Afghánské volby si vyžádaly tři desítky obětí, přesto dopadly dobře — ČT24 — Česká televize\nKábul - Nejméně 26 lidí přišlo o život během dnešních prezidentských a místních voleb v Afghánistánu při útocích povstaleckých ozbrojenců. Mezi oběťmi jsou civilisté, příslušníci bezpečnostních sil i povstalci. Prezident a jeden z volebních favoritů Hamíd Karzáí ale označil volby za úspěšné, přestože došlo v patnácti provinciích ke 130 incidentům, přestřelkám a raketovým útokům, které mohly způsobit nižší účast hlasujících. Úřady už zahájily sčítání odevzdaných hlasů. Podle odhadů by se účast měla pohybovat kolem 50 procent, přesné údaje budou k dispozici za několik dnů. Konečné výsledky prvního kola by měly být známé 17. září, předběžné o dva týdny dříve.\n„Afghánci se postavili hrozbám raketových i bombových útoků. Postavili se sebevražedným atentátům a šli hlasovat, a to je úžasné,“ řekl Karzáí. Podobně odhodlání Afghánců realizovat své volební právo ocenil Bílý dům. Z hlediska bezpečnosti označil volby za úspěšné rovněž generální tajemník Severoatlantické aliance Anders Fogh Rasmussen. „Bezpečnostní situace byla lepší, než jsme se obávali. To je zajisté ten nejpozitivnější aspekt těchto voleb,“ prohlásil šéf mise OSN v Kábulu Kai Eide. K účasti ve volbách blahopřál Afgháncům i generální tajemník OSN Pan Ki-mun.\nNejvíc voličů přišlo k urnám na severu země a v Kábulu. Nižší účast byla v jižních provinciích, z nichž některé kontroluje právě Taliban. Nízká účast na jihu může ohrozit naděje dosavadního prezidenta Karzáího na znovuzvolení, protože na převážně paštunském jihu je těžiště jeho podpory. Posílit by naopak mohla pozici jeho hlavního protikandidáta, exministra zahraničí Abdulláha Abdulláha, který je částečně Tádžik a jehož voliči jsou převážně na severu země, kde byla volební účast zřejmě vyšší.\nJaromír Marek a Tomáš Vlach o volbách v Afghánistánu\nTaliban útočil, volby ale narušil jen zčásti\nTalibové už před volbami několikrát tvrdě udeřili. Navzdory hrozbám ale radikálové narušili volby jen zčásti. Dnes podpálili tři volební místnosti v západním Afghánistánu. Oheň zničil i již odevzdané lístky, ale nikdo neutrpěl zranění. Útok povstalců a prudké boje byly hlášeny na severu země, v Kábulu explodovalo nejméně pět náloží a policie zastřelila dva talibanské útočníky. Rakety dopadaly mimo jiné na Laškargáh, hlavní město jihoafghánské provincie Hílmand, kde jedna ze střel zabila dítě. Několik malých raket dopadlo na město Kandahár a zranilo nejméně čtyři osoby.\nV severoafghánské provincii Baghlán bylo kvůli útoku ozbrojenců uzavřeno 14 hlasovacích místností; při přestřelce zabili povstalci policejního šéfa města Baghlán a několik policistů. „Všechny jsme varovali, aby nechodili volit. Budeme útočit na volební místnosti. Když potkáme někoho s inkoustem na prstu, uřízneme mu ho,“ citovaly agentury jednoho z velitelů Talibanu.\nProtože afghánské ministerstvo zahraničí vyzvalo novináře, aby se vyvarovali zveřejňování informací o násilí během voleb, nechtěli afghánští oficiální činitelé útoky potvrzovat a zprávy o atentátech byly zprvu založeny jen na pozorování novinářů a výpovědích svědků.\nHamíd Karzáí děkuje Afgháncům za účast ve volbách\nTaliban naplňuje hrozbu, volby v Afghánistánu provází násilí


Vivo Watch 2 ukazují svůj design - GizChina.cz\nHodinkyNovinkyUniklé fotoUniklé info\nVivo Watch 2 ukazují svůj design\nHana Kučerová — 11.11.2021\nZnačka Vivo předvedla své první chytré hodinky loni na konci září/septembra. Hodinky mají prémiový design a velmi slušnou výdrž baterie, ale přesto je po roce čas na na jejich nástupce. Nové hodinky už Vivo připravuje s velmi jednoduchým názvem Vivo Watch 2. S jejich uvedením se počítá před koncem letošního roku a v souvislosti s představením se na síti postupně objevují informace o tomto novém chronometru.\nO chystaných chytrých hodinkách Vivo Watch 2 už například víme, že je výrobce vylepší a přidá jim podporu eSIM. Tím se z hodinek stane malý „příruční telefon“, což může vyhovovat uživatelům především při sportovních aktivitách. Tipaři také očekávají podporu NFC, GPS a odolnost do 5ATM. Díky výše uvedeným specifikacím je pravděpodobné, že stejně jako loňský model hodinek, mají i letošní hodinky sportovní design. Ten nyní může potvrdit i výpis z aplikace Vivo Sports Healt, kde jsou už Vivo Watch 2 zalistovány.\nNa snímku, který najdeme na čínské síti vidíme jak původní hodinky z loňského roku, tak i ty letošní. Na první pohled je zřejmé, že nějakou extra velkou změnu v rámci designu nemůžeme čekat. Nové hodinky mají opět jednoduchý vzhled s kruhovým displejem. Zdá se ale, že letos má displej větší užitnou plochu. A protože hodinky už také prošly certifikací Tenaa, můžeme doplnit i pár parametrů. Obrazovka je typu OLED a chronometr půjde na trh jen v jedné velikosti, a to 46 mm. Důvodem je údajně použití eSIM a z důvodu vyšší spotřeby energie i větší baterie. Ta má kapacitu 501 mAh. Dále můžeme čekat podporu Triple-SIM s nezávislými čipy eUICC. Kromě 4G konektivity zde najdeme i Bluetooth 5.1 a podporu hlasového asistenta. Jako vždy ale počkejme, jaké specifikace potvrdí výrobce.\nŠtítky: chytré hodinkyDESIGNuniklé infoVivo Watch 2\nDalší článek Řada Redmi Note 11 půjde na globální trhy s procesory Snapdragon\nPředchozí článek Samsung Galaxy S21 FE s Exynosem 2100 na Geekbench


Recenze zahradní síť LIGHT PLUS poplastovaná Zn+PVC - výška 120cm, role 25 m\nVysoce kvalitní svařovaná síť vyrobená z ocelových drátů s povrchovou úpravou ZN + PVC – barva RAL 6005 – zelená. Průměr drátu je 2,10 mm, velikost ok 75×100 mm. Svařovaná síť je dodávána v kulatých rolích o návinu 25 m.... Zobrazit všechny informace o produktu >>>\nHodnocené zboží zahradní síť LIGHT PLUS poplastovaná Zn+PVC - výška 120cm, role 25 m se prodává běžně v e-shopech za cenu 1 420 Kč. Podívejte se do obchodu na podrobnější a přesnější informace o nabízeném artiklu.\n- označneí výrobku EAN a produktový ID kód 100000282486\nHeuréka recenze zahradní síť LIGHT PLUS poplastovaná Zn+PVC - výška 120cm, role 25 m\nNa portále si můžete i přehledně najít zahradní síť LIGHT PLUS poplastovaná Zn+PVC - výška 120cm, role 25 m srovnat a vyfiltrovat. Můžete si vybrat místo vyzvednutí. Porovnejte si ceny z více obchodů jako např. MALL.CZ s dopravou - Info v obchodu. Zobrazit zboží na Heurece.\nZákaznické zkušenosti zahradní síť LIGHT PLUS poplastovaná Zn+PVC - výška 120cm, role 25 m na srovnávači zbozi.cz\nDoplňkové informace k zahradní síť LIGHT PLUS poplastovaná Zn+PVC - výška 120cm, role 25 m\nChovatelské šestihranné pletivo Zn 16 mm - výška 100 cm, role 50 m\nZahradní síť SUPER STRONG poplastovaná Zn+PVC - výška 150 cm, role 20 m


Proč chceme podpořit Danečka | HUSKYCZ.CZ\nDaneček to neměl od narození ani trochu jednoduché.\nOd pěti měsíců trpěl rakovinou sítnice v pravém očičku, o které následně přišel. Na druhém očičku má několik závážných očních vad, které se díky terapiím daří hodně zlepšovat.\nBohužel mu byla navíc také diagnostikována dětská mozková obrna (DMO). Ta, společně s rakovinou, zastavila jeho psychomotorický vývoj. Daneček je nyní na úrovni cca 5 - 6 měsíčního miminka a vyžaduje 24hodinovou péči včetně polohování.\nJako nejúčinnější pomoc se ukázaly dvě terapie - Snoezelen a TheraSuit, které by Danečkovi pomohly postavit se na vlastní nohy.\nRodina nemá lehký úděl\nV minulém roce na podzim postihly vážné zdravotní komplikace i maminku, která se o Danečka i jeho sestřičku stará sama. Teď se také musí vzhledem ke své diagnóze šetřit. Nyní jí péčí o dvě děti jí vypomáhá ošetřovatelka, kterou jí pomohli financovat přátelé.\nJak Danečkovi pomoci?\nDanečkovi by velmi pomohl příspěvek na rehabilitace a osobní asistenci. Každý týden dojíždí na fyziorehabilitaci, ergoterapii a hypoterapii. Za jakýkoliv finanční příspěvek bude rodina velmi vděčná.\nVíce o Danečkově příběhu se dozvíš:\nv našem článku na blogu\nna webu pro Danečka\nSpolečně je to jen krůček\nZapoj se taky! Udělej nákupem radost sobě a zároveň Danečkovi.\nZ každého tvého nákupu během Husky Days poputuje část na pomoc právě tomuhle statečnému klukovi.\nDíky vám jsme již vybrali Kč\nHUSKY POMÁHÁ BOJOVNÍKŮM UŽ NĚKOLIK SEZÓN\nPomoc je krok správným směrem!\nV Husky už několik sezón obdivujeme všechny odhodladné bojovníky a snažíme se je v rámci naší aktivity Husky Pomáhá dlouhodobě podporovat.\nChci si přečíst další příběhy


Jak si ostříhat nehty na rukou a nohou – wikiHow\nČást 1 ze 3: Příprava ke stříhání\nŠtípačky na nehty jsou levné, jednoduché a jednoduše dostupné. Stříhají nehty podle dané, dovnitř zaoblené hrany – což může být pohodlné, sedí-li na váš nehet, nebo frustrující, je-li hrana příliš velká nebo příliš malá. Štípačky na nehty u nohou obvykle mívají silnější stisk a rovnější okraje, aby si poradily se silnějšími nehty a s rizikem zarůstajících nehtů.\nUjistěte se, že jsou vaše štípačky čisté. Je-li to možné, pořiďte si vlastní sadu nástrojů na stříhání nehtů a mějte rozdílné sady pro nehty u nohou a na rukou. Pro zajištění hygieny je pravidelně čistěte desinfekčním prostředkem. Použít můžete i prostředek na mytí nádobí nebo antibakteriální mýdlo: prostě nástroje 10 minut máčejte v míse horké mýdlové vody.\nNehty můžete opravdu kompostovat. Nepřidají kupě na objemu, ale jsou organické a rozloží se. Nesnažte se kompostovat umělé nehty (akrylové) nebo hodně lakované nehty, protože se umělé materiály nerozloží.\nČást 2 ze 3: Stříhání nehtů\nNehty si stříhejte často, ale nebuďte příliš horliví. Nehty za měsíc vyrostou asi o 2.5 mm, což znamená, že růst celého nehtu trvá 3-6 měsíců. Stříháte-li si nehty pravidelně—řekněme jednou za týden nebo dva—nemusíte se bát, že budou moc dlouhé nebo bujné. Začnou-li nehty bolet okolo okrajů, možná vám začínají zarůstat; snažte se bolestivou část odstřihnout předtím, než zaroste příliš hluboko, ještě rozumnější by ale bylo vyhledat pomoc zdravotnického odborníka.\nOstříhejte si nehty na rukou. Cílem je odstřihnout vrchol nehtu: neprůhledný, bělavý půlměsíček na vrchu nehtu. Aby nehty zůstaly silné, stříhejte je takřka rovně a trochu je zakulaťte v rozích. Budete-li nehty stříhat rovně, snížíte tím riziko zarůstání.\nStříhejte po malých kouscích. Nehty stříhejte pomocí několika malých střihů; nesnažte se odstřihnout vše najednou. Nehty na nohou mají od přírody oválný tvar a jeden velký střih ho obvykle vyrovná.\nDejte si pozor, abyste neodstřihli příliš. Může být lákavé pokračovat ve stříhání (z důvodů pohodlí, estetiky nebo nutkání) i potom, co jste odstranili vrchol nehtu. Střihnete-li ale příliš hluboko, odhalíte citlivou kůži pod nehtem, a zvýšíte riziko infekce. Snažte se udržovat konec nehtu v rovině s vrškem prstu – nebo odstřihněte skoro celý neprůhledný půlměsíček.\nČást 3 ze 3: Pilování nehtů\nCitováno z „https://m.wikihow.cz/index.php?title=Jak-si-ostříhat-nehty-na-rukou-a-nohou&oldid=31763“


Aktivní průzkum přesvědčení\nAbychom zjistili přesvědčení, stačí často pouze pozorně naslouchat a pozorovat. Ne však vždy. Někdy potřebujeme provést aktivní průzkum přesvědčení. Něco uděláme s cílem, aby nám to ten daný člověk sdělil. A, přátelé, tady se již začínáme dostávat do kvalitativně zcela odlišné oblasti leadershipu. Do oblasti Mistrovství.\nOblast Mistrovství je zajímavá tím, že techniky, či síla jsou zde druhořadé. Nutnou, zcela nutnou podmínkou, pro dosažení tohoto stupně je být v dané oblasti expertem, profesionálem. Ne však každý expert se stává Mistrem. Je tady ještě něco navíc. Co to je a jak toho dosáhnout hodně přesahuje rámec těchto kapitol, kapitol, které jsou určeny pro širokou veřejnost. Ani ne tak proto, že bych to sdělit nechtěl, ale hlavně proto, že zde pouhá slova nestačí. Přesto si neodpustím dát Vám teď hned malý dárek: oblast mistrovství není nedostupná a může ji dosáhnout každý. A to je dobrá zpráva.\nNa druhou stranu se ukazuje, že u komplexních aktivit jako je management, malířství, bojová umění trvá dosažení mistrovské úrovně zhruba deset až dvacet let. U jednoduchých, cyklicky se opakujících činností jako je například jogging, na to stačí pár měsíců. Ukazuje se též, že proces učení lze urychlit, jestliže na této cestě budete mít průvodce - Učitele, který vás povede. Nebo, což je podle mě ještě lepší, více učitelů, každého na něco. Náš dnešní svět je totiž příliš komplexní na to, aby jej vystihl jeden jediný guru.\nJestliže zatím nevíte, zda Mistrovství vůbec chcete, mohu vám poradit, s čím byste mohli začít hned teď, aby se vám později případná cesta k „dokonalému” vedení lidí nezkomplikovala či dokonce neuzavřela: za prvé musíte být důvěryhodní a důvěryhodnost sdílet s ostatními. Za druhé můžete, a měli byste, začít pracovat na uvolnění svých bloků. A za třetí je nutné harmonizovat svůj vnitřní a vnější zpětnovazební systém. Všechny tři věci, pokud v nich začínáte, vám zaberou roky.\nAbych naznačil, že je za tím skryta pravda, ukáži vám na našem malinkatém případu „práce s přesvědčením” důkaz, že takto to prostě je, takové jsou přírodní principy našeho fungování.\nMy všichni, vy, já, naši blízcí, naši přátelé i naše děti, žijeme v prostředí, které nás obklopuje. V přírodním a sociálním prostředí. Toto prostředí má dvojí tvář. Přívětivou, i tu méně dobrou. V průběhu věků jsme si vytvořili imunitní ochranný systém. Ne každý škodlivý bacil či vir, který se v prostředí vyskytuje a napadne nás, podlomí naše zdraví. Ne každá „myšlenková” nákaza se nás dotkne. Díky za to, imunitní systéme!\nNa mentální úrovni si chráníme, a to často zcela podvědomě, to, co je pro nás nejcennější. Náš pocit identity, naše hodnoty a přesvědčení. Takový ten systém, který udržuje naši osobnost jakž takž pohromadě.\nA tento imunitní ochranný systém se spouští naprosto přirozeně a automaticky vždy, když někdo chce do našeho duševního soukromí vniknout. Typickými obrannými mechanismy jsou vypouštění mlhy, nastražení falešných stop a milosrdných lží.\nJe běžné, když se někoho přímo zeptáte na něco z hlubších úrovní, například na to, zda tomu či onomu věří, prostě mlží. Někdy se zeptáte, a dostanete něco trochu jiného, něco, co vás svede ze správné cesty. To je falešná stopa. A někdy Vás ten člověk má opravdu rád, anebo jej nudíte a chce se vás zbavit, a řekne vám to, co podle jeho mínění chcete slyšet, a tím vám udělá vám radost; pravda to však není.\nČetl jsem o zajímavém příkladu. Bylo nebylo. V jedné organizaci byl pán, který neměl „tah na branku”. Návrh cíle, jeho specifikace, nastavení motivace, to všechno bylo dobré, a to přesně až do okamžiku, kdy daný člověk měl začít něco dělat. Náhle jako by byl ochromen. Okolí se mu snažilo pomoci: „Dokážeš to, je to snadné, my ti věříme!” Nic z toho nefungovalo. Ani pán s tím nebyl spokojený. Nevěděl proč. A protože to bylo až tak vážné, navštívil experta, terapeuta. Po dlouhé době se ukázalo, že příčinou je silný mentální blok, který si pán odnesl z doby, kdy mu bylo devět let. Hrál fotbal s kamarády. Byl to důležitý zápas. Dostal na starosti střelit desítku. Moc a moc chtěl střelit gól. Plnou svoji osobností se upnul na konečný výsledek. Dal to toho veškerou svoji duši i sílu. Kopnul. A náhodou, jak to někdy bývá, se zrovna v ten samý moment odkudsi přibatolil jeho tříletý bratříček. Míč jej trefil přímo do hlavičky. A na následky této rány bratříček zemřel.\nMyslím, že se nelze divit, že podvědomí bránilo tomuto pánovi vytahovat tuto děsivou událost na světlo a znovu a znovu si ji připomínat - a to vždy, když nastala doba činu k dosažení cíle.\nOpakuji, že obranný mechanismus nám slouží. Dobře slouží. Horší je, jestliže náš imunitní systém je takový, že odmítá i antibiotika, nebo i dobře míněné rady, či jiné možnosti. Jediný způsob, jak se dostat skrz obranné mechanismy je být důvěryhodný, sdíleně důvěryhodný (i vy totiž musíte důvěřovat), něco o tom znát, a něco dělat.\nMožná, že dáváte při komunikaci přednost síle, síle vaší osobnosti. Proč ne, na profesionální úrovni to jde, na úrovni mistrovské je to však již zbytečné plýtvání vaší energií.\nStalo se mi , že jsem kdysi se svým nadřízeným projednával nějaký cíl, ve kterém jsme měli oba dva hrát svoji úlohu. On něco, já něco. Vyjádřil jsem pochybnosti o tom, že on dodrží to, na čem jsme se dohodli. Měl jsem pro to své důvody. Měl jsem důkazy, že nedrží slovo. že podvedl mnoho žen, že obchází legislativu, že informace, které pouští mezi lidi, nejsou kompletní, ale účelově zabarveny: někomu tuhle část, jinému druhou část. Pro mého nadřízeného však bylo důležité, aby jej jeho podřízení vnímali, jako osobu důvěryhodnou (viz všechny knihy o managementu). Protože jsem napadl tuto jeho hodnotu (což jsem dělat nemusel, ale rozhodl jsem se pro léčbu šokem - „třeba mu to dojde?”), reakce byla prudká. Jak lingvisticky: „Přeci mi věřit musíš! Na moje slovo je spolehnutí!”, tak hrou těla - zbrunátněl a řval. Snažil se silou změnit mé přesvědčení. Takže co dál? Podvědomí podstrčí milosrdnou lež: „Ano, máš pravdu, já ti věřím!” A byl klid. Ne však změna přesvědčení.\nS požadavkem vaší osobní důvěryhodnosti úzce souvisí i druhý požadavek - uvolnit se. Pokud nejsme uvolnění, otevření, pokud nedáme okolí proniknout do svého nitra, okolí to pocítí a zákonitě usoudí, že máme co skrývat. A od skrývání je již jenom docela malý krůček k podezření z nepříliš dobrých úmyslů. A váš partner posílí své obranné mechanismy. Nemluvím tady o logice, mluvím o podvědomém a zcela přirozeném mechanismu. Je doufám zjevné, že hrubá síla, či znalosti či techniky, nebo handlování: „Když já ti to řeknu, ty mi to řekneš taky.” tady nepomohou.\nA třetí požadavek dobrého zpětnovazebního systému s tím také úzce souvisí. Pokud si vaše okolí nemyslí, že jste důvěryhodní, můžete si to vy o sobě myslet třeba tisíckrát a nebude tomu tak. Potřebujete mít nějaký zpětnovazební systém, který vám bude dávat informace o tom, zda jste, nebo nejste takoví, jací chcete být. A je důležité mít vybudován jak vnější, tak vnitřní referenční systém. Vnější vám přináší informace o tom, jak vás vnímá okolí. Možná totiž, že nejste tak dobří, nebo špatní, tak důvěryhodní, nebo nedůvěryhodní, jak si to o sobě myslíte. Ale to nestačí. Ani okolí není často tím správným objektivním pozorovatele. Vidí pouze vaše chování, nikoliv to, co je za tím. Na to pouze usuzuje. Okolí může vaše přesvědčení a hodnoty posilovat, může je také oslabovat. Buď vám říká milosrdné lži, nebo vás „tlačí” dolů. Pak musíte najít sílu ve svém nitru a nenechat se odradit. Například si dovedete představit, jak asi bude mladému pracovníkovi v kolektivu pracovníků starších, kteří mu dávají denně „okousat”, jak mladý a nezkušený je. Důležité je mít oba referenční systémy, vnitřní (logický i emocionální i intuitivní i ...) i vnější a důležité je, aby byly v rovnováze.


Společenskovědní témata ve Vesmíru na příkladu diskuse kolem „zbytnělé podjatosti“ - Časopis Vesmír\nSpolečenskovědní témata ve Vesmíru na příkladu diskuse kolem „zbytnělé podjatosti“\n(ad Vesmír 85, 15, 2006/1, Vesmír 85, 110, 2006/2 a Vesmír 85, 176, 2006/3)\n| Vesmír 85, 250, 2006/5\nV přírodovědném časopise Vesmír vycházejí v posledních letech články, které se zabývají společenskovědními otázkami. Takové tematické rozšíření je jistě možné a bylo by přínosné, pokud by bylo provázeno také rozšířením interpretačního přístupu. Je to ale bohužel tak, že společenské otázky jsou ve Vesmíru vykládány téměř výlučně z pohledu přírodovědného, biologického.\nNápadné je to v posledních číslech. Sporu kolem „podjatosti“, která „zbytněle“ chrání ženy, bylo v letošním prvním až třetím čísle věnováno zhruba devět stran. Odhlédne-li čtenář od některých žalostně povrchních, souvislosti postrádajících demagogických tvrzení a chce tématu porozumět na hlubší rovině, zjistí, že autoři hlavních textů argumentují biologicky. V pojetí Eduarda Bakaláře je pro vztah mužů k ženám určující evoluční vývoj. Pavla Koucká a Jeroným Klimeš sice připomínají, že „skutečnost bude zřejmě složitější“, ale píší to spíše mimochodem. Také oni vidí člověka jako „společensky žijícího živočicha“.\nPřitom téma „podjatosti“, jako četná další ve Vesmíru, vyžaduje také přístup společenských věd. Pokud by totiž byl vztah mužů k ženám určen skutečně jen biologicky, byl by shodný ve všech historických dobách a ve všech kulturách. To si však nemyslí ani sami diskutující, jenom na to v zápalu boje a pod vlivem módního evolučně psychologizujícího stereotypu zapomínají.\nChceme-li si udělat názor, jaký je přístup společnosti k ženám, sotva můžeme považovat za směrodatné případy domácího násilí, jakkoli o nich nelze pochybovat (i když mi číslo 30 %, uváděné E. Hauserovou, připadá přece jen nepravděpodobné). Násilí na ženách je totiž deviací vůči chování většiny a vůči společností sdílené sociální normě. Právě k ní se však vztahují Bakalářovy příklady. Bakalář uvádí explicitní pravidla, např. pro evakuaci Titaniku, ale i sklon stranit ženám, který je obsažen v rozhodování některých institucí skrytě a nereflektovaně – v udělování prezidentských milostí, v praktikách pojišťoven, při vydávání knih a časopisů, v ustanovení o odchodu do důchodu.\nNechme nyní stranou, že Bakalářovy příklady nejsou vždy korektní a že s vyzněním jeho článku třeba hluboce nesouhlasíme. (Úplně scestná je charakteristika „nositelů zbytnělé podjatosti“.) Zamysleme se nad textem nepředpojatě. Pokud spolu s feministkami nevyskočíme jako čerti ze škatulky, napadne nás otázka: Nemá Bakalář v něčem pravdu? Myslím a doufám, že má. Sociální norma v Evropě ženám na začátku 21. století skutečně nadržuje.\nJakkoli může být sociální norma založena biologicky a evolučně, je kulturní povahy. Evropská kultura straní slabým; vedle biologicky perspektivních dětí také starcům a – plodným i neplodným – ženám. Neklade si otázku, zda třeba nejsou ženy zařazeny mezi slabé omylem. Za takovou podjatost vděčíme tisícileté dvorské kultuře, jihofrancouzským trobadorům a mariánskému kultu (biologům doporučuji četbu Václava Černého).\nMyslím, že je nejen pro ženy dobré žít v civilizaci, která vytvořila pořadník v záchranných člunech, jak jej charakterizuje Winston Churchil (rámeček na s. 16 prvního letošního čísla Vesmíru). Že je nejen pro ženy přinejmenším příjemné žít ve společnosti, jejíž básníci vidí ženy v nadsázce, jakou vyjadřuje Jaroslav Seifert (rámeček tamtéž). Škodu tropí moje sestry, které se této podjatosti brání.


Průvan dějin křiví lidem tváře.\nNadlidské činy nejsou dílem nadlidí.\nNěkteří lidé žijí s tak samozřejmou rutinou, že se nám nechce věřit, že žijí poprvé.\nLidé žijte, dokud nebude nařízeno, že se má dělat něco jiného.\nVěřím, že lidé pocházejí z opic. Ale nevěřím, že z jednoho druhu.\nTlustí lidé žijí kratší dobu, ale jedí déle.


Call of Duty - recenze | Gameshop.cz\nCall of Duty � v�lka na vlastn� k�i\nJedna z�nejpopul�rn�j��ch s�ri� first-person st��le�ek v�d�jin�ch videoher � to je Call of Duty. Ji� od roku 2003 za��vaj� hr��i jak na PC, tak na konzol�ch pocit v�lky �na vlastn� k�i�. Za v�t�inou cel� s�rie stoj� americk� spole�nost Infinity Ward, kter� vznikla jen o rok d��ve pot�, co se ��st v�voj��� odtrhla od t�mu 2015, Inc. Jejich posledn�m spole�n�m projektem p�itom z�stal prvn� d�l hry Medal of Honor, tedy jin� FPS akce, je� se pozd�ji sama stala velice obl�benou hern� s�ri�.\nProhl�dn�te si jednotliv� hry s�rie Medal of Honor�a m�ete porovnat.\nCall of Duty � voj�kem ve 2. sv�tov� v�lce\n�Prvn� d�l Call of Duty�vy�el v�roce 2003. 2. sv�tov� v�lka, mo�nost hr�t za v�cero stran konfliktu, perfektn� grafika a �re�ln� atmosf�ra � to v�e zp�sobilo, �e se CoD stala jednou z�nejlep��ch her roku. Brzy tak� n�sledoval datadisk Call of Duty: United Offensive.\nV�roce 2005 pak Infinity Ward vydala hru Call of Duty 2, kter� sv�ho p�edch�dce p�ekonala je�t� n�dhern�j�� grafikou a mnoha nov�mi mo�nostmi, nap�. v�born� kooperaci mezi hr��em a NPC spolubojovn�ky. I druh� d�l CoD byl p�itom hodnocen jako jedna z�nejlep��ch her roku.\nObjednejte si Call of Duty a Call of Duty 2 pro PC v�exkluzivn�ch verz�ch.\nNaopak asi nejm�n� obl�ben� d�lem cel� s�rie se stal Call of Duty 3. Nest�l za n�m ji� t�m Infinity Ward, ale vyv�jely jej spole�nosti Treyarch a Pi Studios. Slabinou tohoto d�lu byla i ta skute�nost, �e jako jedin� z�cel� s�rie CoD nevy�el na PC.\nO �tvrt�m d�lu se do�tete n�e, tak�e m�eme rovnou p�istoupit ke Call of Duty 5: World at War z�roku 2008. Hra p�enese hr��e op�t do pestr�ch mis� konfliktu 2. sv�tov� v�lky po cel�m sv�t� a op�t za n� st�l t�m Treyarch. CoD 5: World at War je zat�m posledn�m d�lem cel� s�rie, je� se odehr�v� na pozad� nejhor��ho v�le�n�ho konfliktu v�d�jin�ch lidstva.\nZakupte si Call of Duty 5: World at War ve speci�ln�ch edic�ch �i v ak�n�ch nab�dk�ch.\nCall of Duty: Modern Warfare � konflikt v�nedalek� budoucnosti\n��tvrt� d�l Call of Duty 4: Modern Warfare z�roku 2007 ji� hr��e nenechal bojovat ve �skute�n� 2. sv�tov� v�lce, ale p�enesl jej do nedalek� budoucnosti. Na �tvrt�m pokra�ov�n� p�itom pracovali op�t Infinity Ward a hra op�t pat�ila ke �pi�ce (nejen) ve sv�m ��nru. O dva roky pozd�ji pak vy�lo dal�� pokra�ov�n� pod n�zvem Call of Duty: Modern Warfare 2.\nObjednejte si hry Call of Duty 4: Modern Warfare a Call of Duty: Modern Warfare 2 za ak�n� ceny.\nZat�m v�bec posledn� hrou do rodiny CoD se v�ned�vn� dob� stala Call of Duty: Modern Warfare 3. V�n�m hr�� bojuje v�r�zn�ch oblastech po cel�m sv�t�, a dostane se dokonce i do na�ich luh� a h�j�. Call of Duty: Modern Warfare 3op�t p�in�� bombastickou grafiku a nab�z� �asnou atmosf�ru, kter� podlehne ka�d� fanou�ek first-person st��le�ek.\nZkuste absolutn� novinku Call of Duty: Modern Warfare 3, �ek� V�s nev�edn� z�itek.\nCall of Duty: Black Ops � studen� v�lka jinak\n�V�roce 2010 p�itom vy�la je�t� jedna hra � Call of Duty: Black Ops, kterou na rozd�l od s�rie CoD: Modern Warfare znovu vyv�jel t�m Treayrch. Tento, v�po�ad� sedm� d�l s�z� na rozd�l od obou �v�tv� na atmosf�ru studen� v�lky a op�t se jedn� o kvalitn� po�in.\nObjednejte si hru Call of Duty: Black Ops pro nejr�zn�j�� platformy v�ak�n� nab�dce.\nPC Farming SimulatorPC ABC Call of JuarePC Anno 2070 KompletPC Metro: Last LightPC Assassins Creed 3PC Dead Island RiptiPC Zakl�na�: Roz���ePC Assassins Creed: PC Football Manager OBCHODN� PODM�NKY


Chicago nestačilo na Milwaukee, bostonský Tatum dal 60 bodů – ČT sport – Česká televize\nChicago nestačilo na Milwaukee, bostonský Tatum dal 60 bodů\nBasketbalistům Chicaga se po páteční domácí porážce od Milwaukee 98:108 opět vzdálila vidina postupu do play-off. Na desátou příčku zajišťující předkolo už ztrácejí tři výhry, protože Washington zvítězil v Clevelandu 122:93. Tomáš Satoranský si připsal 13 bodů, když proměnil šest ze sedmi střel, čtyři doskoky a asistenci. Hvězdou pátečního programu byl Jayson Tatum z Bostonu, jenž proti San Antoniu nastřílel 60 bodů a Celtics po velkém obratu zvítězili 143:140 po prodloužení.\nCeltics stáhli ztrátu 32 bodů, což je za posledních 20 let druhý největší obrat v soutěži. V roce 2009 Sacramento dokázalo zlikvidovat manko 35 bodů. "Nejlepší na tom všem bylo sledovat, jak stahujeme a nakonec vítězíme, přičemž k výhře jsme přispěli všichni. Ukazuje to, že rosteme jako tým," prohlásil Tatum, který 60 body vyrovnal klubové maximum legendárního střelce Larryho Birda.\n"Dělal přesně to, co dělají velcí hráči," řekl spoluhráč Jaylen Brown, se 17 body druhý nejlepší střelec domácích.


Rýžové terasy, Bali, Indonésie\nNikita BASMANOV - Křesťanství a hry\nS čím si hrají moderní děti? Jsou všechny hračky užitečné, nebo alespoň neškodné? Tento problém znepokojuje mnoho rodičů. Z pohledu křesťanské etiky autor článku píše o hračkách a videohrách, stejně jako o pozitivním pochopení pojmu „vášeň“.\nTento text není apologií hazardních her – a zejména videoher – jako fenoménu moderní kultury, naopak – pokouší se detailně analyzovat tento jev z hlediska křesťanské etiky, tedy především na základě Písma svatého a zkušenosti církve.\n„Děti jsou plné síly, jsou svobodné, jsou silné duševně, protože chtějí, aby se všechno opakovalo. Říkají: „Ještě víc!“ A dospělí poslouchají, dokud nepadnou únavou, protože dospělí nejsou dostatečně odolní vůči monotónnosti“. Dospělý často bývá vážný tehdy, když není silný, ale naopak slabý. G. Chesterton však jde ještě dále: „Bůh je nenasytný, jako dítě, protože my jsme zhřešili a tím zestárli, zatímco náš Otec je mladší než my“.\nPokud jde o hru, obzvláště vážní lidé jsou nejvíce připraveni hovořit o její nesmyslnosti, ba co více o její marnosti. V nejlepším případě tak hra pro takové jedince představuje jednu z etap ve vývoji člověka, něco jako nevinnou, ale také nikoliv nezbytně nutnou zábavu. Pokud je slovo „hra“ doplněno o přídavné jméno „hazard“, tváře vážných lidí se stanou ještě přísnějšími a netolerantnějšími.\nPři vyslovení slova „hazard“ se lidská fantazie ještě více rozeběhne: hned vidí ruletu, kluby plné cigaretového kouře, kostky, podvodníky, zničené životy a podobně. Nezdá se podivným, i když pochopitelným, že si občas někdo pod slovem „hazard“ představí jiné výjevy: člověka, který usilovně pracoval celý den bez přestávky na cigaretu; učitel na venkově, který se věnuje tolika dětem, že nemá dostatek času na klepy ve sborovně; nebo člověka stojícího před ikonami, který nezívá a ani nepřemýšlí o svých „plánech do budoucna“, nýbrž je opravdu ponořen do modlitby?\nVšechno zde směřuje k následující otázce: má být vášeň zničena nebo proměněna? Mohou hazardní hry jako duševní vášně sloužit pouze škodlivým účelům nebo také dobrým? Pokud se podíváme na samotné toto slovo, můžeme k tomuto závěru dospět. „Vášeň“ patří k duši, umožňuje nám zapomenout na sebe samu. Proč se dítě oddává hře tak vášnivě? Za prvé z přebytku sil, jak o tom píše Chesterton. Za druhé proto, že dítě je takové stvoření, které se vážně vztahuje k okolí, na sebe však nedbá. Dospělý člověk je jen zřídka neseriózní sám k sobě a vůči okolnímu světu jen zřídka lehkomyslný.\nV důsledku toho není dospělý člověk téměř nikdy v pozitivním slova smyslu vášnivý, téměř nikdy neriskuje, protože vzrušení je vždy riskantní. Diskrétnost, taktnost a adekvátnost se mohou stát charakteristikami člověka, který nikdy a za nic nevymění pohodlí pohovky a svou pověst. Někteří radikálnější autoři dokonce tvrdí, že absence rizika odstraňuje z lidského života člověka právě tuto výsadu – být člověkem. Je třeba také říci, že vzrušení jako příležitost k tomu, aby se člověk „otevřel“ jako příležitost zapomenout na sebe, může být nejen pozitivním, ale i negativním znamením. Například v modlitbě můžete zapomenout na své ego a v ruletě můžete zapomenout, že jste obraz Boží. Na to samozřejmě nesmíme zapomínat.\nJak se Bible dívá na „hru“? Písmo svaté aplikuje sloveso „hrát“ hlavně na hudební nástroje. „David a celý Izrael bujaře křepčili před Bohem a zpívali za doprovodu citer, harf, bubínků, cymbálů a pozounů.“. V Písmu ale také najdeme řádky o hraní si dětí či zvířat – „Vytvořil jsi livjátana, aby v moři dováděl“., chlapci a dívky hrající na ulici , prorok Jan, který si jako dítě hrál v břiše. Hra představuje v bibli přirozený výraz radosti, který je Bohu milý a spojený s jeho oslavou. Zpěvák a hudebník se radují a ztělesňují svou radost v písni, ve zvucích extrahovaných z hudebních nástrojů, děti a zvířata se radují ve své prostotě. Děti i zvířata vědí, jak se usmívat.\nSvatí otcové prvních století používají slovo „hra“ pouze v negativním smyslu, a to především proto, že starověké divadlo bylo místem kultovních prohřešků a všelijakých hříchů. Kristova proměňující síla však není marná, nepůsobí zbytečně – a trvá věky. Církev vždy osvěcovala, proměňovala mysl lidí. I když byli například současníci Krista „obhroublí“, jak píše sv. Ignatij Brjančaninov, jejich myšlení bylo neotesané, jenže právě tehdy dostávali dary jako „mluvení v jazycích“, léčení atd.\nNaopak v 19. a 20. století světci fenomén hry podrobili podstatné reflexi. Takto například psal sv. Paisij o tom, jak může dítě hračkou rozpoznat marnost světa:\n„Jako dítě jsme odřízli okraje cívky pod závitem, vložili do středu dřevěnou tyčku a vznikla tak nádherná hra, která nám přinášela opravdovou radost. Malé děti jsou spokojené s hračkami více než jejich otec, když si koupí ,Mercedes‘. Zeptejte se malé holčičky: ,Co bych vám měl dát – panenku nebo vícepodlažní dům?‘. Uvidíte, že odpoví: ,panenku‘. Dokonce i ty nejmenší děti se nakonec naučili marnosti tohoto světa“.\nSvětec již hru chápe jako něco člověku blízkého, příjemného, již ji neodsuzuje a nenadává na ni. Hra tak už není prosté poveselení se, které je údělem lenivých a bezduchých dětí, nýbrž naprosto normální a pro dítě dokonce nutná záležitost.\nProstřednictvím hry pak dítě může prožít zkušenost smrti, o čemž zajímavě píše metropolita Antonij (Bloom):\n„Většina dětí, alespoň chlapců, si v určitém období svého života hraje na válku. ,Zastřelil jsem tě, jsi mrtvý.‘ A dítě spadne a ví, že je mrtvé, i když se tak děje v bezpečí hry. Pro něj to však znamená, že již nemá právo účastnit se hry, běhat, nemá právo pohybovat se. Takhle by měl ležet. Život pokračuje kolem něj a on se ho neúčastní. V jistém okamžiku už to nemůže vydržet a vyskočí s výkřikem: ,Jsem unavený z toho, že jsem mrtvý, teď je řada na tobě!‘ Jedná se o velmi důležitou zkušenost, neboť skrze ni dítě zjistí, že se může ocitnout mimo život. Zároveň se to ale stalo během hry, takže je chráněn situací hry.“\nVynikající holandský filozof Johan Huizinga dokonce věřil, že se hra jako fenomén objevuje dříve než sama kultura, a to právě proto, že i zvířata si mohou hrát:\n„Existence hry nás neustále utvrzuje, a to v tom nejvyšším smyslu, o nad-logické povaze naší existence ve vesmíru. Zvířata si mohou hrát, proto jsou již něco víc než mechanismy. Hrajeme si a přitom víme, že si hrajeme – proto jsme něco víc než jen inteligentní bytosti, protože hra je nerozumná“.\nHra je „nerozumná“ hned ve dvou smyslech. Za prvé: z pohledu „tohoto světa“ je naprosto nepřiměřené riskovat. Tento svět je extrémně pragmatický, egoistický a – co je důležitější – nezodpovědný. Život bez rizika, život, pokud chcete, bez sázek, předem předpokládá nedostatek odpovědnosti. Já si nedovolím obětovat ranní spánek kvůli nedělní liturgii, nebudu riskovat své zdraví kvůli záchraně topícího se člověka, nepůjčím velkou částku peněz atd.\nPrávě přítomnost rizika v našich životech aktualizuje, oživuje naši víru – důvěru v toho, kvůli němuž můžeme riskovat to nejdražší, co máme – naším vlastním životem („Kdo by usiloval svůj život zachovat, ztratí jej, a kdo jej ztratí, zachová jej“). Jenže člověk nechce odpovědět, není to pro něj důležité a Boha také nepotřebuje. A ještě lepší by bylo, kdyby se o něj Bůh vůbec nestaral, takže by neexistovaly žádné živé vazby, které by více a více minimalizovaly komunikaci s někým – ať už s Bohem či s lidskou bytostí. Člověk nakonec přestane riskovat nejen kvůli Bohu nebo svému sousedovi, ale také v mnohem menších, ale důležitých věcech, jako je vlast nebo velká myšlenka. Tito lidé se pak zpravidla cítí velmi nepříjemně vedle věřících, nebo lidí, kteří jsou zcela oddáni nějakému nápadu, nebo jedinců obětavých a oddaných. Budou mezi prvními, kdo je označí za „fanatiky“, „idealisty“ nebo dokonce za „šílence“.\nZa druhé: hra je „nerozumná“ i v jiném smyslu. Kdo si snadněji hraje s dětmi – lidé „rozumní“ nebo prosťáčci? Proč Kazatel prohlašoval: „… neboť kde je mnoho moudrosti, je i mnoho hoře, a čím víc vědění, tím víc bolesti“? Možná proto, že s nashromážděnou hořkou zkušeností z chyb vlastních i cizích, a z nemožnosti najít způsob, jak této hořkosti utéci, lidé stále více ztrácí schopnost si hrát? Hru si přeci nelze představit jako něco smutného, jako něco běžného. Proč se například Ježíš Kristus raduje, že jeho slovo nebylo přijato „moudrými tohoto světa“, nýbrž prosťáčky? Proč o dětech říkal, že právě „takovým bude patřit Království nebeské“?\nTakže hra není jen rysem dětství. V dětství si hrajeme a napodobujeme život dospělých – a do jisté míry se jimi stáváme. Jako dospělí si hrajeme na křesťany tím, že napodobujeme životy svatých a do jisté míry se jimi i stáváme. (Pokud si nehrajeme na křesťany, tak alespoň na „velké osobnosti“.) Hra není hračka – hra je podle Huizingy to, co dělá člověka člověkem.\nTakže nikoliv rozum, práce, dokonce ani rodina, nýbrž možnost vztahovat se k sobě samotnému neseriózně otevírají cestu pro rizika, tvůrčí šance, bez nichž by neexistovala žádná rodina, žádné děti, žádná radost, žádná svatost. V našem životě je příliš mnoho věcí, které nelze brát vážně. Například Clive Lewis velmi přesvědčivě píše, že by se témata sexu, vlastního těla či sexuálních vztahů v žádném případě neměly stát vážným tématem pro „výzkum“ – jedná se o oblasti, které by se měly stát jen „hrou“. Vidíme, že hra poskytuje na jedné straně příležitost k frivolnímu postoji k sobě samému a našim touhám, a na druhé straně se jedná o vážný postoj vůči světu kolem nás. Nepředstíráme, nejsme ani oklamáni, nakonec ani nehrajeme žádnou roli – máme v sobě obraz Božím a snažíme se mu připodobnit. Stejně jako si děti ve hře hrají na dospělé se mi snažíme podobat se Bohu a jeho svatým. V tom spočívá pozitivní výklad tohoto pojmu.\nAvšak stejně jako všechno na tomto světě má v sobě pečeť prvotního hříchu, tak i lidská schopnost hrát si podlehla korozi. Existuje hra jako příležitost otevřít se Bohu, jako příležitost zapomenout na své ego – a pak hra jako příležitost otevřít se démonům, jako příležitost zapomenout na obraz Boží v sobě. A děti také vždy nejsou anděly. Ti, kteří si ještě před chvílí nevinně hráli poblíž Betléma, pak na jednoho z nich pokřikují: „Táhni, ty s lysinou, táhni, ty s lysinou!“. V románu V. Huga „1913“ se děti po naprosto přirozené a radostné zábavě radují tomu, že zničily posvátnou knihu.\nRiskovat můžete nejen kvůli Bohu, ale i kvůli démonovi. Tragédie však spočívá v tom, že člověk (alespoň křesťan) nemůže neriskovat. Je lepší být studeným nebo horkým, než tím, kdo neriskuje, který je spokojený s vlastní slušností a lidskostí nebo s vlastním křesťanstvím a zbožností. Lewisova slova zde budou opět na místě: „Morální zákon nám říká, kterou melodii máme hrát, naše instinkty jsou pouhé klávesy“. Můžete hrát a skrze kakofonii chaosu se dopracovávat k harmonii a kráse. Můžete však také jednou provždy zavřít křídlo klavíru a ve finálním zúčtování s Bohem prohlásit: „Pane, poznal jsem tě, že jsi tvrdý člověk, sklízíš, kde jsi nesel, a sbíráš, kde jsi nerozsypal. Bál jsem se, a proto jsem šel a ukryl tvou hřivnu v zemi. Hle, zde máš, co ti patří.“.\nPo pokusu teoreticky pochopit fenomén hry jako takový se zaměříme již ne na hru, nýbrž na „hračku“. Pokusíme se zjistit, jaké vědomí formující prvky hračky lze nalézt v dnešním „dětském světě“, jaký je jejich dopad a rozsah. A také co s člověkem dělá takový fenomén jako „videohra“.\nNení žádným tajemstvím, že moderní kultura v porovnání s kulturou přinejmenším minulého století značně upadla. Tato degradace proběhla kulturou jako celkem – od hudby a malířství, od divadla až po kinematografii. Hračkářský průmysl nepochybně utrpěl též.\nNejprve se však pokusme pochopit, co je to vlastně hračka? A. Antonov ve své knize Duchovní význam moderní hračky přináší podle našeho názoru vynikající definici:\n„Hračka představuje primární jednotku kultury, je její nejstarší součástí. A právě na těchto primárních prvcích lze určit, zda lidská duše v tomto kulturním prostoru směřuje k věčnosti, nebo se naopak od ní odklání. Hračka je jednou ze stabilních forem kultury. Nikdy nezmizí, a to nejen proto, že se na zemi, díky Bohu, stále rodí děti. Hračka je nezbytná pro všechny: jak pro moudrého starce, tak pro nerozumné dítě. Pod hračkou pro starší si nepředstavuji nějakou drahou ,vychytávku‘, nýbrž skutečnou hračku z ,Dětského světa‘. Pro nás dospělé se jedná o symbol života, jeho růst, možnost jeho pokračování. Hračka není oknem do dětství, ale znamením, že se i nyní můžeme radovat, milovat a odpouštět“.\nHračka je skutečně mnohem vážnější, než se nám to může v tomto století zdát. Nyní se samotné toto slovo stalo synonymem pro frivolitu. Děje se tak podle našeho názoru pouze z důvodu dominance materialistického pohledu na svět, v němž se rozsah hodnot podřizuje jedinému správnému schématu – evoluci, která je neúprosným pohybem dopředu, nevyhnutelným pokrokem a rozvojem. V tomto modelu vědomí je i dětství vnímáno jako nežádoucí, jako svého druhu nucený krok na cestě k úplnému, „rozumnému“ jedinci...\nVe skutečnosti je takový pohled pro mnohé nepřijatelný – v první řadě samozřejmě pro filosofy a spisovatele. Vzpomeňme například na takového zajímavého autora sci-fi jako je Robert Sheckley a jeho knihu Zakázané zóny. Na konci románu se ukáže, že svět, ve kterém se události odehrály, je vlastně dětskou hračkou. To znamená – zcela obrácený pohled. Všechny naše dospělé a vážné rozumové snahy se zdají směšnými ve srovnání s hračkou jako nástrojem hry.\nHračka je tedy nástrojem hry, nástrojem toho, o čem jsme hovořili výše. Lidové, tedy tradiční podoby hraček se dnes bohužel netěší přílišnému zájmu. Moderní hračka neučí současné děti být lékařem nebo matkou, kuchařem nebo stavitelem, pastýřem nebo vědcem. Moderní hračka je učí úplně jiným, můžeme říci, téměř pekelným věcem, tj. být arogantní, chladný, nezávislý, zatvrzelý, nekompromisním, popírat všechno a všechny. Moderní hračka je ostnatá, studená, naprosto ošklivá a zcela určitě cizí člověku, zvláště srdci dítěte.\nŘekněme rovnou, že jakýkoliv druh videohry, dokonce i ta nejjednodušší, nejméně esteticky i eticky neškodná, představuje znesvěcení hry. Výměna živé hry, vpád herních zásad do virtuálního prostoru bude v naprosto všech případech deformovat – a tedy tím či oním způsobem devalvovat – primární základy hry.\nChceme-li začít hovořit o videohrách, uveďme si paralelu. Vezměme si například F. M. Dostojevského a jeho román Idiot. Existuje jako román, ale stal se také předlohou spousty filmů založených na tomto příběhu. Všem je jasné, že dívat se na film, aniž bych znal původní text, bude přinejmenším hloupé. Kinematografie jako umění tak jako tak stejně literární dílo znesvětí. Lidskou představivost, živý dialog čtenáře a spisovatele nahrazuje „brutální realita“, pohybující se obrázky. Pokud film, který se zrodil na konci 19. století již tehdy okradl lidskou tvůrčí svobodu a představivost, videohry – jev, který vznikl na konci 20. století, ničí tuto svobodu ještě více. Kino je jevem moderny, videohra již postmoderny, a to se všemi průvodními okolnostmi. Otázka, zda postmoderna přinesla něco pozitivního, nebo jen špatného, zůstává otevřená, takže mluvit o videohrách v tomto duchu dnes nebudeme.\nDůvod úspěchu videoher hned na počátku spočíval v tom, že nyní byla osoba sama schopna řídit děj – z pasivního pozorovatele se stal přímý účastník. Zdálo se, že vznikl prostor svobody, ovšem ve skutečnosti byl člověk ještě více oloupen. Má smysl mluvit o rozdílu mezi chlapcem, který pohybuje cínovými vojáky po podlaze, a chlapcem, který sleduje film „Čapajev“? Stejný rozdíl bude mezi sledováním „Čapajeva“ a sledováním „Terminátora“. Ovšem zásadní kvalitativní rozdíl nastává mezi chlapcem, který sleduje „Terminátora“ a chlapcem hrajícím videohru „Call of Duty“. Představivost byla snížena již „Čapajevem“, zde však dochází k ještě strašnějšímu posunu: již nejste pouhý divák, nesoucítit s herci, nyní jste v centru dění. Nedávné trendy (např. přilby pro virtuální realitu) postavily člověka do ještě neuvěřitelnější pozice. Stačí, když se podíváte na chování hráče s touto věcí na hlavě, abyste dospěli k jednoduchému závěru – videohry jako takové jsou zaměřeny na dehumanizaci člověka. Zpočátku budou tyto helmy objemné a drahé, později možná dostupnější a technicky dokonalejší, takže člověk již nebude muset neustále lézt do kapsy pro telefon, realita sama dostane požadované „rozhraní“.\nO násilí ve videohrách bylo popsáno mnoho papíru, existují většinou psychologicky zaměřené knihy. Evropští psychologové zazvonili na poplach již na přelomu 20. a 21. století. Názory psychologů lze obecně rozdělit do dvou kategorií. První trvá na tom, že násilí ve hrách ničí psychiku a je nebezpečné pro duševní zdraví duševně nepevných dětí. Druhá část psychologů tvrdí, že podprahová agrese a hněv nahromaděný rodiči, učiteli či vrstevníky, tak nachází cestu ven právě hrou, neutralizuje je, a proto je tento druh videoher dobrý. Objevují se ovšem také radikální výroky: „Bývalý americký armádní psycholog David Grossman: ,Učíme naše děti zabíjet stejným způsobem, jako v armádě, tedy stejnými zbraněmi‘“. Pravděpodobně odtud tedy pochází název americké značky „Call of Duty“ (tedy Povinnost volá, pozn. překl.).\nJak ovlivňuje průmysl videoher podobný výzkum a jak se videohry dotýkají moderního člověka? Pro videohry vznikl systém hodnocení, který se v různých zemích liší v hodnocení stupně krutosti. Pro Rusko, kde se boj proti pirátství ve srovnání se zeměmi EU drží prakticky na nulové úrovni a ceny pirátských kopií her jsou velmi nízké, tato opatření nejsou relevantní. Jaký vliv měl průmysl videoher na člověka? Splnily se předpovědi psychologů a psychiatrické nemocnice skutečně zaplavily miliony mladistvých?\nPosledně řečené se samozřejmě nestalo. Dvě věci jsou však zřejmé. S masivním vstupem videoher do kultury se ve filmu objevuje nový hrdina, totiž dospívající. A tento teenager každým rokem stále více a více degraduje, což lze pozorovat na filmech jako „American Pie“, ale i v reálném životě. Za infantilizaci současné mládeže můžeme poděkovat především videohrám. Zapojení se do virtuálního světa a „odpojení se“ od tohoto světa vytváří problémy – člověk se nedokáže vyrovnat s výzvami tohoto života. Člověk tohoto typu si vybere nejvíce nesmyslnou práci spojenou se stejným virtuálním prostředím, takový člověk se bojí jako čert kříže skutečných vztahů se skutečnými lidmi. Ovšem o tom se také hodně psalo.\nMasový syndrom, který se týká drtivé většiny, je naprostá rozvrácenost a cynismus. Dochází k situacím, kdy se 25-letý mladý muž, který nějak zázračně vyrostl ve zdravém rodinném prostředí, cítí beznadějně starý mezi lidmi svého věku a dokonce mnohem staršími. V jakém smyslu „starý“? Za prvé: je normální, že mentálně adekvátní člověk má představu o hodnotě lidského života; to vytváří obrovskou psychologickou propast mezi „většinou“, pro niž neexistuje žádná obecná představa o „omezeních“ jakéhokoliv druhu. Pro moderní „většinu“ se stala rutinou krutost, ošklivé scény násilí na obrazovkách monitorů a v sálech kin. Tito lidé si vás budou natáčet na mobilní telefon, když vás někdo bude znásilňovat nebo pálit zaživa.\nZajímalo by mě, co by dnes Lewis, který se v polovině 20. století ohradil proti vivisekci, říkal na současné filmy pro mládež a videohry: proti nim byla vivisekce neškodná věc. Bůh však do člověka vložil obranné reakce. Například odpor k ošklivým a dehumanizovaným věcem. Moderní umění a videohry nejsou výjimkou, kultivují však spíše opak. Samozřejmě existují opačné příklady, kdy některé videohry dostávají ocenění za scénář, vizuální styl, hudbu a dokonce podobu hry. Nicméně předně se jedná o příklady velmi vzácné, a potom moderní průmysl je takzvaně „online“: videohry jsou ošklivé, opravdu nebezpečné a vytvářejí závislost, takže mluvit o výjimkách téměř není nezbytné.\nObecně řečeno: bez ohledu na to, jak rutinní a šedivá se může zdát okolní realita, a bez ohledu na to, jak krásný se může zdát virtuální svět, ve skutečnosti ani činy spáchané ve virtuálním světě ve jménu dobra nepředstavují žádnou etickou hodnotu.\nPoložme si poslední otázku: může se dítě v současných podmínkách obejít zcela bez videoher? Pokud si rodiče mohou dovolit prestižní vzdělání v soukromé uzavřené škole, kde jsou zabaveny i mobilní telefony, pak je tato možnost pravděpodobně možná. V naprosté většině případů je to však prakticky nemožné. Existují různé postupy upravující tuto problematiku – úplný zákaz, regulace hodin strávených u počítače, rodičovská cenzura videoher, jako je například zákaz „stříleček“, a povolení her založených na „Letopisech Narnie“. Podle našeho názoru je ideálním řešením tohoto problému být takovým rodičem, že dítě nechce uniknout do virtuálního světa, rodičem, s nímž je opravdová zábava a pohoda.\nBýt takovým rodičem znamená vzpomenout si na Chestertonova slova: „Bůh je nenasytný, jako dítě, protože my jsme zhřešili a tím zestárli, zatímco náš Otec je mladší než my“. Pokud si s dětmi zahrajete nenáročnou hru s cívkou od nití, jak tomu bylo v dětství svatého Paisija, a vzpomenete si, že pro dítě je důležitá především láska, budete vychovávat skutečné současné „Don Quijoty“ – jedince, kteří budou schopni bojovat s moderními mlýny vulgárnosti, lhostejnosti a cynismu, kteří mohou být hrdiny v tomto světě, nikoliv v roli dalšího avatára.\nOriginál: Басманов Никита - Христианство и игра vyšel 20. prosince 2017 na bogoslov.ru.\n Честертон Г.К., Ортодоксия. Москва, Издательство «ЭКСМО», 2004, s. 558.\n Viz: А. Секацкий «Oб игре и экзистенции».\n 1 Par 13,8.\n Паисий Святогорец, С болью и любовью о современном человеке, sv. 1, Москва: Издат-во: «Святая Гора», 2008, s. 194.\n Антоний (Блюм) митр., Труды. Москва: «Практика», 2012, sv.1, s. 71.\n Хёйзинга Й., Homo Ludens, Опыт определения игрового элемента культуры. СПБ: издат-во Ивана Лимбаха, 2011, s. 26.\n Kaz 1. 18.\n 2 Kr 2,23.\n Льюис К.С., „Просто христианство“, in: Льюис К. С., Собрание cочинений в 8 т. Пер. с англ.: – М.: Фонд о. Александра Меня; Дом Надежды, 2006, sv. 1, s. 28.\n Mt 25, 24-25.\n Антонов А., Духовный смысл современной игрушки. Киров.: Издат-во: «Кустодия», 2003, s. 7.\n К. Керделлан, Г. Грезийон, Дети прогресса. Как Интернет и видеоигры формируют завтрашних взрослых, Екатеринбург.: Издат-во: «У-Фактория», 2006, s. 12.\n1. Антонов А., Духовный смысл современной игрушки. Киров: Издат-во: «Кустодия», 2003.\n2. Bible, český ekumenický překlad.\n3. Блюм Антоний митр., Труды, Москва, «Практика», 2012.\n4. Керделлан К., Грезийон Г., Дети прогресса. Как Интернет и видеоигры формируют завтрашних взрослых, Екатеринбург: Издат-во: У-Фактория 2006.\n5. Льюис К.С., „Любовь“, Льюис К. С., Собрание cочинений в 8 т., пер. с англ.: Москва: Фонд о. Александра Меня; Дом Надежды, 2006.\n6. Паисий Святогорец, С болью и любовью о современном человеке, sv. 1., Москва, Издат-во: Святая Гора, 2008.\n7. Хёйзинга Й., Homo Ludens, Опыт определения игрового элемента культуры. СПБ: издат-во Ивана Лимбаха, 2011.\n8. Честертон Г. К., Ортодоксия. Москва: Издат-во «ЭКСМО», 2004.\nKlíčová slova: Kritické myšlení, Krize společnosti, Křesťanství, Současná teologie


V 1.ročníku probíhá intenzívní výuka španělského jazyka, od 2. ročníku se ve španělském jazyce vyučuje i dějepis a zeměpis. Španělština je v současnosti velmi populární jazyk ( např. na Slovensku působí v současné době 5 gymnázií tohoto typu, další se nacházejí i v ostatních východoevropských zemích), plní funkci druhého světového jazyka v těsném závěsu za angličtinou, mluví jím přes 400 miliónů lidí a postupně se mění v mezinárodní komunikační prostředek 570 miliónů lidí. Na okraj poznamenejme, že v loňském roce byl jazyk španělský zaveden jako povinný cizí jazyk v Brazílii, která avizuje potřebu 200 000 učitelů tohoto jazyka. V USA je španělština druhým nejsilnějším jazykem a v současné době se o ní uvažuje jako o druhém oficiálním jazyku (v některých státech USA již jako oficiální jazyk funguje - např. stát Texas). Je pracovním jazykem ve všech mezinárodních organizacích. Je tedy jasné, že je to jazyk každý den stále žádanější ve výuce na školách i mezi rodiči, kteří vědí, že „s angličtinou a španělštinou se může projít celým světem“.\nU uchazečů se nepožaduje předchozí znalost španělského jazyka. Škola je vybavena dobře zásobenou španělskou knihovnou (knihy, videokazety) a speciální učebnou pro výuku španělského jazyka. Škola velmi úzce spolupracuje s Katedrou romanistiky FFUP Olomouc, žáci se účastní akcí a seminářů pořádaných touto katedrou. V rámci výuky jsou na škole pořádány odborné přednášky (např. zeměpisná tematika týkající se jednotlivých latinskoamerických zemí). Jako hosté zde přednášejí zahraniční lektoři působící toho času na olomoucké univerzitě. Výuka bude zajištěna nejen českými vyučujícími. V rámci studia tohoto zaměření se organizují každoroční poznávací a vzdělávací zájezdy do Španělska. Škola navázala kontakty se střední školou Alcalá de Xivert (250 km jižně od Barcelony) a nyní jsou projednávány formy budoucí spolupráce v oblasti výměnných pobytů a práce na společných programech. Zároveň jsou oslovovány i další školy v jiných španělských městech (Sevilla), dokonce se slibně rozvíjejí možnosti spolupráce se španělskojazyčnými třídami gymnázia v Darmstadtu (SRN). V minulém školním roce škola rovněž navázala kontakty s bilingvním gymnáziem v Budapešti ( Károlyi Mihály magyar-spanyol tannyelv gimnázium) a vybraní studenti se zúčastnili první výměnné akce zahrnující kromě řady kulturních aktivit i účast ve výuce nejen španělského jazyka, ale i předmětů v tomto jazyce vyučovaných. Studenti měli možnost poznat, že španělština se může stát kontaktním jazykem i v zemi , která je pro nás jinak jazykově odtažitá. Zahájená spolupráce bude pokračovat i v příštích letech. Žáci mají možnost získat mezinárodně uznávaný diplom D.E.L.E., který usnadňuje případné studium na španělských univerzitách. Žáci souběžně se studiem španělského jazyka získají i solidní znalosti anglického jazyka, kterému je věnována hodinová dotace srovnatelná s ostatními typy studia. Absolventi dosud realizovaného zaměření na výuku předmětů ve španělském jazyce byli úspěšní v celostátních kolech jazykových soutěží i při přijímacích řízeních na VŠ.


Chcete posílit sebelásku svého dítěte?\nPusťte si společně místo pohádky meditaci, kde se vydáte na dobrodružnou cestu za láskou.\nŘízenou meditací nahlédnou vaše děti do svého nitra. Zjistí, co je to láska, kde sídlí a jakou má moc.\nJmenuji se Růžena Nekudová a věnuji se hladině Alfa. Díky častému vědomému ponoření se do této hladiny dokáže naše mysl přepsat negativní zažité situace, vzpomínky a programy a lépe si pamatuje ty nové, vytvořené právě meditací.\nTuto meditaci jsem tvořila speciálně pro děti. Původně pro moji dceru, která žije v České republice a já momentálně v UK. Jsme odloučené a záměrem meditace je silné propojení mezi námi i na dálku. Proto si přeji, aby pomáhala i ostatním dětem tak, jako mojí dceři. Proto ji přijměte jako dar.\nJe vhodná pro všechny děti od 4 let. Je zaměřena na lásku mezi dítětem a maminkou. Je vhodná pro děti, které jsou někdy samy, bez maminek. Například když chodí maminky do práce a děti tak musí hlídat někdo jiný.\nJe určena i dětem, které jsou citlivější, bývá jim smutno po mamince a pro ty, které mají velmi blízký kontakt s maminkou. Meditace dokáže pomoci dětem, které si zrovna nepotrpí na hlídání od jiných osob, než je maminka. Dětem, které jsou odloučené od maminek krátkodobě i dlouhodoběji.\nTaké dětem, které jsou plné vzteku, hyperaktivní, a všem dětem pro posílení sebelásky a individuality.\nMeditací děti prožijí silný zážitek, pomocí dobrodružného příběhu, který jim dá pocit lásky a umožňuje pochopení bezpodmínečné lásky mezi matkou a dítětem i ve chvílích, kdy spolu zrovna nejsou.\nJejí délka je necelých 12 minut.\nMám krásnou zkušenost s kouzelnou meditací a 4,5 lettým synem. Já, dospělá, se pořád učím správně meditovat, umět "vypnout" a nechat se Vámi jen vést ale často mi moje mysl utíká jinam. Popravdě, Váš hlas je jediný který nás (mě) dovede meditací příjemně a nerušeně provést. Můj syn se od prvního tónu Vaší Kouzelné meditace sklidnil, lehl si, dal ruce podél těla a během chvilinky pravidelně oddychoval až do konce. Často si ji vyžádá před spaním sám. Nedávno mě ale dostal, když mi, v necelých 5ti letech povídá: Mami, pustíš mi tu kouzelnou meditaci? Měl jsem špatej den, dneska to fakt potřebuju...😍


Kladno je po koncertu legendy blíž extralize, slaví i Pardubice po výhře nad Motorem - Sport.cz\nKladno je po koncertu legendy blíž extralize, slaví i Pardubice po výhře nad Motorem\n12. dubna 2019 17:13 - Praha\n(Aktualizováno: 12. dubna 2019 20:36)\nKladenský hokejový Bůh Jaromír Jágr úřadoval. Zkušený útočník s číslem 68 na dresu dvěma góly zařídil vítězství Rytířů v utkání baráže o extraligu na ledě Chomutova. Středočeši vyhráli 3:1 a pojistili si druhou příčku v barážové tabulce, před třetími Piráty mají náskok 8 bodů. Vedoucí Pardubice vyhrály na domácím ledě nad Českými Budějovicemi 2:0.\nZleva Rhett Holland a brankář Ondřej Kacetl z Pardubic a Zdeněk Doležal z Českých Budějovic (uprostřed) v akci během utkání baráže o hokejovou extraligu.\nPardubický hokejista Petr Sýkora se snaží prosadit v utkání baráže i extraligu. zastavit se jej snaží René Vydarený a Ondřej Kachyňa z Budějovic.\nBrian Ihnačák (ve výskoku) z Pardubic a brankář Budějovic Petr Kváča během utkání baráže o hokejovou extraligu.\nZdeněk Kutlák z Budějovic a Brian Ihnačák z Pardubic v akci během utkání baráže o hokejovou extraligu.\nSouboj před brankou Českých Budějovic, kterou střežil Petr Kváča v baráži o hokejovou extraligu. Vlevo hráč Motoru René Vydarený a Marek Hovorka z Pardubic.\nBudějovický brankář Petr Kváča zasahuje v utkání baráže o hokejovou extraligu.\nBrankář Českých Budějovic Petr Kváča sleduje, jak pardubický hokejista Brian Ihnačák naloží se svým zakončením v utkání baráže o extraligu.\nPardubická radost v utkání hokejové baráže o extraligu. Patrik Poulíček a Petr Sýkora oslavují gól v síti Motoru České Budějovice.\nRoztleskávačka mezi diváky během utkání hokejové baráže v Pardubicích\nFanoušci hokejového Kladna se radují z gólu v utkání baráže.\nHokejisté Pardubic oslavují vyhrané utkání v baráži.\nBrankář Chomutova Justin Peters a Ladislav Zikmund z Kladna v akci během utkání hokejové baráže.\nKladenský hráč Martin Kehar si ze souboje s Radkem Dudou odnesl krvavé zranění hlavy.\nTrenér Chomutova Vladimír Růžička při oddechovém čase minutu před koncem utkání s hokejisty Kladna.\nPoprvé se Jágr prosadil už po necelých pěti minutách hry, kdy prostřelil gólmana Peterse. Rytíři pak přežili několik oslabení, jednou dokonce hráli celé dvě minuty ve třech proti pěti Pirátům. Nakonec však Severočeši ještě před první přestávkou srovnali zásluhou Koblasy.\nKlíčový moment pak přišel v čase 48:35. To Jágr předvedl sólo jako v dobách své největší slávy. Vyrazil na obranné modré čáře, prošel přes několik soupeřů a sólo zakončil gólem. Chomutovský brankář neměl nárok a Rytíři byli výhře zase blíž.\nSeveročeši ještě zkusili hru vabank, odvolali gólmana a takřka se závěrečnou sirénou inkasovali třetí gól. Skóre pečetil Strnad a domácí kouč Vladimír Růžička zklamaně prchal ze střídačky.\nTrenér hokejového Chomutova Vladimír Růžička byl po porážce s Kladnem hodně zklamaný.\nMotor opět nenaskočil\nHokejové Dynamo si konečně užívá radosti. V baráži o extraligu až na jednu výjimku jen a jen vítězí. V pátek to sice v podání pardubických hokejistů nebyla žádná kanonáda, ale tři body za výhru 2:0 mají svou cenu, jelikož potvrdily první místo pro Východočechy v tabulce baráže.\nPoprvé se favorit prosadil na začátku druhé třetiny, kdy Kváču v brance Motoru překonal Poulíček. Těsné vedení vydrželo domácím až do úvodu třetí části hry, kdy zvýšil náskok Pardubic Horký.\nBaráž hokejové Tipsport extraligy\nChomutov - Kladno 1:3\nBranky: 15. Koblasa - 5. a 49. Jágr, 60. Strnad.\nPardubice - České Budějovice 2:0\nBranky: 22. Poulíček, 46. Horký.


Technická analýza - Očekávání americké spotřebitelské důvěry - Patria.cz\nEURUSD: Měnový pár se dnes pohybuje při denním pivotu 1,0877 EURUSD. Oscilátor relativní síly RSI se pohybuje nad hodnotou 59. Parabolický trendový indikátor SAR signalizuje začínající down-trend. Ukazatel změny trendu Fractal signalizuje up-trend.\nAlternativní scénář: Konsolidace. Měnový pár může takticky vyčkávat na výstup ze zítřejšího jednání Fedu a pohybovat se v úzkém pásmu od denního pivotu do R1.\nR2 - 1,0984\nR1 - 1,0936\nPivot - 1,0877\nS1 - 1,0829\nKomentář: Výnos desetiletého řeckého dluhopisu si hledá podporu na 11,4 %, což může ohraničit včerejší posílení eura. Trhy budou vyčkávat dnes zveřejněnou spotřebitelskou důvěru, která se očekává mírně lepší proti minulému měsíci (kons. 102,2 vs. 101,3). Výrazně lepší číslo může poskytnout indikaci načasování pohybu na měnových sazbách ze strany Fedu. V tomto případě je preferovaný scénář nakloněný americkému dolaru.


Po téměř dvou leté pauze přivítá české publikum světoznámý ruský baletní soubor Royal Moscow Ballet – BRNO Today – Zajímavosti ze štatlu!\nHome /Blog/Po téměř dvou leté pauze přivítá české publikum světoznámý ruský baletní soubor Royal Moscow Ballet\nKdy, kde a co15.7.2021\nPo téměř dvou leté pauze přivítá české publikum světoznámý ruský baletní soubor Royal Moscow Ballet\nNejlepší ruští tanečníci Royal Moscow Ballet v doprovodu nádherné hudby Petra Iljiče Čajkovského zatančí představení plné lásky, vášně a skvělých baletních výkonů – Labutí jezero. Exkluzivní představení se bude konat v Praze, Brně a Ostravě.\nPo více jak dva roky dlouhé kulturní pauze se do České republiky vrací klasický ruský balet. Čeští diváci jistě ocení, že přijede známý baletní soubor, jehož členové jsou oceňovaní baletní umělci z celého Ruska – Royal Moscow Ballet. Jedinečné baletní výkony doplní krásné kostýmy a dekorace, a především nádherná hudba Patra Iljiče Čajkovského, která z tohoto baletu udělala nejznámější baletní představení na světě.\nPetr Iljič Čajkovskij – jeden z nejslavnějších ruských hudebních skladatelů se nechal inspirovat pohádkovým dějem o zakleté princezně labuti a vytvořil hudbu, díky které se balet proslavil po celém světě. Toto baletní představení již před více jak 140 lety položilo základy klasické ruské baletní škole.\nZajímavostí je, že první choreografii k Labutímu jezeru pro Velké Moskevské divadlo v roce 1877 vytvořil český tanečník a choreograf Václav Reisinger. Toto nastudování se ve Velkém Moskevském divadle dočkalo 40 repríz. Avšak choreografii, která balet Labutí jezero proslavila, společně nastudovali až v roce 1895 Marius Petipa a Lev Ivanov pro Mariinské divadlo v Petrohradě. Právě tato choreografie se stala základem klasické ruské baletní školy, která se vepsala do světových dějin baletu. Soubor Royal Moscow Ballet samozřejmě tančí právě tuto dnes již klasickou verzi.\nRomantický příběh o zakleté labutí princezně, velké lásce a zradě stále oslovuje baletní publikum všech věkových kategorií a patří ke klasickému repertoáru všech baletních divadel. Představení Roayal Moscow Ballet je koncipováno tak, že nadchne i starší dětské publikum, zvláště holčičky věnující se tanci nebo dokonce baletu. Tento klasický baletní kus by měl vidět alespoň jednou za život každý, protože patří k evropskému kulturnímu odkazu.\nVstupenky na tento balet budou jistě krásným předvánočním dárkem pro diváky všech věkových kategorií.\n09. 12. 2021 Multifunkční aula GONG Ostrava\n10. 12. 2021 Výstaviště Brno\n11. 12. 2021 Kongresové centrum Praha\nZdroj a foto: Royal Moscow Ballet


Krajští zastupitelé schválili rozdělení dotací na poskytování sociálních služeb v roce 2022 – pribram24.cz\nKrajští zastupitelé schválili rozdělení dotací na poskytování sociálních služeb v roce 2022\nÚno 22, 2022 Středočeský kraj\nSTŘEDOČESKÝ KRAJ – Středočeský kraj obdržel předběžný rozpis finančních prostředků ze Státního rozpočtu krajům na podporu sociálních služeb. Pro období prvních dvou měsíců by měl Středočeský kraj obdržet necelých 413 milionů korun, které rozdělí mezi 585 sociálních služeb. Finální rozdělení dotací schválilo minulý týden krajské zastupitelstvo.\n„Ještě na začátku roku nebylo jasné, jakou výši finančních prostředků a kdy ze státního rozpočtu dostaneme. Pro jistotu jsme připravovali záložní variantu půjček, aby se organizace poskytující sociální služby nedostaly do finančních problémů. Jsem moc rád, že peníze na financování sociálních služeb budeme mít alespoň na období prvních dvou měsíců k dispozici již teď, a že se nám je navíc v rekordně krátkém čase podařilo i rozdělit. Sluší se za to poděkovat pracovníkům odboru sociálních věcí,“ říká Martin Hrabánek, radní pro oblast sociálních věcí a doplňuje: “Fungující síť sociálních služeb je pro občany našeho kraje nezbytná. Péče o seniory v pečovatelských domech, terénní služby pro zdravotně postižené, podpora rodin s dětmi, to je jen část z celého souboru sociálních služeb, které organizace zapsané v síti zajišťují.“\nStředočeský kraj obdržel 593 žádostí o dotaci na poskytování sociálních služeb na rok 2022 v celkové hodnotě více než 3,6 mld korun. Po posouzení všech žádostí kraj finálně rozdělil finanční podporu mezi 585 žadatelů. V konečném zhodnocení se vyřadily všechny nadhodnocené a neuznatelné požadavky. Finální návrh dotace pro jednotlivé subjekty bude upraven s ohledem na celkovou výši obdržených finančních prostředků ze státního rozpočtu.\nPro první dva měsíce roku 2022 Kraj rozdělí finanční prostředky ve výši 412 848 700 korun mezi 585 sociálních služeb. Detailní rozdělení bude k dispozici na webových stránkách Krajského úřadu.\nDo Rožmitálu se v létě vrátí osobní vlaky, půjde o turistické linky, které zajistí České dráhy\nVideo: Stavba Domova seniorů v Příbrami jde podle plánů


Se vším všudy patřím Česku a tak to bude, říká hazardní král Valenta | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Zprávy z domova | Související témata: Ivo Valenta volby 2016 politika\nSe vším všudy patřím Česku a tak to bude, říká hazardní král Valenta\nFenomenální úspěch na Slovácku, menší úspěch na Valašsku a neúspěch na Hané. Těmito slovy shrnul podnikatel v hazardu Ivo Valenta výsledky voleb do krajských zastupitelstev. Jeho Strana soukromníků získala celostátně necelá dvě procenta, na Zlínsku to bylo bezmála osm. A že si krátce před volbami přehlásil trvalé bydliště z Monaka do Česka? "Uvažoval jsem o tom dlouho," říká současný senátor v rozhovoru pro Zpravodajský web Českého rozhlasu.\n8:40 10. října 2016 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nSenátor Ivo Valenta. | Foto: Senát ČR\nJak hodnotíte volební výsledek koalice Svobodných a Strany soukromníků, za kterou jste kandidoval? Ve Zlínském kraji, kam jste se soustředili, jste obdrželi 7,9 procenta, na celostátní úrovni necelé dva procentní body.\nVe Zlínském kraji jsem spokojený. Získali jsme téměř osm procent a koalice, kterou předtím nikdo neznal, má za půl roku velmi slušný výsledek. Samozřejmě jsme očekávali, že by to mohlo být o jeden či dva body výše, ale i tak je to dobré.\nU celostátního výsledku nejsem a nemůžu být úplně spokojený, i když je tam zisk 1,9 procenta. Do povědomí lidí se koalice dostala, ale chyběl nám čas. Nemohli jsme předpokládat, že někde prolomíme hranice, ačkoli například v Pardubickém kraji jsme takové přání měli. Nevyšlo to, alespoň víme, co máme do budoucna zlepšit.\nNejlepší výsledek jste měli přímo v Uherském Hradišti, kde jste získali necelých 25 procent hlasů. Čím si to vysvětlujete? Masivní volební kampaní?\nLidé mě tam hodně znají. Myslím, že úspěch byl spíše na osobu, ale zřejmě i na značku. Někteří voliči znají historii Strany soukromníků, otec byl jejím spoluzakladatelem, což také trochu sehrálo roli. Ale bodovali jsme i v jiných obcích na Slovácku a v některých místech na Valašsku. Na Hané, přiznávám, to bylo hodně slabé.\nKolik vás stála předvolební kampaň?\nNevím to určitě, nyní se vše sčítá. Bude to na našem účtu, já bych to jen zbytečně odhadoval, opravdu nevím. Kampaň pro nás zastřešovala agentura.\nA odhadem, alespoň řádově?\nNevím, lhal bych, opravdu netuším. Určitě to jsou miliony.\nPokud jde o povolební vyjednávání, s kým si dokážete představit koalici? Vidíte někde průsečíky?\nUrčitě. Telefonicky nebo osobně jsem hovořil se všemi lídry stran kromě komunistů. Nabízel jsem spolupráci, že jsme připraveni se podílet na koalici. Když jsem se díval na výsledky voleb, zajímavostí byly preferenční hlasy. Jiří Čunek jich měl nejvíce, na druhém místě byl primátor (Miroslav) Adámek a na třetím místě jsem byl já. Nabízí se tedy, že lidé by si nejvíce přáli koalici KDU-ČSL, STAN, Soukromníci a Svobodní a ODS. Chceme být součástí koalice, ať můžeme bojovat za lepší budoucnost Zlínského kraje.\nCo vám uniklo z voleb: předtančený Harapes, debakl Mynáře s Nejedlým a modré Česko\nKrátce před volbami jste si změnil trvalé bydliště z Monte Carla na Zlín. Bylo to pouze kvůli tomu, abyste se mohl zúčastnit voleb?\nHlavní důvod nebyly volby, o přestěhování jsem uvažoval už delší dobu. Určitě ale to urychlení přišlo právě kvůli volbám, abych dodržel zákon. Když jsme v červenci hlásili kandidátku, hlásili jsme adresu Zlína, ale tehdy jsem ji ještě neměl v občanském průkazu. Úředníci mi řekli, že tam musím uvést aktuální adresu, což tehdy byla ta v Monaku.\nCo vás vedlo k tomu, že jste o přesunu do Česka, jak tvrdíte, uvažoval už delší dobu?\nLetos mi bylo šedesát a člověk už uvažuje, kde zakotví. Věděl jsem, že se jednou vrátím domů. Nikdy jsem domovinu neodstřihnul, trávil jsem zde určitý čas a mám tady rodinu, bratra, sestru, maminku. I Honza šel jednou do světa a jednou se vrátil. Někdo se vrátí brzo, někdo trochu později. Teď jsem se vrátil já.\nČistě fakticky - nyní platíte daně v České republice?\nAno. Se vším všudy patřím Česku, je to neměnný krok a už to bude takto trvale.\nTrvalé bydliště si zpátky do Monaka už přepisovat nebudete?\nNe. Doufám, že alespoň do 95 let, co jsem si naplánoval život na tomto světě.\nJako jedno z volebních témat jste na Zlínsku akcentoval problém s bezdomovci. Jaký je váš konkrétní plán?\nV legislativní rovině. Vrátit starostům nástroj, kterým mohou těmto lidem na svých územích zakázat pobyt. Bezdomovci se válí všude po městě, v Hradišti a určitě i ve Zlíně to problém je. Nic nepomáhá. Ať těm lidem dáváte dávky, nebo chystáte bydlení, neakceptují to. Pokud se budou chtít zařadit do společnosti, tak se zařadí. A pokud nebudou mít možnost v žádném městě takto vegetovat, budou muset jít do sociálních bytů, začít pracovat a zařazovat se do normálního života.\nMluvil jste s některými z nich?\nTo víte, že ano, v Hradišti mě skoro všichni znají. Někteří z nich jsou opravdu v kolotoči problémů, v dluhové pasti, se kterou si neví rady. Je úkolem města, aktivistů a sociálních úseků, aby jim pomohli. Ale jsou také ti, kterým válení se vyhovuje. Pomalu si mohou dělat, co chtějí, a obtěžují okolí. Je potřeba přísný metr.\nKdyž jste zmínil tu dluhovou past. Nemůže část bezdomovců a lidí s finančními problémy produkovat právě váš hazardní byznys?\nVěděl jsem, že sem zabloudíte, ale to už je mimo téma voleb. Podívejte se, já nevím. Největší problém je alkoholismus, to je past. A pokud hovoříte o hazardu, tak jsme prosazovali hrací karty. Ty z heren vyloučí právě tyto sociálně slabé osoby a ty, kteří s hraním mají problémy. Takové hráče nepotřebujeme a ani je nechceme.\nPovolební debata ČRo: Kalousek označil KSČM za extremisty. 'Jsme radikální levice, ' odmítl Filip\nNa Ústecku jedná ANO s KSČM, v Olomouckém kraji s ČSSD. S hnutím nepočítají na Královéhradecku\nNad Kalouskovou prohrou jsem radostně pozdvihl obočí, komentoval volby Zeman\nNěkteré strany odmítají spolupráci s Haškem. Jsme připraveni na opozici, říká\nPolicisté, hasiči a záchranáři evakuovali přes sto nájemníků. Jeden ze zasahujících policistů se nadýchal kouře. Příčina požáru není známa.


Hasiči ve střehu: příroda je v plamenech - Jihlavský deník\nVYSOČINA - Už ke 136 požárům museli během letošních prázdnin vyjíždět hasiči na Vysočině.\nHasičský záchraný sbor kraje Vysočina eviduje od začátku července do včerejšího dne dvanáctiprocentní nárůst počtu požárů oproti stejnému období v minulém létě.\nPrávě loňský červenec, kdy bylo také déletrvající sucho, vydal hejtman kraje Miloš Vystrčil preventivní opatření a v kraji platil zákaz rozdělávání ohňů. Letos se tomu ještě nestalo.\nČesko hlásí: denně 75 požárů\n„Velmi časté jsou letos požáry v přírodě. Jejich příčinou v mnoha případech bývá nedbalostní jednání člověka nebo technická závada na zemědělských a dalších strojích,“ řekla Deníku Denisa Vrbová, tisková mluvčí krajských hasičů.


Taburet PADUA šedá | Sconto\nDomů / Nábytek / Křesla a sezení / Taburety / Taburet PADUA šedá\nTaburet PADUA - šedá\nVčetně pohodlného sedáku\nOdpočiňte si na zahradě jako v obývacím pokoji. Taburet PADUA z umělého ratanu poslouží jako podnožka i stolička k venkovnímu sezení. Je vyroben z kvalitní hliníkové konstrukce s odolným PU opletením. Tyto materiály jsou odolné vůči povětrnostním vlivům a UV záření, díky tomu si nábytek dlouho zachová svůj krásný vzhled.\nPotahový materiál korpusu: Polyratan\nPONTOS, šedáSet 2 ks taburetů\nCOLOR 2, vícebarevnáTaburet\nTaburety Křesla a sezení Nábytek


Budapešť – Bratislava Rally 2013 | Lumír 'Frenzy' Balhar\nPublikoval frenzy dne 14.5.2013 Okomentovat (0) Komentáře\nO víkendu jsem měl jedinečnou šanci zúčastnit se geolokační offroadové rally z Budapešti do Bratislavy jako navigátor. A to jsem ještě ani netušil, co mě všechno čeká.\nDen -1. – Čtvrtek\nPředvečer pátečního odjezdu do Budapešti, kde měl v sobotu ráno závod startovat, jsem si nacpal do zapůjčených navigací tolik mapových podkladů, že by se z toho udělalo špatně i Kolumbovi. Jako primární navigaci jsem použil Garmin 60Cx a jako sekundární Garmin Edge 705. Záložní řešení obsahovalo buzolu a klasickou mapu, ale ten pohled jak ji používám by Kolumbus už asi opravdu nevydržel.\nDen 0. – Pátek\nZ Ostravy jsme s řidičem druhého týmu vyjeli po třetí hodině odpolední. Po cestě do Nového Jičína jsme pozdravili ovečku zavřenou v kleci na přívěsném vozíku a zastavili jednoho řidiče, který si na čerpací stanici zapomněl nejen zavřít kryt nádrže, ale taky samotné víčko, které za ním vesele létalo ve větru. V Novém Jičíně jsme vyzvedli navigátorku druhého týmu a vyrazili do Jihlavy pro závodní Toyotu. Odtud vedla naše cesta přes Brno až do Bratislavy, kde jsem si krátce před devátou večerní přesedl do Land Roveru Discovery. Tím byly oba týmy kompletní a mohli jsme vyrazit do Budapešti.\nCesta z Jihlavy do Bratislavy nebyla tak úplně legální, protože závodní Toyota měla lůžkovou úpravu, která z ní dělala pouze dvoumístné vozidlo. A my byli tři. Naštěstí se to podařilo operativně vyřešit.\nKousek od Maďarských hranic jsme koupili dálniční známku, která se na rozdíl od našich nikam nelepí, ale je to jen kousek papíru s potvrzením o zaplacení poplatku. Na hranicích stál policista, který rychle zastavoval všechna auta a kontroloval jim dálniční známky. U nás mu to chvíli trvalo, protože vydatná vrstva bahna na čelním skle nekompromisně nepropustila ani světlo z policejni baterky, ale nakonec nás beze slova pustil. Auto druhého týmu však zastavil a dal se s nimi do řeči. Aniž bychom mu cokoli řekli, nakukal druhému týmu, že jsme jej poprosili, ať je zdrží, protože jedeme závod.\nV Budapešti jsem si lehce vyzkoušel své navigátorské schopnosti. Naštěstí nebylo složité najít McDonald, od kterého se mělo v sobotu ráno startovat. To bylo kolem jedenácté večer.\nVytáhli jsme deky a židle, otevřeli piva, vína a další a začali družbu s dalšími závodníky především z ČR s Slovenska. Jít spát po třetí ráno byl velice špatný nápad.\nDen 1. – Sobota\nPo třech hodinách spánku jsem spíše vypadli než vystoupili z auta a rozhlédli se po parkovišti, které se za noc solidně naplnilo. V sedm ráno byl první briefing, kde jsme se dozvěděli vše potřebné, dostali jsme nálepky na auta a itineráře. Na naši registraci sice nějak zapomněli, ale nakonec se to podařilo vyřešit. Hlavním pořadatelem byl maďar a vše co řekl překládal slovák. Maďarština je jako když pustíte šišlavého poláka pozpátku. Naštěstí i ti starší z nich umí alespoň trošku anglicky.\nNaše trasa vedla z Budapešti do Gyoru a vypadala takto:\nNa startu jsme se seřadili v náhodném pořadí. Při startu nám pořadatel zapsal do itineráře čas startu, i když to nebyl závod na čas, ale na body. Na projetí maximálního počtu z celkem pětadevadesáti položek jsme měli 9 hodin. Za každou minutu nad limit nám byl stržen bod a ti, kteří přijeli o více než hodinu po limitu neměli nárok na body vůbec.\nStartovalo se v přibližně dvouminutových intervalech, ale hned na prvních položkách se auta seřadila do skupinek a chvíli trvalo, než jsme se začali oddělovat. Mezitím odešla druhému týmu navigace a tak jsem jim za flašku tequily půjčil svou náhradní.\nJeli jsme jako o závod a vše se dařilo naprosto perfektně. Cesty byly sjízdné, navigace vedla přesně a nalezení skrytých nápisů, čísel a dalších nezbytností k zápisu netrvalo dlouho. Při desáté položce se ale stalo něco nečekaného.\nDesátá položka byla v poli, kde jsem nechtěli vjíždět a tak jsme ji hledali pěšky. Po návratu do auta jsme se otočili a na polní cestě se začali hromadit další závodníci. Rozjeli jsme se směrem k další položce, když v tom se začali na polích objevovat maďaři, kteří vypadali přátelsky jako kubánec s rozsypaným kokainem. Zatímco je řidič sledoval v zrcátku a já čuměl do itineráře, rozhodl se jediný závodník v kategorii vozidel s náhonem na dvě kola, že se na úzké polní cestě otočí. To se mu bohužel nepovedlo a než jsme si všimli, že zůstal čumákem na cestě. už náš pevností nárazník upravoval aerodynamické vlastnosti jeho Lady. Pecka to byla solidní, ale nikomu se naštěstí nic nestalo.\nZatímco my jsme zastavili, vytáhli žigulíka z pole ven a začali mu rovnat pokřivené plechy, začali kolem nás zuřivě pobíhat a řvát maďaři a maďarky, za každou cenu zastavovali závodníky, některým mlátili pěstmi do kapot, některým lezli až do aut a snažili se jim sebrat navigace a některým dokonce hrozili kládou proti čelnímu sklu. Kdyby nám nestál v cestě ten výkvět ruského automobilového průmyslu, určitě bychom se této mašinérii vyhnuli, ale takto jsme tam museli zůstat a počkat na policii.\nŠkody na našem vozidle byli naprosto obrovské. Tedy pokud jste milovník malých blinkrů z felície. Pokud nejste, je škoda vyčíslená na 49 Kč.\nPolicie tu bylo za pár minut a hned začala s temperamentními maďary řešit, co se vlastně stalo. Problém byl, že jim někdo projel polem, kde měli zasazenou nějakou neznámou rostlinu. Ještě větší problém byl, že ani jeden z dospělých neuměl anglicky a to včetně policajta. Ale úplně nejhorší bylo, že si nenechali vysvětlit, že ty úzké koleje blízko u sebe jim v poli asi žádné z našich aut udělat nemohlo.\nMy jsme se o to nestarali a opravovali jsem o pár metrů dál šípovité vozidlo. Bylo třeba sundat vrtuli z chladiče a zmenšit ji, protože se po naší profesionální úpravě do přední části motorového prostoru nemohla vejít. Posádka žigulíka to brala naprosto s klidem a nechtěli o nějakém finančním vyrovnání ani slyšet se slovy, že se o tom všem pobavíme večer u piva.\nKdyž jsme byli hotovi, chvíli jsme počkali a pak nás naštěstí policie pustila a my s téměř dvouhodinovým mankem mohli pokračovat v závodu.\nZastavili jsem ještě na chvíli na vedlejší cestě a dynamickým lanem narovnali další kusy přední části závodního žigulíka.\nPak už jsme mohli konečně pokračovat dále. A že jsme měli opravdu naspěch.\nDalší položky šly stejně hladce jako ty první a my jsme postupně dotahovali ztrátu a začali si závod opět užívat. Bohužel se k nám opět štěstí otočilo zády. U položky číslo 33 jsme si udělali krátkou pauzu a po chvíli stání se nám začalo kouřit z motoru. Na vině byla prošoupaná hadice topení, ze které začala stříkat vařící voda a pára. Výměna hadice s pomocí dalšího týmu naštěstí netrvala nijak extra dlouho. Po této výměně jsme ale bohužel ujeli jen několik desítek metrů a zjistili jsme další závadu. Z převodky řízení nám vystřelilo gufero a vytekl nám všechen olej ze serva. Naštěstí nebyli okolo žádní ochránci přírody. Řídit takový kolos na velkých pneumatikách bez serva je velmi obtížné, ale nejhorší na tom bylo, že se servo pumpa po nějaké době bez oleje zadře, zastaví se řemenice, která jí pohání a roztrhne se klínový řemen.\nZklamaní z neúspěchu jsme neměli jinou možnost, než se vydat co možná nejkratší cestu po dálnici směrem k cíli, kde se pokusíme auto do další etapy opravit. Po cestě jsem si na benzínce koupil rohlík se salámem a sýrem za 5 euro, což byl můj nejdražší rohlík vůbec. Zajímal by mě jak se z 800 forintů dostala pumpbába na 5 euro, ale hlad je hlad.\nV kempu jsme byli jako první a než vychladl motor, stavili jsme se na pivko do nádherné středověké hospody ve sklepních prostorách bez oken. Pivo bylo dobré a hospoda stylová, ale nevím, jestli by všechny tyto vlastnosti v běžném životě vyvážily cenu cca 85 kč za pivo.\nPak se řidič pustil do opravy auta. První možné řešení bylo spojení přívodní a odvodní hadice z převodky řízení do sebe a tím zajistit cirkulaci oleje. Servo sice stále nepojede, ale alespoň se nezadře čerpadlo a my budeme moci dojet domů. Nápad to byl dobrý, jeho realizace docela rychlá a vypadal i funkčně, tak jsem si mohli zbytek večera užít u pivka a grilu.\nV sedm ráno jsme si na druhém briefingu vyslechli názor pořadatele na incident z minulého dne, nafasovali jsme další itineráře a informaci, že start bude probíhat v opačném pořadí k aktuálním výsledkům.\nMapa nedělní etapy vedla z Gyoru do Bratislavy a vypadala takto:\nPo prvním dni závodů jsme byli z celkem pětatřiceti startujících aut na osmadvacáté pozici, což vzhledem k problémům nebylo zas tak zlé. Posádka žigulíka byla automaticky vítězná, protože jela v kategorii jako jediná a tak se rozhodli, že navštíví všech pětadevadesát položek a dorazili až kolem půlnoci.\nBrácha zmobilizoval své vyjednávací schopnosti a flašku slivovice a šel vyjednávat cenu za zničené závodní auto. Nakonec se to proti prvním odhadům podařilo srazit na 200 euro a zmíněnou flašku slivovice.\nVzhledem k nefunkčnímu servu jsme neměli žádné závodní ambice, ale potřebovali jsme se co nejdříve dostat na Slovensko, aby případný odtah nemusel platit Maďarskou dálniční známku. Po cestě k dálnici jsme zapsali pár položek a vyrazili jsme směrem na Bratislavu, kde jsme chtěli odevzdat téměř prázdný itinerář a tím oficiálně závod dokončit.\nTo se nám nejen povedlo, ale zároveň jsme se i s nefunkčním servem dostali zdraví a unavení až domů a z naší první účasti na druhém ročníku této Rally bylo nakonec třicáté místo. Druhý tým byl po prvním dni šestý a v druhém dni si ještě o jednu příčku polepšil.\n← TOP 5 nejlepších vtipů za poslední měsíc #18\nTOP 5 nejlepších vtipů za poslední měsíc #19 →


Karel Havlíček s prezidentem řeší ekonomickou situaci ČR - CNN Prima NEWS\nOd deseti hodin projednává poradní tým prezidenta Miloše Zemana na zámku v Lánech za účasti ministra průmyslu a obchodu Karla Havlíčka (za ANO) ekonomické dopady protiepidemických opatření. Havlíček v pátek ve Sněmovně uvedl, že seznámí prezidenta a jeho poradce s prioritami ministerstva průmyslu a obchodu a ministerstva dopravy pro letošní rok.\n„Budeme diskutovat o prioritách na rok 2021 jak v oblasti průmyslu, tak v oblasti dopravy. Představím to, co chceme v rámci dopravy dobudovat,“ uvedl v pátek ve Sněmovně Havlíček. Debata podle něj bude také o jaderné energetice, nízkouhlíkovém zákonu, transformaci teplárenství, podpoře obnovitelných zdrojů nebo konci těžby uhlí.\nV případě ekonomických dopadů protipandemických opatření vyplývá z údajů ministerstva financí (MF), že ze státního rozpočtu šlo na boj s pandemií koronaviru od loňského března do konce letošního ledna 231,5 miliardy korun.\nPřímá opatření například v podobě kompenzačních bonusů, programů Antivirus a dalších programů si vyžádaly 144,1 miliardy korun. Odklad záloh daní vyčíslilo MF na 24,3 miliardy korun a výdaje na zdravotnictví v podobě nákupu ochranných prostředků, odměn zdravotníkům nebo oddlužení vybraných nemocnic na 63,1 miliardy korun.\nPodle ekonomů rok trvající pandemie koronaviru připravila českou ekonomiku o stamiliardy korun a desetitisíce pracovních míst. Ekonomika loni klesla o rekordních 5,6 procenta.\nBabiš a rezignace? Kdyby teď skončil, Zeman ho jmenuje znovu, říká politolog\nMiloš Zeman Karel Havlíček Lány ministr průmyslu a obchodu ministr dopravy protiepidemická opatření


Přednášky, semináře, kurzy 2020\nÚvodní stránka > Kalendář akcí > 2020\nPokud byste měli zájem u vás také uspořádat\nseminář, přednášku nebo kterýkoliv z těchto kurzů,\nJak uspořádání domova ovlivňuje naše zdraví?\nSrdečně vás zvu na přednášku "Jak uspořádání domova ovlivňuje naše zdraví?" v sobotu 29.8.2020 v 16 hod. Uvědomili jste si jakou moc má to, čím se obklopujeme? Jak velký vliv můžou mít na nás nejen různé věci, postavení nábytku, barvy, obrazy…, ale i to, co je kolem našeho domu. Energie místa kde žijeme a pracujeme. Věděli jste, že jedno z nejdůležitějších míst je hlavní vchod? Kde se nachází, co je vně a uvnitř velmi ovlivňuje celý náš dům/byt i nás samotné. Napadlo vás někdy, že to jak máte...\nJak vytvořit dětské království, MB\nSrdečně vás zvu na seminář "Jak vytvořit dětské království" středa 19. února 2020 v 18 hod. Jak tedy vytvořit dětský pokoj, aby se v něm děti cítily jako ve svém království? Dětský pokoj je velmi důležitý a neměli bychom jeho zařízení podceňovat. Utváří se v něm osobnost a zdravý vývoj dítěte. Vytvořit harmonické zázemí pro naše potomky, není až tak snadná záležitost. To, co si pro sebe budujeme v celém svém příbytku, to bychom měli vměstnat pro své dítě do jediné místnosti. A pokud máme zařídit jeden pokoj pro více potomků, může to...\nJaká zrcadla nám nastavují naše zvířata? MB\nSrdečně vás zvu na přednášku „Jaká zrcadla nám nastavují naše zvířata aneb jak se naučit s nimi komunikovat.“ středa 22.01.2020 v 18 hod. Mají zvířata emoce? Můžou nám zvířata zrcadlit naše chování, postoje nebo dokonce naši ne-moc? Vážíme si jich a respektujeme je jako bytosti? Nabírají si naše negativní energie na sebe, nebo je čistí? Uvědomujeme si, co nám dávají a co dokáží trpělivě snášet? Jaký vliv má na zvířata prostředí a strava? Můžeme léčit zvířata jinak než u veterináře? Jsou nemocná zvířata nebo jejich majitelé? Můžou se za určitých...


Kreativní adventní kalendář BETLÉM | Kukando.cz\nZkuste advent bez čokolády, zato hravě!\nOmalovánkový adventní kalendář BETLÉM pro kreativní děti a hravé rodiče jako alternativa ke klasickým čokoládovým kalendářům.\nAdventní kalendář obsahuje 24 karet s autorskými obrázky výtvarnice Jany Andréskové. Každý den děti vybarví jednu součást betléma a 24. prosince je betlém hotový.\nKreativní možnosti zpracování betléma jsou neomezené. Na základě loňských zkušeností jsme hlavní tipy, návody a ispiraci sepsali do článku na blogu.\nS adventním kalendářem jsme byli i v pořadu Sama doma Na záznam se můžete podívat zde.\nAdventní kalendář doporučují na základě testování i ŽENY s.r.o. Jejich reference si můžete přečíst zde.\nSada UKLÍZENDO 2.0 + BETLÉM


Úvod › Seznam štítků › Nábytek\nAť už podléháte moderním trendům, myslíte ekonomicky, nebo jen máte rádi pořádný klasický kus nábytku, bez sedací soupravy se nejspíš neobejdete. V řadě bytů je sedací souprava dominantním bytovým prvkem. Na sedačce odpočíváme, lenošíme, spíme, jíme a děláme i mnoho jiného. Proto je důležité vybrat si tu správnou.\nPromyslete si, kolik lidí a na co bude sedací soupravu pravidelně používat. Slovo pravidelně je velmi důležité. Kvůli večírku jednou za rok si obří sedačku skutečně nepořizujte.\nStále častěji není sedací souprava jen gaučem na odpolední šlofíček nebo na rodinné sledování večerních seriálů. Proto už je jen málokdy přisunutá ke zdi, ale naopak se stává hlavním prvkem obytné zóny. Protože je velmi často umístěna uprostřed místnosti, je vlastně takovým ostrovem domácí pohody. Respektive, měla by být.\nZ hlediska velikosti můžete najít sedací soupravy se dvěma, třemi, čtyřmi i více místy, ale můžete i zkombinovat více kousků od jedné série, třeba pohovku a dvě křesla s taburetem. Vybraná velikost sedací soupravy by měla respektovat místnost, kde bude umístěna. Bude-li stát uprostřed místnosti, mělo by kolem ní být dostatek místa, aby se souprava dala pohodlně obcházet.\nFunkčnost nebo styl?\nSedací souprava může být designovým kouskem a být zároveň i dokonale funkční. Anebo taky ne. I když vás některá na první pohled uchvátí svým vzhledem, vždy myslete také na pohodlí. Asi jste už někdy byli někde na návštěvě, případně na jednání ve firmě, kde měli sedací soupravu, do níž se při posazení doslova zapadne. Jednou za čas se to vydržet, ale zkuste si představit, že se budete složitě drápat ze sedačky na nohy každý den. Obdobně mohou na různé uživatele různě působit i typy čalounění. Někdo má rád kůži, jinému je nepříjemná. Další nedá dopustit hrubou látku, jiný dává přednost hladšímu povrchu\nProto je u sedací soupravy důležité, vyzkoušet si ji v obchodě. Posadit se na ní, zkontrolovat, jak vám vyhovuje povrchový materiál, a pokud je sedačka rozkládací, nebo má úložné prostory, tak si také otestovat, jak s ní umíte manipulovat.\nNajdete už ale designově geniální sedačky s celou řadou speciálních funkcí například sedačky, které se dají proměňovat několika jednoduchými pohyby – otáčením, ohýbání, roztahováním nebo naopak stahováním získáte úplně jiný kus nábytku. Můžete si také koupit sedačku, v níž už je zabudovaná malá chladnička, knihovnička či polička na ovladače další drobnosti. A vývoj jde stále kupředu.\nBarva sedací soupravy by měla respektovat celkové ladění interiéru obývacího pokoje. Je-li sedačka barevně výrazná, zbytek místnosti by měl být spíše tlumený, v přírodním provedení, nebo v pastelových barvách. Naopak, extravagantnější barevnost ostatního nábytku či stěn vyžaduje sedačku v decentním barevném stylu.\nPři výběru barvy přemýšlejte i o tom, kdo bude na sedačce nejčastěji pobývat. Bílý designový skvost s kůží a malé děti, to určitě nejde dohromady, stejně jako tmavá sedačka s povrchem přitahujícím nečistoty a domácí mazlíček se světlou srstí. S dětmi je ideální omyvatelný nebo pratelný povrch. Kdo má děti, ví, že je prostě nikdy nemůžete dokonale uhlídat a nějaká ta skvrnka se objeví vždy. Velmi praktickou vlastností je možnost snímat a prát potahy, případně povrchová úprava, která odpuzuje špínu.\nJednou z nejčastějších civilizačních chorob jsou problémy pohybového aparátu. Proto bychom neměli zapomínat ani na zdravotní hledisko. Různé stupně tuhosti, polohovací prvky a hlavně opora pro záda, krk a nohy při odpočinku - to vše je velmi důležité pro to, aby vaše relaxace byla nejen pohodlná, ale také zdraví prospěšná.


zpravodaj SKM Spektrum :: Svaz klubů mládeže\nSvaz klubů mládeže > zpravodaj SKM Spektrum\nZde by se měla v elektronické podobě objevovat jednotlivá čísla našeho zpravodaje tak, jak budou vycházet. Můžete si je přímo přečíst, od tištěné podoby se do 13. čísla (listopad 2011) liší pouze vzhledem, obsah je stejný, od 14.čísla už vypadá Spektrum na našich stránkách úplně stejně jako jeho tištěná verze.\nOd 15. čísla se vám Spektrum otevře v novém okně, kliknete- li na příslušné místo (barevně odlišené a podtržené) a zvolíte-li Otevřít soubor, múžete si je pochopitelně také uložit. Je-li v čísle zpravodaje více fotografií, je uloženo z technických důvodů ve více částech. Od 18. čísla je Spektrum vkládáno jako jeden soubor a podle potřeby je sníženo rozlišení.\nOd čísla 20. si pro zobrazení klikněte přímo na název čísla.\nSpektrum březen 2019\nSpektrum prosinec 2018\nSpektrum červen 2018\nSpektrum únor 2018\nSpektrum prosinec 2017\nSpektrum říjen 2017\nSpektrum červen 2017\nSpektrum duben 2017\nSpektrum prosinec 2016\nSpektrum říjen 2016\nSpektrum červen 2016\nSpektrum duben 2016\n26. číslo Spektrum - prosinec 2015\n25. číslo Spektrum - říjen 2015\n24. číslo Spektrum -červen 2015\n23. číslo Spektrum -únor 2015\n22. číslo Spektrum -prosinec 2014\n21. číslo Spektrum -říjen 2014\n20. číslo Spektrum -červen 2014\nSpektrum -únor 2014- 19.číslo klikněte zde .\nSpektrum -listopad 2013- 18.číslo klikněte zde .\nSpektrum -červen 2013- 17.číslo klikněte na 1.část a 2.část .\nSpektrum -únor 2013- 16.číslo klikněte zde\nSpektrum -listopad 2012- 15.číslo přinášíme pouze ve formátu pdf, neboť jsme se dozvěděli, že vyhledávače neumějí hledat v obrázkových souborech. Mělo by se objevit v novém okně, kliknete-li zde a zvolíte Otevřít soubor, můžete si je pochopitelně také uložit. A toto by snad měl být na delší dobu stálý způsob, jak se budete na našich stránkách se zpravodajem Spektrum setkávat.\nSpektrum -červen 2012- 14.číslo je zde pro čtení uvedeno novým způsobem a je již úplně stejné, jako tištěný zpravodaj, klikněte zde, najdete je tu také ke stažení v pdf formátu a vzhledem k velikosti souboru je ve dvou částech, klikněte zde : 1.část a 2.část\nSpektrum - listopad 2011- KLIKNĚTE SEM: 13. číslo - listopad 2011 (v tomto čísle mimo jiné najdete i odkaz na celý "foto"článek o táboře KM Zlatá řeka, který byl v tištěném vydání z technických důvodů redakčně krácen - viz pdf verze)\nSpektrum - září 2011- KLIKNĚTE SEM: 12 číslo - září 2011\nNajdete tu i archiv jednotlivých čísel ke stažení v pdf fromátu. Archiv budeme také doplňovat.\nKompletní archiv roků 2010 a 2011: 2011 a 2010 Archiv zpravodaje Spektrum\nArchiv starších čísel Spektra (postupně se vytváří): Starší čísla - Archiv zpravodaje Spektrum\nArchiv - starší čísla


Dálniční známka - Rakousko\nJste zde: Dálniční známky / Rakousko\nAktuální informace o dálničních známkách (kupónech) v Rakousku pro rok 2013\nFungování dálničních známek v Rakousku\nDálniční známky Rakousko 2013\nStejně jako v České republice i v Rakousku platí dálniční známky pouze pro vozidla do hmotnosti 3,5t včetně. Pozor na správné umístění dálniční známky a na shodě jejího typu a typu vozidla. V Rakousku hrozí za nesprávné umístění nebo chybu při výběru známky velké pokuty v rozmezí 120€ až 240€. Pokud se dostanete do správného řízení, pak se v případě neúspěchu obhajoby pohybujete v sazbě 300€ - 3000€\nVíce informací v němčině naleznete na webu www.vignette.at.\nStejně jako u nás, i v Rakousku jsou dálniční známky dvojdílné, horní část se lepí na vnitřní stranu předního skla a zbylá část slouží jako doklad o nákupu pří případné policejní kontrole.\nDálniční známky musí mít v Rakousku i motocykly. Jejich umístění musí být jasně viditelné, doporučuje se spodní část předního skla, ale tak aby nalepená známka nepřekážela při výhledu.\nKde jsou Dálniční známky povinné – zpoplatněné úseky silnic a dálnic v Rakousku\nZnámku nemusíte mít na těchto šesti úsecích, mýtné je zde vybírání manuálně u mýtných bran.\nV Rakousku je možno pro osobní automobil i motocykl zakoupit dálniční známky těchto délek:\nCeny známek jsou stanovovány každý rok na základě nařízení rakouské vlády o výši časových poplatků a mýtného. Více informací najdete na webu rakouského ministerstva dopravy.\ndo 3,5 t roční 2125,00 77,80\n2-měsíční 635,00 23,40\n10-ti denní 230,00 8,00\nmotocykl roční 837,00 31,00\n2-měsíční 316,00 11,70\n10-ti denní 126,00 4,60\nCeny v korunách jsou platné k 10.8.2013, závisí na aktuálním cenovém kurzu vůči euru a jsou platné při koupi kuponů v České Republice, ceny v Eurech jsou platné při koupi kupónů v Rakousku.\nRakouské dálniční známky lze v ČR zakoupit na čerpacích stanicích, na všech pobočkách České pošty (pozor na severu Čech nemusí být k dispozici všechny typy, nebo dokonce ani jeden!). Další místa, kde můžete známku dostat jsou některé cestovní agentury, zvláště jihočeské a pak také pobočky ÚAMK.\nPlatnost ročních dálničních kupónů (známek) v Rakousku začíná stejně jako v ČR vždy 1. prosince a platí až