Kurzy psaní podle Lustiga: Technická - napsal Miroslav Tichý\nTechnická - napsal Miroslav Tichý\nVzbudil jsem s klasickou nechutí v očekávání nadcházejícího dne. Byl jsem tou dobou 18ti letý puberťák, který vylezl ze střední zemědělské školy, kteroužto vystudoval ani nevěděl proč.\nPatrně šlo tehdy o přání rodičů, pokud se tedy moje mysl matně pamatovala. Myslím, že v tom slavném roce 1986, kdy se o mém budoucím směřování rozhodovalo, sehrála jistou roli matčina věta typu "zemědělství je perspektivní obor a jistota".\nA tak jsem v srpnu, o 4 roky později, v lehce zmateném období roku 1990, nastoupil do JZD Veltruby jako traktorista. Původně jsem sice měl nastoupit do vedlejšího JZD jako agronom, ale to bych nesměl dát přednost vodním radovánkám na Vltavě, kde jsem se sice naučil kouřit cigarety značky Mars, ale právě v onom mezidobí mi mírně exponovanější pozici agronoma vyfoukl nevědomky kamarád. No zkrátka, poté, co matka zapojila veškeré konexe, jsem byl nakonec, nejen já, rád za pozici traktoristy.\nJiž můj první den předznamenal jakýže traktorista asi budu. Poté, co mi vedoucí předal můj traktor s tím, abych vyndal baterii a dal ji na nabíječku, jsem se jal 4 hodiny chodit okolo traktoru předstíraje za prvé, že na tom makám a za druhé, že vím, kde baterie na traktoru je. Padlo na to 8 Marsek.\nSamozřejmě bylo nasnadě, že se konfrontaci s dotazem, jestli už je baterie nabitá, nevyhnu. A nevyhnul. Prostě klasika, trapas, puky na montérkách se mi studem málem narovnaly. A tak mi v podobném duchu v JZD plynuly dny. Občas jsem zanechal na poli nářadí, občas mi došla nafta, občas jsem něco naboural o množství zpřetrhaných kabelů spojujících traktor s valníkem ani nemluvě. Ono upřímně, mému počínání se ani nebylo moc co divit. Neměl jsem kde brát. Byl jsem kluk z města, auto jsme neměli potom, co otec v afektu nechal stát inspektora autoškoly na křižovatce, když neunesl jeho poznámku o tom, aby si nepletl řadící páku s krumpáčem a ani škola jako taková mému technickému obrození, také zrovna moc nepřispěla.\nA tak přišel ten den, den kdy jsem se vzbudil s onou nechutí. Dnes mě čeká technická v Ovčárech. Na to zase padne Marsek. Vybaven dostatečnými tabákovými zásobami z místního stánku PNS, jsem byl nejprve lehce proškolen kolegy traktoristy ve Veltrubech.\n,,Hele nejdřív musíš vypustit olej z motoru, poučoval kolega Křivka. Tady je výpustnej šroub. Jasný, přikyvoval jsem navenek frajersky, uvnitř však zelený strachem. Jeho vysvětlování postupu odvzdušňování motoru, jsem už vůbec nevnímal. "Je Ti všechno jasný?" zeptal se ještě na závěr Křivka.\nNastal čas vydat se do Ovčár a pokusit se zdolat Zikkurat.\nDal jsem cígo a vyrazil. 5 kilometrový přejezd po polní cestě mezi oběma JZD bylo to nejlepší ze zbytku dne. Přijel jsem do Ovčár a našel garáž s onou podélnou dírou v zemi, kde měla probíhat moje zkouška dospělosti. Jedno cigáro na kuráž a šel jsem na to. To dám, to dám…vypustit olej z motoru. Aspoň tohle. Koneckonců to bylo to jediné, co jsem si aspoň trochu pamatoval.\nNašel jsem 15tku klíč a nasadil na šroub. Povoloval jsem šroub a přemýšlel, jakpak, že Ti zkušenější svádí vytýkající olej z otvoru do nádob ležících podél oné díry. Přemýšlel jsem nad tím tak usilovně, že jsem ani pořádně neslyšel podivné PLOP, kdy 15 litrů špinavé mastné tekutiny vyrazilo šroub z poslední části závitu a v podobě nově objeveného ropného naleziště se začalo drát ven, obarvujíce podlahu, ponky a ostatní stroje na slušivě černo.\nStál jsem v té apokalypse neschopen slova a v době, kdy jsem si nedokázal představit, že by to mohlo být ještě horší se to stalo. Můj zrak padl na člověka, který akorát otevřel dveře a přišel z vedlejší dílny. Změřil si mě pohledem a bylo mu naprosto jasné s kýmpak, že má tu čest.\nMně nic neřekl. Jen se otočil směrem k dílně, ze které přišel, a zvolal větu, o které s oblibou říkám, že ji určitě ještě jednou v životě uslyším, a to tehdy, až bude můj mozek dělat zdejší finální vyúčtování.\n,,Chlapi, pojďte se sem na něco podívat´´. Pak už to jelo. Přišlo asi 20 lidí, nejlepších hodnotitelů jaké kdy spatřilo světlo tohoto světa.\nUž si nepamatuju, žádnou z těch hlášek, které tam padly, asi jsem to všechno vytěsnil, ale jak se říká, všechno zlé je k něčemu dobré. V technické jsem už nepokračoval. Stejně bych ji nikdy nedokončil. Tu dodělali povolanější. Já dostal kolečko, lopatu, savou látku perlit a pokyny k úklidu, který už jsem vcelku zvládnul. Nakonec jsem se s nimi rozloučil i s úsměvem, poučen nejen o tom, jak se vyměňuje vzduchový filtr, ale i o platnosti rčení, ševče, drž se svého kopyta.\nA tak po tom, co mi pár let opravdu dělaly společnost zejména lopata s kolečkem, jsem nakonec velmi rád, že jsem se časem posunul k oboru a k takové práci, kde snad škodím svému okolí, o něco málo méně.\nKaždopádně na mé působení v JZD, dnes už s láskou a lehkým úsměvem, vzpomínám.\nZařazeno v rubrikách: Dobeška, Miroslav Tichý, Můj nejzajímavější zážitek, Tvůrčí psaní


Recenze a hodnocení - KOPECKÝ s.r.o.\nHodnocení firmy KOPECKÝ s.r.o.\nCena za 1. garanční prohlídku (najeto 9000 km) jak ze špatné komedie. Při dodání vozu do servisu a dotazu kolik to bude stát, sděleno že do šesti tisíc korun se vejdeme. Při převzetí vozu dotaz. Vy jste to auto kupoval u nás? tak to tady máte navíc slevu. Kolik tedy budu platit? 8300,- Kč Kolik??? Osm tisíc tři sta korun. Vždyť jste mi říkal, že to bude do šesti tisíc. No víte já jsem se spletl při určení programu pro Váš vůz. To od zaměstnance, který se mezi řečí pochlubí, že ve firmě pracuje již od roku 1975 zní jako velká lež, nebo velká neznalost. Prostě smutný okamžik kdy z Vás v zájmu získání peněz dělají blbce, vy to víte, a také víte, že s tím nemůžete nic dělat, pokud chcete mít platnou záruku. 26.9.2017 Milan Steiner\nNEDOPORUČUJI! Přes pojišťovnu jsme zde nechali opravovat auto, kdy první oprava dopadla špatně a něco nebylo opraveno (škrábance, které podle p. Ševčíka byly na autě už dřív, špatně regulovaná přední kapota a jedna vnitřní součástka, která měla být vyměněna, ale byla jen kladivem navrácena do původního stavu), tudíž jsme čekali na nový termín druhé opravy, který nebyl možný ihned, jelikož náhradní vozy k dispozici byly jen ty lepší, než si zasloužíme my. Po 4 týdnech bylo konečně volné náhradní auto "PRO NÁS" a jako náhradní vůz jsme dostali 208, 1,2 BENZÍN. Naše auto je 308CC, 2,0 DIESEL které má sice najeto 280000 Km, ale i přesto myslím, že je to dost nevhodný náhradní vůz. První náhradní auto bylo 2008, 1,2 BENZÍN, které se dalo ještě překousnout. Jednání ze strany p. Ševčíka hrozné a jediný argument který umí říct je "Vaše auto má najeto skoro 300tis, tak co čekáte". Tenhle Peugeot jsem zvolila, protože jsem příjmením Kopecká a tenhle servis mě napadl jako první. Bohužel to byla velká chyba a už nikdy víc. Koupi nového vozu zvážíme určitě u jiné pobočky. Teď jen můžeme doufat, že druhá oprava dopadne dobře.\nBohužel se musím přidat k nespokojených zákazníkům. Jednání p. ŠEBKA je velmi zarážející. Svým jednáním nás utvrzuje v tom, že vůz (nechce?!) prodat. Pana ŠEBKA jsme museli doslova uhánět a on jen pořád sliboval. Ale sliby nikdy nesplnil. Auto jsme si vybrali, ale nemůžeme ho vidět, jelikož je na skladě. Bylo nám slíbeno, že zavolá a nic. Pán ze skladu měl dovolenou. A když už měl po dovolené, p. ŠEBEK se ve skladu ani neinformoval na daný vůz. Smutné! Po opakovaném naléhání je náš vybraný vůz (nedostupný, nemají ho). Jako fakt? Je stále na stránkách jako skladový vůz a přitom ani neví co je na skladě?! To je dost ohromující. Pan Kopecký by měl že svých lidí radost.\nDomluva strašná. Snaha o prodej nového vozu nulová. Jednání na hraně drzosti. Při nákupu vozu na protiúčet mi nabídli nejmenší cenu ze všech prodejců, 40 tisíc za 6 let staré auto, které se jinde prodává i za 120 tisíc Kč. Když jsem to zmiňoval u jiného prodejce, tak se mi vysmáli, co je to za lidi. O vůz jsem měl eminentní zájem a oba prodejci mě pouze odrazovali svým chováním.\nVelmi pěkná auta, líbí se mi design. Tím to ale nekončí, také příjemné jednání, spolehlivý servis.\nSkvělý servis, služby, vždy vše včas.\n+420 274 784 581\n300 metrů od metra Skalka nebo od metra Strašnická, vedle pneuservisu Bestdrive.\nTelefon: +420 602 469 577\nTelefon: +420 724 407 407\nTelefon: +420 602 355 593\nTelefon: +420 602 630 925\nTelefon: +420 606 612 444


'Umírám tady' Trailer: Jim Carrey přináší Mighty Melissa Leo - Televize | Smět 2021\n'Umírám tady' Sezóna 2 Trailer: Ball-Busting Melissa Leo je zpět v dramatu Jim Carrey Produced Showtime Dramedy\nMelissa Leo v 'Umírám tady'\nKdyž Jim Carrey nenarovnává politické portréty, produkuje jeden z nejlepších pořadů o stand-up komedii v televizi. V 70. letech 20. století v Los Angeles „Dying Up Here“ sleduje skupinu aspirujících stand-up komiků a komediálního klubu, kde pracují na svých setech. Vytvořil Carrey a David Flebotte, 'já umírám tady', je založen na non-fiction knihy stejného jména William Knoedelseder. Seriózní a ambiciózní série zkoumá nejnáročnější práci ve výstavním průmyslu se stylem a vtipem.\nOficiální souhrn Per Showtime: „'Dying Up Here' 'se ponoří do inspirovaných, poškozených a komplikovaných psychiků fiktivní skupiny konkurenčních, ale úzce spletených komiků mentorovaných Goldie (Leo), drsnou majitelkou komedie, která nad ní vládne obchod se železnou pěstí, ale vychovává její komiky tvrdou láskou. Série vezme diváky za oponou komediální scény, která zrodila kariéru legend, jako je Richard Pryor, Robin Williams a David Letterman, a ukazuje, že ve skutečnosti není nic takového jako snadný smích. “\nLeo vede obsazení talentovaných up-and-comers, které zahrnují Ari Graynor („The Disaster Artist“), Stephen Guarino („Happy Endings“), Michael Angarano („Skoro slavný“) a RJ Cyler („Já a hraběte a umírající dívka “).\nDruhá sezóna filmu „Umírám tady“ má premiéru v neděli 6. května v Showtime. Podívejte se na nový přívěs níže.


Rychlá navigace: Módnípeklo.cz » Články » Z ulice » Made in Italy\n16.07.11 | autor Ada\nKdyž jsem předevčírem řekla pekelné A, řeknu i nepekelné B. Dnes jsem si koupila svetr značky H&M. Je z vlněné směsovky tvořené 80% jehněčí vlny (vlna z prvního stříhání, nerecyklovaná) a 20% polyamidu, a podle visačky je vyrobený v Itálii.\nJestli je v Itálii skutečně vyrobený nebo jen nějak dokompletovaný nevím, každopádně pro zákazníka českých řetězců je to hotové zjevení. Svetřík jsem zakoupila v secondhandu, dá se tedy předpokládat, že se sem dostal odněkud z ciziny. Všimněte si i takového detailu jako je textilní materiálová visačka místo škrabavé papírové.\nTen svetr budí mnoho otázek: jak je starý? Jestliže je předkrizový - šla kvalita dolů všude a takovéhle svetry už bychom nenašli ani v H&M v cizině? Nebo je to za hranicemi pořád běžné, jak tvrdí zcestovalí čtenáři, a jenom sem se vozí hadry? Kolik ten svetr stál, když byl nový? Kolik by stál korun, kdyby se prodával tady? Kupoval by to někdo? Otázky, samé otázky.\nA abyste se neupřemýšleli xmrti, tak něco na odlehčení. Potkávám v těchto dnech dost slušně oblečených lidí; horko zřejmě donutilo i nejzarputilější džínaře neriskovat zapaření intimních oblastí, navíc nás počasí nutí mít toho na sobě co nejméně, takže je menší šance celek přeplácat.\nNa této paní mě ani tak nezaujala proužkovaná sukně jako ta zvláštní kabelka posetá dřevěnými korálky. A ano, i ten celek. Paní může podle vrásek už klidně táhnout na šedesátku, přesto je štíhlá a upravená. Do účesu bychom si mohli rýpnout, ale mně bohatě stačí, že nemá mahagonový květák.\nKdyž jsme u těch zvláštních kabelek, k téhle puntíkované s mašlí by se dalo vymyslet nějaké krásné retro. Slečna to bohužel moc kombinačně nezvládla (proužky vs. puntíky, proužky vs. jiné proužky, sportovně laděná halenka vs. roztomilá taška...)\nBílá halenka, jednoduchá černá sukně s kraječkou, červené balerínky a sluneční brýle s červenými obroučkami, které nejsou na fotce vidět. A před sebou kočárek! Je to matka! Jak je možné, že to zvládá bez džín a batohu?! (Frajerku v popředí s čumící podprsenkou, v džínách a s přecingrlátkovanou kabelkou nekomentuju. A ještě si můžete všimnout, že všechny ženy na fotce mají melír :) )\nKe kolektivnímu zvracení nad českými muži připravit, pozóóór...\nNěkdo sice nechodí po ulicích ošuntělý, ale styl "páté přes deváté" taky není to pravé ořechové. Jednotlivé části oblečení této mladé ženy se k sobě nehodí: elegantní perličková sada, pouťová kabelka, jednoduchý žerzejový top, džínová minisukně (navíc trochu nelichotivého tvaru)...\nJasně zelené tričko + smrkově zelené boty (z fotky to není moc poznat, ale opravdu nejsou černé a opravdu byly celkem hezké): gut. Vyšisované džínové tříčtvrťáky a černá kabelka: nicht gut. Mullet v okrově bloňdaté barvě: KORUNA ZLA!\nTo jsem netušila, že se v tak pozdní noční hodině pobavím nad novým článkem v pekle. Juchů.\nPřimělo mě to otevřít skříň (je 0.59) - kde jsem našla místo výroby (a že to taky není všude), tak tyhle kousky jsou 100% asijské - od Turecka přes Bangladéš po Čínu. Někde výroba není (Esprit, New Look) a něco cedulky prostě nevede, ať už jim je fikli v sekáči, nebo jsou made by fler apod.\nK té fotce s pánem bych chtěla jen poznamenat, že to není nejčistší peklo - chybí mu fusky v sandálech A upřímně za mě, má kladné body za proužkované tričko - mohlo být ještě mnohem hůř (co taková rybářská vestička? Bez trička, samozřejmě, kdo by se v tom pekl).\nPo návštěve kamarádů, o půl 2 ráno běžím vypnout počítač…a zjišťuji, že z pravidelné kontroly stránek Módního pekla se stal automatický reflex…\nkdyž v preáci balím a kontroluju hadry z katalogového zboží, jako je bonprix, nebo otto, tak najdou se tam výroby z turecka, indie, čína, bangladéž, ale také italy … jestli to možná nebylo z nějaké luxusnější řady? Ale luxus neznamená,m že je to luxus - značka Apart je prej super luxusní (aspon tak nám to říkali v práci) a není vyjímka, že šaty mají 100 procentní polyester ..\nJá nedávno zakoupila v obchodním řetězci svetřík, a koukám na tu cedulku výroby,kde stálo „made in MAROCO“. Od té doby přemýšlím, jestli tam fakt běžně svetříky vyrábí nebo to tam jen našijou?\nZastřelte mě, ale jemná umělá kraječka na vnější části oblečení ve mně budí nepřekonatelný dojem, že dotyčná vyšla ve spodničce/kombiné. Metrovou krajku toleruji jen hrubou pro „venkovský styl“. Ano, kdekdo nosí tenkou, ale… zde jsem: palte!\nMaminka s červenými balerínkami a brýlemi mne také zaujala, potkala jsem ji v trolejbusu a říkala si přesně totéž! Možná už mě ADA naočkovala\nPokud je ta kraječka našita přímo na vrchní látku, pak opravu celek vypadá jakoby nositelka zapomněla sukni. U lepších oděvů je našita na podšívce /spodničce/ a jen trochu vykukuje.\nJá mám problém se sukní přes džíny. Nikdy se neubráním pocitu, že si slečna nesundala zástěru, když šla ven. Naštěstí se již moc nenosí.\nAnciasa, Billa na Kounicke. To aby som pre veceru vybiehala oblecena slusne, alebo za tmy, ak sa tu nechcem vyskytnut (ak je vonku viac nez +15°C riesim to suknou, sandalkami, trickom, tak snad nie).\nKdyž jsem byla v Anglii, tak v HM měli (dle mého názoru) věci opavdu kvalitnější. V ČR jsem si zkoušela tričko s THE BEATLES (i když tam je potisk, nemohla jsem odolat protože je mám ráda a navíc to nebyl takový roztomilý potisk, ale docela seriozní v elegantních barvách hodících se k hnědým kalhotům), ale nakonec jsem si ho nevzala, protože to byl vopravdu tenkej průsvitnej hadr. Koupila jsem si ho ale v Anglii, kde byl z pevnější látky, nevysel, po vyprání fakt drží tvar............prostě jsem spokojená\nJo a taky jsem v nějakej novinách četla že potaviny se do ČR vozí méně kvalitní, než třeba v Německu. Stejný obchodní řetězec prodává úplně ten samý výrobek v Německu s vyšší (mnohem vyšší) kvalitou než v ČR. Jo, a ještě to maj většinou levnější. Pro srovnání:\nNěmecko - kečup, 67% rajčat, o 10 - 20 centů dražší (ale to je výjimka) ČR - ten samej, stejnej obchosní řetězec kečup, 11% rajčat\nNení to s tou nižší kvalitou oblečení stejné jako u jídla? Stejné výrobky mají v různých zemích různé složení? Výrobci zkoušejí, co si mohou dovolit, pokud si to necháme líbit.\nStačí, že k nám vozí jen výprodeje a dávají na ně původní ceny. V Debenhams mají slevy 30-50%, přitom na visačce je vidět původní cena skoro stejná, jako je v Praze po slevě. Nekoupila jsem si nic, jak jsem byla rozčilená.\nJa mam i par kousku „Made in Greece“ a patri v mem satniku k tem kvalitnejsim - vydrzi dlouho, material je vetsinou poctiva silna bavlna nebo bavlneny sifon, tvar se nevytaha po par nosenich…jsem spokojena. Jinak cedulky na odevech sleduju uz delsi dobu - na me vetsinou siji u sousedu v Turecku, druha nejcastejsi je Indie nasledovna Marokem. Pritel American ma kupodivu vetsinu obleceni vyrobenou v Bangladesi a Indii, primo made in USA toho ma pramalo (i Levisky nebo D&G se vyrabeji nekde v tramtarii)…Neznamena to vzdycky, ze dany kousek je nekvalitni, jsem si jista ze i v Bangladesi maji kvalitni tovarny, a ze dobre znacky si to dovedou ohlidat, ale pocit ze mam neco „Made in Italy“ je proste prijemny.\nVčera jsem na tomto kousku z Promodu\nviděla visačku Made in France.\nAkorát jsem se při návštěvě jejich stránek děsně vytočila, protože ty ceny na webu jsou poloviční. Chjo.\nZrovna včera, kdy jsem byla pod tlakem okolností nucena sehnat nějaké sportovnější oblečení, se mi podařilo zakoupit šortky H&M. Jsou perfektní - dobře padnou, látka pevné, ale jemné a hustě tkané plátno nebo silnější batist, švy rovné, kapsy vypracované. Ne, nezešílela jsem, ani se v obchodech této firmy neudál zázrak, pochopitelně jsou z druhé ruky a na svět přišly jistě před delší dobou, což dokládá textilní cedulka s instrukcemi k údržbě převážně v jazycích evropského severu. A navíc - k mání byly jen za 50 korun!\nA k tomu svetru: podle vzoru si troufnu tvrdit, že je starý cca 3 roky a déle.\nMožná si to nepamatujete, ale tak předloni měli v Promodu mohérové svetříky, cena 2500 Kč, nikdo je nekupoval, ty byly taky vyrobené v Evropě.\nLíbí se mi koruna zla Mullet…kamarádka má sen nafotit knížku s názvem MULLET'S ARROUND THE WORLD a myslím že právě v Česku by toho nasbírala hodně\nŽe se nebojíš takle veřejně fotit, někomu by se to nemuselo líbt a mohl by se bránit\nNechápu, jak může někdo kombinovat elegantní bižuterii k té džínové sukni nebo dalšímu běžnému oblečení..a že to tak dělá spousta lidí…pro mně jedna z největších šíleností…\nMy tomu mulletímu střihu říkáme čolkopír:D\nco se týče přímo téhle „elegantní“ bižuterie-nelíbí se mi to ani za mák i když se to zkombinuje s čímkoliv. ťamanské pochybné perličky takhle barevně zkombinované jsou samo o sobě děs, k tomu ještě vrchol v podobě středové kovové růžičky nebo co to je. právě jsem si ublinkla…jinak se mi kombinace čistých perliček obyčejně k ležérnímu stylu i běžnému oblečení líbí…ale musí se to umět. //A asi mě ukamenujete, ale ten chlap mi přijde celkem v pohodě. džín.kraťasy jsou neforemné, chtělo by to něco jiného a klidně i jiné džínové, jen trochu lepší střih. A ani batoh bych nějak nekomentovala-ne každej chlap musí chodit s placatou koženou taškou v ruce a v košili a ořadně doma spálit všechny džíny…\nA pobavilo mě tu věta „…jsem byla pod tlakem okolností nucena sehnat nějaké sportovnější oblečení…“ - ano, je vidět že tu peklo zaselo už svá semínka-sportovní oblečení se už bere opravdu jako nakažlivá smrtelná nemoc, a kdokoliv má potřebu si něco takového koupit, musí si to náležitě omluvit…:-D Peklo žeru, ale vše je potřeba brát s rezervou… //A jinak ten světřík teda upřímně závidím…málokdy se podaří na něco takovýho narazit…\nSouhlasím už s napsaným, ten pán je docela v pohodě. Hned jsem zaregistrovala, že nemá ponožky, kalhoty by měly mít lepší střih, atd…Ale celkově mě to vážně neuráží. Ta maminka s kočárkem je super, i ten Adin komentář o džínách a batohu. Nedávno jsem šla se synem do místního mateřského centra, měla jsem teda džíny - ale rovné tmavé bez cingrlátek, halenku a sandály na klínu. Kamarádka se mě tam začla ptát, jestli jdu na rande, když jsem tak „nastrojená“ (měla kapsáče a sportovní sandály). Já si teda nastrojená nepřipadala ani trochu . Jo a prosím poučte mě co to má být ten „mullet“??? Říká se tak typu toho účesu? A kde se to vzalo?\nMně taky zrovna ten kluk přijde docela v pohodě, za mě má prostě bod kvůli tomu, že nemá v těch sandálech ponožky.\nTy balerínky jsou ošklivé, s těmi hlubokými výkroji po stranách. Vidíte, jak té paní dělají širokou nohu? Úplně si představuju zvuk jejích kroků: plesk, plesk, plesk. :-/\nMa kamaradka nosi dobre site veci od svadleny a svetriky od Tamiku nebo z HandM, ale vzdy si musi nechat nasit maslisku nebo krajecku. Jeji styl, i kdyz desny. Tyto outfity nejsou takove peklo. Ja jsem cvakla jednu pani na nadrazi v kostymku a s botami stripterky. Vaham, zda to Ade preposlat:]]\nGratulace ke svetru, obcas kdyz se hrabe i v supermarketech, da se najit moherovy svetr. Myslim, ten pravy, ale stoji vice a neni to teda tlusta moherova vrstva. Pietro Filipi dela neco, mam dojem. No, podle moheraku se pry pozna vyssi spolecenska vrstva - moherovy svetrik Brora, uzke dzinsy a Coversky na mlade, cerne kalhoty a mokasiny na starsi dame. Jde videt, ze u nas to je luxus jak za Komancu a je potreba najit neco jako novodoby Tuzex nebo fakt prehrabat babicciny skrine z 1.republiky.\nGábina: v pohodě fakt není, tohle je koncentrované peklo, ovšem ty ponožky mě taky hned napadly\nObcas ponekud snobsky psane clanky, obcas vtipne nechutne fotky. V kazdem pripade, je videt, ze kovarova kobyla chodi ponekud bosa, tedy v pripade, ze ruce drzici svetr se zanedbanymi nehty a zaderami patri nekompromisni autorce.\nten chlap mi pride uplne v pohode, je to bez fantazie, ale nevyzera zle\nTentokrát není peklo zas tak pekelné. Paní v růžové sukni se mi opravdu líbí a puntíkovanou kabelku bych brala hned.. maminka v sukni a halence je skvělá. A to ostatní není zas tak zlé.. taky mě ten kluk/pán (nevím) zas tak neuráží, celkem pohoda, když si představím, že by z těch sandálů mohly koukat ponožky vytáhnuté do půlky lýtek. Poslední dvě fotky sice nic moc, ale mohlo by být i hůř. Většinou souhlasím s tím co už bylo napsáno, i když ani ta bižuterie mě vlastně neuráží. Kdybych tak měla odvahu takhle fotit na ulici, to bych měla pekelných úlovků..\nJá na těch nehtech vůbec nic zanedbaného nevidím. To, že nejsou nalakované, doufám neznamená, že jsou zanedbané!!!\nTaky mi přijde, že nehty nejsou vůbec zanedbané, to byl komentář vážně trochu mimo..\nTo není Mullet, to je „na Jágra“\nLíbí se mi akorát paní v růžové sukni, zbytek je nuda, ani peklo, ani nic jiného.\nU toho kluka (mladého muže) mi vadí akorát ten reklamní nebo podobně nekvalitní batůžek, jinak normálka, student na procházce.\nmkass má pravdu\nČeská kupní síla není nic moc a přitom český národní sport je „výhodné“ nakupování - ať je to co je to, jen když toho bude hodně za málo peněz. Týká se to oblečení, jídla, bydlení… Obchodníci to vědí a přizpůsobují se, takže vzniká začarovaný kruh. Jediným řešením je důsledně ignorovat v obchodních řetězcích všechno nekvalitní a celkově se spokojit s menším počtem věcí. Nemám na mysli žádnou poustevnickou skromnost - prostě jen koupit jednu pěknou o čtyři koruny dražší cuketu u stánku místo lacinější lehce plesnivé zeleniny, za kterou jsou club card body. Totéž s oblečením. Loňské kožené sandály možná nejsou absolutně nejvíc in, ale rozhodně bych místo nich nechtěla supernové „žabky jen za 49,–“.\nA.C.: na procházce do lesa… to za ním ale vypadá jako město, sice taky pěkně hnusné, ale město.\nTome, nesouhlas. Když si odmyslím ten batoh, tak má na sobě krátké, ale přirození neodhalující kalhoty, triko s límečkem příčetné barvy a nějaké sandály, které jsou relativně uzavřené. Mě to přijde OK, není na tom nic pekelného.\nPokud jde na vycházku, má batůžek - nekoukají z něj pásky, milion kapsiček, přezky, nápisy. K batohu výhrady mám, protože vypadá jako levný reklamní batůžek, ale při pohledu na dotyčného bych se neodvracela se zhnusením.\nJo, líbilo by se mi, kdyby měl koženou kvalitní tašku přes rameno.\nČína nebo Itálie, v tom nevidím rozdíl. V Kalábrii to taky šijou děti na koleně…\ndneska jsem byla v sekáči a podařilo se mi ukořistit troje krásné kalhoty z anglie s originálními visačkami (sice nechápu, proč to někdo koupí a pak to letí do sekáče, nicméně mé hrabivé ruce z toho mají radost) - kdo hledá, najde.. k fotkám: myslela jsem že melírová móda zmizela, vždyť to není vkusné ani hezké, tak proč za to vyhazovat peníze?\nKolasice : s tím musím souhlasit, taky mě to napadlo, bohužel je to fakt.\nNo já zas třeba proti melírům nic nemám.. Pokud jsou udělány profesionálně, tzn. jemné, nikoli zebrově-proužkované do dáli řvoucí, tak nevidím důvod, proč by si světlovlasá dívka nemohla osvěžit svoji barvu prosvětlením.\nAle je fakt, že pokud to nosí 99 dívek ze sta, tak už to začíná být trochu uniformní.\nTak nevím, co k tomuhle článku napsat…svetr, i když z Itálie, i když mohérovej, je naprosto úděsnej !!! Fakt na starou pannu. Barva, vzor, to aby si Ada učesala drdol, vzala brýle a k tomu jedny ze svých béžových kalhot…Jinak teda to, co autorku zaujalo a jakože to chválí, je snad vcelku podprůměr ne? Tohle bych asi přehlídla jako širý lány\nVám se ta maminka fakt líbí? Připadá mi, že to oblečení a boty zrovna nelichotí její postavě, vypadá v tom tak nějak trubkovitě…\nMusím říct, že mě cedulka made in nechává celkem chladnou.\nNejvětší zklamání pro mě byla košile z PF, která je dokonce made in ČR a vypadá dost obnošeně, ač jsem ji měla na sobě párkrát. Docela by mě zajímalo, jak to mají rozdělené, protože svetry,co z PF mám, jsou z Číny.\nSIMI: já myslím že jí šlo především o kvalitu a materiál…A z těch 10-ti cm svetru se těžko určuje střih. Ale asi to nebude nějaký sexy kousek, spíš taková distingovaná klasika…Ale proč ne, že jo…\nNedalo mi to a pozrela som sa na náhodné cedulky oblečenia, ktoré bolo teraz po ruke.\nNohavice Camaieu-Made in Madagascar. Sukňa H&M-Made in China, šaty New Look- Made in UK, baleríny Zara-Made in Spain. Pri tých balerínach ma zaujal materiál: upper- 100% goat skin, lining- 100% goat skin, sole- 100% vulcanized rubber.\nNašla som aj dva zuijímavé články, čo sa týka kvality potravín. No je to bieda. :\njeden český a jeden slovenský:\nRahja: Mě se líbí ta kombinace černá-bílá-červená, možná by to šlo vzhledem k postavě i líp, ale jen z fotky nevím, mě zaujala ta originalita, celkově to na první pohled působí docela dobře.\nJinak mi taky přijde, že melír není automaticky peklo, někdy to může vypadat i moc pěkně.. samozřejmě všichni známe pekelné případy „voživení“.\nK těm matkám s kočárkem.Jsem taky matka,jedno dítě v kočárku nebo věčně pobíhající,tam kde nesmí,druhé za ruku..nebo taky za nohu,nebo kam dosáhne a chce si zrovna utřít svoje špinavé a zalepené ručičky.Do toho nějaký ten nákup…a?No většinou sukně,šaty,nebo třeba i bílé kalhoty a hezké botky třeba i na podpatku…i tak se to dá a dokonce se tak cítím o hodně lépe,než neupraveně a ztrhaně. Vždyť se to převleče a vypere…a jde to.Nechápu ty řeči,nemám kdy si pořádně ani vyčistit zuby na mateřské a …a minule se mě jedna maminka zeptala…bílé kalhoty a s dětma? Možná je to nepraktické,ael když ony ty kalhoty mi fakt dobře sedí. Někdy přemýšlím,jestli za těma věčnýma výmluvama"no mám dvě(a více nebo i jedno)dětí…to mám pak mít čas starat se o sebe?Jestli to spíše není o tom,že my ženy na mateřské trošku rezignujeme a chceme tak nějak vyčerpaně působit i na okolí,aby i to okolí konečně připustilo,že nás to asi fakt zmáhá. Nechápu to a tak se vyparádím i na nákupy…nebo na procházku lesem:)\nDadina: Tak to je hodně zajímavá úvaha\nDadina: tleskám Taky si myslím, že rezignace na vzhled není vůbec nutná ani na mateřské (ani kdykoliv jindy) a jsem ráda, když to někdo potvrdí.\nMade in Italy fakt neni zaruka kvality, spis vam to dodava pocit (jak zde ostatne nekdo napsal), ze mate neco „kvalitniho“, neco "lepsiho. Ale italske vyrobky (naprosto vseho druhu) maji dva zasadni rysy: velice pekny design, strasna kvalita provedeni. Obleceni je tu o dost levnejsi a lide tu sleduji trendy, takze to tolik nevadi. Ale ze vam to vydrzi nejak dlouho, na to rovnou zapomente.\nJinak teda nechapu tu chvalu - ty smrkove zelene boty jsou naprosto priserne, vubec se nehodi k tem trictvrtakum ani na tak malou postavu, ten limetkovy top uplne bije do oci. a na slecne vys bych tu bizuterii za 300 fakt neoznacila za elegantni. nechapu tu touhu nosit umelohmotne koralky a rikat tomu perlicky. Bizuterni koralky ve veku 10+ nebrat. A nebo dodrzet styling - dva culicky, domalovat pihy na nos…\nNejhezčí je u mě jednoznačně paní v růžové pruhované sukni. Je to moc pěkná jednoduchá kombinace, akorát to její tričko vypadá trošku sepraně a vytahaně. Při kvalitě dnešních triček se ale není čemu divit, bohužel.\njej pani v ruzovej sukni nakupovala v HM, predava sa v Nemecku za 3e. to si moze dovolit aj dochodkyna a vyzera velmi sviezo. treba hladat\nJsem taky matka se dvěma malými dětmi - jedno v kočárku, druhé pobíhající kolem nebo se vezoucí na stupátku. Jo, když je hezky, je to fajn - to si taky vezmu sukni, halenku i ty sandálky na klínku. Ale co když leje jako z konve a (autem nedisponujíc) potřebuji se s dětmi někam dopravit. S jednou rukou obsazenou deštníkem se s kočárkem dost špatně manipuluje, najíždění na obrubníky je takřka nemožné. Skřípnout deštník mezi hlavu a rameno…nebo ho vzít do zubů? Ne, díky - v tom případě si opravdu raději beru nepromokavou outdoorovou bundu a ve stejném duchu už pak přirozeně ladím i zbytek oblečení a boty. Při nepřízni počasí skutečně víc ocením funkčnost než eleganci, a to i do města… Možná existují nějaké elegantní pršipláště, já jsem ale takový snad nikdy neviděla. Dá-li někdo tip a napíše, kde ho u nás sehnat, budu jen ráda…\nohledně těch dětí-já teda děti ještě nemám, ale mám práci na plný úvazek, studuju vejšku, k tomu ještě jedno velké hobby, které mi zabírá spoustu času a protože je to kolektivní věc, je to vlastně povinné, jinak by mě tam zabili, kdybych nepřišla…takže ať si říká kdo chce co chce, jsem z toho někdy vyčerpaná snad víc, než nějaká mamina s děckem… A stejně je mi pak po těle líp, když si doma udělám nehty, hezky se učešu, obleču.že na to není čas jsou kecy mamin, který potřebujou akorát výmluvy…\nNemůžu souhlasit s tím, že poněkud „uválený“ pán s batůžkem je vcelku OK, jen proto,že nemá holý pivas a ponožky v sandálech. Proboha, co to máme za měřítko?! Jako hluboko jsme klesly/i/ ? Vždyť i u nás se dají koupit levné a pěkné letní pánské košile, kalhoty a boty..někdy mám naopak pocit, že výběr je lepší, než v dámském…Neomlouváme tady tak trochu samy sebe za to, v čem ti chlapi chodí..?!\nSimi: otázka zní, co je špatného na béžových kalhotách, svetru s klasickým dezénem (mimochodem mohér není totéž co jehněčí vlna) a drdolu, to vše s vhodnými (barevnějšími) doplňky?\nBudu muset napsat nějaký článek o „usedlosti“, stejně jako jsem posledně uváděla na pravou míru „vyblitost“. Překlážek, které potřebujeme překonat na cestě za slušným oblečením, je očividně ještě hodně.\nSvetr není úplně předkrizový.\nMoje věci z HM z let cca 2003 mají jinou cedulku - tehdy se místo zkratky H&M používal bílej nápis verzálkama Hennes na černou látkovou cedulku. (H&M znamená Hennes a Mauritz).\nTo je mmch taky zajímavý, v sekáčích se dá poměrně dobře odhadnout stáří kusu podle loga firmy - pokud si člověk pamatuje, kdy naposled měnili logo a jak. (a pokud jste starý jak metuzalém a ještě vás komerční grafika zajímá, takže si takových věcí všímáte:-)))\njezis, emilko ja vim, asi ti to nevysvetlim, ale donedavna jsem zila podobne, jako ty. a ted mam dite. ver mi, dokud to nepoznas, tak ani naznakem netusis, co to je, celodenni starost o dite. nejde o to, ze by cas vubec nebyl. taky nemam pocit, ze bych byla strhana mnozstvim prace a „nestihala“ vubec nic. ale to rozlozeni casu je naprosto nevypocitatelne a nemuzes si tak dobre praci behem dne planovat, takze najit si hodinku pro sebe, na nalakovani nehtu, na masku na vlasy, peci o plet, je tak asi stokrat tezsi, nez predtim. kdyz treba dite ulozim na odpoledni spanek, nemuzu si zacit lakovat nehty, protoze co kdyz se za dvacet minut vzbudi? bud ji necham rvat, dokud neodpadne, a budu dal lakovat, nebo vsechno setru a pujdu se starat. a to mi mala uz od dvou mesicu prospi celou noc, od deviti vecer do osmi rano (zaplatpanbuh!), takze aspon po devate, nez padnu do postele, mam chvili pro sebe. ale na tu chvili je tu jeste manzel, komunikace s prateli, sebevzdelavani (jazyky, cetba odbornych knih)… behem sestinedeli jsem byla rada, kdyz jsem si jednou za dva dny nasla cas na umyti vlasu. tohle neni stezovani na sileny osud matky na materske. takhle to je a vybrala jsem si to dobrovolne. ale ten zivot se naprosto zmeni. zkratka, to tvoje jsou akorat kecy pubertaka, ktery nevi, o cem mluvi.\nAda: jo! jo! jo! Článek na téma „usedlost“ beru!\nA prosím pěkně srozumitelně a návodně, jako např. Rozumné nakupování" nebo „Ukažte špeky“. Děkujeme předem\nS oblečením z Itálie zrovna dobré zkušenosti nemám - kvalita je často podobná té čínské. Také záleží kolik těm Čínanům dáte na ušití jedné věci času a peněz. Nemyslím si, že Asiati jsou horšími krejčími než Evropani. Všimla jsem si, že v H&M jsou nejlepší ty turecké hadry - jak vzhledem, tak kvalitou. Bohužel jsou dražší - v Turecku nedostávají 3 Kč za ušití jednich džínů.\nPodívám se na to pozitivně: Slečně s náhrdelníkem nelezou podprdová ramínka z tílka (na rozdíl od paní stojící vedle maminky s kočárkem), má normální, nepřezdobené nehty, stejně tak slečna s puntíkovanou kabelkou. Chlap je sice nudný, ale nejeví se uválený. A paní v růžové sukni má navíc vkusné šperky, resp. nemá na čtyřech prstech každé ruky prstýnek ze žlutého kovu.\nK tématu „made in tam či tam“: nemyslím, že v Asii nutně šijí blbě a v Evropě dobře; děsí mě na tom jiná věc - převaha „asijských“ cedulek je pro mě další memento, že v Evropě se už nevyrábí skoro nic. Je to příšerný průšvih, dovednosti tříbené po desítky generací se totiž snadno vytratí během pouhých dvou, tří pokolení, a pak se musejí získávat znovu, zase po desítky dalších.\nEmilia: mas krasny ruzovy svet:-D\nAdo tvuj clanek o materialech jsem milovala. Nejlepsi bylo jak jsi u polyesterenu napsala co kupovat a co ne. U dalsich bohuzel ne. Proto bych milovala kdyby jsi napsala clanek jak poznat kvalitni obleceni a pop. nejake tipy na obchody. Jde o cenu, material ci zemi puvodu? Nebavi me nad tim v obchode slozite koumat. Bydlim v Anglii jdu do obchodu tam svetr za 60 liber a na nem made in china tak coz kruci a kde sehnat obleceni na kterem to neni. U nas napriklad comtessa ma hodne made in italy a mim. na jare jsem si koupila saty v orsay a na nich made in poland. A k tomu ze k nam vozi hadry to je blbost. Co jsem cestovala a ted ziju v zahr. muzu ricz ze hm je vsude stejne. U nas jde o to ze tam jsou proste same nemecke obchody a ty jsou hnus sami o sobe.\nLachenauerin: ano, přesně tak.\nI v Asii můžou šít velmi dobře a v Evropě blbě (nebo ze špatných materiálů; mám jedny hezké šaty z Itálie, které jsem pak doma 3 hodiny spravovala, aby nelezly nitě a nepáraly se švy).\nKromě toho, že se vytratí manuální zručnost, dovednosti a krejčovské zkušenosti, mě na tom, že se v Evropě už skoro nic nevyrábí, taky hrozně štve úbytek pracovních míst. V neposlední řadě mě vadí i to, že je ekonomicky výhodnější věci neekologicky dovážet přes půlku světa, než to vyrobit v místě spotřeby. Pro mě je to nepochopitelné.\nEmilia: třeba jednou uvidíte, jak to s časem na mateřské je doopravdy …\nAle jinak se omlouvám se za OT.\nSekáče jsou ráj kvalitního oblečení skrytého za ohyzné věci, které se zkrátka musí protřídit…\njednou jsem šla do práce a byla mi strašná zima, tak jsem skočila do prvního sekáče, koupila si červený svetřík za 100 Kč (protože mi ladil s botama) a až při sundání v práci jsem zjistila, že je to 100% kašmír a jje od značky George. Celkově mám se značkou George velmi dobré zkušenosti, jen je nacházím jenom po sekáčích\nzemě původu není vubec žádný ukazatel kvality. Šijí tam i luxusní značky. Dcera mého známého z Německa dělá pro Escadu kvalitářku. Tráví svou pracovní dobu v Číně a dohlíží na dodržování technologického postupu a kvalitu. Zboží musí odpovídat požadavkům značky. Dělají to tak i ostatní, všechno je jen záležitostí ceny. Levnější značky pochopitelně nemohou řešit tak důsledně kvalitu, pokud chtějí zachovat příznivou cenu.\nCo se týče oblečení z obchodů, taky si myslim, že k nám kšunty vozí. Nedávno jsem si v H&M vybrala boty, ale protože jsem zaváhala, tak mi prodali mojí velikost. Jelikož se mi líbili, tak jsem se rozhodla si je koupit v anglickém eshopu. Boty za A byly levnější a za B měli daleko hezčí podrážku z lýka než ty české z nějakého roští. A dalo by se pokračovat, že i spousta značek je u nás předražených atd.\nJinak, mám pro Adu přichystanou úžasnou fotky jednoho týpka (podobnou tomu na 1. fotce) s ponožkama v hnusosandálech:-D. Fakt jsem na ulici nevěřila vlastním očím…holt jsem byla naivní a myslela jsem si, že se to u nás už nenosí. Naštěstí mě pán (zřejmě čtyřicátník) vrátil zpátky do reality.\n2322 příspěvků 16.7.11 18:04\nNejzajímavější kousky co do místa výroby mám ze sekáče (překvapivě), třeba svetr Made in Ireland, na kterém se píše, že je „hand-made“ a že vlna je „hand-oiled“. Nebo dlouhé šaty z takového pevného plátna s výrazným květinovým vzorem, které jsou vyrobené v Rakousku a na cedulce se píše „Salzburger dirndl“. No samé perly, někdy si takové věci kupuju i jen proto, kde jsou vyrobené. Ale i tak mám většinu věcí vyrobených v Číně/Maroku/Bangladéši/apod. a nemůžu říct, že by byly všecky výrazně nekvalitní. Třeba jeden z nejdražších a nejhezčích topů co mám (Jackpot, směska hedvábí+bavlna, ručně malovaný vzor) je taky z Číny. Ale třeba Zara, alespoň podle toho vzorku, co mám ve skříni, vyrábí hodně v Portugalsku a že by to bylo lepší jen proto, že je to v Evropě, to teda ne.\nmám od george dvě sukně a všechny mají flitry. Kupovala jsem je však proto, že mají příjemnej materiál a ty flitry se dají odstranit.\nOmlouvám se, ale vážně musím.\nEmilie, studuji dvě vysoké školy, hraji v divadle, závodně tančím. Takže si nemyslím, že bych toho měla méně, než ty, tím spíš, že sis stejně jako já našla čas zkontrolovat, co se na módním pekle děje.\nJenže: vysoká škola se ti nevyblinká za krk, protože jsi ji nechala odříhnout. Vysoká škola se tě nechytá špinavými pracičkami za kusy oděvu, protože tě potřebuje chytit. Vysoká škola ti nedá do vlasů pusu od přesnídávky. Vysoká škola neřve, kdykoliv se od ní trochu vzdálíš, takže ranní rozhodování nad skříní, co si obléct, není jako u nás boj o minutu, ale boj o vteřiny. Na vysoké škole se nesnažíš přepravit kočárek do dopravního prostředku, takže se o něj zablemcáš.\nO tom, jak je náročné mateřství, se nemá cenu bavit, to poznáme a je to opravdu OT, ale ta maminka tady je dobrá právě proto, že si vzala hezké věci a riskovala, že jí je její ratolest zababrá.\nOhledně otázek, zda se v zahraničí prodává či neprodává jiné zboží než u nás - osobně můžu momentálně srovnat Next a Marsk and Spencer ve Velké Británii, konrétně v Londýně a v Bristolu. Next je tam zpravidla větší než u nás, tím pádem je tam i větší výběr, ale část sortimentu byla naprosto totožná s naším (i cenově to odpovídalo - možná u nás dražší o cca 20-30 Kč, ale to je spíš o kurzu). Pobavilo mě, že kalhoty co mám z Prahy jsem si mohla koupit za totožnou cenu i v Londýně. Zklamal mě pro tentorktá Next, který mám docela ráda- tričko koupené v Londýně je po jednom vyprání vybledlé - vzor tvoří barevné pruhy, například modrá má na sobě téměř bílé „sedřené“ mapy a navíc solidně pouští - obarví i spodní prádlo, což tedy Next vážně nedělal. V Londýně jsem se podívala i do jednoho HM, nebylo to přímo v centru, takže to byla trošku menší pobočka a opět - tílko, co mám z Prahy na mě vesele pomrkávalo - podotýkám, že z řady Basic a v totožné kvalitě (zatím v pohodě drží), všimla jsem si i dalších totožných kousků. Těžko říct, kde je zakopaný pes.\nJitko, mě ten mladý muž přijde asi tak stejně uválený, jako ta matka s kočárkem. Pravděpodobně v teplém dni někde seděli a kalhoty (on), sukni (ona) mají vzadu zmačkanou. Ani jeden z nich není oblečený tak, že bych si jich všimla a zálibně pohlédla, ale ani jeden z nich mě neuráží a nepřijdou mi pekelní, nebo snad dokonce na hromadné zvracení.\nAle uváleného chlapa si představuju jinak.\nA ponožky v sandálech?\nSi mě třeba ukamenujte a sežehněte plamenem, ale vůbec mi to nevadí. Mužská noha není nic, na co bych se musela koukat, sandál a kvalitní ponožka je mému zraku mnohem příjemnější, než tentýž sandál a pánská čtyřiačtyřicítka oprášená městským prachem.\nJak už jsem tu jednou psala, zahraniční obchody navštěvuji velmi často a také velmi ráda srovnávám. Doporučuji věnovat pozornost právě oněm cedulkám za krkem a na boku. Překrásné černé tílko jednoduchého střihu HaM je již nekolikrát vypráno a je jak nové. Cedulka za krkem je látková a vkusně provedená. Koupeno ve Švýcarsku. Dále překvapení v obchodu Intimissimi v Itálii. Ani se mi tam nechtělo, protže už jsem ho měla prolezlý z Čech a kolekce byla mnohem bohatší než u nás. Nádherná jemná dlouhá trička/tuniky ve všech barvách a slevové ceny nesrovnatelné. Spojme síly a přestaňme nakupovat v Českých obchodech. Když budete pul roku šetřit na selvy a pak se vypravíte na víkend do Drážďan nebudete litovat. A naši obchodníci se snad konečně chytí za nos. Nabídku vytváří poptávka.\nPro Sarah 123: Milá Sarah, nikdo si nemyslí, že matka musí mít nalakované nehty. Spíš jde o to, že matka taky nemusí absolutně rezignovat na to, co má na sobě a jak vypadá. Znám perfekntě upravené matky a jde to i bez vysokých podpatků ale taky to jde bez džín, mikin batohů a neučesaných vlasů. Pro ženy je často mateřství vhodná výmluva proč se o sebe přestat starat. A pak se diví, že pro svého manžela přestávají být atraktivní. Ale hlavní je pro mě pocit, neztratit kvůli tomu, že mám dítě sama sebe a nemuset se za sebe stydět. Chci být upravená a voňavá žena tím spíš, že jsem i matka.\nDOcela jsem čekala reakce typu:jak je to s těma dětma všechno náročné…a taky ,jak se my matky na tu náročnost jen vymlouváme.Ale ,jak píšu,jde to,jen to chce si to trošku zorganizovat a možná někdy se i trochu povznést nad ten kolotoč a nad tu nutnost být za každou cenu vždy a všude hl.dobrá matka. Jsme hl.ženy…mladé,vytížené,ale ženy!! Vím,řvoucí dítě často vycucne,že není už enregie na to se sebou něco dělat…ale JDE TO!\nTak jsem taky kouknul do skříně:\nkošile Calvin Klein - Rumunsko, košile H&M - Bangladéš, košile H&M/Lanvin - Rumunsko, džíny Levi's - Polsko, kraťasy s.Oliver - Čína…\nale hadrové kraťasy Nike koupené asi před dvaceti lety v sekáči - USA:)\nA k tomu „konfliktu“ mezi péčí o sebe a o dítě si neodpustím říct, že „být dobrou matkou“ znamená podle mě mimo jiné i to, snažit se vypadat tak, aby se za mě moje děti (týká se samozřejmě dětí větších než batolat) nemusely stydět. V opačném případě to totiž ani precizně vyžehlená trička a svačinka úhledně zabalená v ubrousku nevytrhne. Taková je prostě doba.\nEves: budes se divit, ale naprosto s tebou souhlasim, nepsala jsem totiz, ze kdyz jsem matka, budu se o sebe programove nestarat, ale prestoze nemam pocit, ze bych byla z toho materstvi nejak silene strhana a „nestihala“, tak najit cas je MNOHEM obtiznejsi, nez driv. nebudu tu uz dal plevelit, takze jen tolik: jen jsem reagovala na „že na to není čas jsou kecy mamin, který potřebujou akorát výmluvy…“, coz je proste ptakovina. kazdy se stane alespon jednou, ze vyrazi s ditetem na „zdravotni prochazku“ jen v dzinech, zabkach a s vlasama v culiku, protoze brecelo noc a den a na otekly oci s pytlema jak od cementu se ji nechtelo malovat. a kdyz se pak na me nejaka pipka bude koukat, ze zrovna ten jeden den jsem „mamina“ a nestaram se o sebe, tak si muze tak akorat trhnout.\nSarah: Ano, souhlasím. A i taková pipina jednou pozná, zač je toho loket a jednou se taky nebude celý svět točit kolem ní\nMně osobně matky s malými dětmi přijde poněkud nefér soudit podle toho, jak jsou upravené. Sama jsem měla velmi temperamentní dvojčata chlapečky a vím, že bych se ocitla v MP. Nejen, že jsem byla v jednom kole, byla jsem navíc i děsně chudá. Ale byla jsem krásně hubená\nPodle mne mají být matky dětí do cca 3 let hájené před kritikou MP. Ale je to jen můj osobní názor.\nNavíc jedna maminka s malou poslušnou a hodnou princeznou vůbec nemusí tušit, co zažívá jiná s chlapečkem-pytlem blech.\nTedy, milé dámy,\nnevím, o čem svědčí v podstatě skoro chválení šupáka s batohem na zádech. Je to tom, ze všeobecná úroveň panského oblékání je tak děsná, ze vám nevadí už jen proto, že nemá „fusekle v sandálech“, nebo je to o tom, že i vy ženy máte tak nízko nastavenou laťku?\nAsi tak fifty fifty, řekl bych.\nHonzo, zkus rozlišit:\n1. Joo, to je úžasný, přesně takhle bych chtěla, aby se oblékal můj muž, syn, otec i švagr.\n2. Není to nic pekelného.\nKterá z vět tu zazněla?\nA.C. Ale jéje, já vím jako teď mám uhádnout, že zde převážně byla vyjádřena myšlenka…pozoooor… !!!věty číslo dvě!!!.\nProblém je ale v tom, že pekelné to je, toť vše.\nHlavně je ten chlap, co se týče oblečení, český průměr až nadprůměr. Bohužel. Pokud by toto u nás bylo největší pánské peklo, hned by to v ulicích vypadalo veseleji. Asi to bude pravda, mám laťku docela nízko.\nHonzo, ok, tobě se to pekelné zdá, mě se to zdá jenom nudné a nezajímavé, nikoliv však pekelné.\nVzhledem k tomu, jak důsledně Ada maže, tak dál si nebudu obouchávat klávesnici\nA.C. Ježišmarjá, vždyť píšeme k tématu, nebo ne? Ada dala fotku chlapa a my se o něm bavíme, no jestli už i tohle někdo nazve OT nebo zase to oblíbené trollování tak to svědčí o tom, že tady Ada nastolila atmosféru strachu z mazání a ne pocit svobodné diskuze.\nK chlapovi - jestli tohle je český průměr nebo dokonce nadprůměr jak napsala konvalinka, tak co je o stupínek pod tím, co je teda to peklo, už jen umolousaný houmlesák?\nNo potěš Bůh, to jen naopak potvrzuje to, co jsem původně napsal.\nTen chlap je hroznej. To je vše, co k tomu můžu říct.\nHonzo, zítra se budu venku pozorně dívat, zda jsem to s tím průměrem nepřehnala. Ale obávám se, že u nás na venkově jsou běžná ještě více odrbaná trička, šortky, batohy…\nJo a podívejte se na ty ostatní dva muže v pozadí pod cedulí Nanda, to samé. Další v přiblblých kraťasech a trekovkách a vedle něj zas někdo v předlouhých maskáčích nebo co to je, s kšiltovkou nakřivo, protože si myslí, ze je badass nigga.\nAno, ti dva aspoň nemají v sandálech fusekle, ale jinak hrůza všechno.\nKonvalinko, já věřím tomu, že horší příklady kolem sebe asi najdeš a možná i úplně bez problémů.\nChci v podstate vyjádřit tohle: uvědomujete si všichni, jak je to hrozné a smutné, když se tady příšerně „po česku“ oblečený chlap vyzdvihuje v podstatě už jen za to, že není odrbanej?\nJeště bych dodala, že můj přessedmdesátiletý otec chodí po venku v plátěných kalhotách, popelínové košili a v mokasínech, všechno barevně sladěné včetně pásku. A to tlačí vozík se svou manželkou. A nehrbí se a nemá pupek!\nJednobarevmá bavlněná třička/topy kupuju v CA a vydrží docela dost, včetně toho, že se z nich nešisuje barva po prvním vyprání. Kupodivu na kvalitní trika narazím sem tam i v Tescu. Nejsou to průhledné hadry. Je pravda, že jsem vyznavač módního minimalismu a jakékoliv kraječky- potisky - žabičkování - řasení a spol mne děsí. V CA mimochodem mívají i hezké bavlněné svetry a to i pánské. Jen to chce šmejdit, no… I lněné hadříky tam kupuju. V HM jsem sem tam něco koupila, ale v poslední době jaksi není co…\nMimodem, dnes jsme potkala něco, o čem jsem si myslela, že to snad ani už neexistuje. Muž k padesátce, štíhlý vysoký v bílých velmi velmi krátkých šortkách, tak krátkých, že men napadlo ledacos, v tom zastrčenou polokošii (rozhelenou) a s taštičkou. Myslela jsem, že tyhle typy playboyů vymizely s koncem osmdesátek. Připomělo mi to trochu německé pornofilmy. Zlatý džíny pod kolena.\nAleno, u té prvorepublikové generace je to o něčem jiném, to máš pravdu. Baví mě koukat se na fotky dětí z těch dob, třeba ze školy; všichni vyšňoření, kluci v druhé třídě maji obleky s vestami, vázanky, bekovky na hlavě. Ja vím, na jednu stranu to na nás dnes působí dojmem, že jsou takoví „mladí staří“, ale na druhou stranu měli již od dětství vštěpené základy elegance a slušného odívání.\nNejhorší na tom je, že prave drtivá většina chlapů se ohání pohodlím a neuvědomují si, že kdyby měli plátěné kalhoty, boty třeba od Bass, Rockport nebo Clarks a kvalitní košili s krátkým rukávem tak budou oblečeni _úplně stejně_ pohodlně, aniž by vypadali, že za pět minut jdou zdolávat Matterhorn.\nNo mám pocit, že kvalita v H&M opravdu zhoršila. Si tam vždycky kupuju takové ty základní kalhotky v balíčkách po třech- a zatímco ty koupené před rokem drží a nerozpadají se, tak ty koupené včera (stejný střih, stejná velikost, stejná cena, ale jiná barva) stačilo natáhnout jednou a už vykazují známky předčasného rozpadu..Tak kalhotky na jedno použití teda nechci..\n27 příspěvků 17.7.11 00:21\nMamka si kupovala kdesi na tržnici v maďarsku krásný bavlněný top Made in Italy. Byl jakoby batikovaný tyrkysově, ale poprvý když ho přemáchala ve vodě, tyrkysová pustila - normálně byla modrá voda- a top zezelenal. MADE IN ITALY!\nTak tahle diskuze mě po půl roce čtení pekla vyprovokovala k registraci.\nNemá smysl se trumfovat, kolik toho kdo má. Taky mám dva malinké kluky, pracuju (opravdu hodně odborně), k tomu stavím dům. Ale zásadně chodím upravená, a to i doma!! Jsem lodičkový a sukňový typ. Představa vytahaného trika mě odpuzuje, takže je prostě NEMÁM. Ani když jsem na pokraji sil, tak nemůžu vyjít ven v neforemném oblečení, protože ho nemám kde vzít. Jasně, při příchodu z venku musím skoro všechno hodit do prádla, NO A CO? A od toho se to podle mě odvíjí. Nebuduju šatník pro matku, ale pro ženu. Nekupuju si kalhoty podle toho, jestli budou praktické, ale podle toho, jestli mi sluší a vypadám v nich dobře. Podle mě není pro matku lepší pocit (samozřejmě nepočítám úspěchy dětí), než když ji někdo pochválí, že vypadá fakt skvěle..\n1356 příspěvků 17.7.11 00:42\n2 Zuza: dům stavíte taky v sukni a v lodičkách?\nJasně, občas to vystřídám s montérkama, ale v těch nechodím na ulici:)\nTo neni o cene a zemi vyroby. Skoro vsichni vyrobci si nechavaji sit v Cine, Rumunsku, Malajsii, Sri Lance, kde je nizka vyrobni cena za mzdu zamestnancu, kteri siji dle navodu a pozadavku zakaznika. Problem ja vidim v CR s urcitou stadnosti, shazovanim koholiv kdo ma tendenci byt vice mimo dav a originalni, medialni patolizaly, kteri cpou na stranky zetkove celebritky v des ohozech, trochu line modni redaktorky, ktere stezi se zajimaji, co se bude nosit. Nektera cast modnich navrharu to same, Cesi take si mysli, ze vsechno zahranicni je nobl a super a ceska vyroba je hrozna. To vidime tady,kde se hadate a hanite vsechno, co je vyrobeno v chudsich zemich, ze to znamena nizsi kvalitu. Neznamena, ale take obleceni z Italie muze byt sunt. Jde o to pouzivat selsky rozum a mit par kvalitnich veci v satniku i da vetsi penize, coz jsou boty na zimu, leto asi v cerne barve, jedny kvalitni sportovni botasky, protoze nohy nas nosi do konce zivota, par modnich vystrelku za par kacek si pak muzeme dovolit behem roku na par hodin za den. Ted jsem si koupila supermodni barvene semisove sandaly v supermodnim 70.stylu u Bati za 199 kacek a jsem spokojena.No, pulka veci je tam pro babci nebo ta jejich typicka rada a cast je dost draha, ale veci do 1500Kc jsou OK. maji vsechno z kuze a praveho semise, sandaly na tlustem podpatku jsou super.Jde o to hledat a hrabat a nebyt lina a jit i nekam jinam nez zname Haemka a Tesca s Deichmanem, pokud mame ty zakladni klasicke kousky v satniku. Mne vzdy ucili nasi s babi,ze dulezite jsou ucesane,ciste umyte vlasy,vypulirovane boty, i kdyz prsi,kdyz jdu na pohovor a udrzovane nehty s umutym ksichtem a nesmrdet.Proste asi k zakladum z obleceni tam patri jedny klasicke kalhoty,jedna klasicka sukne nebo saty,kabatek a jedna sportovni bunda,par dobrych topu,tricek, nej,svetrik a klasicka bila halenka.Dobre padnouci 1-2 dzinsy, pak si muzeme hrat s levnejsimi vystrelky a hledat.Mne se libil Otto Habsburk na fotkach, jak mel rakousky dindrl a zil v zahranici v exilu a oni ho nechteli.To same o jakemsi madarskem vojenskem kroji.Tady cast lidi by se mela ucit si vazit,co mame a kupovat ceske veci nez furt si myslet, ze za kopeckama je trava zelenejsi.Proc herec Liska leze do obleceni od Malkoviche, objima ho a leze do pr…,kdyz pak rekne,ze jeho design je des a sam by si to neoblekl.Protoze je zahranicni znamy herec. Prosim.\nKALIVRATA: nevím proč příspěvek plný patlání, blinkání atd. Nekritizovala jsem navíc maminu v článku, ta je podle mě hezky upravená. reagovala jsem na to, že hodně ženských to mateřství bere jako výmluvu.a to je svatá pravda.je jasný, že nikdy není každý den posvícení a když se člověk nevyspí, tak to prostě vidět je. Já ale mluvím o celku. Na kždý ženský je poznat, jestli se o sebe stará nebo ne a to že má zrovna dneska culík a mikinu protože nebyla nálada každej chápe. ale výmluvy jako že to nemá cenu, že mi dítě to oblečení upatlá, prostě neberu. to by musel chodit každej jako trhan, protože víš co všechno se může za jeden den stát se šatama i bez dítěte? a to že se někomu nelíbí slovní spojení „kecy mamin…“ to už není můj problém, to se teda nezlob, ale to taky musím…A musím zdůraznit že slovem mamina označuju všechny matky, není to nic pejorativního… A ohledně životních osudů a podobně-každý má něco…a nevím jak to mají matky tady na peklu, ale co znám z okolí, tak mi nikdo nebude tvrdit, že já přeháním. Akorát že pro mě to za pár let poleví, pro ně to bude pořád ten kolotoč.\nTi reknu dva pribehy, jeden muj a jeden kamaradciny zname, ktere upravovaly dve docela zname modni expertky. Tak visazistka pro tu kamaradcinu znamou znamou byla dobra, ale nemela sajnu,co se moc nosi a co k nejakemu supertrendy ucesu. Ze se ji ptala,co tak nosi a jake barvicky a ze kdyz je bleda, tak z ni udela jemne liceni. No,ta zenska se zacala vztekat,ze by snad mela vedet jako vizazistka co pro extravagantni liceni k tomu ucesu co mela na hlave, protoze jinak by si to mohla napatlat jakesi jemne liceni sama. Ze zacala malovat jak to chce a jake barvy na papir pro visazistku, ale ta to udelala, jeste cosi pridala. Asi byla dobra technicky, nemela kreativitu a nezajimala se co se tak nosi a proc by se mela vice posunovat a kooperovat se zakaznikem nez byt v nudnem stereotypu. Takze se to da prevest do praxe, ze proste nekdy potrebujeme navod, jak a co kupovat. Treba moje mati je vymyta od sestry, ktera ji furt cpala pangiase hnusnou rybu, kdyz ta ryba zila v zamorenem Mekongu.Lina si zjistit, co to je zac,sestra vymyta od jinych kolegyn davovym silenstvim nove vlny. Jini, proc se namahat jit mimo vytycene koleje. No, ja jsem mela zazitek desny s kadernici od rozhodnozky Nesvadbove, ktera ma ten desny muze nesnasejici casak, kde si hraje za bojovnici o emancipaci, ale narozdil od normalnich schopnych zen shazovanych blbci sama haze spinu na ne a samo ona ma zarezu na pazbe pres postel asi jak ty prsartky typu Mesarosove, takze zadna cesta pres mozek. No, byla jsem u Mechurove asi pred 5 lety, kdy tehdy jeji ostrihani stalo 2000Kc.Dnes asi 5000Kc.Chtela jsem strih jak Kurkova, postupne sestrihany a s nuzkama.Hm, mne oddelala behem 30min,vzala na to ziletku a jen to oskubala kolem me hlavy, jeste jsem se skoro mokryma vlasama odchazela ze ,salonu' jak meli novou zakaznici cekajici na madam. Asi jsem nebyla prilis znama, ale kadernice mela byt reference kvality a znameho jmena, takze damy, neverte vsemu,patrejte a ptejte se znamych,kterym verite,divejte se,co jite,co si davate na nohu.Proste uz jsme 20 let po komancich a lide by meli mit lepsi rozhled nez strihat zenske na kastrola v jednom strihu a zadny zakaznicky servis.\nZuzi: vysvětlení se zpožděním (způsobeným právě použitím onoho sportovnějšího oblečení): patřím do kategorie osob, kterým sportovní aktivity nezpůsobují vyplavování endorfinů do těla, spíš naopak. Jsem ochotna provozovat nanejvýš pěší turistiku, zaplavat si a zalyžovat. Můj šatník tomu odpovídá: kostýmky, šaty, sukně, kalhoty „do města“. Mezi tím vším se krčí jedna „flíska“, jedna větrovka a jedny sportovní kalhoty (popravdě dvoje v jedněch: dlouhé nohavice mají odepínací), které nejsou vhodné do současných veder. Jak můžete vidět, opravdu jsem nebyla pod vlivem Módního pekla, ale pod tlakem okolností - s touhle výbavou bych si přechod Pálavy neužila.\nP.S. Nakonec došlo i na ty endorfiny: v Klentnici je Café Fara, nezklamou nikdy a tento týden mají meruňkové hody!\nasi to bude zase OT, když se tady tak moc řeší maminy jenom jsem chtěla varovat před značkou George je k dostání v Anglii v řetězci ASDA. ale!!! ty kusy které jsem si koupila u nás v sekáčích drží, mám i výborné koktejlky už několik let. Ale to co jsem si koupila přímo v Anglii, to moc nevydrželo. Možná jenom špatná kolekce, nebo moje osobní smůla …\nPresne udaje nemam, ale loni jsem vpadla do hm ve francii, hledajic svetr (povedlo se mi flaknout sebou do blata a hodinu pote jsem mela jakesi jednani)a vse, co tam bylo,bylo made in ruzne zeme tretiho sveta. Ze jde kvalita dolu I v cizine, se psava vsude, I kdyz ten pad muze byt ruzne rychlej:-)\nTak ja jsem taky prohrabala skrin a dokonce i muj oblibeny svetr Cynthia Rowley ma na ceduli „made in China“. Kosule ze Sisley jsou vetsinou Romania (ale mam je kazdou tak 3-6 let), jeden svetr mam „vyrobeno v Italii“. Nasla jsem vsak i ceskou vyrobu! Je to o kostym ze smesky vlny a hedvabi, zdedila jsem ho po mamince. Na listku se pise „pripadne zmolkovani neni duvodem k reklamaci“\nJinak hadry koupene v TJMaxx a podobne jsou taky vetsinou vyrobene v Cine, dziny Mexiko… je to vsude stejne.\nKocoure v botách, nechci se Vás dotknout, protože mám kočky velmi ráda, ale styl Vašeho projevu mi velmi silně připomíná styl fenomenu českého internetu „Marketu van Linden“. Takže pokud se pletu, omlouvám se a doporučuji si příště nejdřív rozmyslet, co budu psát, aby to dávalo hlavu a patu. Pokud se nepletu, začínám se bát.\nK těm matkám - mám roční holčičku, která je od narození extrémně živé, nespávé a náročné dítě (Alena mě s tím stereotypním srovnáním o hodných princeznách a zlobivých chlapečcích dost rozesmála), kruhy pod očima mám prakticky od porodu, protože jsem opravdu od té doby nespala v kuse déle než čtyři hodiny. Přesto jsem absolutně neměnila nic na svém šatníku, chodím v tom, v čem jsem chodila předtím, tedy klidně i v bílých šatech nebo kalhotách (občas nějaké pocintání vydrhnu vlhčeným ubrouskem na utírání zadků) a vždycky jsem si našla čas na to, abych se aspoň základně namalovala. Prostě mě nikdo nepřesvědčí o tom, že matka potřebuje nějaký zvláštní šatník. Nepotřebuje.\nNo, z tirády Kocoura v Botách jsem pochopila, že bychom měli/y chodit v českých značkách. No, to je sice fajn, ale s výjimkou Prostějova neznám českou značku, která by vyráběla něco jiného, než hadry v rozpitých barvách. Ondyno jsem potřebovala narychlo večerní šaty a vlastenecky jsem zabrousila do české prodejny. Paní prodavačka pravila, že na mne mají MOC pěkné večerní šaty (mám plus minus 46 neb měřím metr osmedesát), načež mne navlékla do tmavěmodrého vrstveného šifonu a kanýrovými okraji ke krku, s rukávy pod lokty a bez pasu.Paní byla nadšena, já vypadala jako tmavěmodrá almara. Takže, ráda bych českou konfekci (protože nechat si šít úplně všechno včetně letních hadříků je imho blbost), ale nehodlám v ní vypadat jako plíseň, případně jako almara. Bohužel… Jak říkám, jsou i výjimky, ale, žel, výjimky… Velikost 46 neznamená automaticky usedlý hadr, že…\nNa MADE IN cedulkach neni nic, ale vubec nic smerodatneho. Neinformuji o tom, kde a jaka pracovni sila vec vyrobila, fakt ne. Made in Italy veci siji ze stejnych materialu, jake vedeni predepise, uplne stejne zotrocene cinske deti, jako ty Made in China, akorat ze maximalne sedi ve fabrikach v Pratu a ne v Guangzhou.\nPo par letech v Italii jsem dosla k nazoru, ze nejvic made in Italy jsou veci, ktere si usiju sama.\ntématu „matky“, protože se mě osobně dotýká:) Matka nepotřebuje zvláštní šatník, ale já jsem před MD neměla ve skříni nic jiného než business věci (do práce) a triko+džíny (z dob studií, kdy jsem to považovala za pohodlné). Co teď, třebaže jsem matkou velmi hodné holčičky, nemám, je čas chodit po obchodech, sekáčích a slevách. Buď jdu po nákupech s ní (v momentech nejvyšší nouze, málokdy s uspokojivým výsledkem) nebo si zařídím hlídání (nárazově, nezáleží to na mě, vždycky mám nutkání dělat v té době něco „užitečnějšího“, třeba klidně spát). Nerada na sebe kupuju přes net (nejspíš nejvyšší čas se to naučit) a amozřejmě vím o 2-3 obchodech, kde bych si dokázala vybrat během půl hodiny, ale na to teď nemám (navíc to odporuje zdejšímu názoru, že mít styl není otázkou přemrštěných financí). Jak se má slušně obléct matka, která si před dítětem nevybudovala vhodný šatník, popř. se jí změnila postava? Poznámka: snažím se chodit oblečená nepekelně, i když to znamená, že v podstatě točím pořád ty stejné věci.\nJohanna: Pietro Filipi je česká značka, ač to teda tak nezní (tak ono kdyby se jmenovali Petr Filip, tak to u nás lidi odradí, že..). Ale zpět k značce, sice teda nevim, kde šijou, ale materiály mají příjemné, oblečení neni odbytý a je i hezký (pravda subjektivní názor, ale vážně nejde o nějaký „batiky“, vyblitý vzory a pytlovitý střihy).\nJinak, mám od nich ted nový svetr a rozhodně si nemůžu stěžovat, je příjemný a nemačká se.\nA ceny taky nejsou nějak závratný:)\n215 příspěvků 17.7.11 12:42\nKatka: ceny PF nejsou nijak závratné? Tak to Vám závidím, jestli to jsou pro Vás příjemné ceny!\nKatka: já vím, taky tam občas chodím, ale vzhledem ke své výšce mám fakt problém. I tam, nedávno jsem si tam zkoušela nějaká letní saka a všechna mi byla krátká. Ale to asi znají všechny vyšší ženský, no. Nedávno jsem to řešila u Bati, kdy dostali zboží a já koupila troje body, protože 41 jsou hned pryč. Jak mi bylo vysvětleno, exitují normy na počet velikostí, které se moc nemění, takže fakt, že vysokých ženských je přece jen víc, asi nikdo neregistruje. Bohužel, v mé velikosti fakt většinou řeším nákupy tak, že když se mi něco líbí a sedí mi to, kupuju to. Systém - potřebuju pěkný sáčko, koupím si pěkný sáčko bohužel, u mne nefunguje.\nAnka F.: Tak ten můj svetr stál 1590, neřikám, že to je levný, ale nepřijde mi to ani nijak extrémně drahý. Kdybych si to samý koupila H&M, tak to za pů roku vyhodim, tenhle nějakej ten pátek vydrží. Ale jak se řiká, nejsme tak bohatí, abychom si kupovali levné věci:)\n215 příspěvků 17.7.11 13:04\nKatka: já z PF taky něco mám, ale na rozdíl od Vás jejich ceny jsou pro mně na hranici možného. Bohužel se mi zdá, že kvalita někdy neodpovídá ceně. (Jeden propínací svetřík v krásné, jasně červené barvě se začal po čase žmolkovat, což mě mrzí. Ale v každém případě kupovat tam za normální ceny můžu jednou do roka.\nAd. PF a kde šijí: Všimla jsem si na cedulkách, že šijí hodně na Slovensku.\ncože svetr za 1590?? není to zase zbytečně drahý? Za tuhle cenu si radši koupím dvě kvalitní podprsenky v mojí velikosti, než svetr, který stejně moc nenosím (zjistila jsem, e mám jeden pulovr šedivej, pak černobílej proužkovabnej z teranovy a potom taky tmavězeleno bílej pruhovanej od vietnamců)\nchjo chci bejt bohatá\nlache: je to mozne, na vých. Slovensku je niekolko odevnych zavodov a platia tým šičkám 250e mesacne(ok teraz po strajku asi 310e), takze ta cena PF je extremne predrazena\nAsi bych se měla nad sebou zamyslet, protože kvalitní, zdůrazňuji kvalitní svetr za 1600 mi drahý nepřipadá. A to živím dítě a manžela v invalidním důchodu z platu učitelky mateřské školky. Na druhé straně si třeba dost hlídám nákupy potravin, které se konají zásadně se seznamem v ruce, píšu si jídelníčky a zeleninu nekupuju vůbec, ale pěstuju. Pokud to mohu srovnat se vzdechy kamarádek, tak tímto způsobem asi dost ušetřím. Pak raději koupím dobré boty - ale nejen sobě, všem v rodině, nebo třeba ten svetr. Pravda, takový mi stačí jeden, univerzální.\nJinak u PF nakupuju ráda tím způsobem, že si na začátku sezóny vyzkouším jejich novou kolekci a když jsou pak slevy, objednávam přes net. Před dvěma lety jsem tak koupila kabát ve slevě za necelé tři tisíce, vzhledem k tomu, že od tisícovky nepočítají poštovné, byla jsem maximálně spokojená. A ještě, kdo hledá spíše klasičtější oblečení v dobré kvalitě, znáte značky Yves Tanguy a W - linie a co jim říkáte?\nTaky jsem nakoukla do své skříně a byla jsem mile překvapena. Šaty-chanel-francie, košile- lanvin-francie, kalhoty-hermes-francie, svetr-esprit-něměcko, sako-zara-španělsko, sukně-armani-itálie. Miluju nakupování v sekáčích!\nHana W-linie je nejoblíbenější obchod mojí mamky, naprosto ho miluje a oblečení ji tam skvěle sedí.\nDneska jsem vyklízela skříň a opět jsem díky tomu propadla chmurám. Nakonec jsem si opakovala: „To máš za to, ty huso, že máš moc peněz!“ a „Radši jsi to měla dát na dobročinnost!“\nChtít být bohatá není dobrej model. Propadnete depresi z konzumu. ......\nJá si u takové repliky vždycky představím nějakého Inda na předměstí Bombaje, jak sedí na bobku u hromady kouřících sraček, šťourá se v nich klackem a hlavou se mu honí: „Já bych chtěl bejt v Evropě…“\nno někdo možnost pěstovat vlastní zeleninu nemá. A jsem si jistá, že živit chlapa není žádná hračka jen se seznamem v ruce. sežerou všechno, na co příjdou a můžete jít nakupovat zas ..\nAno, matka nepotřebuje speciální šatník, ale nepotřebuje se ani malovat (to přece není znak upravenosti). Hlavně když je umytá, učesaná, nesmrdí (to ale většina matek, co jsem viděla, zvládá). Ať si klidně vezme džíny a triko. Nebo sukni a halenku. Co když ji móda nebaví, to neznamená, že o sebe nedbá nebo se nemá ráda.\nŽila jsem rok v Německu, koupila jsem si tam boty a jsou kvalitní (vydrží hodně). Na druhou stranu si nemyslím, že by tam bylo v obchodech vždy hezčí a kvalitnější oblečení a že by se tam lidé oblékali lépe.\nMilá Ada, dnes som zistila, že aj na Slovensku máme svoje módne peklo, dokonca naši ľudia ochotne na ňom pózujú celé je to utajené pod názvom „Street Fashion“ na oficiálnej stránke najsledovanejšej slovenskej TV … mám pocit, že tu nájdete inšpiráciu i pre niekoľko svojich článkov\nAsi ten můj koment vyzněl trochu nabubřele. Ale prostě byly doby, kdy peněz bylo méně než dnes, takže nákupní seznam byl nutností (a taky - ani ten nejnažranější chlap prázdnou lednici nevyjí). Naučila jsem se zvažovat, zda tu či onu věc opravdu potřebujeme a díky sestře jsem taky objevila sekáče. Tyto zvyky mi zůstaly dodnes jako příjemný bonus za roky, kdy to moc dobré nebylo. Raději tedy koupím jeden svetr nebo třeba kalhoty ve slevě třeba u PF a zbytek dohledávám v sekáčích, než bych se trápila v H&M a jiných řetězcích. Byla jsem tam několikrát a prostě si tam nevyberu. Jen přemýšlím, jestli to s kvalitou oblečení půjde tak moc dolů, co v těch sekáčích za pár let budeme nakoupovat…\nLipt: ale ten pásek je pěkný!\nAlenka, len medzi čím sa chudák objavil ? … je to strašné, však všetky tie fotky sú tam vkladané na inšpiráciu, ako sa máme my na vidieku obliekať, nie na odstrašenie … a niektoré sú podľa mňa fakt len pre silné žalúdky\nLipt: to más ale vsade, ze niektorí vyzerajú dobre a niektorí zle. Ja som pozitivne prekvapena, je tam velmi vela originalnych outfitov. zas aby sa tu nekritizovalo za kazdu cenu.\nSasa, jasné, ale ich úroveň klesá, ak sa ocitnú medzi napr. týmto :\na to je na tom tragické, lebo takéto stránky ovplyvňujú masy ľudí a potom sa normou stávajú bohužiaľ i pekelné outfity a niekto sa čuduje, prečo sa ocitol v pekle , normou sa stávajú otrhané džíny, špinavé topánky, vyčnievajúce podprsenky …\nKdyž jsem loni byla v Německu a Rakousku, byly tam o třídu až dvě kvalitnější kousky, než ty v Čechách. Svetr bych tipla na 30+Euro… Pro info: Esprit šije v Tuercku, sice je to americká (teď německá) značka a kabelky+dražší kousky se kompletují v Německu, ale jinak Turecko\nLipt: Myslím, že tohle nebyl správný odhad. Na těch slovenských stránkách určitě každý outfit není ideální, ale celkově to rozhodně není žádné módní peklo v tom duchu, jak je to chápáno na tomto blogu Ady.\nPanebože jak já nesnáším melír ?! No prostě fuj ! Dyť nejhezčí vlasy jsou „jednobarevný“ Na mě to působí až celkem lacině…:(\nNezdá se vám že paní na tý 5 fotcce mají ty vlasy uplně stejně barevný ?! Mě jo\nProsím o pomoc se dvěma zásadními otázkami: kdy je v Německu letní výprodej (chtěli bychom poprvé zkusit Drážďany) a co je to mullet?\nJaja: Pruhované, kontrastní a všelijak zběsilé melíry mi taky přijdou hrozné. Jenže - právě že přirozené, nebarvené vlasy jednobarevné nejsou. Právě proto se při barvení dává k základnímu odstínu ještě „sousední“ (jeden až dva odstíny vedle). A taky se nedá na tu hlavu kamkoliv a v jakémkoliv množství, ale hodně promyšleně. Působí to pak velmi nenápadně a přirozeněji, než když člověk má na hlavě takovou tu jednolitou helmu. Samozřejmě, tohle chce příčetného a decentního kadeřníka, který neseká melíry a střihy jak Baťa cvičky.\nOlma: v Nemecku sa pred niekolkymi rokmi zmenil zakon, takze vypredaje je mozne robit kedykolvek pocas roka. Pokial viem, letne vypredaje zacali v cervenci a pojdu do srpna, ale to uz je celkom rozobrate. V podstate sa vyplati ist nkupovat teraz\nLipt: tato stranke je ludom okrem fashion victims totalne neznama, tak sa nebojim, ze by ovplyvnovala masy ludi. Ale mas svoj nazor a si o nom presvedcena, tak ti ho neberiem. Ja som pozitivne prekvapena z tych fotiek\nSouhlas s Honzou, taky nechápu ty omluvné chvalozpěvy na tu fotku mladého muže. To jsme vážně klesli tak nízko, že nám stačí, že nemá ponožky? Toto je náš benchmark? Ponožky v sandálech je snad něco o čem se ve slušné společnosti ani nemluví jako o vážně míněném doplňku, ne nějaká polehčující okolnost. Ten muž je peklo a je to peklo právě proto, že reprezentuje 70% mužské populace v letních ulicích - takže u nás je to průměr, znamená to ale, že je to dobře? Takhle se u nás úroveň odívání zpátky nikdy nezvedne. Je mi 28, nejsme žádná prudérní baba, ale nevím proč se mám koukat na něčí nehty velikosti škeble v hnusobotách v kombinaci s holýma chlupatýma nohama nad kolena. To je naprosto ok někde na letní dovolené u vody, ale ne snad do města. A k těm botám, tenhle sandálový outdoor mor…hlavně to pohodlí že. Jak to řeší mladí muži na západ od nás? Nákupem kvalitní obuvi…např.tipu semišové mokasíny, která se dá pohodlně nosit i na holou nohu, nezpotí se, nedře. A je-li mi zima, nu natáhnu si ráno ponožky (opět z kvalitního materiálu), ve zkrácené verzi a k nim nějaké pěkné městské tenistky. A o nutkavé obsesi nosit kalhoty s nekonečným množstvím kapes(nejlépe s prodlužováním na zip), protože každý mladý muž po nich má jistě postrkanou málem celou kápézetku, namísto rovných bermud pod kolena s 2 klasickými kapsami, se ani nezminuju.\n215 příspěvků 18.7.11 11:26\nHonza a prvorepubliková elegance malých dětí - nebuďme extrémisté, navíc děti (hlavně chlapečci) tu eleganci nenáviděli. Velká práce s praním prádla (v podstatě pro všechny, snad kromě té nejbohatší smetánky) vedly k tomu, že se děti neustále napomínaly, aby na sebe dávaly pozor a neušpinily se.\nMia: Nekomentuju obsah komentáře, ale proč proboha musíte použít výraz ‚benchmark‘, když na to máme hezké české slovo ‚měřítko‘? Cizí výrazy jsou přijatelné tam, kde není český ekvivalent, tady ne.\nTen svetr možná v Itálii vyrobený je, ale šily ho opět asijské ručičky. Mimochodem, ten svetr sám o sobě je hrozný a nad nehtem jsem se také pozastavila. Původně jsem myslela, že ty první dva obrázky patří do pekla. Autorka by se měla v prvé řadě pozastavit nad sebou, pokud chce něco kritizovat.\nAnka F.: Ano, a taky je třeba si uvědomit, že malí kluci tehdy nosili saka a košile i proto, že mikin, triček a riflí se poněkud nedostávalo.\nInka: A jak můžeš hodnotit něco, co neni ani pořádně vyfocený? Vždyt ten svetr je jenom v detailech.\nA co se ti nezdá na nehtech? Má je snad Ada nějaký okousaný, polámaný nebo zatrhaný?\nMě by zajímalo, proč si tolik lidí myslí, že na západ od ČR je vše hezčí, čistější, depilovanější, v semišových botách a bez ledvinek\n973 příspěvků 18.7.11 12:47\nStačí ukázat krajíček nehtu a pár chlupů ze svetru a vždycky se najde někdo, kdo to odborně zhodnotí\nto olma: mullet - http://en.wikipedia.org/wiki/Mullet_(haircut)\nKatko, okousaný palec je docela dobře vidět a špína pod nehtem taky. Někdy dávněji tady autorka kritizovala gelovky, pokud dobře pamatuju, že? Nevím, ale nemusím nutně tleskat nad každým článkem, když je evidentně vidět zádrhel přímo na autorovi.\nOlma: Vyprodej v Nemecku je prave ted, ale vyprdnete se na Drazdany, zajedte trochu jinam, treba do Stuttgartu, pak to vezmete do Metzingenu, to je nejvetsi outlet ve stredni Evrope, doporucuju v sobotu nejezdit:-)\nHanka N.: ja zijem v Stuttgarte a teda uprimne-Metzingen je nic extra teda. Je to loteria, casto su ceny podobne ako v obchode a aj Nemcom sa zda Metzingen dost drahy. Vyplatia sa panske obleky\nAdo, prosím vás snažně, příště tu linii v místech, kde se nehet odděluje od pokožky a začíná pokračovat do luftu, laskavě vygumujte ve fotokrámu, nebo z toho někteří útloctnější návštěvníci webu dostanou estetický šok:)\nTo Sasa: To mate pravdu, je to loterie, ale co jsem se bavila s Cechama, byli z toho nadseni, ja tam jezdim taky jen obcas, jestli neco natrefim, vsak je to jen 20 minut autem, pac nemam nikdy moc casu jit do mesta, prodirat se davem na Königstraße, takze jediny, kam zajdu, je Breuninger, pac kousek odtud pracuju, a kam chodite Vy nakupovat?\nv Nemecku sa mulletu hovori - Vokuhila\nInka: A proč do toho pleteš gelovky? No zřejmě jsi nikdy okousaný nehet se špínou neviděla, když to můžeš říct o týhle fotce:)\nHanka N.: moj budget nedovoli takmer ziadne nakupovanie:-D a som bez auta. v Stuttgarte skocim do bad Cannstatt alebo mensie obchody okolo Marienplatz. Konigstrasse je v sobotu samovrazda.Niekedy Breuningerland pri Tamme. v Metzingene maju teraz obleky Joop za 190e:-D Tak by zeny mohli vziat svoje polovicky\nSasa: Moje polovicka obleky nepotrebuje, obcas neco v Ralpf Lauren nebo Timberland, ja tam zajdu max. do CK, Diesel nebo Escada sport.\nOlma: vyprodeje jsou ted a vsude, pripojila bych se k Sase a doporucila vyjet spis nekam na zapad. Na vetsi vylet s prespanim vrele doporucuju Hamburk (nadherne kosmopolitni mesto a muzete shop till you drop\nMoj príspevok by sa teda viac hodil pod článok úlovkov z ulice,ale nemožem sa nezmienit..Dneska som v autobuse celú cestu obdivovala sačko nejakej slečny - mala krásny účes, doplnky, brčálovo zelené dokonale vypracované sako krásneho originálneho strihu s krásnym ozdobným opaskom a pod ním evidentne kvalitné tielko vysokej gramáže..a potom POTOM vstala a praštili ma do očí džíny…proste tie najhnusnejšie rozškubané všelijak modré žíhané džíny s kontrastne farebnými švami s humpoláckym opaskom-a vydrané asi na 100 miestach tie boli hnusné aj na to aby boli z tržnice, no srdce mi plakalo..prečo, prečo to tie ženské robia, tuší to niekto?Schválne? Alebo to snad same nevidia?\nLenka: a co třeba proto, že jsou ženské, kterým se odraný džíny líbí ?\nIgnis: No ja im to neberiem, ked sa im páčia, len mi nejde na rozum prečo si ich teda navlečú k elegantnému a zarážajúco peknému vršku a tým to uplne ale uplne zabijú a zahodia celý potenciál do koša..\nA v čem by měl správně oblečený muž chodit? Mě pohled na chlupaté mužské nohy nepobuřuje, je-li ten muž čistý. Ten muž sice není oblečen nějak módně, ale rozhodně to není nic strašného.\nTo Mia: jak víš, že má nehty velikosti škeble? A i kdyby, má-li je ostříhané a čisté, není to problém.\nJe třeba se ve městě oblékat vždy elegantně?\nNaštěstí nikdo z nás nemůže nikomu nařídit, co má nosit. Ať se módní peklo třeba uvzteká.\nno je fakt, že si asi neumím úplně představit tu kombinaci, možná se to fakt k sobě nehodilo. Já jen nechápu co tu všicni mají na jednobarevných riflích, mě to přijde jako děsná nuda.\nIgnis : Osobne myslím, že vrátane mna má jednofarebné rifle rado tolko ludí pre to, že ponúkajú ono pohodlie a pri tom v nich v patričnom ladení možete byt „za dámu“..dobre by sa hodili práve k tomu „javu“ čo popisujem vyššie - ked má človek zdobený vršek a nehodí sa aby sa to bilo s X motívmi na spodku Len tak k nejakému triku a bez doplnkov by to zrejme nuda bola\n(vam fakt rifle pripadaju pohodlne? Ja len tak, ze odkedy nosim v podstate vylucne sukne, tak mi aj pripadne vyskusanie rifli posobi znacne ne-pohodove pocity… )\nAlex : to je asi o zvyku, mně přijde o mnoho nepohodlnější, když se musím soukat do silonek.\nAd „Made in“: Čína umí všechno. Čína šije tak, jak si řeknete a zaplatíte - luxus i příšerné hadry. Šunty nevznikají proto, že by tam šily šestileté děti, co ještě neudrží v ruce nůžky (u šití oblečení jsou převážně mladé ženy - vydrží děsný podmínky a netroufají si ozvat se) ale proto, že si to firmy takhle objednávají.\nMimochodem, v jednom článku se kdysi porovnávala trička z Espritu a tuším z HM. Právě Esprit má ve svých asijských fabrikách absolutně nejhorší podmínky (nejnižší platy, nejdelší pracovní doba atd.)…\nKdo by si chtěl na tohle téma počíst, tak doporučuju Bez loga od Naomi Klein. Je to trochu tendenční, ale hodně zajímavé.\nAnka F. : Ano, na rozdíl od prvorepublikových matek dnešní maminky posílají své děti ven s s důrazným: „A koukej ať přitáhneš domů co nejvíc ušpiněnej!“\nSoučasná matka hodí současné triko zprasené k nepoznání do automatky, ta vybavenější i do sušičky a má klid.\nPrvorepubliková matka pravděpodobně stála u necek, drhla, prala, máchala a ždímala ručně. Kdybych byla nucená toto činit pravidelně, považuju ušpinění oděvu za zločin srovnatelný s vraždou\nTroufám si říct, že současné matce je jedno špinavé tričko navíc uplně ukradené.\nAle asi jsem špatná matka, protože se snažím dětem dávat oblečení, které je vhodné na danou příležitost. Takže když posílám děti ven (aby si tam hrály), často jim dávám to nejhorší, co doma mají. Tím pádem mi je jedno, že při lezení po stromech nebo plazení v trávě něco ušpiní nebo roztrhají.\nAutomatická pračka, nejlepší vynález 20. st. a nejlepší přítel ženy, dá nereprezentativní oděvy do pořádku a je to!\nTakže máte pravdu, taky se řídím doporučením: „koukejte, ať domů přitáhnete co nejvíc špíny“\nAnka F: Dík za pochopení, jak jsem to myslel i bez smajlu.\nNechci být brán za extrémistu, vždyť jsem také zmiňoval ty staré fotky jako třeba ze školy a jsem si jistý, že ani tenkrát si kluci nechodili hrát na pískoviště v obleku s vestou a kravatou.\nAle jinak jo, udělejte Adě radost a rozpoutejte diskuzi o tom, jak se pralo za první republiky.\nHonza: praní je náhodou dobré téma!\nAle místo historického vývoje valch a ručních ždímaček by se někdy šikl článek na téma údržba přírodních materiálů.\nJá jsem po několika špatných zkušenostech s krásnými vlněnými svetry ( naštěstí z druhé ruky) vlněné oblečení vyřadila ze šatníku a mám jen zimní kabát (muž má oblek a sako, ale to se nepere). Je pravda, že jsem byla líná prát v ruce, to jsem zkusila jednou-dvakrát a pak jsem naivně svetřík šoupla do automatky na program vlna a jemné prádlo. Kromě jedné výjimky se to vždy srazilo. Třeba vždycky ne hned, ale postupně se svetr stával menším a menším …\nNebo spodní prádlo - proč některé bílé spodní prádlo zešedne při praní v pračce a proč jiné ne? (peru je odděleně podle barev a materiálu, v pračce mám vždycky jen pár kousků). Fakt to nejde jinak než v ruce tím dětským šampónem, jak doporučuje paní Konarovská?\nNo, témat by se našlo hodně A článek by byl asi lepší, než neřízená diskuse na fóru.\nLachenauerin- jojo já vím že nejsou jednobarevné ale jakože třeba v hlavě nemám blond, červenou a ještě třeba hnědoou. Prostě že mám jednu barvu, odstínů tam bude samozdřejmě víc\nJá právě nemám ráda ty melíry z 5. fotky Kde jsou někde místa tmavé a někde blond\nMia: Trefně vyjádřeno. Také mě zaráží, kolik žen si oblíbilo tenhle pohodlný unisex outdoor pro každou příležitost… Onehdá jsem při nucené přestávce na synkovu zmrzlinu pozorovala ženy na korzu kolem řeky. Byl krásný den a okolo chodila spousta žen. 95% z nich bylo „sportovně“ unisex outdoor oblečeno včetně bot, batohů a vlasů do culíku, a to i u těch které byly evidentně na rande. Bylo mi z toho hodně smutno. Ženy už nechtějí vypadat jako ženy. Chtějí mít hlavně pohodlíčko… Nechápu to. Vždyť i chůze ženy v žabkách nebo těch hnusných sandálech je výrazně odlišná od chůze v botách byť i jen na minimálním podpatku! Všimli jste si toho, jak to ženy (i mě) svádí v takových botách chodit jako chlap? A jak se naopak velice žensky a vzpřímeně „nesou“ v podpatcích? Utrácíme tisíce za drahé parfémy, za líčidla, za plastické operace, abychom se líbily, a pak to zazdíme pouhou všeomlouvající potřebou pohodlí? Klidně mě upalcujte doruda, ale já jsem to ze sebe vyplivnout musela.\nAnka F.: Návodů na praní vlněných svetrů je hodně… tady třeba od mé oblíbenkyně Solanah: http://blog.caseybrowndesigns.com/…ool-sweater/\nPere i „vintage“ - staré svetry, takže by to mělo fungovat i na málo odolné kousky:)\n(mimochodem, pokud někdo rád padesátky, má skvělý blog na vixenvintage.blogspot.com).\nMódní peklo už nějakou dobu sleduju se zájmem a obdivuju Teď jen chci zareagovat na toho muže s baťůžkem. Oblečení považuji za normální, spoustě chlapů na nějakém vymódění příliš nezáleží, důležité je, aby nedělali vyložené chyby jako ty ponožky, půl zadku nebo pupek venku apod. Když jde člověk do práce a celý den tam dělá na počítači, tak je to fakt skoro jedno, co má na sobě. (Dokonce mám dojem, jestli toho muže neznám, ale jak je ten obličej rozmazaný, tak nevím).\nReklamní baťůžek? Není to špatná věc. Když jich máte z konferencí doma třeba čtyři, tak je škoda to vyhodit bez užitku. Já osobně batůžky z konferencí náramně využiju.\nDalší věc - batůžky a ženy. Co mám malé dítě, teď už i druhé novorozené, tak ve většině případů chodím ven s batůžkem. Jídlo, pití, plínky, vlhké ubrousky, přebalovací podložka, náhradní oblečení, příp. foťák. To bych do kabelky nedala, leda do veliké kabely, ale to bych si zas křivila záda a když už nosit víc věcí, tak je batoh praktičtější. Mám volné ruce na dítě. A když vyrazím do centra, tak zase batoh - nemáme auto, takže v centru rovnou nakoupím několik kilo potravin na Zelňáku, příp. další nákupy, k tomu ještě kočár, nebo jen dítě a v ruce další tašku, prostě bez batohu bych se neobešla. I když mám prostě oblečené hezké kalhoty, vyladěné střevíce a halenku nebo kabátek, tak ten batoh tam prostě z praktických důvodů musím dát. Chápu, že kdyby mě někdo vyfotil, tak je ten batoh okomentovaný jako hrůza hrůz, ale pro mě je to praktické a na ty nákupy a dítě/děti i nutné.\nKabelku si můžu vzít jedině, když jdeme i s mužem (batoh má on) a nejdeme nakupovat\n5077 příspěvků 19.7.11 11:59\nJasne, cinska fabrika usije to, co si evropska „znacka“ objedna a zaplati. Sranda je, jak si znacka hraje na tradici - kvalitu - eleganci (kdo to mival jako slogan?), ale pritom je nekde dobre schovana etiketa made in… (v kabelce napr. ve vnitrnim svu vnitrni kapsicky na zip)\nTen chlap je na vodvyknutí Copak ty chlupatý haksny… ale celej je takovej neupravenej, zapocenej… Když se tak občas dívám na stránky http://thesartorialist.blogspot.com/ tak si říkám, že specielně v Itálii asi taky nebudou mít v létě chladno - a přesto tamější pánové choděj v dlouhých (plátěných) kalhotách a uzavřených botách… asi proto, že jsou VE MĚSTĚ?!\nJo a ta ženština v tílku a džínový minisukni - fakt má na sobě černý punčocháče?! Teď v létě?\n5077 příspěvků 19.7.11 13:24\nNoooo… tak ja nekdy v nedeli vyrazim s fotakem na korzo, abychom si tu Italii zas tak neidealizovaly. Ano, v centru Milana potkate vyssi koncentraci muzu (i zen) jako ze skatulky. Na vesnici to ale uz daaaavno nevypada jako na Sicilii v padesatych letech.\nTo Kiwi: Jestli ale to není spíš taky tak, že lidi v teplejších zemích jsou na to vedro fyziologicky víc přizpůsobení, než my z mírnějších oblastí, a prostě se jako koně nepotí… V arabských zemích je taky vedro a taky tam i chlapi chodí dost zahalení. U nás je 30st venku a my bysme nejradši nevylézali z chládku našeho domu…\nA ve městě - tam je vedro ještě větší než v přírodě, nechutné, člověk je rád, že to přežije, natož aby myslel na parádu a holt pocení si zakázat nemůžeš…\nKiwi: ad černý punčochy v létě z vlastní zkušenosti - vstávám ve čtyři, když je venku ještě zima a vlhko, jdu dva kiláky na vlak, beru si ty punčochy i do kristusek, protože hlásí, že přes den má být přes třicet a já se budu vracet až v pozdním odpoledne. Takže přes den, když se oteplí, někam zalezu a punčochy sundám a jsem, tak jak mám být. Ten mezičas, kdy mám na sobě v létě černé punčochy v sandálích, prostě módně hřeším, ale nevím, jak jinak to udělat. Kdybych si vzala ty tenké tělové, tak mi tři hodiny ve vlaku bude zima a sandále by je prohrhly. Sranda byla, když zrovna opravovaly wc, kde ty punčochy tradičně sundavám, to jsem se pak musela schovávat v garážích a hrozně nenápadně se tam svlíkat:D No, to jen tak jedna z možných výmluv pro černé punčochy v parném létě…\nDanielaS : Já s Vámi naprosto souhlasím, co se týče té idealizace Itálie. Né každý Ital chodí jako ze škatulky, kolikrát jsem docela koukala.\nKiwi: Jestli máte na mysli slečnu s mobilem a červenou kabelkou, tak to má elasťáčky a dokonce myslím, že je tam trošičku na spodním okraji poznat, že jsou do půli lýtek (asi aby se opálila).\nAno, tu myslím. A na spodním okraji nic nevidím - vidím leda, že má jen tílko (a svetr v ruce), čili jí JE teplo.\nMno, jediný co mě přitom napadá, je z říše zvířat: spařený prase… tchoř…\nMuž s batohem není žádný zázrak, ale vyslovené peklo podle mě taky ne. Ale dost mě zaráží, co všechno jsou něktěří schopni z té fotky poznat. Snažím se, ale fakt nerozeznám, jestli je batůžek reklamní, jestli ti v pozadí mají nakřivo kšiltovku a co přesně mají za boty. A už vůbec nevím, jak poznat , jestli je pán zapocený nebo jak má velké nehty. Mimochodem mému oku pohled na mužné chlupaté nohy v kraťasech v létě docela lahodí.\nMohu potvrdit, že česká ZARA je oproti skandinávským hromada hadrů… stejné střihy, ale horší provedení, hadrovitější materiály a ani barvy nejsou to pravé ořechové…navíc jak ZARA tak H&M u nás nabízejí jen část své kolekce…a nebo z těch lépe vypadajících věcí jen pár kousků…jak může být u nás za 699 Kč věc, co ve Finsku stojí 20 eur už vůbec nechápu…\nJinak můžu vám že podobný svetr z 1. fotky mám akorát z Takka. Tenhle můj docela ujde kvalitou narozdíl od odstatních věcí z Takka. Nevím jaké máte zkušenosti vy ale já už si tam nikdy nic nekoupím. Jeden černý svetr má dírku v podpaží a na zádech jo a ještě na rukávu. Pruhovaný na ruce a to jsem je skoro vůbec nenosila ! Takže Takko zásadně nedoporučuji\nJajo v Takku musíte hodně hledat, ale někdy se tam dá najít. Na první pohled to působí jako hrozná hadrárna, ale kdo hledá, najde. Ale uznávám, že ne vždy. Třeba jedno z mých nejoblíbenějších triček je právě z Takka, mám ho už několik let a pořád je velmi pěkné.\nMám svetr z HM přesně se stejným složením. Kupovala jsem ho před šesti lety v Praze na Smíchově. Ve výprodeji stál kolem 500 Kč. Nosím ho doteď a ráda:-)\nZ H&M mám jednu jedinou věc - svetr. Rok. Zakoupený v Anglii, Made in Bangladesh, a i když jsem se snažila, jak jsem mohla, tak je cuckovatej. Takže nevím.\nJsem matka na rodičovské a - bohužel - volím většinu času praktičnost. Sukně se na hřiště moc nehodí, když sedíte s dítkem na pískovišti. Bílé kalhoty nosím taky, ale většinou na mě vydrží čisté tak cca půl hodiny. Na písek je ale neberu, protože písek z českých pískovišť je obvykle jílovitý, zažere se do tkaniny a nepomůže vám ani sebeprofesionálnější odstraňovač skvrn. Od doby, co mám rezaté mapy na bilým pláťácích to neriskuju. Nosím aspoň pěkné boty.\nZatím jsem však nepřišla na alternativu batohu, který nosím z utnosti a dost mě štve. Když totiž ale máte dítě, co toho samo moc neujde, berete golfky (v nich sedí jen ale třeba chvíli a na vratkou konstrukci nemůžete přidělat tašku, do níž byste narvali vše potřebné - přebalování, bábovky, svačina,pitíčko) a ještě často musíte brát dítě do náruče, tak je batoh prostě nejvýhodnější volba. Taška padá, bije dítě do obličeje, když se k němu na ulici skloníte, o možnosti dát do kabelky nákup už nemluvím. Na druhou stranu když nejdu s dcerou, dám si za „odměnu“ na oblečení záležet. Potkávám samozřejmě i mámy, co to umí vychytyat i v provozu, ale já mám prostě dost starostí s tím, abych zvádla obstarat dítě, na boj s padáním kabelky z ramene nemám sílu..\na co se týče itále - italští teenageři, co jezdí do obvykle na jaře do prahy, mi přijdou šíleně stádní. Džíny, péřovky(někdy barevné), černé brýle..\nK těm dlouhým kalhotám ve vedru: Můj vlastní otec chodí stále v tílku, dlouhé košili ke krku a dlouhých kalhotách. Často totiž pracuje venku a je to pro něj výhodnější než se každou půl hodinu celý natírat padesátkou (blonďák, lehce se spálí) a tvrdí, že si zvykl, že sluníčko mu vadí jen na holou kůži. Takže z toho usuzuji, že si člověk prostě zvykne na leccos, vč. zahalení v saharských státech a dlouhé kalhoty v Itálii, když se to tam tak prostě nosí. Před sto lety ženské měly v létě košlili, korzet, dvě spodničky a až přes to letní šaty až na zem - prostě se to tak nosilo a bylo vymalováno.\nVčera jsem si koupila v sekáčí svetřík značky Gap, který byl ze 100% merino wool. Nadšení mi vydrželo právě jeden den, než jsem ho dala do pračky Jsem idiot. Vyprala jsem ho v ruce, ale pořád smrděl sekáčem, tak jsem ho šoupla do pračky. Srazil se na dětskou velikost. Jsem smutná Poučení pro příště.\nna tom chlapovi mi nepřijde nic špatného, nevím, jestli máte namysli to, že má batoh nebo co, ale rozhodně to není člověk, kterému by jsme se tu mohli pošklebovat…mně se naopak nelíbí u té matky ty červené baleríny…prostě se mi to k tomu nehodí a ta slečna před ní má tak možná přeplácanou kabelku, ale neviděla bych to jako mínus…ani ty koukající ramínka nevidím jako chybu…zajímalo by mě spíš, kolik z vás si dává opravdu záležet a jde s módou, že se můžete takhle pošklebovat nad ostatními…uznávám, že tu jsou opravdu extrémy nad kterými se pozastaví každý…ale tady v tomhle článku mi některé věci přijdou spíš ubohé\nVeronika: zajímalo by mě, co je „smrad sekáče“. Všechny věci, co jsem v nich kdy kupovala, voněly víc než moje vyprané prádlo, asi že používají větší dávky pracích prostředků…\nFoxInTheBox: prostě takový zvláštní pach, který bývá v sekáčích… V některých je výraznější, v některých méně výrazný Je to trochu jako zašla prádelna. Opravdu jsi to nikdy necítila?\nMyslím, že fakt ne (ale taky nechodím do žádných velkých hrabáren - vím, že si tady stěžovaly některé čtenářky na sekáče, které smrdí fakt hodně). Může to být i tím, že nejvíc chodím do Unimody, kde se po měsíci všechno protočí a nejsou tam ležáky, co visí rok na stojanu a vyzkouší je x zpocených lidí:)\nTeď mě asi zastřelíte, ale myslím, že u spousty lidí je to psychická záležitost:) Jako když si na ZŠ moje spolužačka, zvyklá pít kolu, koupila v automatu omylem minerálku. Protože na ni neměla chuť, tak tak dlouho všem (i sobě) tvrdila, že je hnusná a smrdí jako moč, až se jí udělalo opravdu špatně.\nA lidé, kteří věří, že oblečení z druhé ruky je fuj a kdovíco se s ním děje, když nekoukáme prodavačkám na prsty, prostě cítí smrad…\nMno tak u tohoto článku jsem se moc nepobavila… Spíš mi hodnocení připadá dost přehnané. Holka s „přecingrlátkovanou kabelkou“ - pěkné tílko, kabelku mám podobnou doma, hnědou, koženou, značkovou. Z muže na fotce mi také není přímo na zvracení, myslím, že se po čr pohybují větší „hrůzy“. Dívka s perličkami mě taky nijak extra nepohoršuje. Je pravda, že kabelka se nehodí a džínovým sukním zrovna nefandím, ale top a perličky mi připadají dobré a celek (bez kabelky) vypadá dobře\nJaký je rozdíl mezi tvořilkou a luxusní návrhářkou? Podle "Top... Celý článek