Další fotbalové hřiště u Tatranu? | Kohoutovice.org\nDalší fotbalové hřiště u Tatranu?\nV Kohoutovicích už nyní máme dvě profi fotbalová hřiště, jedno na tom Tatranu a druhé u základní školy Chalabalova. V tom údolí na kraji lesa bych měla raději aktivity, které jsou veřejně přístupné a které může využít rozmanitější skladba občanů než jen fotbalisté. Tedy i já. Líbilo by se mi například nějaké odpočinkové místo s dřevěným stolem a lavicemi, kde si můžu s pár přáteli nebo rodinou sníst svačinu nebo probrat důležité věci, zajímavé herní prvky pro děti, které nejsou za každým barákem a kvůli kterým bych si s budoucími potomky svých dětí vyšlápla do tohoto koutku přírody, menší lanové centrum, posilovna v přírodě nebo podle možností i vodní plocha – jezírko nebo i koupací biotop. Někteří známí zase v Kohoutovicích postrádají místo na grilování, a já nevím, co ještě.\nMrzí mě, že se radnice nejprve nezeptala občanů, zda na tom místě další fotbalové hřiště chtějí a zda by tam náhodou nechtěli něco jiného. Starostovi jsem proto nyní napsala a požádala ho o veřejné projednání. Mezitím bych se ráda zeptala vás: Chcete, aby na Tatranu vybudoval spolek Tatran Kohoutovice další fotbalové hřiště? Nebo byste tam chtěli radši něco jiného? A co?\nOdpovídat můžete v komentáři k tomuto článku i prostřednictvím nové ankety v levém sloupci.\ndne 12.2.2017, Jana Konečná\nZ FB: Jim McCain Multifunkcni hriste,zalezi na penezich,ale vybudovat areal,kde by bylo mozne na umelou travu,presunem natahnout umelou plochu na basketbal,volejbal,florbal,popripade na konani venkovnich akci-zabavy,vystoupeni zaku brnenskych skol,dobrovolnickych divadelnich spolku,letniho promitani kina,atd atd.\nzalezi kolik penez a jake dotace by na to popripade byli,jaky je v Kohoutovicich predpoklad vyuzivani tohoto prostoru,co tu oproti jinym castem Brna chybi,co by sem pritahlo obyvatele i z okolnich casti… Toto se neda kompletne resit na fb,je potreba se nad tim zamyslet z dlouhodobeho hlediska vyuziti,aby se z tech prostoru nestalo misto pro schazeni se obyvatelu,kteri by to mohli ponicit atd atd… Zde muzou padnout urcite navrhy,ale o hlubsim projektovani je treba premyslet jinde. https://www.facebook.com/groups/mojekohoutovice/\nZ FB: Gabriela Hodová …doteď nejsou ani opravený šatny…všechna drobotina ( a to se Tatran chlubí jednou z největších základen mládeže v Brně!!!!) se převléká v jedné!!!!pidi šatně…takže nemám strach,že by se tu v nejbližších min. 10 letech něco dělo https://www.facebook.com/groups/mojekohoutovice/\nZ FB: Jakub Hruška …říkám, že by to hřiště mohlo být na střeše něčeho dalšího… Tím spíše, že by to díky tomu mohlo být „vyhřívané“ celoroční… Myslím, že vymyslet by se dalo ledacos… https://www.facebook.com/groups/mojekohoutovice/\nZ FB: Iveta Kratochvilova Ja bych chtěla větší a hezčí výběh pro pejsky https://www.facebook.com/groups/mojekohoutovice/\nZ FB: Soňa Smetanová Já osobně bych radši také něco pro veřejnost, co využije rovnou zatravněnou plochu, ne stavět další hřiště nebo cokoliv jiného. Kohoutovice jsou ceněnné pro zeleň a je potřeba ji tu nechat a ne ji ubírat a zastavovat\nZ FB: Jirka Jemmotar Višinka Proč by se to mělo bezplatně převést na TJ Tatran? Tatran je státní ogranizace nebo neziskovka nebo něco takového, že by to nemohla koupit, byť pod cenou, ale koupit?\nPetr Mládek napsal:\nNedá mi to abych nereagoval. Zdaleka nejsem v Kohoutovicích se vším spokojený, mám plno výhrad, ale podobným snahám nerozumím. Na Tatranu hrají fotbal několikrát týdně stovky kohoutovických dětí. Z důvodu nedostatku hrací plochy často v početných skupinách na malém a nevyhovujícím prostoru, hřiště je permanentně přetížené, kvalita trávníku tomu také odpovídá. Pokud jste si nevšimla, hřiště u školy není žádné profi, jak píšete, ale je ani ne poloviční. Dá se tedy využít jen pro malý fotbal nebo jako náhradní hřiště v případě špatného počasí. Oddíl prostě druhou hrací plochu potřebuje. Jediný fungující způsob jak v dnešní době přinutit děti sportovat, je sport organizovaný, samy už si dnes ven nic zahrát nepůjdou. A když Tatran tyto děti dokáže přilákat a umožnit jim aktivní vyřádění na vzduchu, proč hned vše kritizovat a házet klacky pod nohy? Opravdu nechápu. Tu svačinu si přece můžete sníst na lavičce v lese nebo na tribuně při pozorování padesáti spokojených dětí jak se prohání po novém hřišti.\n13.2.2017 Petr Mládek\nChtěla bych udělat všechno pro to, aby co nejvíce dětí, a nejen jich, sportovalo. Pokud vím, tak hřiště u ZŠ Chalabalova bylo původně volně přístupné, kdykoliv si pár kluků chtělo zakopat s balónem, tak tam mohli jít. Stejně tak třeba i starší chlapi. Po rekonstrukci z dotací, které byly určeny na sport pro všechny, je toto hřiště uzamčeno a přístup tam mají pouze fotbalisté Tatranu a žáci školy. Rozumím tomu správně, že pokud bude vybudováno toto druhé fotbalové hřiště, bude opět na zámek a přístup tam budou mít jenom fotbalisté Tatranu?\nZ FB: Tomáš Kozel Hala na badminton, Squash.\nZ FB: Jitka Hapalová Za mě také něco co má širší možnost využití. Mám ráda sport, ale nejsem fanoušek fotbalu. Tak aby hřiště bylo více využité.\nZ FB: Silo A Regi Majerníkovi Kdyby prostory dovolily,co takhle koupaliště\nTomáš Proch napsal:\nUpřesnění pro pí Sedláčkovou. Máte pravdu v tom, že umělka na Chalabalové není volně přístupná, byť vypadá nezničitelně, vyžaduje jistou péči a režim. Není možné na ni chodit např. v zablácené obuvi, nebo kopačkách s kovovými hroty apod., stejně tak není možné na ni odhazovat nedopalky atd., zničila by se. Má ji proto ve správě MOP a ten ji pronajímá a to nikoliv pouze Tatranu (který platí mimochodem tržní ceny), ale kterémukoliv jinému zájemci. Tatran tak každoročně vynakládá nemalé prostředky na sportování „své“ mládeže nejen na uváděné umělce, ale i za tělocvičny ZŠ Pavlovská, Chalabalova, ZŠ v Žebětíně, SOU Bosonohy, halu na Rybnické atd. Proto, prosím, věřte všichni, kterým není jedno, jak mladí tráví čas, že případné vybudování nového hřiště u Tatranu by uvítalo nemálo kohoutovických rodičů, kteří jinak musí své děti dopravovat na tréninky i mimo naši městskou část.\nPatrik Vévoda napsal:\nTaké si zde dovolím reagovat. TJ Kohoutovice se snaží již hezkou řádku let o výstavbu dalšího hřiště a vložil do této činosti nemalou aktivitu. A když se to konečně blíží k cílu a jsou vidět výsledky, najednou se najde mnoho aktivisktů, kteří tutu práci rádi využili pro sebe. Dále bych rád podotknul, že TJ Tatran Kohoutovice má více jak 300 členů ( což je obrovské číslo ) a tito členové, coč jsou převážně děti, které chodí sportovat a ne se procházet po sídlišti a nudit se. Je tedy pochopitelné, že když se má tolik lidí vystřídat na jednom fotbalovém hřišti, tak to je technicky nemožné. Z tohoto důvodu TJ Tatran Kohoutovice se snaží o rozšíření sporotovního vybavení, aby to znovu sloužilo hlavně dětem. A pokud se nemílím, tak TJ Tatran Kohoutovice je nezisková organizace.\nV prvních čtyřech dnech ankety hlasovalo 50 lidí: třetina pro 2. hřiště TJ Tatran, třetina pro koupaliště, podporu dostala i posilovna v přírodě a jiné sportoviště, ovšem veřejně přístupné. V dalších dvou dnech počet zastánců fotbalu prudce vzrostl, takže z Kohoutovic se rázem stala fotbalová Mekka.\nDovoluji si reagovat také. Jako matka několik dětí opravdu vítám další hřiště , neboť jak už bylo zmíněno, děti si již nehrají jak dříve. Pakliže nejsou registrovaní někde ve sportu nedělají už vůbec nic. To jsou jen počítače a internet. Převážně kluci hrají fotbal. Takže super uzasna věc. Paní asi netuší co budou její budoucí vnuci dělat. Smála bych kdyby to byl právě fotbal kam by se přihlásili. Takže trochu rozum do hrsti. A psi výběh taky nic moc a to máme psa. Pes chce procházku jinde.\nMně osobně se taky psí výběh v místě obklopeném lesy moc nezamlouvá. Nejradši bych tam měla koupaliště, ideálně přírodní biotop. Ale pokud by to bylo finančně neprůchodné, tak bych tam přivítala směs různých možností pro děti i dospělé. Na tak velké místo by se vešlo posezení, přírodní posilovna, nějaké sportoviště, které se nemusí objednávat předem, i to místo na grilování. A vešly by se tam i nějaké zajímavé herní prvky pro děti – my tady v Kohoutkách ani nevíme, co všechno už je pro děti možné mít na veřejném místě. Mohlo by to být skvělé místo na rekreačně-sportovní vyžití prakticky všech občanů, velkých i malých, mladých i starých.\nDobrý den všem. Když si uvědomím, že více než 300 členů zájmového spolku Tatranu Kohoutovice (členskou základnu tvoří převážně děti) žije v rodinách, které svoje sportovce v jejich aktivitě plně podporují, jezdí na zápasy, prožívají úspěchy i neúspěchy… Kohouhoutovická fotbalová komunita čítá dnes již přes tisíc podporovatelů!!! A není se co divit, fotbal je nejpopulárnější kolektivní hra na této Planetě. Buďme hrdí, že u nás v Kohoutovicích žijeme fotbalem…Jsme moderní městská čtvrť, která patří do západní Evropy. V loňském roce k nám chtěla zavítat na tréningový Camp dokonce reprezentace Nizozemí – kategorie U21. Bohužel i z důvodů absence druhého hřiště z tohoto záměru na poslední chvíli sešlo… Zkuste se podívat do zahraničí na západ od nás, jak se věnují mladým sportovcům a dětem a jaké podmínky pro ně municipality zajišťují…\nVěřím, že naše politická reprezentace, včele s panem Šafaříkem, který pomáhá udržovat v dobrém stavu veřejná hřiště a sportoviště vč. dětských hřišť a pískovišť, a který dosud pro Kohoutovice udělal opravdu kus dobré práce, nás sportovce nezklame…\nZ FB: Gabriela Sedlakova Koupaliště biotop, kde by se počítalo se zimní úpravou v případě mrazu na kluziště a od ledna misto plavek brusle. Možná, že by Kohoutovice na dotace z EU dosáhly i v tomto případě.\nVeřejně přístupné sportoviště či jiný zájmový prostor pro Kohoutovičáky? Jistě, taky názor, proč ne. Ale dovedete si představit, kdo se o to bude starat v této odlehlé části? Za pár měsíců to bude prostor plný vajglů, zničených zařízení. posprejovaných ploch a ukradených dílů…!!!! Bude-li naopak tento areál pod kontrolou Tatranu, má vhodnější a pravidelnější využití pro mládež a je alespoň víceménně zabezpečen. A Tatraňáci si ho rozbít nenechají. Tato rodina drží pohromadě bez ohledu na politickou orinetaci či osobní zájmy!!!!\nzajímají mne členové Tatranu. Opakuje se zde, že jich je 300. Může mi, prosím, někdo upřesnit, kolik z těch 300 členů se věnuje fotbalu? Dále by mne zajímalo, kolik z těchto fotbalistů bydlí v Kohoutovicích? Pak by mne zajímalo, kolik z nich jsou „děti“ či „mládež“? Dále by mne zajímalo, kolik z nich jsou dívky a kolik chlapci? Myslím, že pro rozhodování o prozatím veřejných prostorech, kde by mohlo být hodně různých věcí, jsou to vcelku důležité údaje. Děkuji předem za odpověď.\nPro p. Kalčíkovou: Co se týká počtu hráčů, tak registrovaných pod hlavičkou Fotbalové asociace ČR (FAČR) jich v našem oddílu působí se statutem registrovaného hráče cca 270, možno dohledat ve veřejně přístupných zdrojích. Jsem rodičem, nemluvím tedy za představitele oddílu.\nZ toho aktivních dospělých fotbalistů je cca 30-40. Zbytek tvoří děti a mládež (kategorie U6 – U21), dále v oddílu jsou i začínající neregistrované děti, jejichž počet se v průběhu roku mění.\nVšechny děti z Kohoutovic jsou do oddílu pochopitelně srdečně zváni. V týmech máme i dívky, pro něž jsou u nás dveře otevřené, převážně v týmech do věku U11, tak jak je tomu i v ostatních oddílech v Brně.\nJednotlivým týmům (v počtu 15-30 dětí) se věnují ve svém volném čase trenéři a vedoucí týmů.\nTrenéři jsou většinou zároveň rodiče dětí – bývalí či aktivní fotbalisté a vedoucí maminky od dětí. Všichni dělají veškerou svou činnost po celou dobu zcela zdarma! Každý tým je tedy doplněn min. o tři dospělé, kteří jsou také členy fotbalového oddílu. Týmů je cca 15…\nMůžete si tedy dopočítat, že členů je přes 300…\nCo se týká bydliště členů, v převážné většině jde o Kohoutovičáky, odhadoval bych tak z 80%?\nPokud vyžadujete přesná data – čísla, statistiky, věk, počty atd. budete asi muset provést podrobnou lustraci občanských průkazů členů pro získání všech Vámi potřebných dat… /pozn.: Upozorňuji jen raději, že jde o údaje osobní povahy, na něž se vztahuje ochrana. Bohužel ne každý Vám možná bude chtít sdělit, kde momentálně bydlí…nic ve zlém…/.\nProto raději doporučuji navštívit základní školy v Kohoutovicích, skoro v každé třídě najdete aktivního fotbalistu z Tatranu a nebo přijít v dubnu na trénink mezi nás. Přímý kontakt s dětmi a jejich rodiči Vám možná umožní uvažovat v jiných intencích, přejících o něco více našim dětem se zápalem do fotbalu…\nSvatopluk Kreidl napsal:\nDebatu o tom, jak využít pozemky v lokalitě Tatran vítám, neboť tato věc by měla zajímat každého obyvatele naší obce. Jsem předsedou fotbalového oddílu Tatran Kohoutovice, proto si dovolím upřesnit některé informace.\nPozemky jsou v současnosti z větší části ve vlastnictví města Brna, pouze menší část vlastní stát prostřednictvím Úřadu pro zastupování státu ve věcech majetkových. Již asi 10 let se jedná o převedení těchto státních pozemků do vlastnictví města Brna, bohužel zatím bezvýsledně. Hrozí totiž nebezpečí, že stát tyto pozemky prodá kterékoliv fyzické či právnické osobě, která by s nimi mohla nakládat dle své libovůle. Současná snaha pana starosty Šafaříka směřuje tedy k nabytí těchto pozemků do vlastnictví města Brna a tím i možnosti jejich smysluplného využití. Logicky se nabízí varianta rozšíření sportovního areálu, který je oblíben mezi občany Kohoutovic již několik desetiletí.\nK otázkám paní Kalčíkové: Vše podstatné je řečeno v příspěvku pana Borka a lze dohledat ve veřejně přístupných databázích. Pro ty, co si neumí tyto informace najít: is.fotbal.cz, po zadání čísla klubu 6220421, si v kolonce databáze členů najdete jmenovitě všechny členy FO Tatran Kohoutovice. K 23. 2. 2017 je nás 348.\nJen mě překvapuje, že si paní Kalčíková tyto informace nebyla schopna ověřit sama, Tatran totiž podrobný seznam svých členů každoročně dokládá při žádosti o dotace, které schvaluje zastupitelstvo městské části, jehož je sama členkou. Příště by tedy bylo lepší, kdyby si paní zastupitelka dala tu práci a seznámila se s dokumenty, které má k dispozici.\nDěkuji všem za podporu a hlasování pro fotbalové hřiště, sportu zdar a fotbalu zvlášť.\nPředseda FO Tatran Kohoutovice, z.s.\nděkuji za odpovědi. Ve fotbale se neorientuji, ale myslím, že když spojím data z webu s daty, které Tatran dodává společně s žádostí o dotaci, za nějakou hodinku najdu odpověď na moji otázku a součty vám sem napíši. Jen pro jistotu – členové ze seznamu z Internetu, kteří mají ve sloupci Aktivní člen napsáno ne, tak ti momentálně fotbal nehrají a nemám je počítat? Nebo tento sloupec znamená něco jiného? Rozhodně nechci upírat možnost sportovat fotbalistům. Jde mi o to, že jako zastupitelka cítím zodpovědnost zajistit možnost sportovat všem obyvatelům Kohoutovic a nezvýhodňovat bez nějakého důvodu jen určitou část. Přijde mi zvláštní, že o tomto záměru se nikde veřejně nehovoří, nikdo se nikoho na nic neptá, jednoduše „se rozhodlo“. Jak mohou ti, kteří takto rozhodli, vědět, že jimi vybrané řešení je to nejlepší? Jakým způsobem na to přišli? Jen v domech na Voříškové, Stamicové a U Velké ceny bydlí řádově tisíce lidí, kteří by si možná také rádi zasportovali v blízkosti bydliště. Pokud však nehrají fotbal či tenis, na Tatranu mají smůlu. Kupříkladu já bydlím na Voříškové 10 let a jediný sport, který mohu v okolí bydliště provozovat, je běh v lese. Asi 3x za rok navštívím aquapark. Tatran pro mě znamená mrtvou zónu za plotem, ze které se ozývá pískání píšťalek. A nyní se ta mrtvá zóna má zvětšit. Proč? Proč se tam nepostaví něco, co mohou využívat i lidé, které fotbal nebaví? Kteří se neorganizují v klubech, nechtějí po obci každý rok dotace a my tak o nich vůbec nevíme? Sportují jen tak pro radost a zábavu? Toto je můj osobní názor, který je jedním z mnoha. Zajímá mne, co si o celém záměru myslí i jiní lidé. Já jsem v zastupitelstvu proto, abych především naslouchala tomu, co chtějí či nechtějí lidé bydlící v Kohoutovicích, a na základě toho pak rozhodovala, co se bude nebo nebude dít. To je jediný důvod, proč prosím radu městské části, aby se zabývala i nečleny Tatranu. Nečlenů je totiž více než členů. Organizovaní sportovci nejsou jedinými sportovci bydlícími v Kohoutovicích. Nikdo zde netuší, co si tito lidé myslí, co chtějí nebo nechtějí. Radu to z nějakého důvodu nezajímá, baví se jen s předsedou TJ Tatran Kohoutovice. V rámci rozvoje demokratického dialogu na kohoutovický způsob náš zástupce není ani ve sportovní komisi rady městské části (a to jsme druhé nejsilnější uskupení v zastupitelstvu). Takže poslední otázka na závěr – proč toho člena ve sportovní komisi nemáme? Co nám koalice tají, proč nás drží v izolaci zrovna v této oblasti? Jinak samozřejmě máte pravdu, jsem zastupitelkou a měla bych vědět spoustu věcí. Pravdou je, že nevím, protože vedení radnice mne pečlivě drží od informací tak daleko, jak jen to jde.\nVážená paní Kalčíková. Píšete, že bydlíte v lokalitě Voříšková, a že krom běhání zde nemůžete sportovat, protože fotbal a tenis neprovozujete (protože Vás zřejmě nebaví) a zřejmě ani Vaše blízké.\nJá bydlím také na ulici Voříškova a věc vidím trochu jinak. Tenisové kurty využívá přes 90 Kohoutovičáků a jejich blízkých, stovky dětí pak fotbalové hřiště. Osobně se navíc účastním nohejbalových klání v areálu tenisových kurtů, kde se dá hrát také nohejbal, případně trénovat zcela zdarma o zeď tenis.\nNa sídlišti chodím s dětmi několikrát týdně nejméně na čtyři sídlištní hřiště v pěším dosahu. Hrajeme zde celé léto fotbal, hokejbal, florbal, bruslíme na kolečkových bruslích, děti jezdí na kole, hrají ping-pong. Celé léto chodíme na krásný rychrobruslařský ovál in-line, kde bruslíme celá rodina a sjíždíme se s přáteli z celých Kohoutovic. Pěšky jsme tam za 10 minut. Uprostřed je nádherné přístupné, věčně volné hřiště na házenou, dětský fotbal, či basket. V areálu se synem trénujeme atletickou abecedu, v místě je sprinterská dráha a doskočiště pro skok daleký…\nLesní cesty přímo od nás z Voříškové využívám k úžasným projížďkám na horském kole od nás až na brněnskou přehradu. Celou zimu chodím do Aquaparku plavat na krásný plavečák, v létě na prigl.\nPokud bych našel partičku na volejbal, mohli bychom si zahrát v areálu ZŠ Chalabalova, kde je možnost zahrát si pod domluvě a objednání i basketbal na dvou hřištích…\nAsi chápu, že pro někoho může být 500m vzdušnou čarou z Voříškové daleko, zejména pro některé dnešní zlenivělce…\nLokalita Voříškova je tedy sportu zaslíbená a nám sportovcům ji může závidět celé Brno. Bohužel fotbalové hřiště je pro velký počet fotbalistů – sportovců (dětí) nedostatečné – zájem o fotbal v Kohoutovicích je totiž na jedno hřiště příliš velký…to je jisté.\nMyslím si, že o sportu jen hovoříte a duší sportovkyní určitě nejste, nevím jaké další sporty (sportoviště), které konkrétně Vy provozujete, a které Vám pod balkónem chybí, máte na mysli… Pochybuji, že jste někdy sportovala, když nemůžete pochopit, že na fotbalové hřiště se při zápase vejde 22 hráčů a při tréninku, že je 100 dětí/hřiště příliš… To, že ze hřiště slyšíte pouze píšťalky, vypovídá spíše o tom, že příliš často asi nechodíte ven mezi lidi… Na Tatranu se totiž mimo sportu schází stovky dalších lidí – neregistrovaných v oddílu během tréninků i zápasů…\nNeplavete (Aquapark za rohem), nejezdíte na in-line bruslích (úžasná jedinečná dráha za rohem), nejezdíte na kole (úžasné asfaltové stezky za rohem), nehrajete Vy ani nikdo blízký fotbal, tenis, hokej, hokejbal, basket, florbal, ping-pong (vše za rohem)… Proč si myslíte, že víte, co je pro kohoutovcké sportovce nejlepší?\npo mnoha peripetiích se mi podařilo získat potřebné podklady a dávám k dispozici základní data o členské základně fotbalového oddílu Tatran Kohoutovice. Data jsou uváděna ve formátu ročník narození: počet chlapců/počet dívek – jen s trvalým bydlištěm v Kohoutovicích: 2000: 3/0, 2001: 4/0, 2002: 6/0, 2003: 5/0, 2004: 7/0, 2005: 6/1, 2006: 7/1, 2007: 16/0, 2008: 9/2, 2009: 10/3, 2010: 7/0, 2011: 1/0. Celkem 88 členů, z toho 81 chlapců (92%) a 7 dívek (8%). Data pro dospělé členy nemám k dispozici, možná si to pan Kreidl časem rozmyslí a tento údaj zpřístupní.\nPro další diskuzi bych uvítala, kdyby bylo upuštěno od osobních útoků směrovaných na moji osobu. Nedomnívám se, že by napadání mojí osoby posouvalo diskuzi správným směrem a na tyto útoky nebudu reagovat.\nVycházím z toho, že sportovat je dobré pro každého člověka bez rozdílu pohlaví a věku. Jakému sportu a v jakém rozsahu se bude kdo věnovat je velmi individuální. Úkolem města by mělo být odstraňovat bariéry, které obyvatelé vnímají v této oblasti, a aktivně působit směrem k podpoře obyvatel ke sportu. Zároveň by město mělo budovat sportoviště tak, aby každý bez rozdílu věku či pohlaví měl v dosahu bydliště co nejvíce vhodných příležitostí sportovat. Toto je moje obecné východisko. Shodneme se na něm, nebo si myslíte, že by úlohou města mělo být něco jiného?\nA nyní k novému hřišti. Má být na městském pozemku. Jedná se o jeden z posledních volných pozemků v Kohoutovicích. Prozatím je veřejně přístupný. Nové hřiště bude z 92% využito muži, z 8% ženami. Možná tento nepoměr bude ještě vyšší, pokud je mi známo, tak v předchozích letech byl z Tatranu vyloučen ženský fotbalový tým, takže mezi dospělými členy zůstali nejspíše jen muži. Buduji (nebo je již vybudováno) poblíž nějaké srovnatelné sportoviště, které tuto disproporci mezi pohlavími srovná? V populaci je poměr zastoupení mužů a žen přibližně 50/50, nikoli 92/8. Nejsou v okolí (především z míst, odkud dojíždějí další členové) nevyužité potřebné kapacity fotbalového hřiště? Opravdu potřebují fotbalisté nové hřiště plné velikosti, nestačí jim menší plocha? Není možné vybudovat něco, co bude veřejnosti přístupné a fotbalisté to budou moci ke svému tréninku také využívat (např. posilovací stroje). Má město vybudováno dostatek veřejně přístupných sportovišť pro všechny věkové kategorie? Např. počet seniorů v Kohoutovicích roste, věnujeme jim dostatek pozornosti (a příležitostí pro sport a rekreaci)? Tito lidé v Kohoutovicích tráví většinu dne. Viděl jste někdy někoho nad 65 let využívat stávající sportoviště v Kohoutovicích? Asi předloni jsem se ptala na zastupitelstvu, proč stále budujeme hřiště „vzor Stamicova“. Bylo mi odpovězeno, že proto, že je vypracován projekt, který se vždy upraví pro novou lokalitu a město tak ušetří za projekční práce. Následně byla odhlasována rekonstrukce hřiště na Chalabalově. Je toto opravdu správný postup, kterým zajistíme budování vhodných sportovišť pro všechny? A jak si stojí plochy pro rekreaci? Sídliště je obklopeno lesy, kam je možné mířit za procházkami. Je to dostatečné? Máme vůbec někde mimo les místo, kde můžeme trávit volný čas jen tak, odpočívat, scházet se s ostatními? Nebo stále fungujeme jako noclehárna – nic tu není a jezdíme se sem jen vyspat? Závěrem motivační video z jednoho hřiště ve Španělsku https://www.youtube.com/watch?v=4tziIhuTB1M . Myslím, že by mělo město více reagovat na fakt, že v něm přibývá seniorů, kteří se dožívají vyššího věku než kdy dříve a nejspíše více než kdy dříve se potýkají se sociální izolací. Dále by mělo aktivně zjišťovat, jaká vhodná sportoviště pro různé skupiny obyvatel lze budovat a které aktivity by tu obyvatelé rádi provozovali (i když to bude složitější než vybudovat patnácté hřiště „vzor Stamicova“).\nKdyž toto všechno zvážíte, jste stále pevně přesvědčeni, že na jednu z posledních volných ploch v sídlišti bychom měli umístit třetí fotbalové hřiště pro 81 místních chlapců, 7 dívek a prozatím neznámý počet dospělých?\nDavid Lipovský napsal:\nDobrý den p. Kalčíková,nebude lepší,když se sama půjdete podívat na Tatran(přejdete přes bránu) a sama se přesvědčíte,kolik děti a rodičů má zájem o sport? Osobě se nabízím jako průvodce. Řešit to přes stůl umí každý ale realita je vždy jiná.\nPaní Kalčíková, Vám se nelíbí, že nové hřiště by bylo využito z 92 % muži, z 8% ženami.\nAle netrápí Vás genderově nevyvážený poměr v místním oddílu moderní gymnastiky?\nA jaký sport byste tedy v dané lokalitě navrhla?\nZcela souhlasím s paní Kalčíkvou. Fotbal je dnes napůl sport, napůl byznys, dlouhodobě prolezlý korupcí – není náhoda, že v Kohoutovicích je fotbal pevně spojen s ODS. Byl bych ale pro, aby tam bylo stále přístupné jedno víceúčelové hřiště pro malý fotbal, basket, florbal. Dále inovativní lezecká stěna, posilovací stroje a zastřešený veřejný gril. Rozhodně ne další výběh pro psy.\nPane Franci, hřiště, o kterém píšete, je v areálu za ZŠ Pavlovská, okolo je in-line dráha, hřiště je celé léto prázdné, zkuste se tam někdy přijít podívat. Inovativní horolezecká stěna musí být provozována osobou k tomu proškolenou a musí být tedy komerčně provozovaná, tyto stěny jsou po Brně. Posilovací stroje jsou v Brně v různých lokalitách, věčně prázdné – k ničemu… Gril si můžete postavit v areálu Tatranu, je zde i ohniště využívané veřejností…Můžete zde kdykoliv posedět s přáteli, nikdo Vás nevyhodí, je tam i zastřešené posezení, i o občerstvení se Vám tam obětavá paní správcová postará, pokud se domluvíte…\nNevím o jakém byznyse hovoříte, patrně máte na mysli profesionální fotbal – ten ovšem s Tatranem Kohoutovice nemá nic společného. Všichni trenéři a funkcionáři v oddílu dělají svou činnost zdarma, krom dvou mančaftů jde o práci s dětmi a s mládeží… Ve svém volném čase dělají něco hmatatelného pro druhé… Spojení s ODS máte asi na mysli pana Zorníka, který je dlouholetým předsedou oddílu. Téměř každý člověk má politický světonázor, někteří z nás se pak snaží věci veřejné ovlivnit skrze politické strany. Pan Zorník usiluje o druhé hřiště 15 let a vidíte, že vlaječka ODS mu k ničemu dobrá nebyla.\nDaleko více se dnes nosí zelené křiklounství, destrukce a škodičství za každou cenu… Hlavně, aby druhý náhodou neměl radost…My Vám dáme hřiště fotbalisti!!! Posezení, gril a posilovací stroje!!! Asi tak nějak…\nPane Borku: Hřištěm na Pavlovské jsem nadšen – chodím tam jezdit na inlajnech a vždycky tam někdo je.Má jednu nevýhodu, stejně jako inlajn dráha na Riviéře – přes zimu je zavřené.Já bych rád, aby to rekreační sporoviště bylo otevřené pořád. Inovativní lezecká stěna nemusí být někým provozována – viz umělý balvan vedle v Novém Lískovci. Tam jsou v mnohém dál než v Kohoutovicích, protože tam mají řadu let „zelenou“ starostku Janu Drápalovou. Že jsou posilovací stroje k ničemu, je jen vaše destruktivní přesvědčení – několikrát jsem šel okolo hřiště vašeho oddílu a bylo prázdné…\nNepochybuji o tom, že váš fotbalový oddíl je nejvíce dotovaným oddílemv Kohoutovicích. a ještě za minulého režimu, když jsem se účastnil výstavby tenisového areálu v Kohoutovicíh (odpracoval jsem tam stovky hodin), vím, že nám to povolili s tím, že tenis bude dotovat fotbal ! ! ! Prosím nesud´te lidi podle sebe !\nVážená paní Kalčíková.\nPřekvapuje mne jakým způsobem jste se rozškatulkovala děti – na kohoutovické prvořadé a ty ostatní patrně jako druhořadé jste pominula zcela, jakoby ani neexistovali. Máte patrně ráda lustrování, tak jste roškatulkovala jedince i na chlapce a dívky…\nPro Vaši informaci a lepší představu: Sám mám v oddíle syna, v naší věkové kategorii máme mimo jiné děti z rozvedených rodin. Možná 8 kluků. Jeden rodič bydlí v Kohoutovicích a druhý s jinou rodinou jinde. Protože tatínek je z Kohoutovic, dal syna k nám, byť trvale syn bydlí s maminkou nyní v Bystrci. Další chlapec má v Kohoutovicích prarodiče, kteří jej vozí na tréninky. Jiný hoch chodí na Tatran, protože zde chodil jeho starší bratr, i když nyní jíž bydlí jinde. Další hoch zde má bratrance. Jinému se líbí krásné prostředí v Kohoutovicích. Někteří tvrdí, že v Kohoutovicích pracují dobře s dětmi a proto k nám přihlásili dítě z Úvozu. Vůbec děti ze středu města to mají těžké se sportem a přírodou, možná právě proto nacházejí zázemí u nás.\nTo co tady předvádíte a jak otevřeně propagujete diskriminační principy jako politik a veřejně činná osoba je na zamyšlenou a smutné…\nDěti jsou děti, nezáleží přece jestli jde o hochy nebo dívky, natož kde bydlí…Neexistují druhořadé děti, prosím přemýšlejte i o jiných dětech, které se chtějí realizovat, než jen o těch kohoutovických…\nTo je jakoby Vás na brněnské přehradě vyháněli z hřiště na plážový volejbal, protože nejste z Bystrce.\nFotbalový oddíl Tatran Kohoutovice je a zůstane otevřený pro všechny, nejen pro děti s trvalým bydlištěm v Kohoutovicích. Pro místní je výhodou samozřejmě výborná dostupnost a snazší logistika pro dopravu na tréninky.\nTipnul bych si navíc, že 100% dětí vč. těch, které jste vyřadila (dle Vaší lustrace) bydlí ve městě Brně a pozemky patří stejně Magistrátu města Brna…\nVaše myšlenky a způsob uvažovámí mne děsí a připomíná mi nechvalně známé praktiky z (ne)dávné minulosti…\nPane Franci nikoho nesoudím. Pouze jsem reagoval na Vaše silná slova o byznysu, ODS atd.\nRád se s Vámi potkám na in-line dráze, kam chodíme s rodinou 2x týdně a o víkendech. Marně se synem vždy vyhlížíme někoho, kdo by si s námi zakopal na prázdném krásném veřejném hřišti, po kterém jste ve Vašem příspěvku volal, třeba si společně zakopeme alespoň na branku.\nNepředpokládám, že Vaše vysněné univerzální hřiště na Tatranu, o kterém jste se zmínil, by bylo v zimě v provozu (po čemž voláte), neumím si to dost dobře představit – ani univerzální hřiště na zimu, ani horolezeckou stěnu do zimy, ani posilovací stroje k využití za mrazu. Sám vidíte, že Vaše představy jsou hodně nekonkrétní a spíše jste se asi snažil najít aktivity, které by mohly zabránit nápadu postavit druhé fotbalové hřiště v místě, které se k tomuto přímo vybízí.\nPosilovací stroje i stěnu půjde postavit určitě i vedle hřiště. Myslím si ale, že ideální lokalita k tomuto je právě za ZŠ Pavlovská, kde jsou ještě velké nevyužité prostory okolo školy… Byla by škoda zastavět těmito drobnostmi jedinou souvislou rovinnou prostornou plochu pro fotbalové hřiště. A i se dobře nabaštit z grilu / po čemž asi toužíme všichni, nejen Vy (: / půjde zajistit dobře přímo v areálu Tatranu (:.\nNic osobního vůči Vám a pokud výstavbu hřiště podpoříte, uděláte radost spoustě dětí…\nPetr Chaloupka napsal:\nPaní Konečná, paní Kalčíková,\nnejprve předesílám, že nejsem a nikdy jsem nebyl člen ani funkcionář Tatranu ani ODs ani ČSSD. A teď k věci: jestli chcete být opravdu objektivní, přijďte se občas na hřiště podívat ve všední den odpoledne v době tréninků a o víkendu na zápasy. Ptejte se těch desítek rodičů, co by s tou plochou mělo být. Tatran Kohoutovice rozhodně není spolek přátel ODS jak se tu prezentuje, ale možnost realizace za ty roky už tisíců dětí v nejpopulárnějším sportu planety. A přesto, že mám k některým věcem ve fungování klubu výhrady (syn zde hraje od mladší přípravky již víc než 10 let), „gró“ fungování je založené na desítkách hodin dobrovolné práce trenérů, rodičů a vedení klubu, členských příspěvcích atd. To, že je hřiště přetížené, se můžete přijít přesvědčit v době tréninků přípravek sama. Plocha přilehlá k areálu Tatranu je k vybudování druhého hřiště jediná vhodná. Zkuste se nad tím zamyslet, proč a proti komu v tomto případě bojujete. V tomto případě to není proti establishmentu, ale proti ne malé části Vašich spoluobčanů. Zkuste zvážit, že to, jak areál Tatranu vypadá, není hlavní zásluha dotací z veřejných peněz, ale příspěvků a práce jeho členů. Zkuste zvážit, zda by se na protinávrhy typu veřejně přístupná zařízení typu posilovací stroje, piknikovací/grilovací místo, jezírko, lanové centrum atd. utratilo méně veřejných peněz, zda by měly obdobné využití a kdo a za jakých finančních nákladů by se o tato veřejně přístupná místa staral. A zkuste to bez studií po kterých voláte, myslím, že v tomto případě je ta matematika jasná a právě ta studie by byla plýtváním veřejnými prostředky. Zkuste přiznat, že v tomto případě jste přestřelila. Doposud jsem Vám ve Vašem tažení proti zaběhlému establishmentu a klientelismu docela fandil, ale z té Vaší zarputilosti vůči nesouhlasným diskutujícím, vytahováním genderových absurdit (příjďte se podívat na spokojené maminky na tribuně v době tréninků), neochotě přijmout názor jiných a aktivismu za každou cenu mě běhá mráz po zádech. Paní Dasa, pánové Mládek, Borek, Majerník a další věcně argumentují, proč hřiště ano. Anketa je jednoznačně pro hřiště. Za co a proti komu tedy bojujete? Všem navzdory za svoji „pravdu“?\nPánové měli byste pochopit že paní Kalčíková je „profesionální aktivistka“ která je proti všemu.Samozřejmě že nemá čas si zajít na hřiště Tatranu které má pod okny.To by ji asi nezbyl čas na další napadání ostatních projektů.Víte někdo o něčem co vzniklo s jejím přispěním?Já vím pouze že kdeco překazila.\nMilý pane Romane, byl byste tak laskavý a napsal nám, co vzniklo v Kohoutovicích s Vaším přispěním? Přijďte někdy osobně na jednání zastupitelstva a postavte se p. Kalčíkové osobně, položte na stůl argumenty a obhajte je před ní. To by bylo čestné.\nMyslím by stačilo, kdyby se roman neschovával za přezdívku\nrád poskytnu veškeré statistiky počtu hráčů do 15let/18 let, starší 18 let bydlících jak v Kohoutovicích tak mimo Kohoutovice, včetně počtu lidí, kteří zajišťují chod mládežnických mužstev a fotbalového oddílu. Jsem ochoten vše zveřejnit na našich webových stránkách Tatranu Kohoutovice a udržovat data plně aktuální. Řekněme do konce měsíce dubna. V případě, že by to nestačilo tak jsme ochoten zaslat Excel s daty věk/pohlaví/PSČ a dotyčný si může statistiku udělat sám. Tím bych poznámku o tom, že si p. Kreidl časem rozmyslí zpřístupnění dat považoval za vyřešenou.\nCo se dalšího sportoviště týče, tak já bych navrhoval udělat workoutové hřiště, a to i klidně v areálu Tatranu, pravda podléhalo by podmínkám jako areálu takového, ale bylo by po kontrolou. Teď už jen najít dobrovolníka, s kterým se sejdeme, probereme to sním a dáme mu plnou podporu a důvěru, že vše zrealizuje a dotáhne do úspěšného konce. Navíc by měl tu možnost se o údržbu hřiště starat i do budoucna. O odměnu nemusí mít strach, protože jak říkám našim trenérů a vedoucím, funkce je dobrovolná a tudíž neplacená.\nS pozdravem Petr Foltyn člen v.v. FO Tatranu Kohoutovice, bydlící v Bystrci.


Šéf autobazarů: Ojeté elektromobily budou stát 20 procent nové ceny, stáří českých aut se zvýší | TestyOjetin.cz\nŠéf autobazarů: ojeté elektromobily budou stát 20 procent nové ceny, stáří českých aut se zvýší\n29.09.2021 Jiří Soukup Zdroj: APPAA Foto: APPAA\nPředseda Asociace autobazarů v rozhovoru naznačuje, že stáří českého vozového parku se bude zvyšovat, že ojeté elektromobily budou velmi levné a také že online prodeje ojetin nebudou mít snadnou budoucnost.\nTrh s ojetými vozy zažívá v současné době velice turbulentní období. Po dlouhých měsících, kdy byly prodejny autobazarů uzavřené a prodej tak mohl probíhat jen v online prostředí, se očekávalo, že se situace vrátí do původních kolejí. S tímto předpokladem ale výrazně zamíchala situace na trhu nových automobilů, kde nedostatek komponentů výrazně zpomaluje a také zdražuje výrobu nových modelů, a také ohlášený zákaz prodeje vozidel se spalovacím motorem v EU od roku 2035. Předseda Asociace autobazarů APPAA Petr Přikryl nám na toto téma poskytl rozhovor, ve kterém popisuje nejen současnou situaci, ale přináší také zajímavý názor na to, jak se trh s ojetými vozy bude v dalších letech vyvíjet.\nEU vyhlásila od roku 2035, v rámci projektu GreenDeal, zákaz prodeje vozidel se spalovacím motorem. Promítne se takové opatření do chování trhu s ojetými vozy? Jak?\nJedná se o politické iniciativy Evropské komise, která v některých ohledech, dle mého názoru, zcela nesmyslně „úkoluje“ vědce, konstruktéry a výrobce k ambiciózním cílům roku 2035. Zda se tyto plány podaří realizovat, si netroufám odhadovat. Implementování nových technologií do reálného života by však dle mého názoru mělo být výsledkem přirozeného vývoje a nikoliv nějakého nařízení. Trh s ojetými vozy na taková opatření samozřejmě reagovat bude a děje se tak již nyní. Automobilky snižují počty vyráběných modelů se spalovacím motorem, trh nových aut tak není dostatečně saturovaný a zvyšuje se proto poptávka po zánovních ojetých vozech. Ty však výrazně zdražují a stávají se téměř nedostatkovým zbožím. Velká skupina lidí navíc kvůli zvyšujícím se cenám odloží nákup novějšího automobilu na neurčito a stáří českého vozového parku se tak bude výrazně zvyšovat.\nV roce 2035 se dá očekávat, že se na sekundárním trhu budou již ve velké míře objevovat ojeté elektromobily. Jaký o ně bude zájem a co vidíte za největší úskalí ojetých elektromobilů?\nVše záleží na tom, na jaké technické úrovni a životnosti budou elektromobily v roce 2035, resp. už třeba v roce 2030. Zejména potom jejich akumulátory. Odhaduji, že v roce 2035 bude prodejní cena pětiletých elektromobilů na hranici 20 % jejich původní prodejní ceny. Každopádně vše musí mít pro kupující ekonomický smysl. A to nejen z pohledu ceny vozu, ale také třeba z pohledu případných investic do nových baterií a nutnosti ekologicky zlikvidovat ty původní.\nTrh s novými vozy je aktuálně velmi zpomalen. Jaké jsou příčiny?\nTragická situace je ve výrobě automobilů. Výrobci jsou závislí na dodávkách komponentů (např. čipů), které se vyrábí mimo EU. Čipy totiž nacházejí své využití nejen v automobilech, ale také například pračkách, televizích nebo třeba mobilních telefonech. Dalším problémem je zdražování vstupů. Nejen energií, ale také například oceli nebo plastů.\nJak se promítá zdražování a nedostatek nových vozů do chování zájemců o ojeté vozy?\nNutno zmínit, že 80 % zákazníků, kteří kupují nové vozy, jsou firmy. Ty si však v současné době často prodlužují operativní leasingy, a nové nákupy odkládají. Ostatní zákazníci se pak většinou poohlížejí po zánovních ojetinách, které se tak stávají zajímavou alternativou k drahým a nedostatkovým novým vozidlům. Vždy se prodávalo třikrát více použitých automobilů než těch nových. V současnosti je ale tento podíl ještě vyšší a v budoucnu tomu pravděpodobně nebude jinak.\nJak se díváte na dovoz vozidel starších 15 let ze zahraničí? Podle SDA jde o téměř 25 procent všech dovozů.\nNa trhu ojetých vozů chybí desetitisíce ojetin. V této situaci se tedy jedná o jediné možné řešení, z kterého nejsem osobně nadšen. Ale jiné uspokojení poptávky skutečně momentálně nevidím. Průměrné stáří vozového parku, bude i nadále stoupat. Dalším důvodem, proč se k nám dováží staré ojetiny je pochopitelně ekonomické hledisko. Kvalitní ojetiny zdražují, nicméně ročně je poptáváno několik desítek tisíc vozidel v ceně do 100 tisíc korun. Ty na českém trhu chybí, proto se dováží ze zahraničí, kde tyto vozy svoji službu již splnily.\nBude se obchod s ojetými vozy „překlápět“ do online prostředí?\nMoc tomu nevěřím. Auto není rohlík a u ojetého auta je to ještě složitější. Nedávná doba sice ukázala, že prodejci ojetin tímto způsobem prodávali, když to jinak nešlo. Ukazuje se však, že kupující si chce ojetý automobil prohlédnout, vyzkoušet a ověřit si jeho stav. Vrátit vůz bez udání důvodu je sice možné, ale vždy je to spojeno s poplatky, což kupující odrazuje.\nBudou si lidé kvůli zdražování ponechávat svůj stávající vůz déle než v předchozích letech?\nPevně věřím, že se situace na trhu prodeje automobilů uklidní a dostane se do normálu. Bohužel, 15leté průměrné stáří našeho vozového parku se ale v nejbližší době asi snižovat nebude. Takže do určité míry ano, mnoho majitelů aut odloží jeho prodej na neurčito a budou svůj automobil „držet“ delší dobu.\nPromítne se takové chování do zhoršování technického stavu ojetých vozidel (majitelé nebudou mít např. na údržbu, náhradní díly budou zdražovat, atd…)?\nVěřím, že se tak nestane, ale není to vyloučeno. Ekonomická situace se v poslední době zhoršuje, zdražují se energie, byty, potraviny i další spotřební zboží. Určitá skupina majitelů osobních automobilů tak jejich servis a opravy bude možná odkládat až na nejzazší možnou dobu.\nKvůli štědrým dotacím v různých evropských zemích mohou být dovezené zahraniční ojeté elektromobily v budoucnu levnější až o stovky tisíc než vozy původně koupené v Česku (v Německu činí dotace například až 9 tis euro). Může se to projevit po letech tak, že se k nám budou dovážet levné ojeté elektromobily a u nás také skončí problém s jejich následnou likvidací, resp. s likvidací baterií?\nDovážet ojeté elektromobily ve větším počtu, při současných technických parametrech, a hlavně již při zmíněné životnosti a cenách jejich akumulátorů, se v současnosti moc nevyplácí. Nepředpokládám alespoň do doby, než se toto změní v nějaký masivní dovoz. Souběžně s výrobou nových elektromobilů musí být vyřešena problematika recyklačního průmyslu. Většina výrobců poskytuje záruku na akumulátory 8 let, nebo 160 tisíc km. Opravit takový akumulátor, aby sloužil například dalších osm let, dost dobře nejde. Nový stojí podle kapacity a daného modelu elektromobilu stovky tisíc korun. Nikdo nekoupí ojetý automobil, který vyžaduje opravu v ceně, za kterou ho právě pořídil. Pokud se ceny akumulátorů nezmění, nedává dle mého názoru dovoz ojetých elektromobilů žádný smysl.\nJak vidíte český trh s ojetými vozy v roce 2035?\nMyslím si, že se až tak moc nezmění. Kolik lidí bude provozovat např. carsharing si netroufám odhadnout. Změní se pouze podíl automobilů s alternativním pohonem. Levnější použité automobily se budou prodávat vždy. Třeba elektromobily budou již tak technicky dokonalé, že se našim dnešním úvahám o jejich užitné hodnotě budeme smát. Možná se ale změní způsob prodeje a také příslušná legislativa. Naše Asociace bude i nadále usilovat o změny v legislativě. Zejména v dostupnosti údajů o vozidlech.\nNepoctivost při prodejích tady bude pravděpodobně i v roce 2035, nicméně pokud se podaří prosadit některé legislativní změny, může se prodej ojetých vozů v budoucnu odehrávat bez některých současných rizik. Pomoci by tomu mohla například i povinnost dodat k vozidlu při prodeji jakýsi jeho rodný list, který bude mapovat servisní historii vozidla a popisovat jeho aktuální technický stav.\nTags Rozhovory Autobazar APPAA\nPředchozí článek Přečíst SPZ na vzdálenost 25 metrů nezvládne až polovina českých řidičů\nDalší článek Víme, jak v naprostém utajení vznikala Škoda Enyaq iV pro Tour de France


Reproduktorové kabely - PRO MUSIC, s.r.o.\nProdukty > Instalace A/V > Klotz > Reproduktorové kabely\nReproduktorové kabelyReproduktorové kabely pro mobilní aplikace a instalace.\nKlotz LY2..PKód: 12030001NovinkaParalelní reproduktorový kabel s dvěma oddělenými žílami kabelu. Standardní kabel pro reproduktorové spojení s použitím banana plugs nebo screw-type konektory / 0,75sqmm – 10sqmm.[ více... ]\nKlotz LY2..TKód: 12030002Twinaxial reproduktorový kabel. Velice flexibilní a ideální pro navinutí na kabelový buben. [ více... ]\nKlotz LY2..KKód: 12030003Koaxiální reproduktorový kabel s malým vnějším průměrem a s velice nízkým indukčním odporem.[ více... ]\nKlotz LSCFKód: 12030004Vícežilový flexibilní reproduktorový kabel. Verze v PVC a PUR pro mobilní venkovní aplikace. Velice flexibilní typ s PVC izolační vrstvou. Odolný proti oděru s PUR izolační vrstvou. [ více... ]\nKlotz LYSKód: 12030005Systémový reproduktorový kabel se Sense drátem, odolný proti oděru s PUR izolační vrstvou a vysoce flexibilní typ s PVC izolační vrstvou. Napětí zpětné vazby s 0,5mm² Sense.[ více... ]\nKlotz SCYKód: 12030006Instalační reproduktorový kabel s velmi nízkou teplotou spalování (LHC).[ více... ]\nKlotz SCHKód: 12030007NovinkaReproduktorový nehořlavý a korozi odolný kabel s velmi nízkou teplotou spalování (LHC).[ více... ]\nKlotz SCFRKód: 12030008Reproduktorový nehořlavý a korozi odolný kabel s kroucenou žilou kabelu.[ více... ]\nKlotz SCFR425440Kód: 12030009Reproduktorový nehořlavý a korozi odolný kabel.[ více... ]


Domácí mikropivovary, Diskuze k článkům, Hyperbydleni.cz\nHyperbydleni.cz > Fórum > Diskuze k článkům > Domácí mikropivovary\nGrois Vlastimil | 04.11.2013 19:28\np- Henychova, proc ve statich o vyrobe domaciho piva, pouzivate vyraz \_"vareni\_" piva, kdyz davate navod na vyrobu z mladinoveho koncentratu??!!! To je dezinformovani pratel piva a obcanu a slouzi predevsim jako vase zavadejici a falesna reklama. Sestava na vareni vypada zcela jinak nez pouha fermentace z koncentratu. Vyobrazenou sice mate jednu soupravu i na Vareni, ale bez dalsich informaci, popisu sady a hlavne cenovy udaj. Proto je zrejme, ze vubec nevite o co jde a zase - je to pouze klamava reklama na to, co pouze mate v nabidce.\nAntispam: kolik je 16 + 10 slovy?


Beily's Another World ♥: Knižní řetězovka 3.díl\nNepotřebuji žádný skvělý děj, spisovatele nebo úžasné postavy. Jediné co potřebuji je, aby mě kniha bavila. Jsem docela lenivá a proto když mě kniha začne jen trochu nudit, už se k ní nerada vracím a pak je pro mě docela obtížné knihu dočíst ve zdraví a klidu. Nejvíce si ale zamiluji knihy dojemné nebo s nějakým hlubším příběhem-dějem, který mi zkrátka přiroste k srdci.\n21. Co musí kniha mít, aby si ji doporučila ostatním?\nPrakticky stejná odpověď jako u minulé otázky. Jelikož mám ale ráda téměř každou knihu, kterou přečtu, ostatním (mám teď na mysli nejbližší přátele) doporučuji jedině knihy s opravdu silným příběhem, které mě totálně odrovnají :) Těch už není zas tak moc, ale přesto se nějaké najdou.\nMiluji dystopie a sci-fi. Líbí se mi to "nemožné", co v běžném životě nepotkáme, ráda přemýšlím nad tím, co by se v dávné budoucnosti třeba opravdu mohlo odehrát. Samozřejmě se žádnému žánru nevyhybám, přeci jen je to třeba trochu střídat :)\n23. Žánr, který čteš nejméně\nMoc nemusím nadpřirozené bytosti, tedy upíry, vlkodlaky, víly a všelijaké jiné havěti :D Je to takové už moc okoukané, upíři mi už lezou na nervy a spisovatelé pořád vymýšlejí další a další divné bytosti. Mám strach aby jednou nevymysleli příběh o létajících slimácích -_- Ovšem můj nejméně oblíbený žánr je cokoliv z povinné četby :D\n24. Nejvíc ispirující kniha, kterou jsi tento rok četla?\nIspirující? Hmm..teď jsem dočetla Myši. Tam mi připadalo neskutečně ispirativní to, jakým životem si žili. Hezký domek na samotě, pěstování rostlin, hraní na piáno... Líbilo se mi, jak byl jejich nový život popisován a v jednu chvíli jsem si vážně říkala, že by se mi třeba i takový život líbil (do té doby, dokud se to v té knize samozřejmě nezvrtne...)\nU čtení nerada jím, protože jsem docela prase a vždycky něco vysypu nebo vyliju a já mám své knihy na to moc ráda :D Když už, tak jedině něco suchého, tedy oříšky, sušenky a podobně.\nNikdy bych si nekoupila knihu jenom kvůli obálky, ale řekněme, že ve své knihovničce zatím nemůžu najít obálku, která by se mi nelíbila. Takže na tom asi něco bude :D\nJak kdy, myslím, že každý má svůj názor a nikdy není úplně stejný. Někdo může tu knihu považovat za svou nejoblíbenější a jiný ji zase úplně zkritizovat. Tak to prostě je :)\nRáda kritizuji :D Je to možná moje špatná vlastnost, ale i v běžném životě nikdy nejsem úplně na 100% spokojená. Na druhou stranu, opravdu se na blog snažím psát i nějakou kritiku, protože kdybych všechny knihy nebo kosmetiku jenom chválila, tak bych vám vlastně vůbec nepomohla s rozhodováním, co si koupit ;) Takže opravdu, drobné chyby hledám i na těch největších trhácích.\nVe slovenštině :D No vážně, já mám prostě ráda knihy psané v mém rodném jazyce a kdybych už měla udělat kompromis, tak by to byla slovenština, protože ta mi až na pár detailů připadá úplně stejná :) A potom samozřejmě ta angličtina, sice by to trvalo déle, ale budiž.\nVystavil Beily v 13:51\nŠtítky: books, knižní řetězovka, TAGs\nNatalie Nathaly 17. srpna 2013 18:48\nAj ja zbožňujem písať negatívne recenzie, lebo sa píšu ľahšie :D\nBeily 17. srpna 2013 19:21\nPravda! Vždyť pořád něco chválit je nuda :D\nSabina 17. srpna 2013 19:23\nMáš zajímavý blog, já sci-fi moc nemusím, radši romantika :D


Fun Factory Spring Click - Fun Factory vibrátory - Sexshop Sexíčekshop\nMalý, ale šikovný, to jsou přívlastky vibrátoru Spring Click 'n' Charge, který je vyroben z chirurgického silikonu, tudíž, je hypoalergení a snadno udržovatelný. Vibrátor má na špičce výrazné ornamenty, které příjemně stimuluji vaše intimní místa. Rozkočí vás budou doprovázet 3 vibrační módy a 8 vibračních úrovní. Vibrátor disponuje vlastním akumulátorem, který lze dobíjet za pomocí magnetické nabíječky. Nabíječka není součástí balení, doporučujeme ji přikoupit zde.\nDélka celková 14 cm, průměr 2,5-3,8 cm\nBublinky a zase jenom bublinky, to je doména vibrátoru Bubbles Click 'n' Charge, který díky…\nPříjemný hladký vibrátor, je vyroben ze 100% lékařského silikonu, tudíž je velmi šetrný k lidské…


Klein Řetězová pila Bosch cena od 618 Kč - Srovname.cz\nKlein Zahradní set Bosch KLEIN Sekačka na trávu Bosch modrá KLEIN Pracovní stůl Bosch v kufříku s aku šroubovákem KLEIN Ruční mixér Bosch KLEIN Hasičská helma Klein Hasicí přístroj Klein Lopata Bosch s dřevěnou násadou Klein Hrábě Bosch s dřevěnou násadou Klein Rýč Bosch s dřevěnou násadou KLEIN Varná konvice Bosch\nSrovnání cen » Děti a maminky » Hračky » Ostatní hračky » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Klein Řetězová pila Bosch\nVyrostl vám doma malý dřevorubec? Dětská řetězová pila Klein Bosch nadchne všechny dítka, která se ráda přimotají k práci se dřevem. Vypadá jako skutečná. Má totiž rotující řetěz, vydává charakteristicky silný zvuk a navíc nabízí i světelné efekty. Proto si práci s ní užije váš pomocník jako skvělou zábavu. Hodí se pro všechny dřevorubce od 3 let. více podrobností\nProdukt Klein Řetězová pila Bosch neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody.\nProdukt Klein Řetězová pila Bosch nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody.\nProdukt Klein Řetězová pila Bosch neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody.\nSrovnání cen Klein Řetězová pila Bosch\nDo obchodu » Klein Řetězová pila Bosch Elektrocr.cz\nDo obchodu » Klein Řetězová pila Bosch Timkutil.cz\nDo obchodu » Klein Řetězová pila Bosch Euroking.cz\nDo obchodu » Klein Řetězová pila Bosch Mall.cz\nDo obchodu » Klein Řetězová pila Bosch Stavebnice-hry.cz\nSpecifikace Klein Řetězová pila Bosch\nPila - s realistickými zvuky - s blikajícím světlem při řezání (Nejsou součástí dodávky) R6 1,5 V: baterie Pro děti od 3 let. ... a dál?\nPorovnat ceny Klein Řetězová pila Bosch\nKlein Hasící přístroj na záda pro šikovné hasiče\nKlein Řetězová pila Bosch - parametry\nPopis produktu Dětská motorová pila Bosch\nŘetězová pila Bosch je určena všem malým pomocníkům - zahradníkům či lesníkům. Pracuje téměř jako skutečná. Pila je na baterie 3x 1,5V (nejsou součástí). Rozměry výrobku: Hmotnost (kg): Výška (cm): Šířka (cm): Hloubka (cm): Rozměry balení: Hmotnost (kg): 0.500 Výška (cm): 40.00 Šířka (cm): 10.00 Hloubka (cm): 10.00 EAN: 4009847084309 Záruční doba: 24 měsíců řetězová pila Bosch je určena všem malým pomocníkům - zahradníkům či lesníkům, pracuje téměř jako skutečná, pila je na baterie 3x 1,5V (nejsou součástí)\nHračka Klein Řetězová pila je dětská řetězová pila Bosch. Tuto\nřetězovou pilu ocení každý malý kutil při hře na řezání špalků, nebo na\npráci v lese. Zároveň s ní může rozšířit i svou dílnu s nářadím. U pily se točí řetěz a vydává zvukové a světelné efekty. Pila je na baterie, které nejsou součástí balení: 3x R6 Parametry: Barva: zelená\nRozměr balení: 40 x 14 x 13,5 cm\nHerní set doporučený věk od 3 let. Řetězová pila Bosch je určena všem malým pomocníkům zahradníkům či lesníkům. Pracuje téměř jako skutečná. Pila je na baterie 3x 1,5V (nejsou součástí).od 3 letHračka splňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti hraček a všechny zákonné normy dle české legislativy. Samozřejmostí je prohlášení o shodě CE.\nŘetězová pila Klein. Řetězová pila je nářadí pro děti s charakteristickými zvuky, světelnou signalizací a pohyblivým řetězem značky Bosch. Tato pila vy neměla chybět v žádné dětské dílně. Materiál plast. Rozměr obalu:400x140x135 mm (š x v x h) Věk:3+\nPřidat recenzi pro Klein Řetězová pila Bosch\nHerní set obsahuje helmu, rukavice a sekyru, vhodná pro děti od 3 let. Obdivuje váš klučík práci hasičů? Pak mu tento set zajisté udělá ohromnou radost! Najdete v něm vše, co správný hasič k práci potřebuje – ochrannou helmu, rukavice a sekeru. Vše je »\nHM Studio Sada nářadí a nástroj box 22 ks Při hře na profese patří do této široké škály také řemeslníci. Pro chlapce, kteří rádi kutí a opravují s nářadím, jako mají velcí chlapi, je určen právě tento plastový set dodávaný v praktickém boxu »\nAKCE: Sleva 200 Kč při nákupu nad 2 000 Kč v kategorii hračky a péče o dítě s kódem DETI200 (platí do 10. 3. nebo vyprodání zásob)! Praktický vozíček v barvách Šmoulů s nářadím. Tak koumáci jde se na věc. Pojdme spravit mamince vše co má rozbité. Set »\nSMOBY dětská elektronická motorová pila Black&Decker je hračkářská pila pro všechny kluky, kteří rádi pomáhají otci nebo se rádi hrají s pracovním nářadím. Dětská motorová pila funguje na baterie. Při práci vydává realistické zvuky jako skutečná pila při »\nHerní set doporučený věk do 3 let. Vrtačka Bosch je užitečným pomocníkem malého opraváře a konstruktéra a také nezbytným doplňkem Bosch pracovních koutků a stolů.od 3 letHračka splňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června »


Polštářky pro radost aneb praxe má smysl - Domov pro seniory Chodov Praha\nFotogalerie Archiv 2017 Červen 2017 Polštářky pro radost aneb praxe má smysl\nTaké v domově potkáváte dívky a chlapce v žlutých tričkách? Či o vás tito „žluťásci“ přímo pečují? Víte, o koho jde?\nJsou to žáci Odborného učiliště Vyšehrad, kteří se vzdělávají v oboru Pečovatelské služby a ve Vašem domově mají odborný výcvik z pečovatelství. Odborné učiliště Vyšehrad, které sídlí v centru Prahy, vzdělává žáky se zdravotním postižením, zejména lehkým mentálním postižením.\nOdborný výcvik žáků oboru Pečovatelské služby je rozdělen do tří částí. Nejrozsáhlejší je část pečovatelství, druhou oblastí je příprava pokrmů a tou poslední je šití a údržba prádla. Oblast pečovatelství je realizována v prvním a druhém ročníku v domovech pro seniory a ve třetím ročníku v mateřských školách. Žáci si tak vyzkouší v reálných podmínkách a situacích péči o seniora i o dítě. Připravovat jednoduché pokrmy a zásady správného stolování se žáci učí ve školní kuchyni. Při výuce se seznamují s ručním šitím, poté se učí obsluhovat šicí stroj a následně i zhotovit jednoduché výrobky a naučí se i údržbu prádla, včetně praní a žehlení.\nPři výuce žáci vyrábějí mimo jiné i jednoduché polštářky. Při jedné takové hodině žáci 2. ročníku hovořili o životě v domově a usoudili, že by možná svoje úsilí mohli využít pro potěšení klientů, o které v průběhu roku pečují. A tak vhodná motivace byla na světě. Každý vybral látku pro zvoleného klienta a zhotovil mu polštářek. Dne 5. 6. 2017 za asistence paní Mgr. Anny Tomčákové proběhlo společné předání polštářků vybraným klientům.\nRadost měli všichni – klienti i žáci a ukápla i slzička. Žákům se podařilo propojit rukodělnou činnost se svým úsilím a empatií. Příležitost obdarovat druhé přinesla žákům silný prožitek úspěchu, který je v životě každého člověka velmi důležitý. Pochvala potěšila srdce. Odcházeli z Domova naplněni radostí a štěstím.\nPro školu je mnohaletá spolupráce s Domovem velmi cenná. Vážíme si vstřícnosti vedení domova a možnosti začlenit naše žáky do jeho chodu. Žáci tím získávají nácvik odborných dovedností v reálných podmínkách, situacích a v neposlední řadě mají možnost osvojit si pracovní návyky a chovat se mravně a zodpovědně. Všem zaměstnancům děkujeme za velikou míru tolerance, trpělivosti a předávání odborných znalostí, tolik potřebných pro jejich profesi. Věříme, že spolupráce bude úspěšně pokračovat i v dalších letech.\nVšem klientům přejeme, aby se cítili v krásném prostředí domova spokojeně. A doufáme, že žákům odpustili nějakou tu chybičku, či nedostatek, vždyť přece „chybami se člověk učí“.\nZa OU Vyšehrad\n436 256 návštevníků webu


Úvod > Povídky > Z reality > Dokončené > Samotář (BL) > 2. část\n„Krisi?“ zavolá na mě Karolína použitelnou zkratkou mého nepoužitelného jména. Pojmenovat své dítě podle svého oblíbeného filmu nebylo od mé matky moudré rozhodnutí pro můj další život.\n„Jo?“ Zvednu oči od knížky, kterou čtu ve svém pokoji.\n„Prý jestli by mohli přijít sem. Něco se jim v chatě rozbilo nebo co. Nevadilo by ti to?“\n„Nejsem z toho nadšený, ale chatu sis vypůjčila ty.“\n„Dík. Povečeříš s námi, viď? Večeři přinesou.“\n„Moc se mi nechce.“\n„Když už se pozvali, tak je aspoň vyjíme, ne?“\nUsměju se. „Tak dobře. Kdy přijdou?“\n„Zavolám Martinovi a řeknu mu, aby přišli za hodinu. Jak vypadám? Můžu takhle být?“ Plynule přejde k otázce svého vzhledu.\n„Nejsem odborník, ale řekl bych, že dobře.“\nZa hodinu se rozezní malý zvonek nad vchodovými dveřmi. Karolína jde otevřít a vrátí se s nesourodou skupinou šesti lidí, čtyř mužů a dvou žen. Jeden z mužů zhruba čtyřicátník s počínající pleší a úlisným pohledem hypnotizuje Karolínin výstřih. Další, mladší, asi mého věku, má zvyk se dívat do podlahy, když mluví. Šedá myš v davu, jejíž tvář si člověk nezapamatuje, ale na rozdíl od ostatních se aspoň tváří přátelsky. Další, také můj vrstevník, má krátké, blonďaté vlasy, běžnou tvář a vypadá znuděně. Starší z žen chemické blondýnce bych pod nánosem make-upu hádal čtyřicítku. Rozhlíží se okolo a každou chvíli se ušklíbne. Druhá, brunetka kolem třicítky, vypadá celkem příjemně až na vyzývavé oblečení, které by se hodilo jinam. Ve vhodný okamžik vrhnu nešťastný pohled na Karolínu, která ztratila svou obvyklou suverenitu a tváří se také mírně vyděšeně. Utěšuje mě jenom skutečnost, že mi zatím nevěnovali pozornost.\nBěhem večeře hovor vázne, většinou mluví Martin, ten znuděný se snaží všemu, co říká, odporovat, hypnotizér nemá na řeči čas, šedá myš kýve, blondýna se všemu hihňá a brunetka se zdá být mimo. Nehodlám si kazit dovolenou tímhle výkvětem. Omluvím se a vyjdu ven na čerstvý vzduch s úmyslem se nevracet. Naše návštěva se nechová nijak zdvořile, takže si klackovité chování klidně dovolím.\nZ venkovních dveří vykoukne Karolína.\n„Vrátíš se potom k nám?“ zeptá se. Vypadá nesvá, a to je u ní hodně nezvyklé. Trochu ji lituju, ale jen trochu, protože si to celé spískala sama.\n„Ne, půjdu k sobě. Co se děje?“\n„Přestavovala jsem si to jinak.“\n„Tak se jich zkus brzy zbavit.“\n„No, zkusím to,“ povzdechne si a vrátí se zpět.\nPomalu a opatrně, abych do něčeho nevrazil, obcházím chatu a vychutnávám si klid zimní noci. Když se dostanu na opačnou stranu chaty, uslyším zacinknutí vchodového zvonku. Visí těsně nad dveřmi, a když se otvírají, rozkývou ho. Občas ho ale rozezní i vítr. Nepředpokládám, že by se Karolíně podařilo vystrnadit naše hosty tak brzy, takže tipuju vítr. Dál nad zvukem nepřemýšlím a zadívám se na noční oblohu. Chata, kolem sníh, tichý les, jasná obloha s hvězdami. Romantika. Jen někdo s neznámou tváří chybí. Jako ukázku ironie osudu uslyším kroky.\n„Tady jsi,“ ozve se mužský hlas, který správně přisoudím Martinovi, jak se vzápětí ukáže. Proč mě hledá?\n„Ne, jen jsem tě chtěl vidět, mluvit ani nemusíme. Chápeš, ne?“ Ne a ani nechci. Nevidím mu do tváře, ale věřím, že bych v jeho očích zase našel ten divný pohled.\n„Vrátíme se.“ Nečekám na odpověď a hned se vydám zpět. Nechci s ním být sám. Vzápětí do mě něco těžkého narazí a přirazí ke stěně. V šoku vůbec nevím, co se děje, do reality mě přivedou ruce, které se dotýkají mého těla a snaží se dostat pod bundu.\n„Pusť mě!“ Snažím se vymanit ze sevření. Slyším jeho hlasité funění. Odporné. Je mnohem těžší než já a nedaří se mi ho od sebe odstrčit. Strhne mě na zem. Do této doby jsem byl znechucený a vzteklý, teď se začínám bát. Vedle mé ruky něco leží. Poleno. Vezmu ho a vší silou, kterou mám, ho praštím přes ruku, kterou se mi snaží rozepnout kalhoty. Zařve a pustí mě. Vyskočím na nohy a utíkám do chaty, vyběhnu schody a ve svém pokoji rychle otočím klíčem. Strach zase vystřídal vztek. A pocit nevolnosti. K toaletě doběhnu jen tak tak. V duchu černého humoru mě napadne, že z jejich návštěvy nebudu mít ani tu večeři. Ale lepší tak než přijít ke svému prvnímu sexuálnímu zážitku. Oklepu se. Ještě pořád cítím ty nechutné ruce. Dám si dlouhou sprchu a trochu se uklidním, ale nedokážu si lehnout.\nPozději se zdola uslyším hlasy. Odcházejí a krátce nato se ozvou na schodech Karolíniny lehké kroky. Uleví se mi, ale trvá dlouho, než usnu.\nMhouřím oči do modře za oknem. Kéž by stejně jasno bylo i v mé mysli. Po včerejším zážitku se cítím tak nějak potupeně. A dost! Nenechám Martina, aby mi zkazil dovolenou. Vyskočím z postele. Chtěl jsem jít na běžky a nemám důvod plán rušit.\nKarolína bez vidiny seznámení se vstáváním nespěchá, takže posnídám sám a napíšu jí vzkaz. Jistě ne neočekávaný, protože mi kvůli běžkám nadávala už cestou sem, ale navzdory tomu a další váze navíc nelituji, že jsem si je vzal. Nejbližší běžkařskou trasu jsem si našel na netu.\nKrásné, svěží ráno značně vylepší mou náladu a než dorazím na místo, je mi docela fajn.\nNasadím rozumné tempo, při kterém se můžu rozhlížet. Samozřejmě mě spousta nadšených sportovců předjede, ale na rozdíl od sjezdovky i já sám občas někoho míjím a nechávám za sebou, což lichotí mému egu. Zrovna se chystám předjet starší manželský pár a docela spokojeně si pomyslím, že už delší dobu nikdo nedohonil mě, když za sebou zaslechnu podle počtu hlasů větší skupinku, která se rychle přibližuje. Tušil jsem, že hrdost na sportovní výkon je předčasná. Žíly mi to ale netrhá. Zařadím se na stranu, abych jim nepřekážel a také abych si co nejdřív zase užíval samoty. Zhruba deset lidí se přežene kolem, nevěnoval bych jim pozornost, když mají tu drzost být rychlejší než já, kdybych mezi nimi nepoznal včerejšího známého v černohnědé kombinéze, kterou dnes sice nemá, ale způsob, jakým se pohybuje na běžkách, ho spolehlivě identifikuje. K mému nemalému, spíše hodně velkému, překvapení, zpomalí, když mě mine, a otočí se. Celé to trvá jen mžik, ale pohledná tvář mě skoro donutí lehce si povzdechnout nad svou samotou. Svižně dohání ostatní a zakrátko všichni zmizí z dohledu. Nemůžu se se svým zážitkem svěřit Karolíně, protože by hned zvětřila pravdu, ale tentokrát bych si rád poslechl její názor.\nKarolínu najdu sedět u krbu.\n„Ahoj, jak ses měl?“\n„Dobře, je krásně. Jak ty?“\n„Na sjezdovce mě to nebavilo, tak jsem se vrátila na chatu. Mohl si mě vzít s sebou.“\n„Celou cestu sem si mi opakovala, že bys na běžky nikdy nešla.“\n„Znáš mě a víš, že toho navykládám víc, než myslím vážně.“ Tuhle její upřímnost na ní mám rád. „Navíc to bylo před tím, než jsem potkala blba jménem Martin.“\nMálem se při vyslovení toho jména oklepu. „Mluvíš ještě o včerejšku nebo jde o něco z dnešního dne?“ zeptám se.\n„Včera se vrátil z venku, držel se za ruku a tvrdil, že upadl, za celou dobu se na mě ani pořádně nepodíval a mluvil jenom s ostatními, to mi teda zrovna nevadilo, a ti ostatní se taky bavili jen mezi s sebou. Nakonec pochopili moje narážky, že jsem unavená, a zvedli se k odchodu. Přijde mi divné vlézt někomu do chaty a ignorovat ho. A víš, co mi řekl na odchodu? Že si mám líp vybírat kamarády.“ Pohrdavě si odfrkne. „No, nakonec měl ten blbeček pravdu, o něj jsem neměla ani zakopnout. Ale za tebe jsem vděčná a jeden dobrý kamarád se chystá na návštěvu.“ Asi jsem se zatvářil zděšeně, protože vyprskne smíchy. „Nemusíš se bát. Tenhle bude lepší a vychovanější. Vlastně u něj bydlíme.“\n„Takže kontrola, jestli chata ještě stojí?“\nZavrtí hlavou. „Rik takový není. Pozvala jsem ho sama.“\n„Na jeho vlastní chatu?“\nPřikývne. „Sám od sebe by sem nikdy nepřijel, když nám ji půjčil.“\n„No, tak to bude asi opravdu jiný případ než Martin a jeho banda.“ Stejně se s ním nechci potkat, ale raději to nevyslovím nahlas.\n„Krisi, co se včera stalo?“ zeptá se náhle vážně. Když neodpovídám, protože mě zaskočila, dodá: „Slyšela jsem, jak si uháněl do svého pokoje, a vím, že Martin šel také ven. Souvisí to spolu nějak?“\nPovzdechnu si. „Jo, obtěžoval mě.“\n„Obtěžoval tě?“ opakuje nevěřícně.\n„Jak bys popsala jinak, když se ti někdo přes tvůj protest snaží rozepnout kalhoty?“\nChvíli mlčí. „Nevím, co na to říct. Myslela jsem si, že na tebe byl třeba hrubý, nebo že ti vyhrožoval kvůli mně, i když to se mi nezdálo pravděpodobný. Tohle mě nenapadlo.“\n„Z toho si nic nedělej, mě by taky nenapadlo, že se mi něco podobného stane. Až do včerejška. Nech to být.“\n„Proč? Nemůžeš za to.“\n„Můžu. Přitáhla jsem ho sem.“\nMávnu nad tím rukou. Už se mi o tom nechce mluvit.\n„Krisi, já…“ Evidentně neví jak dál. Znám Karolínu více jak deset let a nikdy jsem u ní nezažil, aby jí došla slova. Mimoděk se ve mně všechno nepříjemně sevře v očekávání, s čím přijde.\nZhluboka se nadechne. „Vím, že jsi na kluky.“\n„Jak bys to mohla vědět? Nikdy jsem s žádným nechodil.“\n„Vážně si myslíš, že jsem neviděla, jak se díváš na Nicka?“ Takže si toho přeci jen někdo všiml. „Mám hodně špatných vlastností a ani se za ně nestydím, ale nejsem nevšímavá ke svým přátelům tím spíše k tomu nejlepšímu. Časem mi došlo, že pro tebe Monika nic neznamená a ověřila jsem si to s Veronikou.“ Spokojeně se ušklíbne. „Tomu se říká zabít dvě mouchy jednou ranou,“ dodá, hned ale zvážní. „Krisi, znám tě tak dobře, že je mi jasné, že jsi u té platonické lásky i skončil, takže mě dvojnásob mrzí to, co se stalo. Zasloužil by sis něco hezkého a romantického.“\n„Hezky shrnuto.“ Nevím, co mám dál říct. Její přiznání mě zaskočilo. „Necháš si to pro sebe?“ dodám ještě.\n„Samozřejmě. Mohl jsi mi to říct sám a mnohem dřív.“\n„Já vím, ale styděl jsem se.“\nNež stačím vymyslet kloudnou odpověď, zazvoní jí mobil. Nějak je toho na mě moc, takže uteču ven. Tep se mi pomalu dostává do normálu, zatímco se snažím sám sebe ujistit, že se vlastně nic neděje.\nKdyž se po půl hodině vrátím dovnitř, Karolína připravuje v kuchyni jednoduché chlebíčky a kupodivu se k předešlému tématu nevrací, místo toho mi oznámí čas, kdy přijede návštěva. Čeká zřejmě mou nadšenou odezvu, a když se jí nedočká, začne lamentovat. Prý jsem asociál. Chtěl bych vidět ji po takovém šoku. Léta jsem si myslel, že mám své tajemství jen pro sebe. Na druhou stranu musím přiznat, že Karolína by nejspíš v šoku nebyla, protože by se s tím vůbec netrápila a dávno to svému okolí řekla. Mlčky ji poslouchám a pomáhám s chlebíčky, což ji po čase umlčí.\nPřed plánovaným příjezdem našeho hostitele se nenápadně vytratím do svého pokoje. Uznávám, že se nechovám společensky korektně, ale zase za ten klid to stojí. Karolína zvládne návštěvu sama.\nKlid mi vydrží přesně patnáct minut. Potom do mého pokoje vlétne naštvaná Karolína.\n„To nemyslíš vážně? Nemůžeš se jen tak zdekovat, když nám půjčil celou chatu. Koukej jít dolů a pozdravit.“\nMá pravdu. Rezignovaně vstanu z postele, kde jsem si až doposud hověl, a poslušně ji následuju do pokoje, ve kterém jsem zatím nebyl. Dal by se popsat jako obývací pokoj s velkým krbem, který vysvětluje potřebu přístřešku pro dřevo. V jednom z pohodlných křesel sedí Rik, Karolínin kamarád a můj známý v kombinéze v jedné osobě. Viděl jsem ho jen letmo, ale nedá se nepoznat. Husté, tmavě hnědé, lehce vlnité vlasy mu sahají k bradě a dobře doplňují ostře řezanou mužskou tvář. Tmavé oči mi něčím připomínají kočku. Mají schopnost přitahovat pohled. Nebo aspoň ten můj. Je pohledný, ale na rozdíl od blondýnky se sjezdovky, která by vynikla na stránkách časopisů, ale naživo představovala jen prázdnou krásu, on má něco navíc. Charisma. Však okolo něho Karolína doslova tančí. Vůbec nechápu, proč se namáhala s Martinem, na jejím místě bych raději věnoval pozornost Rikovi. Pokud není zadaný. A protože patří do stejné věkové kategorie jako my, dá se to celkem předpokládat, navíc když se k tomu přičte, v jaké společnosti se pohybuje.\nKarolína nás představí a kdoví proč jsem jí vděčný, že použije zkratku mého jméno. Rik, který vstal, když jsme přišli, mi podá ruku. Poděkuju mu za ubytování a on nad tím jen mávne rukou. Považuju tím svou společenskou povinnost za ukončenou nikoli však Karolína, která mě dřív, než se stihnu omluvit a zmizet, vmanévruje do druhého křesla a sama se usadí na kožené sedačce. Během svého počínání nezavře ani na chvíli pusu a ptá se Rika, jak se má. Z jejich řečí pochytím, že bydlí na nedaleké chatě s partou lidí, pravděpodobně s těmi, se kterými jsem ho viděl. Vůbec nerozumím, proč nám půjčoval chatu, když sem sám plánoval jet. Každopádně se zdá, že oba, Karolína i Rik, to považují za samozřejmé. Že by spolu něco měli? V tom případě by ale Karolína nezvala mě. Zatímco hledám vysvětlení, řeč se stočí na lyžování, aspoň myslím podle toho, že zaslechnu slovo běžky a vzápětí také své jméno, což mě přinutí jim okamžitě věnovat pozornost, nicméně pozdě, protože Karolína protočí oči v sloup a povzdychne si.\n„Krisi, vnímej. Dohadujeme se s Rikem, že bychom všichni včetně jeho party šli na běžky. Jsi pro?“\n„Klidně.“ Rozhodl jsem se, že za prvé nebudu přemýšlet o tom, co si o mé duševní nepřítomnosti myslí Rik, protože na tom nezáleží, a za druhé, nebudu se Karolíny ptát, kde se v ní náhle zrodilo nadšení pro běžky, protože by to mohlo být zdraví nebezpečné a při pohledu na Rika i trochu zbytečné.\n„Dobře. Takže zítra,“ shrne to Rik a zvedne se k odchodu. Karolína ho vyprovodí a vrátí se za mnou.\n„Nepotkali jste se už někdy dřív?“ zeptá se.\n„Jo, viděl jsem ho na sjezdovce a na běžkách.“\n„Ale ne, myslím ještě před naší dovolenou.“\n„Ne, proč? Měl bych?“\n„Pracuje ve stejném oboru jako ty a má v něm docela známé jméno, takže bys o něm měl aspoň slyšet. Neznalost v tvém případě lehce hraničí s ignorantstvím.“\n„Nemusím znát každého.“\n„Ale spolumajitele a výkonného ředitele jedné z velkých firem působících v Česku ve tvém oboru bys znát mohl a měl, co kdybys hledat práci?“\n„Za prvé, nestraš. Za druhé, práci nehledám, a kdyby, tak to že někoho znám podle jména mi s tím nepomůže. Za třetí, to říká ta pravá. Sice máš hodně známostí, ale dost pochybuju, že ve svém oboru.“\n„Známosti se vždycky hodí, proto je mám a proto by sis měl s Rikem aspoň popovídat, když ho máš naservírovaného pod nos.“\nTentokrát si povzdechnu já. „No tak dobře.“\nTím, že jsme nepřijeli autem, jsme se sice vyhnuli problémům s parkováním, ale jiné naopak přibyli. Třeba kam s věcmi nutnými na cestu, ale zbytečnými na běžkách? Budu je muset nastrkat do batohu a nést, proto se snažím si vzít jen to opravdu nejnutnější.\nSnažím se všechno poskládat do malého batohu, když se za mnou objeví Karolína.\nUdiveně se na ni otočím. „Co se děje?“\n„Bolí mě hlava, raději bych si šla lehnout, ale Rik nás pozval, bydlíme u něj, bylo by trapné se z toho vymlouvat, takže pokud můžeš jít sám, bude to fajn, pokud ne, nějak to zvládnu.“\n„Hezky zaonačeno, ale řekni to na rovinu. Nechce se ti jít, takže ta omáčka kolem je v podstatě malé vydírání. Chudák s bolestí hlavy by se musel obětovat.“ Za ty roky ji mám přečtenou.\nUšklíbne se. „Tak trochu.“\n„Dobře.“ Nechce se mi, vůbec se mi nechce, ale když odmítnu, půjde Karolína také a několik dalších měsíců to budu mít na talíři. To raději partu lidí, které vůbec neznám.\nNakonec má Karolína pravdu, když říká, že se potřebuju dostat víc mezi lidi, přesvědčuju sám sebe, když se blížím k místu setkání. Kontakty se vždycky hodí. Ke své smůle jsem se ale ani ve svém věku nezbavil nervozity, takže v klidu navzdory logickým argumentům proč tohle všechno absolvovat rozhodně nejsem. Ještě poslední zatáčka. Už bych měl slyšet hlasy. Nic se však neozývá. Že by nepřišli? Nemůžu si pomoct, ale ta představa mě celkem potěší. Ještě že Karolína zůstala na chatě, ta by mi dala a asi celkem oprávněně.\nU informační tabule, kde jsme se měli sejít, najdu stát jen Rika. Přivítá mě s úsměvem, myslím, že celkem pobaveným, protože nejspíš vypadám docela zmateně a překvapeně.\n„Kde máš ostatní?“ zeptám se, když se s ním pozdravím.\n„Nechal jsem je na chatě. Karolína mi už psala, že ji bolí hlava. Zvládneme to spolu, ne?“ směje se. Přikývnu, ale nejsem si tím moc jistý, protože nejprve jsem spoléhal na Karolíninu fyzičku, která je ještě podstatně horší než moje, takže jsem si nedělal starost, že jim nebudu stačit. Potom jsem si zase říkal, že když zůstanu vzadu, nikdo si toho třeba ani nevšimne, minule se hnali vpřed a nekoukali nalevo napravo, a aspoň bych měl klid. Teď se však situace vyvinula docela jinak, takže když vyrazíme, jsem snad ještě nervóznější než cestou sem. Ještě před tím mi Rik nabídne, jestli si nechci dát věci k němu do auta. To docela vděčně přijmu.\nRik nasadí tempo, které v pohodě zvládnu, takže se zase brzy uklidním.\n„Jak se vlastně jmenuješ?“ zeptá se po chvíli jízdy Rik.\n„Znám jen tvou přezdívku a nejsem si jistý, jaké jméno mám za ni dosadit. U mě zkrátili Richarda na Rika.“\nNenapadá mě žádný způsob jak otázku slušně zamluvit, takže musím s pravdou ven. „Kristián. Ale moje jméno je sympatické většinou jen pamětníkům starých filmů, takže mi říkají Kris.“\n„Mně se líbí, není všední.“\n„Takže by ses chtěl raději jmenovat Kristián než Richard?“\nUsměje se. „Ne raději, ale nevadilo by mi to. Karolína říkala, že pracuješ ve stejném oboru, proto mě zajímalo, jak se jmenuješ, ale nejspíš jsme na sebe nikdy nenarazili.“\nKarolína poví i to, co neví. „To je dost možné. Pracuju v jedné malé firmě, děláme software pro menší firmy, takže ve stejném oboru ano, ale nejspíš pro úplně jiné zákazníky.“\n„Někdy přemýšlím, že bych raději pracoval na menších projektech, protože čím větší akce, tím více nesmyslných a často nesplnitelných požadavků. Ve výsledku místo práce celé hodiny rozebírám se zákazníky, co ještě je a co už není možné, případně se s nimi dohaduju, že když si na začátku zadají určité parametry, nemohou je na konci měnit a podobně.“\n„A pak se potřebuješ odreagovat sportem?“\n„Proč myslíš?“ podívá se na mě trochu udiveně.\n„Protože máš docela dobrou kondičku.“ Během své řeči totiž o dost přidal a mně začíná docházet kyslík. Rozhodl jsem se přiznat hned než čekat, až totálně odpadnu. „Za chvíli ti nebudu stačit,“ dodám.\nUsměje se. „Promiň, máš pravdu, občas to ze mě pohybem musí pryč.“ Naštěstí zvolní.\n„Jen pohybem?“ Sotva ta slova řečená jen proto, abych něco řekl, vypustím z pusy, už jich lituju.\n„Ne, jsou i jiné možnosti. Sex je na odreagování taky dobrý, ale to je v podstatě taky pohyb,“ odpoví pobaveně. Pryč z tohoto tenkého ledu.\n„No, je fakt, že naši klienti příliš nároční nejsou a většinou se s nimi dá docela dobře domluvit, takže mně přemíra sportu nehrozí.“ A sexu už vůbec ne. Promluvil jsem jako usedlý, impotentní šedesátník. Horečně přemýšlím nad jiným, bezpečnějším, tématem. „Znáš Karolínu dlouho?“ zeptám se nakonec.\n„Ani ne. Potkali jsme se na jednom večírku. Vyzkoušela na mě kde co, až když pochopila, že z toho nic nebude, dali jsme se do řeči a já si upravil původní dojem. Je to fajn holka, se kterou se dá mluvit, jen se člověk musí dostat mimo její milostný zájem.“ Myslím, že vystihl Karolínu docela dobře. „Jak dlouho ji znáš ty?“\n„Věky. Už od základky.“\n„Takže něco jako nejlepší přátelé?“\n„Jak jste se seznámili?“\n„Jednou za mnou přišla a dali jsme se do řeči. Vždycky potřebovala vybočovat z davu a se mnou skoro nikdo nemluvil, protože jsem se lišil příliš světlou kůží, takže jsem jí jako kamarád vyhovoval. Ona mi zpočátku naháněla spíš strach, ale nakonec jsem došel ke stejnému názoru jako ty. Na gympl jsme šli spolu, rozdělila nás až vysoká, ale práce nás zase svedla dohromady, nepracujeme sice ve stejné firmě, ale kousek od sebe.“ Proč mu to všechno vykládám?\n„V celku ji chápu. Mně to na tobě taky přijde zajímavé.“ Jo, nic jiného na mně není. „Máte i podobný názor na sjezdovku, ne? Předevčírem mi přišlo, že ji ani jeden moc nemusíte, jen to každý řešíte po svém. Ty jsi vypadal zaujatý výhledem na krajinu ona na nějakého muže.“\n„Dalo by se to tak říct. Nejsem moc dobrý lyžař a mám raději běžky.“ Právě jsem se provinil proti Karolínině zásadě číslo jedna. Nikdy se nepřiznávej k žádnému ze svých negativ. Jenomže já Rika nebalím. A ani bych nemohl. Vážně? Jasně, nejspíš je hetero, takže by to ani nemělo význam, ale kdybych potkal někoho podobného jako on ale gaye, proč bych nemohl? Protože bych se styděl. Má vůbec smysl o takových věcech přemýšlet? Nemá.\nJak jsme se dostali na konec trasy? Vůbec jsem si neuvědomil, jak čas utíká a s ním i kilometry. S Rikem… To bylo fajn.\n„Chceš svést na chatu?“ zeptá se, když sundáme běžky.\n„Kdyby ano, nenabízel bych ti to.“\n„V tom případě rád.“\nZačíná sněžit. Rik mlčí, nechám ho v klidu řídit a kochám se noční zasněženou krajinou, nevidím z ní mnoho, ale i to stačí. K chatě dorazíme za chvilku, poděkuju Rikovi za odvoz a rozloučíme se.\nSvětla jeho vozu zmizí v dálce, končí zážitek, na který budu mít příjemné vzpomínky s hořkou příchutí skutečnosti, že se nejspíš nebude opakovat. Aspoň ne s ním.\nKarolína mě podrobí výslechu, po kterém vypadá docela spokojeně.\n„Co máš v plánu na zítřek?“ zeptá se nakonec.\n„Asi zase běžky.“\nProtočí oči. „S tebou je zábava. Aspoň dopoledne se mnou pojď na sjezdovku.“\n„A půjdeš se mnou ty odpoledne na běžky?“\nTěžce si povzdychne. „No jo.“ V tu chvíli jí na mobilu pípne esemeska, na kterou začne okamžitě odepisovat, takže jí popřeji dobrou noc a vytratím se do svého pokoje, jinak by mi vyčítala, že chodím spát se slepicemi. Ona chodí spát, když vstávají. Dnešní běžky mě ale prostě zmohly. Nebo ty nervy?


Výkup bronzu Hronov, výkup bronzu za vysoké ceny - kovy.cz\nNaše firma Monaxa Provider s.r.o. nabízí výkup bronzu již několik let. V oboru výkup máme řadu zkušeností, a proto nabízíme výkup bronzu ve městě Hronov a po celé České Republice.\nStačí, když nám zavoláte nebo napíšete na níže uvedené údaje. Sdělíte nám množství materiálu a místo, na které si máme pro bronz přijet. Po oboustranné dohodě vás ihned informujeme o přesném čase, kdy si pro materiál přijedeme. (Výkup bronzu probíhá v lokalitě Hronov a po celém území ČR.)\nVýkup bronzu Hronov a všechny další lokality v České Republice. Výkup bronzu u nás je možný každý den po celý rok. Pro další informace nás kontaktujte na níže uvedené údaje.


Novější historie obce\nCHOPOS / Informace o obci / Historie / Novější historie obce\nZveřejněno: 12. 12. 2016 13:13\n"Po roce 1948 se situace spíše zhoršovala. Velkým zásahem do života byla měnová reforma v roce 1953. Na rodinu se vyměnilo 500 Kčs nové měny. Ostatní peníze byly jen bezcenný papír". (kronika Jan Martínek)\nV účetní knize xaverovských hasičů je položka z 30. května 1953 "Ztráta měnovou reformou- 6 521 Kčs". Z celkové částky 7 840 Kčs přišel hasičský sbor prakticky o všechny peníze. Na konci roku vykázali pokladní hotovost 92 Kčs 50 haléřů. "Zvyšoval se tlak na zemědělce, aby zakládali zemědělská družstva. Nastalo přesvědčování v Xaverově. V týdnu přijeli třeba dvakrát tři muži, někdy i více. To trvalo až do žní roku 1958. Veškeré dodávky se plnily, takže na nás nemohli. Až v roce 1959 začali přesvědčovat znovu... V druhé polovině roku jsme už všichni věděli, že hospodařit soukromě nemůžeme." (kronika Jan Martínek)\nZemědělské družstvo bylo v Xaverově založeno 1. ledna 1960. Jako jedno z posledních v Čechách. Vzniklé zemědělské družstvo bylo okamžitě včleněno do JZD Choratice. V roce 1961 se stalo choratické družstvo součástí velkého zemědělského družstva Ostředek. Po dalších 30 let zemědělské družstvo hospodařilo společně na vzniklých lánech.\nPo roce 1989 se obec osamostatnila. Patří mezi nejmenší obce české republiky, což přináší různé problémy, ale aktivita a schopnost lidí spolupracovat pomáhá mnohé vyřešit, například údržbu a úklid obecních pozemků. Pro pořádání různých akcí se najde vždy dostatek ochotných rukou. V posledních letech se dvakrát uskutečnilo Setkání rodáků a přátel Xaverova. Při prvním setkání vydal obecní úřad publikaci Xaverov 1752-2007, která shrnuje (a snad i pro potomky uchovává) všechny dostupné fotografie, vědomosti a vzpomínky. Pro druhé setkání vznikl Receptář dobré nálady, knížečka obsahující kuchařské recepty xaverovských hospodyněk a drobná vyprávění o tom, co se kde "semlelo".\nMimo dnes už málo se vyskytující dechovou muziku bylo součástí oslav loutkové divadélko pro děti a jiné atrakce. Velkou tradici mají v Xaverově Šakalí hry, v roce 2013 proběhl na přelomu července a srpna již 28. ročník. Sportovní soutěže s legráckami pro děti a dospělé končí večer táborákem s místními muzikanty.\nPrvní volejbalové hřiště vzniklo již v roce 1939. Podle pamětníků se scházelo ze všech okolních vesnic nejméně dvacet mladých vyznavačů koženého míče. Dnes jsou v Xaverově dva volejbalové kurty, jen volejbalisté se nějak vytratili. Hraje se spíše nohejbal. Velký turnaj v tomto českém vynálezu a příspěvku světovému sportu proběhl letos již po osmé. Fotbalový plácek, hojně navštěvovaný, nahradilo krásné hřiště. Bohužel těch nadšených fotbalistů také ubylo! Nicméně turnaj v malé kopané za účasti šesti, osmi mužstev probíhá každé léto. Pro nejmenší děti vyrostlo na návsi chráněné hřiště s prolézačkami, houpačkou, pískovištěm -zkrátka se vším, co má správné hřiště mít. Den dětí —1. červen v Xaverově je další příležitostí pro setkání dětí i dospělých. Napečou se dobroty, připraví se soutěže.\nDíky dotacím se v posledních deseti letech realizovala řada projektů, které přispěly k rozvoji obce. Mimo jiné to byla oprava kapličky a dvou křížů. Oprava márnice a oplocení na místním hřbitově. Obnova povrchu místní komunikace p.č. 798/1 — rekonstrukce povrchu komunikace uvnitř obce. Oprava místní komunikace v ll. etapě.\nquery_p SELECT DISTINCT a.id, a.title, a.alias, a.introtext, a.fulltext, a.checked_out, a.checked_out_time, a.catid, a.created, a.created_by, a.created_by_alias, CASE WHEN c.published = 2 AND a.state > 0 THEN 2 WHEN c.published != 1 THEN 0 ELSE a.state END as state,CASE WHEN a.modified = '0000-00-00 00:00:00' THEN a.created ELSE a.modified END as modified, a.modified_by, uam.name as modified_by_name,CASE WHEN a.publish_up = '0000-00-00 00:00:00' THEN a.created ELSE a.publish_up END as publish_up,a.publish_down, a.images, a.urls, a.attribs, a.metadata, a.metakey, a.metadesc, a.access, a.hits, a.xreference, a.featured, a.language, LENGTH(a.fulltext) AS readmore,c.title AS category_title, c.path AS category_route, c.access AS category_access, c.alias AS category_alias,c.published, c.published AS parents_published,CASE WHEN a.created_by_alias > ' ' THEN a.created_by_alias ELSE ua.name END AS author,ua.email AS author_email,parent.title as parent_title, parent.id as parent_id, parent.path as parent_route, parent.alias as parent_alias,COALESCE(NULLIF(ROUND(v.rating_sum / v.rating_count, 0), 0), 0) AS rating, COALESCE(NULLIF(v.rating_count, 0), 0) as rating_count FROM #__content AS a LEFT JOIN #__categories AS c ON c.id = a.catid LEFT JOIN #__users AS ua ON ua.id = a.created_by LEFT JOIN #__users AS uam ON uam.id = a.modified_by LEFT JOIN #__categories as parent ON parent.id = c.parent_id LEFT JOIN #__content_rating AS v ON a.id = v.content_id WHERE a.access IN (1,1,2,3) AND c.access IN (1,1,2,3) AND c.published = 1 AND a.state = 1 AND a.catid IN (8) AND (a.publish_up = '0000-00-00 00:00:00' OR a.publish_up <= '2020-08-04 10:55:24') ORDER BY a.publish_up DESC


Rozsáhlý požár střechy stolárny v obci Veselá na Zlínsku\ns požárem v mrazu bojovalo devět jednotek hasičů\nDne 18.11.2007 v 08:14 hod. byli hasiči informováni o požáru stolárny ve Veselé.\nNa místo vyjela jednotka profesionálních hasičů ze Zlína se dvěma cisternami, kterou posílily jednotky sboru dobrovolných hasičů z obcí Veselá, Lípa, Želechovice, Lužkovice, Slušovice, Vizovice, Zádveřice a Klečůvka. Ve vyhlášeném druhém stupni požárního poplachu vyjel na místo také velící důstojník směny ze Zlína. Po příjezdu na místo bylo zjištěno, že došlo k rozsáhlému požáru střechy stolárny.\nUž při příjezdu k místu byl vidět mohutný kouř stoupající nad obec Veselá. Velitel zásahu z místa potvrdil rozsáhlost požáru a požádal o vyslání posilujících jednotek dobrovolných hasičů.\nHasiči postupně rozvinuli větší množství vodních proudů a z několika stran zaútočili na prohořívající střechu. Požár nejdříve zachvátil celý půdní prostor na patnáctimetrovém úseku. Plameny se rozšířily a poškodily celou střešní konstrukci. Asi po hodině intenzivního hašení se propadl také prohořívající strop, který spadl do stolárny na pracovní stroje.\nHasičům se zásahem podařilo zabránit prostupu požáru do spodního pracovního patra stolárny. Po propadnutí stropu vstoupilo několik hasičů v dýchacích přístrojích do stolárny a hasili pronikající požár otevřeným stropem. Postupně byla celá stavba odvětrávána přetlakovou ventilací a hašena.\nDalší dvě hodiny zásahu se hasiči soustředili na postupné hašení skrytých ohnisek požárů ve střešní konstrukci a stropech. Hasiči museli na řadě míst stavbu rozebrat, odstranit plechovou i pálenou krytinu, vyházet značné množství prohořívajícího uskladněného dřeva a slámy z půdy, ale i z dalších technických a skladovacích prostor stolárny.\nHasiči se v boji s požárem střídali. Mráz způsoboval problémy v okolí místa požáru, kam stékala voda a ihned namrzala. O kyvadlovou dopravu vody a postupné plnění cisteren se staralo několik vozů dobrovolných hasičů. Při požáru a zásahu nebyl nikdo zraněn.\nPo příjezdu vyšetřovatele hasičů ze Zlína bylo místo požáru předběžně ohledáno. Vyšetřovatel mohl vstoupit na požářiště až po úplném uhašení, což bylo kolem poledne. Majitel si vyčíslil škodu na 1 mil. Kč.\nLikvidaci požáru nahlásil velitel zásahu krátce před třináctou hodinou. Na dohlídku po požáru byla na místě ponechána jednotka sboru dobrovolných hasičů. Společným zásahem se podařilo uchránit část pracovních strojů stolárny za 300 tis. Kč.\nVyšetřovatel si po likvidaci požáru kompletně ohledal jeho místo a zjistil i příčinu, kterou byla nedbalost majitele stolárny. Ten při pátečním čištění plynovacího kotle nezajistil dostatečně zadní víko spalovacího zařízení. Při dalším hoření dřeva došlo k uvolnění čisticího víka kotle a následnému vypadnutí žhavého popele do okolí. To zapříčinilo zapálení hořlavého materiálu v technické místnosti s kotlem a rozšíření požáru na střechu a další části stavby.


Klaus "naslouchá lidu" — Jiří Pehe\nYou are here: Home → Články / Articles → 2004 → Klaus "naslouchá lidu"\nKlaus "naslouchá lidu"\nPrezident Klaus také korigoval některá ze stanovisek Klause partajního lídra a změnil do jisté míry styl. Mluví méně konfrontačně, zdůrazňuje potřebu politického konsensu. Posunul se ke smířlivějšímu vnímání názorů lidí, kteří preferují odlišné koncepty demokracie než on.\nMéně pozitivní je, že Klaus porušil hned několik slibů, které učinil, když kandidoval na prezidenta—například, že nebude interferovat s prací vlády, nebo že bude střídmý při vetování zákonů.\nTrapné bylo Klausovo počínání během referenda o vstupu do Evropské unie. Stal se raritou v evropském měřítku; je jedinou známou hlavou státu, která tajila, jak bude volit a později odmítla říci, jak volila. Toto chování, zdá se, souviselo s již zmíněným populismem. Klaus, který Evropskou unii soustavně kritizuje, zřejmě hlasoval proti vstupu, ale protože věděl, že většina lidí si vstup přeje, raději nedůstojně mlžil.\nVelmi sporné byly Klausovy esejistické úlitby „mase obyčejných občanů“, jejíž pasivita během doby normalizace prý přispěla k pádu komunismu více než disidenti-elitáři. Takovou interpretaci sice možná vox populi ocení, ale historii nelze tak snadno přepsat. Stejně jako z ní nelze snadno vymazat Václava Havla, jehož dědictví evidentně Klause straší na každém kroku, namísto toho, aby ho aktivně využíval ku prospěchu země—zejména v zahraniční politice, kde se svému předchůdci nemůže rovnat.\nMF Dnes - 27. 2. 2004


Sperma V Pochve Lesbicke Povidky - Seznamka\nkvěten Přesto, že se tolik snažila, koutky úst ji sperma stékalo na bradu a pak kapalo Dlouhé tahy mého penisu v její pochvě mě natolik vzrušovaly. Omyl | Erotické povídky o sexu, lásce i nevěře - kredihaber.co . začala jazykem zbavovat lepkavého spermatu a nakonec ho vykouřila a olízala do sucha. 6. únor „Nemůžeš stříkat sperma do ženské pochvy, pokud si nejsi jistý, že má žena nějakou ochranu! A tu většinou, především mladá dívka, nemá. LUBRIKAČNÍ GEL PRO PODPORU POČETÍ - plodnosti (Czech)\nSperma v pochve lesbicke povidky -\nOtevřela jsem zprudka oči a zjistila že nejsme sami koho přivedl film k sexuálním hrátkám ale jsme rozhodně ti na kterých se pasou mnohé oči. Snažila jsem se ho odstrčit ale valný smysl to nemělo. Tu noc jsem Emilku viděl naposledy.\n: Sperma v pochve lesbicke povidky\nM sex cz novy rychly prachy 26\nNEVYHOLENE STARA KUNDA 297\nNEVYHOLENE BDSM VIDEA ZDARMA Bylo to bezvadné, ale chtěl jsem se taky zapojit. Otočil se i se mnou a opřel se o umyvadla ze zadu se na mě nalepilo další tělo a další nevyholene sexi kluci. O Emilce se říkalo, že to má moc ráda a když má zrovna chuť přidrží každému a mě napadlo, že bych to s ní mohl ukecat alespoň na jedno číslo, abych doma nemusel pořádat ruční honitbu. Na malých pyskách krásně hladké kundičky se houpaly malé, ale silné kroužky a další — stejný — byl v propíchnuté kápi klitorisu. Vypadala úplně prázdná, jen uprostřed byla obrovská matrace. Uchopila můj měkký ocas, zasunula ho do pusy a jazykem ho masírovala tak dlouho, dokud pěkně neztvrdnul.\nSperma v kunde incest sex Posadil jsem si jí nad svou hlavu a jazykem se zabořil do klína. Když viděla, že blondýna je jí velkou konkurencí, sjela jazykem níž, líbala mě na krku, a trochu i kousala, až jsem se bál, že mi udělá cucáka. Ema se na ní vrhla a snažila se jí z úst také něco vysát. Bolavé svaly na těle začali rezignovat a Anna se roztřásla. Já jsem se také chtěl podívat, co má zavěšeného na kundičce. Souhlasil jsem s druhou variantou.\nNEVYHOLENE ELITHECAT VIDEO Ve chvíli, kdy už si myslela, že se zblázní, zarachotili v zámku klíče a po chvilce vešel do obýváku muž s velkým cestovním kufrem a černou kuklou na obličeji. Slastí jsem snad nemohla ani dýchat. Konečně Milena vykřikla rozkoší. Jediné štěstí bylo, že šla dost osvětlenou ulicí a tak se nebála. Proběhla jsem kolem něho s pocitem že se mi povedlo ho překvapit. Pohodila tašku s věcmi a zarazila se, jako kdyby chtěla, abych se nedíval.\n6. únor „Nemůžeš stříkat sperma do ženské pochvy, pokud si nejsi jistý, že má žena nějakou ochranu! A tu většinou, především mladá dívka, nemá. Nápor sperma do mích dírek mě ještě víc nažhavilo a z mojí pipinky vystříklo několik Když v tu jeden prohlásil cítím kundičku a sperma tady si někdo užíval. 2. prosinec Ledová sprcha, která zasáhla její pochvu, fungovala jako dynamit. Má sestra Pak Lucie zatáhla jazyk a začala vychutnávat moje sperma. Chvíli ho .. No vlastně ano - při obědě nám předvedete pořádnou lesby show.\nnevyholene ester ladova\nZralé kundičky czechvideo\nNevyholene erotické příběhy