Velká bitva o Mars - Armáda\nGREAT BATTLE FOR MARS\nOd Velké bitvy o Dembovsku uplynuly dva roky a Černá legie přišla s dalším teleportačním\nportálem. Lidstvo tentokrát nebylo překvapeno – již si zvyklo, že se portál objeví vždy za dva\nroky od předchozího. Je v tom zřejmě nějaký systém, který lidská mysl nedokáže pochopit.\nOvšem to, kde se portál objevil, bylo nanejvýš překvapivé – objevil se totiž na Marsu. Je to\nprvní portál na planetě vnitřní Sluneční soustavy. Korporace Kapitol vyhlásila stav nejvyššího\nohrožení a všechny ostatní korporace, Kartel i Bratrstvo obrátily na Mars svoji pozornost.\nKapitol zjistil přesnou polohu portálu poměrně snadno. Nešlo ho nepřehlédnout. Nacházel se totiž na nejvyšší hoře Marsu, nejvyšší hoře Sluneční soustavy, na hoře Olympus Mons. Záře portálu osvětluje okolní\noblohu a krajinu jako obrovský zlověstný maják. Vrchol hory, zahalen v hustých mracích, tak svítí temným\nsvětlem a je viditelný již z velké dálky. Průzkumné letouny potvrdily, že vrchol hory je obklopen ochranným\nmagickým polem a úpatí hory je zas obklopeno mocným systémem opevnění – tlusté vysoké zdi z černého\nmramoru, zákopové systémy, ostnaté dráty, vodní příkopy, minová pole a protipěchotní nástrahy všeho\ndruhu. A k tomu desetitisíce Černých legionářů všech pěti Apoštolů.\nVojáky na obranu hory poskytuje pětice citadel. První je citadela Vojevůdkyně nefaritů Sorgony. Sorgona je\nstoupenkyně Algerotha, která si vybudovala své sídlo v oblasti Promethei Terra, nedaleko Saladinovy citadely. Druhá je citadela Ilianina Vojevůdce Blauxfexe, která leží v oblasti Terra Cimmeria. Třetí je citadela\nSemaiova Vojevůdce Mongora, která leží v oblasti Sable Desert. Čtvrtá je citadela Muawijheova Vojevůdce\nOwmara, která leží v oblasti Noachis Terra a nakonec pátá je citadela Demnogonisova Vojevůdce Algonza,\nv oblasti Whistling Sands.\nKaždý Vojevůdce má své temné plány, jak oslabit zdejší přítomnost lidí. Jejich plány jsou ale drženy v tajnosti a tak není možné se o nich nijak dozvědět včas. Pouze oni sami je znají a svým podřízeným je zveřejní, až sami uznají za vhodné. Mezitím lidstvo mobilizovalo všechny své jednotky na této planetě. Všichni s\nnapětím očekávali, co se bude dít. Kapitol, hrdý majitel této planety, mobilizoval své posádky ve městech\nHope a Burroughs a dokonce i v hlavním městě San Dorado. Na Trans-marťanskou magistrálu vyrazily\nvšechny vojenské vlaky, včetně obrovitých Juggernautů. Bauhaus připravil své jednotky ve městě Mundburg, i v četných základnách na severním pólu. Imperiál zase varoval síly ve svém koloniálním území zvaném Mandát a město Lawrence připravilo své vojáky. Stejně tak byli varováni také Klanoví horalové v pevnosti Strathgordon. Mishima mobilizovala posádky ve městě Hosokawa, připravena bojovat až do konce,\npokud to bude nutné. Kybertronik zvýšil obranu svého jediného města Kyberopolis, stejně jako Bratrstvo\nsvého Karkovského útočiště. A současně, po celém povrchu Marsu byly mobilizovány patroly Kartelu.\nNejvíce rušno bylo však v Karkovském útočišti. Kvůli přítomnosti Černé legie v jeho relativní blízkosti sem\nbyl povolán Inkvizitor Majoris Xavier Petrus, aby převzal velení nad operací. Petrus se rozhodl, že portál\nmusí být zničen co nejdříve a vyslal proto několik oddílů Trooperů k Olympus Mons. Průzkum potvrdil, že\nhora je obehnána velmi důmyslným systémem opevnění, které není možné překonat bez velkých ztrát.\nPetrus tedy nařídil, aby toto opevnění bylo bombardováno z orbity – protože zjistil, že je velmi dobře chráněno proti atmosférickému bombardování. Byly svolány všechny dostupné vesmírné lodě Bratrstva v okolí\nMarsu a ihned zahájeno bombardování. Ovšem, projektily z kanonů a rakety z raketometů shořely v atmosféře, což Petrus čekal. Chtěl jen vyzkoušet, jestli tu je nějaká minimální šance útočit na to opevnění z orbity – a přesvědčil se, že není. Proto flotile nařídil, aby rozprostřela své lodě po celé orbitě. Lodě budou nyní\npouze monitorovat postup protivníka a v případě potřeb budou vysazovat orbitální výsadky.\nPetrus se spojil s místním velitelem sil Bauhausu, generálem Maximem Bernheimem, který velel zdejším\noperacím ve městě Mundburg na jižním pólu, Vastitas Australis. Bernheim zde má k dispozici mnoho vojáků, včetně Templářského řádu Ledního medvěda a mnoho dalších mužů je připraveno na severním pólu,\nVastitas Borealis. Bernheim je však připraven, že právě jižní pól bude důležitým místem lidského odporu,\nprotože je přímo obklopen územím Černé legie.\nMezitím, ve městě Kyberopolis, se rozezněl poplach. Neznámá infekce napadla všechny zdejší zaměstnance. Byla ustanovena karanténa – nikdo nesmí z města a dovnitř je možné vstoupit jen ve skafandrech.\nVšechnu obranu proto převzali UI a Sentinelové, kteří byli zatím proti infekci chránění svými sterilními\nschránkami. Jednou z mála bezpečných oblastí je podzemní laboratoř, hluboko pod městem. Zde jsou vědci zatím chráněni. Zjišťují, že jednotky robotických Roztočů byly vyslány, aby zastavily všechny lidi, kteří by\nse snažili z města utéci. Navíc se ukazuje, že jeden z vědců není člověk, ale Avatar III Ultra (dříve znám jen\njako Avatar), který zde pracuje v utajení. Jeho úkolem je zabránit, aby byla zničena vzácná data ze zdejších\npočítačů. Pomocí svých integrovaných elektrických výbojníků přetížil několik terminálů. Vědcům vysvětlil, že\nz nařízení 13. exekutivy je nyní velitelem operace Arghan Keronis. Úkolem tohoto Avatara je také zajistit,\naby vědci přežili bez úhony. Pracují totiž na příliš důležitých projektech.\nVe stejnou dobu už na povrch Marsu sestupovala loď WarLord. Keronis dostal již veškerá hlášení z města a\nproto o situaci dobře ví. Zdá se, že virus byl přesně stvořen, aby fungoval na občany Kybertroniku. Virus\ntlumí účinky drog na potlačení emocí a zároveň povzbuzuje tu část mozku, která zajišťuje emoce. Je také\nvelmi nakažlivý, přenos probíhá vzduchem. Na palubě lodi je několik Dr. Dian, které od Keronise získávají\nvšechny potřebné informace. Keronis vysvětluje, že sestavil speciální tým, „Tým 7“, složený z Avatarů III\nUltra. Velící Avatar je řízen Sentinelem, zbytek je řízen standardními Kyrysníky. Omezení počtu organických částí zajišťuje, že se virus nebude šířit dál.\nWarLord přistál poblíž Kyberopolis, vysadil pedipulátor WarLord a poté zas odletěl pryč. Na palubě pedipulátoru je Keronis, deset Avatarů z Týmu 7 a tým čtrnácti Dr. Dian. Pedipulátor se poblíž města zahrabal pod\nzem, aby nebyl nápadný pro případné nepřátele. Pasažéři vystoupili ven a vešli do města. Dr. Diany měly\nochranné skafandry, Avatarové byli vyzbrojeni omračujícími zbraněmi – Keronis předpokládal, že všichni\ninfikovaní lidé budou nyní již šílení. Skupinka došla k hlavním dveřím do komplexu. Keronis poskytl terminálu otisk své ruky, pro autorizaci vstupu. Počítač ho nejprve nechtěl pustit a tak Keronis musel zadat jednu\nze svých falešných identit. Potom se už dveře otevřely a tak skupina vešla dovnitř.\nVnitřek komplexu Kyberopolis byl zdevastovaný. Chodby byly umazané od krve, osvětlení vypadávalo.\nZ dálky se ozývaly šílené výkřiky lidí. Je jasné, že šílenství některých infikovaných přerostlo ve vražednou\nzuřivost. Keronis vyslal Diany, aby šly do laboratoří a pokračovaly v práci, kterou jejich předchůdkyně nedodělaly – nalezení vakcíny. Pak si ale Arghan všiml skupinky robotických Roztočů, jak se k nim přibližuje.\nRoboti byli v útočném režimu. Byli ovládáni Kyrysníky, takže správně by neměli být šílení. Ale byli. Keronis\nto nechápal a nařídil svým Avatarům, aby se připravili na boj.\nPak se z reproduktorů ozval šílený hlas muže, který vydával Roztočům rozkazy – mají zabít všechny, na\nkteré narazí. Keronis toho muže zná – je to Jesse McKirdis, plukovník, který během Velké bitvy o Ceres byl\nnatolik zraněn, že jeho mozek musel být vyjmut z těla. Nyní je to Sentinel, lidský mozek uložený v mechanickém těle prototypního zdokonaleného Roztoče… Avataři začali bojovat, ale byl to těžký boj. Museli vystačit je se svou sílou, rychlostí a elektrickými výbojníky v pažích. Jeden z Avatarů zničil kamerový systém a\nreproduktor v chodbě, takže McKirdis nemohl vydávat své šílené rozkazy.\nKeronis zatím přiskočil k jednomu paralyzovanému Roztočovi a dostal se k jeho obvodům. Ovládací Kyrysník byl díky šoku odpojen od těla, ale to se mělo brzy změnit. Keronis proto vytáhl z kapsy jakési zařízení a\nzapojil ho do jednoho portu. Keronis moc dobře věděl, že McKirdis odpojil zdejší Roztoče od CDN, takže\nnad nimi převzal plnou kontrolu. Ovšem díky tomuto zařízení bude tento Roztoč napojen zpět k CDN a\nbude tak poslouchat Keronisovy rozkazy. Navíc, počítač Avalon pronikne do jeho systému a skrz něj se\nnapojí i na ostatní zmatené Roztoče. Všichni pak budou přivedeni zpět pod kontrolu Kybertroniku.\nDo Algonzovy citadely vešel kacíř, oblečený ve vědecké uniformě Kybertroniku. Předstoupil před Algonza a\nuklonil se. Informoval ho, že plán vyšel – nákaza se rozšířila rychle a zasáhla mnoho příslušníků Kybertroniku. Kacíř také potvrzuje přítomnost Arghana Keronise ve městě. Algonzo je překvapen, očividně na Keronise virus nepůsobí. Ale alespoň se potvrdila informace, kterou rozšířil Semaiův Vojevůdce nefaritů Pharmax: Arghan Keronis rozhodně není obyčejný člověk. Algonzo pak kacířovi přikazuje, aby byl virus rozšířen\ni mimo Kyberopolis.\nDo oblasti Tharsis Rise se sjížděly tři velké armády: armáda Bratrstva, Bauhausu a Kapitolu. Byly to nejsilnější lidské armády na Marsu a tak se rozhodly, že sestaví obrannou linii kolem hory. Troopeři a Elitní troopeři zaujali obranné pozice ze západu, Lehká a Těžká pěchota se usídlila na východě a Husaři a Dragouni\npostavili své linie na severu. Bohužel, z jihu bylo velmi těžké linii utvořit, protože odsud přicházely nekonečně proudy Černých legionářů, které se spojovaly s hordami scházejícími z vrcholku hory. Těch bylo ještě\nvíc. Celá oblast byla zamořena Černou legií.\nVojenská základna Gemini, která se nacházela severně od Olympus Mons, byla místní hlavní základnou\nKapitolu. Ze všech lidských základen se nacházela nejblíže a tak byla ustanovena jako hlavní velitelství\noperace. Její velkou výhodou byl i fakt, že skrz ní procházela Trans-marťanská magistrála, takže o zásobování bylo postaráno. Bitevní a hlídkové vlaky sem přijížděly ze severu, vyzvednout vojáky a munici, a zase\nodjížděly na jih, přímo k těsnému sousedství Olympus Mons. Na útok proti obranné linii to bylo příliš daleko,\nale vlaky alespoň byly mimo dosah dělostřelby a mohly své pasažéry bezpečně vysazovat.\nV hlavní místnosti základny Gemini se sešla skupinka místních důstojníků Kapitolu. Byl to kapitán Rodger\nHawk od Brigády svobody, plukovník Raymond Hidgis od Těžké pěchoty a major Rachel Thompsonová od\nLehké pěchoty. Shlíželi na mapu bojiště. Podle orbitálního průzkumu si Bratrstvo a Bauhaus počíná stejně.\nKapitol ale byl ochotný poskytnout služby Trans-marťanské magistrály i těmto armádám – a všem dalším,\nkteré přijdou na pomoc. Faktem zůstávalo, že Mishima, Imperiál, Kybertronik a Kartel zatím žádné své jednotky neposlaly. Dokud se tak nestane, nebude jakýkoliv větší útok možný.\nTrojice důstojníků čekala na instrukce z vrchního velitelství. Prý by měl dorazit nějaký vysoce postavený\ndůstojník, který převezme velení. Bylo jasné, že podpora letectva se také hodí, i když jistě budou velké\nztráty. Černá legie nasadila nebývalé množství protiletadlových děl, raketometů a výbušných balonů. Jedinou možností je proniknout k hoře po zemi.\nMishimský Lord Generál Akishato Miymoto seděl v leteckém transportéru mishimské marťanské armády a\npřemýšlel. Málokdy opouštěl – vyjma vojenských tréninků v terénu, kterých se poctivě a osobně účastnil –\nměsto. Nyní se ale situace změnila. Mishima je v přímém ohrožení. Na Marsu se objevili nepřátelé, mnoho\nnepřátel. Samozřejmě, Mars je obydlen více než nějaké asteroidy. Proto se spojené armády Bauhausu a\nKapitolu a taky těch pánbíčkářských zaslepenců z Bratrstva rozhodly uzavřít obranou linii v Tharsis Rise...\nA generál nechtěl zůstat pozadu. Informoval síly Bauhausu, že Mishima může poskytnout velkou pěchotní a\nv menší míře i leteckou pomoc. Možná to byla také trochu provokace – pro Kapitol i pro Bratrstvo byl\nAkishato trnem v oku. Ale nyní, kdy se na linii snášely transporty plné vojáků, kteří – nejspíš – brzy zemřou\nv bitvě s větším protivníkem Bratrstva, než nějaký písálek, byla situace jiná.\nČerná legie se pohnula. Ale úplně z jiného směru než Kapitol očekával. Obrovská armáda se vynořila ze\nSorgoniny citadely a zamířila k městu Burroughs, největšímu průmyslovému středisku kapitolu. V cestě\ntohoto útoku stála vojenská báze Viper, jež byla hlavní základnou pro operace v této oblasti. Obranou oblasti byl pověřen 58. sbor jenž se rozložil kolem základny Viper. Na západ od základny vyhloubila své zákopy 29. pěší divize „Desert Jackals“, elitní formace, složené ze tří brigád Zákopové pěchoty a jedné brigády\nPouštní pěchoty. Tato jednotka stála rovnoběžně s Trans-marťanskou magistrálou a podporou jí byl bitevní\nvlak Juggernaut jménem Punisher. Samotnou základnu Viper bránila 17. aeromobilní divize. Tři brigády\nParagánů se zakopaly před pevností, čímž navázaly na linie 29. divize. 4. brigáda, spolu se samostatným\n15. regimentem Pouštních škorpiónů bránila základnu, ve které bylo i letiště s několika desítkami útočných\nhelikoptér a letadel. Na linie 17. aeromobilní navazovala linie 13. mechanizované divize, ta stála na východním křídle, její linie směřovaly k jihovýchodu. Byla to jediná obrněná jednotka v oblasti a jako taková\nměla vpadnout útočící armádě Legie do boku. 58. sboru velel generál Paul Roger, veterán několika menších bitev s Černou legií…\nPaul Roger nespal dobře. Zatracená legie zase zaútočila. Znechuceně se vydal ke kanceláři, cestou se\nzastavil u automatu s kávou. Zase došla. Skvěle ten den začíná, pomyslel si sarkasticky generál, skvěle. V\nkanceláři ho přivítala hromada papírů. Zaujal jej hned ten na vrchu. Byla to zpráva od admirála Goldberga,\nvelitele 8. flotilní skupiny, která byla rozmístěna na orbitě nad Great Rust Desert a Promethei Terra. Generál ji rychle prolétl očima a zaklel. Jak si mohl myslet, blížila se armáda Legie s cílem prorazit linii a pokračovat dále na sever. Okamžitě zvedl telefon, vytočil číslo a zavolal veliteli zdejšího letectva. Roger přikázal\nokamžitě vyslat průzkumnou letku do oblasti Promethei Terra, aby se dozvěděl více informací.\nNa letišti začal poplach a z amplionů se ozval rozkaz ke vzlétnutí čtyř průzkumných Pegasů. Seržant Dorman vzlétl se svojí sekcí okamžitě. Měl zrovna pohotovost. Pegasy se po krátkém letu rozdělily, aby pokryly\ncelou oblast. Dlouhou dobu se nic neozývalo. Seržant Dorman vletěl do mraků, aby se skryl náhodným\npozorovatelům, po chvíli se ozval pilot Pegasu 3. Narazil na kolonu Černé legie, měla asi třicet tisíc mužů,\nmožná víc. Pak spojení s pilotem zmizelo. Dorman smutně pokynul hlavou. Bylo jasné co se stalo. Uháněl\ntedy dál pro další informace. Volání Pegasu 4 nezachytil a tečka značící jeho pozici zmizela. Další ztráta,\npomyslel si smutně Dorman. Pegasus 2 se ozval ve chvíli, kdy se ztratila čtyřka. Pilot prý objevil kolonu\nLegie mířící přímo na sever. Má prý 80.000 mužů, ale počet není přesný, a obsahuje množství obrněné\ntechniky. Pak se spojení přerušilo.\nBěhem hodiny ztratil seržant Dorman všechny společníky. Zatím měl zprávu o dvou kolonách. Jedna mířila\nv základně Viper a druhá k 29. pěší divizi. Vyrušilo ho pípání senzoru. Má kontakt. Vnořil se do mraků. Průlet ho uklidňoval a zároveň děsil, co se vynoří za mrakem. Když vyletěl z mraku, málem spadl ze skycyklu.\nPřed ním se rozevřela náruč pouště, kterou se přesouvala obrovská armáda Legie. Nad armádou se vznášel temný opar a Legie postupovala vpřed. Dorman cítil tu ničivou a zlou auru Legie až v morku kostí. Nad\narmádou letělo několik obrovských vzducholodí. Skycykl párkrát sebou zaškubal. Dorman zaklel a okamžitě\nzačal odesílat zprávu o Legii. Jeho stroj jej po odeslání přestal poslouchat. Seržant se smířil se svým osudem velice rychle. Nechtěl se dostat do spárů Černé legie a bojovat proti svým druhům ve zbrani. Řekl tedy\ndo mikrofonu několik posledních slov, s velkými obtížemi vytáhl pistoli „Ironfist“, přiložil ji k nádrži a zmáčkl\nBurroughs úspěšně dostal zprávu od průzkumného týmu. Legie se k němu blíží ve třech proudech. Pravý\nproud míří přímo k městu. Levý proud se asi chystá obejít linie a prostřední proud, ten největší, míří přímo\nke středu linií, východně od základny Viper. Hlášení mluví o dvě stě tisících legionářích a mnoha vozidlech.\nGenerál se také dozvěděl, že průzkumný tým Pegasů byl zničen.\nOrbita Ganymedu. Kdysi hodně horká půda byla nyní klidná, Jupiter už nebyl bojištěm číslo jedna, mračna\nse stahovala nad Marsem. Přesto bylo však nutné udržet vysokou morálku 6. ganymedské flotily, přece\njenom stačilo málo a Legie si Ganymedes zase vezme. Nepřidává tomu ani fakt, že z 6. flotily bývá každých\npár měsíců odvoláno několik lodí do hlavní flotily Imperiálu, proto se Victor Graham rozhodl k převelení\nněkolika nižších důstojníků do pozic v šesté. Ale před tím tam chtěl podniknout inspekční cestu. Všichni v\nšesté okamžitě poznali jeho vlajkovou loď HSSS Juno. Ta se vydala k hlavní stanici a zakotvila, v tu chvíli\nhlídkovalo jenom pár lodí, zbytek byl kdesi na druhé straně Jupiteru a vykonával standardní cvičení.\nAdmirál si prošel několik místností a zamířil na můstek. Bohužel, jeho lodi si všimla i Černá legie, která\nImperiál neustále monitorovala. Věděla, že když admirála zabije, podlomí morálku. A tak sebrala všechny\njednotky v oblasti a zaútočila na onu stanici. Jako vlna projížděla Ganymedskou flotilou a nakonec začala\nstřílet i na stanici. Nešlo nic dělat, za pár sekund ztratila všechny palebné baterie a začal vypadávat hlavní\ngenerátor. Na můstku bylo jenom vidět, jak jsou nepřátelské lodě blíž a blíž, každou chvíli se podlaha zatřásla a displeje zablikaly, proud nepřicházel tak pravidelně jak by měl.\nGraham ví, že na evakuaci je už pozdě. Legie zničí všechno, co ze stanice vyletí. Nařídil proto okamžitě\nodpojit všechny zakotvené lodě a nařídil jim, aby se ihned vzdálily. Stanice pak začala vybuchovat. HSSS\nJuno ještě stačila uniknout, ale Graham bohužel ne. Stanice pak definitivně explodovala. Přeživší posádky\nlodí tomu nedokázaly uvěřit. Naštěstí právě dorazil zbytek imperiální flotily, který Černou legii vyhnal. Tohle\nbyl poslední den velkého muže, Victora Grahama.\nLuna City. Paxtonův tým sem byl převeden po vynikajícím výkonu na asteroidu Dembovska. Byla to odpočinková služba – tým plnil klasické úkoly, jako špionáž, atentáty a krádeže informací. Paxton ale dělal i jiné\nvěci, věci o kterých vědělo jen pár lidí. Cvičil své schopnosti Umění podle knížek a den ode dne toho uměl\nvíc. Cvičil v jednom odlehlém parku, kde nebylo příliš mnoho lidí, policie se sice divila, kde se berou ty polámané stromy a rozbité skály a lavičky, ale připisovala to spíš nějakým puberťákům. Zajímalo ho, odkud to\nmá, proč zrovna on a taky jak se mu to povedlo tak snadno naučit z knih, které tak snadno získal. Jako by\npro něj někdo nachystal cestu. Ale kdo? Musel to zjistit. Každým dnem přicházely špatné zprávy, Legie se\nhoufovala u Marsu, planety, kde měl Imperiál problémy. Nedokázal ho nikdy získat, ne celý, a tak moc o tu\nplanetu stál, bohužel nikdy nedokázal překonat Kapitol, byl zde silnější. K tomu se nedávno doslechl, že\nmístní generál, velitel celé Imperiální posádky na Marsu, padl. Teď je vede nějaký mladičký, čerstvě jmenovaný plukovník bez zkušeností. Šlo to teď od desíti k pěti.\nAkishato uspořádal svoje vojsko v místě, kde byla obranná linie zbylých tří vojsk trochu slabší. Tu tvořili\nzepředu běžní vojáci, Ashigaru, a střední a zadní linii tvořili Samurajové všech druhů. Zbytek pěchoty potom ponechal různým cizím vojenským oslabeným sektorům na bojišti, a předal je jejich velení – pod podmínkou, že zbytek vojáků vrátí Mishimě. Poté kontaktoval vojevůdce Bauhausu, Kapitolu a Bratrstva. Řekl\njim, co Mishima zamýšlí a chtěl slyšet, jak může Mishima v této situaci pomoci. Čekal na jejich názory.\nMezitím v Kyberopolis Arghan Keronis postupoval dál. Je jasné, že McKirdis a jeho Sentinelové se opevnili\nněkde v centrále bezpečnosti. Keronis bude potřebovat všechny své Avatary, aby se probojoval až tam.\nZatím se mu povedlo také obnovit připojení k CDN u několika dalších Roztočů, čímž je obrátil na svoji stranu. Centrum bezpečnosti bohužel bylo ve vnitřních prostorech základny, dosti hluboko. Avataři si starali o\npříval Roztočů, kteří se přidávali posléze na jejich stranu. Arghan chtěl co nejmenší ztráty. McKirdis byl sice\ndobrým stratégem, ale neznal Roztoče tak, jak jejich stavitel, i když slavil úspěch. Dva Avataři padli vyřazeni, na druhou stranu k Arghanovi se již přidalo přes třicet Roztočů.\nKybertronik naštěstí měl jinak koncipovaný ventilační systém, takže se nákaza nešířila nikam dál. Když\nskupinka procházela chodbou, Arghan se náhle zarazil. Něco mu tady nehrálo. Zeptal se Avalona, kolik je\nv základně celkem Roztočů. Zjistil, že více než osm tisíc. Arghan přišel k počítačovému terminálu a zadal\npár příkazů. Pak vložil malé zařízení do komunikačního portu a přikázal svému doprovodu, aby ho bránil.\nZatím zasunul další zařízení do svého implantátu na krku a propadl se do hlubin Subreality…\nV Subrealitě se spojil s Avalonem a společně se nabourali do komunikačních systémů města. Avalon pro\nvstup použil Arghanův přístupový kód úrovně Delta 3 Alpha, který byl zde nejvyšší. Dostali se tak\nk projekcím kamerového systému a podrobně si prohlédli celé město. Zahlédli chodbu, která měla\nv podlaze díry od náloží Roztočů. Pak Arghan našel hlavní armádní sklad. Bylo v něm asi dvacet Opravářských robotů, kteří opravovali poničené Roztoče. Kromě opravy jim však také přepisovaly jejich datová\njádra, což způsobovalo, že jsou Roztoči agresivní. Jedinou možností je dostat se do skladiště a obsadit ho.\nNejkratší cesta tam, podle Avalona, měří tři sta metrů a vede přes uzavřený sektor. Alternativou je jen dva\nkilometry dlouhá chodba. Arghan se rozhodl pro kratší, ale nebezpečnější cestu. Vzal s sebou všechny své\nPo sto metrech dorazili do zdejší knihovny. Všude okolo se krčili zaměstnanci, byli šílení, ale neschopní\ncokoliv dělat. Pak se objevila skupinka Chaseurů, doprovázena několika muži ve vědeckých pláštích. Keronis se představil a vysvětlil, že je zde, aby vyřešil situaci. Ale pak si všiml, že muži mají v obličejích vražedný výraz a že jsou umazaní od krve. Arghan tedy vyslal své Roztoče, kteří šílené vojáky pozabíjeli. Pak se\nskupina konečně dostala ke dveřím do skladiště. Byly obrovské a dobře pancéřované. Keronis použil otisk\ndlaně, ale počítač ho nevzal. Jeden z Avatarů tedy terminál přetížil a dveře se otevřely.\nVe skladu byla obrovská armáda strojů, byl to úchvatný pohled. Lehké jednotky byly na bocích, ty menší i\nv několika řadách nad sebou. Blíže ke středu byly umístěny těžší jednotky, jako Androidi Vyhlazovači a\npodobně. Arghanovi Roztoči ihned lokalizovali Opravářské roboty a snadno je zničili. Už nic nebude šířit\nnebezpečné programování. Keronis pak zadal několik příkazů do terminálu a aktivoval všechny jednotky.\nPřikázal Dr. Dianám, aby odvedly ze skladiště jeho infikovaný personál a spustil sterilizační proceduru.\nKdyž byla dokončena, venkovní vrata se otevřela a armáda strojů vypochodovala na sluneční světlo. Keronis nyní kontaktoval generála Maximilliana Rosemberga, aby informoval Kapitol, že Kybertronik je připraven\nodvděčit se za pomoc na Dembovsce. K Mishimě vyslal jednoho Avatara III Ultra, aby pomáhal koordinovat\nMěsto Mundburg, Vastitas Australis. Kanalizací se rozléhaly kroky osamoceného muže. Jeho těžké boty\nvydávaly dunivý zvuk pokaždé, když se setkaly se zemí. Občasné čvachnutí bylo doprovázeno pravidelným\nzaklením a otíráním boty o kraj římsy, za níž se hrnuly splašky z celého města. Spodní lem jeho černého\npláště byl celý od bahna a mnohem horších věcí. Cesta se mnohokrát rozvětvovala, ale on stále pokračoval\nsebejistě ke svému cíli. Mnohokrát musel přeskočit nevábně vonící řeku na chodníček na druhé straně a\npokračovat tam. Zničehonic se zastavil a vrátil se o padesát metrů zpět. Na místě, kde předtím byla jen holá\nzeď, se teď objevila malá, na první pohled zchátralá, dřevěná dvířka. On opatrně odsunul jedno prkno, za\nnímž se objevil drobný číselník s displejem. Vyťukal mnohomístnou kombinaci a dveře se otevřely. Přitom\nbylo vidět, že za dřevěnou slupkou se skrývá bytelná ocelová konstrukce. Pokračoval dlážděnou chodbou a\nz určitého důvodu se mnoha dlaždicím vyhýbal. V dálce před ním byla vidět brána. On ale nezamířil k ní,\nale odbočil zhruba v polovině cesty do mnohem menších dveří nalevo. Tím konečně vstoupil do Chrámu\nPostava s purpurovým pláštěm, stojící za vyvýšeným pultíkem, oslovila muže, že přišel pozdě. Ten se ale\nomluvil, za jeho zpoždění mohla zácpa na silnici. Postava přešla jeho omluvu mlčením a on se tedy zařadil\ndo zástupu černých, šedých a bílých kápí a jal se pozorovat tři purpurové kápě na provizorním pódiu.\nVšichni v sále vyzdobeném symboly temného Apoštola Muawijhea měli na obličejích rozšklebené tváře,\nkteré skrývaly jejich pravou identitu. Nikdo o sobě nesměl podávat žádné informace, které by někomu jinému mohly napovědět něco o jeho identitě. Tu znaly pouze oba Mistři nočních můr a samozřejmě Lord.\nPodle jejich postu v reálném světě jim byly přidělovány mise, které po splnění zapadaly do mnohem většího\nplánu, který nemohl být žádnému z nich od začátku zřejmý.\nPurpurová postava uprostřed se pustila do svého proslovu. Lorda nočních můr v ní ostatní poznali pouze\npodle množství talismanů, které se jí houpalo na krku. Lord kázal, že nadešla chvíle Teroristického kultu.\nVětšina vojsk Bauhausu se odebrala na sever bojovat s Černou legií k Olympus Mons a to mu dává příležitost. Dnes může udeřit tvrději než jindy a tím všem ukázat jejich chybu! Apoštolové mu ukazují tu pravou\ncestu, ne Bratrstvo! A všichni jeho moc dnes uvidí! Dnes je den, kterým se vše změní! Každý nevěřící uvidí\nsprávnou cestu a ten kdo ji odmítne, bude silami kultu zdrcen! Pak Lord vyzval Kurgana a Talause, dva\nMistry nočních můr, aby rozdali ostatním kacířům instrukce.\nMistři nočních můr začali po jednom volat účastníky konventu jejich kultovými jmény a rozdávat jim zapečetěné desky s instrukcemi. Vše bylo napsané tak, aby se na první pohled jevilo jako běžní bankovní výpis,\nale každý člen kultu v něm viděl něco víc. Lord se pod svou maskou usmál. Kacíři – vojáci se už postarali o\nvojenský sklad zásob a mnoho výbušných balíčků bylo už v tuto chvíli rozmisťováno po městě. Dnešní útok\nbude ten největší, jaký kdy toto město zažilo.\nTeror v Mundburgu: O čtyři hodiny později, v obytné čtvrti Siberia. Prvním cílem se staly stanice BLEU ve\nčtvrti a v jejím okolí. Překvapivě synchronizovaně do nich byly doručeny otrávené pizzy, vdolky nebo koláče. Do mnohých byl jen vypuštěn uspávací plyn. Bratři pracující v komunikačních oborech se postarali o\npřesměrování všech hovorů, aby ostatním stanicím nepřišlo nápadné, že několik stanic mlčí. Kacíři – stavební inženýři přesně určily místa v základech starých paneláků, do kterých by bylo nejlepší trhaviny umístit, aby se dům sesypal celý. Těch několik občanů, kteří podezřelé chování lidí v jejich domě nahlásili, se\ndovolalo pouze falešným úředníkům. Nic nemohlo zastavit masivní výbuch a následný pád téměř všech\nbudov v této oblasti. A to bylo signálem pro malé útoky, které měly dokončit vyvolávání paniky. Po celém\nměstě začaly vybuchovat auta, především na náměstích, vysoce frekventovaných ulicích a před BLEU\nstanicemi. V tu chvíli začali Lord a Mistři nočních můr vyvolávat na různých místech ve městě kouzla Černé\nsymetrie. Mistři se postarali o vyvolání čtyř Masožravých rojů, které se mohly dostat do téměř každé budovy\nve městě a systematicky likvidovaly všechny lidi, na které narazily. Lord vyvolal pro zbytek vojenské posádky ve městě Proud šílenství. Vojáci padali na zem v záchvatech a stojící zbytek jednotky je dobíjel v přesvědčení, že se jedná o nepřátele. Nakonec přišel na řadu Vítr šílenství, který se tyčil nad centrem města\nosvětleným jen plameny a všem ukazoval, že teď je tu Legie, aby všem ukázala, jak se věci mají. Do ulic\nvyrazili všichni kacíři, ozbrojeni ukořistěnými zbraněmi, zabíjeli každého koho potkávali a podpalovali domy.\nPo městě se rozšířily plameny.\nLord nočních můr se nemohl nabažit toho, co pod sebou viděl. Pozoroval celou scenérii z vyvýšené budovy\nv centru, která ještě nebyla zasažena plameny, jako už dobrá pětina města. Ulicemi se rozléhal křik zabíjených a panikařících lidí, který mu zněl jako ta nejsladší hudba. Bezpečnostní složky už asi brzy začnou\npřebírat kontrolu nad situací, ale to mu nemohlo zabránit ve vychutnávání si okamžiku. Vír duchů za okamžik zmizel a Lord vycítil, že všechny Roje ho už asi následovaly. Svůj účel už splnily. Na ulicích vypukly\nnepokoje a rabování, které BLEU a armáda stěží zvládaly. Podvečer byl nejlepší čas na útok – pro mnoho\nlidí začala doslova nekonečná noc. A Mundburg zažil jednu z nejtvrdších ran ve své historii.\nBitva o jižní linii: Mishimě se ozval generál Maxim Bernheim. Oznámil, že Mishima by mohla pomoci na\njižních liniích. Generál Akishato přikývl a okamžitě zakřičel do komunikace několik japonských rozkazů.\nPoté Maximovi potvrdil, že vyslal slíbenou pomoc. Několik ozbrojených transportů se přemísťovalo plnou\nrychlostí k linii. Musely se vyhýbat mnoha střelám. V jednu chvíli byl ale jeden z transportérů trefen a rozprášen. Zničený transportér dopadl na hlavy Legionářů, kteří ho sestřelili. Zbylé zatím začaly přistávat.\nUzavřely kruh obrany mezi dvěma skalisky a Samurajové vystoupili na vnitřní stranu, kde uzavřeli Legionáře do štěrbiny mezi Mishimu a Bauhaus.\nPozabíjet je bylo dílem chvilky. Po krátkém setkání a osobní domluvě s Maximem Bernheimem se generál\nosobně vyzbrojil puškou, a protože měl s sebou velmi silné a odolné brnění, sám se vydal do útoku. Nechal\notevřít druhou stranu transportů a rozběhli se proti Legii, rozhodnuti ji vyhnat z linie. Samurajové se pomalu\nprotlačovali, a za granátové a střelecké podpory Bauhausu se jim pomalu podařilo získat okruh dvou set\nmetrů od obrněného kruhu z transportérů. Akishato se tedy vrátil do transportéru, aby si promluvil s Maximem. Pak se ale podíval na oblohu směrem od hory a uviděl velkou loď a malý doprovod, evidentně patřící\nAvalon věděl, že právě začala bitva v níž Mishima figuruje, rozhodl se proto zasáhnout urgentně. Na palubu\nlodi WarLord bylo z velícího křižníku přesunuto několik těžších jednotek na místo Pedipulátoru. WarLord se\nsnášel k zemi, na volání Mishimy odpověděl zprávou, že přepravuje styčného důstojníka s ozbrojeným\ndoprovodem. Loď si však nesedla k transportérům Mishimy, jak bylo předpokládáno. Těžký pancíř WarLordu odolával bez problému lehké střelbě Legie a tak se Avalon rozhodl pomoci Mishimě v boji i lodí. WarLord\nse snesl asi metr nad zem a proletěl zástupem Černých legionářů, část byla sražena k zemi a část spálena\nmotory. Když WarLord konečně dosedl, bylo to zády k mishimským transportérům, otevřel se výstup a ven\nvypochodovala pětice pedipulátorů typu Android Vyhlazovač, asi patnáct robotů Scorpio, deset Zdokonalených chaseurů a větší počet robotických Roztočů.\nVše vyšlo ven a automaticky se přidalo k frontovým liniím. Mezi tím padaly desítky jednotek Legie pod palbou palubních zbraní WarLordu. Když byl celý ozbrojený výsadek venku, konečně vypochodoval styčný\ndůstojník se dvěma Dr. Dianami a čtyřmi Dobrovolníky z lidu, za nimiž šli dva Opravářští brouci. WarLord se\nodlepil od země a vznesl se k výšinám. Důstojník se představil jako Avalon – je to totiž samotný Avalon\nnapojený na Avatara III Ultra. Generála Akishata informoval o tom, že Kybertronik má na orbitě jednu loď\ntřídy Andromeda a několik zásobovacích, které budou podporovat tuto válečnou zónu. Řekl také, že z Kyberopolis vyšla velká armáda robotů, která je v tuto chvíli již na cestě.\nBauhauské jednotky byly zrovna pod těžkým útokem Nekromutantů a Řvoucích fúrií a několika málo Pretoriánských behemotů. Husaři, Dragouni a vojáci řádu Ledního medvěda se opevnili na malé skalnaté vyvýšenině a stříleli ze všech svých zbraní. Ale Černá legie pozici pomalu ale jistě obkličovala. Nebylo úniku.\nHusarský poručík, nejvyšší přeživší důstojník, se krčil u polní vysílačky. Na prosby o pomoc ale nikdo neodpovídal. Seržant sdělil, že zbývá už jen dvacet Husarů, patnáct Dragounů a osm Ledních medvědů, a tři\npoziční kulomety. Vzápětí jeden Behemot přišel k jednomu z kulometů, chytil ho do ruky a odhodil pryč,\njako by nic nevážil. Kulometčík i s nabíječem odlétli asi dva metry stranou a sotva vstali, utíkali pryč do\nSituace se už nedala zvládat. Zbylé dva kulomety kosily Legionáře ve velkém, ale na Behemoty byly příliš\nslabé. Za několik minut se v poručíkově interkomu ozvali oba nabíječi. Munice došla. Poručík se rozhlédl\nkolem, jako by hledal nějakou spásu. Napadlo ho, že by se mohli stáhnout k vraku jednoho tanku, a bránit\nse u něj. Ihned vydal potřebné rozkazy a vojáci se začali stahovat. K vraku přišli všichni, kteří mohli. Ti co\nnemohli, už neměli žádnou šanci. Poručík jim sdělil, že tady končí jejich život. Všichni vojáci potichu pronesli poslední motlitbu, zatímco stříleli okolo sebe. Legionáři se blížili. Bylo to nezadržitelné. Pak poručík uslyšel nějaký tichý hlas. Nejdřív si myslel, že je to jen nějaký přelud, ale hlas tam stále byl. Otočil se. Byla to\npolní vysílačka. Poručík k ní přiskočil a zuřivě popadl mikrofon.\nVelitelství mu sdělilo, že posily by už tam měly dávno být. Pak poručík nad hlavou uslyšel zvuk helikoptér.\nByla to Mishima. Asi osm helikoptér typu Mitsuko se vznášelo na místě a kropilo Legionáře pod sebou různými zbraněmi. Helikoptéry potom slétly trochu níže a z nákladových prostorů vyskakovali Shinobi, marťanská speciální jednotka. Začali okamžitě střílet z pušek a podpůrných zbraní a když se Legionáři dostali blíž,\ntasili katany. S leteckou podporou to šlo dobře, za pár minut byla kohorta poražena. Jako poslední k zemi\npadnul Behemot. Velitel Shinobi mu stál za krkem a vytahoval z něj svoji katanu, jejíž čepel poté otřel o své\nVelitel Shinobi sdělil, že jsou tu z rozkazu generála Akishata. Poručík byl velmi překvapen, když se dozvěděl, že mishimská jednotka nyní spadá pod jeho velení. Shinobi odvezli přeživší vojáky do nejbližší základny Bauhausu, kde se připojí k ostatním jednotkám a poté vrátí do bitvy.\nSituace u Kapitolu nevypadala dobře. Černá legie byla zakopaná na hoře Olympus Mons a spojenecká\nvojska byla zakopaná pod horou. Kapitol měl v této oblasti jen několik místních regimentů pěchoty a potřeboval nutně posílit. Do základny Gemini přijel zkušený generál Peter Clark. Do oblasti bylo vysláno několik\npěších samostatných brigád, které posílily řídké linie kapitolského úseku fronty. Linie byly neustále odstřelovány. Po příletu na základnu Gemini zamířil generál Clark přímo do velitelského centra. Tam nalezl velitele pěchoty, jak se radí o dalších tazích. Po chvíli si všimli generála, zanechali plánování a poslušně zasalutovali.\nOd důstojníků zjistil všechny potřebné informace. Bylo mu jasné, že budou potřebovat posily. Najednou\nvběhl do místnosti voják se zprávou že přistává loď Kybertroniku. Clark se okamžitě odebral se svým pobočníkem k přistávací ploše. Generál byl zahalen oblaky prachu, trochu se natočil, aby mu písek nelétal do\nobličeje. Po dosednutí se otevřely dveře a v nich se objevil muž. Byl to Zdokonalený chaseur a vedle sebe\nměl psa. Německého ovčáka. Chaseur vystoupil, následován několika Androidy Vyhlazovači a Chaseury.\nZdokonalený chaseur se přestavil jako generál Maximillian Rosemberg a vysvětlil, že přišel splatit dluh,\nkterý Kybertronik u Kapitolu má. Jeho armáda je na cestě z Kyberopolis a dorazí během několika hodin.\nRosemberg nabízí špionážní a energetické bojové družice, které jsou připraveny na orbitě. Částicové kanony a mikrovlnné projektory jsou určeny k ničení bodových cílů. Clark pomoc ihned přijal. Chtěl ještě něco\ndodat, ale najednou přiběhl voják se zprávou, že se blíží velký útok Legie, který je podporován několika\nobřími Válečnými vzducholoděmi. Generál si povzdechl a i s nově příchozím člověkem z Kybertroniku odešel na frontu. Pes je následoval.\nHlavní velení imperiálních sil na Marsu převzal mladičký Aaron Neelson, jmenovaný plukovníkem a nasazený na Mars teprve před měsícem. Svolal všechno imperiální velení na planetě, včetně kapitána Hutsona,\na předložil mu svůj plán. Mishimské, bauhauské a kapitolské armády se spojily v jednu, Bratrstvo je podporuje také. Pravděpodobně se brzy přidá i Kartel. Co se děje s Kybertronikem není Imperiálu zatím jasné.\nTím, že korporace utvořily toto spojení, ulehčily Imperiálu práci. Podle všech informací se Černá legie přeskupila, aby se mohla bránit před spojenou armádou, a odkryla tak Imperiálu záda. Na těchto liniích má jen\nslabou obranu, takže když Imperiál sebere nadbytečnou obranu hlavní základny a některých měst, bude\nschopen prorazit val a opevnit se na vyšších pozicích hory, odkud bude schopen zničit zbylé obranné valy\nz druhé strany a umožnit tak ostatním korporacím proniknout. Ztráty na straně Imperiálu budou minimální.\nAle kapitán Hutson mu oponoval. Černá legie má víc jednotek, než se zdá a dokáže se velmi rychle přeskupit. Je to jako past, do které může Imperiál snadno vpadnout a přijít tak o armády, které jinak brání hlavní základnu Lawrence a přidružená města. Neelson je ale přesvědčen, že plán vyjde. Hutson však namítá,\nže útok Černé legii nic závažného neprovede a Imperiál tak zbytečně obětuje mnoho vojáků. Ale Neelson\nse nechce hádat a vyhrožuje, že kapitána převelí k Jupiteru, pokud bude odporovat. Hutson však říká, že\npokud Neelson svůj plán udělá, bude zapsán do historie korporace jako nejneschopnější velitel. To už bylo\nna Neelsona dost a tak kapitána z okamžitou platností odvolal.\nBitva o východní linii: Generál Rosemberg vyslal skrze implantát povel k rozestavění střeleckých satelitů.\nŠpionážní satelitní síť se rozmístila jako první. Pak Rosemberg přišel za svým kapitolským protějškem a\nukázal mu holodisplej, na němž se nyní zobrazovaly zprávy ze satelitů. Rosemberg nadále informoval i o\ntom, že satelity vybavené čističovými kanony Z-80 dokáží včas sestřelit maximálně dvě ze sedmi Válečných\nvzducholodí, a to se štěstím. Mezitím se vzducholodě dostanou na dostřel svých dalekonosných zbraní a\nzačnou ostřelovat lidské pozice. Rosemberg proto doporučil použít leteckou podporu Kapitolu a zdůraznil,\nže se jedná spíše o nutnost, protože vzducholodě mají sílu prorazit linie. Je jasné, že vzducholodě se plaví\nvysoko na obloze, mimo dostřel všech lidských protileteckých zbraní. Generál také doporučuje použít dělostřeleckou palbu na protiletecká stanoviště Černé legie. Clark přikývl a vydal potřebné instrukce.\nSatelity Kybertroniku, které byly na svých pozicích, aktivovaly manévrovací motory, aby se natočily ústím\nhlavně ke svému cíli. Výhodou čističových paprsků bylo to, že mohly rychle a snadno proniknout atmosférou, ovšem za cenu ztráty energie a tudíž i ničivosti. Všechny satelity se zaměřily na jeden jediný bod, kterým byla jedna z bočních gondol vzducholodě, v níž, dle údajů v záznamech, mají být sklady munice. Satelity shromáždily energii pro zahájení palby a spustily proud smrtících částic...\nJednotky Kapitolu již slábly a mírně ztrácely naději. Neutuchající příliv jednotek Legie, a co hůř, v dáli byly\nmalinké tečky, jenž určitě byly něco nemilého... Věděli, že před chvílí přistála poblíž loď Kybertroniku, ale\nžádné jejich jednotky nebyly na frontě. Náhle však přišel zvrat. Vojáci uslyšeli střelbu, která již podle zvuku\nnebyla jejich... Několik vojáků otočilo hlavu a spatřilo menší kolos vystřelující ze svých těžkých zbraní zkázu\na smrt. Androidi Vyhlazovači, nejpopulárnější, nejefektivnější a nejdražší bojové stroje ve Sluneční soustavě, dokáží zvednout náladu každému, kdo stojí na jejich straně. I když jich bylo jen pár, vojáci Kapitolu věděli, že tyhle stroje nejsou ze starého železa. Chaseurů a dalších jednotek z generálova doprovodu si všimli\ntéž. Kybertronik se rozhodl oplatit pomoc Kapitolu, toto je předvoj a hlavní síly se blíží…\nJonathan Gediman za ty dva roky plnil spíše vedlejší úkoly. Jeho hlavní nepřítel, Joseph Black, se už dva\nroky neukázal. Naposledy ho prý spatřili na asteroidu Chebyshev. Ale jednoho dne se ke Gedimanovi dostala instrukce od nadřízených – ve městě je ještě jeden kacíř, pravděpodobně Černý lovčí. Agent Semir\nPersil po něm již nějakou dobu pátrá, ale zatím marně. Jonathan sedl do auta a odjel na pozici, kterou udal\nPersil. Když přijel, Persil tam už čekal. Jeho auto bylo zaparkované v zapadlé vedlejší uličce, špinavé a\nzahalené v mlze z kanalizačních výparů.\nOba agenti si vyměnili poslední informace. Persil sdělil, že toho Černého lovčího úspěšně sleduje už tři\nměsíce v kuse, ale zatím se mu nepodařilo zjistit, kde přesně bydlí. Ale podle místních lidí je často vídán v\nbarech a hospodách v této městské čtvrti. Persil nechal kolem rozmístit několik ostřelovačů, kteří jsou připraveni kdykoliv střílet.\nJoseph Tscherny, který celou dobu bydlel v Luna City u stejné ženy, se kterou se kdysi seznámil, dobře\npředstíral svoji smrt. Kartel nalezl falešné důkazy a začal věřit tomu, že Tscherny zemřel při výbuchu auta.\nOvšem Tscherny musel žít celou tu dobu v utajení, nemohl tak často vycházet z bytu. Proto jednoho dne\nvyslal ven tu ženu, aby nakoupila nějaké jídlo a pití. Persil spatřil ženu, která vyšla odkudsi zpoza rohu budovy. Táhla velkou tašku na kolečkách. Vypadala docela podezřele, protože v ulicích nebyl skoro nikdo.\nRozhodně ne žena s takovýmto zavazadlem. Persil k ní přistoupil a zeptal se jí, co tu pohledává takhle\nsama. Ona mu to vysvětlila – a Tschernyho zatajila. Pak odešla pryč, ale Persil ji nařídil tajně sledovat.\nPřišla mu podezřelá.\nBitva o západní linii: Plukovník Aaron Neelson mobilizoval své jednotky pěchoty a podpůrných vozidel.\nPět batalionů Záklaďáků, tři bataliony Zákopníků a tři obrněné roty Hurikánochodů různých zbraňových\nkombinací. Základna Lawrence byla plná vojáků, kteří se připravovali na odlet do válečných zón. V celém\núzemí Mandátu bylo dost rušno. Neelson svolal své podřízené důstojníky a rozdělil jim velení nad jednotkami. Večer se armáda dala do pohybu. Nákladní a transportní letouny nabíraly své pasažéry a náklad a\nstartovaly z vojenských letišť. Všechny síly se přesouvaly k hoře Olympus Mons.\nK cíli doletěly za časného rána. Vysadily své jednotky asi třicet kilometrů od obranného valu Černé legie.\nZákopníci se ihned pustili do hloubení zákopových systémů, byla rozmisťována těžká artilerie a budovány\nstany polních nemocnic, kasáren a velitelství. Za pět hodin bylo všechno hotovo a sbor důstojníků se sešel\nv hlavním stanu. Neelson měl mapu bojiště, zatím všechno šlo přesně podle jeho plánu. Černá legie zde\nměla skutečně o něco slabší obranu, než na jiných částech valu.\n46. pěší batalion a 67. pěší batalion budou fungovat jako obrana zákopů a nebudou se nikam přesunovat.\n30. pěší batalion, 14. pěší batalion a 22. pěší batalion budou útočné síly podporované 3. obrněnou rotou,\n14. obrněnou rotou a 29. obrněnou rotou. 40. zákopový batalion, 33. zákopový batalion a 51. zákopový\nbatalion budou záložní jednotky, které budou čekat na případné nasazení, pokud první sled útoku neuspěje.\nNeelson měl všechno přesně připravené.\nV podvečer nastal útok. Záklaďáci a Hurikánochody postupovali kupředu vcelku rychle. Jakmile se dostali\nna dostřel minometů, Záklaďáci je postavily a linii zahltili nervovými plynovými náboji VX, které by měli zničit\nvšechny živé cíle. Neelson věděl, že Černí legionáři jsou většinou vůči plynům odolní, ale doufal, že VX\nalespoň nějaké zabije. Potom Záklaďáci stříleli kouřové kanistry Apex 12, které vytvořily efektní kouřovou\nmlhu nad celou oblastí. Nebylo vidět skoro ani na krok, což ale Záklaďákům a Hurikánochodům vyhovovalo.\nÚtočné jednotky začaly odhodlaně postupovat dál. Neelson to pozoroval dalekohledem, z předsunuté pozorovatelny. Když se objevil dým z dýmovnic, výhled se mu zatemnil a on nemohl pozorovat své vojáky, jak\nbojují s Černými legionáři. Čekal proto, až se kouř usadí, což mohlo trvat i půl hodiny. Z dálky slyšel výstřely\na exploze, takže měl jistotu, že se tam v tom kouři bojuje. Pak se kouř rozplýval. Neelsonovi to přišlo jako\ncelá věčnost. Znovu přiložil dalekohled k očím a sledoval horizont. A skutečně... spatřil postavy mnoha\nvojáků a Hurikánochodů. Jeho armáda uspěla.\nAle... ale pak mu to přišlo nějaké divné. Hurikánochody se přiblížily trochu víc a Neelson je mohl zřetelněji\nvidět. Teprve teď si uvědomil, že to nejsou Hurikánochody, ale Nekromeky, a že ti vojáci nejsou Záklaďáci,\nale Černí legionáři. Zalekl se a začal do interkomu řvát rozkazy. Teď přišla řada na Zákopníky a záložní\nZáklaďáky. Ale bylo jasné, že Černá legie má velkou přesilu. Neelson ale nezoufal a zavolal na pomoc\nletectvo. Úderné letouny typu Doomlord se dostavily na bitevní pole vcelku rychle. Byly vyzbrojeny dodatečně přimontovanými raketami Sandman AG-188 a leteckými bombami AGB-90. Strhl se chaos. Rakety\nlikvidovaly pěší cíle po desítkách, bomby zas ničily Nekromeky. Útok trval pár minut a za tu dobu zničil\npřibližně polovinu legie. Pak se ale Černá legie přiblížila až k zákopům a to na řadu přišli pěší vojáci. Stříleli\nze všech zbraní, aby zastavili příval.\nNeelson začal dostávat strach. Na tohle rozhodně nebyl připraven. Tedy, počítal s tím, ale netušil, že to\nbude takhle hrozné. Byl to největší útok Černé legie, který ve své kariéře zažil. Ale stažení nechtěl nařídit,\nnechtěl se zachovat jako zbabělec. Místo toho přišel k vysílačce a začal volat do základny Lawrence pro\nSemir Persil a Jonathan Gediman dostali zprávu od jednoho ostřelovače – ta žena zmizela v jednom\nstarém domě. Podle popisu to byl ten stejný dům, kde se už jednou strhla přestřelka s jistým mužem. Oba\nagenti tam ihned vyrazili, i s desetičlenným oddílem Bezpečnostní policie. K budově se tým přiblížil potichu,\naby toho Kacíře nijak nevyprovokoval. Opatrně vešel dovnitř a vystoupal po schodech až do patra, kam\nžena, podle ostřelovače, vstoupila. První dva policisté vzali beranidlo a vyrazili dveře. Další dva policisté za\nnimi vtrhli do místnosti s brokovnicemi připravenými ke střelbě...\nTscherny se zrovna koupal. U vany měl připravené dvě pistole, pro všechny případy. Když slyšel ránu, vzal\npistole, nastavil je na automat a potopil se do vany. Ucítil průvan na kousku kolena, které už nepotopil...\nbylo mu jasné, že někdo vstoupil do koupelny. Spustil střelbu po vodorovné linii, aby trefil každého, kdo tam\njen půjde... Tři policisté padli k zemi. Gediman s Persilem stáli za rohem, s pistolemi připravenými.\nTscherny si vzal zbraně od policistů a začal střílet směrem ke dveřím, zatímco se rozběhl k oknu. Posledních pár nábojů jedné zbraně použil na rozstřílení okna, kterým proskočil. A poslední náboje druhé zbraně\npoužil k prostřelení okna spodního patra vedlejšího domu, do kterého skočil. Objevil se v pokoji, kde byl\nzrovna nějaký zloděj. Ten na něj ihned zaútočil, ale Tscherny ho skolil jediným úderem pěstí. Oblékl si jeho\nvěci, vzal jeho zbraň a klíčky od vozu. Pak už jen seběhl do garáže a vzal jeho auto.\nGediman s Persilem byli udiveni rychlostí toho zločince a Persil ihned nařídil uzavřít všechny silnice vedoucí z téhle části města. Za chvíli už byly všechny silnice uzavřeny. Nikdo nemohl ven ani dovnitř. Tscherny\nvyrazil na dálnici, ovšem tam potkal policejní zátarasy. Šlápl tedy na plyn a zátarasu prorazil. Ovšem jeho\nauto se při tom dosti poškodilo. Ujelo asi padesát metrů, pak se zastavilo. Tscherny byl v bezvědomí.\nSituace ve městě Mundburg se už poněkud uklidila. Lord nočních můr si ale dal záležet na tom, aby mezi\nlidmi stále vládla atmosféra strachu – spotřebovávali všechny zásoby, které jim zbyly, na náhodné útoky na\nulicích. Mnoho lidí se bálo vyjít z domu a ti venku se poplašeně rozhlíželi při každém větším hluku. Populace byla absolutně demoralizovaná. Pokud by došlo na obléhání města, kdo ví, kolik z nich se odváží vzít do\nruky zbraň a bojovat proti silám, jejichž síla byla v uplynulém týdnu demonstrována. Opět stál na vyvýšeném pódiu před svými Kacíři. Od posledního setkání jich dost ubylo. Bezpečnostní složky se snažily zachránit svou dobrou pověst tím, že pochytají co nejvíc lidí zodpovědných za útok. Díky Apoštolům se jim\nnepodařilo zatím chytit někoho důležitého. Lepší je přesto neriskovat.\nLord nočních můr pověděl Kacířům o velkém úspěchu ve městě. Obyvatelé města jsou zlomeni, nyní může\nzaútočit Černá legie a oni se nebudou schopni nijak bránit. Nicméně teď už tu toho nemůže Teroristický kult\nmnoho udělat. Nejlepším řešením je, aby se ti nejlepší z něj připojili k velkému vojsku Muawijhea. Lord pak\npřečetl seznam, kterým vybral asi třetinu předstoupených Kacířů, včetně jeho pobočníka Kurgana. Poté\nvšem Vyvoleným oznámil místo setkání za městem a dále se věnoval organizačním záležitostem – musel\npředat správu nad zbytkem kultu Mistru nočních můr Talausovi. Zbytek večera strávil tím, že si balil věci na\nDruhý den ráno Lord nočních můr vyrážel z města sám. Musel dodržovat maximální ostražitost. Byl nejdůležitější osobou v kultu, pokud by ho chytili, tak by celá jejich akce byla k ničemu – lidé by dostali znovu\nnaději. S povzdechem pozoroval, že na kraji města stále stojí vojenské zátarasy. Všechno, co by nasvědčovalo, že je Kacíř, pečlivě ve svém voze ukryl. Na krku si nechal jen Symbol Temnoty, který dovedně zamaskoval za neškodný symbol. Nemohl si dovolit ho sundat, bylo by to, jako kdyby všem Inkvizitorům v\nokolí oznámil, kde je. Před výjezdem z města stála dlouhá kolona, jak si s potěšením všimnul. Mnoho lidí se\nrozhodlo opustit město než riskovat, že zemřou při dalším podobném útoku. Než se dostalo na něj, bylo už\ntéměř poledne. Vojáci, kteří prováděli prohlídku už byli touhle rutinou dost unavení, takže jen otevřeli kufr,\nzběžně se podívali pod kabiny, do přihrádky v autě a mezi sedačky. Po kontrole falešných dokladů bylo\nLordu umožněno pokračovat dál v cestě. Nezbývalo mu než doufat, že i ostatní Kacíři budou mít takové\nštěstí. Naposledy se otočil, aby si prohlédl svou práci. Některé části města ještě stále hořely a unavené\nhasičské sbory s požáry jen těžko bojovaly. Škody na budovách a lidských životech byly prakticky nevyčíslitelné. Znovu pocítil ten skvělý pocit zadostiučinění. Pak se otočil zpět dopředu a rozjel se za svým cílem.\nVe městě Mundburg přistál malý transport Bratrstva. Vystoupil z něj muž středního až staršího věku, s dřevěnou holí v ruce a róbě kombinované s brněním. Vlasy měl krátké a řídké a již prošedivělé a na obličeji se\nmu již usadily vrásky. Z očí mu přímo čněl fanatismus, a přece jakási inteligence a schopnost kohokoliv\npouze pohledem provrtat. Na zádech mu visel ozdobný, lehký meč. Procházel ulicemi a mračil se. Byl poslán Bratrstvem, aby vrátil zdejším lidem víru. Útok kacířů a toho legionářského zvěrstva toto krásné město\nponičil a zdrtil. Chrámy, vysoké, krásné budovy, sochy... všechno zlámané a zničené. Ten muž se hněval.\nZdejší Bratři již byli informováni, a proto mu připravili řečnický pult a na náměstí se shromáždili všichni lidé.\nJakmile je mluvčí uviděl, pochopil, že nyní nebude kázat o hříchu, ale o slávě. Všichni byli rozhněvaní, jejich\nvíra byla podlomena, a v Bratrstvu viděli jen bandu lhářů a mastičkářů. Do teď. Mluvčí se postavil za pult a\nněco řekl jednomu Inkvizitorovi. Ten kývl a někam odešel.\nBratr si tedy povzdechl – jako by je chápal – a oslovil dav. Hned potom dav nenávistivě zamručel. Řečník\nnevěděl, jak dobře začít. Začal proto improvizovat: jedná s davem jako s přáteli, nikoliv jako s oddanými\nvěřícími Bratrstva. Řekl jim, že skutky, které se staly v tomto městu nezůstanou nepotrestány a že ve všech\nkatedrálách v soustavě se opakuje jméno každého místního obyvatele. Možná to znělo nedůvěryhodně, ale\ndav mlčel. Ovšem v tvářích nebylo cítit žádnou nedůvěru. Řečník pověděl, že se všichni kněží, Biskupové a\ndokonce i sám Kardinál modlí za potrestání těchto činů. Připravuje prý strašnou ránu, která stihne jako\nveliká písečná bouře každého z těch, kdo vytrhli byť jedinou cihlu ze zdejších zdí! Ohnivý trest svatého žáru\nudeří na každého Kacíře, jenž se procházel – či snad stále prochází! – po těchto ulicích, avšak nejen to,\nnejen to, on spravedlivě potrestá každého, kdo se odvrátil od Jeho víry a začal uctívat zbabělé nepřátele,\nkteří dobývají města vznešených věřících!\nLidé se začali klanět na jeho stranu. Dobře, pomyslil si. Teď přijde zlatý hřeb, kterým si je koupí. Rozhodl\nse, že veřejně osobně popraví jednoho ze zajatých Kacířů. Inkvizitor, kterého mluvčí poslal před chvíli pro\nněco, se vrátil a vedl s sebou na "vodítku" čtyři kacíře, jeden byl větší než ostatní, ale všichni stejně oblečení – do hábitů Teroristického kultu. Mluvčí vzal toho největšího pod krkem a tasil meč. Odřízl jej a donutil\nsilou pokleknout. Ten se na něj díval s bezmocnou nenávistí a zoufalstvím. Řečník řekl, že tento kacíř je\njejich místní vůdce, i když to neměl podložené. Usekl mu hlavu svým mečem a poté mu odřízl i ruce a nohy.\nDav šílel. Mluvčí si jej naprosto získal. Proto odřízl zbylé kacíře, ale držel je za "obojek" jako psy. Zeptal se\ndavu, jestli je chce a dav odpověděl jásavým řevem. Oba kacíře tedy skopl z pódia a dav je doslova roztrhal\nholýma rukama. Mluvčí se usmíval. Tito lidé nabyli sebevědomí a hlavně – jsou opět věřící.\nBitva o severní linii: Kapitol nyní bojoval na několika frontách současně. Zatímco velká legie nezadržitelně\nmířila do jeho území, několik kohort se chystalo na protiútok u Olympus Mons. Zde měl Kapitol několik\nmenších uskupení, které v podstatě jen držely pozice. Brigáda svobody, Lehká i Těžká pěchota zde měli\nněkolik skupin podporovaných vozidly a dělostřelectvem. Kapitán Rodger Hawk, plukovník Raymond Hidgis\na major Rachel Thompsonová sem byli právě převeleni, aby převzali velení nad, stručně řečeno, "znuděnými" a unavenými vojáky. Dlouhou dobu se zde prakticky nic nedělo, Černá legie se zaměřovala na\nMishimu, Imperiál a Bauhaus.\nHidgis sledoval horizont dalekohledem, když najednou se na něm objevil písečný mrak. Byl to prach rozvířený velkým počtem vojáků, nebo vozidel, v tom měl Hidgis jasno. Ihned informoval své dva spolupracovníky a ti vydali potřebné rozkazy. Vojáci, kteří se dosud jen nečině poflakovali okolo, polehávali ve stanech a\nhráli mezi sebou karty, oživli. Narychlo se seběhli na nástupní zónu, takže mnoha vojákům chyběly části\nvýstroje, na jejichž nasazení neměli čas. Alespoň že všichni měli svoji pušku...\nTrojice důstojníků se sešla a informovala o útoku Legie. Blíží se a k linii dorazí tak za deset minut. Podle\nodhadů je to asi 400 legionářů a několik desítek vozidel. Je to sice přesila, ale Kapitol má zákopy, obranné\nvaly, minová pole a dost dělostřelectva na to, aby jedinou salvou rozdrtil menší pevnost. Vojáci se poté\nrozběhli na své pozice, naskákali do zákopů a vlezli do kulometných hnízd. Bitevní pedipulátory typu Orca\nnapochodovaly na přední pozice, připraveny střílet ze všech svých zbraní. Černá legie se blížila...\nDo velícího stanu Bratrstva přišel pobočník s telegramem z města Mundburg. Xavier Petrus je překvapen,\nže byl útok teroristů tak rychle zastaven a navíc že byla potlačena vlna kacířství. Telegram odeslal Misionář\njménem Hannibal Lucius, kterého ovšem Xavier nezná. Proto se rozhodl, že do Mundburgu odletí, aby se\ns ním setkal osobně. Za pár minut už Xavier odlétal na jižní pól. Za pár hodin přistál na letišti a přišel do\nmístního kostela Bratrstva. Celé město bylo pobořeno, stejně tak i kostel, ale ten, narozdíl od ostatních\nbudov, se už opravoval. Xavier si pomyslel, kdo je to ten Misionář, že jako první nařídil opravu kostela.\nIhned ho proto vyhledal.\nHannibal zrovna mluvil s jedním stavitelem, který kostel opravoval, když viděl, že k němu přichází ulicí jistý\nmuž v oblečení Bratrstva. Poznal jej, okamžitě poklekl na zem a pozdravil. Na zemi setrval, dokud jej příchozí, výše postavený Bratr nevyzve k povstání. A i když se tak stalo, Hannibal se neopovážil pohlédnout\nXavierovi do tváře. Xavier je nadšen jeho prací. Exemplární poprava je sice spíše praktika Inkvizice, ovšem\nkdyž není jiná možnost, i Misie ji může provést. A tady jiná možnost nebyla, Xavier to ví. Ale znepokojuje ho\njiná věc. Jakmile přiletěl, začal pociťovat, že Temnota tu nebyla zničena zcela. Někde tu stále je. Nějaký\nkacíř, který se ukrývá, nebo který z města odjel. Ta temná síla je velmi silná, musí se jednat o mocného\nuživatele Černé symetrie. Aby Hannibal zdejší práci dokončil, bude muset toho kacíře najít a dopadnout.\nBohužel, Inkvizice nemůže postrádat žádného vojáka, takže bude muset vystačit se svými Bratry z Misie a\nArghan procházel desítkami chodeb Kyberopolisu, jeho doprovod se již řádově rozrostl převážně díky návštěvě skladiště. Nyní již šetřil s Avatary a nechával Roztoče postarat se o špinavou práci. Ti, převážně\ndíky Avalonově vlivu, byli neuvěřitelně sehraní, i když McKirdisovy jednotky byly též dost precizně koordinovány. Arghan dorazil už těsně k opevnění kolem bezpečnostního centra, obrané věže se aktivovaly a\nkosily jeho doprovod jednou salvou za druhou. Desítky Roztočů již padly k zemi, než se konečně povedlo\nproniknout k věžím a zničit je...\nArghan náhle ucítil tupou ránu – jako by se mu něco zavrtalo do těla. Pak ucítil záškuby a energetické výboje, jenž naznačovaly zásah nepřátelského Roztoče Avatarem. Diana přiběhla k Arghanovi a podívala se na\njeho zranění. Arghan poznal, že je to ta samá, co ho ošetřovala po ztrátě ruky na Dembovsce. Nebyla udivená barvou jeho krve, i když teď, díky infekci v okolí, musela být poznamenána modrými krvinkami. Zastavila krvácení. Potom se Arghan pokusil vstát, Avatar mu pomohl na nohy a potom ho podepíral. Arghan\nzatím navázal spojení s Avalonem a chtěl po něm, aby mu vysvětlil, proč nevěděl o tom Roztočovi. Avalon,\nskrze jednoho Avatara, přiznal, že neočekával, že McKirdis bude v tomto svém stavu schopen nastražit\npast. Ty obranné systémy měly pouze odlákat pozornost od hlídání zad. A tehdy zaútočil skrytý Roztoč.\nJediný důvod, proč Roztoč Arghana nezabil, je zřejmě ten, že bezpečnostní pojistka včas zafungovala,\nnebo že si McKirdis nepřál zabít ho tak rychle.\nPo dalších pár nástrahách konečně dorazili ke vstupu. McKirdis měl naštěstí omezené množství jednotek,\nproto vpád dovnitř stěžoval jen příval kulek z obraných automatických děl. Ty byly relativně snadno zničeny\ni přes zničení většiny Arghanova doprovodu. Nyní vešli dovnitř... na podlaze se válely čtyři mozkové\nschránky, evidentně napadené Roztoči. Jediný Sentinel byl v místnosti živý. Arghan přikázal, aby mu byl\ndán zbytek zásoby želatiny ZS-47, kterou měl u sebe. ZS-47 je výživná želatina, která byla vynalezena\nněkdy během Zlatého věku. Používala se k výživě částí živého organizmu, například mozku. Kybertronik je\njediný, který ji dnes dokáže vyrábět, a je proto velmi vzácná. Tím Keronis zabránil, aby Sentinel zemřel.\nCelou místností se rozléhal řev z reproduktorů, byl to McKirdis, šílený zuřivostí, že Keronis a jeho doprovod\ndorazil až sem. Arghan Keronis konečně došel k cíli své cesty. Přiložil pravici k ovládacímu panelu a zadal\nsvůj vstupní kód. Nařídil uzavřít základnu, karanténní opatření nejvyššího stupně. Celé Kyberopolis se\ntéměř hermeticky uzavřelo. McKirdisův šílený řev náhle ustal – to je ten Sentinel, který ležel na zemi, a\nkterého Keronis zachránil před jistou smrtí. ZS-47 je totiž mimo jiné i silný lék na většinu chorob, zastává\ntotiž funkci imunitního systému. Keronis si nyní uvědomil, že tato směs skutečně funguje na zdejší nákazu.\nOvšem je příliš vzácná a nemůže být použita ve velkém množství. Pak přišla zpráva, že právě vypadly\nzdejší senzory, vteřinku poté, co Keronis zaslechl nějaký pohyb v chodbě. Je jasné, že to byl někdo, kdo\nmůže za rozšíření toho viru, nějaký zrádce či kacíř…\nPlukovník Aaron Neelson se dočkal posil, ovšem nebylo jich tolik, kolik čekal. Základna Lawrence měla teď\nplno jiných problémů, jedním z nich byl i fakt, že Černá legie zahájila protiútok na kapitolskou část linie,\nkterá se nacházela nebezpečně blízko té imperiální. U Neelsona se hlásilo několik stovek Zákopníků a\nÚderných zákopníků a několik desítek tanků typu Široký meč. Bylo to právě včas. Obrana zákopů byla\ntéměř rozdrcena návalem monster Černé legie. Posily se ihned zapojily do boje.\nNeelson pozoroval bitvu ze svého velícího stanu. Byl to naprostý masakr, ale netrval tak dlouho. Za půl\nhodiny byl nepřítel poražen, ovšem Neelsonova armáda zdecimována. Teď byla tak slabá, že každý další\nútok by znamenal její definitivní konec. Navíc přišla ze základny Lawrence depeše, aby se plukovník hlásil\nna jiném bojišti. Neelson moc dobře věděl, že tady stejně už nic nemůže dělat a tak souhlasil. Přeživší vojáci a technika byli naloženi do transportních letounů, které se poté vznesly a odletěly pryč.\nAle moc dlouho neletěly. Neelson se díval z okénka v nákladovém prostoru a tak mu neušlo, že přímo pod\nnimi se právě odehrává bitva mezi Kapitolem a Černou legií. Legionáři měli zase navrch, i když Kapitol se\ndržel. Bylo mu jasné, že TOHLE je to bojiště, o kterém základna mluvila. A také že bylo. Transportéry zpomalily a začaly klesat k zemi. Přistály na prašné ploše a otevřely nákladové prostory. Ihned se u nich hlásil\noddíl kapitolských vojáků, který pomáhal z vykládáním materiálu. Neelson dostal zprávu, že Kapitol zde\npotřebuje nutně pomoct. Vystoupil proto a došel do místního velícího stanu. Zde se už nacházel Hidgis,\nHawk i Thompsonová.\nJoseph Tscherny se probudil z mrákot – a nebyl ve svém (ukradeném) autě. Byl v jakémsi suterénu, skrz\nmalinké okénko sem šlo denní světlo z ulice. Ležel na pohovce a hlavu měl obvázanou zkrvaveným šátkem. Když přišel k sobě, spatřil nad sebou muže v černém. Už ho jednou viděl – byl to Joseph Black. Black\nmu vysvětlil, že ho už nějakou dobu sledoval. Nechtěl totiž uvěřit tomu, že zemřel, a udělal dobře. Black\nmoc dobře věděl o tom, že policie po Tschernym jde a tak mu byl neustále v patách. A nakonec mu díky\ntomu zachránil život. Štěstím je, že policie zatím neví, že ten hledaný kacíř je ve skutečnosti Tscherny.\nBlack vysvětlil, že Tscherny se musí schovat někam jinam, nejlépe do starých čtvrtí Luna City v podzemí,\nkam nikdo nechodí.\nBlack začal Tschernymu připravovat zavazadla. Byly to různé věci, které nakoupil speciálně pro tento účel.\nKdyž byl ale v půlce balení, ozval se za dveřmi nějaký rachot. Black zastavil a zpozorněl. Dveře náhle explodovaly a když se prach usadil, za nimi stála dvojice postav. Gediman a Persil. Black tasil své dvě pistole\na křikl na Tschernyho, aby okamžitě vypadnul zadním vchodem.\nAgenti začali střílet a Black jim odpovídal. Spolu s agenty tu byli i další policisté, takže nepřítel měl přesilu.\nBlack se schoval za podpůrný sloup, který se doslova drolil pod náporem neustálé automatické střelby.\nBlack zkontroloval zásobníky svých pistolí. Byly prázdné. Přebil, zhluboka se nadechl a vyskočil zpoza\nsloupu, přičemž neustále střílel. Tři policisté šli k zemi, ale agenti stačili uhnout.\nBlack se ohlédl. Tscherny byl už pryč. Za budovou čekalo auto, které Black také sehnal pro tento účel.\nJakmile Blackovi došla munice, zahodil pistole a běžel za ním. Auto už bylo nastartované, Tscherny čekal\nvevnitř. Black doslova vpadnul dovnitř, na zadní sedadlo, kde se nacházela dvojice samopalů. Jeden hodil\nTschernymu, druhý si vzal sám. Oba pak vystoupili, schovali se za auto a začali střílet na policisty, kteří\nprávě objevili zadní východ.\nZ auta se stal velmi rychle cedník, ale stále pojízdný. Když byli policisté mrtví, oba muži znovu nastoupili a\ntentokrát se rozjeli, a to hezky rychle. Gediman s Persilem vyběhli na ulici, ale už bylo pozdě. Persil však\nměl naštěstí před domem svůj sportovní vůz, tak do něj oba naskočili a vydali se za uprchlíky, kteří už měli\ndobrý náskok. Jejich auto naštěstí nešlo přehlédnout.\nAsi po dvou kilometrech však auto kacířů začalo zpomalovat. Nádrž byla prostřílená a palivo pryč. Black\nvystoupil a nařídil Tschernymu, aby utekl někam pryč, zatímco on se bude snažit agenty zdržet. Black vytáhl z kufru katanu a postavil se do bojového postoje. Auto agentů se blížilo. Gediman se nahnul z okénka,\naby mohl kacíře zastřelit. Persil měl ale jiný plán – jednoduše ho přejede. Auto se rychle blížilo k cíly, ale\nBlack stál jako přikovaný. Když bylo dostatečně blízko, vrhnul katanu jako bumerang. Katana prosvištěla\nvzduchem a prolétla čelním sklem auta agentů. Zabodla se do sedadla, těsně vedle hlavy Persila. To ho\ndocela vystrašilo, instinktivně strhnul volant a poslal tak auto do smyku. Black seskočil ze silnice do příkopu. Auto agentů vrazilo do Blackova prostříleného auta a začalo hořet.\nOba agenti vyskočili ven vteřinu předtím, než došlo k explozi. Bohužel, nezjistili, jestli v tom autě kacíři zůstali, nebo jestli stačili utéct. Trosky byly zcela spálené a rozházené po celém okolí. Žádné důkazy nezbyly.\nBlack zatím zmizel kdesi v kanalizaci, kdežto Tscherny běžel vlastní cestou…\nKonvoj vozidel se zastavil. Několik lidí nervózně vystoupilo ven, nebyli zvyklí na takové prostředí, žádný\nčlověk nemohl být. Až daleko k obzoru se do šířky rozrůstala citadela jejich Apoštola Muawijhea. Byla to\nnejvětší stavba, jakou kdy v životě viděli a nebýt toho, že jim Lord nočních můr zařídil bezpečný průjezd, tak\nby ji nikdy takhle zblízka nezahlédli – legionáři by je zabili při první příležitosti. Postupně z vozidel vystoupili\nvšichni. Žádný z nich neměl masku, až na jedinou výjimku. Tu představoval jejich vůdce, který je dostal až\nsem. Přestože už na tom nezáleželo, masku si nesundal. Žádný z nich se v žádném případě už nebude\nmoci ukázat v lidském městě, Inkvizitoři by je vystopovali jako ohaři králíka a stejně by dopadla i případná\nkonfrontace. Mnozí z nich stále ještě měli obavy ze zařazení se do regulérních armád jejich Pána. Možná to\nbyl i strach z nadcházející bitvy. Nikdo z nich nepochyboval, že v ní přesvědčivě zvítězí.\nLord nočních můr byl přes své vnější vystupování velmi neklidný. Nečekal, že se mu to stane, po překonání\nna první pohled největší obtíže – přesvědčení Legionářů, že je Kacíř předtím, než ho zabijí. Obával se reakce Nefarita, až mu předloží svou prosbu. Dobře věděl, že jeho rolí v bitvě o Mars mělo být pouze neustálé narušování Mundburgu a tím pádem i nucení Bauhausu vysílat tam jednotky, aby udržovaly pořádek. To\nse mu ale podařilo dobře. Alespoň si to myslel, dokud ho nezastihly zprávy, že nějaký Misionář všechnu\njeho práci hned zmařil. Nechal si o něm zjistit co nejvíce informací s tím, že až bude mít čas, tak se mu\nJeden degenerovaný kacíř sloužící pevnosti ho vedl za Nefaritem, který měl v rukou veškerou moc nad\npozemními vojsky Legie na planetě. Procházel širokými chodbami pevnosti a občas míjel důležitě tvářící se\nvojáky. Bylo jich mnohem méně, než by se dalo čekat, což bylo pochopitelné. Daleko odsud zuří bitva, která\nzaměstnává většinu sil Legie. Monotónní vzor na stěnách vzbuzoval nepříjemné vzpomínky na to, kým byl,\nnež našel tu správnou cestu u svého pána – Apoštola Muawijhea. Už uplynulo mnoho času od doby, kdy\nbyl naposled v citadele.\nKonečně předstoupil před toho, s kým se tu chtěl setkat – před Owmara. Připomněl si, že není jeho nadřízeným v pravém slova smyslu. Vždyť on byl Nejvyšším Kacířem svého pána, klidně mohl svou moc poměřovat s mocí Nefaritského vládce a tohle byl pouhý Nefaritský vojevůdce. Stále tu ale ještě čekal stín jeho\nnepodařené akce, kvůli kterému by se Nefarit mohl rozhodnout jeho žádost ignorovat. Mírně se poklonil, jen\naby vyjádřil svou úctu, než formální podřízenost. Rozhodl se dále počkat, až ho Nefarit osloví, nechtěl se k\nněmu zachovat příliš neuctivě a tím ho rozzlobit.\nKapitol a Imperiál spojili síly, aby mohli odolat zatím největšímu protiútoku Černé legii u Olympus Mons.\nHidgis, Hawk, Thompsonová a Neelson mapovali bitevní pole a vydávali rozkazy. Ale jak útok pokračoval,\nbyli nuceni ozbrojit se a zapojit se do bitvy osobně. Jedině tak měli lepší přehled o situaci a navíc svoji přítomností povzbuzovali své podřízené. Neustálá střelba pozičních zbraní redukovala počty legionářů velmi\nrychle, ale Legie měla stále přesilu pět na jednoho.\nThompsonová spatřila Nefaritského mutanta, velitele útoku. Byl ale příliš daleko na to, aby ho šlo zabít.\nKohorta se skládala z jednotek Algerotha a Demnogonise, dvou velkých spojenců. Kapitolští a imperiální\nvojáci dělali co mohli, aby zabránili infikovaným bytostem přiblížit se na dosah mečů, ale nešlo to. Do kapitolských zákopů tak brzy naskákaly oddíly Vojáků nákazy podporované Posledními ceremoniáři. Byl to\nmasakr. Naštěstí, Zákopníci byli vycvičeni pro takovýto boj lépe, než jejich kapitolští kolegové. Nasadili si\nplynové masky a snažili se držet si nakažlivé nestvůry dál od těla.\nHawk věděl, že musí zákopy dobýt zpět. Vyslal proto oddíl plamenometčíků a čekal, až všichni spojenečtí\nvojáci ze zákopů utečou. Pak nařídil zaplavit je plameny. Legionáři hořeli dlouho, než je hořlavá směs zcela\nnepohltila. Byla tak eliminována jakákoliv hrozba infekce. Bitevní pedipulátory typu Orca rozsévali smrt na\nvšechny strany, ovšem několik z nich také padlo, díky Razidům a jejich těžkým zbraním.\nHidgis musel povolat leteckou podporu. Věděl, že je tu možnost sestřelení mocnou protileteckou obranou,\nale musel to risknout. Zavolal na ústředí a objednal si pět sekcí útočných letounů F/A-99 Šelma a jednu\nsekci taktických bombardérů B-53 Krvavý jestřáb. Bombardéry byly naloženy tříštivými a zápalnými bombami. Plán je takový, že Šelmy zničí protileteckou obranu v dosahu a bombardéry poté shodí svůj náklad. Z\nústředí ale přišla zpráva, že letecký útok zrovna není možný, protože část Legie napadla město Burroughs\na je tu možnost, že bude napadena i základna Viper. Navíc, na části fronty, kde bojuje Kapitol po boku Kybertroniku, je právě těžce odrážen útok pěti Algerothových Válečných vzducholodí. Letectvo je tam nyní\nvelmi potřebné a není možné ho proto převelet jinam. Hidgis byl ale ujištěn, že jakmile budou Vzducholodě\nzničené, letectvo mu bude přiděleno.\nPrůlom v jižní linii: Bauhaus a Mishima, podporované Bratrstvem, využily útoku Černé legie na Imperiál,\nKapitol a Kybertronik a podnikly odvážný průnik do území Černé legie okolo Olympus Mons. Mishima poskytla své nejlepší šermíře, takže zteč by se měla snadno podařit. Generál Maxim Bernheim a Lord Generál\nAkishato Myimoto sledovali postup vojsk na mapě. Vévodská milice, Husaři a Dragouni Bauhausu a Ashigaru, Samurajové a Hatamotové Mishimy postupovali pomalu, ale jistě. Bauhaus poskytoval dělostřeleckou\npodporu, díky které zničil několik velkých vozidel a monster Černé legie, které by mohly útok znesnadnit.\nMishima zas nasadila lehké pedipulátory Oni a bitevní skafandry Shoa Ace a Šogun. Jejich mocné protipěchotní zbraně likvidovaly Legionáře po desítkách.\nAkishato nařídil, aby jednotky po každých sto metrech postupu vybudovaly malý zákopový systém, jakožto\nopěrný bod. Bauhaus pak do těchto zákopů umístil své minomety a těžké kulomety. Takto se postupně\núzemí korporaci prohlubovalo stále blíž a blíž k hlavní pevnostní zdi hory. Za pět hodin se podařilo dobýt\ntéměř půl kilometru, což byl úctyhodný výsledek. A za těch pět hodin se prvních dvě stě metrů podařilo\nrozšířit natolik, aby do boje mohla i velká vozidla.\nBauhaus okamžitě vyslal obrněná vozidla PZRV-31 Šakal, tanky T-53 Jaeger a dokonce několik těžkých\ntanků MBT-42 Vlk. Mishima poslala tanky Bronzový drak, Stříbrný drak a Zlatý drak. Těch bylo sice mnohem víc, ovšem zase nebyly tak odolné a kvalitní. Za další tři hodiny se postup velmi zrychlil, byly dobyty tři\nkilometry a útočné jednotky se tak dostaly na dostřel obranné zdi. Zde však měla Legie příliš mnoho vojáků,\nkteré Bauhaus a Mishima nebyly schopné porazit. Tehdy přišlo na pomoc i Bratrstvo, které zde mělo několik oddílů Posvátných bojovníků a Rezonátorů podporovaných Mystiky a Inkvizitory. Mystikové na obrannou\nzeď seslali několik kouzel, ale zeď to poškodilo jen velmi slabě. Navíc se objevilo několik Nefaritů, kteří\nodpověděli Černou symetrií.\nBitva o Viper: Úder Černé legie dopadl téměř současně na všechny formace Kapitolské pěchoty. Frontální\nútoky Nemrtvých legionářů se střídaly s pokusy prorazit linii pomocí obřích Pretoriánských behemotů. Tři\nobří kolony proti třem kapitolským divizím. Generál Roger se podíval na mapu, kde byly rudou barvou zvýrazněny tři velké šipky, které směřovaly k obraným liniím. Přiběhl udýchaný voják s novými zprávami: první\nlinie před základnou je téměř dobyta a oddíly zde zdecimovány. Roger musel vydat nové rozkazy.\nDunělo mu v uších, to byl zvuk vzdálené dělostřelecké palby, zvuk padajících bomb. Rozkázal, aby se\nvšichni stáhli na druhou linii. Přišel jiný voják a do ruky mu dal papír. Generál se na něj podíval, vzal modrou tužku a rukou načrtl šipku. 13. mechanizovaná ustupovala pod těžkými údery Černé legie, a kdyby zůstala na místě, byla by uzavřena v kotli a rozbita na menší oddíly, to nemohl dopustit. Rozkaz zněl: stáhnout se 50 kilometrů na severozápad a vytvořit novou obrannou linii.\nMezitím se přiostřil boj na levém křídle, kde bojovala 29. pěší divize. Regimenty už byly na polovičních\nstavech a začala docházet munice. Bitevní vlak Punisher se přesouval ze sektoru do sektoru a hasil tam,\nkde to zrovna na frontě hořelo, jeho podpora byla viditelná. Legie byla vržena zpět a vojáci si mohli odpočinout. Avšak ne na dlouho, trubky ohlásily nový útok…\nAvšak nejen na zemi probíhaly těžké boje, ve vzduchu si to mezi sebou vyřizovali letci Legie a CAF. Základna Viper byla prázdná, všechny letouny a vrtulníky byly nasazeny na frontě. Stíhače byly promíchány v\nněkolika desítkách dog-fightech, a stíhací bombardéry podnikaly takřka sebevražedné útoky skrze nebezpečnou protiletadlovou obranu… V Burroughs se mezitím připravovala obrana. Všichni kdo nemohli bojovat, byli evakuováni, bylo sestaveno několik jednotek domobrany. Bratrstvo, jenž mělo ve městě katedrálu,\ntaktéž mobilizovalo své síly. Všichni očekávali na zprávy z fronty.\nGenerál Paul Roger dostal další zprávy. Jeho nejhorší obavy se naplnily. Obrana 29. pěší divize byla prolomena. Zároveň byla prolomena obrana 13. mechanizované divize. Černá legie stočila oba proudy jednotek k sobě a zahájila obkličování vojenské základny Viper. To byl začátek konce…\nLord nočních můr dostal od Owmara souhlas k provedení mocného útoku. Konečně dokončil přípravy na\nsvé malé tažení. Z pevnosti vyždímal snad všechny vojáky, kteří v ní zůstali a tím ji nechal téměř bezbrannou. Ne že by na tom moc záleželo – už brzo si Černá legie vydobude na Marsu drtivé vítězství. Pak bude\nna obnovení obrany času dost. Jeho vojsko bylo o něco menší, než čekal, ale co se dalo dělat, nemohl\nčekat zázraky. Ještě jednou přelétl pohledem své seřazené jednotky. Mohl se pyšnit stovkou Uchazečů s\nbauhauskou výzbrojí, více než devíti sty Vřeštících legionářů, stovkou Nováčků, téměř čtyřmi sty Ječících\nlegionářů a samozřejmě Muawijheovou chloubou, kterou byly speciální jednotky.\nKromě dvou set Čepelových a Puškových berserků měl ještě několik Masožravých rojů, Démonických ďáblů a Pekelných zplozenců. To nejlepší však stálo vepředu. Deset Ikonoklastů a deset Golemů ledu se tyčilo\nnad jeho armádou. Třicet Děsivých trofejí doplňovalo celý výhled. Nacházeli se v podzemním sále citadely.\nJen několik metrů od nich provozovat Nefarit Černou symetrii, na kterou se už několik minut plně soustředil.\nLord ještě jednou zkontroloval, jestli je vše v pořádku. Bylo. Po jeho pravém boku stál Kurgan, který byl\nodhodlán následovat ho kamkoliv, a na druhém byl Zenithianský velmistr popravčí, který měl především\npomoci ovládat během bitvy ty masy jednotek, kterými teď disponovaly.\nKouzlo bylo dokončeno a přímo před nimi se otevřel portál na Olympus Mons. Jako první prošli Ikonoklasti,\npodporovaní Děsivými trofejemi. Za nimi se jako nekonečná vlna nahrnuli Legionáři a kacíři. Masožravé roje\na jejich vývojové stupně prošly až nakonec. Za nimi řadu ukončila velitelská skupina chráněna Golemy ledu.\nLord nočních můr se ještě úklonem rozloučil s Nefaritem a pak prošel bránou. Přímo do středu bitvy. Lordovy jednotky se dostaly přímo mezi probíhající bitvu mezi vojáky Semaie a armádou Kapitolu. Vojska Černé\nlegie byla pomalu zatlačována nahoru do kopce, dokud se přímo na bitevní linii neobjevil portál a z něj se\nnevyvalilo deset ohromných monster, která se okamžitě, podporována palbou z těžkých kulometů, vrhla\nproti narychlo zbudovaným obranným liniím Kapitolu. Vojáci, absolutně zaskočení tímto vývojem situace,\nzačali v panice ustupovat. Mílovým krokům Ikonoklastů ale nemohli uniknout, a tak v brzké době byli zašlapáni do země či rozsekáni na kusy jejich zbraněmi. Legionáři kráčející v jejich stopách se museli starat už\njen o to, aby s nimi drželi krok. Jakmile se portál uzavřel a všechna jeho vojska byla na bitevním poli, rozkázal jim Lord, aby se zastavili a postupovali spolu s ostatními jednotkami, protože jakmile by se od nich\nmoc vzdálili, nepřátelským vojákům by nedalo moc práce se o ně postarat. Takhle měly alespoň jeho a\nSemaiovy postupující legie usnadněnou práci.\nJakmile dorazili k prvním zákopům, nastoupily ke slovu Masožravé roje, podporovaná palbou ostatních\njednotek, proti kterým zakopání vojákům moc nepomohlo. Pak došla znovu řada na Ikonoklasty a také na\nGolemy. Se zbytkem jednotek se převalili přes zákopy, jako by tam vůbec nebyly. O první silnější opevnění\nse postarala Černá symetrie. Moc šílenství se konečně projevila – vojáci se začali zabíjet navzájem či se v\npanice váleli na zemi, neschopni žádného odporu. První linie zákopů tak byla snadno překonána. Legii\nstačilo už jen postarat se o rozšíření průlomu a znovuopevnění pozic v jejich prospěch. Byl vyslán posel pro\ndalší posily, aby se využilo oslabení kapitolské obranné linie, dokud ještě trvá – lidé se jistě brzy pokusí\nztracenou pozici dobýt zpět.\nLuna City. Zdálo se, že nudnější místo ve Sluneční soustavě už není. Paxtonův tým více méně přešel pod\nslužbu Kartelu, plnil hlavně jeho úkoly. Sem tam i likvidoval domnělé kacíře pro Bratrstvo. Oproti třeba Marsu to byl rozhodně klid. Michael trénoval „své nadání“ v onom parku jako obvykle. Dolistoval zrovna další\nknihu. Den ode dne toho uměl víc. Popadl do ruku novou knihu, nápis na ní byl rozmazaný a nečitelný, jako\nby se někde hodně dlouho válela. Otevřel jí a na první straně stálo „Vlastnictví Tyraela Vera“. Chvíli nad tím\npřemýšlel, ale pak ho vyrušilo auto, které právě přijelo. Vystoupila z něj Jane Apelová, členka jeho skupiny.\nDošla k němu a vzkázala, že tým má další práci. Tentokrát se nejedná o žádnou asistenci.\nZa volantem seděl Rodney Crenshaw. Auto se rozjelo. Jane se pustila do výkladu. Jedná se sice práci pro\nKartel a možná i pro Bratrstvo, ale tentokrát to bude unikátní. V poslední době tu má policie problémy\ns organizovanými teroristickými útoky. Ještě před pár dny šlo vše v pořádku, aktéry většinou policisté zatkli\nještě před činem, díky hlídkám z řad občanů. Ale předevčírem se něco zvrtlo. Všichni uprchli a zanechali za\nsebou osm mrtvých, včera další dva útoky, dohromady sedmnáct mrtvých. Beze stopy. Podle všeho se\nzměnila organizace buněk, stojí za tím úplně někdo nový, asi jenom jedna osoba, možné propojení s Legií,\nIKB předpokládá, že je to jeden z jejích zběhlých agentů, kteří mají nyní status MIA. Tahle strategie odpovídá některým z Kartelu, navíc v podsvětí se objevila nová postava v zákulisí. Někdo nový. Podle dostupných\nzdrojů je dost vysoko, ne-li nejvýš. Buď je to ten samý, nebo mají velmi blízký kontakt. Paxton tedy nařídil\nprověřit všechna jména podezřelých.\nNa východní frontě, na té, kde Kapitol bojoval po boku Kybertroniku, zatím bitva pokračovala dobře, i když\nztráty všech armád byly vysoké. Orbitální částicové kanony Kybertroniku sestřelily dvě další Válečné vzducholodě. Pomalu klesaly k zemi, zatímco jejich trup hořel ohromnými plameny.\nAle stále byly ve vzduchu tři vzducholodě, které už byly tak blízko nad korporační linií, že hrozilo nebezpečí\nzasažení vlastních jednotek. Proto Kybertronik zastavil palbu částicových kanonů. Teď všechna práce zůstala jen na vzdušných silách. Letectvo Kapitolu i Kybertroniku vyslalo útočné a stíhací letouny a na linii\nbyla plně mobilizována veškerá protiletecká obrana.\nNicméně vzducholodě letěly tak vysoko, že na ně protiletecké kanony nemohly dostřelit a protiletadlové\nrakety byly jimi rychle sestřeleny. Vzducholodě zahájily bombardování, čímž zdevastovaly velký úsek linie.\nKorporační jednotky se musely rozptýlit do okolí. Kapitolský generál Peter Clark i kybertronický generál\nMaximillian Rosemberg však mezitím připravili své pozemní jednotky k velkému protiútoku na východní linii\nČerné legie. Dělostřelectvo už předtím zničilo všechny protiletecké obranné systémy linie, takže útok bombardérů by neměl být problém.\nPrůlom ve východní linii: Tohle Černá legie nebude čekat – lidský protiútok zrovna ve chvíli, kdy je korporační linie pod silným útokem. Plán vyšel dobře. Několik taktických bombardérů zničilo všechny významné\nbody odporu, následný útok helikoptér vyčistil místo pro přistání pozemních jednotek.\nPak přilétly výsadkové helikoptéry a vysadily kapitolskou a kybertronickou pěchotu a podpůrnou techniku.\nVšichni se nacházely ani ne kilometr od hlavní obranné zdi. Obě korporace rychle vytvořily provizorní opevnění a systém zákopů. Za čtyři hodiny se tento opěrný bod značně rozšířil a bylo možné do něj přivést dělostřelectvo a tanky. Tak se také stalo.\nDělostřelectvo se ihned ujalo úkolu prorazit obrannou zeď, zatímco tanky a obrněné transportéry vjedou\ndovnitř a vytvoří další opěrný bod. Přišla zpráva od plukovníka Hidgise, že jemu se podařilo provést podobný průnik, ovšem nyní je pod útokem Černé legie, která se navíc objevila téměř odnikud. Bez letecké pomoci dlouho nevydrží. Clark ho ujistil, že dostane potřebné letouny, jakmile budou sestřeleny zbývající\nvzducholodě. Za další hodinu byl bod dostatečně opevněn, aby mohl přijmout posily. Z přilétávajících letadel začali seskakovat kapitolští Paragáni. Bylo jich tolik, aby mohla být výrazně posílena útočná skupina.\nGenerál Akishato uvítal pomoc Bratrstva s vděkem. Potom se snažil nahradit nedostatek vojáků kvalitou\nrozkazů. Samurajové, pod jeho velením, pronikali hlouběji za linii a dělili vojáky Legie na různé útvary, čímž\nLegie ztrácela organizaci. Také byl rád za palbu Bauhausu, která samurajům usnadnila práci... Akishato\ntaké zavolal na pomoc své letectvo. Malé stíhače Mishimy chránily transportéry a akce, jak na začátku\nbitvy, se opakovala. Nyní ale musel použít sílu Fénix Samurajů, protože Legionáři nasadili velké jednotky.\nAž se jim podaří vyčistit koridor, promluví si s tím poslem Kybertroniku.\nArmáda od Muawijhea zaútočila efektivně na dvou sousedících frontách, takže nejenže decimovala vojáky\nBauhausu, Bratrstva a Mishimy, kterým se podařilo téměř probojovat až k obranné zdi, ale i likvidovala i\njednotky Kapitolu a Imperiálu. Hidgis, Hawk, Thompsonová a Neelson se drželi statečně, ale slibovaná\nletecká posila nepřicházela. Hidgis ve vysílačce slyšel prosebné výkřiky o pomoc od vojáků na sousední\nfrontě. Bylo jasné, že obě fronty se nepodaří udržet. Proto se Hidgis rozhodl, že jednu nechá zkolabovat.\nVybral tu svoji.\nArmády Kapitolu a Imperiálu se tedy pomalu přesouvaly na jižní frontu, kde se povedl průnik ke zdi. Ale\njednotky Muawijhea zde byly velmi početné a bojovaly se zuřivým zápalem. Spojené lidské armády bojovaly\npo mnoho hodin a i když způsobily Černé legii vážné ztráty, nestačilo to. Většina kohort byla rozprášena,\ntakže zbývala už jen armáda od toho Muawijhea.\nHidgis se rozhodl, že nechá padnout i tuto frontu. Černá legie byla koneckonců dostatečně oslabena, takže\ndalší obrana už bude pro ní složitější. A i kdyby se rozhodla proniknout pryč od Olympus Mons, daleko by\nse stejně nedostala, protože většina území je stále pod kontrolou obrovské přesily lidských vojáků.\nHidgisovi se ozval generál Clark a informoval ho, že spolu s Kybertronikem právě provedl průnik až těsně\nke zdi a že zeď byla před pár hodinami rozdrcena. Tak se tedy všechny korporační armády, podporované\nBratrstvem, soustředily na jediné místo. Hidgis, Hawk, Thompsonová a Neelson letěli transportní helikoptérou obhlédnout situaci. Rozhodli se, že budou své jednotky navigovat ze vzduchu.\nAle teprve nyní Hawk spatřil, že Černá legie na druhé straně zdi shromažďuje silnou artilerii – normální i\nprotileteckou. Ve stejnou chvíli byla helikoptéra zasažena tříštivým granátem a šla k zemi. Skončila asi půl\nkilometru od hlavního bojiště, zcela odříznutá od ostatních jednotek.\nGenerál Akishato zaklel, protože Legionáři prorazili jeho obrannou linii z transportů, nicméně se je dařilo\nudržet za otvorem. Palebná podpora spojenců byla k nezaplacení. Letectvo Mishimy i cizí také bombardovalo a rozráželo organizované manipuly Legie. Jakmile se podařilo zatlačit Legii zpět za transporty, dorazilo\npro Mishimu to nejdůležitější – posily. Akishata vydal rozkaz k odletu.\nCelá zeď z transportů, bez toho, aby zastavila palbu, se vznesla do výšky asi čtyřiceti metrů, ale raději odletěla pryč, kvůli palbě Legie a tomu, že překážela letectvu. To legionáře zmátlo, ovšem ne tolik, aby se nevyděsili náporem vozidel, které pro Akishata právě dorazily: tanky Zlatý drak, dvě Gigameky třídy Tatsu a\nspousta dalších menších jednotek. S podporou Samurajů, střelby a letectva dokázaly tyto stroje naprosto\ndezorientovat Legii. Po půl hodině, která byla plná výkřiků, jak lidských, tak odporných skřeků, lámání železa, výstřelů a zranění, se Legie z této oblasti stáhla. Generál si oddechl a kázal léčit zraněné. Poté se vrátil\ntrochu hlouběji do vlastních řad, kontaktovat své spojence.\nKapitol se dozvěděl o sestřelení velícího letounu a proto vyslal dvojici lehkých transportních konvertoplánů\nACP-2 Skyblade na místo dopadu. Hidgis už zapálil světlici a vyčkával na přílet. Ale o havarované helikoptéře se dozvěděla i Černá legie, která vyslala své jednotky. Ty obklíčili helikoptéru ze všech stran a útočily.\nČtveřice velitelů a dva členové posádky se bránili statečně, ale po chvíli jim došla munice. Černí legionáři\nse začali přibližovat. Věděli, že přeživší znají rozmístění artilerie a proto nesmí být zachráněni. Jejich helikoptéra byla totiž jediná, která se odvážila zaletět tak daleko.\nOba konvertoplány dosedly na zem, z jednoho z nich vyběhlo pětičlenné komando Marťanských smrtizvěstů, které okamžitě zabezpečilo oblast a poskytovalo krycí palbu, zatímco se přeživší evakuovali do druhého\nletounu. Když byli všichni uvnitř, oba letouny začaly stoupat. Černí legionáři se přiblížili, ale byli smeteni\nNáhle se ale vedle vraku helikoptéry rozzářilo jasné světlo, ze kterého vystoupila vysoká postava Vojevůdce nefaritů. Byl to Blauxfex, zdejší Ilianin vůdce. Rozhlédl se kolem a když spatřil dva vzdalující se letouny,\nrozzuřil se. Ale jen na chvíli. Udělal nějaké gesto rukou, ze které vzápětí vyrazil jasný blesk energie. Blesk\ntrefil jeden z letounů do pravého motoru a stroj šel ihned k zemi. Jak padal, obalil se do plamenů a částečně explodoval.\nBlauxfex se usmál a vydal se k místu dopadu, následován skupinkou Nekromutantů. Prohlédl si onen vrak\na spatřil jednoho vojáka – byl to Marťanský smrtizvěst. Opíral se o trup letounu a ztěžka oddychoval, z jeho\nhlavy tekla krev. Blauxfex k němu přistoupil, jednou rukou ho chytil pod krkem a přitáhl si ho do úrovně\nsvých očí, což bylo dost vysoko. Smrtizvěst zachrčel krev.\nNefarit se ho zeptal, kde jsou ti přeživší z helikoptéry. Smrtizvěst mu ale pověděl, že právě odlétají do bezpečí. Teď si Blauxfex uvědomil, že sestřelil nesprávný letoun. Ohlédl se na nebe, ale konvertoplán byl už\nmimo výhled. Prudce otočil hlavou zpět na Smrtizvěsta a v jeho tváři byl vidět vztek. Nefarit ve své ruce\nvyvolal spalující magické výboje, které Smrtizvěsta doslova uškvařily zaživa. Smažil ho asi tři minuty, voják\nběhem té chvíle neskutečně řval. Když bylo po všem, Blauxfex mrtvé tělo upustil. Jakmile dopadlo na zem,\nrozpadlo se na doutnající uhlíky.\nPak chtěl Blauxfex mluvit s velitelem útoku. Ze skupinky Nekromutantů vystoupil jeden větší. Blauxfex k\nněmu přistoupil, chytil ho pod krkem a poskytl mu stejný osud, jako lidskému vojákovi. Aniž by Nefarit cokoliv řekl, udělal několik kroků pryč a zmizel v záři světla. Nekromutanti na sebe tázavě pohlédli, ale potom se\nvrátili zpět do boje, jako by se nic nestalo.\nArmáda Kybertroniku se již rozdělila do čtyř skupin. Dvě se blížily ke Kapitolu a dvě k Mishimě. Avalon zvolil\npo dohodě s generálem Rosembergem tento postup, neboť na bojiště potřebovali dostat co nejdříve posily.\nTěžké jednotky brzdily postup a proto těžká artilerie dorazí později, stejně tak jako většina bojových vozidel.\nOpravářští roboti začali provádět provizorní úpravu, která ke standardnímu ovládacímu Kyrysníku přidává\ndálkový ovládací systém napojený na CDN. Všechna vozidla tedy budou schopna plně fungovat bez přítomnosti lidské posádky.\nDva těžké pedipulátory TD 1500 se již vydaly na cestu k Mishimě, spolu s armádou Androidů Vyhlazovačů,\nkteří byli v rychlejší skupině. V ní se nacházely také mobilní dělostřelecké jednotky TA7200 a mobilní protiletadlové jednotky TA7300, dále zaminovací tanky TA282.A a odminovací tanky TA828.B, Pásovci naložení\nUI pěchotou, útočná vozidla TA6500 Kybermech a další vozidla i pěchota. Kybertronik má jednu nezanedbatelnou výhodu nad ostatními frakcemi – v této bitvě nemá chybující lidský faktor příliš zastoupen.\nRosemberg sledoval holodisplej, na němž se zobrazovaly údaje špionážní sondy na orbitě. Sonda právě\nzachytila podivnou anomálii, která by mohla být nějakým kouzlem Černé symetrie. Zaměřila své senzory na\nono místo a spatřila padající kapitolský konvertoplán. Rosemberg to vyhodnotil jako zbytečnou informaci a\npřikázal pokračovat v průzkumu. Posily se blíží a jeho satelity se připravují k dalšímu útoku. Nyní přijdou ke\nslovu mikrovlny. Druhá polovina satelitů aktivovala manévrovací motory a nastavila své mikrovlnné projektory na minimální rozptyl pro maximalizaci efektu. Zacílily na místo s velkou koncentrací lehkých jednotek\nLegie a zahájily palbu. Velké množství cílů sice unikne smrti díky postupu, ale část určitě zemře…\nVojáci Kapitolu byli již vyčerpáni. Jejich počty se ztenčovaly a morálka klesala. Nedávný příchod Kybertroniku sice zvedl náladu, ale ta byla rychle srážena dalšími útoky, a nezachránil ji ani pád části další Válečné\nvzducholodi. Zbývající vzducholodě stále pokračovaly dál. Jeden z vojáků si náhle všiml divného úkazu.\nLegionáři, kteří právě dorazili, jevili známky vážných popálenin. Většina však nebyla smrtelná, i když zajisté\nVojáci slyšeli těžký dupot, malé zemětřesení. Většina, v očekávání nejhoršího, se polohlasně modlila a\npolíbila přívěsek ve tvaru znaku Bratrstva na svém krku. Otřesy byly čím dál silnější. Všichni, zatímco stříleli, se rozhlíželi, aby zjistili, odkud přichází ten zvuk a mohli tím směrem koncentrovat palbu. Ozvala se ohlušující rána a desítky Legionářů vzlétly do vzduchu. Po částech... Nad hlavami kapitolských vojáků přelétal\ndéšť kulek a jiné munice z výzbroje Androidů Vyhlazovačů. Někteří vojáci, jenž nesympatizovali s Bratrstvem, se odvážili na moment proklít samotného Kardinála, který měl tu drzost udělit jejich zachráncům\nDalší rána a druhá z houfnic mohutných robotů TD 3500 naučila poletovat další Legionáře. Nad hlavami\nvojáků Kapitolu v zákopech doslova proletěli Roztoči využívající svého skokanského umění, a okamžitě se\npustili s chladnou vervou a chirurgickou přesností do zmatených Legionářů, podporovaní svými mechanickými bratry.\nNefarité... nebyli hloupí, ale ani informovaní. Kybertronik se přesunul relativně bez zpozorování a díky tomu\nna něj nebyli připraveni. Než se stačili rozhodnout k novým rozkazům, jejich dřívější už byly vedeny do\nchodu. Šílený řev, břinkot, hra na benžo, kytary, housle, dokonce i basu a klavír se díky Muawijheovým\nVřeštícím legionářům řinul do dálky. Vítr šílenství se sice zformoval, ale kde není duše, ani Muawijhe nebere, a stroje si v klidu postupují dále.\nKapitolské velení sice bylo rádo za tuto pomoc, ale nechápalo, proč Kybertronik obětuje tolik lehkých jednotek pro nic... Dočasné posunutí fronty, jenž ani dlouho nezůstane a povede jen k oslabení Kybertroniku,\npřece není tak významné. Náhle si toho všimli… jev Větru šílenství se projevil, ale zatím ještě kousek od\nfronty. Kybertronik si probíjel statečně cestu hlouběji a hlouběji, až konečně došel ke svému cíli. Vřeštící\nlegionáři postupně padali, jak byli masakrováni, bylo pro ně obtížné hrát i střílet.\nGenerál Rosemberg byl v tuhle chvíli moc rád za špionážní družice nad bojištěm. Cestu zpět již značně\nprořídlým jednotkám vyčistily právě dorazivší TA7200, jenž podporovaly svými salvami i obránce, kteří si\ndopřávali pár chvil odpočinku. Avatar, přidělený u Mishimy, informoval generála Akishata, že jednotky Kybertroniku dorazí do pěti minut a připojí se tak k útoku na obrannou zeď.\nKartel byl dosud jen podpůrnou silou, která nezasahovala přímo v bitvách o horu Olympus Mons. Místo\ntoho Kartel mobilizoval všechny své posádky po celém Marsu s cílem eliminovat jakékoliv hrozby. Bitvě o\nMundburg sice zabránit nedokázal, ale alespoň se účastnil během jeho rekonstrukce. Ovšem nyní dostal\nKartel zprávu, že průběh bitvy se obrátil na stranu lidí. Proto Generál armády Sophia Mayorová, velitelka\nmístních bezpečnostních sil, nařídila stabilizovat situaci v již dobytých sektorech.\nJednotky Tvůrců míru, Udržovatelů míru a Strážců míru byly vysazeny rovnoměrně do celé oblasti Tharsis\nRise a do přilehlého okolí. Úkolem armády Kartelu je také izolovat citadely velících Nefaritů tak, aby nemohly vypouštět žádné další posily. Korporace i Bratrstvo jsou totiž plně vytíženy útokem na horu a nemohou\npostrádat žádné jednotky pro útok na citadely. Kromě těžké techniky, letectva a pozičních zbraní byly nasazeny také týmy Doomtrooperů, které neústupně udržovaly Černé legionáře za branami jejich citadel.\nAsteroid Mandelbrot, základna Kartelu. Operátor radarů seděl na křesle a pokuřoval cigaretu. Neustále při\ntom zíral do prázdného monitoru a poslouchal pípání radaru. Čekal, že se na monitoru něco, cokoliv, objeví\na vyruší to tak nudný stereotyp této základny. Ale už dlouho se tu nic neobjevilo a on začal ztrácet naději.\nKdyž dokouřil cigaretu, vzal z křesla a chtěl jít do kantýny pro nějaký zákusek, ale zarazil ho jistý zvuk.\nZvuk, na který tak dlouho čekal. Ihned se posadil zpět do křesla a s otevřenými ústy sledoval blikající tečku,\nkterá se jen pomalu posouvala po obrazovce. Zadal několik povelů na klávesnici a obraz monitoru se změnil. Nyní na něm byl rotující drátový model vesmírné lodi. Ukázaly se technické specifikace – bitevní loď\ntřídy Triumph. A pak, jméno – Horatius!\nOperátor chvíli vůbec nedýchal. Horatius je jedna z lodí, která se před dvěma lety ztratila během Velké bitvy\no Dembovsku. Ztratila se bez jakékoliv stopy. Ale nyní je zpět, téměř na stejném místě jako předtím. Operátor ihned zavolal velitele základny, který byl na místě téměř ihned. Kolem monitoru se postupně tvořil dav\nzvědavých přihlížejících. Velitel loď okamžitě kontaktoval. Přál si, aby major Michael Argent byl naživu. Ne,\non si přál, aby KDOKOLIV z posádky byl naživu. Chvíli bylo v reproduktoru slyšet jen zrnění statické elektřiny. Pak se ale ozval nezřetelný hlas nějakého člena posádky.\nTo veliteli bohatě stačilo. Ihned vyslal záchranný tým. K lodi Horatius se přiblížila trojice servisních lodí a\njedna bojová. Na palubu lodi doslova vtrhly lékařské, opravářské a bezpečnostní týmy. Na můstku našly\nmajora Argenta, značně unaveného a zchátralého. Kromě něj tu byly další dva lidé, taktéž ve zuboženém\nstavu. Trpěli celkovým vyčerpáním a dehydratací. Celkem tři členové zůstali naživu, jediní tři lidé z celé\ntisícičlenné posádky. Byli ihned převezeni do nemocnice. Argent byl jediný, který měl dost sil na to, aby\nvypověděl, že loď byla po celé dva roky uvězněná v Prázdnotě. A hodně si tam vytrpěla. Bylo vidět, že Argent na to má traumatické vzpomínky a nechce o tom dále mluvit. Velitel základny se nejprve zdráhal zavolat vyslance Bratrstva, protože se bál, že loď Horatius zabaví a přeživší začnou sami vyslýchat. Ale nechal\nse přemluvit. Pokud je tu někdo, kdo dokáže napravit psychický stav přeživších, pak je to jedině Bratrstvo.\nDalší den na základnu přiletěla delegace Bratrů, složená z Mystiků a Inkvizitorů. Začali prozkoumávat trup\nlodi a přeživší posádku a našli v nich přítomnost Temnoty. Ale byl to jen spíše takový vedlejší dotek. Zdálo\nse, že posádka byla vystavěna silné korupci ze strany Duše Temnoty, ale nakonec to přečkala, i když s\npsychickými následky. Bratři však informovali, že to není tak vážné. S pomocí kouzel Umění se snadno\npodaří Temnotu vykořenit a za pár měsíců budou přeživší schopni znovu nastoupit do služby. Ale jak se\nvyrovnají se svými zážitky a vzpomínkami, to je zcela na nich.\nAsteroid Victoria. Bylo právě poledne, ale nevypadalo to tak. Bylo zataženo, po dešti, vlastně pořád pokapávalo. Ulice byly úplně vyklizené. Victoria byla pro jednou tichá. John Anderson pro jednou zase vytáhl\nsvoji slavnostní uniformu. Byla to škoda, ztratit někoho tak schopného, jako byl Victor Graham. Vlastně i\ndíky němu byl teď ve velení 17. anti-legijní flotily. Pohřební průvod byl dlouhý, táhl se několik ulic, vesměs\nsamí významní lidé od politiků až po velitele armád, významných občanů a tak dále.\nSamozřejmě v rakvi nebylo jeho tělo, pouze několik jeho osobních věcí, tak jak si to přál. Konečně došli na\nhřbitov. Pak se všichni, kdo něco znamenali, předháněli v tom, jak byl jejich nejlepší přítel a co s ním odešlo. Nejlepší řeč pronesl asi George Hamilton, asi věděl, co on skutečně prožíval. Nakonec se několik praporčíků se starými puškami rozestavilo do lajny před hrobku a vystřelilo slavnostní salvu. Potom nad celým\npohřebním průvodem proletěla letka stíhačů typu Oblačný rytíř a helikoptér typu Artuš.\nAnderson neměl čas, musel odletět několik minut po ukončení ceremoniálu, aby dohlédl na dokončení pěti\nnových lodí typu Victory II a Avenger. Název byl zatím rozhodnut jen u jedné, té nejkompletnější. Nesla\njméno HSSS Caliburn (původní název bájného meče Excalibur). To Hamilton měl jiné starosti. Ač nerad,\nmusel kandidovat. Byl druhým nejvyšším mužem v imperiálním vesmírném námořnictvu, proto byl hlavní\nkandidát. Ovšem Parlamentem začal někdo šířit jiný názor a totiž, že velitelem vesmírných sil by se měl stát\nněkdo urozeného původu, kdo by měl větší respekt u podřízených a větší pravomoci.\nProtikandidáti byli zvoleni dva – Marcus MacGuire a William Bartholomew, těžcí protivníci. Konečně vyhlášení výsledků, které se objevilo na velkém displeji. Několik vteřin napětí – a nakonec se objevilo jeho jméno! Dokázal to, žádný nadutý politik, ale zkušený velitel – George Hamilton. Začaly gratulace.\nUběhlo několik hodin od proražení kapitolských linií okolo základny Viper. V kotli byly uzavřeny zbytky 29.\npěší divize, 17. aeromobilní divize, několik motorizovaných regimentů 13. mechanizované divize a několik\nsamostatných regimentů. Centrem kotle byla samotná základna Viper, kde takřka okamžitě začaly přistávat\ntransportní vrtulníky s posilami a municí, a obratem odvážely raněné do bezpečí.\nGenerál Roger si promnul oči. Prožil bezesnou noc, když ve svém džípu objížděl obrané linie a zvedal morálku svým mužům. Jeho armáda měla těžké ztráty, avšak stále byla schopná bojovat. Ale jak dlouho? Útoky se stupňovaly každou hodinou. Tanky byly ničeny při zacelování průlomů a pokud se má sbor probít\nsám, tak to bude muset být brzo…\nBitva o Burroughs: V Burroughs panoval zmatek. K městu se dostaly zbytky kapitolských jednotek, které\npřežily řež při průlomu Černé legie. Hlášení, že základna Viper je obklíčena, se již dostaly k velitelům ve\nměstě. Domobrana se připravovala na bitvu, Bratrstvo zmobilizovalo své jednotky a vše se připravovalo na\nPřišel nový rozkaz do nově vzniknuvšího kotle. Rozkaz zněl – probít se ven! Generál vydal příslušné rozkazy. Všechny dokumenty, letecká munice, osobní věci, vše co by mohla Legie využít, se má zničit. Plán byl\nprostý. 58. sbor se rozdělil do dvou úderných skupin, které se měly probíjet nepřátelskými řadami. Vlevo\nměly postupovat zdecimované zbytky 29. pěší a 13. mechanizované divize. Napravo se měla probíjet 17.\naeromobilní. Tankové jednotky, které přežily řež, měly podpořit útok na hrotech a některé průzkumnické\nregimenty měly krýt křídla. V zadním voji stál 15. regiment „Snakes“. Vojáci se k tomuto úkolu přihlásili dobrovolně. Byla pro ně čest zemřít v boji. Útok začal za svítání, třetí den od obklíčení.\nA tady a teď se odehrála jedna z největších tragedií Velké bitvy o Mars. Kapitolské velení předpokládalo, že\nse Legie vypravila dobýt Burroughs, což byl omyl. K městu byla poslána jen třetina sil, zbytek zůstal na\nmístě. V sedm hodin ráno začala krátká dělostřelecká palba, a hned za ní vyjely kapitolské tanky, následované pěchotou. Mířily přímo na sever, k nejbližšímu opěrnému bodu. Přivítala je ovšem těžká kulometná\npalba Nemrtvých legionářů. Tanky zahájily palbu a pěchota okamžitě zalehla. V tuto chvíli nastala první\nkrize. Útok se zastavil ještě dřív, než se rozběhl. Našlo se několik statečných mužů, kteří na vlastní pěst\nzačali pronikat k zákopům a tyto následovali další a další.\nPrvní opěrné body byly dobyty, avšak Legie byla zalarmovaná a začala tvrdě útočit na unikající Kapitol. Na\nkřídlech se proháněly lehké tanky a snažily se odrazit dotěrné útoky. Avšak tlak sílil. Legie nasazovala stále\nvíce a více jednotek, které měly unikající 58. sbor zastavit. Podaří se to? Generál Roger osobně řídil průlom\nze svého obrněného vozu. Vystaven nepřátelské palbě rozdával pokyny. A čas hrál proti němu. Musel se\ndostat k Burroughs dřív než nepřítel. Musí se spojit se zbytkem jednotek, jinak je toto průmyslové centrum\nztraceno, a on to věděl. Dva úderné klíny se začaly drobit pod zdrcujícími údery Legie. 58. sbor utíkal,\navšak Legie těsně za ním. A možná by i zbytky oddílů dostihla a zničila, nebýt obětavosti dvou kapitolských\nregimentů. 15. regiment „Snakes“, kterému velel Charles Corlett a 116. pěší regiment pod vedením Normana Coty. Kryly zadní voj, ustoupily až k Trans-marťanské magistrále, dál však neustupovaly. Generálovi\nzaslaly rádiem zprávu, že kapitolské jednotky splní svoji povinnost, i kdyby to znamenalo bojovat do po-\nsledního muže. Poté rádia zničily. Legie se valila dál a teď se jí do cesty postavilo tisíc mužů. Poměr sil byl\njedna ku dvaceti. Vojáci čekali, až se dostanou na dostřel zbraní. Poté spustili palbu, avšak konec jejich\npříběhu byl víc než jasný…\nZbyty 58. sboru se dokázaly probít až k Burroughs. Tady je však čekalo překvapení v podobě armády Bratrstva, Kapitolu a domobrany. Okamžitě zaujaly pozice za touto linií. Černá legie se po určitém čase objevila. Vojáci věděli, co ji zdrželo. Bratrstvo to vědělo taky. Mše za ty statečné vojáky se uskuteční po této vítězné bitvě. Stále byl poměr sil bídný – jedna ku pěti – ale již se dal přežít. Dělostřelectvo se pustilo do\nLegie, stejně jako letectvo. Jelikož se nemrtví hnali tak rychle, nechali za sebou většinu těžké techniky a\nprotiletadlových zbraní. Strhla se bitva, ve které šlo o všechno. Bratrstvo, podporované Mystiky, si začalo\nprorážet cestu středem Legie a nemrtví tomu nemohli nijak zabránit. Na pravém křídle si to vyřizoval 58.\nsbor, tedy spíše jeho zbytky, s příšerami, které je téměř zničily. A domobrana? Ta si nevedla až tak zle, jak\nse očekávalo. Civilisté bojovali se zuřivostí, za kterou by se nestyděli ani fanatikové z Bratrstva. Bitva trvala\nněkolik hodin, avšak po jejím konci zbyly na bojišti jak mrtvoly kapitolských vojáků a Bratrů, tak i celá Černá\nlegie, která tady útočila…\nBitva o Olympus Mons: Spojené lidské armády pronikaly do území Černé legie. Hodně se využilo poznatků, které přinesla posádka sestřelené helikoptéry ohledně nepřátelské protiletecké obraně. Děla byla\nsice schována za vysokou zdí, ale nyní lidské dělostřelectvo přesně vědělo, kde se nachází. Spustila se\nstřelba z mnoha děl, houfnic a minometů. Během deseti minut byly všechny protiletecké zbraně Černé legie\nA tehdy přišel čas na leteckou podporu. CAF a místní vzdušné síly Bauhausu a Mishimy zahájily bombardování všech pozic. Útočné letouny a helikoptéry likvidovaly jedno opevněné místo za druhým. Černá legie\nsice měla několik protiletadlových kulometných stanovišť, ale ty nebyly dostatečně účinné. Za hodinu\nvzdušné síly zničily všechno protipozemní dělostřelectvo, takže lidské armády mohly bez obav pokračovat\nJenomže celé území bylo pokryto nášlapnými a protitankovými minami, skrytými propastmi a tak podobně.\nMnoho vojáků a vozidel bylo proto ztraceno, ale pak se na bojiště dostavily ženijní týmy a odminovací vozidla a začalo se s pročišťováním cesty. Postup lidské armády tak ale byl značně zpomalen.\nInkvizitor Majoris Xavier Petrus, který byl osobně přítomen v prvních liniích, vyslal depeše generálům. Tedy,\npro generála Kybertroniku nic neměl, ale stejně věděl, že se k němu zpráva dostane od jeho korporačních\nspojenců. V depeši byl popsán předpokládaný postup Černé legie a navrhovaná strategie postupu. Petrus\nměl totiž všechny zprávy z první ruky, přímo z těch nejtěžších bojů.\nGenerál Maxim Bernheim dostal nejtěžší úkol – jeho tankové jednotky budou v čele útoku a budou tak prorážet řady Černých legionářů. Bauhaus zde měl ty největší a nejsilnější tanky, takže mu to nedělalo žádné\npotíže. Tanky vyjely vpřed a brzy předjely postupují řady pěchoty. Tím také vytvořily pěchotě obranný štít.\nAle vrcholek hory byl ještě příliš daleko. Navíc, postup směrem nahoru, do relativně strmého kopce a mnoha skalními výběžky byl značně těžký a zdlouhavý. Černá legie měla ve skalách desítky menších obranných stanovišť, které nepřestávaly střílet. Naštěstí, vozidel tu Legie příliš neměla, ovšem o to více pěchoty a\nbojových monster. Dalším velký znepříjemněním byly extrémní povětrnostní podmínky. Hora Olympus\nMons je velmi vysoká, nejvyšší v celé Sluneční soustavě. Čím výše, tím prudší byl vítr, tím nižší teploty a\nhlavně tlak. Černé legii tohle přirozeně nevadilo, ale lidské armády s tím měly menší potíže.\nMuawijheova legie byla na jižní linii velmi oslabena. Korporační armády se z bojiště sice stáhly, ale při tom\nnepřestávaly Černé legionáře ostřelovat. Lord nočních můr a jeho stoupenci věděli, že odsud musí zmizet.\nZde už jsou stejně zbyteční. Lord přikázal přesunout se na východní linii, kde právě probíhal mohutný útok\nlidstva. Dorazil tam s velkým předstihem a tak připravil léčku…\nKdyž se korporační armády probojovaly na ono místo, Lord pomocí Černé symetrie vyslal rozkaz k útoku\nvšem svým jednotkám. Rozkaz dostaly všechny ve stejnou chvíli. Vzápětí ze země vyrazily stovky rukou a\nza nimi se vzápětí přímo do středu předsunuté linie korporačního útoku vynořili jeho Legionáři. Korporační\nvojáci měli tou dobou mnoho práce s Masožravými roji, které bylo velmi obtížné zabít a které jim koupili\ndost času na zaskočení nepřítele. Okolo místa, kde Lord ležel, vybuchla hlína, jak se s pomocí Černé symetrie osvobodil ze svého dočasného hrobu. Ikonoklasti a Golemové ledu byli opodál, maskování za velké\nterénní nerovnosti. Jak ze sebe setřásli povrchovou slupku kamenní, vydali se svou rozvážnou chůzí k\nlidským vojskům a jako pohyblivá zeď zatlačovali vojáky zpět dolů z hory, přímo do náruče Lordových jednotek.\nJeho nečestnou léčku ale trochu komplikoval nečestný boj korporací. Letecké bombardování bylo na chvíli\nzaměřeno na jeho oblast, čímž bylo zničeno několik jeho Ikonoklastů a Golemů ledu. Ostatní jednotky nemohly zasáhnout, protože byly příliš blízko jejich ostatním vojákům. Naštěstí byla všechna letadla brzo\nodvolána na jiné, naléhavější stanoviště, a tak mohl zbytek jeho manipulů dorazit přímo na bitevní linii, kde\nzačaly drtit všechny vojáky svou nezměrnou silou.\nPřívaly lidských vojáků, které se valily do kopce, ale dokázala zastavit síla šílenství. Poté, co pomocí Černé\nsymetrie zlomil mysl kapitána nedaleké tankové divize, vydal rozkaz hodný šílence. Tanky začaly pálit,\npřestože nebyly dost blízko, aby mohly zasáhnout armády Legie. Jejich střely totiž dopadaly do vlastních\nřad, kde zabíjely vojáky a posilovaly paniku vyvolanou šílenstvím. Útok pomalu začal polevovat, ale lidé se\nvzápětí vrhli s obnovenou silou do útoku.\nLordovy jednotky byly zatlačeny do obrany. Ječící a Vřeštící legionáři se stáhli do obranného kruhu, zatímco jim Děsivé trofeje kulometnou palbou kupovaly čas na odpoutání se od boje. Čepeloví berserkové, kterých po uběhlém boji přežila většina, se postarali o všechny vojáky, kteří by zkusili zaútočit zblízka a těžká\npalba všech zbylých jednotek držela nepřátelské vojáky v odstupu. Na nějakou dobu. Brzo začaly přilétávající granáty kosit Legionáře. Z Masožravých rojů už zbývaly jen cáry a jejich vývojové stupně na tom nebyly\no moc lépe. Lord a Kurgan byli už téměř na koncích sil s Černou symetrií. Už jen minuty je dělily od chvíle,\nkdy lidští vojáci proniknou jejich kruhem a zabijí zbytek jeho malé armády. Pak ale přišly posily…\nLidské armády byly zaskočeny přítomností tak velké síly Muawijhea. O co větší pak bylo překvapení, když\nvojáci zjistili, že to jsou ti stejní legionáři, se kterými bojovali na jižní linii. Xavier Petrus však začal něco cítit.\nByl to ten stejný pocit, jaký měl, když byl na návštěvě ve městě Mundburg. Měl v tom jasno – ten vůdce\nkacířů je přímo zde, vede tuhle legii. Petrus si svolal své důstojníky a přikázal přivést toho kacíře pokud\nmožno živého. Chce se ujmout jeho vyslýchání...\nAle nalezení kacíře, kterého nikdo nikdy vlastně neviděl, bylo dost složité. Navíc probíhal zuřivý boj a vojáci\nse museli soustředit hlavně na to, aby vůbec přežili. Navíc se náhle zbláznil jeden tankový oddíl a zruinoval\nvelkou část postupující pěchoty. Několik tanků muselo být zničeno, aby se zabránilo nejhoršímu, ty další se\nuž po chvíli samy uklidnily, jak je efekt Černé symetrie opustil. Petrus viděl, že tohle se už nesmí opakovat.\nVyslal proto Mystiky – ke každému oddílu Bauhausu byl přidělen jeden. Jejich úkolem je negovat kouzla\nK Černé legii ale dorazila další zásoba posil, přímo z teleportačního portálu, jehož záře byla už velmi dobře\nvidět. Čím výše byly lidské armády, tím tužší byl odpor Legie. Ale to se dalo čekat. Kolem hory obletovaly\nstíhací letouny a bombardéry a bojovaly s letectvem Legie, které bylo také docela hojné. Lidské armády po\nkaždých sto metrech vybudovaly opěrný bod, čímž si zajistily cennou podporu. Dělostřelectvo střílelo na\nvrchol hory a ničilo tak posily Legie, i když to příliš nestačilo.\nZačalo se stmívat, což byla další nevýhoda. Na opěrných bodech se rozsvítily obrovské reflektory, které\nosvětlovaly velké části bojiště. Vojáci Bratrstva byli v první linii a s podporou kouzel Umění se probojovávali\nstále výš. Bauhauské tanky ničily dělostřelecké a kulometné pevnosti Černé legie. Kapitolské letectvo likvidovalo nepřátelské útočné letouny. Mishimské pedipulátory snadno postupovaly těžkým strmým terénem a\nbojovaly s hrůznými monstry. Speciální oddíly Imperiálu se staraly o eliminaci nepřátelských velitelů. Roboti\nKybertroniku ničili přesilu nekonečných řad Legionářů.\nMezitím ve městě Kyberopolis. Arghan Keronis seděl v křesle a listoval dokumentací vytvořenou Dianami,\npřičemž neustále přemýšlel, jak se zbavit toho viru. Jeho Avataři se konečně vrátili z mise, na kterou je\nposlal. Nesli silně poškozené tělo jednoho z nich. Tělo Avatara bylo poničeno nějakou žíravinou, Arghan jen\ndoufal, že Zdokonalený kyrysník v jeho hlavě zůstal nepoškozen. Marně – výživný roztok v nádobě nebyl a\nsystémy podpory života byly též jen kus šrotu. Arghan se chopil několika nástrojů a začal odstraňovat adamantiové kryt. Žíravina ho podstatně změkčila, takže CPU muselo být poškozeno. Naštěstí nebylo až zas\nKeronis se dostal až do nitra Zdokonaleného kyrysníka a demontoval z něj fungující součásti, hlavně paměťový čip. Tento čip pak vložil do jednoho Kyrysníka, kterého si nechal přinést a poté ho kabelem propojil\ns místním počítačem. V databázi si pak našel poslední záznam a nechal ho přehrát. Mohl dobře vidět, jak\nbyl Avatar zničen…\nJeden z vědců, které onen Avatar ochraňoval, se náhle začal měnit. Jeho tělo se třáslo a různě deformovalo. Avatar vyhodnotil situaci jako rizikovou a na vědce zaútočil. Avšak najednou, jakoby se na chvíli vypnul.\nZáznam přestal být nahráván. Když se o chvíli později znovu aktivoval, stál před jeho očima velký tvor,\nZnovuzrozený – Demnogonisův stoupenec. Druhý vědec stál opodál a nevypadalo to, že je nějak vystrašený. Spíše naopak. Avatar se stále nemohl pohybovat, něco mu blokovalo připojení. Vědec k němu přistou-\npil, napřáhl ruku a zakryl mu oči. Avatar měl v sobě ale nouzový příkaz pro tuto situaci – okamžitě přemostil\nvšechny ovládací funkce do organické části Zdokonaleného kyrysníka. Znovu se mohl hýbat. Vědec zrudl\nvzteky. Ale to už se Znovuzrozený na Avatara vrhnul. Tehdy záznam končil.\nAvalon okamžitě identifikoval toho vědce. Je to infiltrovaný kacíř, který slouží Demnogonisovi, Špínošiřitel.\nJesse McKirdis, jehož mysl již byla v pořádku, si vzal na starost jeho okamžité nalezení. Ujal se velení oddílu Roztočů. Než se však stihl připravit, Avataři i Roztoči v jeho okolí jakoby zamrzli na místě, uprostřed\npohybu. Do místnosti vešel onen kacíř, ve vědeckém plášti. Přistupuje přímo k Arghanovi a ptá se ho, co je\nvlastně zač. Nefarité totiž hodně prahnou po odhalení Arghanova původu. Ale Keronis zachovává chladnou\nhlavu. Nemá sice ve svém okolí nikoho, kdo by ho mohl chránit, ale ví, že kacíř ho nechce zabít. Dávno by\nto totiž už udělal.\nKacíř napřáhl ruku a seslal na Arghana kouzlo Nákaza. To v jeho těle vyvolalo smrtící bakterie, které by ho\ndo dvanácti hodin měly zabít. Kacíř tím chce vyhrožovat a získat z Keronise všechny informace. Ale ten si\nstále zachovává chladnou hlavu. Ví, že jeho imunitní systém se o bakterie postará. Chce to kacířovi dokázat a tak se nechává prozkoumat kouzlem Kacířská moc. Kacíř tak skutečně vidí, že bakterie umírají.\nArghan kacíře vybízí, aby se mu pomocí Černé symetrie podíval do mysli, a odhalil tak pravdu. Kacíř tedy\nsesílá patřičné kouzlo – ale náhle se cítí být velmi zmaten. Něco se děje s JEHO myslí. Když se probouzí,\nzjišťuje, že má v krku zabodnutou jehlu s jedem Červený mnich, který mu blokuje schopnost používat Černou symetrii. A také je spoutaný.\nArghan vysvětluje, že z jeho krve chce získat protilék na zdejší virus. Dále mu vysvětluje, co se vlastně\nstalo s jeho myslí. Keronis nemá přístup do části své mysli, je to něčím potlačená vzpomínka nebo vzpomínky. Když se kacíř pokusil proniknout do jeho mysli, jeho nervová síť věděla, jak se tomu bránit. Tehdy\nKeronis využil jeho útoku k nasměrování Černé symetrie do oné potlačené části paměti. Jedinou možností,\njak totiž Keronis mohl odhalit své vzpomínky, bylo psychické spojení s někým dalším. To ale vždycky asistující osobu dočasně ochromilo, stejně jako nyní kacíře. Keronis neví, co má ve své paměti tak hrozného,\nnikdo mu to nikdy neřekl…\nLidské armády postupovaly nezastavitelně vpřed. Mystikové Bratrstva sesílali mocná kouzla – nejen na\nprotivníky, ale i na vlastní vojáky. A tak měli vojáci magicky zvýšenou morálku, odhodlanost, sílu, přesnost\na další vlastnosti. Samozřejmě, Mystikové tyto výhody neudělili Kybertroniku. Také proto, že to ani nešlo.\nVojáci Kybertroniku měli odolnost proti mystickým silám. Ale zase měli své implantáty a tak nevýhodu vyvážili. Tak se lidská armáda probojovala až na samotný vrcholek hory.\nZáře portálu osvětlovala okolní noční krajinu, jako by byl den. Lidští důstojníci byli téměř ve stavu zuřivosti.\nNe jen kvůli magickému vylepšení, ale také kvůli pouhé nenávisti. Už nechtěli žádný další portál na kterékoliv planetě. Tolik lidí již kvůli nim zemřelo. A tak se důstojníci bezhlavě vrhli v čele svých oddílů, z hlasitými\nvýkřiky "Zteč!" a "Banzai!" a s tasenými meči a šavlemi. Vojáci nasadili na pušky bajonety a taktéž se rozběhli proti hordám Legie. Byl to holý masakr.\nPetrus se probojovával zástupy vojáků až k portálu, který byl chráněn magickým polem. Hidgis, Hawk,\nThompsonová a Neelson vedli své oddíly Brigády svobody, Lehké a Těžké pěchoty a Zákopníků jako nikdy\npředtím. Bauhauský generál Maxim Bernheim vyskočil ze svého velitelského tanku a vrhl se do vřavy osobně. Tím hodně posílil morálku bauhauských vojáků. Lord Generál Akishato Myimoto a generál Maximillian\nRosemberg tu také byli a bojovali, jak nejlépe uměli. Rosembergův pes, který byl ve skutečnosti robotickým\nStopařem, se také dal do boje. Kapitolský generál Peter Clark seděl za kniplem svého osobního bojového\nvrtulníku H-7 Ťuhýk a kosil legionáře dobře mířenými dávkami palubního kulometu. Petrus byl jen zklamán,\nže Kartel se tentokráte finálního útoku neúčastnil. Generál armády Sophia Mayorová nemohla nikoho postrádat. Její Doomtroopeři úspěšně bránili citadelám, aby vysílaly další posily. Což bylo dobře.\nO půlnoci se lidské armády probojovaly k portálu. Černá legie se zoufale snažila bránit, ale bylo to marné.\nPetrus seslal mohutné kouzlo, kterým ochranný štít zničil. Pak jen vydal rozkaz CAF, aby provedlo nálet.\nZároveň nařídil, aby se všichni vojáci vzdálili do bezpečné vzdálenosti. Stále bylo třeba zničit rozptýlené\nhordy Černé legie. Jeden bombardér B-53 Krvavý jestřáb zamířil přímo nad portál. Pak z jeho nákladového\nprostoru vypadla trojice palivovzdušných bomb GBU-9000. Několik desítek metrů nad portálem do okolí\nrozptýlily nebezpečný oblak aerosolu, čímž vznikla jeho směs s kyslíkem. Tu pak zapálily iniciační nálože a\nvznikla silná tlaková vlna. Portál byl rozmetán na kusy. Balvany létaly vysoko do nebe. Výboj energie byl tak\njasný, že osvětlil celé široké noční okolí Olympus Mons. Všichni vojáci tak na chvíli mohli vidět bojiště tam\ndole, na úpatí hory, kde dosud bojovali, téměř z ptačí perspektivy.\nPortál byl zničen. Korporace oslavovaly. Kapitolu se úspěšně podařilo odrazit útoky na základnu Viper i\nměsto Burroughs. Kybertronik zas úspěšně vyvinul protilék a zastavil šíření nebezpečného viru v Kyberopolisu. Jen Lord nočních můr nebyl spokojen, ani jeho pán a ani ostatní nefaritští Vojevůdci. Ale Černá legie\npřesto splnila část svého úkolu. Výrazně oslabila lidstvo...\nVelká bitva o Mars trvala od 11. srpna do 11. září 1286 YC.\ngenerály, kteří si přáli základnu definitivně dobít a své jednotky potřebovali převelet jinam. Útoky nepřítele tak byly na denním pořádku a obrana, která byla v půlkruhu rozmístěna ve vzdálenosti a...\nOd Velké bitvy o Ceres uplynuly dva roky. Kybertronik zcela obnovil všechny ztráty, které utrpěl v předchozím velkém tažení. Přesto však v relativní blízkosti Ceresu zůstalo několik základen Černé ...\nSluneční soustava 2003 - Hvězdárna a planetárium v Hradci Králové\n15 Triton se pohybuje po retrográdní dráze a díky slapům Neptunu se k němu, narozdíl od našeho Měsíce, přibližuje. Za 4 až 6 miliard let bude tak blízko, že se slapovými silami roztrhá a okolo plan...\nFlotila erné legie se mezitím p iblížila k základn Tendra Peninsula na dost el. A ihned se spustila d lost elba, jak ze strany základny, tak ze strany flotily. Palba lodí rozrývala pob eží i železo...\nPouze ten, kdo používá svůj mozek jen jako závaží, aby se mu při spánku hlava nezvedala, nevidí, že islámská invaze je řízená a uměle vyvolaná, že má za cíl zničit evropskou civilizaci a národy na ...\nMUTANT CHRONICLES GREAT BATTLE FOR CERES\nUI systémy přestaly pracovat. Zastavily se uprostřed pohybu, uprostřed činnosti. 60 % obranných sil asteroidu tak bylo vyřazeno zcela bez boje. Lidští vojáci začali pátrat po příčině a zjistili, že...\nUkryti v hlubinách