Pro Krumlov se rozhodla díky medvědům a řece - Českokrumlovský deník\nPro Krumlov se rozhodla díky medvědům a řece\nČeský Krumlov - Dvaadvacetiletá Zuzana Fudyová označuje sama sebe za Krumlovačku tělem i duší.\nMatěj Sysel se ptá Zuzany Fudyové. | Foto: Archiv\nDo města se však přistěhovala teprve před necelými osmi lety, i přesto jí však za tu dobu k srdci přirostlo natolik, že jej označuje za svůj pravý domov.\nZuzana Fudyová se po studiích na českokrumlovském gymnáziu a plzeňské pedagogické fakultě našla v klubu Ántré v českokrumlovském Městském divadle, kde pracuje. Čas od času je navíc učitelkou v jedné z českobudějovických mateřinek.\nA přestože sama sebe označuje za vášnivou kavárenskou povalečku s knihou v ruce, ani po práci příliš času na odpočinek nemá. Věnuje se například amatérskému divadlu, když pravidelně vystupuje s místním spolkem Proradost před otáčivým hledištěm v zámeckém zahradě. Kromě toho spřádá své další životní plány – ráda by studovala fotografii či divadlo.\nJak dlouho žiješ v Českém Krumlově?\nV únoru to bude už osm let. Do svých patnácti let jsme s rodinou bydleli v Roztokách u Prahy. A když se rodiče rozhodli odstěhovat na Šumavu, měla jsem na výběr mezi Prachaticemi a Českým Krumlovem. Ale řeka a medvědi rozhodli.\nPracuješ v českokrumlovské kavárně, která je podle mě nejlepší ve městě. Můžeš přiblížit, jaké to je?\nJe to úžasný pocit se do práce těšit a nebrat své povolání čistě jako práci, ale spíše zábavu. V českokrumlovské divadelní kavárně jsem začínala jako brigádník. To už je tři roky nazpátek a pořád mě práce baví. Je to dáno hlavně tím, že mohu díky pravidelným koncertům poznávat novou muziku.\nMá práce mi také umožňuje být často v kontaktu s divadlem a hlavně s lidmi. Můj šéf a všichni lidičky tady v kavárně jsou mí nejlepší přátelé. A ještě ke všemu jsem zjistila, že název kavárny, Ántré, znamená francouzsky doupě. A pracovat v doupěti je přece krásné.\nKdybys mohla bydlet kdekoli jinde, kde by to bylo?\nChtěla bych žít na mnoha místech. Třeba v 70. letech v hotelu Chelsea v New Yorku. Lákalo by mě také být kovbojem na drsném západu, s Jáchymem Topolem poznávat pražské podsvětí anebo bych trávila hezké chvíle na hradě Brtník s Leontýnkou. Ale stejně bych se jednou vrátila zase zpátky, sem k nám do Krumlova.\nCo podle tebe v Českém Krumlově chybí?\nMalé krásné letiště, horolezecká stěna, softbalové hřiště, vysoká škola, přístav, hospoda, kde se člověk dobře nají i po půlnoci, a kabaret. A taky Krumlov, ve kterém by bylo víc domorodců…\nPtá se: Matěj Sysel – student oboru scénická a výstavní tvorba, jenž se oblasti umění nechce vzdálit ani při vysokoškolských studiích.\nVím o tobě, že jsi úspěšně absolvovala českokrumlovské gymnázium. Jaká byla tvá zdejší cesta za vzděláním?\nTaková, že ani nedokážu říct, jaká. V patnácti jsem se ještě nedokázala rozhodnout, čím bych v životě chtěla být. Kdyby to šlo vrátit zpět, nevybrala bych si gympl, ale školu s nějakým bližším zaměřením – třeba obor fotografie na místní uměleckoprůmyslové škole.\nVzpomeneš, na co sis jako malá nejraději hrála?\nNa provozovatele lunaparku – měli jsme obrovský strom se spoustou houpaček. Taky na detektiva s velkým kloboukem a na šnečí farmu.\nA v kolika letech přišla tvá první velká láska?\nUž v mateřské škole to byl jeden Pepík, ale to asi jenom kvůli té žluté koloběžce. (Smích)\nJaký je tvůj nejoblíbenější film, na který se vždycky ráda podíváš a u něhož si také odpočineš?\nJe jich více. Například Pulp Fiction, ale i Pelíšky, Snídaně u Tiffanyho, Casablanca a bilion dalších.\nOdpovídá: Zuzana Fudyová – absolventka českokrumlovského gymnázia, pro níž je práce v jedné z místních kaváren více zábavou než povinností.\nKdybys měla na výběr mezi kávou a čajem, jaká bude tvoje volba a proč?\nPetr nebo Pavel… K snídani černý čaj s medem a citronem, ke svačině kafe, k obědu káva a k večeři nejlíp oboje.\nJaké je pro tebe nejromantičtější místo v Krumlově?\nJedno strašně tajné místo na střeše, o kterém stejně všichni vědí. (Smích)


Bytovkám s plynovým kotlem se zdraží teplo | iUHLI.cz\n21.7.2019 v 0:02\nZrušení výjimky pro domovní kotelny podpořil i ministr životního prostředí Richard Brabec. Foto: wikipedia.org\n„Při aktuálních cenách plynu odhadujeme, že dotčené domácnosti si připlatí 400 až 800 korun ročně,“ uvedl pro server idnes.cz Martin Hanák, ředitel metodického odboru Svazu českých a moravských bytových družstev (SČMBD).\n„Nerovnováha je zde už od roku 2008, ale dokud byla cena povolenky na zhruba pěti eurech, tak to nebylo tak dramatické. Nyní se však už těžko dá individuální výrobě tepla z plynu konkurovat,“ vysvětlil Hájek. Za pět eur se povolenky prodávaly ještě v roce 2014, od té doby cena stoupla na téměř šestinásobek.\nCena zemního plynu pro domácnosti je v Česku čtvrt.. Celý článek+\nPrezident Miloš Zeman nevidí důvod, proč by se Spo.. Celý článek+


SMRT NA DVOU KOLECH: Protijedoucí kamion objeli naplno. Jeden z prava, druhý zleva!\nNESMYSLNÝ HAZARD A SMRT! Motorkáři poblíž hradu Buchlov nesmyslně vedle sebe předjížděli osobní auto. Jenže při riskantním manévru narazili do protijedoucího kamionu. Bilance je hrozivá. Jeden motorkář je po smrti, druhý je těžce zraněný.\nOsobnosti: Václav Klaus (9025 článků) , Jiří Paroubek (3422 článků) , Mirek Topolánek (2138 článků)


Ušetřete tisíce korun ročně díky správné volbě dodavatele plynu a elektřiny | Dřevostavby, časopis o bydlení - DřevoStavby\n›Ušetřete tisíce korun ročně díky správné volbě dodavatele plynu a elektřiny\nAdministrator | Pátek, 30. leden 2015 |\nNa trhu existuje kolem 200 dodavatelů plynu a elektřiny, a tak je opravdu z čeho vybírat. Jenže vyznat se v takovém množství společností a jejich nabídek je poměrně složité. Nabídka společnosti Global Energy patří mezi nejlevnější alternativní dodavatele elektřiny a plynu na trhu. A skutečně při srovnání s ostatními dodavateli vycházejí jejich ceny elektřiny i plynu nejlépe. Konečná cena dodávky vždy záleží na mnoha faktorech, jako je distribuční území, distribuční pásmo či výše odběru. Pokud se toto vše bere v potaz, je výhodných nabídek poměrně málo.\nBez poplatků, bez sankcí, bez starostí\nPřevod energií ke Global Energy je zcela zdarma. Opravdu se nemusíte bát žádných skrytých poplatků, jak tomu u některých ne příliš poctivých firem bývá. Pokud máte přece jen pochybnosti, můžete uzavřít smlouvu jen na jeden rok s měsíční výpovědní lhůtou. Za tu dobu se jistě sami přesvědčíte o výhodách a skvělých cenách tohoto dodavatele. A o důvěryhodnosti společnosti Global Energy svědčí i fakt, že při změně ceny plynu a elektřiny v průběhu závazku své klienty informuje nejméně 30 dní předem, ale samozřejmě vám poskytne i možnost s ní nesouhlasit a bez poplatků odejít.\nSpočítejte si, kolik můžete ušetřit při lepší volbě dodavatele plynu a elektřiny. Za některé věci je opravdu škoda utrácet, když to není nutné. Více se dozvíte na webu www.globalenergy.cz.


Cviky na ramena s gumou, cviky na ramena 20\nCviky na ramena s gumou\nCviky na posílení ramen s posilovací gumou pro každého. Zacvičte si doma, v kanceláři nebo na cestách. Posilte díky sadě jednoduchých cviků s posilovací gumou Sanctband svaly, které zvedají ramena/pletence pažní a zbavte se bolesti jednou pro vždy. Číst článek. Související produkty. Cvičební guma Sanctband, 5,5 m. Cvičení ramen s posilovací gumou Thera-Band - Vzpřímené rozpažování. V tomto videonávodu vám ukážeme, jak provádět jeden ze cviků na ramena s posilovací gumou Thera-Band. Při cvičení se snažte stát rovně a lehce podsadit pánev, abyste nezatěžovali bederní oblast vašich zad Pojďme se tedy podívat na jednotlivé cviky. Cviky s krátkou posilovací gumou. Nejdříve si ukážeme několik efektivních cviků s krátkou odporovou gumou. 1. Posílení nohou a hýždí s krátkou gumou. Jak jsme už v tomto článku psali výše, krátká guma je velmi efektivní při posilování spodní části těla\nCviky na posílení ramen s posilovací gumou Eurek\nPevné paže s posilovací gumou . 09.08.2016 Cvičební sestava je zaměřena na záda, ramena, biceps, triceps, a opět jsme neopomenuli ani bříško. Už teď však můžu prozradit, že v příští článku mu budeme věnovat všechnu pozornost\nV následujícím přehledu vám přinášíme cviky na ramenní a trapézové svaly s ohledem na to, kterou hlavu deltového svalu cvičíte. Cviky na ramena samozřejmě nejsou jenom pro kulturisty, ale také pro všechny ostatní, kteří navštěvují fitko a chtějí na sobě makat\nTlaky s jednoručkami vsedě jsou jedním ze základních a nejběžnějších cviků na ramena. Během posledních pár let jsem změnil techniku tohoto cviku a zaměřil se na rozsah pohybu a kvalitu provedení, samozřejmě s mírným ubráním zátěže\nDnešní cvičení je krátká sekce zaměřená na posilování rukou, ramen a zádových svalů a potřebujete k němu dlouhou gumu. -----.. I paže a ramena se dají cvičit s vlastní vahou, nejčastěji se ale využívá činek, overballů nebo gumiček. Pokud se chystáte cvičit s činkami, dejte si pozor na přehnaně velkou zátěž, při cvičení vždy mějte rovná záda a nepřetěžujte bedra Cviky na ramena s posilovací gumou Thera-Band jsou mimořádně efektivní a zároveň bezpečné. Posilovací guma Thera-Band je díky přirozenosti pohybů a kontinuálnímu odporu v celém rozsahu cviku ideální cvičební pomůckou k procvičení všech partií Cvičení s odporovou gumou je jedno z nejefektivnějších cvičení na zadek, pokud nemáte k dispozici fitko a cvičíte doma. Dá vám dostatečný odpor a pěkně to pá.. Dozvíte se s jakou gumou máte cvičit. A ukážeme vám také jednotlivé cviky pro cvičební s gumou. Na co je dobré Cvičení s gumou ? Cvičení s gumou byly vyvinuto hlavně pro potřeby rehablitace, ale postupně se to vyvinulo tak, že cvičební gumu dnes využíváme na cvičení doma\nDřepy s gumou kolem kolen (4 série, 20 opakování) Cvik pro štíhlé nohy. Vyberte si menší gumičku, kterou si navlečete velmi mírně nad kolena. Postavte se na široko, špičky vytočte ven, paty dovnitř. S nádechem zahájíte dřep, který vychází z kyčlí. Představte si, jako byste si chtěli sednout na židličku Jaké cviky se s odporovými gumami dají cvičit? Ačkoliv si to spousta lidí při pohledu na odporovou gumu neumí představit, s odporovou gumou se dá procvičit de facto celé tělo. Kdybychom ale měli všechny detailně popisovat, byl by článek nepřehledný a dlouhý Cvičení s gumou Pokud jste sportovec začátečník, jistě oceníte, že jsou gumy ideální náhražkou klasických činek. Na expandéry si lze stoupnout a posilovat bicepsové svaly, lze je přivázat k nějakému pevnému bodu (např. k trámu nebo pantu u dveří) a zaměřit se s cviky na tricepsy, anebo je využít jako kompenzační.\n1 - přitahování gumy k obličeji, cvik na záda a ramena. Přitáhnete gumu k čelu, lokty držíte nahoře, u hlavy sekundu vydržíte a roztáhnete gumu mírně do stran. Následně povolíte pomalým a plynulým pohybem. 2 - kliky s gumou přes záda. Kliky každý většinou zvládá bez problémů, když dáte svalům odpor, svaly musí. 8 TIPŮ NA CVIKY S POSILOVACÍ GUMOU SANCTBAND Posilovací guma Sanctband se standardní šířkou 15 cm se vyrábí v 6 barvách. Jednotlivé barvy se odlišují sílou tahu (odpor při cvičení), viz tabulka. Délka Sanctbandu je buď 2 metry, nebo 5,5 metru Stabilizace ramenního pletence s posilovací gumou; Pozn.: Cviky prezentované na našich webových stránkách jsou připraveny a prezentovány univerzitně vzdělanými fyzioterapeuty. Jednotlivé cviky provádějte pouze v případě, že jste si vědomi příčiny svých zdravotních problémů (symptomů). Léčebná doporučení.\nCvičení s posilovací gumou Thera-Ban\nPostačí odcvičit tři až pět cviků s posilovací gumou a rozumně stanoveným opakováním. Jaké cviky a kolik opakování, to už záleží jen na vás podle toho, jak pokročilí jste. Zde máte k dispozici názorně zdokumentované cviky na břicho doma s posilovacím expandérem a správnou technikou cviku. chci posilovací expandé Nejznámější cviky na ramena. Radek Štěpán 20/01/2017 0 0 2.2k. Sdílet. Počet zobrazení článku: 3 610. Ramena jsou části těla s největší vytížeností. Svýma rukama děláme prakticky vše a ramenní kloub jimi pohybuje 2. Cvik s posilovací gumou. Jeden nástroj, s nímž jsou cviky na biceps bez činek účinnější, by se přece jen našel. Posilovací guma, která není ani nijak drahá. Sehnat se dá i okolo 150 korun, ta lepší okolo 300 korun. Posaďte se na nohy tak, abyste měli paty pod zadkem. Horní část těla a ramena ponechejte uvolněná Cvičení s posilovací gumou. Pokud jste si posilovací gumu pořídili, je na čase naučit se několik cviků. Je třeba upozornit, že s touto pomůckou lze vykonávat nepřeberné množství cviků a cvičení, ať už v oblasti gymnastiky, aerobiku ad. Níže vám přinášíme několik tipů na konkrétní cviky s posilovací gumou cviky na brisni svalstvo s gumou • posilovaci zarizeni na brisni svalstvo • jednoduche cviky na zadove svalstvo • marbo mp u223 stroj na brisni svalstvo • cviky na posilovani brisnich svalu • mic adidas world cup top glider 5 • u boat u 42 6471 • panske boty salomon contagrip • zapisnik floral design • grily zahradni plynove.\nNásledující cviky jsou zaměřeny na posílení hýžďových svalů a boků. Cvičíme 3 až 5 sérií po 15 až 50 opakováních. Odpor gumy volíme podle naší fyzické kondice a síly. První sérii cviků s gumou najdete v článku Cvičení s gumou (záda). Druhou sérii cviků s gumou najdete v článku Cvičení s gumou (ramena a prsa) Cvičení s gumou pomáhá rozvíjet a posilovat takřka všechny svalové skupiny a dobře se s ní tvarují i problémové tělesné partie. Začátečníci by se před prvním cvičením měli rozhodně poradit s instruktorem, nebo si najít příkladová video cvičení na internetu\nPevné paže s posilovací gumou Zdravé stravován�\nNejlepší cviky na RUCE s gumou - YouTub\nCvičení s gumou - cvicka\nCvičení s gumou na posílení paží, bříška i zadních partií\n8 tipů na cvičení s posilovací gumou Sanctband Eurek\nCvičení s posilovací gumou Sportuj\nCviky na brisni svalstvo s gumou Sleviste\nCvičení s gumou (zadek, boky) > Cvičení doma > Buď-Fit


Rozhovor: Úřadující mistr České republiky v downhillu Ondřej Štěpánek - Bike-forum.cz\nRozhovor: Úřadující mistr České republiky v downhillu Ondřej Štěpánek\nbikeforumkomunita 22.07.2019 0 Horská cyklistika Rozhovor\nOndřej Štěpánek je 25 letý český rider, který za svoji kariéru dokázal<br /> úctyhodné výsledky a v tomto rozhovoru se vám ho pokusíme trochu blíž představit.\nTomu, kdo Ondru ještě nezná, zatím bude stačit vzpomenout jeho výsledky, které napoví o jaký kalibr jezdce se jedná. V letech 2017 a 2018 se mu podařilo stát se mistrem ČR ve sjezdu. V tom stejném roku vyhrál prestižní sérii závodů v obchodních střediscích s názvem Downmall tour a stal se i vicemistrem ČR ve fourcrossu. V rakouském Leogangu se mu podařilo vyhrát Evropský pohár a na tom stejném místě skončil na 33. místě v závodu Světového poháru.\njméno: Ondřej Štěpánek\ntým: CTM Racing Team\nprimární disciplína: Downhill\nnejlepší výsledek v kariéře: vítězství na IXS v Leongangu\nkolo: CTM Mons 29” Prototype\nAhoj Ondro. Tak se nám ve zkratce představ. Co jezdíš, za koho,\nodkud jsi, kde studuješ/pracuješ atd..\nČau všichni, jmenuju se Ondřej Štěpánek, bydlím v Jablonci nad Nisou, je mi 25 let. Pracuju ve firmě Cycology Bikeshop jako mechanik. Převážně jezdím downhill, ale enduro, či ht mám velice rád. Moj tím je už 4. rokem CTM Racing team.\nMinulý rok se ti v sezóně celkem dařilo. Jak bys ji zhodnotil? Co tě\npotěšilo, povzbudilo a naopak, naštvalo nebo zklamalo?\nSezona 2018 mi nepřišla úplně nejlepší. Jediný výsledek, ze kterého jsem se hodně radoval, bylo Mistrovství republiky. Zbytek sezony jsem se trápil a bohužel jsem se nedokázal naladit do závodní pohody.\nMáš i nějakého svého největšího soupeře?\nMůj největší soupeř je čas, který se snažím nahánět na každém závodu :).\nNová sezóna je už tady, jak ses na ni připravoval? Co máš za sebou a co tě teprve čeká?\nZimní přípravu už mám za sebou. Klasicky jsem se zavřel do posilovny, různých tělocvičen na kruhové tréninky, florbal. Co se naskytlo. Hlavně být stále v pohybu. Za sebou mám soustředění v San remu a 2x Finale Ligure. Nyní se musím pořádně rozjezdit a začít závodit.\nJaké máš plány v nové sezoně? Chystaáš se jezdit jen sjezd, nebo\nvyzkoušíš i enduro?\nLetos by jsem chtěl jet určitě alespoň 1 enduro závod, aby jsem si to konečně vyzkoušel. Dále mám naplánovaný fourcross Revelation u nás v Jablonci na Dobré vodě. A když zbyde čas, tak nějaký závod na motorce, nebo dual cup.\nCo říkáš na letošní tratě a lokality MSDHcup, Českého poháru anebo SPDH? Máš i nějaké oblíbené?\nBohužel na tyto “domácí” závody se moc nepodívám, protože Evropský a Světový pohár zabere hodně času v sezoně. Moje nejoblíbenejší tratě jsou určitě Kouty nad Desnou, nebo Klínovec. Tam se chci letos stoprocentně podívat.\nPlánuješ jet i mistrovství světa? Pokud vím, dařilo se ti i na IXS, kolik kol máš v pláne jet z evropské série?\nNa světový pohár by jsem se hrozně rád nominoval, ale uvidíme jak to v sezoně půjde. Evropský pohár určitě objedu celý seriál.\nNa čem budeš tento rok jezdit? Můžeme se těšit na něco\nBude to opět CTM bikes, a těšit se na něco nového můžete. Je to CTM Mons na 29-palcových kolech.\nBohužel volného času moc nemám, ale když už tak jdu s klukama na motorku, nebo na kolo. Nebo s přítelkyní podnikneme nějaký menší výlet :).\nJako aktuální mistr ČR ve sjezdu pociťuješ větší zodpovědnost opět obhájit titul anebo si to jdeš na pohodu?\nUrčitě by jsem chtěl titul opět obhájit. Ale kdo ví, jak to letos dopadne :).\nCo by si poradil začínajícím bikerům anebo těm, co by chtěli\ndosáhnout podobné výsledky jako ty?\nMáš i nějaký vzor? Případně co tě dovedlo k této disciplíně?\nK této disciplíně mě dovedl Adam Vágner, se kterým jsem začínal jezdit a hodně mi pomohl / poradil. Vzor určitě Sam Hill.\nJezdíš na motorce, považuješ to za skvělý doplněk ke kolu?\nAno určitě, jak na rychlost, tak na fyzičku na ruce.\nNapiš oblíbené jídlo/hudbu/jezdce/případně nejlepší výsledek v kariéře.\nJídlo a hudba to se nedá říct. Jím a poslouchám úplně všechno :). Nejvíce si cením vítězství na Evropském poháru v Leogangu.\nDěkujeme ti za rozhovor Ondro, přejeme ti ať ti to jezdí a jestli chceš někomu poděkovat, případně něco vzkázat, teď máš na to vhodný prostor :)\nTaky děkuji za rozhovor. Poděkovat by jsem chtěl určitě teamu CTM Racing team, rodičům, přítelkyni, kámošům a všem sponzorům, protože bez těchto lidí by to určitě nešlo.\nZdroj fotografií: Marek Moravík a Matěj Charvát.\nRozhovor s Ernestem Colnagem 16/16 ruinin 14.1.18 23:44 Silniční\nTraily u přehrady Vír jsou součástí projektu „Údolí Sportu“, který zaštiťuje i řadu dalších sportů provozovaných v údolí řeky Svratky. Traily Vír jsou novou vznikající trailovou destinací v kraji Vysočina, a z mého pohledu s velkým potenciálem, být jednou z těch nejlepších lokalit.


Mitsubishi letos ukončí výrobu v Evropě - Autoweb.cz\nautoweb.cz > Mitsubishi > Mitsubishi letos ukončí výrobu v Evropě\nMitsubishi letos ukončí výrobu v Evropě\nTovárna v holandském Bornu končí s výrobou vozů Mitsubishi a její budoucnost je nejistá. Vloni postavila asi 50 000 aut, což představuje čtvrtinu její kapacity.\nHolandský závod Netherlands Car B.V. (NedCar), který pro Mitsubishi staví modely Colt a Outlander, ukončí ještě letos výrobu. V současnosti běží na čtvrtinu své dvousettisícové kapacity a zájem o jeho modely dál klesá. Colt navíc brzy nahradí jednodušší a levnější Mirage, vyvinutý pro celý svět, který se bude stavět v Asii. Přestože také Outlander netrpělivě čeká náhradníka, ukončení výroby v Holandsku nemusí nic znamenat, v Evropě se vyrábí jen verze pro místní trhy a Mitsubishi může auto (a Citroën C-Crosser a Peugeot 4007 s ním) dovážet odjinud.\nNedCar nevyrábí už ani pět procent z 1,1 milionu aut, která Mitsubishi prodá po celém světě. Analýzy navíc naznačují, že evropský trh s novými auty čeká jen další pokles, a vývoz je krajně obtížný kvůli nevýhodným směnným kurzům i vysokým výrobním nákladům. Pro samotné Mitsubishi je Evropa stále méně významným odbytištěm. Před pěti roky tu Japonci prodali 340 tisíc aut, vloni to bylo už jen 218 tisíc. Automobilka se v současnosti soustředí na posilování výrobních kapacit pro Čínu a Brazílii.Oznámení o zavření továrny předcházela dlouhá jednání s holandskou vládou i odbory. Přestože výroba Outlanderu i Coltu skončí do konce roku, Mitsubishi slíbilo úřadům i patnácti stovkám zaměstnanců, že udělá vše pro zajištění budoucnosti továrny. Automobilka hledá závodu nového majitele.\nTen by byl už několikátý, NedCar začal fungovat v roce 1967 pod křídly značky DAF, kterou v polovině sedmdesátých let i s holandskou továrnou převzalo Volvo. Švédové tu v roce 1991 spolu s holandskou vládou odstartovali společnou výrobu S40, V40 a modelu Carisma od Mitsubishi. Od roku 2001 drží sto procent podniku Japonci. Volvo vyklidilo pole v roce 2004, kdy jeho auta nahradil na likách Smart ForFour. Jeho produkce však skončila už v roce 2006.\n8.2.2012 6:00| autor: Martin Plaštiak\nVíce o tématu: autoautomobilCitroënCitroën C-CrosserDAFEvropaJaponciMitsubishiPeugeotPeugeot 4007SmartVolvo


Media informace - Svět balení - Obalové inovace, trendy, novinky, zprávy a názory pro packagingové profesionály\nPrezervativy You & Me se dočkali nového designu Značka prezervativů You & Me od...\nProjekt Make a Mark, inkubátor inovací pro globální kreativce Společnosti Avery Dennison, Estal...\nROZHOVOR: Obal musí být „čučavý“ Hledání toho správného obalu může někdy připomínat pátrání po...\nSB 112: Obaly pro nápoje; Obaly pro e-commerce; Udržitelnost hliníkových obalů; Design...\nObalko 9 prozkoumá tři dimenze obalů Obal je vždy 3D. Má šířku, hloubku a výšku. Tři základní...\nProč Svět balení? Nabízí široké pokrytí trhu.\nOdborný čtvrtletník Svět balení, který je na trhu již 21 let, oslovuje manažery s rozhodovacími pravomocemi z řad uživatelů obalů jednotlivých průmyslových odvětví, výrobců a dodavatelů obalů, balicích materiálů, balicích linek i dalších obalových technologií, zástupce odborných institucí, svazů i škol a v neposlední řadě také ateliérů konstrukčního a grafického designu.\nNáklad 5000 výtisků publikace Svět balení je distribuován na český i slovenský odborný trh. Jednotlivá vydaní pravidelně směřují na odborné akce, jako jsou veletrhy, kongresy či konference doma i v zahraničí, kde je již tradičním mediálním partnerem. V České republice je to především český a slovenský obalový kongres OBALKO a soutěž o nejlepší obalové řešení OBAL ROKU.\nSvět balení zaručuje odbornou čtenářskou obec.\nVíce než dvě třetiny výtisků Světa balení směřují k uživatelům obalů. Především tato skupina potřebuje co nejvíce informací od dalších čtenářů, ale současně i dodavatelů informací do Světa balení, kterými jsou výrobci a dodavatelé obalů, balicích a polygrafických strojů, identifikačních a značících zařízení či logistických systémů. Vzhledem k tomu, že obaly jsou dnes neodmyslitelnou součástí výroby rychloobrátkového zboží, automobilového a strojírenského průmyslu, high-tech odvětví, maloobchodu i služeb, uživatelská základna se stále rozšiřuje.\nSvět balení zná profesionály s největší potřebou informací.\nTéměř polovinu čtenářů z řad uživatelů obalů tvoří zástupci potravinářského průmyslu. O tu druhou se dělí těsným poměrem zástupci nápojového a spotřebního průmyslu. S odstupem pak následují představitelé oblasti automobilového průmyslu, strojírenství, farmacie, kosmetiky a obchodu. Zahraniční firmy vstupující na český obalový trh hledají často informace o něm právě na stránkách Světa balení. Čeští profesionálové zde oceňují přehledy zahraničních novinek.\nUžitečné informace jsou pro naše čtenáře cennější než akademické texty. B2B publikace nemusejí být nudné a teoretické. Na domácím i na zahraničních trzích neustále hledáme informace, které pomohou našim čtenářům být nejlepší ve svém oboru. Na našich stránkách se mohou i oni podělit o své poznatky a zkušenosti. Dáváme jim slovo.\nInovace napomáhají úspěšnému podnikání ve všech oborech a vydavatelská činnost není výjimkou. Abychom obstáli na trhu, pravidelně vylepšujeme koncepci, zařazujeme nové rubriky a zpřístupňujeme našim čtenářům další zdroje aktuálních informací.\nNestrannost ediční části získává a udržuje důvěru našich čtenářů. Tento přístup není mezi B2B publikacemi samozřejmostí. Placené PR materiály jsou v nich často nerozeznatelné od redakčních článků. Jako všichni vydavatelé B2B tiskovin spoléháme v rámci financování své činnosti na reklamu. Všem inzerentům dáváme na našich stránkách rovné příležitosti. Naše objektivita je výhodou pro čtenáře i inzerenty.\nTisk, technické informace\nZpůsob tisku: plochý ofset\nHotové inzeráty jsou přijímány pouze v elektronické podobě podle níže uvedených požadavků.\nPožadavky na dodání hotových inzerátů:\n1. Formát elektronických dat je kompozitní PDF nebo PostScript.\n2. Formát připojených obrazových objektů TIF nebo EPS, a to v min. rozlišení 300 dpi.\n3. Formát připojených obrazových objektů pouze CMYK, nikoliv RGB nebo s připojenými ICC profily.\n4. PDF dokument se správně nastavenými přetisky.\n5. Jeden dokument – jedna strana.\n6. Při pojmenování souborů je třeba dodržet logickou strukturu názvů stran.\n7. Soubory nesmějí mít stejné jméno jako zdrojový adresář, v názvech souborů nesmějí být české ani speciální znaky.\n8. Pro kontrolu je vhodné ke straně dodat nátisk nebo barevný výtisk A4 100% nebo A3 90 %, při neshodnosti mají prioritu dodaná data.\n9. Vložení ořezových a soutiskových značek umožní přesnější kontrolu postavení dokumentu – strany.\n10. Fonty pokud možno rozkřivkované.\nData v elektronické podobě je možno přijímat na nosičích pro Mac i PC – CD, DVD, ZIP.\nNosiče s inzerátem nebo e-maily musí být označeny:\n1. názvem společnosti, pro kterou je inzerát dodáván + jménem objednavatele a číslem objednávky;\n2. titulem a vydáním, v němž má být inzerát zveřejněn;\n3. adresou odesílatele + telefonním číslem grafika, který podklady připravil.\nMá jiný formát než ediční stránka (jiný počet sloupců, jiný font atd.) a je označený jako komerční prezentace.\nPodklady v elektronické podobě pro dokončení inzerce:\nPodklady nebo inzeráty je možné dodávat na médiích typu:\nCD-R, CD-RW, DVD-R, USB flash.\nTexty ve formátu: .doc, .txt, .rtf.\nSoubory pro sazbu: otevřený QXD + fonty.\nBitmapové soubory: TIFF, EPS, JPEG – výjimečně (CMYK, 300 dpi, velikost 1:1 a větší, texty převedené do rastru).\nVektorové soubory: EPS, AI, výjimečně CDR vyexportované do AI pro Mac (CMYK*, velikost 1:1 a větší, texty převedené do vektorů).\nPROGRAMY: Adobe Photoshop, Adobe Illustrator, QuarkXPress (PC, Mac), InDesign (PC, Mac), CorelDraw! (PC), Adobe Acrobat.\n*Barvy v logách zadávejte v režimu CMYK nebo uveďte číslo barvy podle barevníku Pantone. Nepoužívat přímé barvy, pokud se bude tisknout pouze CMYK!\nInzeráty jsou zadavateli fakturovány do sedmi dnů po zveřejnění inzerátu. Faktura je zasílána s dokladovaným výtiskem a je splatná do 14 dnů, není-li smluvně dohodnuto jinak. V případě, že je zadavatel v prodlení s placením faktury, je povinen uhradit penále ve výši 0,1 % za každý den prodlení. Vydavatel si vyhrazuje právo požadovat zálohovou platbu předem v případě opakované platební nekázně zadavatele.\n2. Plnění zakázky\nZadavatel má nárok na slevu v případě, že vinou vydavatele došlo k otištění inzerátu neodpovídajícího odsouhlasené podobě. Zadavatel má právo na reklamaci odlišné barevnosti inzerátu v případě, že spolu s dodaným inzerátem dodá barevný nátisk a podklady odpovídající technickým podmínkám vydavatele.\nV případě, že zadavatel nedodá v termínu uzávěrky podklady pro tvorbu inzerátu v dostatečné kvalitě, budou použity podklady, které byly zadavatelem dodány, a to bez nároku na reklamaci kvality otištění. U opakované inzerce musí být jakékoli změny v inzerátu oznámeny písemně, a to nejpozději v den uzávěrky inzerce. V případě, že nebudou dodány změny nebo nové podklady, bude inzerát zveřejněn ve stejné podobě jako v předchozím vydání.\nInzerentům, kteří se zavázali roční objednávkou, bude zaručena nižší sazba za cenu inzerce. Jestliže během 12měsíčního období, které se počítá od data první inzerce, nevyužili inzerenti objednaný prostor, budou povinni uhradit veškeré množstevní slevy, které jim byly poskytnuty.\n4. Vydavatelův ochranný dodatek\nInzerent nese plnou zodpovědnost za svoji reklamu. Vydavatel si vyhrazuje právo odmítnout zveřejnění reklamy, která je v rozporu s vydavatelskou etikou nebo je reklamou kopírovanou (shodnou s reklamou jiné společnosti) nebo může vyvolat protesty čtenářů nebo další strany.\nPřehled formátů inzercí naleznete zde.


K-CLASSIC STROUHANKA NĚMECKO!\nÚvod » POTRAVINY - Dovoz Německo » K-Classic - STROUHANKA 1kg - Německo!\nK-Classic - STROUHANKA 1kg - Německo!\nČíslo produktu: 92161552\nZboží z Německa - K-CLASSIC STROUHANKA\nK-Classic - STROUHANKA 1kg - Strouhanka pro lahodně křupavé pokrmy.\nSLOŽENÍ: Pšeničná mouka, sůl, droždí.


Vrchlabí bude mít nový krytý bazén | Vodárenství.cz\nVrchlabí bude mít nový krytý bazén\nV dubnu 2021 začne výstavba krytého bazénu ve Vrchlabí v areálu Vejsplachy. Za 188 milionů korun ho postaví Metrostav, která vyhrála tendr díky nejnižší ceně, hotový má být do konce roku 2022. Informoval o tom Krkonošský deník.\nRealizaci schválilo zastupitelstvo Vrchlabí. Pro výstavbu bazénu hlasovalo podle Krkonošského deníku 16 zastupitelů, 4 z opozice byli proti, 1 se zdržel hlasování. „Kapacita bazénu je 186 míst, denně by se v něm mohlo pohybovat zhruba pět stovek lidí. Město bude krytý bazén nejprve provozovat samo. Stanovenou už má sazbu za vstupné. Za 1,5 hodiny zaplatí návštěvníci 150 korun, zvýhodněné vstupné by mělo činit 85 korun. Roční ztráta města za provoz se odhaduje na 1,5 až 2,5 miliony. V dalších letech, až bude bazén postavený, se počítá s vybudováním wellness centra. To by se stalo součástí bazénového komplexu, vybudování této části za 40 až 50 milionů korun a provoz by měl zajišťovat investor,“ vysvětlil Krkonošský deník.\nPodle starosty Vrchlabí Jana Sobotky má město na akci našetřeno. „Ve zvláštním fondu je 75 milionů korun, celkově můžeme využít 120 až 140 milionů korun, aniž bychom si museli půjčovat. Další prostředky na výstavbu použijeme v dalších letech z fondu městských investic. Budeme také usilovat o dotace ve výši 10 až 50 milionů,” řekl k financování Sobotka. Proti stavbě hlasovalo opoziční sdružení Vrchlabí do toho! To tvrdí, že město takový projekt akutně nepotřebuje. Mělo by se údajně věnovat jiným investicím.


Setsakramentsky osobité ztvárnění toho, jak lidem šplouchá na maják v tomto vynikajícím prequelu (nebo sequelu) k H.P. Lovecraftovi a S.T. Coleridgeovi. Skvělá práce s herci, kamerou a hlavně se zvukem. Díky tomu zlověstnému dunění má divák neustále pocit, že se z moře může každou chvíli vynořit nějaká obří chobotnice nebo klidně Godzilla. Eggers pracuje s mytologií a nejistotou suveréním způsobem. 85%\nMusím se přiznat, že mi implementace humoru přišla zejména ve vypjatém závěru místy až nepatřičná, ale přesto opodstatněná a logická. Vysvětlil bych to tak, že jsem chtěl v daný okamžik upřímně cítit s postavami a souznít s tím, co prožívají, ale musel jsem se smát, protože to Aster dorazil nějakou jemnou černou perlou, která ale byla v souladu s dosavadním nenormálním chováním lidí v dané komunitě, takže dávala dokonalý smysl. Chce velkou odvahu pokoušet se ve filmovém světě strašit za bílého dne (čehož se tady ale nedočkáte, protože se jedná daleko spíš o psych(olog)ický teror), musíte si být sakra jistí tím, že víte, co děláte, jinak vám film odzívají i děti školou povinné. Chování pohanských hostitelů je sice víc než odměřené, ale jejich tváře vždy zdobí úsměv a na obloze neustále svítí sluníčko, přesto je však atmosféra tak hutná, nepříjemná, zlověstná, že byste v téhle na pohled idylické komunitě nechtěli strávit ani minutu, nehledě na roční období. Slunovrat se sice nevyhne určitým filmovým stereotypům a scenaristickým zkratkám (druhé zmíněné by mohla zalepit chystaná prodloužená verze, která se snad více zaměří na postupné odcizení Dani a Christiana), ale ta cesta k nevyhnutelnému závěru je přesto velmi znepokojivá. P.S. Ano, na Wicker Mana si vzpomenete nejednou. Ale řekl bych, že je to spíš Wicker Man podle Polanského.\nZnáte takové ty kratičké propagační citáty, které se dávají na obaly filmů nebo filmové plakáty a které jsou často spíš nechtěně úsměvné a s realitou mají pramálo společného (Nejlepší romantická komedie všech dob. Horor tak děsivý, že už se doma nikdy neodvážíte zhasnout světlo. TheFilmGuru.blog)? Free Solo se takto chlubí citátem z The New York Times, jenž tvrdí, že Honnoldův free solo výstup by měl být oslavován jako jeden z největších sportovních výkonů všech dob. V tom však s autorem nemůžu souhlasit, Honnoldův free solo výstup na El Capitan je totiž největší sportovní výkon všech dob.\nKdyž váš život ovládá Netflix, můžete dělat i dost šílené a/nebo amorální věci, které by vám v běžném životě byly proti srsti. Chápu paralelu divák-hlavní postava, kdy jsou oba pouze loutkou vyšší entity zvané Netflix (ať už je to nějaká hra, cizí planeta či mimozemská forma života), která řídí jejich životy, třebaže jim dává zdánlivý pocit svobody a vlastní volby. Chápu také fakt, že tvůrci mají vytvořený určitý příběh a konkrétní dramatický oblouk, jenž má vyvolat určitou emocionální reakci, takže vás „nenápadně“ vedou k jednomu z očekávaných konců. Přesto se však musím ptát – nebylo by v rámci prozkoumávání možností média a narativních principů, k čemuž samotná futuristická premisa Black Mirror více než vybízí, lepší umožnit divákovi rozbít příběh natolik (ať už záměrně, či nikoliv), že by skončil s pátou vedlejší postavou na dovolené v Burkině Faso, třebaže bez jakékoli původně zamýšlené katarze? Podobně (blbě) jako Bandersnatch to totiž už řadu let dělají/dělali například David Cage nebo Telltale Games (a mnozí další dávno, dávno před nimi).\nRežisér za sebou může mít klidně desítky kvalitních filmů, ale jeho talent, jeho skutečná velikost se pozná podle toho, že dokáže natočit zábavný film o fotbalu. A Nick Park to s Pračlověkem dokázal, i když s výhradami. Jak všichni dobře víme mimo jiné díky knize Fotbal, zábavná stará hra od Kevina Keegana, neexistuje na světě nudnější sport než právě kopaná. Pračlověk se naštěstí nebojí si z ní mile utahovat, takže tu dojde na vtípky spojené jak s hráči, mnohdy pořádnými primadonami (svým vzhledem/chováním mají zřejmě do určité míry čerpat z reálných fotbalistů, ale nepoznal jsem pochopitelně nikoho), tak i s fotbalovými nešvary, jako je například simulování. Kromě toho se divák samozřejmě dočká i tradiční dávky britského humoru, který se však v českém dabingu (jinak mimořádně vydařeném) občas nepříjemně vytrácí. Naštěstí ale naše verze poskytuje dostatečnou náhradu v podobě kreativních vtípků na místech, kde se původně zřejmě vůbec nevyskytovaly nebo se dost lišily. Ale to si ověřím až při další projekci v původním znění, protože ačkoli Pračlověk nemá tolik památných momentů ani takový tah na branku jako Nickovy starší filmy, i díky řadě drobných fórků v druhém plánu obrazu a nápadité obrazové kompozici stojí za to vidět ho víckrát. 75%\nKdyž chcete svou novou známost podříznout, ale neustále se dostáváte do prekérních situací, tudíž k tomu pořád není vhodná příležitost, tak se do ní postupně asi zamilujete nebo co. Bonnie a Clyde hadr aneb romantika na hony vzdálená červené knihovně. Pokud tedy červená v onom slovním spojení neodkazuje ke krvi, protože hrdina je zakřiknutý sociopat s vražednými sklony, jenž má po vzoru westernových pistolníků pro jistotu vždy ruku na kudle, a hrdinka protivná kráva, která by vytočila i toho největšího flegmatického introverta. Tohle duo si tedy rozhodně „zamilujete“ a budete mu fandit, a pokud ne, tak ve vás není špetka rebelské romantické duše. Cynické, trochu na sílu a až moc chtěné, ale přesto poměrně zábavné.\nDávám tomuhle filmu 99,9 %. Na začátku totiž byly trochu problémy s nasvícením scén.\nTrochu mě mrzí, že se film aspoň letmo nezabýval dopady živočišné výroby na životní prostředí, když už v centru dění stojí druh superčuníka, jenž má zefektivnit masovou výrobu… ehm, masa a ulehčit přírodě v přelidněném světě, v němž se drtivá většina z nás láduje výrobky, jejichž produkce je extrémně neefektivní. Ale jak se ukáže, vynechání tohoto aspektu má v příběhu své opodstatnění, takže se v tom zbytečně nevrtejme. Okja je plná balancování na hraně dvou kontrastů: mezi dramatem a komedií (člen Animal Liberation Front odmítá většinu potravy kvůli způsobu její produkce a následně společně s parťákem stereotypně chroupou chřest nebo co, jako by syrová zelenina byla to jediné, čím se živí), přepálenými hereckými výkony někde mezi karikaturou a excentrickým šílenstvím (Tildě Swinton se podobně jako ve Snowpiercerovi daří najít mezi těmito dvěma póly rovnováhu, u Jakea Gyllenhaala povážlivě převažuje karikatura), otravným didaktismem a nepřikrášleným zobrazením toho, jak to ve světě prostě chodí. Díky zesměšňování a kritice obou stran, tedy „těch hodných“ i „těch zlých“, se Bongovi daří vyhnout jednostranné agitce. Pokud by však měl někdo pocit, že nadržuje postavám, které se snaží Okju chránit před zlým korporátem, protože směřování příběhu sleduje z jejich perspektivy, ať se někdy zkusí projít po ulici a aspoň na pár minut skutečně intenzivně vnímá, čím je ze všech stran bombardován a pak si upřímně odpoví, zda se právě v naší společnosti náhodou neupřednostňuje pouze jedna strana, tentokrát ta druhá. Jestli nemá daná osoba na očích skutečně silné klapky, tak snad minimálně uzná, že to tak je a najednou už to tak jednoznačně v neprospěch Bonga nebude. Je příhodné, že hrdinkou Okji je mladá dívenka (která prakticky celý život vyrůstala s Okjou po boku, navíc na venkově), protože jsou to právě děti, které vnímají svět neposkvrněnou optikou a mívají často velmi silný, upřímný a ještě nezkažený vztah ke zvířatům, dokud se do tohoto vztahu nevloží dospělák a postupně je nepřeprogramuje.\nPimp My Raid.\nDůležitý dokument, který by měli vidět všichni bez rozdílu věku, pohlaví, národnosti nebo víry. Výsledek může na diváka působit zaujatě a jednostranně, avšak těžko z toho můžeme vinit tvůrce, když ti dali protistraně šanci, aby se na kameru vyjádřila a zodpověděla položené dotazy, ale organizace, jejichž zájmem by mělo být v první řadě blaho lidí, toto jednohlasně odmítly (a jedna otevřeně přiznala nepříjemnou pravdu, že by vystoupením v dokumentu mohla ohrozit své finanční zájmy). Některá témata to chtělo probrat víc do hloubky, takhle se občas něco nakousne, ale už se to nedopoví a je tak jen na divákovi, aby si dohledal další informace sám. Ale hádám, že to je zároveň jedním z účelů tohoto dokumentu. Poskytne vám informace, ale také vás pobídne, ať si je sami ověříte, pokud se vám nezdají dostatečně důvěryhodné. A je úplně jedno, jestli to bude prostřednictvím snadno dohledatelných odborně posouzených studií nebo změnou stravovacích návyků.\nVětšinu z vás asi příliš nenaláká, když vám řeknu, že 3% přejímají tematické i estetické prvky ze současných knižních sérií literatury pro mládež (respektive minimálně jejich filmových adaptací), jako jsou Hunger Games, Labyrint, pravděpodobně i Divergence (tu jsem neviděl) a dalších zástupců této populární literární škatulky. Většinu z vás asi příliš nenaláká, když vám řeknu, že vizuální stránka je pod dnešním televizním standardem (a tím nemyslím jen produkci Netflixu, ale každý byť jen trochu nákladnější a výpravnější seriál, tedy ne sitcom). Většinu z vás asi příliš nenaláká, když vám řeknu, že ačkoli se tvůrci snaží z výše uvedené škatulky vymanit, 3% se nedaří vyvarovat celé řady klišé a nelogičností, které se s podobnými dystopickými příběhy zejména pro mladistvé bohužel pojí, ale jejichž vyzrazování bych přesto považoval za spoiler (i proto doporučuju vyhnout se zdejší galerii, která kromě neškodných obrázků obsahuje i ty, podle nichž by divák mohl nechtěně odvodit vývoj příběhu a osud postav – přesto, že zkušenější jedince tyto určitě nepřekvapí). Naštěstí dokážou 3% ve správnou chvíli vykřesat i špetku té podvratnosti a cynismu a v těch lepších momentech dají vzpomenout na záležitosti typu Battle Royale, Snowpiercer, Kostka či Solitary. Z velké části však stále operují se zaběhnutými vzorci svého (sub)žánru, takže to mějte na paměti, než se rozhodnete investovat do nich sedm hodin svého času. P.S. Původní (nedokončenou) minisérii naleznete tady. P.P.S. Pokud to bude jen trochu možné, vyhněte se anglickému dabingu. Nevím, jakou mají Američané dabingovou tradici (pokud vůbec nějakou), ani jaký měl dabing rozpočet, ale to, co předvedli tady, je bez jakékoli nadsázky absolutně tragické. 70%\nVice Principals navazuje tam, kde Eastbound & Down skončilo, akorát s tím rozdílem, že namísto jednoduchého debilního sebestředného hovada coby protagonisty nabízí dvě hlavní postavy, které se prozatím profilují minimálně jako… sebestředná hovada, ačkoliv každý na to jde pochopitelně trochu jinak. Zdá se, že Gamby (McBride) půjde svou arogancí a sobeckostí přímočaře přes mrtvoly, aby se dostal k vytouženému postu ředitele, zatímco Russell (Goggins) se na stejné místo bude snažit probojovat svou podlézavostí, úskočností a šarmem. Anebo to bude úplně jinak a ti dva kohouti opravdu spojí síly proti společnému nepříteli, jak naznačuje závěr úvodní epizody. Pro McBridea se jedná o polohu důvěrně známou nejen z jeho sedm let starého seriálu, avšak Gogginse v něčem podobném vidím víceméně poprvé. Nicméně to přetahování se o to, kdo má díky svojí bezohlednosti (ve vlastních očích) větší nárok na ředitelnu, překvapivě sedí i jemu. Očekávám lsti, podrazy, lži a přetvářku a taky to, že stejně jako u Eastbound & Down od stejného tvůrčího celku se humor někdy trefí přímo do černého, ale jindy zase naprosto mine terč. A taky se domnívám, že bude hodně záležet na nápaditosti scénářů, protože základní premisa v mých očích nemá nikterak dlouhotrvající potenciál. Ty dvě série a osmnáct epizod, po nichž se s postavami rozloučíme, by si to ale diváckou pozornost a hlavně zábavnost snad udržet mohlo.\nCooked (TV seriál) (2016)\nChutná hostina o čtyřech chodech. Nejedná se vyloženě o kulinářský zážitek, jako je tomu třeba u Chef‘s Table (taky od Netflixu), ale sliny se vám u Cooked budou místy sbíhat tak či tak. Rozdělení epizod podle živlů dává rámcovou představu, čeho by se měla ta která část týkat, spíš samotným tvůrcům pořadu než jeho divákům, neboť pokud byste název epizody neznali, dost možná byste její zastřešující téma (či živel, který má reprezentovat) ani nepoznali – průvodce pořadem a autor knižní předlohy Michael Pollan se někdy nechá snad až příliš unést nějakou myšlenkou a zcela opomene druhou stranu mince. Tvůrci samozřejmě umí záběry na jídlo patřičně podat a prodat, ale Cooked nepředstavuje ani v nejmenším snahu o nahlédnutí na snobské pokrmy pro horních deset tisíc ve stylu delfíních pralinek, pečených slůňat či tuleních srdíček nadívaných holubí paštikou, jak by mohla škatulka „dokument o jídle“ evokovat. Právě naopak – ve své snaze zachytit společenský, historický a kulturní význam jídla jako takového se nebojí zobrazit tradice stravování obyčejné indické rodiny nebo australských Aboridžinců či se věnovat tomu, jaký má pro lidstvo význam tak na pohled obyčejné jídlo jako chleba.\nPunk’s Not Dead? Někteří ze zdejších pankáčů by s tímhle tvrzením dozajista nesouhlasili, protože se konce filmu jednoduše nedožijou. A ani někteří z herců na tom s tím žitím poslední dobou nejsou zrovna dvakrát slavně. Parádní minimalistická jednohubka, které chvilku trvá, než se rozjede (ale do té doby nám jako podkres pouští říznou punkovou a metalovou hudbu, takže není problém expozici přečkat), ale jakmile se tak stane, tak nepustí nohu z plynu až do konce. Jistě, jak už to tak u podobných filmů bývá, chování postav je místy poněkud podivné a jejich dovednosti pak rovnou za vlasy přitažené, ale jako celek to zafungovalo a na ploše slabých devadesáti minut mě Green Room neměl šanci nudit. 75%\nDejte Wheatleymu směšných pár milionů a on vám naservíruje takové vizuální orgie, o jakých se i o několik řádů dražším produkcím může jenom zdát (což dokázal už předchozím Polem v Anglii za pár set tisíc liber). Ale vizuální stránka tu představuje pouze špičku důmyslně vystavěného ledovce, kterou si sice všimnete už při letmém pohledu, ale pod kterou se zároveň ukrývají pevné a mnohem důležitější základy. High-Rise je totiž především výtečně napsaný, se spoustou kontrastních motivů, kdy v jednu chvíli přihlížíme cynické vizi dystopické společnosti plné mravního úpadku a okázalé opulentnosti a následně ji vystřídá – případně v rámci té samé scény okoření – špetka jemného humoru, jenž se nesnaží zbytečně tlačit na pilu. Soundtrack sice při samostatném poslechu asi příliš fungovat nebude, ale ve spojení s obrazem hudba skvěle dotváří atmosféru a vyvolává různorodé emoce a zároveň jsou přechody mezi jednotlivými motivy často nevyzpytatelné, avšak vždy zcela funkční. Že bude další režisérův film zase malá produkce, jejíž příběh nás zavede do jednoho skladiště, ze kterého postavy pravděpodobně za celou dobu nevytáhnou paty? Nemám nejmenší pochybnosti o tom, že to Wheatley nejenže zvládne ukočírovat, ale vyjde z toho se ctí. V High-Rise totiž dokázal, že hravě zvládá udržet divákovu pozornost i na relativně malém prostoru. 85%\n„Co je smyslem života?“ „Láska.“ (Gaspar Noé, Láska) „Miluju tě a ty víš, že brzy musíme udělat něco opravdu důležitého.“ „Co?“ „Zašukat si.“ (Stanley Kubrick, Eyes Wide Shut)\nCon Man (TV seriál) (2015)\nPokud nic jiného, tak Con Man dokazuje, že Tudyk (a Fillion) mají pořád hrozně rádi Firefly a neupínají se k němu prostřednictvím tohoto projektu jenom proto, že nemají do čeho píchnout (jejich biografie naopak naznačují, že ani jeden z nich nemá o práci nouzi). Fanoušci jim touto cestou zároveň dávají najevo, že jsou v případě potřeby ochotni okamžitě skočit do akce a zafinancovat projekt, který by nějakým způsobem souvisel s jejich dávno mrtvým, ale nezapomenutým miláčkem. Con Man vyniká především v provázanosti skutečného a fikčního světa (kolik témat a situací se zakládá na nějakém opravdovém zážitku, však vědí asi jenom samotní tvůrci), dále v navážení se do vlastních řad sympatickým metahumorem („Budu v tom filmu hrát pod jednou podmínkou, žádný crowdfunding.“ – právě díky kampani na Indiegogo Con Man vznikl; „Viděl jste novou Battlestar Galactiku? Vypadá jako ta neuvěřitelně sexy Cylonka.“ – hádejte, kdo danou postavu asi tak hraje) a v neposlední řadě slaví úspěch díky kamarádské výpomoci velké řady známých, ne vždy úplně úspěšných tváří (na své si přijdou fanoušci nejrůznějších sci-fi projektů, videoher, Gilmorových děvčat či washingtonského hardcoru). Geekovský faktor je tedy po celou dobu nastavený zhruba na 150 %, proto mě mrzí, že když jsem se nesnažil zasadit si do kontextu nějakou tu narážku, s Tudykovými často spíše prvoplánovými scénáři a humorem jsem se většinou míjel. Jako mezistupeň, který má ověřit, že je o posádku jistého vesmírného plavidla mezi diváky stále zájem, tedy poměrně slušné, ale teď už bych prosil přejít k věci.\nNe, z Me & Earl & the Dying Girl se (tedy aspoň si to myslím) nestane druhá Americká noc nebo 8½, ale to vůbec nevadí, protože láska k filmovému médiu je z něj cítit minimálně stejně silně jako ve zmíněných klasikách. Ne, vážně není moc pravděpodobné, že by ti dva mladí středoškoláci, kteří tvoří dvě třetiny hlavního hereckého trojlístku, znali a zbožňovali tolik legendárních, občas i poněkud zapadlých evropských a amerických snímků a navíc jim tak kreativním způsobem vzdávali hold (na to jsou až moc normální, ačkoli podle zvyklostí coming of age snímků, jejichž DNA základní příběhová kostra Me & Earl & the Dying Girl rozhodně nezapře, do kolektivu svých vrstevníků nezapadají a až na několik excentriků, podivínů a samozřejmě pohodového a chápavého učitele jsou pro většinu okolí víceméně neviditelní), ale z každého záběru je cítit, že samotní tvůrci trpí cinefilstvím v posledním stádiu a klidně by ho mohli přenášet jako nevyléčitelnou chorobu. Tak nějak se nedokážu dopátrat, komu je tenhle film vlastně určen; starší diváci snímek po přečtení synopse a priori zavrhnou jako zábavu čistě pro lidi, kteří stejně jako protagonisté právě stojí na prahu dospělosti, náctiletí zase asi moc nebudou chápat tu spoustu filmových narážek, citací a poct a bude jim unikat, proč hlavní hrdina občas pronáší věty s divným německým přízvukem a co – pokud vůbec něco – na tom má být vtipného (a to ani ti, pro něž je angličtina hlavním jazykem, u nás to pak vyšumí úplně). Ale až uslyšíte, jakým způsobem Thomas Mann vystihl dikci Wernera Herzoga (který bude pravděpodobně velkým oblíbencem režiséra či scenáristy / autora knižní předlohy, kterou jsem nečetl a ani ji neznám), okamžitě vás napadne, že by mohl z fleku namluvit režisérský komentář k některému z Herzogových snímků, kdyby mistr nedej bože ležel na smrtelné posteli a osvětlení jeho uměleckých záměrů běžným smrtelníkům by bylo jeho posledním přáním.\nVěřím, že svěřit tento mix Trona, Danger 5, Iron Sky, Miami Vice / Vice City, Far Cry 3: Blood Dragon, Wolfenstein: The New Order a dalších nějakému kuchařskému neumětelovi, vzešel by z toho přinejlepším nepoživatelný filmový ekvivalent kombinace piškotů, džemu, pudingu, malin, banánů a hovězího na cibulce s hráškem. Sandberg se však očividně umí s vařečkou ohánět (důkazem budiž jisté režijní vedení Johnnyho Deppa v hlavní roli, který tu předvádí svůj nejlepší výkon za dobrých deset let) a servíruje nám tak mimořádně vydatné menu, jež je neuvěřitelnou (kalorickou) bombou, která na sebe v jednotlivých pasážích vrší tak moc různých chuťovek (ovšem stále neuvěřitelně sympatickým způsobem, rozhodně to není žádný maglajz), že člověk stráví většinu stopáže s jednou rukou na hrozivě se vzdouvajícím přecpaném břichu a s prstem druhé ruky v permanentní pohotovosti, aby byl připravený přetočit scénu o kousek zpět a mohl si tak dosyta vychutnat akční sekvence probíhající ve více plánech či obyčejné detaily na pozadí dialogových scén. Drobnou pihou na kráse Kung Fury je pouze naprostá absence momentu překvapení, protože od spuštění kickstarterové kampaně na konci roku 2013 až do minulého měsíce, kdy vrcholila marketingová kampaň zveřejněním Davidovy brilantní skladby (která by dost dobře mohla být pěveckým vrcholem jeho kariéry, protože pokud jsem se správně díval, tak se za tu krátkou dobu svého online života dokázala počtem zhlédnutí na YouTube vyšvihnout na absolutní vrchol a nechala za sebou i takové Davidovy šlágry jako Hooked on a Feeling či Du), se tvůrcům „podařilo“ zveřejnit v propagačních materiálech ukázky téměř všech scén a momentů, jež se ve filmu nakonec vyskytují. Zelené plátno, klávesy CTRL+C a CTRL+V a Hasselhoffovy herecké schopnosti nicméně vydřeněné na maximum.\nSpoiler: V lese běhal medvídek, dostal chuť na obídek. Lidské plémě přišlo vhod, udělal z něj hlavní chod.\nRodinka Rayburnových (matka a otec důchodového věku, dva dospělí synové a dcera) si žije relativně poklidným životem kdesi na Floridě, když jednoho dne tuto idylku v prosluněném ráji naruší návrat problémového syna Dannyho (Ben Mendelsohn), černé ovce rodiny. S jeho příjezdem začnou na povrch vyplouvat stará tajemství a křivdy, dávné rány, dramata a traumata. Tak by se dal v krátkosti shrnout děj tohoto nového dramatu/thrilleru z produkce populárního a úspěšného Netflixu. Všechno zmíněné je sice pravda, ale jeden z hlavních problémů je pro mě to, že seriál obsahuje málo dramatického děje, respektive málo děje jako takového. Jistě, ve skutečném světě by toho bylo na jednu malou floridskou oblast potažmo jednu rodinu až až, ale v rámci fikčního světa mi tu prostě chybí víc napětí - klidně i za cenu pulpovější roviny vyprávění (pro příklad netřeba chodit nikterak daleko, u netflixového zářezu House of Cards podle mě kombinace politického dramatu a šestákového pletichaření a lezení na vrchol přes mrtvoly funguje výborně). Když už na nějaké to drama konečně dojde, kvůli zaměření se na vztahy mezi jednotlivými postavami se z něj stává jakési rozplizlé, bezkrevné melodrama s thrillerovými prvky. Druhý jmenovaný aspekt přináší do děje - a roztáčí tím vír událostí - už závěr úvodní epizody, který nekompromisním foreshadowingem láká na to, co má přijít v nadcházejících dílech. Postupně bohužel vychází najevo, že toto spíše nahodilé ukazování událostí před tím, než k nim skutečně dojde, není řešeno příliš elegantně a voiceover Johna (Kyle Chandler) - společně s Dannym hlavní mužská postava - pak působí jako parodie sebe sama (vzpomeňte na Harrisona Forda v jedné z těch strašných verzí Blade Runnera). Když už přišla řeč na postavy a jejich představitele - u Sissy Spacek a Sama Sheparda není o čem mluvit, ti mě potěší vždy a všude, Mendelsohn je herecky zdaleka nejzajímavější (za což vděčí i své postavě), ale s Chandlerem mám ten problém, že ačkoli jako člověk působí dojmem poměrně charizmatického sympaťáka, jeho postava je podobně jako Jack z Lost typem zkušeného, rozvážného a spásného, ale zároveň neuvěřitelně otravného všeználka, který všechno vyřeší, na všechno má odpověď a všichni si k němu chodí pro radu. Bloodline není vůbec tak špatné, jak by se mohlo z mého „poněkud“ negativistického popisu zdát; jako celek překvapivě nenudí (i když některé vedlejší linky nejsou kdovíjak záživné), avšak velké množství žánrových klišé, dějové hlušiny a směšně vynucený závěrečný cliffhanger, který nás má zřejmě navnadit (?) na případnou druhou sérii (ačkoli už Bloodline nemá co říct), mi zabraňují byť jen uvažovat o velkorysejším hodnocení. 65%\nŘíkal jsem to sice už u You Are Umasou, ale klidně to zopakuju: americké pohádky, či spíše animované filmy, mám sice rád, ale většinou z úplně jiných důvodů než ty japonské (evropskou tvorbu tolik neznám, ale takový Tomm Moore jde pro mě mnohem sympatičtější cestou než kolegové ještě dál na západ). A zejména u těch novějších, které spoléhají pouze a jen na prázdné, chladné jedničky a nuly (ne že by si snad Japonci včetně studia Ghibli nepomáhali počítači, ale přesto si dokážou zachovat svůj jedinečný styl a výraznou estetickou stránku - podívejte se třeba, jak úchvatně vypadá Takahatova Kaguja nebo Jamadovci, přitom druhý jmenovaný byl, pokud se nepletu, vytvořen kompletně za použití CGI) - na které se na rozdíl od starých, přesto nestárnoucích disneyovek nebude dát za padesát let kvůli technické zastaralosti dívat - a dále pak na generickou animaci, mi bohužel připadá, že postrádají zásadní esenci, tu, kterou je z animovaného snímku velmi obtížné vykřesat: duši. V ostrém kontrastu s tím pak stojí studio Ghibli se svými tvůrci (a je úplně jedno, jestli mluvíme o veteránech Mijazakim s Takahatou, nebožtíkovi Kondóovi či právě Jonebajašim, o jehož nejnovější dílo se tu jedná), které tuto esenci naštěstí ještě neztratilo. When Marnie Was There obsahuje některé z motivů a prvků typických právě pro tvorbu studia Ghibli, zejména pak práce Hajaa Mijazakiho: mladá hlavní postava (dívka) vyměňuje ruch velkoměsta za čistotu a nezkaženost venkova, kde záhy po svém příjezdu přichází do styku se světem fantazie. Ten je ovšem u Jonebajašiho více zakotvený v realitě (pokud se tedy dá mluvit o realitě a zároveň zmiňovat fantazii); není ani tak pohádkově nadpřirozený jako spíš snově uvěřitelný - tedy jakýsi filmový ekvivalent magického realismu. Jonebajaši je mladý a hlavně talentovaný tvůrce, není proto nejmenších pochyb o tom, že se v budoucnu podepíše ještě pod mnoho režijních počinů. Já si ale ve skrytu duše přeju, aby to mohlo být nadále pod hlavičkou studia Ghibli - bez něj by totiž i ta jeho dosavadní tvorba vypadala (co se výtvarné stránky i samotných námětů týče) značně jinak.\nMilá a neuvěřitelně pohodová romantická komedie pro malé i velké. Děti si užijí roztomilá mluvící zvířátka (příklad za všechny je kočička s kultivovaným britským přízvukem a mluvou), dospělí zase mladé, usměvavé herce a tradiční romantické poblouznění mysli a s ním spojenou lásku, pro kterou člověk úplně ztratí hlavu. Nebo tak nějak.\nAť už se budu snažit sebevíc, myslím, že větší poklonu než tu, že mi Galavant v některých ohledech připomíná Černou zmiji (a místy taky Princeznu nevěstu), asi vyseknout nedokážu. Seriálu se daří dokonale naplňovat žánrová klišé tradičních pohádkových příběhů, aby je nakonec s úsměvem na tváři shodil a ještě si na jejich ostatcích s chutí zatančil a zazpíval. Ano, muzikálová čísla představují nedílnou součást Galavanta a parodická nátura jednotlivých výstupů (například vypravěčova závěrečná reflexe sledovanosti, na níž bude záviset vznik druhé série či hádky o to, která z postav bude mít hlavní sólo či završí píseň velkým finišem a stane tak ve středu zájmu kamer jsou vysloveně k popukání) z nich dělá jeden z nejzábavnějších prvků seriálu. Bohužel se obávám, že místy raketové tempo textů výrazně znesnadní výrobu titulů/dabingu a autor bude muset slovní přestřelky včetně vtipů chtě nechtě výrazně osekat, aby lidi stačili číst/se překlad trefoval postavám do pusy, což se dle mého negativně projeví v diváckém přijetí. Pochvalu si kromě písniček zaslouží typově přesní herci, kteří se buď vymaňují ze stereotypních škatulek (černošský panoš, rasově těžko zařaditelná valencijská princezna), nebo do nich svým vzhledem naopak zapadají, ovšem scénář tyto okamžitě bortí či rovnou převrací naruby, když jednotlivým charakterům připisuje jiné vlastnosti, než bývá obvyklé (krásná a naivní dáma v nesnázích alias princezna je manipulativní mrcha, její zachránce, pohledný „princ“ opilecký sedlák a tyranský král vládnoucí pevnou rukou zase neschopný romantický naiva). Jediné co lze vyčítat respektive na to upozornit je místy výrazně „punková“ výprava, která působí lacině, scény jsou většinou zaplněny dekoracemi velmi řídce, ale vzhledem k nátuře díla není dost dobře možné tento „nedostatek“ kritizovat, neboť - ačkoli je více než zřejmé, že výroba Galavanta nepatřila k nejnákladnějším - autoři se můžou velmi snadno ohradit, že ona lacinost představuje další z parodických prvků, jenž má za cíl zesměšnit na pohled okázalé, do nejmenšího detailu propracované a tím pádem neuvěřitelně sterilní a nerealisticky působící prostředí z klasických pohádek odehrávajících se ve špinavé době středověku. 85%\nPokud přistoupíte na absurdní a nepříliš originální premisu (dříve bych to jako novátorský počin sledoval obdivně a s pusou dokořán, ale v poslední době se s podobnými náměty a filmy vážně roztrhl pytel), čeká vás poměrně zajímavá variace na téma cestování časem a vícenásobných identit v jedné časové rovině. The Infinite Man se může (a zároveň asi i musí) spolehnout zejména na atraktivní téma, vcelku chytrý scénář (plný absurdních a tedy vtipných scén a dialogů) a z něj vyplývající situace, protože jinak je to viditelně velice levná záležitost natočená za pár korun kdesi v australské pustině. Ale podobné snímky často spoléhají hlavně na ten prvotní nápad, který člověka při čtení synopse zaujme a naláká, jelikož tvůrci nemají peníze na to, aby diváky ohromili vizuálně dechberoucími scénami a velkolepou výpravou, což jsou aspekty, které si řada lidí automaticky vybaví, když se řekne sci-fi. A někteří autoři prostě a jednoduše chtějí natočit jakousi lidskou, převážně vztahovou variaci na vědeckofantastický žánr (v tomto případě se jedná o metaforickou snahu o perfektní vztah), což taky není vůbec špatně. Někdy se jim to docela podaří (The One I Love), někdy spíš ne (Coherence), u The Infinite Man je to tak napůl, ale Sullivan rozhodně má v kapse nějaké ty trumfy (mimo jiné je to dobře sestříhané, hlavně co se prolínajících se dialogů týče) a já u jeho dalšího filmu nebudu chybět. Snad u něj opět nebude chybět ani notná dávka humoru.\nHyenismus převlečený za humanismus.\nVe všech ohledech záměrně přeexponovaná záležitost vezoucí se na podobné vlně jako britské Garth Marenghi’s Darkplace a australské Danger 5, přičemž americké The Spoils of Babylon má na rozdíl od nich zde i na IMDb pro mě nepochopitelně výrazně nižší hodnocení. Přitom nabízí snad všechno, co připravený divák od podobné podívané očekává (a v tom bude zřejmě zakopaný pes, jelikož spousta diváků asi netušila, co od toho očekávat): pulpový příběh, teatrálně přehrávající herce a neokázalé triky. Rozdíl oproti výše uvedeným seriálům je ten, že tady se objevuje spousta známých hollywoodských jmen, sice ne první liga, ale sebranka dostatečně známá na to, aby k obrazovkám přilákala různorodou skupinku diváků. Z nich pak spousta odchází zklamaná; někteří možná proto, že je jednoduše nebaví zvolená forma a styl humoru, jiní z toho důvodu, že nedostali „seriózní“ červenou knihovnu na pozadí těžkých časů dvacátého století. Trochu mě mrzí, že měl seriál nejspíš štědřejší rozpočet, než bývá u podobných záležitostí zvykem (už ti herci asi nehráli za jídlo a nocleh), takže má například místy poměrně kvalitní výpravu a kostýmy. To by sice obvykle znamenalo jednoznačně klad, ale u The Spoils of Babylon mi takový přístup moc neseděl, tím spíš že se zde následně poměrně často objevují geniální scény s nevěrohodnými miniaturami domů a částí měst, autíčky a ponorkami tahanými na viditelném provázku nebo zadní projekcí v nízkém rozlišení. Já chci víc papundeklu a laciných modelů! Jinak ale spokojenost a jen houšť s podobnými projekty. P.S. Velké plus patří také vypravěči v podání „autora“ a jeho úvodním a závěrečným průpovídkám.\nNeuvěřitelně meta záležitost, u níž se obávám, že minimálně jedna z jejích rovin zůstane alespoň zčásti takříkajíc ztracena v překladu. A to bohužel hned ta nejočividnější a nejšťavnatější. Jen těžko bude náhoda, že v Open Windows hraje právě Sasha Grey, která koná určité povědomé věci, kariéra její postavy se nachází přesně v tom bodu, ve kterém se nachází a zároveň ve filmu vede kratičký telefonát s kamarádkou, jež jí říká: This is a critical moment in your career. You can’t blow this. The media is just waiting for you to fuck up again (a následuje ještě několik souvisejících vět). Slova oné kamarádky (respektive vykutáleného scenáristy) jsou volena velmi chytře a dvojsmyslně, čímž zřejmě mají odrážet buďto skutečnou touhu skutečných fanoušků Sashy Grey nebo - což je podle mě ještě pravděpodobnější - naopak její obavy (záleží na tom, z jakého úhlu se rozhodnete si ten monolog/dialog interpretovat). Za další z toho kouká satira dnešní všudypřítomné technofobie a paranoie, kdy si spousta lidí myslí, že právě oni jsou tak významní, že je někdo sleduje (v kontrastu k absolutnímu cynismu, když naopak oni sledují soukromí jiných). Určitě tu ta možnost existuje a dá se v případě potřeby použít (u recidivistů či jiných pochybných existencí), ale představa, že například tajné služby špehují řadové občany skrze telefon či webkameru případně Microsoft všechny své zákazníky, kteří vlastní některou z jejich konzolí a zároveň senzor Kinect, je poměrně absurdní. Že se opět jedná o evropsko-americkou koprodukci a že v ní opět hraje Elijah Wood tak trochu podivínského a zakřiknutého asociála jako v předloňském Maniakovi, a je instruován ke konání něčeho, co konat nechce jako v Grand Piano už je jen třešničkou na dortu. Ten kluk si vážně umí vybírat projekty jako nikdo jiný. Není to ani zdaleka dokonalé, ale je to dokonale uvědomělé, v některých momentech řekl bych až vysmívající se žánrovým filmům s jejich vševědoucími hrdiny a záporáky, kteří jsou přesto vždy o krok napřed (přičemž jediný, kdo je doopravdy napřed, jsou samotní autoři). Navíc si tvůrci s diváky neustále hrají a nebojí se jim připomínat, že jde jen o film (hudba k navození patřičné atmosféry nehraje pouze nám, ale i hlavní postavě a když ta se rozhodne ji vypnout, tak je prostě ticho; vidíme „nesmyslné“ záběry na oběť z kufru vozidla). A za to si zaslouží, abych jejich dítko mírně nadhodnotil a přihodil mu tu dejvickou čtvrtou hvězdu. 75%\nNechci říct, že až Tommy Lee Jones zemře, zemře s ním i „mrtvý“ žánr western, ale rozhodně přijdeme o zajímavý úhel pohledu na něj. Ne že by snad byl The Homesman výplodem jeho fantazie, vždyť vychází ze stejnojmenné knihy Glendona Swarthouta, ale Jones jako by se stavěl do pozice jakéhosi vyděděnce, který se snaží přistupovat k žánru jinak, než je obvyklé. Už samotné prostředí Nebrasky potažmo Iowy, kam je příběh zasazen, není pro filmový western úplně obvyklé. To samé platí pro ženu v podání Hilary Swank, která tu zastává funkci hlavní postavy, kdežto jindy bývají zástupkyně něžného pohlaví přinejlepším barovou tanečnicí či prostitutkou, tedy pokud se jim do „chlapáckého“ žánru vůbec podaří probojovat. Tady je naopak ženská hrdinka sebevědomá, víceméně plně soběstačná a nezkreslená optikou stereotypního vyobrazení divokého západu - prostě běžná ženská, jakou dneska potkáte na ulici, a neexistuje důvod se domnívat, že tehdy tomu bylo jinak. Oproti předchozímu tvrzení mi ale The Homesman něčím připomínal (snad atmosférou případně samotnou cestou, na kterou se postavy vydávají a která je čas od času protkána sněhem a někdy zase utrpením, ovšem určitě ne přístupem k postavám) silně zidealizovanou povídku The Outcasts of Poker Flat od Breta Harta, a bůhvíproč i práci Jacka Londona (asi kvůli místy dobrodružnému elementu nebo nevím, proč můj mozek dělá takové nepochopitelné asociace, když tohle je v podstatě takové road movie ve westernových kulisách). 75%\n„Chceš přidat?“ „Jo.“ A já jako divák bych si taky nejradši dal rovnou nášup nebo aspoň pár desítek minut navíc. Ono těch necelých osmdesát minut sice bohatě stačí, protože příběh není nijak extra nosný a bez mučení se přiznávám, že nemám ponětí, co (jestli vůbec něco) tím chtěl/i básník/ci říct, ale stejně byla jednoduše radost to sledovat. Pokud totiž Hany něčím skutečně vyniká, pak zejména provedením, kdy se kamera pohybuje mezi postavami, událostmi a několika prostředími zdánlivě bez střihu. Pár jich tam ale přesto bude; jeden z nich je zjevný, ale osobně jsem napočítal další tři situace, kde se podle mě stříhalo - dvakrát kamera postupně vyjede do vyšších pater domu a jednou ujíždí před mužem na kole (všechny tři však mohly být technicky vyřešeny klidně i jinak). Tvůrci si nezaslouží nic než obdiv, že si na takový projekt (a v tak mladém věku) troufli; filmové situace na sebe vždy plynule navazují a zároveň se souběžně odehrává v popředí i pozadí více plánů, mezi nimiž si kamera vybírá a staví je tak do popředí, aby je zanedlouho opustila a k některým z nich se později opět vrátila. Na realizaci tedy nepochybně velice náročná a zároveň promyšlená záležitost, k tomu navíc výteční herci, moc příjemná hudba a hlavně neopakovatelný genius loci noční Plzně (ze které toho ale zase tolik nevidíme, pravda).


Kyberválka na Ukrajině má kanadskou stopu. Ottawa poslala miliony - iDNES.cz\n1. dubna 2016 9:47, aktualizováno 9:47\nNa vývoj open source softwaru s názvem Deflect přispěla kanadská vláda v červnu roku 2015 asi 470 tisíci dolary (v přepočtu asi 11,2 milionu korun). Cílem bylo „zajistit digitální bezpečnost a potřebný software pro skupiny hájící lidská práva na Ukrajině“, jak stojí v oficiálních dokumentech. Peníze obdržela softwarová firma eQualit.ie, připomíná server Vice News.\nTa od té doby poskytla software několika internetovým médiím a dalším společnostem a zabránila tak celé řadě internetových útoků. Ve většině případů jsou to takzvané DDoS útoky (Distributed Denial of Service, tedy útok vedený více počítači najednou).\nV případě tohoto typu útoků výpočetní sílu tvoří tisíce běžných počítačů. Ve všech případech jsou nedostatečně zabezpečené, a proto bylo možné je nakazit malwarem, který je bez vědomí uživatele zapojí do sítě „zotročených“ počítačů. Takové síti počítačů se říká botnet a jednotlivým zúčastněným počítačům bot.\nTento počítač pro uživatele funguje zcela normálně, zároveň však čeká na pokyn k útoku na určitou IP adresu. Pokud takový pokyn dostanou naráz tisíce počítačů, může být takto vzniklá armáda dostatečně silná na to, aby ochromila provoz i velkého serveru (více o DDoS útocích se dočtete zde).\nA právě DDoS útoky jsou hlavní zbraní v počítačové bitvě mezi Ukrajinou a Ruskem. Používá je mimo jiné také ruská hackerská skupina Sandworm. Loni v prosinci například její útoky přerušily dodávky elektrické energie na jihozápadě Ukrajiny.\nHackeři používají také nebezpečný program BlackEnergy, který může z počítače stahovat data a instalovat do něj další komponenty s ohledem na potřeby útočníka (více o činnosti skupiny Sandworm se dočtete zde).\nRozklad hromadného útoku\nSpolečnost eQualit.ie věří, že její program Deflect si s podobnými útoky dokáže poradit. Navíc je finančně dostupný i pro menší internetové servery. „Ukrajina je často v novinových titulcích uváděna jako původce mnoha internetových útoků. Rusko-ukrajinský konflikt je pak také veden na internetu a dopadá i na zpravodajské a vládní servery,“ potvrzuje zakladatel eQualit.ie Dimitrij Vitaljev.\nIdeou za softwarem jeho společnosti je podle něj určitý ochranný deštník, který webům pomáhá s náporem přístupů při DDoS útocích. Internetový provoz se snaží rozložit na víc serverů a tím zabránit pádu jednotlivých stránek. Zároveň dokáže také detekovat botnety a zakázat jim opětovný přístup na daný server.\nProgram Deflect nyní podle Vitaljeva chrání webové stránky na Ukrajině, v Rusku a ve Spojených státech. Útoky jsou podle něj vždy jasně cílené a mnohdy se opakují (jak vypadá průběh DDoS útoku se můžete podívat v kompletní dokumentaci napadení ukrajinského serveru Kotsubynske).\nPodívejte se, jak funguje software Deflect:\nTémata: Rusko, Ukrajina, DDoS, Dolar, hacker, Kybernetický útok, Napadení, Notebook, Ottawa, software\nHackeři údajně získali přístup k osobním údajům 50 milionů Turků\nSkupina hackerů umístila na internet databázi, která údajně zahrnuje osobní údaje o téměř 50 milionech Turků. V pondělí...


Krásný meč – víkendy: Ishutinskoe pozemek starověkého osídlení, Kůň-kámen, údolí megalitů, kostel | | World Travel je turistický portál VRATRIPS.COM.\nKrásný meč – víkendy: Ishutinskoe pozemek starověkého osídlení, Kůň-kámen, údolí megalitů, kostel\nTento výlet byl nakonec proveden, byť ve velmi malém počtu. společnosti – já a můj přítel Alexey. Dlouho jsem chtěl krásně meč jdi, ano, nějak bylo všechno odloženo, počasí tak není Egor jít, pak jsme neměli vůbec žádné auto. A pak to zasáhlo v srpnu a začátkem září pršelo, že jsem se toho léta okamžitě bál Končí to a nebudu mít čas jít nikam, zvláště protože ne taky Miluji mokré počasí a moje auto ji obzvláště nemiluje. Proto bylo rozhodnuto odložit a jít tvrdou mužskou společnost a bez ní mladí lidé.\nA je velmi dobré, že jsme od té doby všichni opustili a řídili teplý a slunečný víkend nebyl podle mého názoru nikdy a indické léto kurz již skončil, nemá čas začít. Lancer se ukázal dobrá stránka, téměř nikde nic nezachytilo, jen den odjezd po dešti na mokré černé půdě odmítl jít. Jediná věc, která mě rozrušuje, je, že už jsem byl v těchto částech v roce 2007, šel s batohem podél krásných mečů a na Nivu Jednalo se o řízení, ale pak jsem neměl fotoaparát nebo blogový příspěvek. A podle toho už o těchto místech každý psal, alespoň já než bylo mnoho, ne.\nFaraway 2007. Kdo najde okurku na fotografii?\n1 Přespolní kariéra\n3 Údolí megalitů\n4 Zničený kostel nedaleko obce Kocherginka\n5 osada Ishutinskoye\n6 Krásné meče a mapa okolí\n1 Přes noc v kariéře\n2 Koňský kámen\n6 Krásný meč a mapa sousedství\nPřes noc v kariéře\nV pátek večer jsme se posunuli kupředu směrem k Efraimu, který v oblasti Tula, ale někam odjel z Moskvy na M4 100 kilometrů a od té doby strávili noc ve stanu opravdu chtěl spát. Ráno jsme se vydali na snídani na silnici, a pak celou sobotu jsme lezli přes skály a pole a časem večer jsme dorazili do osady Ishutinsky, kde strávili celou noc nahoře. Polovina vzkříšení šla a čekala, až silnice vyschne, a poté, co se vrátil do Moskvy. To je to, co jsem psal po všechny ty dva dny by mělo stačit na tuto víkendovou trasu.\nA už je podzim ve vaší kariéře\nSpali jsme na hromádkách štěrku\nChystám se rozpadnout\nNaše snídaně na silnici Efremov-Dankov\nNachází se v blízkosti vesnice Kozier, a pokud jedete od asfaltu po Vyazově, poté ihned po vojáku, musíte se otočit doprava na polní cestě. A trošku přes pole, bude tento kámen viditelný na opačném svahu. Zjistit, že to není obtížné.\nKoňský kámen je zvláštní kámen stojící na třech dalších na nohy a sem sem přivedl dávno ledovec. Říkají že se podobá hlavě koně, ale zřejmě mám něco fantazie ne tak Rovněž se předpokládá, že drážka v horní rovině ne náhodně orientované na jihovýchod. Obecně s vázanými koňmi různé legendy a možná byl někdy někdy oltář. Upřímně řečeno, kámen je spíše jako kámen věnujete pozornost tomu, co je příroda a jak řeka Krásný meč krásný (omlouvám se za taftologii).\nPřihlaste se Vyazovo před mostem přes řeku\nCesta do Soldatova je jako alej\nKamenyuks leží v dálce – je to kůň\nKámen koně osobně\nStojí na podpěrách\nZde můžete sbírat denyuzhku, ale neodpuzujte benzín\nDrážka ukazuje na jihovýchod, kontrolována\nZ Kon-kamene jdeme vesnicí Kozie a na rozcestí uvnitř vesnice zahněte doprava. Dosáhneme Krasnogorského a přímo před ním jděte vlevo podél domů. Jsou tam kameny a vidět.\nVelmi pěkné místo a krásná scenérie! Možná ovlivňuje má láska k horám, protože tam jsou vysoké kopce a skály. Skutečné skály jsou velmi malé a ve skutečnosti jen kameny, ale v tolik úžasných vidět je v našem pruhu. My asi tam lezli asi hodinu, hledal jsem a užíval si úhly názory, Leshka šla plavat a pak se ke mně připojila. V skály jsou tak mokré a v jednom z nich byl velký dutina, kde se představí samotní sršni.\nZábavné pole sklon vše v malých stromech\nSpiny se snaží řídit pár set metrů zajíci\nÚdolí megalitů na krásném meči\nOranžový kámen a modrá obloha\nTakovou touhou po životě jsem byl vždycky ohromen\nHornets udělali hnízdo v kameni\nDosah na oblohu bez ohledu na kameny\nZničený kostel nedaleko obce Kocherginka\nZ kamenů na silnici sjíždíme a jdeme podél řeky Krásné Meč na západ. Od prvního jsme byli schopni řídit docela dost zastavila nás hluboká louže a šli jsme. Mohlo jezdit jít, ale nezkoušeli jsme. Jděte tam dlouho, asi 20 minut. Nenechte si ujít kostel, stojí přímo u řeky.\nNevím proč, ale líbí se mi zničená architektura fouká nějaké tajemné starověky. V tom je pouze jedna minus – století takové budovy je krátké, a pokud stále stojí dodnes, není to fakt že to bude vidět zítra.\nZničený kostel nedaleko Kocherginky\nOdolný a hrubý kov\nZbytky ikon na stěnách\nKopule se nyní zavře jen na polovinu oblohy\nSlunečnice lehce vysušená\nJe divné vidět kousek asfaltu mezi poli a primery\nTady jsme byli jen večer, kdy byla skoro tma začali jsme stavět stan. Zde jsou dvě možnosti, jak strávit noc: dne kopec sám, který je kopec nebo řeka dole. Vybrali jsme první možnost.\nPokud není déšť, pak je zde silnice vynikající, ze silnice doslova 10 minut. Z asfaltu musíte odbočit po štěrkové cestě Slobodskoye (vyznačeno na mapě Yandex) nebo na zemi polní cesta, která bude před dosažením 500 metrů na rozdrcený kámen, pak se sbíhají. U vchodu do Ishutinského z kopce, první odbočka doleva vás zavede na kopec, druhá prudce klesá dolů a vede k břehu řeky. Je to pravda sestupu, neodvážil bych se jet obyčejným autem. Proto pokud ano stačí dolů, když potřebujete, pak můžete jít ještě dále na primer nikam vypnutí (soklu pole a jít doprava) a uvidíte později lesní plantáže uvidí další svah jemnější.\nO osídlení Ishutinského neexistují žádné spolehlivé údaje. Tady, pravděpodobně jednou bylo město, ale kdo v něm žil a co se z něj stalo, nikdo neví. Jedna věc je jasná – místo, které si vybrali dobře, s krásným výhledem, tu bych sám nežil. I když V létě se zde lidé trochu stali díky skutečnosti, že místa jsou popsána Už je spousta lidí a rybolov na krásném meči je populární, soudě podle fóra.\nNáš stan na sídlišti Ishutinsky\nPohled z osady Ishutinsky na piknik\nKrásná řeka meče\nV pozadí Ishutinsky web\nSkvělé místo se soukromou pláží, pokud kousek chodíte proudit\nPůsobí na krásný meč\nTéma odpadků nenecháváme na našem blogu\nCesta k řece na skalnatém paprsku\nNormální zkosené červené pole\nV dešti se všechno promění v nepořádek\nKrásný meč a mapa sousedství


MĚŘENÍ POSTOJE A PŘÍSTUPU PRACOVNÍKŮ | EduCity\nDomů Kurzy na míru Marketingové kurzy MĚŘENÍ POSTOJE A PŘÍSTUPU PRACOVNÍKŮ\nMĚŘENÍ POSTOJE A PŘÍSTUPU PRACOVNÍKŮ\nMotto: "Jdete-li za něčím s maximálním úsilím, úspěch Vás nemine."\nJe dobře známo, že nejsilnější myšlenkou outdoorových programů je posilovat komunikaci a procesy spolupráce v týmu. Za tímto účelem je také realizována naprostá většina těchto programů. Jsme si však vědomi faktu, že využitelnost outdooru je mnohem širší nebo z jiného úhlu pohledu mnohem cílenější. Vzali jsme tedy v úvahu kvality, které jsou proritní, jak z pohledu manažerů, tak i jejich pracovníků a vytvořili outdoorový program, který by tyto kvality posiloval a rozvíjel. Jedná se outdoor zaměřený na pozitivní přístup a sebemotivaci pracovníků.\nDvoudenní trénink s individuálním měřením a hodnocením účastníků. První den je zaměřen na pozitivní myšlení a sebemotivaci v praxi, formou outdoorových aktivit. Následuje workshop, který je určen zpětné vazbě a výstupům z praktických aktivit, hodnocení měřených kritérií, výměně zkušeností a hledání správných řešení. Další den v podobě běžného semináře navazuje na praktické výstupy z outdoorových aktivit a navíc pokračuje v rozvoji pozitivního přístupu a sebemotivace prostřednictvím nových témat.\n* Uchovat si pozitivní přístup i v situacích, kdy se nedaří (i dlouhodobě)\n* Hledat a nacházet řešení i tam, kde jsou zdánlivě nemožná\n* Být dostatečně vytrvalý a cílevědomý\n* Nerezignovat na věci díky vlastním bariérám. Snažit se je překonávat\n* Tým lidí, kteří nemají tendence propadat negativismu\n* Konstruktivně smýšlející pracovníky, kteří namísto problémů hledají řešení\n* Pracovníky, kteří sami dokáží nacházet a udržet motivaci pro svoji práci\n* Konkrétní, jasné a změřitelné výstupy o pracovním týmu i jednotlivcích\nMám zájem o více informací o akci MĚŘENÍ POSTOJE A PŘÍSTUPU PRACOVNÍKŮ. Prosím kontaktujte nás na níže uvedených kontaktech.


Cestovní pas s platností přesahující dobu pobytu v Namibii nejméně o 6 měsíců, platné namibijské vízum a zajištěná doprava z Namibie. Při vstupu a výjezdu ze země je nutno vyplnit hraniční průvodky.\nPro řízení automobilu se vyžaduje mezinárodní řidičský průkaz.\nVíza vystavují zastupitelské úřady Namibie. Doporučuje se před cestou ověřit u zastupitelského úřadu Namibie, zda se podmínky pro přicestování nezměnily.


Hledat všechny nabídky ubytování v městě Cecanibbi\nIl Donnarita...Pokoje za noc již za Casa Rovello...Pokoje za noc již za Casa Utimio...Pokoje za noc již za Casa Visietto...Pokoje za noc již za Casa Visillo...Pokoje za noc již za Casa Rufino...Pokoje za noc již za Case Corboli...Pokoje za noc již za Villa Mirabella...Pokoje za noc již za Více oblastí v: Todi\nTodi City Center (33)\nSe svou velice žádanou polohou, je oblast Cecanibbi ideálním místem pro krátkou návštěvu Todi. Díky široké řadě atrakcí k objevování vás tato vyhledávaná část města nepřestane ohromovat.. Bezpochyby populární turistická destinace,Cecanibbi nabízí se svými slavnými místy a dobrým jídlem nezapomenutelný únik od starostí všedního dne. Naplánujte si svůj další výlet do Cecanibbi nebo jakékoliv jiné oblasti ve městě Todi s Agoda.com, která zaručuje nejnížší možnou cenu. Podívejte se na úplný seznam ubytování a najděte pro sebe ideální místo. Řekněte nám termín pobytu v Cecanibbi a my vám sdělíme nejlepší možné ceny ubytování.\nVybrané hotely ve městě Cecanibbi, Todi\nAť jste turista nebo cestujete za obchodem Il Donnarita je skvělým místem pro ubytování v průběhu...\nZobrazit všechny nabídky ubytování v lokalitě Todi\nHotely v lokaci Cecanibbi: Casa RovelloCasa Rufino\nCasa UtimioCasa Visietto\nCasa VisilloCase Corboli\nIl DonnaritaVilla Mirabella


Hotely – Houthalen | Hotels.com\nHotely ve městě Houthalen\nHotely – Houthalen\nHledat hotely – Houthalen\nZobrazit hotely ve městě Houthalen na mapě\nPředstavujeme destinaci Houthalen\nHotels.com vám pomůže najít ty nejlepší hotely ve městě Houthalen.\nAbychom vám pomohli najít ideální hotel a pokoj v destinaci Houthalen, zjedodušili jsme porovnávání hotelů, mezi nimiž najdete i naše nejoblíbenější hotelové řetězce. Nejoblíbenějším z hotelů ve městě Houthalen je momentálně Hotel Belfleur, který si jen za poslední hodinu rezervovalo 5 zákazníků.\nPři rezervaci na webu Hotels.com zároveň sbíráte noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards. Členství je zdarma a registrace trvá jen dvě minuty. Členové získávají za každých 10 noclehů jednu noc zdarma.* I krátký víkend ve městě Houthalen se tak může stát vaším prvním krokem k získání noci zdarma.\nProč rezervovat ubytování ve městě Houthalen na webu Hotels.com?\nU nás najdete ideální hotel pro každou příležitost a ve městě Houthalen budete mít na výběr z 5 hotelů. Porovnejte si hotely v našem pohodlném a rychlém vyhledávači a pak můžete filtrovat podle následujících kritérií:\n- Část města Houthalen\n- Turistické atrakce v destinaci Houthalen\n- Podrobná mapka znázorňující polohu hotelu a okolní dopravní infrastrukturu i turistické atrakce ve městě Houthalen


Šlechtičny britky vás budou občas ignorovat | Blesk.cz\nBritské kočky své majitele občas ignorují, ale to neznamená, že je nemají rády. (autor: Shutterstock.com)\n16. března 2014 ● 08:00\nDospělé britské kočky se ze všeho nejvíc podobají našim stereotypním představám o Angličanech. Jsou odtažité a občas to může vypadat, že své majitele ignorují.\nPřitom jako koťata jsou britky hravé jako jiné druhy. Je to tím, že s věkem se jejich povaha mění. Čím jsou starší, tím jsou lenivější, kulatější a dá se říct i povýšenější. U starších zvířat pak chovatelé upozorňují, že mohou být až mrzutá. Britské kočky byly vyšlechtěny v 19. století v Anglii z vybraných jedinců běžných domácích koček oblejších tvarů žijících na britských ostrovech. Pro vylepšení kulatého typu a srsti se křížily s perskými kočkami. Bývají středně velké až velké a silné, tedy baculaté, a jejich srst může mít mnoho barevných odstínů.\nObecně se dá říct, že britky žijí rády ve stereotypu, a nesnášejí změny. Stejně tak se jim nelíbí, když jim jejich majitel něco vnucuje. Ale když má britka náladu, je z ní velký mazel. Obvykle ale kočky rády lenoší, nejlépe někde ve výšce, aby měly přehled. Hodí se i pro majitele, kteří hodlají trávit volno po výletech. Když kočce doma necháte dost krmení a vody, počká na vás sama klidně celý víkend a strádat při tom nebude. Vystačí si.\nKoťata jsou velmi hravá, ale s věkem se jim povaha mění.\nAle nemyslete si, že je to zvíře chladné. Členy své rodiny mají britky moc rády. Ale k návštěvám se nehrnou. Raději si zalezou do některé ze svých oblíbených skrýší a zákoutí. A připravte se na to, že ze všeho nejvíc zvířata baví sledovat tekoucí vodu. Pozor dejte na okna balkony. Raději je zajistěte pletivem a sítěmi.\nNikomu nic neodpustí\nBritka si nezadá se slonem. Moc dobře si pamatuje, když jí někdo udělá něco nepěkného a nikomu nic neodpustí. Na rozdíl od psů, kteří svého pána milují, i když s nimi třeba špatně zachází.\nKotě raději s průkazem\nKdyž se rozhodnete pro koupi britské kočky, dejte raději přednost kotěti s průkazem původu. Budete mít jistotu, že je očkované, kvalitně krmené a ve správném věku. Krmte je dobrými granulemi a jako občasné zpestření stravy přidejte třeba kočičí konzervu nebo kapsičku. Koťatům dejte občas i kondenzované mléko nebo smetanu. Dospělým kočkám raději mléčné výrobky nedávejte, mívají po nich průjem. Chovná kočka dospívá v roce a obvykle se dožívá 13 až15 let.\nkočka, britská, chovatelství, kotě, průkaz\nKočičí poselství… Užívejte si jako zvíře.\nelis442001: Já britskou kočku mám a často mění nálady. Někdy se ve tři hodiny ráno rozhone, že chce podrbat, lehne si na vás a začne vrňet. A když si jí chcete pohladit tak spíš zdrhá\n(27. 03. 2014 09:30)\nfaaic: ... hlavně ty dvounohé\n(16. 03. 2014 17:35)\nandorea: Kočky jsou úžasná stvoření.\n(16. 03. 2014 08:16)


Pneuservisní nářadí levně - KL Tools\nDomů / Pneuservis - vybavení / Pneuservisní nářadí\nNářadí na opravy pneu\nHadice k pneuhustiči BGS 3242, 55400 a 55410, délka 100 cm - BGS 3242-1\nPůvodně: 156 Kč (–13 %)\nMěřič tlaku mechanický - pružinový, 0,5-3,5 bar\nPneuměřič – přístroj na měření tlaku v pneumatikách, rozsah 0,5 až 3,5 bar, pružinová mechanika – Ferdus 10.46 Jednoduchý mechanický měřič pro kontrolu nahuštění kol...\nNástroj na demontáž poklic CP01 Nástroj na demontáž ozdobných plastových disků Balení: 1 ks\nOboustranný šroubovák V-673 na ventilky kol (ventilové vložky) Délka: 126 mm Kovové, poniklované tělo, plastová rukojeť.\nHustící koncovka na foukání pneumatik průměru 6 mm a délkou hadicové vsuvky 15 mm, standardní kovová – PCL Pro snadné a rychlé huštění kol. Koncovka se nasune na ventil a...\nHustící koncovka na foukání pneumatik průměru 8 mm a délkou hadicové vsuvky 15 mm, standardní kovová – PCL Pro snadné a rychlé huštění kol. Koncovka se nasune na ventil a...\nHusticí adaptér pro skrytý bezdušový ventil Ferdus 11.148 Délka ventilu: 45 mm Typ patky: kovová Stříbrná barva.\nSpeciální štětec na roztoky Ferdus F, T a čistící roztok Ferdus A zaručuje odolnost proti rozpouštědlům. Na jeho násadě je nasunut doraz z odolné pryže, jehož posouváním je...\nŠkrabka pro opravu pneumatik Nástroj pro odstranění nečistot vzniklých při vybrušování pneumatiky. Plastový úchyt. Balení: 1 ks\nZavalovací kolečko pro pneuservis Používá se k dokonalému spojení opravných materiálů (vložek, záplat) s dušemi nebo plášti. I při poměrně malé ruční síle lze vyvinout vysoký...\nHadička s koncovkou na huštění pneumatik, závit G 1/4“ (stoupání 1.25 mm), délka 360 mm – QUATROS QS90190 Náhradní hadice s koncovkou na klasický autoventil pro...\nHustící koncovka průměru 8 mm Koncovka na hadice pneuhustičů se zajišťovací páčkou (tzv. samodržná koncovka). Vhodná pro osobní i nákladní pneumatiky. Páčka je z pružného, ale...\nVytahovače zalomených šroubů (různé velikosti)\nSpeciální vytahovák zalomených šroubů pro vytažení pravotočivých šroubů (vytahovák má opačný závit, tudíž se při povolování ,,zakousne“). Prodej samostatných...\nHustící koncovka LUX pro auto-moto ventily Neprůchodná Průměr: 8 mm NEPRŮCHODNÁ - znamená, že v koncovce je zabudovaný ventil, který se otevře až po nasazení koncovky na...\nProvlékač ventilků bezdušových pneumatik se zapuštěným šroubovákem na ventilky z druhé strany speciální nástroj na montáž gumových ventilků do bezdušových pneumatik dlouhá...\nPlastový šábr (dláto, škrabka), celková délka 25,5 cm, šířka pracovní části – ostří 1,8 cm. Nástroj určený na šetrné odstraňování lepených vyvažovacích závaží na hliníkových...\nPlastový šábr – dláto / škrabka Délka: 275 mm Šířka: 22 mm Nástroj sloužící k odstranění nalepovacího závaží z ráfku kola, ochranných lišt na karosérii, nalepených doplňků a k...\nPružina úderníku ocelová, s háčky – Ferdus 10.13 Určeno jako náhradní díl pro pneumatické kladivo na opravu pneumatik AH-01 (kat. číslo 10.02).\nHustící koncovka s připojením na hadici do 8mm AC-302 nákladní pneu - neprůchodná hustící koncovka pro nákladní pneumatiky Délka: 168 mm Průměr: 8 mm Nástrčné ukončení Balení:...\nProvlékací vidlice s plastovou tvarovanou rukojetí na provlékání opravných knotů. Délka vidlice bez rukojeti je 77 mm. PROFI provedení.\nSpeciální štětec na nanášení montážních past s plastovým rukojítkem, lehký pro příjemnou manipulaci. Kulatý štětec Ø 40 x 240 mm\nVytahovák na krytky šroubů kol - MDtools 02489 Přípravek na demontáž plastových krytek ze šroubů kol, zejména vozů VAG (Škoda, Volkswagen, Audi, Seat). Náhrada za OEM:...\nPřívodní tlaková hadice na huštění - foukání pneumatik BGS technic 3242-1 Určeno pro pneuhustiče BGS technic 3242, 55400 a 55410. Délka: 100 cm Hadice je vybavena koncovkami -...\nPlastové dláto (škrabka, lidově šábr), celková délka 19,2 mm, modrá barva – Ferdus 10.196 Nástroj na odstraňování samolepícího závaží z disku, zbytků lepidel po metodě PDR,...\nŠábr plastový na odstranění lepených závaží a lišt, čepel 19 mm - BGS 367\nPlastový šábr, dláto, škrabka, délka 255 mm, ostří šíře 19 mm – BGS technic 367 Škrabka slouží k odstraňování lepených vyvažovacích závaží na hliníkových...\nGumařský nůž BRT9-01 Délka: 200 mm\nGumařský nůž BRT9-02 Délka: 200 mm\nGumařský nůž BRT9-03 Délka: 190 mm Balení: 1 ks\nHustící koncovka AC-304 s připojením na hadici do vnitřního průměru 6mm - neprůchodná - hustící rukojeť (oboustranná) Pro nákladní a osobní pneu Vhodná pro dopravní podniky,...\nAnalogový – ručičkový manometr (tlakoměr) na pneumatiky TG07 Pneuměřič s rozsahem 0 – 10 bar, max. 15 bar Stupnice je barevně rozdělena pro snadnější orientaci při měření a je v...\nMontážní páka, tzv. montpáka JONNESWAY AN010188C Kompaktní délka - ideální pro montáž pneumatik motocyklů. Délka: 200 mm Jeden konec má profil tzv. zobáčku. Zdvojený T-profil...\nPřípravek na provlékání ventilků ráfkem, plochá varianta, s plastovým chráničem pro lité disky. Používá se při montáži ventilů na kolo. Chromovaná tvarovaná ocel.\nStopka – unašeč do sklíčidla vrtačky pro karbidové rašple (frézy), závit 3/8"-24 UNF, průměr 6 mm – Ferdus 12.46 Určeno k upevnění pracovních nástavců (kuželové rašple,...\nMontážní páka, tzv. montpáka SATRA S-TL1616 Délka: 400 mm Kratší nástroj vhodný pro montáž standardních pneumatik motocyklů, malých pracovních strojů (tzv. ještěrek, zahradních...\nŠtětec na montážní pastu - zahnutý\nŠtětec na montážní pastu - zahnutý Zahnutý štětec na montážní pastu Průměr štětce: 45 mm Délka dřevěné rukojeti: 400 mm Balení: 1 ks\nTato sada pneu adaptérů obsahuje nejpoužívanější adaptéry, které jsou nezbytné pro plnění pneumatik, míčů, nafukovacích matrací nebo člunů. Balení obsahuje: - adaptér pro...\nKartáč na čištění šteftů kol průměru 12 mm, s ocelovými štětinami – Counteract SCBR12 Určeno jako příslušenství či náhradní díl k čisticímu nástavci Counteract SBCT13 (pro...\nKvalitní nářadí pro váš servis\nPneuservisní nářadí vám nabízíme již více než 16 let. A protože víme, že si vaše práce zaslouží to nejkvalitnější vybavení, vybrali jsme pro vás ty nejkvalitnější produkty. V této kategorii najdete pneumatické rázové utahováky, tlakové dělo, stojanový automatický pneuhustič a nástěnný automatický pneuhustič a mnoho dalšího jako například sadu pro demontáž bezpečnostních šroubů nebo přípravky na montáž a demontáž TPMS senzorů a ventilků.\nDále také náhradní díly, jako je koncovka na huštění pneu, náhradní gumová hadička k pneu hustičům a mnoho dalšího. Nechybí ani drobné nářadí, například gumařský nůž nebo křížový klíč na kola.\nProfesionální vybavení pro pneu\nV kategorii najdete celou řadu produktů pro servis pneumatik, který je základem každého autoservisu. Stejně jako ostatní produkty, i ty pro výměnu a servis pneumatik bereme pouze od těch nejkvalitnější značek na trhu. V nabídce se samozřejmě nachází i řada nástrojů pro měření tlaku, jako je například pneuhustič s manometrem nebo pro huštění, například pumpička na huštění pneumatik s manometrem.\nVybavení nejen pro pneuservisy\nNabízíme vybavení, které využijete také doma v garáži. Může jím být například digitální měřič tlaku pneumatik. Ověřte si, zda je tlak v pneumatikách v pořádku, aniž byste museli pokaždé do servisu. Protože prevence před jízdou zvyšuje bezpečnost řidiče na silnici. Snadno tak předejdete možným technickým komplikacím během jízdy.\nS péčí o vozidlo v garáži vám pomůže také naše široká nabídka kosmetiky a chemie. Vybírat můžete z mnoha čističů skel a přípravků pro exteriér a interiér.\nPokud jste si stále nevybrali, neváhejte se na nás obrátit. Svět automobilů je široký a existuje v něm celá řada produktů. Některé jsou pro váš vůz vhodné, jiné méně. S naší dlouholetou praxí vám dokážeme vždy poradit.


Sherry Lansingová: Filmový hit se musí trefit do ducha doby — ČT24 — Česká televize\nSherry Lansingová: Filmový hit se musí trefit do ducha doby\nStanula jako první žena v čele hollywoodského studia a nebýt její nezdolnosti, těžko by byla na této pozici úspěšná a těžko by prosadila filmy, bez nichž si světovou kinematografii nelze představit. Sherry Lansingová, žena osudově přitahovaná filmem, byla hostem 49. ročníku karlovarského festivalu a také hostem pořadu Interview ČT24.\n"Film je úžasný v tom, že kombinuje různá média. Myslím, že je úplně nejlepším prostředkem dorozumívání, vůbec nejsilnějším typem zábavy, proto může působit na lidi ještě více než jiné druhy umění. Když se podíváte na film, může to změnit způsob, jak pohlížíte na věci, a výsledkem může být skutečná změna," osvětlila Sherry Lansingová svou vášeň pro kinematografii.\nPůvodně byla herečkou - začátkem 70. let se objevila ve dvou snímcích (Loving a Rio Lobo, druhý z nich shodou okolností vysílá ČT2 dnes ve 20:00) - ale brzy ji více než práce před kamerou zajímalo zákulisí filmového průmyslu. Ve funkci vedoucího dramaturga MGM se podílela na úspěšných filmech Čínský syndrom a Kramerová versus Kramer.\nVe svých pětatřiceti letech, v roce 1980, se stala jako vůbec první žena prezidentkou 20th Century Fox. Byla rovněž partnerkou ve společnosti Jaffe/Lansing Productions se Stanleyem R. Jaffem. K velkým úspěchům jejich produkce patřilo drama Osudová přitažlivost (1987), nominovaného šest Oscarů (mimo jiné za nejlepší film). Snímek přitom vznikal jen s velkými obtížemi. „Osudovou přitažlivost odmítlo pětatřicet různých režisérů, než konečně někdo souhlasil. Ale my jsme tomu filmu věřili,“ nepochybovala Lansingová. Pravého muže nakonec našli v režiséru Adrianu Lyneovi.\nStatečné srdce (2004, režie: Mel Gibson) zdroj: Bontonfilm\nV roce 1992 dostala nabídku vedení Paramount Pictures, během jejího šéfování zažilo studio jedno ze svých nejlepších období. Produkovalo například takové hity jako Forrest Gump, Statečné srdce (které režíroval a zároveň v něm hrál hlavní roli i hvězdný host letošního festivalu ve varech Mel Gibson) a komerčně nejúspěšnější film Titanic.\nVedle titulů, jejichž úspěch je zaručen od začátku (jako právě Forrest Gump nebo Titanic), musíte rozeznat i filmy, které jsou spíše dlouhodou investicí, říká Sherry Lansingová. Při rozhodování, zda se do jejich natočení pustit, rozhoduje samozřejmě i cena. „Když si řeknete, že v tuhle chvíli je obtížné takový film prodat, ale že vám za to stojí, můžete ho udělat, ale za nižší rozpočet. Některé z filmů, které takto vznikly, časem získávají víc a víc uznání,“ vysvětluje. Za příklad dává Skvělé chlapy (režie: Curtis Hanson) nebo Nevinné tahy (režie: Steven Zaillian).\nProč některé snímky musí uzrát? Protože čekají na tu správnou dobu, domnívá se Lansingová. Na to, až se potkají s „zeitgeistem“ - duchem doby. „Když se do něj trefíte, natočíte něco, co diváci chtějí vidět, tak je to hit. Pokud se do něj netrefíte, nelíbí se film publiku. Ale může ho objevit znovu a později,“ předpokládá. Dalším takovým příkladem je i Mzda strachu (1977), kterou natočil manžel Sherry Lansingové William Friedkin. I on přijel do Varů, kde svůj ve své době nepochopený, ale posléze znovuobjevený film - oba manželé se shodují, že patří k jejich nejoblíbenějším - osobně uvedl.\nWilliam Friedkin: Většina filmů je jako láhev Coca-Coly\n„Život někdy rozdá špatné karty, ale nesmíte se vzdát“\nPodle Lansingové je ve filmové branži pro úspěch třeba vytrvat v přesvědčení o projektu, jemuž věříte, i když vás ostatní nebo okolnosti od něj zrazují. Svou nezdolnost prý převzala od matky, která v sedmácti letech utekla do Ameriky z nacistického Německa a po smrti svého manžela (zemřel, když bylo Sherry devět let) se rozhodla postarat sama o rodinu.\n49. MFF Karlovy Vary: producentka Sherry Lansingová se svým manželem, režisérem Williamem Friedkinem, který převzal Křišťálový glóbus za přínos kinematografii\n„Když otec zemřel, pamatuji si, že jeden z jeho partnerů - otec měl realitní firmu - ji utěšoval: 'Neboj se, my firmu budeme dál řídit.' A moje matka mu řekla: 'Ne, vy mě naučíte, jak ji vést, a já se o ni postarám a postarám se i o své děti.' Nepřipustila, že je obětí a přistoupila k tomu s nezdolností. Naučilo mě to, že život vám někdy rozdá velmi špatné karty, ale musíte se zvednout a nevzdat se,“ podělila se Sherry Lansingová o svou životní filozofii.\nPřečtěte si více o filmovém festivalu ve Varech.


Evakuace Aleppa bude pokračovat, pokud povstalci umožní odchod lidí ze dvou šíitských vesnic | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nEvakuace Aleppa bude pokračovat, pokud povstalci umožní odchod lidí ze dvou šíitských vesnic\nNová dohoda umožní dokončit evakuaci Aleppa. autor: ČTK/AP\n17. 12. 2016 09:29 / 2 minuty čtení\nSýrie Aleppo válka Asad Bašár\nEvakuace syrského Aleppa je od pátku pozastavena, podle opozice se však podařilo zajistit novou dohodu, která umožní její dokončení.\nPodle syrské televize je podmínkou pro obnovení také evakuace vesnic Fúa, Kafrája a měst Madájá a Zabadání.\nNyní se čeká na to, až opozice jejich evakuaci umožní.\nPodle syrské opozice se podařilo zajistit novou dohodu, která umožní dokončit evakuaci východní části města Aleppo. Zahájena byla ve čtvrtek, ale od pátku je přerušena. Syrský vládní zdroj potvrdil existenci nové dohody s tím, že dokončení evakuace z Aleppa je nyní vázáno na odjezd lidí ze čtyř dalších míst.\nSyrská televize oznámila, že evakuace je stále pozastavena a že se čeká na to, až opozice umožní evakuaci dvou šíitských vesnic v provincii Idlib. Reportér televize řekl, že evakuace vesnic Fúa a Kafrája je podmínkou pro obnovu evakuace z Aleppa.\nPodle vládního zdroje je do nové dohody zahrnut také požadavek na odjezd lidí z měst Madájá a Zabadání. Obě města leží u libanonské hranice a povstalci k nim blokují přístup. V obklíčení je tam několik desítek tisíc lidí. Podél libanonské hranice působí hlavně libanonský šíitský Hizballáh, který je spojencem Damašku. "Dohodlo se, že souběžně s obnovenou evakuací z Aleppa budou nemocní a zranění odvezeni z Kafráji a Fúy a někteří ze Zabadání a Madáji," sdělil vládní zdroj, který citovala agentura Reuters.\nO nové dohodě informoval zástupce opozice Farúk abú Bakr z Aleppa, který ale neřekl, s kolika evakuovanými nová úmluva počítá. Podle organizace syrských ochránců lidských práv (SOHR) má být ze šíitských vesnic v Idlibu odvezeno asi čtyři tisíce osob, mezi nimiž budou i zranění.\nZ Aleppa se od čtvrtka podařilo podle Ruska odvézt přes devět tisíc lidí, z nichž 4500 byli povstalci a 337 zranění. V pátek pak evakuaci přerušila palba na jeden z konvojů. Zahájily ji podle všeho šíitské oddíly bojující po boku syrské armády, protože si chtěly vynutit souběžnou evakuaci vesnic Fúa a Kafrája.