokem snížit Nadaci na podporu Lužických Srbů o jeden milion marek. Tím by se celková počáteční částka do roku 2007 snížila na polovinu. Na rok 1998 je zatím přislíbeno 32 milionů marek, v čemž je zahrnuto rovněž financování nově vznikajících srbských školek v Dolní Lužici.\nKrajský rada D. Friese navrhoval, aby se vyučování srbštiny přeneslo z Mostu do Janšojc, kam by mohli chodit i zájemci o srbštinu z okolních obcí: z Mostu, Groźišće, Radowize a Barbuku. Škola v Mostě bude pravděpodobně zrušena pro nedostatek dětí.\nZajímavá je nabídka dolnosrbské literatury. Čtenáři mají možnost nakupovat lužickosrbské knihy téměř v 70 prodejnách, ať už to jsou knihkupectví, muzea nebo jinak zaměřené obchody. Pratyji na letošní rok bylo možno zakoupit na 40 různých místech v Dolní Lužici. Těžiště prodeje je ve venkovských obcích, což je velmi důležité.\nDr. František Vydra je neúnavný dopisovatel do Nowého Casnika. V literární příloze tohoto listu čteme další jeho článek, v němž čtenáře seznamuje s Basky, národností, žijící ve Španělsku a na jihozápadě Francie.\nS velkým ohlasem veřejnosti se setkal literární večer v Hochoze. Zúčastnili se ho autoři knih a jiní kulturní pracovníci, kteří četli ze svých děl nebo zajímavosti z dolnosrbských novin; janšojcký pěvecký sbor zaujal nejen podáním písní, ale rovněž půvabnými srbskými kroji a konečně nechyběla nabídka knih a uměleckých předmětů. O ty byl velký zájem.\n14. dolnosrbská schadowanka proběhla za účasti značného počtu zájemců z Dolní a Horní Lužice v sobotu 29. listopadu v Chotěbuzi. O pestrý program se postarali studenti a absolventi dolnosrbského gymnázia, sólisté a ansámbly z obou částí Lužice.\nV Dolní a střední Lužici se i loni připravovala typická vánoční překvapení. V Janšojcích a okolí - zavítal až do Chotěbuze - navštěvoval děti „janšojski bog“ a ve slepjanských končinách to bylo „źiśetko“.\nPředpoklady pro zahájení výuky v první dolnosrbské mateřské školce byly uskutečněny. Tři učitelky (opatrovnice) a jeden učitel se na svůj úkol řádně připravili od srpna. Záleželo to především v osvojení si dolnosrbštiny. Přejeme školce hodně úspěchů.\nNa sklonku roku 1997 16. 12. zemřel po krátké nemoci zasloužilý kulturní pracovník dr. Pawoł Völkel. Jeho odchodu želí jak Horní, tak Dolní Lužice.\nPřipravil Bohumil Malotín\nHelmut Rychtar, Njezbožo (Činohra), LND 1996. Serbska dźiwadłowa zběrka 4. Wudawaćelka Christiana Piniekowa, 43 s. Premiéra se konala v r. 1988 v Budyšíně.\nWosoby: Jurij M., muler; Lucija, jeho mandźelska, wučerka; Jakob B., Luciny nan, rentnar, bydli w domje Lucije a Jurja; Hana M., Jurjowa mać, rentnarka, bydli w starowni; čas jednanja - kónc 80. lět; městno jednanja - wjes w Serbach, bydlenska stwa swójby M.\nDěj hry je umístěn sice na lužickosrbskou vesnici, ale mohl by probíhat kdekoliv jinde na světě, neboť tu jde o morálku - tuto slabinu nynějšího života a vztahů mezi lidmi, v podstatě stejnou u příslušníků různých národů, různých povolání, sociálních skupin, stoupenců různých světových názorů, nositelů různého (ne)vzdělání atd. Marko (na scéně se vůbec neobjeví), dospělý syn učitelky a zedníka, vracející se do kasáren z dovolené na rodinné oslavě, při jízdě autem povalí mopedistu. Když vidí, že mopedista vstal, ujede, aniž postiženému poskytl pomoc. Na událost se dívají různí lidé různě. Matka, aby syn neměl opletačky s policií, se snaží zahladit stopy. Proto rychle vymění auto, aby na něm nebylo možno poznat následky srážky. Pro otce je případ odbytý tím, že mopedista vstal, tudíž pomoc naléhavě nepotřeboval. Jde mu teď předevší o to, aby rychle opravil slabě odřené auto. A ovšem, aby se nenašel svědek, že syn z místa nehody ujel. Jen slabě pod povrchem se objeví výčitky svědomí. Babi čka, Jurjova matka, která je tu na návštěvě z domu důchodců, vyčítá chování vnukovo (ale i to, že ji snacha dala z domu). - Kromě této ústřední zápletky jsou tu ještě střety rodičů s prarodiči, rodičů navzájem, ukazuje se tu různé chápání lidského štěstí (je v morálních duchovních hodnotách - nebo v hmotném bohatství nynější spotřební společnosti?). Rodiče si navzájem vyčítají, kdo z nich měl na Marka horší vliv. Jejich hádka nabývá podoby, jakou známe z absurdního dramatu, a přibližuje se až grotesce. Překvapivě však zasahují oba prarodiče Jakub a Hana a jako mávnutím kouzelným proutkem se hádka rodičů mění v pokorné uznávání vlastních chyb. Hra spěje k smírnému zakončení, což působí poněkud cizorodě a nepřirozeně. Spisovatel si toho byl zřejmě vědom, a tak na konci nechává přijít policii, která si chce prohlédnout (poškozené) rodinné auto. (V závěru hry si mimoděk vzpomeneme na Gogola.) Autor se v této hře ukázal jako mistr dialogů, některým místům (zejména dlouhé hádce rodičů) by však prospěly škrty. Hra má dobrý spád, nenásilně se dotkne i lužickosrbských národnostních poměrů a obtíží. Stálo by za to, aby byla uvedena i u nás, třebas v některém menším divadle.\nLjudmila Pavlovna Lapteva, Slavjanskie svjazi Adol'fa Černogo (po dannym neopublikovannych dokumentov). - Slavia 66, 1997, s. 203-210.\nAutorka přibližuje čtenářům přátelství a duchovní spříznění ruského básníka symbolisty Konstantina Konstantinoviče Balmonta (1867-1942) a Jana Rokyty (Adolfa Černého, 1864-1952), jak je patrné z jejich vzájemných dopisů (26 Balmontových dopisů je uloženo v Archivu České AV) a z vzájemných překladů jejich básní. - I když jsou vztahy mezi A. Černým a polským vědeckým a literárním prostředím probádány podrobněji (k tomu autorka vypočítává prameny) než mezi A. Černým a prostředím ruským, je možné i v polských vztazích objevit ještě leccos dosud neznámého. Jsou to např. zatím badatelsky nevyužité doklady (chované v univerzitním archivu v Krakově) o udělení hodnosti PhDr. h. c. Jagellonskou univerzitou. V návrhu na tuto poctu se zdůrazňují zásluhy A. Černého o prohloubení styků nejen česko-polských, ale též lužickosrbských. Návrh na přiřčení hodnosti dr. h. c., sepsaný 30. 6. 1946, svědčí nejen o obrovské vědecké (slavistické), tvůrčí básnické a propagační práci A. Černého, ale i o tom, jak si Poláci této činnosti českého pracovníka vážili a jak ji dovedli ocenit.\nJónu je kónc sćerpliwosće se nazývá rozhovor se spisovatelem Křesćanem Krawcem o jeho stejnojmenné knize, která vyjde v nejbližších dnech s podtitulem „Wobrazy ze spowróćaneho swěta“. Kniha vznikla na základě šesterého pobytu spisovatelova v bývalé Jugoslávii. Končí slovy: „Kaž ja, tak tež čitar pytnje, zo je čłowjestwo dźělene - zo so ludźo přećiwo sebi stupja, kotřiž w normalnym padźe hromadźe słušeja, a zo so hida mjez narodnosćemi prěduje, dokelž so nacionalistiske mocy z tym w sedle dźerža a swoje lukratiwne žiwjenje wuchowaja. - Juhosłowjanska je rozpadnyła, za njej so njesměš hižo prašeć. Ja pak so prašam: Što potom ze zjednoćenej Europu, hdyž ani wo wjele mjeńše zjednoćenstwo njeje dźeržało? Př 5. 12. 1997\nV úvodníku Na proze časa hodnotí šéfredaktor Benedikt Dyrlich lužickosrbský život za rok 1997. Oceňuje velký počet kulturních podniků. Střízlivěji se však dívá na úsilí o zachování a rozvoj mateřského lužickosrbského jazyka i na výsledky tohoto úsilí. Skoro rok po valné hromadě Domowiny v Chrósćicích (na níž byl tento úkol schválen jako jeden z hlavních cílů pro příští období) nelze ještě pozorovat skutečný rozmach oživování lužické srbštiny. Často se ve prospěch lužické srbštiny více mluví, než se pro ni a s ní skutečně něco dělá. To souvisí s celkovou - někdy až vysloveně protilužickosrbskou - atmosférou ve veřejnosti, což prestiži lužické srbštiny zrovna neprospívá. Iniciativu podlamuje též byrokratický způsob přidělování dotací od Nadace pro lužickosrbský národ (Załožba za serbski lud). Špatný stav lužické srbštiny je způsoben i zaostáváním za novými metodami a nástroji při výuce jazyku, kultuře a umění. „Přece však na prahu nového roku platí stará prostá pravda: Náš jazyk bude živý, jestliže se svými rodiči, dětmi a vnoučaty budeme mluvit lužickosrbsky a své potomky povedeme k tomu, aby na lužickou srbštinu ve škole chodili,“ končí B. Dyrlich.\nSN 30. 12. 1997\nPawoł Völkel njebohi...\nAsi deset dní před Štědrým dnem se ozval v mé kanceláři telefon z Budyšína. Redaktor Lužickosrbského rozhlasu p. Beno Bělk, s nímž jsem již několikrát spolupracoval, mě požádal, abych telefonicky poblahopřál svým přátelům v Lužici. Souhladil jsem. Každoročně posílám do redakce budyšínského rozhlasu písemnou gratulaci, proč to tedy tentokrát nezkusit telefonem.\nPříštího dne ve stanovenou dobu zazvonil na mém stole telefon a já jsem začal číst připravený text. Po pozdravech do Chrósćic a Pančic-Kukowa jsem pokračoval slovy: „Nětk sćelu swoje hodowne postrowy do Hodźija swojemu bywšemu sobušulerjej Pawołej Völkelej. ..“ - „Stop!“ uslyšel jsem hlas pana redaktora Bělka, který mi oznámil smutnou novinu, že předchozí den P. Völkel zemřel. A tak jsem své gratulace musel opakovat a jednu z nich vynechat.\nPoznal jsem Pavla v r. 1949 na gymnáziu v Liberci. Byl o několik let starší než čeští studenti téhož ročníku. Patřil spolu s Benem Budarem k nejaktivnějším organizátorům života lužickosrbských studentů v mimoškolní době v internátě. Měli svou samosprávu, nebyl tam s nimi žádný lužickosrbský pedagog jako předtím ve Varnsdorfu. Studenti se sami zdokonalovali ve své mateřštině, měli k dispozici velké množství knih, z nichž mnohé jsem při jejich odjezdu domů do Horní Lužice dostal.\nSetkávali jsme se pak mnohokrát, ale spíš náhodně. Několikrát jsem jej potkal v Liberci, ale i v Pieštanech, několikrát jsme se viděli během festivalů v Budyšíně. Několik let mi předplácel kulturní měsíčník Rozhlad, před dvěma lety mě navštívil přímo doma, kde mi odevzdal texty určené k překladu do češtiny pro antologii severočeských a lužickosrbských autorů. Vyšla v lednu minulého roku pod názvem „Strach o moudivláčka“.\nPaní Ursula Schrammová, jeho životní družka, mi poslala parte a já jsem vzápětí odeslal do Hodźije upřímnou kondolenci. - A pak jsem dostal noviny-Serbske nowiny a Katolski posoł s nekrologem. Ten malý národ ztrácí v každé takové výrazné osobnosti velmi mnoho. Šéflektor nakladatelství Domowina, autor pravopisného slovníku, spisovatel a novinář...\nKaždý lidský život jednou skončí. Jde pouze o to, jak jsme jej naplnili.\nBudu na Tebe dlouho vzpomínat, Pavle ...\nJězusdźěćatko w ćahu\nLoni na jednym z mało lěćnich, słónčnych dnjow přestudowach w měšćanskim muzeju w Litomyšli zawostajenstwo Josefa Páty. Podźěławši wobhladach sej ćiste, ćiche městačko, jeho romantiske, stare twary a załožich do přijomneje, čěskeje hospody. Nawječor sydnych so we wuběrnej naledźe do ćaha, kotryž měješe mje wróćo do stowěžateje, złoteje Prahi dowjezć.\nZe słódkich, mjechkich drěmkow zbudźi mje po ličbje sylna towaršnosć. Dwě žonje srjedźneje staroby, tři starše dźěći a jedne małe zastupichu do wotdźěla. Jedna ze žonow wućahny Katolický týdeník, dźěći pak sej mjez sobu do pomjatka zwołachu, hdźe a hdy maja k wołtarjej słužić. Tajka přistojna křesćanska towaršnosć, sej sćicha myslach. Mój zaćišć za chwilu sporjedźa jedyn z młodźencow, kotryž so po cyłym sedadle wupřestrě, mi łochć do rjebłow storči a nowiny na zemju ćisny – ani so njezamołwi, wón to scyła njepytny. Najmłódše z dźěći, někak šěsćlětny hólčec, podarmo napominany wot wobeju žonow, bjezstarostnje po cyłym kupeju harowaše. Po kóždym napominanju hišće swój hłós pozběhowaše. W Pardubicach zrunach trochu swój chribjet a přećahowach swoje stawy. Jako so do kupeja wróćich, bě wokno powočinjene. Runjež bě chłódno, njebě nikomu z přitomnych do mysli přišło so woprašeć, hač mi snano ćehnje. Njeběch za nich ćělnje prosće přitomny.\nZa to bě Bóh přitomny a skłonjowaše so po cyłym paradigmje. „Nětko hižo wěšeja po kraju plakaty tych Cyganow. Na jednym z nich tajka nječesana holčka woči wuwala kaž sama narodźena wina. A k tomu hišće pisaja ,Kóždy dźeń stawaja so pola nas Romowje z woporom rasizma. To njeje rozrisanje.’– Ale my jich tola njejsmy k nam prosyli,” rozhori so prěnja ze žonow. „Wotkel woni poprawom pochadźeja?” zaklinča pišpot jeničkeje holcy mjez hólcami, w šaćiku z cankatym kornarjom, pócćiwje hač na posledni kneflik zapinanym. „Njewěm, ale pola nas jich snano nihdy było njeje. Bóhdał so bórze zaso tam wróća, wotkelž su so brali.” „Ze wšěch najhórši su Židźa, ” padny njejapcy benjamin do rozmołwy. „Čehodla sej to mysliš?” wopraša so ta z Katolickim týdeníkom. „Dokelž su nam Jězusa zabili,” zaklinča jasna wotmołwa małeho mudračka. „To sčinichu Romjenjo,” rjekny druha žona. „No haj, ale Židźa jich k tomu nuzowachu,” předźeše sej hólčik swoju nitku dale. „Ale smy jim to wodali, swjaty wótc je jim to wodał, wšako je to hižo před dwaj tysac lětami było,” wotmołwi žona a, snano zo by swojim słowam wjetšu wahu dała, poča dźěćom anekdotu rozprawjeć: „Muž pjerješe ze wšej mocu do Žida (ćichi dźěćacy posměw so zběhny). Přichadźachu ludźo a prašachu so muža: , Čehodla jeho biješ?’ ,Je nam Jězusa zabił,’ rozpyri so muž. , To pak sta so hižo před dwaj tysac lětami.’ A muž na to: ,No haj, ale sym to hakle dźensa zhonił.’”\nChodźu rady kemši, tež do katolskich. Najbóle so mi lubja kěrluše, dokelž móžu jewótře sobu spěwać. Hdyž raz nimam wosadnika, tak pola susoda sobu do knihow pokuknu. A zwjetša potom spěwarske do srjedźa suny, přećelnje, wobhladniwje, smilnje. Na rozdźěl wot tych w ćahu z Litomyšle do Prahi.


Filmy obsahující Severní Karolína, Vážný | SHOWBIZ.CZ\nRichard Gere a Diane Laneová v romantickém dramatu o lásce, která přišla tak nečekaně, až bylo nemožné jí doopravdy uvěřit. Doktor Paul Flanner a Adrienne Willisová se... více...\nFilm se odehrává na malém městě v Severní Karolíně. „George Wasahington“ je příběh pevně stmelené, multirasové skupiny dětí z dělnického prostředí, opředené tragickou lží.... více...\nPříběh filmu se odehrává ve Winston-Salemu v Severní Karolíně. Senegalského taxikáře Sola si najme sedmdesátiletý William a má zvláštní prosbu, aby ho za dva týdny odvezl... více...\nVítejte na univerzitě v Colby, kam právě nastoupila skromná a nesmělá Alicia, která se chce stát právničkou. Když se setká s oblíbenou kráskou Hadley a přijme ji mezi sebe... více...


Obce a města Královéhradeckého a Pardubického kraje mohou až do konce července žádat o nadační příspěvek na liniovou výsadbu stromů. Grantový program je zaměřen na zlepšení životního prostředí.\n13.01.2018 08:20 |\nVe Volfarticích se místní těší z obnovené lipové aleje, sami ji pomáhali sázet\nVe Volfarticích na Českolipsku přibylo jedenáct vzrostlých lip srdčitých. Nahradily původní stromy v aleji vedoucí podél cesty od tamních rybníků k místní škole a kostelu, které musely být na jaře letošního roku pokáceny. Výsadbu nových dřevin, s níž pomáhaly i děti z místní mateřské a základní školy, podpořila pod odborným vedením botanika Václava Větvičky Nadace ČEZ částkou bez mála za 71 000 korun.


Novinky v Alchymist Grand Hotelu a Spa\nTiskové zprávy Alchymist Grand Hotel and Spa\nPlease, exclude, not valid for NEWs anymore! Thank you.\nColors of Autumn\tPlease, exclude, not valid for NEWs anymore! Thank you.\nOslava léta\tJedna z tradičních pražských společenských akcí se konala v barokní zahradě Alchymist Grand Hotel & Spa na oslavu nadcházejících letních dnů.\nV okouzlujícím prostředí pražské Malé Strany si hosté vychutnali stylové karibské koktejly, a gastronomické lahůdky připravené šéfkuchařem, Tomášem Syslem, jež zahrnovali krevetovou paellu, exotické ovoce a osvěžující sorbety. Večerem hosty doprovázel Miroslav Šimůnek a rytmy salsy latinské skupiny Caribe. Večírek doplnila exkluzivní ukázka obuvi z letní kolekce značky Högl, vyrobené z té nejlepší kůže a bohatě zdobená prvky Swarovski, ochutnávka z nejnovější křišťálové kolekce DesignMoser 2015 vytvořenou uměleckým ředitelem sklárny Moser Lukášem Jabůrkem a velkolepé dekorace tropických květů ze studia Mady Design.Soiree bylo zakončeno řadou úžasných cen v tombole včetně souboru křišťálových sklenic Moser, luxusního ošetření v Ecsotica Spa a řadou dalších.Pro více informací, prosíme, kontaktujte:p>Katerina MojdlovaPR ManagerEmail: pr@alchymisthotel.comTel.: +420 732 404 632www.alchymisthotels.com\nNáhled všech fotografií here.\nGinger & Fred\tLetošní téma Halloween party v Alchymist Grand Hotel & Spa se inspirovalo slavnými americkými hvězdami Ginger a Fred. Hosté si tak užili původní živou hudba a stepařské vystoupení za tónů klasických filmových písní. Letošní téma Halloween party v Alchymist Grand Hotel & Spa se inspirovalo slavnými americkými hvězdami Ginger a Fred. Hosté si tak užili původní živou hudba a stepařské vystoupení za tónů klasických filmových písní. Jelikož svět tance a módy je pevně propojen, nechyběla módní přehlídka české návrhářky Ivety Pecuchové spolu s rakouskou značkou Högl, jež představil limitovanou edici Guido Maria Kretschmera z jemné kůže s prvky Swarovski. Sváteční atmosféru podtrhl třpytivý lesk křišťálu Moser, elegantní květinová výzdoba od Mady design a gastronomické pochoutky připravené speciálně pro halloweenskou noc od šéfkuchaře, Tomáše Sysla.Pro více informací, prosíme, kontaktujte:\nNáhled všech fotografiíhere.\nBabí Léto\tJedna z tradičních společenských akcí na oslavu posledních letních dnů se v září se konala v barokní zahradě Alchymist Grand Hotel & Spa.\nLetošní rok hosté shlédli inspiraci z dílny Caldera Spa a Alá Maison doplněnou kreativní květinovou výzdobu od Mady Design. Maserati Ghibli, které představila společnost Scuderia Praha, zaujalo sošnými tvary a pozoruhodnou siluetou.Večer byl završený řadou kreativních lahůdek připravených šéfkuchařem Tomášem Syslem, živou hudbou a tombolou zahrnujících mimořádné ceny od partnerů večera ERSTE Premier a Il Palato Italiano.\nHalloween\tOkázalá a elegantní, Halloweenská párty v Alchymist Grand Hotel & Spa zavedla hosty zpět do časů dvacátých let. Dámy oblečené v dobových šatech v doprovodu pánů ve fracích a smokinzích, třpytivý lesk křišťálu Moser, živá swingová hudba a gastronomické lahůdky připravené podle originálních receptů 20. let pod dohledem šéfkuchaře Tomáše Sysla, to vše tvořilo jedinečnou atmosféru večera. Čestný host večera, pan Ladislav Špaček, bývalý mluvčí prezidenta Václava Havla, při této příležitosti slavnostně pokřtil svou novou knihu „Business etiketa a komunikace“. Kultovní krejčovství první republiky, Salon Kníže, předvedlo ukázky elegantního oblečení pro formální příležitosti a legendární parfém Kníže. Jeho soused z vídeňských Graben, výrobce obuvi Högl, představil limitovanou edici od designéra Guido Maria Kretschmera, vyrobenou z luxusní kůže a bohatě zdobenou krystaly Swarowski.\nGala večer\tAlchymist Grand Hotel & Spa přivítal letošní společenskou sezónu slavnostním gala večerem, kterého se účastnili mnozí známí hosté včetně čestného hosta večera, Evy Herzigové. Barokní zahrada Alchymist Grand Hotel & Spa poskyta ideální prostředí pro nezapomenutelný večírek, který provázela živá hudba, výtečné delikatesy a elegantní atmosféra.\nNádherný večer byl obohacen o přehlídku exkluzivních partnerů večera. Inspirován světem filmu, Chopard představil své nejnovější výtvory z kolekce Disney Princess. Neméně výjimečným byl představený Lamborghini Aventador Roadster od Advantage Cars, který je jediným kusem v České republice, jehož vývoj trval přes 8 let. Událost byla doplněna o vyjímečnou ukázku ryteckého umu uměleckých rytců sklárny Moser a prezentací jejich děl, zejména křišťálové kolekce Marie Terezie, jež byla původně vyrobena pro dvůr císaře Františka Josefa.Pro více informací, prosíme kontaktujte:\nSvatojánská noc\tLetošní svatojánská noc v Alchymist Grand Hotel & Spa přinesla do Prahy léto v plním stylu. Hosté měli v barokní zahradě možnost obdivovat záplavu šperků od ALO Diamonds zářící v zacházejícím slunci všemi barvami a Ferrari 458 Italie – nejrychlejší osmiválcové Ferrari všech dob.\nHosté se inspirovali módní přehlídkou Bogner, jež exkluzivně představila kolekci Podzim/Zima 2013, a díky živé hudbě a delikatesám připraveným šéfkuchařem Tomášem Syslem, se bavili hluboko do letní noci.\nVyvrcholením večera byla tombola s řadou úžasných cen včetně lístků na operní představení od Nachtigall Artists, soubor křišťálových sklenic Moser, parfémy Bogner a mnoho dalších.


Kambodža - Charita Česká republika ve světě\nKde působíme »\tAsie »\tKambodža\nCharita ČR působí v Kambodži od konce roku 2010, nejprve ve vzdělávací či sociální a nyní ve zdravotnické oblasti. V současné době se zaměřuje zejména na zvyšování kvality a dostupnosti očního lékařství v provincii Takeo. Za tuto svou činnost obrdžela v Kambodži jedno z nejvyšších státních vyznamenání.\nOcenění Charitě Kambodža za pomoc při povodních\nKambodžská vláda udělila medaili Charitě Kambodža a dalším členům Caritas Internationalis, kteří pomáhali po silných záplavách, které v roce 2011 na konci monzunového období postihly více než 176 625 rodin ze 14 provincií, nacházející se v blízkosti řek Mekong a Tonlé Sap. Medaili Charitě předá kambodžský premiér Nea Yuok Roth Montrei.\nNabídka výzkumné stáže v rozvojových zemích\nCharita ČR nabízí stáže studentům doktorandského studia (případně i studentům magisterského studia a absolventům) inkluzivního vzdělávání/speciální pedagogiky, sociologie, zemědělství nebo sociální práce. Výzkumné stáže se mohou zájemci účastnit ve dvou rozvojových zemí, Kambodži nebo Etiopii.\nBattambang bičuje špatné počasí\n4. května si bouřka v kambodžské provincii Battambang vyžádala dva lidské životy a zničila asi 30 domů. Odhaduje se, že prudký liják zasáhl v sedmi vesnicích v oblasti Preytralach, a ovlivnil tak život 116 rodin a zcela zničil dvacet domů. Charita Kambodža poskytla potravinovou (rýži, rybí omáčku, sůl, cukr a rybí konzervy) i materiální pomoc (stany, vodní filtry). Každé rodině navíc poskytla peníze ve výši 600.000 rielů, téměř 3.000 Kč.\nChanny, kambodžská holčička před pár týdny poprvé prohlédla\nNeang Channy žije se svým dědečkem a vyrůstá díky pomoci od tet a strýců v malé vesničce v provincii Takeo. Po vyšetření, které zajistila Charita ČR, u ní lékaři zjistili oční vadu, kvůli které odmalička viděla jen světlo a tmu a obrysy v mlze. Díky velmi silným brýlím poprvé uviděla detaily, rysy tváře svých nejbližších. Může tak chodit do školy, hrát si se svými kamarády a pomáhat rodině s domácími činnosti.


Trump přirovnal obchodní praktiky EU k těm čínským. „Je hrozné, co nám dělají,“ stěžuje si | info.cz\nTrump přirovnal obchodní praktiky EU k těm čínským. „Je hrozné, co nám dělají,“ stěžuje si\nAutor: luš, ČTK - 1. července 2018 • 18:09Info.cz\nAmerický prezident Donald Trump dnes přirovnal obchodní praktiky Evropské unie k obchodním praktikám Číny. "Evropská unie je možná stejně špatná jako Čína, jenom menší. Je hrozné, co nám dělají," řekl Trump v rozhovoru s televizní stanicí Fox News.\nAmerický prezident rovněž uvedl, že EU loni dosáhla v obchodování s USA přebytku 151 miliard dolarů (téměř 3,4 bilionu Kč). „Navíc vynakládáme spoustu peněz na NATO, abychom je chránili,“ dodal. Hovořil rovněž o protekcionismu EU v automobilovém průmyslu a zemědělství.\nRakousko se ujímá předsednictví EU. Kurz chce být nekompromisním…\nTrump je podvodník, Amerika může za migrační krizi, říká hvězda…\nobchodní válka|USA|Evropská unie|Donald Trump|prezident|Čína|cla


Fenomenální reportáž v novém časopisu Prima ZOOM Muze po 40 zoom clenku\nMuze po 40 zoom clenku, Fenomenální reportáž v novém časopisu Prima ZOOM | Prima Zoom\nJak se dokáže vyrovnat s tím, co se jí stalo. A velení americké armády počítá s tím, že jich ještě přibude, protože od letošního roku se ženy mohou hlásit na všechny pozice a do všech jednotek. Tehdy byl kyselinou napaden umělecký šéf Velkého divadla Sergej Filin. Zadarmo a bez registrace Oproti některým řešením, jako je třeba Google Hangouts Meet či Microsoft Teams, nabízí Zoom snadno použitelnou verzi, která je zcela zdarma. A Sonali tak získala nový smysl svého života — dnes více než dvouletou holčičku Nihariku.\nNezlomené Lenka Klicperová reklama Jsou znetvořené kyselinou, kterou jim ješitný obdivovatel nalil do tváře. Ztratily hladkou pleť, některé osleply. Přesto se mnohé indické dívky necítí jako oběti. Bojují o své štěstí a snaží se žít. Našly partnera, porodily miminko.\nVzdorují osudu. Jsou nezlomené Autor: Lenka Klicperová Materiál o indických dívkách popálených kyselinou je součástí květnového čísla časopisu Prima ZOOM Z fotky se na svět usmívá dvouletá holčička s olivovou sametovou pletí a tmavýma očkama. Vedle se k ní tulí mladý muž v trošku pokrčeném světlém saku.\nJak zvetsit drží v náručí její matka. A je to právě ona, díky níž se ta zdánlivě banální fotografie mění na snímek, který už nevyženete z hlavy. Sonali, mladá žena, jejíž tvář je znetvořena tak, že si na ni musíte nejdříve trochu zvyknout.\nMá za sebou desítky plastických operací, přesto má její obličej stále k normalitě daleko. Ještě před pár lety to ale bývala nádherná mladá dívka se stejně hladkou olivovou pletí, jakou má dnes její malá dcera. Než přišel Muze po 40 zoom clenku s kyselinou. Sonalino štěstí Když jsem do Indie společně s mými kolegyněmi odjela dokumentovat osudy dívek znetvořených kyselinou, nedovedla jsem si něco takového představit ani v nejdivočejších snech.\nŽe Sonali, která má kyselinou znetvořenou nejen tvář, ale také část těla, a k tomu je nevidomá, bude mít jednou a za relativně krátký čas partnera a miminko. Když nám to jeden z jejích přátel dal přes Muze po 40 zoom clenku vědět, nevěřila jsem tomu. Šlo zřejmě o domluvený sňatek, což ale v Indii stále nic výjimečného není. A Sonali tak získala nový smysl svého života — dnes více než dvouletou holčičku Nihariku.\nSonali Mukherjee z Dhanbadu je třicet čtyři a prožila za svůj život tolik utrpení, že by se vešlo do několika desítek jiných životů. Kdysi bývala mladou kadetkou, snila o úžasném životě, který jí ležel u nohou.\nJedné horké letní noci ale spolu se svou sestrou Nehou spala na terase, kde se dalo aspoň trochu lépe dýchat. Nemohla tušit, že to bude její poslední noc, kdy bude dýchat vzduch vlastním nosem. Na terasu se totiž přikradli dva její ctitelé, které předtím odmítla, a polili je, obě dvě.\nZoom X a další "zbraně"\nSonali bylo sedmnáct a rázem se z krásné dívky stala monstrem bez kůže, které bojovalo o holý život. Dnes má za sebou tři velké plastické operace, má umělý nos, ucho, museli jí transplantovat skalp, aby jí zase narostly vlasy.\nVíme, kdo to udělal, a oba útočníci jsou na svobodě. Já jsem si ale předsevzala, že se nenechám odradit laxností policie i soudů. Pro Sonali je nekompromisně jediným přijatelným trestem pro útočníky smrt.\nRebecca John je ale realistka, kdyby se podařilo dostat je za mříže na dvacet let, bude spokojená. Kdo se podívá zblízka Sonali do míst, kde dřív bývaly její oči, nediví se ničemu. Její obličej se jako by rozpouštěl. Tehdy začal bitvu za záchranu své dcery a bojuje dodnes. Prodal rodinný majetek, zadlužil se, aby mohl dceru poslat na tolik potřebné plastické operace. Její současná tvář je výsledkem skoro čtyřiceti zákroků. Díky podpoře mnoha lidí se Sonali dostala dokonce k české hvězdě plastické chirurgie v Bostonu — doktoru Bohdanu Pomahači.\nAutor: Lenka Klicperová Jsou zohyzděné, ale přežily Je zcela závislá na pomoci své rodiny, ale bohudík, má kolem sebe lidi, kteří ji podporují a kteří jí dávají sílu jít dál a žít. Muze po 40 zoom clenku tomu vždycky tak. Nechtěla jsem už žít dál, s bolestí, s vědomím toho, jak vypadám.\nNIKE RUN Air Zoom Pegasus 35 green — beehousing.cz\nKanál Prima ZOOM měl rekordní týden, nový Polda startoval s milionem diváků - beehousing.cz\nUS Army má problém: nové uniformy pro ženy! | Prima Zoom\nNahoře zúžit, pod pasem naopak rozšířit.\nA není to jen o tom. Nevidím, mám problémy se vůbec najíst, mám popálené celé tělo. Přes to všechno dnes chodí do práce na městském úřadě, učí se zacházet s počítačem. Ona i celá její rodina se bude celý život snažit vyrovnat s hrůzou, kterou způsobila jedna vteřina. Jedna vteřina, okamžité a zbabělé rozhodnutí.\nNemůže být nic ve větším kontrastu než zbabělost kyselinových útočníků a statečnost jejich obětí. Jak snadné je ničit, a jak moc obtížné je napravovat. Muze po 40 zoom clenku fyzickou stránku, ale i popáleniny na duších všech dívek politých kyselinou. Zohavený tanečník i britská modelka Bangladéš, Pákistán, Afghánistán a Indie.\nTo jsou země, kde se každoročně odehraje největší počet kyselinových útoků. Bezprostředně nejsou spjaty s náboženstvím.\nPáchají je jak hinduisté, tak muslimové. Dokonce k nim dochází i v zemích s křesťanskou tradicí. Připomeňme jeden z nejznámějších případů, který se odehrál v Moskvě na začátku roku Tehdy byl kyselinou napaden umělecký šéf Velkého divadla Sergej Filin.\nZa útokem stál jeho kolega, sólista baletu Pavel Dimitričenko. Dostal 6 let vězení. Katie přišla o jedno oko a prodělala desítky náročných operací. Díky své angažovanosti v kampani proti kyselinovým útokům se později byla schopna vrátit i na přehlídkové molo. Plní rubriky bulvárního tisku a je celebritou. Ameneh Bahrání polil kyselinou její tehdejší nápadník. Ameneh oslepla a prodělala sedmnáct operací, ale obličej jí lékaři nevrátili. Se svou situací se nesmířila a soudní cestou začala bojovat za potrestání útočníka.\nNakonec se jí podařilo dosáhnout odplaty dle práva šaría. Soud jí dal možnost kyselinou útočníka oslepit.\nPo dramatickém váhání se Ameneh rozhodla pomstu neuskutečnit. Dva případy už má dokonce i Česká republika.\nNezlomené Lenka Klicperová reklama Jsou znetvořené kyselinou, kterou jim ješitný obdivovatel nalil do tváře. Ztratily hladkou pleť, některé osleply. Přesto se mnohé indické dívky necítí jako oběti.\nJeden se odehrál v Praze, druhý v Plzni. Motivem byl v obou případech konec partnerského vztahu. Další otřesný případ se odehrál v dubnu letošního roku v Nových Zámcích na Slovensku, kde devětatřicetiletá žena kyselinový útok nepřežila.\nI v tomto případě útočník svou oběť znal. Indie — pro ženy nejnebezpečnější Pozornost na ženská práva v Indii upřel celý svět předloni, kdy čtyři muži v Dillí znásilnili a k smrti ubili studentku Nirbhayu.\nPodle jednoho z průzkumů veřejného mínění se však 90 procent indických žen nadále bojí chodit ven v obavě z obtěžování a znásilnění. Metro v Dillí má speciální vagóny pro ženy tvoří jen desetinu cestujícíchdo něhož je mužům vstup zakázán — pokud se sem nějaký přece pokusí vmáčknout, ženy ho vyženou. Jen v roce se denně v Indii stalo případů znásilnění. Z každých deseti obětí znásilnění jsou čtyři děti.\nZa rok bylo registrováno 38 případů znásilnění. V roce to bylo 25 tisíc případů znásilnění, rozšířená je i nucená prostituce či vraždy kvůli věnu. V roce uveřejnila nadace The Thomson Reuters studii, v níž expertů na problematiku násilí na ženách vyhodnotilo Indii jako nejnebezpečnější místo na planetě pro ženy, právě kvůli extrémně vysokým počtům sexuálního násilí, prodávání žen do otroctví, nebezpečí nucené práce, sňatků z donucení anebo sexuálního otroctví.\nBee Gees - Just one look\nAutor: Lenka Klicperová Nezlomené v rozhlase Až polovina indických dívek bývá provdána před svými osmnáctinami, velkým problémem jsou i potraty z přinucení. Syn má větší cenu než dcera, i proto žije v druhé nejlidnatější zemi světa daleko víc mužů než žen. Zjišťovat pohlaví v průběhu těhotenství je zakázáno, přesto se to stále děje.\nNejotřesnější statistiky vykazuje indický stát Haryana, kde se v 70 tamních vesnicích za posledních několik let nenarodila ani jedna holčička. Podle indické ministryně pro záležitosti žen a dětí Maneky Gandhí se v tomto indickém státě narodí — holčiček na chlapců, což znamená, že z tisícovky dívek je zavražděno často ještě před narozením nebo těsně po něm — děvčátek.\nIndická posedlost po rození chlapců bude mít už brzy fatální následky — další chlapce nebude mít kdo rodit. Indie se kvůli touze po chlapcích začíná měnit v zemi plnou mužů.\nPoměr novorozených chlapců a dívek je dnes na dívek, přičemž přirozený poměr je jen chlapců na sto dívek. Miluju tě k smrti Lakšmí se stala obětí útoku v roceve svých šestnácti. Podle klasického scénáře — pomstil se jí zhrzený nápadník, o polovinu starší než ona. Začalo to esemeskou s prostým miluji tě, na kterou neodpověděla.\nZa tři dny přišla pomsta v podobě žíraviny. Stalo se to na ulici. Dívce křičící bolestí ale na rušné ulici nikdo nepomohl. Kyselina rychle leptala její pleť.\nPrima vydala první číslo časopisu Prima ZOOM - beehousing.cz\nBěhem několik sekund ztratila obličej. Když se po deseti týdnech strávených v nemocnici podívala do zrcadla, nevěřila svým očím. Tři roky se těžce dostávala ze zranění fyzicky i psychicky. Nosila šátek přes obličej a styděla se vycházet z domova.\nPak ale v sobě našla sílu postavit se osudu.\nNike Fast Lab Berlín


Satelitní mapa Lucembursko: Diekirch — Luxembourg | Lucembursko\nSatelitní mapy Lucembursko\nLucembursko a okolní státy — podrobné satelitní snímky\nVítejte na stránce věnované satelitním snímkům státu Lucembursko. Podrobné satelitní mapy od Googlu, jsou zde rozšířeny o unikátní soubor regionálně zařazených osídlených míst. Ten Vám usnadní orientaci v satelitní mapě — pokračujte dále přes přehledy regionů spadajících pod stát Lucembursko až k hledanému místu. Navíc můžete využít i níže uvedený formulář pro vyhledávání míst a regionů. Poznejte svět z jiného pohledu!\nHotely Lucembursko: rezervace ubytování\nRezervujte si hotel Lucembursko on-line a ušetřete peníze\nHotely Lucembursko – průvodce »\nHotely Lucembursko: garance nejnižší ceny, žádné rezervační poplatky\nMaplandia.cz ve spolupráci s Booking.com nabízí velmi výhodné ceny za ubytování ve všech typech hotelů ve státě Lucembursko, od prostých rodinných pensionů po nejluxusnější hotely. Společnost Booking.com byla založena roku 1996 a již dlouho si v Evropě drží první místo mezi agenturami pro on-line rezervaci hotelů.\nVýběr ubytování Vám usnadní podrobné informace včetně fotografií a nestranného hodnocení předchozích hostů hotelu. Pro usnadnění nalezení ubytování odpovídajícího Vašim představám jsme připravili samostaté stránky jak pro luxusní hotely (čtyř- a pětihvězdičkové hotely), tak pro levné hotely ve státě Lucembursko. Pamatujte si: na Maplandia.cz je nejvýhodnější nabídka ubytování od Booking.com zaručena.\nrychlé vyhledávání na mapě Lucembursko\nmístopisný seznam Lucembursko\nLucembursko a sousední státy\nLíbí se Vám tato stránka? Chcete udělat radost někomu z Vašich příbuzných, přátel nebo kolegů? Doporučte jim tuto stránku! Stačí vyplnit jméno a adresu toho, komu chcete o Maplandia.cz a satelitních snímcích Lucembursko říct a Vaše jméno a e-mail (aby Vám příjemce mohl odpovědět a poděkovat), potom klikněte na tlačítko doporučit. Zprávu můžete navíc doplnit o libovolný vzkaz, odkaz na tuto stránku bude doplněn automaticky.\nnabídka cestovních služeb pro oblast Lucembursko\nExpedia je dlouholetou jedničkou v poskytování cestovních služeb na internetu. Expedia Vás provede celým procesem zajištění dovolené v jakékoli části světa včetně široké nabídky pro oblast Lucembursko. Expedia je partnerem předních leteckých společností, hotelových řetězců, půjčoven aut i cestovních pojištoven a dalších služeb. Může tak nabídnout velmi výhodné ceny (často i ve srovnání s českými agenturami), určitě oceníte i řadu drobností usnadňujících proces online rezervace.\nmožnosti odkazů pro satelitní mapu Lucembursko\nsatelitní mapu Lucembursko: textový odkaz\nsatelitní mapu Lucembursko\nsatelitní mapu Lucembursko\nsatelitní mapu Lucembursko: obrázkový odkaz\n\nsatelitní mapu Lucembursko: malá mapa jako odkaz\nsatelitní mapu Lucembursko\nsatelitní mapu Lucembursko: středně velká mapa jako odkaz\nsatelitní mapu Lucembursko\nsatelitní mapu Lucembursko: velká mapa jako odkaz\nsatelitní mapu Lucembursko\nElgin v oblasti Union County, Oregon, Spojené státy americké\nHattain v oblasti Brabant Wallon, Wallonne, Belgie


Basketbal: Namísto v ČEZ Areně budou hrát na Dukle - Pardubický deník\nBasketbal: Namísto v ČEZ Areně budou hrát na Dukle\nPardubice - Basketbalové utkání šestého kola Mattoni NBL mezi BK Synthesia Pardubice a BK Děčín, které se koná ve středu 21. října od 18 hodin, se neuskuteční v ČEZ Areně v ČEZ Areně, ale výjimečně v hale na Dukle.\nZde je vyjádření MRFP, provozovatele ČEZ Areny: „Od pondělí do středy je přerušena dodávka tepla do ČEZ Areny z důvodu poruchy na potrubí, takže teplota v hale klesne zhruba na dvanáct stupňů Celsia. Předpokládá se, že když vše dobře půjde, tak by mohla být dodávka obnovena ve středu kolem patnácté hodiny. I tak se ale hala do 18 hodin, kdy začíná zápas, nevytopí na minimální požadovanou teplotu osmnácti stupňů Celsia.“\nGenerální manažer klubu Pavel Stara k tomu uvádí: „Pochopitelně nejsme z této situace nadšeni. Řešili jsme několik variant, ale nakonec vyhrála ta, že utkání odehrajeme ve stejný den a čas, ovšem přesuneme ho z ČEZ Arény do haly na Dukle. Pevně věříme, že fanoušci tuto nepříjemnou situaci pochopí.“


E - časopis nejen o Lomnici nad Lužnicí - Starší příspěvky z titulní strany - 2013 - Krásné Velikonoce\nÚvod » Starší příspěvky z titulní strany » 2013 » Krásné Velikonoce\nVelikonoce především známe jako svátky jara. Začíná se zelenat tráva, kvetou v první květy a zvířatům se rodí mláďata. Letošní Velikonoce pro mě začaly ale úplně jinak než ty předešlé. Na Zelený čtvrtek ráno zpíval Karel Gott v rádiu známou písničku: „Sním o bílých Velikonocích…“ Nejspíš se stejně jako jí podíval z okna ven, raději odložil mikrofon a šel odmetat sníh z chodníku.\nNa Velkých pátek jsem se rozhodl, že se podívám do Říma na nového papeže. Chtěl jsem si stopnout nějaký ten zvon, ale některé zvony vůbec neletěly, protože byla na cestování velká zima a ty co letěly, raději zamířily na Velikonoční ostrovy. Tam prý svítí sluníčko. Takže jsem nového papeže viděl až v televizi při Velikonoční mši.\nBílá sobota byla opravdu bílá. Upekli jsme doma beránka s bílou polevou a ozdobili větvičky kočiček. Stromeček a dárky jsem nepovolil. Nejsou přece Vánoce ale Velikonoce. Tradičně obarvená vajíčka a kraslice ozdobily sváteční stůl, přestože venku ještě ležel protivný sníh.\nSvátky jara se letos jaksi nepovedly, ale křesťanský svátek ukřižovaní a zmrtvýchvstání Ježíše Krista zůstává a je z církevního hlediska tím prvořadých, na co bychom měli při Velikonocích vzpomenout. Proto půjdu v neděli a v pondělí do kostela, abych se poklonil této významné oběti, kterou pro lidstvo Bůh učinil.\nPřeji všem čtenářům Alternativy požehnané Velikonoce plné radosti a spokojenosti.\nJiří K o s


Změna barvy textu - Publisher\nV Publisher můžete změnit barvu textu tak, že vyberete barvy z barevného schématu v publikaci nebo tak, že vyberete novou barvu, nebo odstín. Například můžete změnit odstín z hloubkové modré na světle modrý přidáním bílé nebo můžete změnit stín ze světle modrý na modročerný přidáním černé.\nPoužít jinou barvu z palety\nPoužít novou barvu, která není v palety\nPoužití nebo odstín\nPoužití barvy z palety barev\nNa kartě Nástroje textového pole kliknutím na šipku u možnosti Barva písma.\nPoznámka: Ve Office Publisher 2007 kliknutím na šipku u možnosti Barva písma na panel nástrojů Formát.\nVyberte požadovanou barvu z palety.\nPoužití nové barvy, která není v paletě\nZvolte Další barvy.\nV dialogovém okně Barvy vyberte požadovanou barvu na kartě Standardní, Vlastní nebo PANTONE®.\nPoznámka: PANTONE® barvy, která se zobrazí neodpovídají identifikovaný PANTONE standardy. Zkontrolovat, zda aktuální publikace barva PANTONE přesné barvy. PANTONE® a ostatní ochranné známky Pantone, Inc. jsou vlastnost z Pantone, Inc. © Pantone, Inc. 2007.\nPublisher použije barvu na vybraný text a přidá ji do palety Barva výplně a Barva písma.\nPoužití barevného nádechu nebo stínu\nMůžete změnit barvu textu a doladit ji pomocí nádechu nebo stínování. Nemůžete však vyplnit barvu vzorky (například opakujícími se vodorovnými nebo svislými čarami), texturami (například imitací dřeva) nebo přechody (například ze světlešedé do tmavošedé).\nZvolte Efekty výplně.\nV seznamu Základní barvy vyberte požadovanou barvu, kterou chcete použít jako základ pro odstín nebo stín.\nPoznámka: Aktuální barvu textu, který jste vybrali se zobrazí jako Základní barva.\nV části Barevný odstín/stín zvolte odstín nebo stín, který chcete.\nPublisher použije stín nebo odstín na vybraný text a přidá ji do palety Barva výplně a Barva písma.


Nejstarší část Káhiry obývají Koptové | Radiožurnál\nFustát, původně arabský stanový tábor na březích Nilu, pak důležitá křižovatka a nakonec smetiště, na kterém vyrostly proslavené hrnčířské dílny. Hrnčíři bývali většinou křesťané. Vyráběli hlavně užitnou keramiku, zejména pórovité džbány, ve kterých zůstávala voda studená i v největším vedru. To vše je pryč: smetiště i hrnčíři. Kam se poděli, nikdo neví. Na místě starého Fustátu teď stojí obchodní galerie a turista odtud přechází do křesťanské Káhiry.\nZastávka káhirského metra Mar Girgis se nalézá pár kroků od kláštera svatého Jiří. Jsme na nejstarším místě Káhiry. Toto místo si Římané vybrali pro svou pevnost. Později postavili křesťané na vrchu akvaduktu kostel, takzvaný Zavěšený.\nJe neděle a chrám zaplnili věřící. Obcházejí ikony, líbají si prsty. Svatý Jiří má koníka s lidskou tváří, drak, kterého zabil, se podobá růžovému psíku. Zdi za kostelem svírají křesťanskou Káhiru, maličké středověké město - úzké uličky, kláštery a chrámy. Ten zasvěcený svatému Sergiovi je podpírán starořímskými sloupy. V jeho podzemí se prý během svého pobytu v Egyptě ukrývala svatá rodina.\nKoptská církev je nejstarší křesťanskou církví Afriky. Evangelium měl do Egypta přinést svatý Marek, do koptštiny bylo přeloženo už v 3. století. Původně byly Kopty nazýváni potomci starověkých Egypťanů, jejichž řeč se prý zachovala v některý starých koptských liturgiích.\nKoptové převzali některé prvky staroegyptské zbožnosti, jako například mumifikaci nebo dary zemřelým. Staroegyptské náboženství však bylo vytlačeno, posléze zakázáno a křesťanství až do příchodu islámu v 7. století bylo jediným náboženstvím v zemi. Koptů dnes žije asi devět miliónů.\nEvangelium se v kostele přednáší v arabštině. Muslimští dobyvatelé byli zpočátku tolerantní, později už méně. Koptové proti muslimské nadvládě povstali, byli poraženi a svých práv nabyli až v polovině 19. století. Dnes jsou v Egyptě uznanou církví. Jako pravoslavní mají svého papeže a jejich kláštery i chrámy schraňují velké množství pozoruhodných památek.\nV posledních letech však v Egyptě narůstají projevy náboženské nevraživosti a nenávisti. K útokům muslimů na křesťany dochází především ve středním a Horním Egyptě, kde křesťanů žije nejvíc a kde je také největší bída. Mnozí připisují vinu za šíření nenávisti i státnímu školství a islámským náboženským pořadům v televizi.\nSituace se vyhrotila letos o pravoslavných Vánocích v noci ze 6. na 7. ledna. Po půlnoční mši ve městě Nag Hamadi vycházeli věřící z kostela, když začala střelba. Zemřelo šest mladých křesťanů a jeden muslimský policista.\nEgyptští křesťané se hněvají a mají strach. Žádají svého papeže o pomoc a především o rozhodnější postoj vůči problému chudoby. A jako ostatní Egypťané se ptají: Proč stát více nepomáhá lidem v nouzi? Kam jdou obrovské příjmy z turistiky a ze Suezského průplavu? Kdy se nám bude dařit lépe, abychom mohli žít k klidu a smíru, jako už tolikrát naši předkové?\nNejstarší část Káhiry obývají\nmapa
Zvětšit mapu: káhirská čtvrť Fustát\nVyprávění křesťanských Koptů o prvních uprchlických letech Ježíšova života


Žena neoprávněně pobírala 12 let vdovský důchod. Udal ji její muž | Týden.cz\nŽena neoprávněně pobírala 12 let vdovský důchod. Udal ji její muž\nJednačtyřicetiletá žena z Ostravy podle policie téměř dvanáct let neoprávněně pobírala vdovský důchod, přestože na něj neměla nárok. Přišla si tak na téměř 440 tisíc korun. Nyní jí za podvod hrozí až pětileté vězení.\nŽena dávky neoprávněně pobírala od prosince roku 2003 až do loňského října, a to přestože se už v prosinci 2002 ve Velké Británii provdala za nyní jednapadesátiletého muže.\nJejí manžel je nyní ve vězení a právě na základě jeho oznámení se policisté případem začali zabývat. Přestože žena byla vdaná, na úřadu to popírala. Úřad tak úmyslně neinformovala i přes zákonem uloženou povinnost. Obviněná žena se policii doznala.


Manévry na Nově: Jak to bude s Lucií a Reyem? | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >Manévry na Nově: Jak to bude s Lucií a Reyem?\nLucie a Rey se do nočních služeb určitě nepohrnou. (Foto TV Nova)\nNové zprávy, čas i stanice! V televizi Nova došlo na velké manévry, které se týkají zejména zpravodajství, kde jsou hlavními hvězdami Lucie Borhyová (38) a Rey Koranteng (42).\nK oslavě 23. narozenin, které připadají na 4. února, se Nova rozhodla pro velké změny.\n„Tematické stanice se od svého založení postupně programově vyvíjely a teď, když dospěly do podoby, kterou jsme si představovali, rozhodli jsme se přistoupit k rebrandingu (omlazení obchodní značky, pozn. red.),“ řekla Alex Ruzek, ředitelka sekce programu skupiny Nova s tím, že stanice Fanda se mění v Nova Action a Telka v Nova Gold.\nNejvětší změna se ale týká stanice Smíchov, ze které se stane Nova 2, což souvisí právě se zpravodajstvím. Právě pro dvojku se totiž chystá nové zpravodajství TN2. Jde o obdobu Nočních televizních novin, které v roce 2013 uváděla ve stejném čase po 22. hodině i Lucie s Reyem. Ústřední tváří by zatím podle Novy měla být moderátorka a reportérka Michaela Šmídová (31). Na televizní obrazovce se poprvé představí v pondělí 6. února.\nPodle posledního vyjádření Novy se s Borhyovou a Korantengem zatím nepočítá, ale jak už se v minulosti mnohokrát ukázalo, věci se rychle mění. Je tedy dost možné, že pokud bude chtít televize na novou zpravodajskou relaci nalákat diváky, může povolat své největší hvězdy. Stejně jako před čtyřmi lety. Ale protože jde o vysílání v pozdních večerních hodinách, Lucie a Rey, kteří mají doma malé děti, se do moderování sami od sebe nejspíš nepohrnou.\nZpravodajskou noční relaci měla Nova už před čtyřmi roky. Na začátku ji moderovali i Lucka s Reyem, ale pak je vystřídala stálá trojka Petra Svoboda (34), Emma Smetana (28) a Markéta Fialová (45). V říjnu 2013 byly ale zprávy nakonec zrušeny. Jedno ale moderátorky spojuje – všechny jsou oblékány do oranžové barvy. Je to snad psychologický tah, aby upoutaly více pozornosti?\nDalší novinky: Zazpívá Gott i Gondíková\n*Tvoje tvář má známý hlas – třetí řada odstartuje 26. února (mj. Gondíková, Dejdar či Vilhelmová).\n*Chart Show – premiérové díly pěvecké show s hvězdnými hosty Libora Boučka (např. Gott).\n*Výměna manželek – už od jara vtrhnou na obrazovky premiérové díly dramat ze soukromí manželství.\n*Specialisté – kriminální seriál s partou okolo Davida Prachaře (58) můžete vidět každé pondělí večer.\n*Robinsonův ostrov – v lednu už také odstartovala nová reality show z filipínské divočiny.\nžhavé drby, tv nova, změny, Lucie Borhyová, zpravodajství, Rey Koranteng, moderátorka\n1. 2. 2017 • 18:47\nPošlete ty dva lemply zametat sníh !\n1. 2. 2017 • 17:37\ndnešní zprávy jsou jen samá vražda, znásilnění, rvačky, uřezaný hlavy, upálený lidi, krev, krádeže a smrt. nic jinýho ve zprávách už není. takže se ani nedívám a info , co mě zajímá hledám na netu. takže si tam posaďte třeba sv. Petra, je mi to péérdele.\n1. 2. 2017 • 13:46\nZprávám se všeobecně nedá věřit, jdou přes síto. Tihle dva ale silně demonstrují, že stanice Nova je fakticky pouze bulvár.


Svoboda jako únik\nSvobodu jako pojem chápeme různě. Pro někoho to může být únikem od sebe samého, od vlastního vědomí a svědomí. „Svobodní“ pak jsou, když kolem sebe vidí nepravosti a nezasáhnou.\nJen o málokteré věci se člověk či lidé tak napřemýšleli a tolik se o ní napsalo jako o svobodě. Nejčastěji bývá definována jako opak otroctví - jako stav, v němž člověk jedná podle své vůle a není k ničemu donucován. I v jiných definicích ovšem zůstává pojem svobody nedostatečně vymezený a v mnoha ohledech nejasný. Přetrvávají přinejmenším dvě její chápání: bezbřehé a realistické.\nPo bezbřehé svobodě člověk bytostně touží, chce být naprosto volný, ve snu se mu zdá, že létá jako pták. Ve snu a mnohdy ani v bdělém stavu si ovšem neuvědomuje, že je to jen sen, neboť ani pták letící v největší výšce není svobodný, a to ani ten největší či nejneohrozitelnější ( „v přírodě svoboda neexistuje“).\nNěkteří lidé touží žít podle své neomezené vůle, snaží se být mocnými či bohatými, snaží se být neohrozitelnými „orly“ či absolutisty - neomezenými pány tvorstva. Neuvědomují si, že moc není přímým opakem bezmoci a že bohatství není přímým opakem chudoby, neboť nemusí znamenat cílové, svobodě nadřazené a vůbec nejdůležitější - štěstí. Bezmocný je můj pes, když mu přikážu „k noze“ a přitom vesele vrtí ocasem, chudý je bezdomovec, a přitom i on může být veselý a šťastný.\nSám bych svobodu definoval jako vnějšně i vnitřně podmíněný stav, v němž člověk jedná podle svých představ, podle toho, jak je uzpůsoben svou mentalitou, jak je uzpůsobeno jeho vědomí a nevědomí, jak je řízen ustálenými postoji, které vnímá jako samozřejmé a neomezující.\nI zde je ovšem jablko sváru: jsme různí. Někdo se snadněji a „svobodněji“ podřizuje, jiný méně, někdo je sobec, jiný méně, někdo chápe, že svoboda nikdy nemůže být absolutní, jiný ne. Velmi se i lišíme v chápání morálky. Problém je v tom, že ve většině názorů a postojů jsme všichni nepřizpůsobiví, máme v nich „jasno“, považujeme je za správné a velmi obtížně a neradi je měníme.\nNe pro všechny je samozřejmé, že „svoboda je poznaná nutnost“ a že „moje svoboda končí tam, kde začíná nesvoboda tvoje“. Liberalisté nechápou, že přílišná svoboda znesvobodňuje, a to „kmány i pány“, postmodernisté nechápou, že znesvobodňuje i přílišná tolerance.\nZnačně důležitá je morálka. Již staří Židé věděli, že svoboda vychází především z čistého svědomí. Avšak i naše svědomí jsou různá, podle toho, jak je máme strukturovaná (přestože existují všeobecně přijatá pravidla) a jak jsme navyklí či nenavyklí v nich pátrat. Vzpomínám si na jednoho bývalého kolegu, který tvrdě odsuzoval manželské nevěry, ale vůči našemu nadřízenému byl servilní, až se mně z toho dělalo zle.\nČím je daný jedince výš postavený, čím je bohatší a čím větší má moc, tím jeho svědomí a morálka hrají větší roli a mají závažnější důsledky. Je zde ovšem pravidlem, že jak během života stoupá výš a výš, jeho morálka se oslabuje. Nejpatrnější je to na „pánech“ politicích (Masaryk: „Od politiků zlepšení morálky nečekejme.“) Při tom morálka není dvojí, jak tvrdili Machiavelli a Mirabeau, ale jen jedna (jak tvrdil Masaryk).\nHledal jsem v naučných slovnících, abych si pojem svobody pokud možno co nejvíc ujasnil. Našel jsem, že svoboda „je vedle rozumu nejvyšší atribut člověka… je to nezávislost na jiných co do prostředků k životu (vnější svoboda)… je to nezávislost na vášních, které člověka zotročují (vnitřní svoboda)… je osvobozením se od sil, na nichž člověk závisí a z nichž má strach, zejména z nadlidských mocností a ze smrti… vnitřní nesvoboda je na vnější nesvobodě do značné míry nezávislá, člověk ji v sobě nosí po celý život… nejvíc po svobodě volají vnitřně nesvobodní lidé a ti ji také nejvíc zneužívají a ničí… je rovnováhou mezi svobodou a odpovědností… je nepohodlná… kdo se těší naprosté svobodě, musí objevovat své vlastní hodnoty, a to mu ukládá zodpovědnost… je zejména svobodou pohybu, projevu, myšlení a víry… je shodou s nejvlastnější přirozeností… znamená dravost, sobectví a korupci… je shodou s pravdou a rozumem… je dvojí, svobodou od čeho a svobodou k čemu… je individuální a kolektivní… těsně se váže na spravedlnost… její hlavní podmínkou je vzdělání a soudnost… nejsvobodnější je člověk uvnitř sebe, myšlení jako vnitřní řeč mu nikdo nemůže omezit… moudrý člověk může být svobodný i v bezpráví… za určitých okolností může být projevem svobody i rezignace.“\nSám bych dodal, že existuje též „svoboda“ jako únik od sebe samého, od vlastního vědomí a svědomí. „Svobodný“ mohu být, když kolem sebe uvidím (jakoukoli) nepravost a nezasáhnu. Někdo se může cítit svobodný, když žije v nepořádku, je neumytý a chodí ve špinavém prádle, jiný se může cítit svobodný, až když si udělá doma i ve svém okolí pořádek a své tělo a prádlo má čisté.\nChci tím apelovat hlavně na naše intelektuály, kteří všichni dobře vědí, že „je hodně prohnilého ve státě českém“ a nic proti tomu nedělají. Při tom nepochybně též vědí, že kdo se nestaví proti zlu, stává se spoluviníkem.\nAleš Debeljak O dvacet let později


Sportovní brýle Arctic Blue\nÚvod » Slevy a akce » Arctic Blue\nArctic Blue AB04a\nČíslo produktu: AB04a\nArctic Blue - sportovní brýle s modrým zrcadlovým sklem.\nSportovní brýle s módním modrým sklem, které zvýrazňuje kontrasty. Brýle jsou vhodné pro veškeré sportovní aktivity.\nRozměry brýlí: šířka čoček: 70 mm, šířka nosníku: 16 mm, výška čoček včetně obroučky: 46 mm, délka nožičky: 116 mm\nArctic Blue je americká značka brýlí zaměřující se na brýle se modrými zrcadlovými skly.\nJsme přímí dovozci brýlí Arctic Blue z USA a proto Vám je můžeme nabídnout za tu nejlepší cenu.\nbarva čoček: modré zrcadlo


AS-GW/AQUALOOP – ta správná vodní smyčka od firmy ASIO - TZB-info\nTZB-info / Voda, kanalizace / AS-GW/AQUALOOP – ta správná vodní smyčka od firmy ASIO\nRecyklace vody jak v domácnostech, tak především v hotelech, obchodních centrech, administrativních budovách je rozšířena v mnoha zemích. Zde se můžeme setkat s certifikací budov dle mezinárodních standardů – LEED, BREAM, SBToolCZ.\nTento článek pojednává o dvou instalacích technologie AS-GW/AQUALOOP. Jedna je pro komerční využití, druhá pro rodinný dům.\nObr. 1 – Rodinný dům – Kelmis/B/\nVoda v domě je řešena velice zajímavě. Dešťová voda ze střechy a malého přístřešku je svedena do retenční nádrže o objemu 8 m3. Tato nádrž je podzemní a je umístěna před domem v parku. V nádrži je umístěna vestavba AQUALOOP pro filtraci dešťové vody. Po filtraci je voda čerpána do nadzemní nádrže o objemu 300 l (na obrázku 2 vpravo), umístěné v technické místnosti. Tato voda je posléze přes UV lampu čerpána zařízením RAINMASTER Favorit (na obrázku 2 vpravo nahoře) do rozvodu vody. Na zařízení RAIMASTER Favorit je možno napojit přes volný výtok i vodu pitnou (splňuje EN 1818) a to v případě, že je nedostatek dešťové vody. Velkou zajímavostí je, že tato voda je přednostně používána na sprchování a praní, nikoliv na splachování toalet. Její hygienizace je zaručena MBR filtrací a zároveň UV lampou. Šedá voda je svedena od sprch a vany taktéž do technické místnosti. Pro šedou vodu jsou osazeny dvě nádrže o objemu 300 l (obrázek 2 vlevo dole). První nádrž je brána jako akumulační/bioreaktor. V této nádrži je osazena vestavba AQUALOOP. Po mechanickém předčištění voda natéká do nádrže, kde se biologicky čistí a v přesně stanovených intervalech je přes membrány, odtahována do druhé nádrže – zásobní. Velkou výhodou systému AQUALOOP je možnost zpětného proplachu membrán a to až do tlaku 3 bary. Toto řešení zásadně prodlužuje životnost membrány a zabraňuje razantnímu snížení průtoku, vlivem zanášení. Již vyčištěná voda je používána pro splachování toalet a pro zálivku zahrady. Pitná voda je používána pouze na vaření, a pokud není dostatek vody pro sprchování.\nObr. 3 – AS-GW/AQUALOOP 6\nObr. 2 – Technická místnost – umístění nádrží\nInstalace vestavby AQUALOOP pro Galant**** hotel Mikulov je jednou s prvních komerčních využití této technologie v ČR. Předčištěná šedá a dešťová voda je akumulována ve stávající jímce o objemu cca 10 m3. V jímce je umístěna vestavba AS-AQUALOOP. Voda je po biologickém čištění filtrována přes 6 ks membrán a čerpána do stávající akumulační nádrže umístěné ve sklepení objektu. Z této nádrže je pak napájen vodovod provozní vody a voda z něj použita na splachování WC.\nObr. 4 – Vestavba AS-AQUALOOP\nNL 95,8 mg/l < 2,0 mg/l\nObr. 5 – ASIO navrhne konkrétní technologie a vypracuje posouzení ekonomické návratnosti\nmaximální množství čištěné vody: 5 m3/den\npříkon čistírny: 380 W\naerace: Start/Stop – 10/5 minut\nsání: 2 × 20 cyklů (1 cyklus 15 min.)\nzpětný proplach: 2 × 20 cyklů (1 cyklus 15 s.)\ndenní spotřeba elektrické energie: 4,5 kWh\nŠedé vody – výpočet\nVzhledem k tomu, že se v současnosti zpracovává několik projektů na využití šedých vod a ze strany projektantů se objevují dotazy týkající se výpočtu produkce a spotřeby vody v rámci domu související s návrhem zařízení na recyklaci šedých vod, rozhodli jsme se nabídnout jim pomůcku. Touto pomůckou je jednoduchý prográmek v Excelu zpracovaný na základě připravované normy ČSN 75 6780 a našich zkušeností. Výpočet stanovení produkce šedé vody ke stažení


Styl a inspirace v italské koupelně Umělecké smysly - nápady pro dům a zahradu\nStyl a inspirace v italské lázni\n10.02.2014 Zaslal: Art Senses\nBez ohledu na to, jaký je váš styl, vždy si můžete vybrat italské koupelnové designové materiály. Vyznačují se vysokou kvalitou a krásou a konečný výsledek dekorace je schopen uspokojit jakoukoli náročnou chuť. V moderní koupelně je možná úplná svoboda při výběru barev a materiálů. Vzhled koupelny dodává doplňky. V italské koupelně jsou upřednostňovány přírodní materiály, přičemž dřevo se docela používá - v nábytku i doplňcích. Pravda je, že s kvalitními materiály a nábytkem je snadné mít vysněnou koupelnu v jakémkoli stylu - moderní, tradiční, inspirovaný přírodou nebo dokonce Zenovou filozofií!\numělecký interiér, umělecké lázně, koupelna, koupelnové dekorace, zdobení, zdobení koupelny, nápady, koupelnové nápady, zdobení nápadů, koupelna zdobení nápady, koupelny designové nápady, nápady pro domov, nápady pro interiér, nápady interiéru koupelny, nápady pro dům, nápady na luxusní koupelnu, zajímavá koupelna, interiér koupelny, návrh interiéru, řešení interiéru koupelny, krásná koupel, luxusní koupelna design, koupelnový nábytek, moderní koupelna, koupelnový nábytek, styl, styl v koupelně, nápady pro domov, návrh interiéru, nábytek, vnitřní nápady, designové nápady, moderní domov, zdobení nápadů, umělecké nápady\nRychlé, snadné a chutné překvapení ve tvaru srdce\nJedná se o velmi snadný a rychlý recept s uměleckou formou a dekorací. Přístup ...\nDekorace hrnce se dřevem\nSkvělý nápad, jak ozdobit jednoduchý plastový hrnec s dřevěnými kruhy a udělat z něj ...\nNávrh interiéru bytu s jednou ložnicí - odstín 50 šedý\nPadesát odstínů šedé je hlavním motivem při tvorbě tohoto stylového interiéru ...


Základní škola Stříbrná Skalice - Naše úspěchy - Šachy - 8.kolo Pravonín\n8. turnaj Pravonín a celkové pořadí regionální žákovské ligy 2010 / 2011.\n1. Daniel Žák a Julie Vilímová, 2. Anna Zlámaná, 3. Ela Hlavatá\nChřipka jako hlavní protivník našich šachistů redukuje naše počty do posledního turnaje na 8 dětí. Aspoň je to stylové, na osmý turnaj osm dětí. Velkého úspěchu dosahuje Julie Vilímová s Annou Zlámanou v B turnaji dívek. Druhé a třetí místo jsou skvělým výsledkem. Další třetí místo přidává v C turnaji Laura Hejtmánková. Kluci v béčku nezazářili Štěpán Popela uhrál slušné 3 body, Dan Žák pouhé 2 a půl.\nV C turnaji byl z kluků nejlepší David Studzinski s 5 body 6. místo. Karel Dvořák 10. místo a 4. body Honza Bubeník při své premiéře 3,5 bodu a 18. místo. Skvělý výsledek.\nZačnu od nejstarších H 16 – Štěpán Popela\nPoslední rok si šachově docela užil a obsadil výtečné 8. místo. Na postup to nestačilo, v této kategorii bylo minimum postupových míst.\nH 14 – Kryštof Čuda, Zbyněk Nenutil\nPoslední turnaj nehráli, vůbec mají málo odehraných turnajů, takže v celkovém umístění se to projevilo 24. Kryštof a 26. Zbyňďa. Pokud hráli, nebylo to špatné, zejména Nenutil by mohl ukázat hodně, kdyby hrál.\nH 12 – Karel Dvořák, Václav Šíma\nOba nehráli špatně, dá se říci, že se drobně zlepšovali. Karel doplatil na nižší počet postupových míst a je tak až 3. náhradník na krajské kolo. Byl 13. a Vašek 19.\nD 12 – Anna Zlámaná, Laura Hejtmánková, Adéla Kopecká a Anna Hlavatá\nZlámaná hraje mezi holkama 1. ligu, celkové 2. místo uhájila, Laura v posledním kole předběhla dvě své konkurentky a obsadila 6. místo, tím odsunula Adélu na 7. místo. Anička Hlavatá byla v této kategorii 10.\nH 10 – Daniel Žák, David Studzinski, Jan Heger, Jan Bubeník, Tomáš Kavan, Matěj Marek\nDan 1. místo, 6. místo David – oba postup na krajské kolo. Je zapotřebí, aby Dan přestal spát na vavřínech a začal dělat, v poslední době stagnuje, zato radost mám z toho, co předvádí v některých partiích poslední doby David. Tam je výrazný posun. Honza Heger – při troše úsilí by mohl být mezi postupujícími, platí o něm totéž, co o Danovi.Byl 14. Naproti tomu se Honza Bubeník jeví jako velký příslib pro příští rok. Na prvním turnaji 3,5 bodu, to je skvělá vizitka. Celkově mu to stačilo na 21. místo.25. je Tomáš Kavan a 27. Matěj Marek.\nD 10 – Julie Vilímová, Klára Kopecká\nStejně jako u kluků, máme zde 1. místo pro Julii. Nikoho lepšího než Vilímovou nemáme. Klárka byla 5. Pouhý půl bod ji dělil od kalkulačky, kterou dostávali ti, co byli na 4. místě.\nD 8 – Ela Hlavatá\nByla pouze na jednom turnaji, ale vzhledem k nízké účasti této kategorii obsadila 3. místo.\nNáhledy fotografií ze složky 8.kolo Pravonín\nÚvodNaše úspěchyŠachy8.kolo Pravonín


Nastavení Apple School Manageru - Podpora Apple\nApple School Manager je jednoduchý webový portál pro správce IT, který vám nabízí rychlou a bezproblémovou cestu k nasazení zařízení Apple, jež vaše organizace zakoupila přímo od společnosti Apple nebo od partnerských autorizovaných prodejců Apple či operátorů. Zařízení můžete ve své službě správy mobilních zařízení (MDM) registrovat automaticky bez fyzického kontaktu nebo je připravit předtím, než je předáte uživatelům.\nS použitím služby MDM můžete uživatelům zjednodušit proces úvodního nastavení, nastavovat konfigurace zařízení a distribuovat aplikace a knihy, které v Apple School Manageru zakoupíte.\nPro rychlé vytváření účtů s rozvrhy hodin a hodinami nabízí Apple School Manager také možnost integrace s vaším stávajícím prostředím. Integraci se studentskými informačními systémy (SIS) lze provádět přímo nebo přes SFTP. Pro prostředí Microsoft Azure Active Directory (Azure AD) je k dispozici integrace se sdruženým ověřováním totožnosti, díky níž se mohou studenti a učitelé přihlašovat k službám Apple pomocí svých původních přihlašovacích údajů ze služby Azure AD.\nPřidání dodavatelů zařízení do Apple School Manageru\nNakupujete‑li zařízení prostřednictvím partnerských autorizovaných prodejců Apple nebo partnerských operátorů, můžete do Apple School Manageru přidat informace o dodavateli, takže objednávky, které takovému prodejci nebo operátorovi zadáte, se v Apple School Manageru objeví automaticky. Abyste mohli přiřadit zařízení, musíte nejprve zadat své číslo zákazníka Apple, sdělit své ID organizace partnerskému autorizovanému prodejci Apple nebo operátorovi a přidat ke svému účtu jeho ID prodejce. Další informace najdete v oddílu Uživatelské příručky Apple School Manageru Správa dodavatelů zařízení v Apple School Manageru.\nPoznámka: Tyto údaje byste měli přidat co nejdříve.\nPřidání serverů správy mobilních zařízení (MDM) do Apple School Manageru\nPo výběru služby MDM, kterou budete používat ke správě zařízení Apple ve vaší organizaci, musíte do Apple School Manageru přidat svůj MDM server, abyste mohli začít s přiřazováním zařízení. Před přidáním služby MDM si projděte níže uvedené informace o certifikátech, zabezpečení a názvech. Další informace najdete ve videu Connecting your MDM (Připojení MDM).\nKaždý server, který vytvoříte v Apple School Manageru, musí být bezpečně autorizovaný pomocí dvoufázového ověřovacího procesu. Proces ověření zahrnuje vytvoření a nainstalování serverového tokenu na váš MDM server.\nCertifikáty a tokeny MDM serveru\nPřed přidáním MDM serveru si pro každý server od svého dodavatele MDM vyžádejte soubor certifikátu s veřejným klíčem (s příponou .pem nebo . der). Informace o získání souboru certifikátu s veřejným klíčem najdete v dokumentaci od dodavatele vašeho systému MDM.\nSoubor certifikátu s veřejným klíčem odešlete pro každý MDM server do Apple School Manageru a potom si pro každý MDM server stáhnete z Apple School Manageru token serveru. Posledním krokem je odeslání příslušných tokenů serveru z Apple School Manageru na jednotlivé MDM servery. Informace o odesílání tokenů najdete v dokumentaci od dodavatele vašeho systému MDM.\nPlatnost serverových tokenů po roce vyprší a bude je nutné vyměnit. V závislosti na dodavateli MDM se vám může nebo nemusí zobrazit varování o blížícím se konci platnosti tokenu. Když se konec platnosti tokenu přiblíží, přihlaste se do Apple School Manageru, vygenerujte a stáhněte si nový token pro MDM server a přeneste token na MDM server pro okamžitou instalaci. Informace o přenesení tokenu najdete v dokumentaci dodavatele MDM.\nNázvy MDM serverů\nPři pojmenovávání serverů v Apple School Manageru nemusíte používat plně kvalifikovaný název domény. Můžete například vybrat název založený na názvu budovy, místě, místnosti nebo pracovní funkci (nemůžete však použít tentýž název pro více serverů).\nPokud provozujete službu MDM s lokálním hostingem, musíte ji pravidelně zálohovat, abyste zajistili kontinuitu správy klientů a integritu kritických kódů obcházejících zámek aktivace. Ujistěte se, že tyto obnovením těchto záloh lze úspěšně zprovoznit funkční službu MDM se všemi potřebnými certifikáty, tokeny a klientskými vazbami. Specifické informace o zálohování najdete v dokumentaci od dodavatele vašeho systému MDM. Služby využívající cloudový hosting nebo externí správu mohou obsahovat funkce pro automatické zálohování.\nPřiřazení zařízení k MDM serveru v Apple School Manageru\nMá‑li prostředí MDM nastavit konfiguraci aktivace a registrace zařízení, musí být toto zařízení přiřazeno ke službě MDM v Apple School Manageru.\nChcete‑li přiřadit zařízení, klikněte na položku Devices (Zařízení) na bočním panelu, vyhledejte zařízení, která chcete přiřadit, a pak vyberte MDM server, ke kterému je chcete přiřadit.\nPoužívá‑li vaše organizace jen jednu službu MDM a chcete‑li všechna zařízení, která vaše organizace v budoucnosti zakoupí, zaregistrovat v této službě MDM, můžete v Apple School Manageru nastavit automatické přiřazování nových zařízení. Tato funkce se týká všech zařízení iPhone, iPad, Mac i Apple TV. Informace o automatickém přiřazování nových zařízení najdete v oddílu Nastavení výchozího MDM serveru pro typy zařízení v Uživatelské příručce Apple School Manageru.\nViz takéPropojení poskytovatele identit a studentského informačního systému vašeho okrsku s Apple School ManageremPřidání MDM serverů v Apple School ManageruÚprava MDM serverů v Apple School Manageru\nPředchozí Výběr služby správy mobilních zařízení Další Nákupy aplikací a knih