Stavitel | BOZPinfo.cz\nBezpečnost výtahů z pohledu analýzy rizik\nPouze málo výtahů určených pro dopravu osob a nákladů bylo dosud modernizováno tak, aby odpovídaly současným požadavkům na bezpečnost. Výsledkem je vysoké procento vzniku nebezpečné situace. Na příkladech jsou uvedeny důsledky podceňování stavu výtahů, zejména v bytových domech.\nEvropské požadavky na lešení a české normy. Přehled aktuálních českých norem, které reflektují společné evropské technické požadavky na lešení - základní normy pro lešení, normy pro fasádní dílcová lešení, trubková lešení, podpěrná a pojízdná lešení.\nStavět bezpečně a předcházet rizikům\nJednou z oblastí působnosti VÚBP v prevenci pracovních rizik je prevence rizik ve stavebnictví. Se zvýšeným rizikem je spojena zejména práce ve výšce nebo nad volnou hloubkou. VÚBP je pracovištěm, které zkouší a certifikuje pomocné stavební konstrukce a provádí posuzování shody osobních ochranných prostředků.\nDopady zavedení směrnic EU v oblasti BOZP do praxe. Šance a rizika\nVýsledky analýzy obsahu cca 50 základních legislativních materiálů (Směrnice Rady 89/391/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a navazující směrnice) z hlediska ukládaných požadavků, způsobu jejich realizace a vyplývajících dopadů na podnikovou sféru.


V Nové Lhotě padly oba traťové rekordy. Mezi muži uspěl Valachovič - Hodonínský deník\nV Nové Lhotě padly oba traťové rekordy. Mezi muži uspěl Valachovič\nNová Lhota – Ideální běžecké počasí v Nové Lhotě přineslo nové traťové rekordy. Slovenský závodník Jakub Valachovič na Horňácku o sedm vteřin vylepšil svůj výkon z roku 2013, když pětikilometrovou trať zvládl za 16:08 minuty. Mezi ženami se radovala Irena Pospíšilová. Držitelka rekordu z loňského roku ho v sobotu posunula o čtyři sekundy na 19:41 minuty.\nSlovenský závodník Jakub Valachovič (na snímku) v Nové Lhotě o sedm vteřin vylepšil svůj výkon z roku 2013, když pětikilometrovou trať zvládl za 16:08 minuty. | Foto: Milan Kocúrik\nVytrvalcům o víkendu přálo počasí. V Nové Lhotě, která hostila osmnáctý závod společného Moravsko-Slovenského běžeckého poháru 2016, sice pofukovalo, ale teplota okolo dvaadvaceti stupňů byla pro závodníky velmi příjemná. Nejen rozhodčí tak správně očekávali útok na traťové rekordy.\nIhned po startu pětikilometrového závodu se k sólo běhu vydal Slovák Jakub Valachovič. Člen klubu AC Malacky již na mezičase prvního kola časem 3:58 minuty atakoval vlastní rekord z roku 2013. Valachovič nakonec čtyři okruhy absolvoval za 16:08 a svůj nejlepší čas vylepšil o sedm vteřin.\nNa druhém místě celý závod běžel Lukáš Soural. Toho ale v cílové rovince ohrožovala dvojice Luděk Durďák – Juraj Oravec. Rohatecký závodník měl nakonec ve finiši více sil a uhájil třetí pozici.\nTraťový rekord padl i v ženské kategorii. Držitelka rekordu z loňského roku, drnovická běžkyně Irena Pospíšilová, ho letos posunula o čtyři sekundy na 19:41 minuty. Za ní na druhé příčce doběhla vítězka kategorie nad pětatřicet let Erika Farkašová. Třetí ženou v cíli byla nejlepší veteránka nad pětačtyřicet let Blažena Kocúriková.\nPětikilometrovou trať letos absolvovalo osmadevadesát vytrvalců. V dětských kategoriích startovalo 101 závodníků. „Je vidět, že děti jsou na táborech. Navíc se prakticky na stejném místě dopoledne konal i devátý ročník Karpatského pedálu, takže bylo jasné, že tito závodníci hlavně z dětských kategorií pak již nestartovali na závodě v Nové Lhotě," uvedl ředitel Moravsko-Slovenského běžeckého poháru Pavel Bíla.\nTen společně s kolegy zvažuje, že termínovou kolizi v příštím roce vyřeší přehozením závodu v Nové Lhotě a v Brezové pod Bradlom, kde se na začátku července uskutečnil Národní běh generála Milana Rastislava Štefánika. „Známý podnik se sice uskutečnil již po sedmnácté, ale až nyní byl závod poprvé zařazen do seriálu," upozornil Bíla.\nPopulární běh poznamenalo tropické vedro. „Nejhůře na tom byly dětské kategorie. V době, kdy chlapci s dívkami závodili na náměstí, se teplota pohybovala kolem pětatřiceti stupňů," informoval Bíla.\nI v tom vedru rozhodčí v cíli napočítali 241 startujících. Ženy a veterány nad sedmdesát let absolvovali pět kilometrů, a ostatní mužské kategorie zvládli 14,5 kilometru. „Doběh závodu byl na náměstí za doprovodu hudební skupiny, a tak ani přítomným divákům nevadily časové rozestupy mezi závodníky v cíli," řekl Bíla.\nZávod žen si podmanila Jana Úradníková, která pět kilometrů zvládla za 19:49 minuty. Druhé místo vybojovala Slovenka Erika Farkašová, třetí doběhla domácí Andrea Borovská. Na těžkou mužskou trať vyběhlo čtyřiasedmdesát vytrvalců. Se složitými podmínkami i soupeři se nejlépe vyrovnal Martin Vrábel. Ten uběhl 14,5 kilometru za 56:25 minuty. Druhý byl v cíli Martin Plačko, třetí příčku bral lipovský Dušan Tomčal. „Myslím si, že zařazení tohoto závodu do seriálu byl správný krok," řekl Bíla. „S tratí i s vedrem se všichni popasovali úspěšně, nebyl žádný zdravotní kolaps. Jenom by to chtělo v takovém počasí přidat i ve druhé části závodu další dvě občerstvovací stanice," dodal známý atletický funkcionář.\nRatíškovice – Podzim zahájili sérií šesti výher v řadě, herními výkyvy se ale připravili o…


Klobáskový poločas - podzim 2014 (11. díl)\nKlobásový poločas úterý, 30.09.2014 17:30 - přejít do komentářů\nLahošť - Bořislav\nNa tento zápas 3. třídy okresní soutěže se vydávám s očekáváním, co LA city, jak místní Lahošť nazývají přinese. Fotbal byla typická nakopávaná, co taky čekat od nejnižší soutěže okresního přeboru. Mile potěšil však pán u stánku, který měl už poslední klobásku a tu si schovával pro sebe, zbytek již prodal během utkání, ale když zjistil, že jsem z Klobáskového poločasu (sám se o něm zmínil), tak jí obětoval v můj prospěch a musím uznat, že byla velká a grilována s láskou a měla nezaměnitelnou chuť a navíc jsem jí dostal zcela zdarma jako pozornost. Asi si mne tím pán chtěl uplatit, což nemusel, protože byla fakt výborná i tak.\nCENA: ZDARMA (normálně 37 Kč)\nPři výjezdu do Boleslavi jsem se vždy těšil na místní klobásku, co se ovšem odehrálo tento rok, to nemělo obdoby. Na stadionu zřejmě změnili dodavatele nebo obsluha neměla svůj den. Na stadion vcházím hladový po náročné cestě a tak mé kroky vedou okamžitě k občerstvení. Velká chyba, klobása byla absolutně bez chuti, jeden chleba a navíc absolutně studená, takže jsem jí po první kousnutí vyhodil.\nSK Dubí - Modlany B\nNa zápas do města prostituce jsem se vydal z důvodu, že jsem zde odehrál kdysi jako starší žák čas od času pár zápasů. Procházím areál a nestačím se divit, jako by se zde zastavil čas. Druhé hřiště, které kdysi bylo používáno jako tréninkové je zarostlé trávou a parkují na něm auta. Celkově areál je v dosti neudržovaném a zanedbaném stavu. V místní hospodě jsem si objednal klobásu, která mi spíše připomínala párek, byla malá, ale chuťově dobrá.\nNa zápase Pirátů jsem byl naposledy minulou sezónu, kdy ještě hráli extraligu a tak jsem si řekl, že je na čase se podívat na úroveň 1. ligy. Zápas byl pěkný, plný branek. Velkým zklamáním pro mne je vždy úroveň fandění na hokejových utkáních, což se ani v tomto zápase nezměnilo. Pozitivem je klobása, která zasytila a měla jemně pikantní chuť.\nKrupka - Litoměřice\nMístní stadion a tým mám v oblibě. Stadion ve mne vždy zanechá ten krásný dojem nezkaženosti moderním fotbalem. Za tento tým jsem navíc odehrál většinu své hráčské kariéry, takže mne zde pojí i srdce. Krupka se posunula strašně kupředu, co se stadionu i týmu týče a momentálně hraje divizi. Klobása zde ovšem byla zklamání, protože odpadl dodavatel, který prý onemocněl a tak museli pořadatelé vymyslet na poslední chvíli provizorní řešení a tak to i dopadlo. Limonáda rozlejvaná z petky, klobása dělaná ve vodě.\nFC Hohenberg/Schirnding - TuS Töpen\nDomácí jsou v "9.lize" beznadějně poslední a v 10.kolech nedokázali získat ani bod. Tento zápas nebyl výjimkou, hostům podlehli po úsměvných gólech 1:4. Utkání přihlíželo cca 60 diváků, minimálně třetina přijela z Töpenu. Klobásky v tomto hraničním městečku neměli pouze párky za 2 Eura a ty těžko srovnávat s klobáskami. Foto zde.\nTJ Jiskra Hazlov "B" - Jiskra SU Hranice\nOkresní přebor je v plném proudu a já se v neděli 28.9.2014 vydávám do Hazlova, kde místní béčko přivátalo tým Hranic. Na zápas si našlo cestu 60 fanoušků. Zápas řídí rozhodčí pocházející z Hazlova s jmenem Miroslav Buzna. Hráči Hranic v tomto zápase vidí 3 červené karty a dohrávají zápas v 8 lidech. V 75 minutě vbíhá na hrací plochu fanda z Hranic, o kterého se postarala místní pořadatelská služba. Prostě regionální derby, jak mý být. Hazlov vyhrává 3:1. Klobása ze zvěřiny za 45 korun, k tomu kozí ruhy, okurka, čerstvý chleba. Místní klobásce uděluji 7/10. Foto ze zápasu zde.\nBaník Habartov - Sokol Dolní Žandov\nZápas 1.B třídy na stadionu s novou tribunkou a přírodními "ochozy" sledovalo zhruba 80 diváků, vstupné bylo 20,-Kč. Vyrovnaný a poklidný mač vyhráli domácí 2:1 gólem z penalty. Fotky zde. Klobáska zklamala, ve výrobně ji úplně zapomněli ochutit. Nezachránila to ani šťavnatost a příprava na dřevěném uhlí.\nBěhem 3 týdnů navštěvuji druhé východoněmecké derby, tentokrát mezi Dresdenem a Chemnitzem. Zápas je vyprodán na 20 hodin, sektor hostů za 3 dny, takže sehnat lístky nebylo lehké. Domácí si připravují choreo z kartonů, hosté zase z modrých a žlutých nafukovacích pytlů. Domácí vítězí po chybě golmana z 87. minuty 1:0 a posouvají se na první příčku, Chemnitz padá až na 4.\nPrvní klobásu (na obrázku) kupuji již před stadionem za klasických 2,5€. Chuťově byla stejná, jako většina německých bílých klobás, které mě nikdy nezklamou. Malinké mínus za tvrdší bagetu a velikost. Druhou kupuji o přestávku za stejnou cenu, klobása byla ale lehce připálená, což nevadí a houska byla tentokrát měkká.\nUtkání se hrálo od začátku na jednu branku. Hosté jsou vyloučeni hned z kraje zápasu a celou dobu se brání. Domácí buší, ale konec je 0:0, za co jsou hosté rozhodně velice rádi. Klobása byla chuťově výborná. Na zasycení by bylo ale potřeba o 4 kousnutí více, což je vlastně jediným nedostatkem klobásy. Chleba, kečupu a hořčice kolik chceš.\nFC Viktora Plzeň "U21" - 1.FK Příbram "U21"\nV pondělí 29.9.2014 se vydávám ochutnat klobásku do Plzně, kde je na programu juniorská liga. Viktorka přivítala v čele s Pavlem Horváthem tým z Příbrami a tento zápas prohrává 1:0. Klobáska pikant za 45 korunek, neomezená množství chleba a kořčice se rovná 6,5 bodů. Více fotek zde.\nVzhledem k tomu, že v Litvínově je toho na výběr skutečně hodně a kolega posledně popsal jednu z nejlepších klobásek v lize, nevolím tedy tu samou a mou oblíbenou, ale jinou. Ta je chuťově také dobrá, chleba k ní kolik člověk chce, ovšem vyhlášenou klobásu z Litvínova v bagetě to předčit samozřejmě nemůže.\nOsek - Libotenice\nKlobáska v Oseku asi nikdy nezklame a to ani pokud se změní dodavatel. Chleba tu vždy člověk dostane kolik chce a navíc zde mají i pro mne oblíbenější kremžskou hořčici a po každém zápase následuje afterpárty\nV neděli vyjíždíme do nedalekého Liberce. V sektoru se nás schází asi 50 a fandění je docela na dobré úrovni. Zápas s mnoha šancemi na obou stranách končí remízou 0:0, i tak zápas musel bavit. O poločase si dávám klobásu z trouby za 45,- ,která byla chutově velice dobrá, ale na můj vkus až moc horká, každé sousto jsem musel foukat. Velké mínus je ovšem za pečivo, u kterého by mě zajímalo datum spotřeby a které také na tácku zůstává.\nTJ Sokol Plzeň-Letná "B" vs. SK Slavia Plzeň\nV neděli 28..9..2014 se hrálo 6.kolo městské soutěže Plzeň-město. Malé plzeňské derby mezi TJ Sokol Plzeň-Letná "B" vs. SK Slavia Plzeň se začalo hrát s 15 minutovým zpožděním, kvůli čekání na rozhodčí a hráče. Po 20.minutách si soupeři dali málem do držky kvůli ostřejší hře ze strany letenských hráčů. Ačkoliv byla Letná favoritem, nakonec nastoupila pouze se 6 hráči základu a doplněna o 6 hráčů z nouze z Ačka, kteří měli v nohách už své utkání. Utkání, kdy v 83.minutě ještě Slavia vedla 1:3, skončilo nakonec 3:3. Po penaltách se radovala plzeňská Slavia z 2b. Víc fotografií ZDE.\nVstupné 0 Kč.\nCena klobásy 35 Kč.\nKlobása výborná, vařená na grilu, nemastná, výborně propečená. Takovou bych si dokázal představit na prvoligových stadionech. Čerstvě nastrouhaný křen. Malé mínus za hořčici, které bylo méně. Pečivo čerstvé. Dost mě překvapilo, že jsem si mohl vzít klobásku na hřiště z hospody jak s talířem, příborem i ošatkou. Hodnocení: 8/10!\nUtkání navštívilo odhadem 60 diváků.\nA jako bonus jsme si pro první členy vyrobili trička, zatím jde o první várku a nebudou volně k dostání.\nAutor: PM & lb\nDROID1911 01.10.2014, středa, 19:25 + 0 - 0\nUpravte popisek u poslední klobásky. Má ta být TJ Sokol Plzeň-Letná "B" vs. SK Slavia Plzeň\nleprikon 01.10.2014, středa, 18:25 + 0 - 0\nStuart: V Polsku na benzínkách mají fant neskutečné hotdogy, ty, o kterých mluvíš. A ještě je mají v takovém "jiném" rohlíku křupavém, je to pastva pro žaludek.\nultraboy 01.10.2014, středa, 17:52 + 0 - 0\nStuart: Je vidět, že já naopak na výjezdy cestuji autem často, protože jsem několikrát narazil na hotdogy a klobásy na benzínkách :)\nKony S-U 01.10.2014, středa, 16:49 + 0 - 0\nStuart: Až budeš zase někdy cestovat autem, tak v ČR doporučuju LukOil benzínky. Klobásy vícero druhů a velikostí za solidní peníz. ;-)\nzajda1892 01.10.2014, středa, 16:43 + 0 - 0\nJá klobásám zrovna moc neholduji, ale Klobáskový poločas si přečtu vždy moc rád. Mrzí mě ale chyby v textech od jednotlivých autorů, v každém díle se vždy najde několik překlepů, hrubých chyb atd. Přitom by jen stačilo text před publikací rychle zkontrolovat.\nHipogrif 01.10.2014, středa, 14:06 + 0 - 0\nANo v MB mají super klobásy. V sektoru hostů jsem ji ji mohl vzít do ruky přes plot přímo z grilu a to na Jirku Lálu :D velké mínus je, že byla bez chleba a příloh.... ale chutnala skvěle\nStuart 01.10.2014, středa, 10:57 + 0 - 0\nDobrou klobásu jsem teď měl v sektoru hostů na zápase Zaglebie Lubin-GKS Katowice. Grilovaná, chuťově výborná, nenarazil jsem snad na žádnou chrupavku. Servírovali ji jako "hotdog" v sezamové bagetě politou porcí hořčice a kečupu. Akorát jsem si spálil hubu, bo byla příliš horká Hodnocení 8/10 Cestou na zápas jsme si na benzince dávali, na zaplnění žaludku, párek v rohlíku. U nás jsem se s tím zatím ještě nesetkal (přece jenom cestuju hlavně vlakem), ale na výběr bylo snad ze šesti druhů párků (klasický, se sýrem, s chilli atd.). Taky super věc :-) Bohužel bez fotek :-/\nCestovatel 30.09.2014, úterý, 19:20 + 1 - 0\nV MB je nejlepší klobása opravdu tam, kde zmiňuje Kostič. Za ty roky jsem ji v MB měl asi na čtyřech prodejních místech a nejhorší byla u stánku, který je u protější tribuny. Obsluhovaly tam čtyři holky, věkový průměr byl tak 16 let. Klobása měla sice dobré rozměry, ale měla dost chrupavek a byla skoro studená, takže jsem ji nedojedl. To bylo asi před rokem, rokem a půl. Ale ta v té hospodě, tu mohu doporučit. A navíc je opravdu velká.\nKostič 30.09.2014, úterý, 19:06 + 1 - 0\nLukáši, u nás v MB si klobásu kupuju jen v té hospodě na začátku stadionu, tam je xl a tuším za 40,- a skvělá, velká...pravý opak těhlech stánkových, které jsem u nás raději nezkoušel :/


Francká Alba - satelitní mapa, hotely, penziony, apartmány, ubytování, počasí - TIXIK.cz\nTIXIK.cz » Regiony » Francká Alba\nFrancká Alba (Francká Alba) - satelitní mapa, ubytování, výlety, počasí\nFrancká Alba: Hlídač pokojů\nMapa hotelů Francká Alba\nFrancká Alba: Fotografie\nDoporučené hotely Francká Alba\nFrancká Alba: Turistický průvodce - tipy na výlety, turistika, nejlepší restaurace\nNejlepší hotely poblíž, Penziony, Apartmány, Hostely a ubytovny, Nejlevnější ubytování, Luxusní hotely, Kempy, Mapa hotelů, Satelitní Google mapa, Turistická mapa, Cyklotrasy, Plánovač výletů, Francká Alba a doprava, Čerpací stanice, benzinky\nKategorie: Regiony, Aktuální čas: 22:48:17\nFrancká Alba (německy Frankische Alb) je území skal a pozoruhodných skalních útvarů, ležící jižně od Norinberku v Německu. Je oblíbena jak turisty, tak lezci po skalách. rozsáhlým územím na jihovýchodě Německa. Najdete zde četné hrady a hradní zříceniny, nebo půvabná a úhledná městečka a vesničky.\nFrancká Alba: Recenze\nFrancká Alba prozatím nikdo nehodnotil. Vlož svoji recenzi jako první, děkujeme!


Projekt ObalkyKnih.cz sdružuje různé zdroje informací o knížkách do jedné, snadno použitelné webové služby. Naše databáze v tuto chvíli obsahuje 2104726 obálek a 521253 obsahů českých a zahraničních publikací. Naše API využívá většina knihoven v ČR.\nTisky 16. století v zámeckých knihovnách České republiky I-III\n( Periodikum / Rok: 2015 / Číslo: III )\nOCLC Number: (OCoLC)939571856\nPřejít k soubornému záznamu\nMAŠEK, Petr, Pavel HÁJEK, Ivana PEŠOUTOVÁ, Dagmar SEMECKÁ, Luboš ANTONÍN, Barbora NEBESKÁ, Miroslav KOUDELA, Eva MACKOVÁ, Matouš JIRÁK, Pavla HOLÍKOVÁ, Tomáš ŠTUMBAUER, Eduard NEUPAUER, Jan KAŠPAR, Lenka BENDOVÁ, Jan MALOUŠEK, Ladislav NOVOTNÝ, Ján TRNKA,\nRozsáhlé třísvazkové dílo obsahuje charakteristiku a soupis tiskové produkce 16. století dochované v zámeckých knihovnách ve správě Národního památkového ústavu a Národního muzea. Hlavní část knihy představuje katalog tisků 16. století, tvořený 8 248 bibliografickými záznamy (obsahujícími knihovědný popis), které pocházejí ze 127 zámeckých knihoven v českých zemích. Některé fondy jsou zastoupeny jen několika svazky, jiné představují rozsáhlé soubory čítající několik set titulů (např. hradní knihovna Křivoklát, zámecké knihovny Mnichovo Hradiště, Český Krumlov, Kynžvart apod.). Katalog doprovází souhrnná studie, barevné přílohy s fotografiemi historických knihoven, ukázkami nejzajímavějších tisků a přiložené CD s katalogem zámecké knihovny Mikulov.


„Divadlo je umění tak jako válečnictví a hazard tak jako hra v ruletě; nikdy se neví předem, jak to dopadne. Nejen o premiéře, ale i každého večera je čirým divem, že se vůbec hraje, a když už se hraje, že se dohraje až do konce; divadelní hra nevzniká uskutečňováním nějakého plánu, nýbrž ustavičným překonáváním nesčíslných a nečekaných překážek. Každá laťka v dekoraci a každý nerv v hrajícím člověku může kteréhokoliv okamžiku prasknout; obyčejně sice nepraskne, ale přesto situace je dezolátní; prostě nemůže ani být jiná… V divadle je možno vše, je to dům divů. Největším divem ovšem je, že to vůbec běží. Zvedá-li se o půl osmé večer opona, buďte si vědomi, že je to šťastná náhoda nebo přímo zázrak.“\nZkoušíme pro vás novou hru\nA zkoušíme na prosincovou premiéru!\nNaši milí diváci, uvidíme se 30. prosince opět na divadelní premiéře v lánské sokolovně.\nPřipravujeme pro vás nádhernou hru „Potichu to neumím, jsem vášnivej!“ amerického dramatika Joa DiPietra o temperamentní generaci prarodičů jedné italské rodiny. Je bohatá na laskavý i třaskavý humor, ale také situace, které, jak pevně věříme, se dotknou vašich srdcí.\nDoufáme, že nám to koronavirus zase nezkazí, protože v loňském roce jsme chtěli s vámi oslavit již dvacátý rok lánského divadla. Nepovedlo se, nevadí, doženeme to letos.\nJoe DiPietro se narodil roku 1960 v New Jersey. Poprvé zkoušel napsat komediální skeče. V roce 1992 se setkal s producentem Jimmym Robertsonem a z jejich vzájemné spolupráce později vzešel veleúspěšný off-Broadwayský muzikál I Love You, You´re Perfect, Now Change (u nás pod názvem Miluji tě, ale…). Tato show byla nejdéle hranou hudební komedií na off-Broadway a byla uvedena ve více než 150 městech světa. Joe DiPietro napsal dále nový Gershovský muzikál They all Laughed na motivy muzikálu Oh, Kay! a je rovněž autorem her Over the River and Through the Woods (Potichu to neumím, jsem vášnivej aneb Famílie), The Kiss at the City Hall, The Virgin Weeps a komické detektivky The Art of Murder, za kterou dostal cenu Edgara za rok 2000.\nDiPietro je dále autorem nové adaptace hry Rodgerse a Harta Babes in Arms, muzikálů The Things About Men (spolupráce s Jimmym Robertsonem) a původního muzikálu s písněmi Elvise Presleyho Can´t Help Falling in Love. Je je držitelem ceny Williama Inge a vyhrál v národní O´Neilově soutěži MacArthurovu cenu v kategorii komedie.\nZatím se ve zdraví mějte.\nVaše Divadlo Lány\nPodívejte se na videa ze zkoušek.


– 17.3.2014Rubrika: Filmové novinky, Tipy, Filmové události\nLetos se už pojednadvacáté uskuteční mezinárodní filmový festival Febiofest, který přinese velmi bohatou programovou nabídku snímků z celého světa a zúčastní se ho také řada zajímavých zahraničních hostů. Tvůrce, na kterého letošní ročník láká nejvýrazněji je francouzský režisér a scénárista Sylvain Chomet, jemuž je také věnována jedna z filmových sekcí a uvedeny budou jeho nejznámější animované snímky nominované na Oscara Trio z Belleville (2003), Iluzionista (2010) a Stará dáma a holubi (1998).\nFestival proběhne ve dnech 20. – 28. března 2014 ve dvanácti sálech multikina Cinestar na Andělu.\nZahajovacím snímek festivalu bude nový film Jima Jarmusche Přežijí jen milenci (Only Lover Left Alive) s Tomem Hiddlestonem a Tildou Swinton a Miou Wasikowskou v hlavních rolích. Jim Jarmusch zpracoval upírské téma poněkud jiným stylem, než je v současné době obvyklé především v knižním žánru Young Adult, který se hojně adaptuje také do filmu (sága Stmívání či nedávno zfilmovaná Vampírská akademie).\nUpírský žánr je ale mnohem starší a dají se v něm najít klasické kusy jako třeba Dracula (několik filmových verzí – z těch nejznámějších třeba zpracování Teda Browninga z roku 1931 nebo Francise Forda Coppoly z roku 1992), nebo poněkud „šílenější“ kusy jako Polibek upíra (r. Robert Bierman) s Nicolasem Cagem v hlavní rol,i či Od soumraku do úsvitu dvojice Tarantino & Rodriguez.\nPřežijí jen milenci se dívá na upírský žánr ze zcela jiných perspektiv. Poněkud existenciální „love story“ dvou upírů, kteří žijí svým dlouhým zdánlivě neměnným životem patří rozhodně k největším lákadlům letošního Febiofestu. Do běžné distribuce ale film naštěstí také směřuje – od 27. března vstupuje do kin.\nS filmy kolem světa\nNa programu letošního Febiofestu je 141 filmů ze šedesáti zemí světa. Celý festivalový program je rozdělený do osmnácti tematických sekcí. Takový počet filmů rozhodě nelze zhlédnout během osmi festivalových dní. Bohatý program nabízí opravdu velké množství snímků nejrůznějších žánrů, takže si z něj vybere svého favorita skutečně každý. Festivalu lze na druhou stranu vyčíst jistou přeplněnost, ve které je těžké se zorientovat. Nicméně co se Febiofestu nedá upřít je divácká oblíbenost. Takže jsou celkem zbytečné dohady o „užitečnosti“ filmových přehlídek a festivalů, které se sem tam objevují.\nJedna z nejsledovanějších filmových sekcí je určitě Panorama světového filmu, která nabízí výrazné novinky v čele třeba s nejnovějším snímkem Romana Polanského Venuše v kožichu, který je po Bohu masakru další adaptací divadelní hry.\nTentokrát jde o dramatický text Davida Ivese, který měl premiéru v roce 2010 a od roku 2011 se úspěšně hraje na Broadwayi.\nPolanski svůj film natočil ve francouzštině a do hlavní role obsadil svou manželku Emmanuelle Seigner, která hrála už v předchozích Polanského filmech (48 hodin v Paříži, Hořký měsíc, Devátá brána).\nVenuše v kožichu zatím nemíří do běžné distribuce, takže Febiofest je nyní jediná možnost, jak snímek v kině zhlédnout.\nFilm bude jistě stát za to i po hudební stránce. Stejně jako v případě Boha masakru složil hudbu Alexandre Desplat.\nDebaty kolem snímku Dom Hemingway se točí především okolo představitele hlavní role. Jude Law totiž ve filmu Richarda Sheparda předvádí pro něj nezvyklou postavu – právě z vězení propuštěného „gangstera“ s divokým temperamentem, který se snaží vyrovnat se změnou, která se za dvanáct let jeho nepřítomnosti s okolním světem udála. Nejvýraznější šok ho čeká při konfrontaci s vlastní, nyní už dospělou, dcerou a také se svými starými parťáky.\nExistenciální černá britská kriminální komedie možná trochu připomene snímky Guye Ritchieho.\nVe filmu se v roli Lawovy dcery objeví Emilia Clarke, která je velmi dobře známá všem fanouškům seriálu Hra o trůny, ve kterém hraje postavu Daenerys Targaryen a jehož čtvrtá řada startuje už letos v dubnu.\nRežisér filmu Richard Shepard je spojován především s televizní tvorbou. Za režii pilotního dílu seriálu Ugly Betty (inspirovaný kolumbijskou telenovelou) z roku 2007 získal cenu Emmy. Další seriály spojené s jeho jménem jsou třeba Myšlenky zločince nebo Studio 30 Rock.\nFilmy podporují Ukrajinu\nSlavnostní zahájení festivalu proběhne 20. března jako uzavřená akce a promítat se budou filmy Přežijí jen milenci a Walesa: Člověk naděje. Kvůli probíhajícím dramatickým událostem na Ukrajině, bude zahajovací večer rozšířen o promítání filmů ukrajinských tvůrců – především nejmladší generace ukrajinských režisérů, z nichž někteří se za své názory dostali vězení.\nTyto projekce budou zdarma volně přístupné veřejnosti. Speciální promítání v bloku Hlas mladé Ukrajiny proběhne od 20:00 v sálech č. 1, 2 a 7. Hosty těchto projekcí budou ukrajinští tvůrci Oleksandr Ščerbak, Mykyta Panisov a Michail Gerasimovič Iljenko.\nHarry Potter a Beatnici\nDaniel Radcliffe se již během natáčení série filmů o Harrym Potterovi dokázal prosadit i v jiných filmech (Prosincoví kluci, Žena v černém), seriálech (Legenda o mém synovi, A young doctor’s notebook) i v divadle (Equus, How To Succeed In Business Without Really Trying).\nO tom, že mu opravdu nepřísluší být zařazen do jedné škatulky přesvědčuje neustále. Posledním příkladem je snímek Kill Your Darlings, ve kterém hraje mladého Alana Gisnberga. Ve filmu se objeví i další ikony beatnického hnutí Jack Kerouac (Jack Huston) a William Buroughs (Ben Foster). Dále si ve snímku zahrál také Michael C. Hall, který je známý především ze seriálu Dexter.\nKromě Kill Your Darlings budou na letošním Febiofestu uvedeny další dva filmy točící se kolem postav beatnické generace. Big Sur o pozdní fázi života Jacka Kerouaca; a druhým je snímek Na cestě – zpracování nejznámější Kerouacova románu.\nBeatnická generace neustále přitahuje pozornost a obliba autorů a jejich děl svádí k častým filmovým zpracováním. Například život slavné básně Alana Ginsberga zfilmovali Rob Epstein a Jeffrey Friedman a snímek Kvílení byl uveden na 18. ročníku Febiofestu. Roli Alana Ginsberga v tomto filmu ztvárnil James Franco.\nKompletní informace o festivalu, programu a doprovodných akcích najdete na oficiálních webových stránkách www.febiofest.cz\nLetos se už pojednadvacáté uskuteční mezinárodní filmový festival Febiofest, který přinese velmi bohatou programovou nabídku snímků z celého světa a zúčastní se ho také řada zajímavých zahraničních hostů. Tvůrce, na...\nPosted Říjen 2, 2020 at 5:12 PM\nNapsat komentář k aaaa Zrušit odpověď na komentář


Využijte ještě lepší integrace s Control4 - 2N\nVyužijte ještě lepší integrace s Control4/\nDriver umožňuje integraci audio a video hovorů s dotykovými obrazovkami Control4, otevírání dveří a sledování obrazu z kamery, zatímco všechny vlastnosti 2N IP interkomů jako integrace s VMS, picture2email, připojení přídavných modulů Bluetooth a čtečka otisků prstů nebo uživateli skriptované funkce jsou stále k dispozici.\nNavíc plánujeme vydání zcela nového driveru pro své IP interkomy, který bude obsahovat protokol Control4 SDDP. Ten umožňuje snadnější integraci a další nové vlastnosti, díky kterým lze šetřit čas při instalaci interkomu.\nDriver je možné si stáhnout standardně přes software „Composer“, přes který se Control4 projekty nastavují.\nVíce technických informací a obrázků společně s jednotlivými kroky, jak toto nastavit, naleznete v našem interoperability manuálu.


Soutěž Obranný reflex | Ábíčko.cz\nSoutěž Obranný reflex\n16. ledna 2009 • 18:02 Autor: PES\nPokud vás zaujala kniha Obranný reflex, máte jedinečnou šanci vyhrát ji v naší minisoutěži.\nPět z vás, kteří správně zodpoví soutěžní otázku, obdrží knihu.\nPrvní román Petra Eisnera se jmenoval:\na/ Rychlé lodě do pekel\nb/ Rychlé lodě do Tefé\nc/ Můj kámoš Lenka\nSprávnou odpověď zašlete do 3. února 2009 (platí datum poštovního razítka) na adresu: Redakce ABC, Komunardů 1584/42, 170 00 Praha 7, nezapomeňte uvést heslo OBRANNÝ REFLEX, své jméno a adresu.\nSprávnou odpověď a jména výherců naleznete od 5. února 2009 na www.iabc.cz v sekci Soutěže/Výsledky. Výhry posíláme poštou.


I právnická povídka může být napínavá | Student | em.muni.cz\nVítěz soutěže v kategorii povídka Martin Mezenský.\nMezenský mrazivým způsobem vykreslil útrapy dívky, jejíž rodiče zemřeli při dopravní nehodě, a ona se poté zapletla do kolotoče řízení podle dědického práva.\nVětšina lidí vnímá právnickou profesi jako nudnou činnost svázanou jazykem zákonů a paragrafů. Skupina doktorandů z katedry právní teorie se proto rozhodla, že tento pohled změní a vyhlásila soutěž o nejlepší právnickou povídku.\nPovídka je ale jen krycí název. Ve skutečnosti byli na vyhlášení začátkem února oceněni autoři hned tří různých žánrů. „Soutěžilo se o nejlepší povídku, báseň a fejeton s právní tematikou,“ doplňuje Monika Stachoňová, moderátorka vyhlášení, které se konalo v kavárně Skleněná louka. Dodává, že do soutěže se přihlásilo více než 40 autorů s 61 soutěžními texty.\nPrávo nejsou podle Stachoňové zdaleka jen složité definice a paragrafy, je v něm i něco z umění. Ostatně na právnické fakultě působí spousta lidí, kteří se věnují kreativní činnosti, jako je výtvarné umění nebo literatura. „I slavní spisovatelé jako Franz Kafka, Lev Nikolajevič Tolstoj nebo z našich třeba Karel Hynek Mácha byli právníci či alespoň práva studovali,“ říká hlavní organizátor akce Martin Hapla a dodává, že cílem soutěže nebylo jen umožnit studentům práv a právníkům se literárně vyjádřit, ale i přiblížit svůj svět ostatním.\nVítěze v jednotlivých kategoriích vybrala porota, v níž se nacházeli odborníci na právo i umění. Zasedla v ní právnička a spisovatelka Blanka Čechová, zpívající právník Ivo Jahelka nebo profesor Miloš Večeřa.\nPorota soutěže: (zleva) profesor Miloš Večeřa, spisovatelka Blanka Čechová a zpívající právník Ivo Jahelka.\nCenu za nejlepší právnickou báseň nakonec získal nejstarší z účastníků, soudce v důchodu Bohumír Vidura, který po opuštění profese začal psát básně, v nichž čerpá ze svých životních zkušeností. Cena za nejlepší fejeton připadla absolventovi ekonomicko-správní fakulty Marku Tesařovi a za nejlepší povídku byl oceněn student právnické fakulty Martin Mezenský.\nNa místě ve spolupráci se svoji kolegyní přečetl netradičně pojatou povídku 42 minut, odehrávající se paralelně ve dvou realitách. Mrazivým způsobem vykreslil útrapy dívky, jejíž rodiče zemřeli při dopravní nehodě. Hlavní hrdinka se poté postupně dostává do kolotoče řízení podle dědického práva. Vše je o to horší, že jeden z jejích rodičů není vlastní a její sourozenci mají každý také alespoň jednoho jiného rodiče. „Soutěž mě donutila tenhle nápad, který jsem dostal v předmětu občanské právo, zhmotnit a dovést do ucelené podoby,“ hodnotí akci Mezenský.\nAtmosféru mezi diváky naladil na pozitivnější notu vítěz kategorie fejetonu Marek Tesař, který humorně popsal chyby brněnského dopravního značení. Je segway vozidlo nebo chodec? Podle klasifikace vozidla není ani autem, ani kolem, bude tedy zřejmě chodcem. Může tímpádem vjet na Špilberk? „Jezdí ale vůbec někdo v Brně na segwayi?“ ptá se Tesař.\nVítěz básnické kategorie Bohumír Vidura vrátil náladu zpět k lehce pochmurnějším tónům se svou básní Svědomí svědků. Z účastníků soutěže jako poslední vystoupil Radek Černoch, který sice nic nevyhrál, ale jako jediný odevzdal svůj poetický text v latině. A protože vysvětlivky v poznámce pod čarou dalece přesáhly délku básně o osmi řádcích, požádali jej organizátoři o zasvěcení do tajů latinské poezie. Jeho text byl přebásněním fragmentu Gaiovy učebnice římského práva.\nNa závěr ještě předvedli své umění porotci. Blanka Čechová přečetla dvě povídky situované do prostředí Balkánu a Ivo Jahelka zazpíval tři známé písně ze svého repertoáru včetně příběhu, proč není dobré usnout v rakvi v náklaďáku...


Chalupa na Příchovicích ubytování Příchovice - Kořenov\nMapa a popis cesty Chalupa na Příchovicích Fotogalerie Chalupa na Příchovicích\nChalupa na Příchovicích ubytování Příchovice Chalupa Kořenov\nRezervace : Poslat vzkaz rezervaci proChalupa na Příchovicích Příchovice - Kořenov\nJak poslat Rezervaci nebo vzkaz pro Chalupa na Příchovicích\nPrávě se nacházíte na stránce rychlé rezervace pro Chalupa na Příchovicích, které nabízí ubytování ve městě (obci) Příchovice - Kořenov. Nyní jen zbývá vyplnit potřebné udaje pro rezervaci ubytování a odeslat. Můžete poslat nejen rezervaci ubytování, ale i jakýkoliv jiný dotaz. Vzkaz je pak online odeslán pro Chalupa na Příchovicích. Aby bylo možné Vám případnou rezervaci ubytování potvrdit, nebo Vám odpovědět na dotaz, je povinné vyplnění políčka e-mail. Aby také v zařízení Chalupa věděli kdo se ptá či komu potrzují ubytování ve městě Příchovice - Kořenov, je nutné vyplnit také Vaše jméno. Pokud chcete, aby Vaše poptávka ubytování nebo jiný dotaz byl vyřízen co nejdříve, je vhodné uvést i Vaše telefonní číslo.


lehký obrněný vůz SdKfz 222 rané produkce (viz shodné průzory řidiče), zdroj: sdkfz222.com se souhlasem provozovatele, upraveno\nLehký čtyřkolový obrněný automobil SdKfz 221 se sice v praxi relativně osvědčil, trpěl však zásadním handicapem v podobě slabé výzbroje. A právě v reakci na tento nedostatek vznikla roku 1938 druhá generace obrněného vozu nesoucí označení SdKfz 222 (i když podle některých pramenů vznikl stroj již roku 1937 či dokonce 1936). Celý oficiální název nového obrněnce pak zněl "leichte Panzerspähwagen (2cm) (SdKfz 222)" (poznámka pro neznalé: kód SdKfz zkracoval sousloví Sonderkraftfahrzeug, tedy doslova vozidlo pro zvláštní účel). Nový vůz byl vyzbrojen rychlopalným kanonem KwK 30 ráže 20 mm, díky němuž si již měl dokázat poradit i s lehčí obrněnou technikou protivníka. SdKfz 222 nakonec vznikl ve dvou hlavních výrobních variantách, označovaných jako Ausf. A a Ausf. B, které se lišily použitou verzí podvozku a pohonnou jednotkou.\nSdKfz 222 první verze byl, stejně jako SdKfz 221, založen na unifikovaném podvozku Einheitsfahrgestell I (tovární označení Horch 801/EG I). Kvůli instalaci relativně silné a rozměrné zbraně musela firma Eisenwerk Weserhütte vyvinout trup nové konstrukce. Základním provedením byl trup SdKfz 222 velmi podobný staršímu SdKfz 221. Opět byl tvořen rovnými pancéřovými plechy navařenými na sebe v různě ostrých úhlech, tak aby na celém vozidle prakticky nebyla plocha, na kterou by mohla dopadnout nepřátelská střela kolmo. Horní a dolní polovina trupu měly opačně skloněné stěny. Trup se od spodní vany rozšiřoval, potom se jeho stěny lámaly a dále směrem ke střeše se trup zase zužoval. Oproti SdKfz 221 byl však trup nového vozu širší a vyšší. Výrazně širší byl strop trupu takže na něj bylo možno umístit podstatně větší bojovou věž.\nČelní deska trupu měla tvar rovnoramenného lichoběžníku, který se od spodu nahoru zužoval (tedy přesně obráceně než u SdKfz 221). Na samém nose trupu byla vodorovně upevněna prostá kovová tyč, která sloužila jako jednoduchý nárazník. Pod ní byly dva háky pro uchycení vlečných lan. Na fotografiích jsou často vidět vozidla, která mají vlečná lana již preventivně nasazena a různě propletena okolo tyčového nárazníku. Po stranách čelní stěny byly dále uchyceny přední reflektory a na levo ještě klakson. V horní části přecházela čelní deska trupu v poměrně krátkou a ostře skloněnou kapotu řídícího stanoviště vozu. Po stranách zde na čelo trupu navazovaly blatníky předních kol, v nichž byly velmi elegantně ukryty schránky na uložení různého drobného materiálu. Na levém blatníku byl později instalován ještě zatemňovací reflektor Notek. Zajímavým prvkem byl trojúhelníkový pancíř se zaoblenými rohy, který chránil úchyty kol.\nlehký obrněný vůz SdKfz 222 rané produkce, zdroj: sdkfz222.com se souhlasem provozovatele, upraveno\nZ přední kapoty vystupovala čelní stěna kabiny se dvěma průzory pro řidiče. Po jednom průzoru měl řidič také v bočních stěnách svého stanoviště. U raných vozidel byly všechny čtyři průzory shodného provedení - obdélníkového tvaru s jednodílným krytem na dvou pantech. Kryty byly opatřeny pozorovacími štěrbinami, které řidič využíval během pobytu v bojové oblasti, kdy by otevření celého průzoru bylo příliš nebezpečné. Nad každým z průzorů byl navařen drobný profil jehož úkolem bylo zachytávat dešťovou vodu stékající po pancíři a odvádět ji mimo průzor. V průběhu výroby však bylo řešení průzorů změněno. V čelní desce byly stále dva ovšem jiného provedení než původně a navíc vzájemně nestejné. Levý byl výrazně větší a narozdíl od toho pravého byl otevíratelný. Nové byly rovněž průzory v bočních stěnách. I ty byly opatřeným otevíratelným krytem a štěrbinou. U některých vozů s novějším provedením průzorů byl pravý boční průzor posunut výrazně dozadu. Původ ani účel této modifikace se mi nepodařilo zjistit, zřejmě to však mělo spojitost s úpravami trupu pro radiovůz SdKfz 223.\nŘidič seděl v přídi vozu mírně nalevo od jeho středové osy a ovládal vůz pomocí klasického automobilového volantu. Pro snadnější zatáčení měl SdKfz 222 obě nápravy řiditelné. Řízení zadních kol však bylo možno uzamknout, což bylo snad také doporučeno pro jízdu vyšší rychlostí. K nástupu a výstupu z vozu si řidič mohl vybrat jeden z průlezů v obou bočních stěnách vedle svého stanoviště, konkrétně ve spodní části bočních stěn. Průlezy měly tvar nepravidelného lichoběžníku. Jejich jednodílný kryt se otevíral směrem k zádi vozu. Strop nad řidičovou hlavou byl mírně zvýšený oproti zbytku střechy.\nZa stanovištěm řidiče, v nejširší části trupu, byla hlavní kabina s plně otočnou bojovou věží. Strop kabiny před věží byl plný, tvořený ocelovou deskou, za věží jej tvořila již jen hustá drátěná mříž, která částečna sahala až nad motorový prostor a umožňovala proudění vzduchu k zde uloženému chladiči. Věž byla svařena z plechů o síle 8 mm a měla tvar nepravidelného desetibokého komolého jehlanu. Věžička neměla strop, pouze její přední část chránil zvýšený rám vyplněný hustým pletivem. Křídla tohoto pletivového krytu se dala vyklopit do stran. Pletivo samozřejmě nedokázalo odolat střelbě, mělo však sloužit hlavně jako ochrana před vhozením ručního granátu do vozidla. Před nepříznivým počasím se museli vojáci ve věži chránit přetažením nepromokavé celty.\nkrásný zadní pohled na SdKfz 222, zdroj: Flickr.com se souhlasem publikujícího uživatele, upraveno\nNa hraně dvou čelních stěn věžičky byl výřez, kterým procházela hlaveň již zmíněného kanonu KwK 30 L/55 ráže 20 mm. Nalevo od něj pak byl v čelní stěně věže další výřez a to pro hlavěn kulometu MG34. Kanon KwK 30 měl kadenci střelby okolo 280 ran za minutu a s protipancéřovou municí dokázal na vzdálenost 500 metrů probít až 20 mm silný pancíř (při použití PzGr.40). Pro kanon bylo na palubě k dispozici 180 kusů munice (bývá uváděno až 200), pro kulomet to bylo 1050 nábojů. Obě zbraně byly uchyceny na společném podstavci, tzv. Sockellafette. Tato lafetace umožňovala plné otáčení zbraní spolu s věží a vertikální náměr od -7° do +80°. Náměru do +20° šlo přitom dosáhnout i s uzavřeným pletivovým krytem věže, pro míření nad 20 stupňů již bylo nutno kryt otevřít.\nVe věži a kabině pod ní měli stanoviště dva zbývající členové posádky - nabíječ a velitel, který zřejmě zároveň fungoval i jako střelec. Výhled jim během pobytu v chráněném interiéru věže zajišťovala trojice průzorů, po jednom menším na každém boku a jeden větší v levé zadní stěně. Z kabiny pod věží žádné průzory nevedly. K nástupu a výstupu využívali vojáci vě veži zřejmě opět průlezy v bocích vedle řidičova postu. Mohli však vůz snadno opustit také skrz otevřený strop věže. SdKfz 222 nebyl standardně vybaven radiostanicí. Na některých fotografiích však bývá jasně vidět prutová anténa uchycená většinou na okraji věže. Lze se tedy domnívat, že u některých vozů k instalaci radiostanice došlo.\nlehký obrněný vůz SdKfz 222 rané produkce (viz shodné průzory řidiče), na tomto snímku jsou krásně vidět možnosti náměru zbraně, zdroj: worldwarphotos.info se souhlasem provozovatele, upraveno\nPohonnou jednotku získal SdKfz 222 spolu s podvozkem a byl jí benzínový osmiválec Horch V8 3,5 l. Agregát o objemu 3517 ccm dával maximální výkon 75 koní při 3600 otáčkách. Převodovka Horch Einheits umožňovala řazení pěti stupňů pro jízdu vpřed a jednoho reverzního. SdKfz 222 Ausf. A vážil praděpodobně cca 4,4 tuny a byl tudíž zhruba o nějakých 400 kg těžší než SdKfz 221. Se stejným motorem byl díky tomu schopen vyvinout o něco nižší maximální rychlost a sice 75 km/h (oproti 80 km/h u staršího SdKfz 221). U vozu verze A zůstala síla pancéřování stejná jako u SdKfz 221 a pohybovala se od 14,5 mm na čelní stěně, přes 8 mm na bocích a zádi až k 5 mm u podlahy a stropu.\nPrakticky celou zadní stěnu trupu zabíral kryt servisního otvoru pro přístup do motorového prostoru. Kryt byl mřížovaný aby jím mohl proudit vzduch k pohonné jednotce a měl tvar lichoběžníku zužujícího se směrem vzhůru. V průběhu výroby začal být přes zadní stěnu trupu montován dodatečný pancéřový kryt, který záď vozu opticky prodloužil. Podle některých autorů nešlo ani tak o dodatečný pancíř, ale o filtr, který měl zabránit vnikání prachu do motoru. Z afrického bojiště se měl tento doplněk rozšířit i jinam. Smysl dává obojí výklad a je možné, že dodatečný kryt plnil obě uvedené role současně. Přístup k motoru byl možný také skrz velký servisní otvor ve stropě zadní kapoty a dva menší v jejích bočních stěnách. Z motorového prostoru vycházel na každou stranu jeden výfuk, který pak mizel za zadním blatníkem pod trup vozu.\nVolný prostor na bocích trupu mezi předním a zadním blatníkem byl využit pro zavěšení různého materiálu. Na levé straně vozu, za průlezem řidiče, byl zavěšen velký box na nářadí. Na pravé straně viselo rezervní kolo. Někdy byla vozidla doslova poseta dalšími zavěšenými boxy, heverem, hasícím přístrojem, kanistry na benzín i vodu apod. Zejména to platilo pro vozy nasazené v Africe, které si díku tomu prý dokonce vysloužily přezdívku "cikánský karavan".\nSdKfz 222 pozdní produkce, zdroj: sdkfz222.com se souhlasem publikujícího uživatele, upraveno\nSériová výroba SdKfz 222 byla zahájena zřejmě v roce 1938 a probíhala až do roku 1943 (podle některých pramenů dokonce až do roku 1944). Byly do ní zapojeny stejné firmy, které již produkovaly starší SdKfz 221 - tedy Horch, který dodával podvozky, Eisenwerk Weserhütte, který dodával trupy a továrny Schichau a Maschinenfabrik Niedersachsen Hannover, které zajišťovaly konečnou montáž vozů. Nově byla do produkce zapojena také firma Büssing-NAG a samozřejmě Rheinmetall, který byl dodavatelem kanonové výzbroje. Nejprve probíhala výroba SdKfz 221 a SdKfz 222 paralelně, počátkem roku 1940 však k došlo k jejímu zastavení. Pro SdKfz 221 to bylo zastavení definitivní. Produkce SdKfz 222 se znovu rozběhla v létě téhož roku (pravděpodobně v červnu nebo v srpnu).\nNešlo však o pouhé obnovení původní výroby, ale o vznik nové upravené verze vozu, která si zpětně získala označení Ausf. B. Hlavní změnou bylo využití modernizovaného posíleného podvozku Einheitsfahrgestell I s novým továrním označení Horch 801/v. Nový podvozek s sebou přinesl také nový motor a sice Horch V8 3,8l o bsahu 3,823 litru s maximálním výkonem 81 koní při 3600 otáčkách za minutu.\nPosílení konstrukce podvozku a výkonnější motor konečně umožnili konstruktérům vyřešit také druhý palčivý problém původního SdKfz 221 a sice slabé pancéřování. SdKfz 222 Ausf. B mohl díky popsaným změnám dostat čelní pancíř o síle 30 mm (oproti 14,5 u Ausf. A a u SdKfz 221).\nPůvodní kanon KwK 30 byl nahrazen modernějším KwK 38 stejné ráže ale s vyšší kadencí střelby. Další úpravou byla změna způsobu uchycení zbraní. Namísto původní lafety s podstavcem (Sockellafette) začala být používána efektivnější závěsná lafeta Hängelafette 38. Díky tomu vzrostl již tak obdivuhodný maximální vertikální náměr z 80° na 87° což ještě zlepšilo možnosti vedení palby na nepřátelská letadla. Kvůli novému způsobu zavěšení zbraní musel být zvýšen pletivový rám nad přední částí věže. Vyšší rám je na fotografiích poměrně spolehlivým rozlišovacím znakem vozů z původní a novou lafetou. V souvislosti s popsanou změnou kanonu a lafety je nutno dodat, že z pramenů není zcela zřejmé, zda tyto dvě novinky skutečně přišly již roku 1940 s verzí Ausf. B nebo až později - někdy totiž bývá jako rok zavedení těchto změn uváděn až rok 1942.\nHmotnost vozu stoupla díky úpravám o dalších zhruba 400 kg na konečných 4,8 tuny. Přesto však došlo ke zvýšení maximální rychlosti na 80 km/h čímž se SdKfz 222 Ausf. B dostal na roveň staršímu SdKfz 221. V roce 1941 mělo podle některých autorů dojít k další modernizaci pohonné jednotky. Agregát Horch V8 3,8l měl být pomocí zvýšení kompresního poměru posílen na maximální výkon 90 koní. SdKfz 222 pak měl být schopen vyvinout na silnici rychlost až 85 km/h.\nPro úplnost zmiňme ještě jednu drobnou změnu, která přišla nekdy v průběhu výroby. Bylo jí zrušení trojúhelníkových chráničů na kolech. U pozdních vozidel se tento zajímavý prvek již nevyskytoval.\nVýroba SdKfz 222 probíhala až do roku 1943 a celkem bylo postaveno 989 kusů těchto vozidel. SdKfz 222 se tak stal nejpočetnějším německých čtyřkolovým obrněným automobilem druhé světové války. V roce 1938 prodali Němci 12 kusů tohoto obrněnce do Číny. Paradoxem je, že čínská armáda tyto stroje následně nasazovala proti německému spojenci Japonsku. Během války dodalo Německo 20 exemplářů SdKfz 222 také Bulharské armádě.\nSdKfz 222 rané verze, zdroj: sdkfz222.com se souhlasem publikujícího uživatele, upraveno\nSdKfz 222 sloužily na západní i východní frontě i v Africe. I přes zastaralost se některé exempláře udržely u jednotek zřejmě až do konce války. Bojové podmínky ruské fronty naplno odhalily nevhodnost těchto vozidel pro pohyb mimo zpevněné komunikace. Mezi hlavní slabiny SdKfz 222 patřilo složité řešení zavěšení kol, které bylo náchylné k poruchám a to zejména v podmínkách ruských bahnitých cest, kde se snadno zanášelo. U verze Ausf. A navíc přetrval problém slabého pancíře. Nevýhodou byla rovněž absence radiostanice. Počítalo se však s tím, že tyto automobily budou operovat skupinově se speciálně uzpůsobenými radiovozy jako byly SdKfz 223 či SdKfz 260.\nkanon KwK 38 L/55 ráže 20 mm\nSdKfz 222 Ausf. A\nSdKfz 222 Ausf. B


Kapitola IV – Obrácení a vniternost | Augustiniani.cz\nKapitola IV – Obrácení a vniternost\nSo, 05/03/2011 - 16:29 — kryten\nAbychom plnili to, co je obsaženo v našem Pravidle života, náš přístup k životu musí být přístupem konverze a zvnitřnění. Neměli bychom zapomínat na význam dávného titulu, kterého členové naší fraternity užívali: Bratři a sestry kajícníci. To nám připomíná obrácení, ke kterému nás volá evangelium (srov. Mk 1,15) „oblečení Pána Ježíše Krista“ /Řím 13,14/ a otevření dveří Vašeho srdce jemu, jak to dělal Augustin s velikou láskou každý den svého života po svém obrácení.\nObrácení nás vede k postupnému objevování velikosti věcných hodnot, které máme v sobě a které v nás působí jakési napětí nebo neklid. Bůh, když nás stvořil podle svého obrazu, dal nám schopnost radovat se z nekonečné dobroty, kterou je On sám, podle toho, co sv. Augustin řekl v té velmi známe větě: „Stvořil jsi nás pro sebe, Pane, a naše srdce jsou nepokojná, dokud nespočinou v Tobě.“\nObraz Boží, kterým každý z nás je, byl znetvořen hříchem. Jeho přetvoření a obnovení bylo začalo milostí křtu. Aby to dovedl k dokonalosti, Bůh však vyžaduje naši celoživotní, rozhodnou a ušlechtilou spolupráci, neboť jak říká Augustin „Ten, který tě stvořil bez tvé pomoci, neospravedlní tě bez tvé spolupráce.“ Toto obnovení bude tím dokonalejší, čím více se staneme Bohu podobnými vedením a zvláště láskou. Přivádí nás to blíže Bohu a táhne nás to víc k našemu vnitřnímu člověku.\nNávrat k vniternosti usnadňuje naši obnovu. Je proto nutné, abychom, vedeni tímto směrem svědectvím věcí, které Bůh stvořil, se obrátili do sebe, abychom rozlišovali a poznali sami sebe. Poznání (znalost) sebe přivádí nás k poznání Boha, které se má uskutečnit v našem postoji modlitby, prosby: „Ty, Pane Bože, jsi vždy týž. Dej ať poznám sebe a ať poznám tebe. Toto je má prosba. Tuto obdivuhodnou syntézu svého programu vniternosti vysvětlil Augustin takto: “Nepotuluj se vně okolo sebe. Vrať se k sobě, neboť pravda přebývá uvnitř člověka. Když zjistíš, že tvá vlastní povaha je proměnlivá, jdi nad sebe… Jdi tam, kde je světlo rozumu, je samo rozníceno” Což znamená: nezůstávej proste uzavřen uvnitř v sobě, ale poznej, že potřebuješ Boha, který tě udržuje. Pamatuj, že nedostatek poznání sebe je zdrojem mnohého zla. Cesta zvnitřnění nás přivede k poznání pravdy, „která je mnohem vznešenější než náš vlastní duch a náš vlastní rozum.“ Vskutku, „ničemu se nemá dávat přednost před hledáním pravdy.“ Pomocí zvnitřnení se blížíme k Otci, vedeni pravdou Kristovou, ke kterému jsme přitahováni láskou ducha svatého, který nás všechny sjednocuje na naší cestě k Bohu ve službě lidstvu.\n‹ Kapitola III – Kristus, církev, svatá Písma o úroveň výš Kapitola V – Život v komunitě ›


SONY AV sada reproduktorů SS-CS310CR / 425W / 5.0 / černá | Mironet.cz\n425W / 5.0 / černá\nSony AV sada reproduktorů SS-CS310CR / 425W / 5.0 / černá\nSony AV sada reproduktorů SS-CS310CR - Kompletní reproduktorová sada 5.0 s prostorovým zvukem zahrnuje dva výkonné samostatně stojící reproduktory. Součástí předních reproduktorů jsou super výškové reproduktory se širokým rozptylem. Systém Bass Reflex je určen pro vylepšenou reprodukci nižších frekvencí. Pevná a kvalitní konstrukce zvukových komponent zaručuje maximální spolehlivost. Sestava zahrnuje: 2x 145 W samostatně stojící reproduktory, 1x 145W centrální a 2x 100W prostorové reproduktory.\nCelkový výkon sestavy: 425W\nFrekvenční rozsah: 45Hz - 50kHz\nKonfigurace reproduktorů 5.0s\nCelkový (W) 435 W\nSatelit (W) 145 + 145 + 145 W\nText vašeho příspěvku/dotazu pro produkt SONY AV sada reproduktorů SS-CS310CR :\nTechnické specifikace pro produkt SONY AV sada reproduktorů SS-CS310CR se mohou změnit bez výslovného upozornění. Obrázky pro produkt SONY AV sada reproduktorů SS-CS310CR mají pouze informativní charakter.\nNalezli jste chybu v informaci o SONY AV sada reproduktorů SS-CS310CR ?


Šéf Ferrari vyhlášen „evropským manažerem roku“ | auto.cz\nŠéf Ferrari vyhlášen „evropským manažerem roku“\nAleš Dragoun 18. 6. 2012 • 16:15\nFederace European Business Press udělila Lucovi di Montezemolovi titul „Evropský manažer roku“.\nEBP je asociací ekonomických deníků, časopisů a publikací starého kontinentu. Sdružuje jich celkem 48 ze sedmadvaceti zemí a existuje už celé půlstoletí. Jejími členy jsou například Wall Street Journal Europe, Handelsblatt, Les Echos, a Milano Finanza. Prezidenta Ferrari vyhlásila na svém výročním zasedání v italském Como evropským manažerem roku 2012.\nTento titul udělují redaktoři ze zmíněných médií, kteří hlasují přímo, již 21 let, tedy od roku 1991. Prakticky stejnou dobu působí ve své funkci právě Luca di Montezemolo. Ten dovedl Ferrari až tam, kde je dnes. Ač se nemůže pochlubit takovou tradicí jako mateřský Fiat, Lancia, Alfa Romeo a Maserati, v současnosti je z nich asi nejznámější a nejslavnější, rozhodně však také finančně nejzdravější.\nNavíc se stalo vůbec jednou z nejznámějších značek světa, lhostejno na tom, co vyrábí. Podle několika ukazatelů se povědomí o ní podařilo za dvě dekády zvýšit dvojnásobně. Pod di Montezemolovým vedením se také zlepšily kvalita a spolehlivost aut se vzpínajícím se koníkem ve znaku. Těmito vlastnostmi se, upřímně řečeno, Ferrari ještě v osmdesátých letech 20. století chlubit zrovna nemohlo.\nZa jeho dosavadní vlády v Maranellu se také dařilo závodní Scuderii, zejména za časů Francouze Jeana Todta. Jezdecké tituly Michaela Schumachera (2000-2004) a Kimiho Räikkönena (2007), jakož i konstruktérská prvenství (1999-2004 a 2007-2008) hovoří jasnou řečí. A obchod? Ferrari v současné době působí v šedesáti zemích světa. Stará se také o své zaměstnance a zlepšuje jim pracovní prostředí, vždyť v jiné anketě získalo titul „Best Place To Work In Europe“. Pochopitelně si zodpovědní do Maranella své nové pracovníky pečlivě vybírají a hned tak někoho nepřijmou.\nLuca Cordero di Montezemolo ovšem nevelí jen Ferrari. Jeho činnost zahrnuje mimo jiné roli prezidenta NTV, soukromé železniční společnosti, která v Itálii provozuje vysokorychlostní vlaky. Šéfuje také investičnímu fondu Charme, který kontroluje italské módní firmy Poltrona Frau (kvalitní kůže této značky se používá i v automobilech) a Cappelini. Nezapomínejme ale ani na jiné oblasti podnikání této společnosti: biomedicínu a telediagnostiku provozních údajů.\n19. 6. 2012 09:56\nPěkně hloupý přízpěvek. :-! :no:\n19. 6. 2012 08:41\nJo, jo, ty tisíce Californií, která dle mne nejvíce stojí za vysokým počtem prodaných kusů Ferrari jsou vyloženě sběratelské záležitosti. I 458 vyloženě rarita do vytríny. Podívej se, kolik bylo vyrobeno kusů Enza, 599GTO, FXX. To jsou ty raritky, které lze považovat za investici a sběratelské kousky. V kontextu k počtu prodaných Ferrari je to velmi malá část. Vlastně ta největší rarita FXX a Evo jsou jen pro radost a ježdění.\nJe to přesně naopak. Kdyby Ferrari vyrobilo žebřiňák tak si tak rychle zkazí pověst, že by si už v této "cenové skupině" ani neškrtlo.\nKdyž vyrobí žebřiňák Fiat tak si toho už nikdo ani nevšimne protože je to jaksi normální, maximálně naslibují hory i s horákama ohledně nové generace a jede se dál.


Jak rychle prodat dům v Praze?\nDiskuzní téma: Jak rychle prodat dům v Praze?\nPopis: Můžete mi prosím někdo poradit, jak co nejrychleji získat peníze za dům v Praze? jak ho co nejrychleji prodat?\npátek, 10 květen 11:03\nJestli potřebujete rychle peníze, tak mohu doporučit realitní kancelář Edox reality, která ještě před prodejem nemovitosti vyplácí zálohu klientům, když o to stojí. Reagovat\nneděle, 12 květen 19:31\nTak to zní opravdu velice dobře, jak velkou zálohu dávají před prodejem? Reagovat\npondělí, 13 květen 12:40\nMakléř mi říkal, že dávají zálohu až dva miliony korun, soudí se to podle ceny nemovitosti, kterou prodáváte. Reagovat


Kukuřice - Gengel o.p.s.\nHome > obiloviny, polní plodiny>Kukuřice\nTeplomilná obilovina, volíme teplé polohy, slunná, chráněná místa, náročná na živiny (hnojíme vyzrálým hnojem nebo kompostem), výsev zač. května do vyhřáté půdy (nebo předpěstování). Aby nedocházelo k inzuchtu, vyséváme co nejvíce rostlin, semeno bereme z dobře vyvinutých zdravých palic vícero rostlin. Cizosprašná (nebezpečí křížení) – tedy v ok...


Simona Krainová ambasadorkou telefonů Asus ZenFone 3 — Médiář\nSimona Krainová ambasadorkou telefonů Asus ZenFone 3\nNový Asus kombinuje elegantní design a kvalitní fotoaparát. Vznikl díky tomu i kalendář.\nSimona Krainová na křtu telefonu Asus ZenFone 3\nText je placenou inzercí společnosti Asus Computer Czech Republic\nVýrobce mobilních telefonů Asus představil ambasadorku své nově uvedené řady telefonů ZenFone 3 pro Českou republiku, kterou se stala modelka Simona Krainová. Simona se rozhodla spojit své jméno se značkou Asus proto, že telefony ZenFone 3 dokonale naplňují její představu o kombinaci elegantního designu a kvalitního fotoaparátu.\nNa akci vystoupila i populární zpěvačka Ewa Farna, která bude svůj jediný letošní podzimní koncert v Česku dokumentovat právě na smartphone ZenFone 3. S jeho pomocí zachytí přípravy i průběh akce. Díky smartphonu Asus nabídne svým fanouškům, kteří se nebudou moci koncertu zúčastnit, skutečně autentickou atmosféru nejen na pódiu ale i v zákulisí.\nKvalitu fotek z telefonu ZenFone 3 v praxi potvrdil také známý český fotograf Ondřej Pýcha, který si s ním troufnul pro Asus nafotit celý kalendář pro rok 2017. Modelem mu stáli herečka Veronika Arichteva, modelka Kateřina Sokolová a idoly mladé generace Petr a Lukáš ze skupiny Slza. Před objektivem je doplnili ještě freestyle motokrosař Libor Podmol, největší český youtuber MenT a moderátorka herních pořadů Alžbeta Trojanová.\nZ představení a křtu telefonu ZenFone 3\nKřest kalendáře se záběry pořízenými na Asus ZenFone 3\nKapela Slza na křtu telefonu Asus ZenFone 3\nFotky z kalendáře Asus pro rok 2017\nZ kalendáře Asus pro rok 2017\nJak se kalendář připravoval\nOndřej Pýcha při práci na kalendáři Asus pro rok 2017\nOndřej Pýcha (vpravo) při práci na kalendáři Asus pro rok 2017\nAsus, jeden z top 3 výrobců notebooků a tvůrce nejprodávanějších a nejúspěšnějších základních desek, je vůdčí společností nové éry digitálních technologií. Společnost Asus navrhuje a vyrábí produkty, které přesně vyhovují potřebám dnešních digitálních domácností i kanceláří. Portfolio firmy zahrnuje základní desky, grafické karty, optické mechaniky, monitory, stolní PC, počítače typu All in One, notebooky, netbooky, servery, multimediální zařízení, bezdrátová řešení, síťová zařízení, tablety, smartphony a nositelnou elektroniku. Společnost Asus se zavázala přinášet kvalitu a inovace, a také proto v roce 2015 získala 4.368 ocenění. Asus zaměstnává po celém světě více než 17.000 zaměstnanců a jeho výzkumný a vývojový tým čítá 5.500 specialistů. Obrat společnosti za rok 2015 dosáhl zhruba 14 miliard amerických dolarů.


Nový Festival Spectaculare přiveze velká jména elektronické a experimentální hudby: Jon Hopkins, Nils Frahm, Fennesz, Hauschka a další — Festivaly.eu\nNový Festival Spectaculare přiveze velká jména elektronické a experimentální hudby: Jon Hopkins, Nils Frahm, Fennesz, Hauschka a další\nFestival Spectaculare, jak zní název nové přehlídky, od 20. do 31. ledna představí během šesti večerů na Nové scéně Národního divadla, v Paláci Akropolis, Centru současného umění DOX a Veletržním paláci přední jména současné hudební scény, jako například Jon Hopkins, který spolupracoval s Coldplay či Brianem Enem, dále Nils Frahm, Fennesz, Hauschka či Samuli Kosminen. V rámci festivalu pokřtí nové dvojalbum i česká formace Clarinet Factory. Součástí programu se stanou také představení belgického tanečního souboru Mossoux-Bonté nebo domácích Tantehorse, kteří se spojí s dark-jazzovým německým kvartetem Bohren & Der Club of Gore. Nabídku doplní projekce filmů v Biu Oko. Festival Spectaculare pořádá Palác Akropolis a navazuje jím na úspěšnou koncertní sérii Music Infinity. Vstupenky jsou již nyní v předprodeji v Paláci Akropolis a v síti Ticketpro. V den akce budou k dostání také v Centru současného umění DOX a ve Veletržním paláci. Přesný program na www.spectaculare.cz.


Keeway Zahara 125 | Motorkáři.cz\nÚvod sekce Články Keeway Zahara 125 + Vložit článek Nápověda\nText: Petr Poduška | Foto: Jiří Jevický | Zveřejněno: 20.3.2014 | Zobrazeno: 20 874x\nOd zavedení nového systému řidičáků je v ulicích našich (velko) měst vidět čím dál víc skútrů, a co je ještě víc potěšující, za jejich řídítka usadá čím dál víc dívek a dam. Aniž bychom chtěli nějak podceňovat technickou zdatnost krásnější poloviny populace, nemůžeme se zbavit dojmu, že elegance je u ní při výběru až na prvním místě. A zrovna tak je to se skútrem Keeway Zahara - technika je naprosto v pořádku, ale je vidět, že si ve vývoji dali hodně záležet na designu.\nKromě praktického využití tak Keeway Zahara 125 poslouží i jako módní doplněk, a protože konec retro vlny je pořád ještě v nedohlednu, vsadili designéři právě na tenhle populární styl. Při pohledu na baculaté tvary, malá kolečka a spoustu chromovaných ploch se nabízí myšlenka, že se přitom nechali inspirovat legendární italskou značkou. Ať už je to pravda nebo ne, na výsledku je vidět i velká porce originality, promítnutá do elegantně zakomponovaných ostrých hran, nebo moderních prvků.\nV předním světle se například ukrývá proužek LED diod na denní svícení, všechny blinkry s čirou optikou jsou zase důmyslně zasazené do kapot, aby nemohlo dojít k jejich ulomení. Příjemně překvapí také kvalita zpracování, a veškeré předsudky vůči zemi původu berou za své hned při první detailnější prohlídce. Kapoty jsou pěkně slícované a nevydávají ani žádné nepatřičné zvuky, a punc elegance dodává skútru elegantní krémový lak kombinovaný s hnědými prvky.\nPokud jde o praktické využití, úložný prostor nepatří mezi největší v dané třídě. Pod sedlem zabírá hodně místa palivová nádrž, takže do kaslíku se sotva vejde otevřená přilba. Vepředu místo přihrádky na drobnosti najdete jenom obligátní háček na tašku, ale celou situaci naštěstí zachraňuje fešný chromovaný nosič. Body za praktičnost získává také boční stojánek, který dámy jistě ocení.\nOldschoolové sedlo nabízí dostatek komfortu pro dvoučlennou posádku, přičemž pro chodidla jezdce je připravena prostorná rovná podlaha, a nohy spolujezdce mohou spočinout na výklopných stupačkách. Prostor pro kolena jezdce evidentně není dimenzovaný na basketbalové postavy, ale téměř plochý tvar sedla naštěstí poskytuje v tomto směru velkou variabilitu. Při sólo jízdě se na skútr nakonec poskládá každý, ve dvou už to dlouháni budou mít horší.\nStejně elegantně jako celý skútr působí také přístrojovka. Poskytuje sice jenom ty nejnutnější informace, a například hodiny byste tu hledali marně, zato však pěkně zapadá do celkové retro koncepce Zahary. Ovládací prvky se nachází na svých tradičních místech, takže si na ně zvyknete během pár okamžiků. Pochvalu si zaslouží dlouhá tykadla chromovaných zrcátek, ve kterých je slušně vidět co se děje za skútrem.\nStopětadvacítkový jednoválec se vzduchovým chlazením není žádný trhač kočičích hlav, ale jeho výkonový hendikep se projevuje víc na maximálce než akceleraci. Příjemně překvapí jeho tichý chod a minimum vibrací, rozjezdy jsou do městského provozu dostatečně svižné a rychlost, kterou potřebujete pro bezpečný přesun po magistrále, Zahara vyvine bez námahy. Limit leží někde u hranice 90 km/h, takže s nějakými dlouhými výlety raději nepočítejte.\nMěstskému určení odpovídá také podvozek postavený na malých kolech. Přední dvanáctka doplněná zadním desetipalcovým kolem dodávají skútru potřebnou obratnost, která je však zákonitě vykoupena poněkud menší stabilitou - alespoň ve srovnání se skútry na větších kolech. Podobné je to s filtrováním nerovností, respektive děr a kanálů, do kterých malá kolečka snadněji zapadnou. Díky obratnosti se ale dá podobným překážkám vyhnout i doslova na poslední chvíli.\nÚčiněk přední kotoučovky doplněné o zadní bubnovou brzdu je adekvátní celkovému charakteru Zahary. Brzdy umí zastavit skútr spolehlivě, nicméně jejich nástup není nijak razantní. O to snazší je dávkování, které nevyžaduje žádné velké zkušenosti - za páčku se prostě nemusíte bát pořádně vzít, protože zablokování kola tady prakticky nehrozí.\nZa cenu 38 900 Kč je Keeway Zahara kvalitní alternativou k retro skútrům věhlasnějších značek. Ať už jde o design, kvalitu zpracování, spolehlivost nebo poprodejní servis, je tahle čínská značka podstatně dál než v době, kdy vyráběla skútry pro supermarkety. Zaměřením patří Zahara spíš mezi městské skútry a designem i velikostí určitě osloví hlavně dámy.


C-numin®, 30 tablet | Generica\nÚvodProduktyImunitaC-numin®, 30 tablet\nDomůImunitaC-numin®, 30 tablet\nC-numin®, 30 tablet\nDoplněk stravy s obsahem aktivované formy vitaminu C, selenu a nukleotidů pro podporu imunity.\nDále vitamin C přispívá ke snížení vyčerpání a únavy, ke správné látkové proměně důležité pro tvorbu energie, ke správné tvorbě kolagenu a ke správné funkci krevních cév, dásní, pokožky, zubů, chrupavek a kostí. Vitamin C zvyšuje vstřebávání železa.\nSelen přispívá i k udržení zdravých vlasů a nehtů, ke správné spermatogenezi a ke správnému fungování štítné žlázy.\nC-numin® obsahuje aktivovanou formu vitaminu C, která se vyrábí pomocí speciálního výrobního procesu. Výsledkem je produkt s neutrálním pH, který obsahuje přirozeně se vyskytující metabolity vitaminu C. Tyto metabolity (vápenaté soli, hořečnaté soli a kyselina threonová), aktivují molekuly vitaminu C, což ulehčuje jejich transport a vstřebávání v organismu.\nVÝHODY AKTIVOVANÉ FORMY VITAMINU C :\nRYCHLÁ ABSORPCE A 24-HODINOVÝ EFEKT\nAktivace metabolity zabezpečuje rychlé vstřebávání a pomáhá zvyšovat retenci (zadržování) vitaminu C v buňkách až 24 hodin. Ztráta vitaminu C močí je nižší v porovnání s užíváním běžného vitaminu C.\nDíky chelatovaným minerálům je tato forma vitaminu C plně ionizovaná a 100 % biologicky dostupná od okamžiku příjmu. Několik hodin po konzumaci je koncentrace vitaminu C v krvi o hodně vyšší, než by byla při užití běžného vitaminu C.\nVHODNÁ I PRO CITLIVÝ ŽALUDEK\nNekyselá forma vitaminu C s neutrálním pH nezpůsobí trávící těžkosti.\nC-numin® obsahuje sušené, inaktivované kvasinky Saccharomyces cerevisiae obsahující zvýšenou hladinu selenu v jeho přírodní formě – selenometionin. Tato organická forma selenu je přirozeně přítomná v rostlinných bílkovinách, je vysoce biologicky dostupná a bezpečná v porovnání s anorganickými formami selenu.\nC-numin® obsahuje i přírodní nukleotidy z kvasinek Saccharomyces cerevisae vysoké čistoty a je zdrojem 4 semiesenciálních nukleotidů – adeninu, cytozinu, guaninu, uracilu.\nNukleotidy se přirozeně vyskytují v potravinách, v mateřském mléku a ve všech živých buňkách těla. Zvýšenou potřebu nukleotidů má organismus v určitých náročných životních situacích jako je stres, intenzívní cvičení, probíhající infekce. Taktéž imunitní systém, trávící systém a orgány s rychlou obměnou buněk, jako například střeva nebo sliznice , mají vysokou spotřebu nukleotidů potřebnou k obnově tkání.\nDospělí a děti od 12 let: 1 tabletu 1x denně, zapít vodou.\nPři problémech s polykáním je možné tablety rozpůlit v směru půlící rýhy.\nPřípravek C-numin® neobsahuje lepek, laktózu ani cukr.\núčinná látka v 1 tabletě % RVH*\nSelen 34,0 µg 62 %\nC-numin® (L-askorbát vápenatý, L-askorbát hořečnatý, L-threonát vápenatý), plnidlo: mikrokrystalická celulosa; nukleotidy, potahové látky: hydroxypropylmethylcelulosa, polydextrosa, talek, triglyceridy se středně dlouhým řetězcem, barviva: oxid titaničitý, žlutý a červený oxid železa; buněčné stěny kvasinek bohaté na betaglukany (1,3 / 1,6), kvasnice obohacené selenem, kvasnice obsahující zvýšené přirozené hladiny vitaminu D2, protispékavé látky: koloidní oxid křemičitý, zesíťovaná sodná sůl karboxymethylcelulosy, stearan hořečnatý


Policistům se vyhýbá už více než 3 roky | Pardubice.cz\nÚvod ZprávySpolečnostPolicistům se vyhýbá už více než 3 roky\nPolicistům se vyhýbá už více než 3 roky\nPolicie České republiky se obrací na všechny občany s žádostí o pomoc při pátrání po mladém muži (jeho podobu vidíte na zveřejněné fotografii - v současné době již nemusí odpovídat), na něhož je vydán už více než tři roky příkaz k zatření. Hledaný mladík se jmenuje Petr Kostelecký, narodil se 16. listopadu 1987 a trvalý pobyt má hlášen v okrese Pardubice. Ačkoliv je po něm vyhlášeno pátrání již od 13. září 2006, daří se mu policistům stále unikat. Petr Kostelecký by měl být hubené postavy, výšky mezi 168 až 172 centimetry. Má hnědé oči, rovné hnědé vlasy, vypadá mladší než mu ve skutečnosti je, zhruba na 17 až 19 let. Hledaný je občan České republiky. Kriminalisté žádají kohokoliv, kdo má jakékoli informace nebo poznatky týkající se byť i jen pohybu hledaného na určitém území, aby kontaktoval linku 158 nebo přímo pardubické policisty. Z uvedené relace je patrné, že policejní pátrání neprobíhá pouze po osobách a věcech, které jsou vyhlášeny aktuálně, ale i po těch, které jsou v pátracích svazcích delší dobu. Za jakoukoliv pomoc při pátrání po hledaném Petru Kosteleckém policie předem děkuje.\nOlomoucký InfoBUS zahájí v Pardubicích\nLetos hodlá toto prakticky vybavené pojízdné informační centrum zdvojnásobit svoji aktivitu.


POVÍDKA: S duší otroka - Neviditelný pes\nV dusnu chýše se pohnula tmavá postava a ukázala prstem k střeše, jejímiž skulinami prosvítal žhavý den. „Tak tuhle díru tady, prosím, máme už od toho posledního hurikánu, a ještě sem neposlali nikoho, aby to přišel spravit. To se může stát jenom na týhle plesnivý farmě.“\n„Jo, jo,“ přitakal ženský hlas. „To je to naše panstvo. To na Blue Hill…”\nSdělení o tom, jak to chodí na farmě Blue Hill, však zůstalo nevysloveno, jelikož se v týž okamžik dveřní otvor zatměl třetí postavou. “Abimelechu! Je tady Abimelech? Enochu, až tvůj mladej přijde, vyřiď mu, že…”\n“To nebude jen tak hned,” děl oslovený rozšafně. “Abimelech… kdežpak je mu konec. Ely, kam říkal Abi, že chce jít? Já si tyhle bělošský jména nepamatuju. Někam do města, prej.“\n„Však oni mu namastěj prdel, až ho chytnou. To starej Tobiáš taky takhle jednou utek, a…”\n„Chytili ho brzy?”\n„Ale kdepak. Tejden se schovával v háječkách, měl hlad a žrali ho komáři, až nakonec přilez sám. Ještě byl rád, když ho seřezali. Vzpurnej černoch musí dostat nářez, copak je to platný. Však tys taky semtam dostal rákoskou, jestli si dobře vzpomínám.”\n„To bylo proto, že jsem se flákal.”\n„Ne že ses flákal, ale žes to dělal hloupě,” zněla poučná odpověď. „Fláká se každej. Ale nesmí ho přitom načapat předák, to si pak za všechno může sám To já jsem dostal rákoskou jen jednou, nechal jsem slepice bez vody a ony pochcípaly. Lidi, to byl mazec. Takovej bych Abimu nepřál.”\n„Vy troubové,” ozvala se z kuchyňského kouta Ely, „Abimu se nic nemůže stát, protože už není otrok. Může si jít do města nebo třeba ke všem svatejm, nikdo mu do toho nemá co mluvit. Máme teď svobodu; to jste ještě neslyšeli?“\n„Bajo, však já vím,“ šeptal Enoch zpoza dlaně, ohlížeje se tajuplně kolem. „Říká se, že Lee s Davisem to projeli… z Washingtonu přišli páni a řekli konec a ámen, teď tady bude svoboda, bílej nebo černej… otroctví se zruší… takhle maličký budou šéfové…\n„To znamená,” ustrnul druhý, „že se už nebude muset makat? Že už nedostaneš kvůi flákárně nařezáno?”\n„To nedostaneš,” pravila Ely. “Ale vyhoděj tě. Na Blue Hill už takhle vyházeli hromadu lidí. Platím vás za práci a ne za lajdání, řval prej pán, a všechno jen lítalo.”\n„Vyházeli…” ustrnul muž ve dveřích, „copak to jde? Kdopak se teď o ně postará? Kam šli?”\n„Kam kdo chtěl. Někdo na jinou farmu, někdo do města. Což, Abimu se nepovede zle, je kočí, ten se uživí všude. Ale kdo nic neumí… Ostatně, kdo chce, může teď dostat půdu a farmařit na ní sám.”\n„Nojo, „ ozvalo se ode dveří. „To já bych konečně… ale kdo mi bude na tý půdě dělat?“\n„Kdo prej, to je otázka. No přece ty, kdo jinej! Jenomže u pána ses flákal a na svým budeš dřít, až z tebe budou cucky lítat. Děkuju pěkně.”\n„Ale vždyť se dají dělat i jiný věci,“ vložila se do debaty Ely. „Třeba si někde otevřít krámek a prodávat rajčata a melouny. Nebo malou hospodu. Ona má ta svoboda i svoje výhody. Co bys tomu řek, Enochu, kdybychom my dva…”\n„Jo, to zrovna, ženská. Nestrh jsem si hřbet pro pána, a teď bych měl… kdepak. Na farmě má člověk přece jen svou jistotu.”\n„Když ho nevyhoděj. A to se musí stát zrovna, když z tebe chtěli udělat předáka.”\nTřetí muž zíral němě ze dveří a kroutil kučeravou hlavou. „Teď už jsem z toho blázen dočista,” pravil posléze. „Říkáte, že je svoboda. Svoboda přece znamená, že si každej může dělat co chce. Ale místo toho… shánět si práci, farmařit… z toho kouká starostí nad hlavu. To za starejch časů žádný starosti nebyly. Dělal jsi, co ti ukázali, nepřetrh ses, pán řval, no, tak jsi ho nechal řvát. A dostal jsi jíst, páni postavili baráky, aby bylo kde bydlet, když do nich teklo, přišel to někdo spravit…”\n„Akorát že bylo to žrádlo pod psa. A ty baráky taky.”\n„To je pravda. Ale měli jsme svou jistotu. Lepší vrabec v hrsti než holub na střeše. Teď s tou jejich svobodou… může být dobře, ale může být i zle. A kdo se má postarat, aby nebylo zle, když ne pán?”\nEnoch povstal a v očích mu zasvitla prorocká jiskra. „A já vám říkám, zle bude, zle, ještě si budete všichni vzpomínat na ty starý, zlatý časy. Na starýho Davise, kterej nechtěl, aby se zaváděly nějaký nový móresy ze Severu. Pamatujte si, že celá ta jejich svoboda je jeden velkej bělošskej švindl. Aby se nemuseli starat oni, ale my. Co je to tam venku za rámus? Ely, jdi se podívat.”\nEly se vrátila po nějaké chvíli s tváří zřetelně popelavou. „Tak už je to tady. Pán prodal farmu a stěhuje se.”\n„Sakra. Komu nás prodal?”\n„Pitomče. Nás nikomu, jenom tu farmu; ještě tomu nerozumíš? Dřív černoch patřil k farmě. Teď už ne. Může se sbalit a jít, ať si třeba zdechne, nikdo se o něj nepostará. Protože je… protože je svobodnej!” Rozvzlykala se.\n„Čert vezmi to jejich svobodu,” drtil mezi zuby Enoch. „Čert vezmi toho Lincolna. Jestlipak jsem to neříkal hned. Nene, od bělochů nikdáž nepošlo nic dobrýho!”\nPan Tyrell byl povoláním učitel odkudsi z Pennsylvanie a zanícený abolicionista. Nebyl už nejmladší a mohl pohodlně strávit zbytek životní dráhy ve své škole, ale on opovrhl pohodlím a vytáhl ještě na stará kolena do bitvy proti ďáblu otroctví; byla to jeho povinnost, tvrdil. Na zdeptaném a rozvráceném Jihu bylo teď zapotřebí každé ruky; přihlásil se tedy a byl poslán do zapadlého kouta Jižní Karoliny, kde se mu k potírání ďábla dostalo vrchovatě příležitostí. Činil tak dle svého nejlepšího umu a svědomí, jen jak týdny plynuly, začalo se mu zdát že jeho zásady, dříve tak jasné a nesmlouvavé, dostávají trhliny. Seděl teď na verandě starého panského sídla Blue Hill, usrkával zteplalého sherry a s určitou nechutí naslouchal vývodům pana Rockwella, duchovního z nedaleké fary. Ne že by byl reverend Rockwell zastáncem otrokářství nebo litoval porážky Jihu; byl ale zdejší, a jakožto takový načichl. Jeho názory nebyly tak naprosto jednoznačně pádné a vždy začínaly slovy - ano, ale… což pan Tyrell nemohl vystát. Nicméně se nedalo popřít, že zdejším poměrům rozumí, asiže lépe než úředníci v dalekém Washingtonu. Pan Tyrell se nesnadno odhodlával svěřit se mu.\n„Poslyšte, pane Rockwelle… přiznám se vám, že tomu pomalu přestávám rozumět. Učil jsem své žáky, že otroctví je zlo a ono také je, neříkejte zase to své ano, ale… Jsou jisté principy, že, které nesnesou žádného ale. Opakem otroctví je svoboda. Ani to nepotřebuje žádného ale. Jenže… věřili jsme, že přineseme-li otrokům svobodu, budou šťastní a vděční. Ze začátku také byli; nikdy nezapomenu na tu radost a ten jásot. Ale netrvalo dlouho a jásot se vytratil. Jako by si ti lidé své svobody nevážili. Slyším všelijaké řeči…”\nDuchovní se nepřítomně usmál a zadíval se k prašnému obzoru. „Ano. Co je otroctví, pane Tyrelle?”\n„Jak se můžete ptát? Tohle vaše jižanské obojetnictví, s prominutím… Otroctví je… eee… když… Když je člověk zbaven svobody. Svoboda je jeho svaté právo.”\n„Zajisté. A co je svoboda?”\nNež mohl pan Tyrell vybuchnout spravedlivým hněvem, pohnul se v stinném koutu majitel farmy, pan Dupont. V nedávno minulých událostech náležel k straně poražené nejen na poli válečném, nýbrž i morálním; vyvodil z toho důsledek a předsevzal si nevyjadřovat se k politickým problémům. Ale byla vznesena otázka co je otroctví a co svoboda; to snad nepatří tak úplně k politice.\n„Já jsem starý otrokář, víte,” děl s natrpklým úsměvem, „a asi jsem celý život dělal cosi zlého. Jsem připraven se z toho kát. Ale snad alespoň něčemu rozumím. Ptal jste se, pane Rockwelle, co je otroctví. To je otázka pro filosofa; ale mohu vám možná povědět, kdo je otrok. Domníváte se, pane, že je to osoba, planoucí touhou po svobodě?”\n„Ovšem,” děl pan Tyrell nesmlouvavě. „Svoboda je přirozený stav člověka. Otroctví je zvrhlost. Proto ujařmený člověk po svobodě touží.”\n„Snad vy. Nebo i já, i když jsem… Ale mám s otroky, když dovolíte, svou zkušenost. Ne že by mezi nimi nebyli takoví, kteří mají o svobodě určitou a dokonce správnou představu. Ale z větší části si ji představují jako stav, kdy se nemusí pracovat. Běžný otrok netouží po svobodě, pane Tyrelle; on touží po tom, abych z něj udělal předáka. Aby mohl komandovat ostatní otroky a řvát na ně.”\nS omluvným úsměvem pohlédl na své společníky. „Svoboda je ideální hodnota, pánové. Otrok není na ideály. Jeho myšlení je materiální, i když také na dost nízké úrovni. Chce si polepšit teď a hned, třeba jen maličko a pomíjivě. Naděje na lepší život někdy v budoucnu… otrok kašle na naděje. Nevěří jim. Otroctví je především nedůvěra, pane. Nedůvěra v ostatní, nedůvěra v budoucnost, nedůvěra v sebe sama, nedůvěra v logický řád světa. Zkušenosti mnoha generací naučily otroka nedůvěře; chce své přilepšeníčko, svou výhodičku, nabídněte mu užitek budoucnosti delší než do dnešní večeře, a on se vám vysměje. Proto otroci tolik kradou. Nevyplácí se jim to, protože když okrade každý každého, jsou nakonec okradení všichni. To oni vědí; ale kradou ze zásady, protože se odnaučili myslet na následky. Následky jsou budoucnost; a o budoucnost ať se postará pán. Ze zásady také zrazují nejen svého pána, ale i sebe navzájem. Podtrhnout někomu stoličku je výkon, na který je otrok pyšný, ať se mu třeba jeho podlost obratem vrátí. To všechno je asi dost jiný obrázek, než jste si udělali tam u vás v Pennsylvánii, pane, ale bohužel je pravdivý. Proto bych příliš nemluvil o touze po svobodě. Svoboda je příležitost, nic víc; příležitost pro toho, kdo je ochoten ji uchopit do vlastních rukou a něco z ní udělat, a to i za cenu zatracené životní nejistoty. Ale otrok chce mít jistotu, víte? Třeba i mizernou. Nic se mu nelíbí míň než se starat a brát na sebe rizika.” Odmlčel se. „Ostatně… co se stane z otroka, je-li osvobozen? Rád bych slyšel vaši odpověď na tuto otázku.”\n„Je jednoduchá. Svobodný občan.”\n„Ale kdepak. Osvobodíte-li otroka, je z něj osvobozený otrok. To má do občana ještě dost daleko.”\n„Uvidí se,” ohlásil s převahou pan Tyrell. „Brzy budou tady v okrese volby. Vše-o-bec-né volby, pane. V nich se ukáže…”\n„Ale ovšem že se ukáže. Zdejší lidé budou volit toho, kdo jim slíbí jistotu. Kdybych byl politik a chtěl získat na svou stranu bývalé otroky, slíbil bych jim, že dostanou každý den třikrát svou misku kukuřičné kaše. Že pro ně kdosi postaví baráky a když do nich poteče, že někdo přijde a opraví je. Že nechám zřídit úřad, který se o to bude starat. Že budou takhle pěkně, zajištěně napořád a na jednom místě žít, že si nebudou nikdy muset hledat jiné živobytí, shánět práci, stěhovat se, na něco nového si zvykat, něčemu novému se učit. A přitom budou ovšem nadávat; otrok nadává, ale zásadní změnu si nepřeje. Jenom si trochu přilepšit.”\nRozhostilo se mlčení. Pan Rockwell vycítil trapnost chvíle a řekl smířlivě: „Snad máte oba kus pravdy, pánové. Co se mě týče, řekl bych jen, že otroctví… znám své farníky a vím, že ne všichni jsou takoví, jak povídal pan Dupont. Je mezi nimi dost lidí moudrých a prozíravých; ale ti nebyli otroky nikdy. Ani za otroctví, jestli mi rozumíte. Otroctví je stav duše, ne těla. To je to, co vy na Severu těžko chápete, pane Tyrelle. Osvobodit těla je snadné: stačí, když ve Washingtonu někdo sepíše příslušný výnos a pošle pár regimentů, aby jej prosadily. Ale osvobodit duše… to už výnosem nejde. Lidský duch se musí osvobodit sám, nebo jej neosvobodí nikdo. Obávám se, že to jedny volby nespraví, ani dvacatero voleb. V nich se jen ukáže, že si spousta lidí přeje ne zrušení otroctví, ale pokračování v příjemnější podobě.”\n„S vámi dvěma je těžká řeč,” zlobil se pan Tyrell shledávaje, že se mu nedostává argumentů. „Uznávám, že na tom, co jste mi řekli něco může být, jistě znáte zdejší poměry lépe než já. Ale odmítám názor, že jde o všeobecně platné pravidlo. Možná že černoši… ale my přece…”\nPan Dupont otáčel prázdnou sklenkou v prstech a díval se posmutněle. „Nevím. Nepřeceňoval bych se tolik. Spíš bych řekl, že každý lidský houfec, je-li po několik generací vystaven podmínkám otroctví, se vnitřně zotročí, ať je bílý nebo černý. Boží vůle bývá někdy…” pohlédl nejistě na reverenda, „k lidem dost tvrdá.”\n„Zapomněl jste na naději,” sepjal ruce pan Rockwell. „Možná se jí otroci vysmívají, ale mějme ji za ně. Lidský houfec, jenž se během generací zotročil… ano, pane Duponte… ten houfec může zase narovnat páteř. Z otroka se může stát občan, i když ne hned po volbách, ale zase až po řadě generací.”\n„Snad, snad. Pokud už není překročen jistý bod… jako nemoc, která je do určitého okamžiku léčitelná, víte. Pak ale naděje končí a pacient umírá. Ale odpusťe, asi ze mě mluví zatrpklost. Mysleme na něco veselejšího. Mám ještě přinést lahvičku?\nNějaký čas poté projížděl pan Rockwell kolem černošských chalup, když uslyšel volat své jméno. Otočil se a spatřil tmavou postavu, horlivě mu kynoucí zpoza veliké hromady melounů.\n„Ale, copak to? Tak vy jste se do toho přece jen pustil, Jones?”\n„Enoch, pane farář, pro vás vždycky jen Enoch. To víte, tyhle novoty… na farmě práce není, tak jsme se s Ely pustili do tohohle. Nějak se člověk uživit musí.”\n„Jestli chcete, přimluvil bych se za vás u pana Duponta. Nějaká práce by se na Blue Hills našla.”\nOslovený se zatvářil zaraženě, načež se zazubil od ucha k uchu. „Ani se nepřimlouvejte, pane farář. My už to u těch melounů vydržíme.”\n„Co až melouny nebudou? Nebo na ně přijde plíseň? Je to dost nejisté živobytí. To na farmě…”\n„Když nebudou melouny, budu prodávat třeba zas rajčata. Což, nejisté živobytí to je, máte pravdu. Ale zase… sedíme večer s Ely u svíčky… počítáme… když to takhle půjde dál, našetříme nějaký ten dolar, za čas přikoupíme kousek půdy… ne, pane farář, děkuju pěkně, ale já bych už zpátky na farmu nechtěl. Tady mám víc než jistotu, pane; tady mám naději. Ono se teď moc mluví o svobodě, ale já myslím, že je to chyba; mělo by se mluvit o naději.”\n„Ano. Teprve když člověk vezme svou naději sám do ruky, stane se z ní svoboda.”\n„To jste řek hezky, pane farář. Jinak může černoch rovnou zůstat na farmě a čekat, kdy mu předák nějakou vsolí. Jo, jo, ono se té svobodě dá přijít na chuť. No… nechcete melouna, pane farář? Počkejte, vyberu vám sám, melounům se musí rozumět” děl, proklepávaje znalecky zelené plody. „Tenhle. Pro vás čtyři centy, pane farář.”\nPan Rockwell se rozloučil a odjížděl s velkým melounem na vedlejším sedadle. Usmíval se. Pánové Dupont s Tyrellem mu pověděli ledacos dobře promyšleného a snad i pravdivého, ale až tenhle obyčejný černoch - kdoví, jestli Enoch vůbec umí psát - mu doplnil celou skládanku tak, aby z ní nevanula zasmušilost hovoru na verandě. Ne, pane Duponte, bod beznaděje ještě bohdá nebyl překročen a pacient snad neumře, ani se nemusí natrvalo potácet v nemoci duše, zvané otroctví. Postupně si ji budou černí lidé z duše vytřásat, někteří už teď jako Enoch, jiní později, a ještě jiní v ní zůstanou vězet po dlouhé věky… ale nakonec se vůle k svobodě prosadí. To proto, že svoboda má tu výbornou vlastnost - dá se jí přijít na chuť.\nVšiml pane Skálo a zdravím !\nRe: Všiml pane Skálo a zdravím !\nVšimli jste si data napsání?\nMoc pěkná povidka\nExodus Židů z Egypta ...\nRe: Exodus Židů z Egypta ...\npočet příspěvků: 13, poslední 1.7.2018 11:55


Způsob úniku plutonia\nHezký den. Jakým způsobem se dostalo z reaktoru ven RA plutonium? Musí dojít k roztavení palivových tyčí? Netěsnostem? Děkuji za odpověď.\n(Jaroslav Nohavica – 29.3.2011)\nDobrý den, naměřené hodnoty jsou stopová množství způsobená buď únosem z bazénů skladování vyhořelého paliva při výbuchu vodíku nebo možná znečištění pozadí po jaderných pokusech v minulosti. Roztavení tyčí by znamenalo protavení reaktorové nádoby a únik nesrovnatelně vyšší a navíc protavení do prostor zaplněných vodou by způsobilo okamžitý parní výbuch. Koncentrace plutonia, které však byly naměřeny odpovídají koncentracím, které byly v Japonsku zjištěny jako důsledek testů jaderných zbraní v minulosti.\nVloženo do: Integrita, Ostatní, Otázky a odpovědi, Radiace - rozšíření


Sněžnice Morpho BigFoot | Limansport.cz\nSněžnice Morpho BigFoot\nKomfortní sněžnice se zvýšenou nosností do 140 kg.\nTento model sněžnice je vyroben ve Francii a je používán francouzkou a belgickou armádou.\nRychlé a bezpečné nastavení velikosti bot.\nSněžnice jsou vhodné pro lidi s vyšším vzrůstem, ale také pro menší, silnější typy, nebo pro chůzi se zátěží na zádech.\nMateriál těla sněžnice je speciální nepřemrzající materiál, který vydrží vaše tvrdé zacházení.\nOtočný mechanismus (kloubové vázání) je vyrobeno z velmi tuhého polyamidu PA66.\n6 hrotů z tvrdé oceli, drážkované strany po celé délce dvouzubá mačka z nástrojové oceli zajistí Váš pohyby proti nechtěnému podklouznutí dozadu či při traverzování do stran.\nSněžnice jsou díky přizpůsobivému tělu otočného mechanismu vhodné pro téměř jakýkoliv druh bot od trekkingových po lyžařské či snowboardové.\nPro rychlé a pevné stažení boty slouží přední pásek a odolná nepřemrzající ráčna snowboardového typu.\nOtočný mechanismus umožnuje nastavení 3 poloh:\nChůze v mírném terénu .... volná pata\nChůze do prudkého kopce ... volná pata, vysunutá podpatěnka pro snížení namáhání lýtkového svalu\nChůze/skoky z kopce ... pata je aretovaná\nNosnost: 96-140 kg\nPlocha: 2x 225 in² (cca 14 dm²)\nSněžnice Morpho Classic\nKvalitní odolný plastový model francouzských sněžnic s vynikajícím poměrem cena/výkon.\nJednokomorový batoh, ideální na turistiku a vysokohorské lezení.\nAsolo Fandango GV\nPánská pevná celokožená bota určena na těžší turistiku.


Fialový koberec krásně voní jarem. Na brněnské Stránské skále kvetou koniklece - Brněnský deník\nI když tomu počasí v posledních dnech příliš nenasvědčuje, již několik týdnů je astronomické jaro. Teploty ukazují pod nulu, občas i zasněží, ale přesto jsou zde vidět poslové jaro. A to hlavně na rozkvetlých loukách. Na Stránské skále v Brně hojně rostou nafialovělé květy koniklece velkokvětého.\nKoniklece, poslové jara, jsou k vidění v Brně hned na více místech. | Foto: Se souhlasem Petra Lukáše\nJde o chráněný druh a lidé by neměli s rostlinou vůbec manipulovat. Vyrazíte - li do přírody, kde se rostliny vyskytují, buďte opatrní a dávejte pozor na to, kam šlapete, radí odborníci.


Házenkáři brali ve Zruči druhé místo za jedno vítězství - Jičínský deník\nHázenkáři brali ve Zruči druhé místo za jedno vítězství\nJičín – O uplynulém víkendu se ve Zruči n/S konal jednodenní turnaj házenkářů, který byl místními házenkáři organizován na podporu házené v regionu a na pomoc charitě prostřednictvím organizace Černí koně, která vyrábí handbiky pro hendikepované děti.\nTurnaje se zúčastnily extraligové celky mistrovského Talentu Plzeň, Sokola Nové Veselí a týmu HBC Ronal Jičín.\nPro jičínské házenkáře se jednalo o příjemné zpestření náročné zimní přípravy, kterou v minulém týdnu podstoupili.\nJak již u Jičínských bývá v posledním období zvykem, v sestavě chybělo několik hráčů. Pro zranění neodcestovali gólmani Machalický a Veverka, přičemž prvně jmenovaný podstoupí tento týden operaci kolene. Dále nemohli nastoupit kapitán Bareš, Groh, Král, Čurda a Herzán.\nNaopak v barvách Jičína se poprvé představili Jan Bednář a Martin Babčaník, tedy dva hráči, kteří by měli rozšířit kádr do jarních extraligových bojů. Jan Bednář je hráčem mateřského Sokola Vršovice a v Jičíně již v sezóně 2006/2007 působil. Martin Babčaník je zkušeným gólmanem Dvora Králové n/L.\nV prvním duelu změřili Jičínští síly s celkem Nového Veselí. Také Novoveselští nepřicestovali v kompletní sestavě a na jejich projevu to bylo znát. Jičínští házenkáři byli od úvodních minut lepším celkem, v šesté minutě vedli již 6:1. Také v dalším průběhu prvního poločasu diktovali Jičínští tempo hry a úvodní třicetiminutovku ovládli poměrem 24:14. Hned na začátku druhého dějství zvýšil Jičín na nejvýraznější rozdíl, 27:14. Poté si již udržoval vypracovaný náskok a nakonec zvítězil 38:26.\nVe druhém střetnutí narazili jičínští házenkáři na mistrovský Talent Plzeň. Rovněž Západočeši dorazili do Zruče n/S ve značně okleštěné sestavě, na jejich výkonu se to ale příliš neprojevilo.\nVzájemný duel byl vyrovnaný do stavu 4:5, to běžela dvanáctá minuta. Poté ale házenkáři jičínského Ronalu vypadli z role, neproměňovali vyložené šance a naopak nedůraznou obranou umožnili Plzeňským jednoduše skórovat. První dějství tak Jičín prohrál desetigólovým rozdílem 6:16. Po změně stran se herní projev jičínského celku zlepšil.\nZejména v útoku si Jičínští počínali mnohem aktivněji, přičemž dokázali snížit na 10:17.\nBohužel, další zahozené tutovky (za celý zápas neproměnili házenkáři Jičína mimo jiné čtyři sedmičky) zapříčinily nemožnost ještě větší korekce průběžného stavu. Ve zbývajících minutách utkání si Plzeňští drželi náskok devíti branek, který v závěru navýšili na konečných 21:33.\nJičínští házenkáři tedy sehráli ve Zruči nad Sázavou dva rozdílné zápasy. Nutno podotknout, že v obou duelech dávali trenéři příležitost všem hráčům, sestava se tedy velmi často měnila a v mnoha případech vedle sebe nastupovali někteří hráči vůbec poprvé. Solidní výkony předvedli oba gólmani, Soukup a Babčaník, velmi dobré procento střelby měli křídelníci Kubík a Krahulec, na pivotu se prosazoval Miľko.\nOstatní hráči střídali světlé okamžiky s těmi méně povedenými. Každopádně turnaj splnil svůj účel, zpestřil hráčům jejich náročný program v prvním týdnu „hrubé" přípravy. Další herní prověrkou Jičínských bude účast na tradičním turnaji v Považské Bystrici ve dnech 13. – 15. ledna 2017.\nSestava a branky HBC Ronal Jičín: Soukup, Babčaník – Krahulec 9, Miľko 7, Kubík a Loskot po 6, Šulc 5/2, Rychna, Burda, Šebek a Dědeček po 4, Šafář a Drbohlav po 3, Vítek 3/1, Bednář 1. (hbc, re)