Salinda Resort Phu Quoc Island - DELUXEA\nSalinda Resort Phu Quoc Island *****\nPrvní pětihvězdičkový plážový resort na ostrově Phu Quoc\nIng. Barbora Víšková\nDie Hotels kenne ich persönlich. online v pondělí\nv pondělí od 10:30 do 17:00.\nPro hotel Salinda Resort Phu Quoc Island není dostupná online kalkulace. Cenu Vám rádi sdělíme na vyžádání – prosím vyplňte svůj požadavek v kontaktním formuláři. Detail hotelu Salinda Resort Phu Quoc Island.\nVyberteDeluxe Hill ViewDeluxe Garden ViewDeluxe Sea ViewPremium Deluxe Sea ViewGarden View VillaSuite Sea View HotelSuite Sunset VillaSea View Villa\nQatar AirwaysEmiratesKorean AirBez letenky\nDie Hotels kenne ich persönlich. Ing. Barbora Víšková\nonline v pondělí v pondělí od 10:30 do 17:00.\nHotel Salinda Resort Phu Quoc Island *****\nLokalita Vietnam, Phu Quoc | Zobrazit mapu\nStrava Snídaně | Více o gastronomii\nTipy specialistů Nejkrásnější pláž na ostrově Vinný sklípek Bazén s nekonečným okrajem\nPopis hotelu Salinda Resort Phu Quoc Island ***** Vietnam\nSalinda Resort Phu Quoc Island je prvním luxusním resortem na ostrově a je situován přímo u pláže Long Beach (Bai Dai). V jednom ze 121 pokojů, suit či vil s přírodně inspirovaným designem a prostornými balkony se budete cítit jako doma a zažijete úžasné okamžiky během nezapomenutelné dovolené ve Vietnamu. Tento jedinečný plážový hotel je místem naprostého klidu s úžasnými modrými vodami moře a přátelskými službami, což z něj dělá ideální volbu jak pro páry toužící po romantických líbánkách, tak také pro rodiny hledající výjimečné luxusní útočiště během objevování Vietnamu a Indočíny.\nPrvotřídní vybavení a služby obohacují hotelové ubytování a Váš ostrovní zážitek prostřednictvím bazénu s nekonečným okrajem a s jacuzzi, odkud jsou nádherné výhledy na pestrobarevné západy slunce. K dalším význačným prvkům resortu patří svěží tropické zahrady a široká škála zábavných aktivit a událostí. Oddejte se naprosté relaxaci v nadčasových lázních Salinda Spa, které jsou jedinými lázněmi ve Vietnamu provozovanými profesionálním lázeňským a wellness týmem z Thajska.\nHotel nabízí ochutnávky vín ve vlastním vinném sklípku, výjimečnou nabídku doutníků, alkoholických nápojů a speciálních koktejlů a také moderní kuchyni se specializací na italské a vietnamské pokrmy. K dispozici budete mít bar u bazénu, restauraci a salonek.\nNaše doporučení k Salinda Resort Phu Quoc Island\nHotel Salinda můžeme doporučit i náročným klientům. Kromě luxusního ubytování a velkého bazénu s nekonečným okrajem nabízí hotel také jeden z největších vinných sklepů v zemi a výborné gastronomické zážitky.\nNavíc se můžete spolehnout na zkušený a zodpovědný hotelový personál, který ochotně pomůže naplánovat výlety a exkurze na ostrově, zařídí pro Vás šnorchlování i potápění a poskytne veškeré užitečné informace pro pobyt ve Vietnamu.\nDůležitým prvkem v hotelové filosofii je také faktor udržitelnosti a ochrany zdejšího prostředí pro budoucnost, což se stále více stává součástí strategií luxusních resortů. Salinda Resort Phu Quoc Island byl v rámci TripAdvisor Travelers’ Choice 2016 zvolen jako lídr luxusních hotelů Luxury Standard group of Hotel and Resort na ostrově Phu Quoc.\nResort se nachází pouhých 10 minut jízdy od mezinárodního letiště Phu Quoc a po krátkém letu se můžete dostat Ho Či Minova Města (dříve Saigonu) nebo do Hanoje (hlavního města Vietnamu). V případě zájmu je možné Vám na začátku nebo na konci dovolené zajistit poznávací program na míru.\nNaprostá relaxace na Vás čeká v komfortu s velkorysým vybavením pokojů Deluxe Hill View (43 m2)...\nPokoj Deluxe Garden View (43 m2) je obklopen svěží vegetací mangové zahrady a hostům poskytuje pocit naprostého klidu...\nV pokojích Deluxe Sea View (43 m2) se dočkáte výjimečného luxusu s pozorností kladenou na kombinaci přírodního designu a moderních prvků...\nPremium Deluxe Sea View\nTyto pokoje (43 m2) poskytují z prostorné terasy neúžasnější výhledy na pláž Long Beach. K dispozici budete mít luxusní koupelnu vybavenou, která zve na aromatickou koupel nebo ke sprchov..\nResort nabízí unikátní gurmánské možnosti, které ocení i nároční hosté. Navštívit můžete restauraci s lokální i mezinárodní kuchyní nebo se vydat do restaurace s nefalšovanými italskými pokrmy nejvyšší kvality. K dispozici je navíc také elegantní salonek v lobby a bar u bazénu s nabídkou lehkého občerstvení a lahodných nápojů. A pokud si přejete více soukromí, je možné stolovat také v klidu svého pokoje, suity a či vily.\nDopřejte si gastronomické zážitky autentické vietnamské a současné indické kuchyně prezentující se v otevřených prostorách. S výhledy na pláž Long Beach a západy slunce tato restaurace nabízí tropické prostředí s perfektním umístěním a inovativním menu lokálních i mezinárodních pokrmů. Je to ideální místo pro romantické stolování nebo večerní vietnamskou zábavu s kapacitou až 220 osob. Můžete zde postupně ochutnávat domácí chleba, sladké pečivo, koláče, sušenky, čerstvé omáčky a dresinky, tapenády a jogurty i speciální australské hovězí či lokální mořské plody. Vše je připraveno z pečlivě vybraných ingrediencí zkušenými kuchaři.\nIl Muro Italiano\nIl Muro Italiano je zdejší nejnovější hotelovou restaurací a představuje perfektní volbu pro romantickou večeři ve dvou. S domácími těstovinami a lahodnými mořskými plody nabízí klasickou italskou kuchyni a moderní pokrmy. Šéfkuchař Federico pocházející z oblasti Benátek v severní Itálii klade důraz na organické a domácí ingredience. Interiéry restaurace perfektně ladí s krásou ostrova a zahrnují prvky se stříbrnými odstíny a překrásné přímořské umění. K dispozici je také venkovní terasa.\nHigh Note Bar Lounge\nOdpočiňte si při vychutnávání si delikátních tapas a unikátní kolekce vín či alkoholických nápojů, abyste ještě více obohatili svůj pobyt ve Vietnamu. Můžete relaxovat v pohodlných křeslech, zatímco si budete vybírat oblíbený doutník či osvěžující koktejl v intimní atmosféře. Tento salonek nabízí bohaté a stylové drinky a je ideálním místem pro setkávání se s přáteli a sdílení nezapomenutelných zážitků z dovolené.\nCyan By The Pool\nBar u bazénu poskytuje výhledy na bazén s nekonečným okrajem, který jakoby splýval s mořem. Zdejší stolování pod širým nebem s širokou nabídkou osvěžujících nápojů, obědového občerstvení a gurmánských pizz společně se saláty a sendviči nebo speciálními koktejly je právě to, co hledáte během tropické dovolené. K dispozici jsou také ledové čaje nebo čerstvé ovocné šťávy, které se skvěle hodí k relaxaci u bazénu.\nSalinda Resort Phu Quoc Island nabízí 24hodinovou pokojovou služby pro možnost stolování v komfortu svého pokoje, suity či vily, ať už se jedná o lehké občerstvení nebo o plnohodnotnou večeři. Můžete tak relaxovat na vlastním balkoně a užívat si krásných výhledů pod otevřeným nebem při vychutnávání si lahodných pokrmů. Dostane se Vám maximálního klidu a soukromí.\nV cestovní kanceláři Deluxea stojíte na prvním místě Vy, naši klienti. Na zájezdy do Vietnamu se specializujeme již po mnoho let a zemi známe dokonale. Již 18 roků vlastníme platnou koncesi. Pojištěni proti úpadku jsme u ERV Evropská pojišťovna, a. s. Naši zaměstnanci Vietnam opakovaně navštívili a detailně poznali místní prostředí, nabídku služeb a ubytování. Díky tomu Vám mohou velmi odborně na základě osobních zkušeností poradit a sestavit zájezd přesně podle Vašich přání.\nKategorie a vybavení pokojů Salinda Resort Phu Quoc Island\nSalinda Resort Phu Quoc Island je unikátní sbírkou 121 pokojů, vil a prostorných suit. Ultra-moderní architektonický koncept podtrhuje zdejší přírodní krásu, když rysy a charakter pokojů, suit i vil ideálně zapadají do místního prostředí.\nPokoje – Kochejte se úžasnými západy slunce z vlastního balkonu s výhledem na třpytící se oceán. Můžete se těšit na unikátní prostory, které zařídí, abyste se cítili komfortně a spokojeně během dovolené ve Vietnamu. Každá ložnice je vybavena příjemnou a pohodlnou postelí pro nerušený spánek.\nVily – Vily jsou oázou asijského šarmu a zahrnují vysoké stropy, velká okna, prostornou koupelnu, vlastní zahradu a terasu s výhledy na moře.\nDeluxe Hill View foto\nNaprostá relaxace na Vás čeká v komfortu s velkorysým vybavením pokojů Deluxe Hill View (43 m2). Během své plážové dovolené můžete z těchto pokojů sledovat východ slunce zpoza hor a začít den úžasným pocitem volnosti. Do vybavení a služeb patří postel o velikosti king nebo dvě samostatná lůžka, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, možnost propojení pokojů, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu.\nDeluxe Garden View foto\nPokoj Deluxe Garden View (43 m2) je obklopen svěží vegetací mangové zahrady a hostům poskytuje pocit naprostého klidu. Dopřejte si komfort s elegantním vybavením a moderním kouzlem uprostřed přírodní krásy tropického ostrova. Do vybavení a služeb pokoje patří postel o velikosti king nebo dvě samostatná lůžka, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, možnost propojení pokojů, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout v pokoji se samostatnými lůžky nebo vana v pokoji s postelí o velikosti king, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu. Pokoje jsou nekuřácké.\nDeluxe Sea View Room foto\nV pokojích Deluxe Sea View (43 m2) se dočkáte výjimečného luxusu s pozorností kladenou na kombinaci přírodního designu a moderních prvků. Nechejte se okouzlit překrásnými výhledy na křišťálově čisté vody na pobřeží ostrova. Večer pak můžete při usínání poslouchat šumění mořských vln, které Vás dokonale uspí. Do vybavení a služeb patří postel o velikosti king nebo dvě samostatná lůžka, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout v pokoji se samostatnými lůžky nebo vana v pokoji s postelí o velikosti king, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu. Pokoje jsou nekuřácké.\nPremium Deluxe Sea View foto\nTyto pokoje (43 m2) poskytují z prostorné terasy neúžasnější výhledy na pláž Long Beach. K dispozici budete mít luxusní koupelnu vybavenou, která zve na aromatickou koupel nebo ke sprchovému rituálu před nocí strávenou v komfortní posteli. Do vybavení a služeb pokoje patří postel o velikosti king nebo dvě samostatná lůžka, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, možnost propojení pokojů, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout v pokoji se samostatnými lůžky nebo vana v pokoji s postelí o velikosti king, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu. Pokoje jsou nekuřácké.\nGarden View Villa foto\nUnikátní vily (58 m2) jsou navrženy k poskytování té nejvyšší úrovně kvality a prvotřídních standardů. Najdete zde prostory plné přírodních prvků ostrova Phu Quoc. Vila zahrnuje komfortní ložnici a obývací prostor, mramorovou koupelnu s velkou vanou a terasu obklopenou tropickými zahradami. Do vybavení a služeb patří postel o velikosti king, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout a vana, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu. Vily jsou nekuřácké.\nSuite Sea View Hotel foto\nTato suita (87 m2) kombinuje elementy lokálního dědictví a reprezentuje nejlepší hotelovou volbu ubytování pro rodiny i páry. Zahrnuje elegantně vybavený obývací pokoj s kuchyňkou a okouzlujícími výhledy na písečný pás pláže Long Beach. Díky tomu pocítíte svobodu a relaxaci. Do vybavení a služeb patří postel o velikosti king, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout a vana, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu. Suity jsou nekuřácké.\nPearl Suite Villa foto\nAť už chcete potěšit své smysly v osvěžující dešťové sprše v mramorové koupelně, probouzet se za zvuků mírných šumivých vln nebo zakončit den výhledem na nezapomenutelný západ slunce, bude tato unikátní suita ve vile (100 m2) ideální volbou s nepřeberným množstvím komfortu a elegantního designu. Do vybavení a služeb patří postel o velikosti king, minibar, pracovní stůl, dokovací stanice pro iPod, individuálně ovládaná klimatizace, satelitní TV, sejf, koupelna s luxusním vybavením (samostatný sprchový kout a vana, fén, župany a pantofle), žehlička a žehlící prkno (na vyžádání), Wi-Fi, 24hodinová pokojová služba a polštářové menu. Suity jsou nekuřácké.\nSalinda Resort Phu Quoc Island je situován na pláži Long Beach (Bai Dai), která je největší a jednou z nejkrásnějších na ostrově. Je to klidný ráj s množstvím slunečních paprsků, teplých vod a s pokojnou atmosférou. Od října do března si turisté užijí opravdu báječné chvíle, jelikož v tomto období panuje suché období. Pláž byla navíc zařazena mezi 20 idylických plážových útočišť v květnu 2010 v rámci CNNGo.\nOnline cena a slevy Salinda Resort Phu Quoc Island *****\nNejnižší cena od 3 035 Kč / osoba, noc, frühstück v Deluxe Hill View\nv termínu od 04.05.2020 do 31.10.2020\nTyp pokoje VyberteDeluxe Hill ViewDeluxe Garden ViewDeluxe Sea ViewPremium Deluxe Sea ViewGarden View VillaSuite Sea View HotelSuite Sunset VillaSea View Villa\nOnline ceník v Kč. Ceny jsou aktualizované dle kurzu ČSOB EUR Devizy prodej každý pracovní den v 09:00. Kurz pro dnešní den 27,744 Kč/EUR.\nZpáteční letenku z Prahy či Vídně vč. letištních tax v uvedené cestovní třídě\nStravování dle uvedené kalkulace výše\nPrivátní zpáteční transfer klimatizovaným vozem z letiště přímo do hotelu\n"Průvodce Vietnam" - kniha z edice Lonely Planet v češtině\nSLUŽBY NEKUPUJEME U ŽÁDNÉ NĚMECKÉ CESTOVNÍ KANCELÁŘE A PŘI CESTOVÁNÍ NEBUDETE ČLENY NĚMECKÉ SKUPINY. ZÁJEZD OBJEDNÁVÁ NAŠE CESTOVNÍ KANCELÁŘ PŘÍMO VE VIETNAMU. PŘÍPADNÉ ZMĚNY VYŘÍDÍME RYCHLE\nProfi foto hotelu Salinda Resort *****\nGastronomie a hotelové restaurace Salinda Resort Phu Quoc Island\nOstrov Phu Quoc je rozmanitou destinací, která čeká na prozkoumání. Pokud nejste dobrodružný typ, který by se vydal na prozkoumávání ostrova na motorce, můžete zažít organizované výlety s průvodcem a poznat ostrov neobyčejné krásy. Hotel jako takový nenabízí jednotlivé exkurze, ale personál je ochotný je zařídit u místních poskytovatelů.\nNa severu ostrova můžete navštívit rezervaci se psy speciální rasy ridgeback pocházející z ostrova Phu Quoc, pepřovou farmu, plážovou oblast Ganh Dau s možností šnorchlování, chrám Nguyen Trung Truc, speciální továrnu na rybí omáčky nebo se vydat na procházku do národního parku.\nJižní část ostrova pak nabízí mnoho zážitků v podobě prohlídky perlové farmy, továrny na výrobu vína z plodů sim a přístavu An Thoi. Dále je možné se vydat na pláž Sao, do pagody Ho Quoc, kokosového vězení, rybářské vesnice Ham Ninh nebo k vodopádům Suoi Tranh. Jižní ostrovní oblast se vyznačuje také městským tržištěm v Duong Duong, ostrovy An Thoi a je možné vyrazit na túru do národního parku nebo pozorovat západ slunce při rybolovu.\nSport a wellness hotelu Salinda Resort *****\nCílem lázní v resortu Salinda je dopřát hostům unikátní a nezapomenutelné lázeňské prožitky. Pod vedením thajské lázeňské společnosti Guru Spa Thailand nabízí speciální a tradiční masáže ve spojení s thajskou pohostinností profesionálních terapeutů. Lázeňské procedury kladou důraz na hýčkání pěti lidských smyslů (zraku, chuti, čichu, sluchu a hmatu), což je důležité pro konečnou spokojenost klientů.\nMůžete se kochat unikátními dekoračními styly s kulturními rysy a luxusním nádechem. To vytváří poklidnou atmosféru pro nerušenou relaxaci s přítomností thajského a vietnamského designu. Vyzkoušejte zdejší teplý i studený lázeňský čaj. Účinky zázvoru a přírodní léčivé efekty medu pomáhají imunitnímu systému před i po procedurách. Lázně jsou prostoupeny vůní esenciálních olejů s nejrůznějšími účinky. Ještě více relaxační atmosféru navodí instrumentální hudba jako kombinace meditačních, přírodních a „reiki“ tónů. S připojením kouzelných rukou terapeutů pak bude Váš lázeňský zážitek dokonalý.\nLázně Salinda Spa oplývají rajským klidem pro obnovení rovnováhy těla i mysli a jsou obklopeny překrásným prostředím ostrova Phu Quoc. K dispozici je kompletní lázeňské menu procedur inspirovaných v asijských tradicích.\nUnikátně navržené místnosti pro procedury Vás vezmou na relaxační cestu skrze mnoho podob lázeňského potěšení s péčí o tělo i kosmetickými terapiemi. To vše s notnou dávkou profesionalismu a pohostinnosti.\nFitness centrum má vše, co potřebujete pro udržování se ve formě během pobytu v resortu Salinda. Do jeho vybavení patří kardio přístroje, zařízení pro silový trénink i nespočet činek.\nHotelový bazén s nekonečným okrajem pokrývá 420 m2 a splňuje i ty nejvyšší mezinárodní standardy. Můžete se z něj kochat modrými vodami oceánu, přičemž samotný bazén poskytuje komfortní a klidné prostředí pro plavání a koupání.\nIdeálně kombinuje architektonické detaily a typickou okolní krajinu s palmami pod prosluněným nebem či noční oblohou. Je odtud možné pozorovat úchvatné západy slunce a večery jsou prostoupeny romantickou atmosférou.\nBazén disponuje speciálním filtračním zařízením využívající přírodní chlor získávaný ze solí místo industriálního chloru. Díky tomu je předcházeno nečekaným reakcím pokožky či alergickým reakcím.\nPlážové a vodní aktivity\nBudete mít možnost být také aktivní a zažít spoustu zábavy během plážových a vodních sportů či aktivit. Ať už si vyberete účast v turnaji pod vedením zkušeného rekreačního týmu nebo se rozhodnete pro individuální aktivity, vždy zažijete nezapomenutelné chvíle. Za poplatek se můžete vydat na plavbu v kajaku či kajakový kurz nebo podstoupit kurz plavání.\nElegantně vybavený a dekorovaný karaoke klub s harmonickým osvětlením a perfektní hudbou je skvělou volbou pro zábavu během volného času.\nResort disponuje také butikem, který je inspirovaný talentem a příběhy místních umělců. Představuje tak ztělesnění nejúžasnějších vietnamských tradic. K dispozici je celá řada autentických a ručně vyráběných dárků či suvenýrů, které zachycují lokální řemeslnou a uměleckou výrobu v luxusní podobě. Nechejte se okouzlit vietnamským dědictvím a obdarujte sebe nebo své blízké. Můžete vybírat z přírodních perel a šperků, ruční keramiky, tašek a kožených produktů, lněných látek, ostrovního jídla a vína, tradičních řemeslných výrobků nebo plážových doplňků.\nDěti v hotelu Salinda Resort *****\nHotel zajistí, že také o nejmenší hosty bude postaráno tím nejlepším možným způsobem. Děti se v dětském klubu cítí pohodlně a příjemně. Je pro ně připraveno mnoho aktivit v čele s malováním, vytvářením soch, hraním stolních her a puzzlů, čtením knih, sledováním pohádek nebo s polštářovými bitvami.\nS předstihem je možné si rezervovat také služby babysittingu pro nejmenší. Babysitteři mají mnoho zkušeností a o Vaše děti se náležitě postarají. Za tuto službu je účtován hodinový poplatek.\nMapa - Salinda Resort Phu Quoc Island *****\nOsobní poradenství u DELUXEA zájezdů Vietnam do hotelu Salinda Resort Phu Quoc Island *****\nV cestovní kanceláři DELUXEA poskytujeme našim klientům osobní rady. Specialisté cestovní kanceláře DELUXEA cestují po světě a navštěvují hotely, aby Vám klientům poradili v nejmenších detailech. Vyberte si sami odborníka, který Vám poradí s hotelem Salinda Resort Phu Quoc Island *****, připraví dovolenou na míru a postará se o Vás.\nRecenze hotelu Salinda Resort Phu Quoc Island *****\nDovolená ve Vietnamu\nVietnam , hodnocení ze dne 28. 03. 2019\ndovolená byla super. Vše bylo perfektně zorganizováno. Žádné problémy, vietnamská cestovka měla skvělé zaměstnance, byli ve všech ohledech vstřícní, milí a ochotní. Program byl první dny nabitý a vše klaplo na 1*, až jsem se divil. Všechny hotely splnily očekávání.\nŽádný námět na zlepšení nemám.\nTento zájezd se vám opravdu povedl!!!\nMoc děkujeme za dny plné zážitků, někdy až dobrodružných.\nLucie Krapítková (Rybová)\nLetová spojení Vietnam\n„Die Hotels kenne ich persönlich.“\nv pondělí od 08:00 do 15:00.


Třídenní exkurze do Prahy - ZŠ J. A. Komenského Kyjov\nÚvod / Škola / Ze života školy / Třídenní exkurze do Prahy\nTřídenní exkurze do Prahy\nJako obvykle jsme začali na Vyšehradě. Jako na všech památkách, i zde žáci získali základní informace buďto od vyučujících, nebo si je přečetli z nachystaných referátů. Zde měli najít hroby význačných Čechů. A velmi se jim to dařilo.\nPoté po procházce pražskými ulicemi navštívili Muzeum fantastických iluzí ve Vodičkově ulici. Zde se vyřádili nejen žáci, ale i vyučující. Bylo to velmi zábavné. Třída 9. B se od Tančícího domu prošla po stopách atentátu na Heydricha centrem Prahy až na Václavské náměstí, kde se všechny třídy setkaly.\nPo ubytování v hotelu a večeři měly třídy své programy. Některé třídy navštívily podvečerní Prahu. Zde jsme obdivovali nádherně osvícené Staroměstské náměstí. Dále jsme prošli starobylými uličkami na Karlův most. Zde jsme strávili dlouhou dobu, fotili sebe i památky a vůbec se nám nechtělo vrátit se do hotelu. Romantickou Malou Stranou jsme šli na metro a jeli na ubytování.\nDalší skupiny si zahrály bowling či laser game v aréně nedaleko hotelu.\nV úterý dopoledne jsme se na Staré Město vrátili a viděli jej i za dne. Zhlédli jsme vystoupení loutek a zvonění na orloji a opět prošli všechna zdejší zajímavá místa. Dále jsme se vydali na Malou Stranu a prošli Nerudovou ulicí k Pražskému hradu.\nZde jsme museli v dešti vystát dlouhou frontu a projít bezpečnostní kontrolou. Toto čekání se nám ale vyplatilo. V katedrále svatého Víta moc lidí nebylo, a tak jsme měli dostatek času na obdivování této významné památky. Za slabého deště jsme prošli Zlatou uličkou na metro.\nPo večeři jsme se vypravili do Divadla na Vinohradech na představení Romeo a Julie. Žáci byli obeznámeni s významem tohoto divadla, dílem Williama Shakespeara i zdejším působení Karla Čapka. Divadlo je velmi útulné. Představení bylo pěkné, avšak někomu se zdálo dlouhé. Metrem jsme se již zkušeně vrátili do hotelu.\nPo vydatné snídani jsme se vydali na Václavské náměstí. Z metra jsme vystoupili ve stanici Muzeum a hned jsme před sebou spatřili opravenou majestátní budovu muzea. Po základních informacích jsme si náměstí prošli, povinně se vyfotili pod koněm a navštívili pasáž Lucerna, kde ze stropu visí socha obráceného koně a na něm sedícího sv. Václava. Poté žáci dostali rozchod. Ten si velmi užili, neboť zde je mnoho nejrůznějších obchodů.\nOpět v dešti jsme se potom vydali k Národnímu divadlu a na Petřín. Vyjeli jsme lanovkou nahoru a zde se počasí trochu umoudřilo. Někteří žáci vyrazili zdolat rozhlednu, jiní šli do zrcadlového bludiště. Dolů jsme opět sjeli lanovkou. A hurá k Vltavě. U vltavského nábřeží jsme si odpočinuli.\nJako poslední nás čekala plavba lodí po Vltavě. Naše obavy z deště a zimy byly naštěstí rozptýleny, neboť konečně vysvitlo sluníčko! Plavba byla krásná. Celá okolní Praha i řeka Vltava zářily ve slunečních paprscích.\nPoté jsme naskočili do přistavených autobusů a vesele vyrazili domů.\nExkurze se vydařila a za zúčastněné učitele děkujeme všem žákům, že se chovali slušně a bylo příjemné je s Prahou blíže seznámit.\nTřídní učitelky Vanda Bočková, Ilona Machová, Ludmila Křížková a Petra Orlická


Stanislav Havlíček - Právě dnes\n„Jako bych přijel z jedné mise na druhou,“ říká farmaceut Stanislav Havlíček, který se na začátku března vrátil z tříměsíčního pobytu v Jemenu. Z válkou pohlcené země, kde pracoval pro mezinárodní organizaci Lékaři bez hranic, do Česka zasaženého ...\nLékaři bez hranic vyzývají, aby na léky, testy a vakcíny proti nemoci COVID-19 nebyly udělovány žádné patenty a zabránilo se neférovému profitování na pandemii. Organizace se obrací na vlády států, aby byly připraveny nejenom patentová řízení zast...\nUSNESENÍ XXIX. SJEZDU DELEGÁTŮ ČLnK konaného ve dnech 1. - 2. 11. 2019 v Benešově\n3.November » Lékárníci\nSjezd zvolil orgány ČLnK ve složení: představenstvo ČLnKKopecký Martin, Krebs Aleš, Hojný Michal, Gregor Stanislav, Havlíček Stanislav, Šnajdrová Hana, Novosád Aleš, Svoboda Antonín, Ovčaří David, Láznička Lukáš, Jelínková Kateřina, Hašková Alexan...\nNovým prezidentem České lékárnické komory se stal Aleš Krebs. Do představenstva proniklo pět lékárníků z řetězců\n2.November » Zdravotnický deník\nDnes nad ránem si delegáti XXIX. sjezd České lékárnické komory zvolili nového prezidenta. Stal se jím dosavadní viceprezident Aleš Krebs, lékárník ze Slatinic na Olomoucku. Porazil svého soupeře Martina Kopeckého poměrem hlasů 106:98. Volbě prezid...\n„Dostupnost služeb, na jaké jsme zvyklí my, je mizivá. Na jednoho lékaře připadá i 100 tisíc lidí,” říká v rozhovoru pro server Lidovky.cz lékárník Stanislav Havlíček. V roce 2016 vyjel na svou první misi s Lékaři bez hranic do jihosúdánského Agok...\nRiskují svůj život, aby se ho pokusili zachránit mnoha dalším. Každý rok vyjíždí na mise do rozvojových zemí desítky českých spolupracovníků organizace Lékaři bez hranic, mezi nimi i farmaceut Stanislav Havlíček. Lékárník bez hranic své zážitky z ...\n26.July » Lékárníci\nMezi Lékaři bez hranic je nemnoho lékárníků. Jedním z nich je exprezident České lékárnické komory PharmDr. Stanislav Havlíček, který absolvoval dvě mise: v Agoku a Bangladéši. Své zážitky z afrického Agoku sepsal do své knihy Syn buvola. Účasti na...\nJakým způsobem se léčí hadí uštknutí nebo malárie uprostřed Jižního Súdánu? Jak se žije v zemi, kterou zmítají chudoba, konflikty a hladomor? A jak se v takových podmínkách hledá naděje? Český farmaceut a účastník mise Lékařů bez hranic Stanislav ...\nJižní Súdán už několik let svírá hladomor a ozbrojené konflikty. Ostrůvkem naděje v nehostinné krajině je nemocnice Lékařů bez hranic. Zdravotnický personál každý den vede vlastní válku – proti malárii, černé horečce nebo vzteklině. Na pozadí trag...\nTato informační stránka o Stanislav Havlíček zobrazuje poslední internetové články, ve kterých se výraz "Stanislav Havlíček" vyskytuje. Výsledný seznam není redigován.


Na jednokolce kolem kousku světa: Odpočinkovej (skoro) týden\n"Tak se měj a drž se!" loučí se se mnou Milan a mizí společně s Krisem na lesní pěšince mezi stromy. Dál už musím sám. Nechce se mi. Nějak jsem ztratil takovej ten správnej zápal. Nevím kam dál. Nemyslím vpravo či vlevo. Myslím tak jako obecně. Z představ mě vyvede až pronikavá bolest. Pravý chodidlo. Nevím proč, ale najednou začlo bolet. K přístřešku jsou to ještě asi dvě hodiny.\n"Hergot co je? Ta noha bolí čím dál víc! "\nVím, že jsem si na to stěžoval už dřív, ale čekal jsem, že pauza v Košicích to napraví. Toto jsem fakt nečekal. Sotva lezu a kulhám jak mrzák. Konečně tady! Je tu krásný ohniště, ale jsem rád, že se vůbec dokážu zabydlet a běhat po lese a nosit dřevo, to teď nepřipadá v úvahu.\nHrozím se rána. Jsetli to bude horší, nedostanu se do civilizace a budu si muset někoho zavolat. Ráno je nakonec stejný jako včerejší večer. Pajdám lesem. Je nádherný počasí, jde se po krásné pěšince (ještě že tak!) a hezky po vrstevnici. Všechno mi teď dělá problém. Postupuju opatrně a dávám si sakra bacha jak došlapuju. Jedna chyba a noha se v bolestech úplně "vypne". Často odpočívám a mažu chodidlo gelem nebo ho chladím v potoce. Není nijak oteklý ani zarudlý. Zřejmě bude chyba někde ve šlachách. Na to pomůže jenom nechat nohu v klidu. Ale to teď nemůžu. Musím se dostat do Kysaku. Tam je vlakáč a tam se uvidí.\n" Ježišmarja, kde to je?! Nekonečná cesta!" kamení se mi zrovna moc nehodí. Konečně Kysak! Je pět odpoledne. To, co by normálně mělo zabrat dvě hodiny, mi trvalo skoro celej den. Tak špatně na tom jsem. Nevím co dál. Sednout na vlak a jet... kam ale? Dom? Zpátky do Košic? Jakobych už tak nevyužíval pohostinnosti přátel až dost. Připadám si směšně. Celej svět je přede mnou a já se nemůžu hnout z místa. Zase na mě jdou pochybnosti. Co tady vlastně dělám? Kdo si myslím, že jsem? Že si jenom tak přijdu do hor a jenom tak si je pro nic za nic přejdu? Bez jakékoliv přípravy? Bez zkušeností? V sandálech? Nechci jet domů. Ne teď. Ne když jsou ukrajinský hranice takovej kousek odtud.\nZa nádražního hemžení vymýšlím plán a dávám echo Milanovi. Nemám přístup na internet a tak googlení přenechávám jemu. Odpajdám kousek za Kysak, namažu nohu a jdu si lehnout.\nDruhej den jdu zpátky na nádraží a sedám na vlak. "Můžete mi vysvětlit, jak chcete vystoupit v Ťahanovcích, když jedete rychkíkem?"\n"Tohle je rychlík? Aha, moje blbost, zaplatím si jízdenku až do Košic."\n"Bude to s přirážkou. Dvě padesát pět."\n"Můžu Vám dát desetieurovku?"\n"Ježišmarja ani drobný to nemá! Co s Váma?"\nA tak jsem se svezl až na nádraží. Průvodčí nade mnou definitivně zlomila hůl. Jenomže to se mi nehodí. Potřeboval jsem vystoupit o stanici dřív. Na nádraží honem hledám spoj MHD. Mám tam být v deset a to je teď. Nakonec přicházím v jedenáct. U toho baráku čeká týpek. Ví že jsem to já.\n"Moc se omlouvám, měl jsem potíže s dopravou."\n"Takže jednu? A do kdy?"\n"A jak to vezmete? Má to přes dvacet kilo."\n"Vlakem. Zastávka je přes most. Můžem to tam odvézt autem?"\n"Ty mrcho těžká, tak tam zalez!" jsem zlitej potem od nakládání nákladu. Jedu nazpátek. Přes Kysak do Richnavy. A koho to nepotkám? Tu stejnou průvodčí.\n"Dobrý den, jízdenku prosím."\n"Nastupoval jsem v Ťahanovcích." (tam není pokladna)\n"A kam jedete?"\n"Do Richnavy. Už mám i ty drobný :)"\nRichnava. "Pomůžu Vám." chlapík mi s paní pomáhají vyložit to ven. Ještě se rozloučím s tou průvodčí a vlak je v čudu. Dál to musím nést sám. Batoh na zádech a v rukách dalších dvacet kil. Je snad miliarda stupňů a k cíli je to tak 600 metrů.\n"Mně jebne! Fakt! Jebne mi! Čí to byl nápad?!"\nDostávám se na stezku, kterou chodí hnědší spoluobčané ze své čtvrti do vsi. Spousta dětí. Používám osvědčenou taktiku. Útočím jako první - pozdravím jak nejlíp umím. "Ahoj."\n"Dobrý deň, ujo."\nDva z nich mě nakonec dovedou k vodě a ještě mi pomůžou vybalit a nafouknout tu potvoru. Kdybych si uvědomil, že mám v báglu mraky Horalek, pár bych jim jich dal. Takhle muselo stačit prosté díky.\nA co že to vlastně teď mám? No, půjčil jsem si nafukovací loďku. Do pátku s ní musím být zpátky v půjčovně.\nŘeka Hornád není zas tak klidná jako v Kysaku. Most je plnej děcek. Některý se i koupou. Jsem atrakce.\nNikdy jsem nedělal zadáka a už vůbec jsem tohle neřídil sám. A už vůbec ne na takovéhle vodě! Je to rychlý a co chvilu to peřeje (ne jako ty v amerických filmech samozřejmě). Zpočátku bojuju, hodil by se háček. Kočírovat sám chce jinej styl. Ale nakonec se do toho dostávám. Nikdy v životě jsem se snad nebál tak, jako když jsem najel na tu starou nádrž od traktoru. Musel jsem opodál zastavit a oddychnout si. Loďka drží a nevyklopí mě. Mám radost. Noha odpočívá, já nemusím dom a navíc pořád v pohybu. Radost skončila u hráze. Dostat tu mrchu dolů mě stálo spoustu sil, nadávek a prsty potrhaný od lana. Použil jsem k tomu rybí schody. Jenom jsem tak nějak počítal, že to v těch zatáčkách půjde líp. Korunu tomu nasadil vodotrysk na konci, kvůli kterýmu jsem musel loď zase vytahovat a o kus dál spouštět. Lilo ze mě jako z konve.\nDen končím na palouku, kterej jsem musel pomocí pádla vyrvat z náručí přírody. Samý kopřivy... Nikde jinde nešlo zakotvit a už jsem byl moc unavenej na hledání dalšího fleku. Přece jenom ranní útrapy s cestou na vlak, pak zmatek ve městě, prokletá cesta od nádraží k vodě a nakonec ta přehrada, tohle všechno bylo na jeden den až moc. Přežil jsem. Stavím tábor a dělám oheň. Dneska si to dopřeju. Je mi tady dobře a mám radost. Ta ale skončila potom, co jsem si nedopatřením do batohu vysypal asi tunu granulovanýho česneku. Takže nejenom že mi chybí důležitý koření, mám navíc česnekový mýdlo, chleba nebo třeba spoďáry. Musel jsem to hned uklidit, což znamenalo komplet vybalit batoh.\nVečer sedím a zírám do ohně. Žene se bouřka. Za doprovodu hromů cvičím na flétnu. Je to tak zvláštní. Když končím a uklidím věci i sebe pod plachtu, začne pršet.\nRáno se prodírám skrz houfy šneků a hmyzáků, kteří se ke mně přes noc nastěhovali. Dneska mě čeká asi největší makačka. Musím přepádlovat Ružín. To je vodní nádrž. Loďka se loudá a když foukne protivítr a udělá vlny, skoro stojím. Cestou ale vidím plno krásných míst. Teda... krásný by byly nebýt tady toho všudypřítomnýho bordelu. Připadám si jak někde v Indii a ne na Slovensku. Hračky, PETky, oblečení, nábytek, injekční stříkačky! Je to humus.\nVečer kotvím přímo před hrází. Je docela velká a tak si její překonání nechám na další den. Už tak mám ruce až na zem.\nTři čtvrtě kilometru. Tři čtvrtě kilometru! Nikdy bych nevěřil, že tahle vzdálenost může být tak velká. Přenášet všechno vybavení naráz je fakt úleva pro to chodidlo. Ještě že dneska přenáším hned dvakrát. Při hledání místa ke spuštění kanoe na vodu si připadám jak v deštným pralese. Dusno a člověk by potřeboval mačetu, aby se skrz větve dostal dál.\nRuce už si na pádlování zvykly a nebo už jsem je přestal cítit. Už jenom snést to kolem další hráze a Košice už jsou na dohled. Nakonec to mám odjetý za tři a půl dne. Ale jsem hotovej. Opět jsem skončil u Šviderů, neboť moje další kroky směřují do hůř přístupných oblastí a nejbližší spoj mi tam jede až zítra ráno.\nNe že by ta noha byla úplně v cajku, ale vynasnažím se to nepřehánět a snad bude časem líp.\nJedna s Krisem\nHornád v plné kráse\nSnášení kolem první hráze\nObčas byla sranda (na vodě jsem byl všehovšudy 4x)


Svátek mají Waldemar a Augustin (z Canterbury).\nDnes má v občanském kalendáři svůj svátek Waldemar. Toto starogermánské jméno má základ ve slovech walten (vládnout) a mar, které jazykovědci vysvětlují jako „velký“. Waldemar je tedy člověk „velký svou vládou“.\nV církevním kalendáři má dnes svátek Augustin. Základ má v latinském slově augustus, což znamenalo „vznešený“. Jedná se o jméno adoptivní, které znělo v latině Augustinus a lze je vyložit jako „Augustovi patřící“. Augustin tedy mohl být synem vznešeného Augusta - co si lze přát více.


Aktuální nabídka hotely Nicov denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si hotely Nicov než Vás někdo předběhne.\nKategorie hotely Nicov se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele hotely Nicov neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je hotely Nicov právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné hotely Nicov\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii hotely Nicov, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující hotely Nicov, a to hotely na prodej Nicov, pronájem hotelu Nicov, dražby hotelů Nicov.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii hotely Nicov nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích hotely Nicov, hotely na prodej Nicov, pronájem hotelu Nicov, dražby hotelů Nicov.\nNehledáte hotely Nicov ?\nPokud jste v této kategorii hotely Nicov omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí hotely Nicov\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii hotely Nicov, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr hotely Nicov. Určitě lépe naleznete hotely Nicov, který hledáte.


Kolo pro ženu - Diskuse - Bike-forum.cz\nNememet 21.7.2019 10:49\nPoradí někdo slušné horské kolo pro ženu za cca 15000? Je toho na výběr moc. Nájezd bude malý do 2000/rok.\nZatím jsem koukal na nějaké ctm charisma a v decáči.\nAlojs01 21.7.2019 11:41\nKonecne zajimave tema, damske kolo do 15 tis tu jeste nikdy nikdo nehledal…:-)\nKominiCZek 21.7.2019 12:31\nU ženy je jedno jaké má kolo, hlavně se ji musí líbit po vizuální stránce :D\nJinak nevím jakým terénem jezdíte, ale jestli by pro ženu nebylo lepší nějaké Trekove kolo? Jinak ty DC Rockrider jsou na to občasné ježdění dostačující, pak mě napadají nějaký SUPy a nebo Focus..\nNememet 21.7.2019 13:49\nAno občasné ježdění, trekové nechce, nelíbí se jí :-D\npalo7 21.7.2019 13:33\nOsobně doporučuji pro ženu vždy stavbu kola. Obzvlášť v ceně okolo 15tis. dostane mn9hem lepší kolo nez sériové. Podle výšky kde bude jezdit, bych se jen rozhodl jestli 27,5, nebo 29. Pak vybrat rám, as8 hlavně podle barvy ;-) a pak převody 1×\nA ženám většinou (po vlastních zkušenostech) doporučuji spíše slabší brzdy, než jsou se servowavem.\nnitraq 21.7.2019 13:42\nSouhlasím zcela se vším. U té jednoplacky bych ještě přidal správně zvolené převody podle stylu a zvyklostí, jak ta žena jezdí nebo bude jezdit.\nMarkony 21.7.2019 13:42\nZa zajímavé ja mysle že dobrý rám a brzdy jsou základ .\nNememet 21.7.2019 13:47\nUvažoval jsem i o tomhle :-) Jen nevím, jak začít, předopkládám rámem, jenže jakou velikost, paní má 165 cm, většinou je to všude akorát na rozhraní.\nNeměl byste tip na rám? Samozřejmě tlumen pouze předek, cesty asfalt/štěrk/lesní cesta 1/3 složit není problém. Řazení 2×10 ten tropřevodník je na ní moc, vidlici nějakou lepší.\nChtěl jsem aby si to vyzkoušela, sedne na to a neví, v tom dekáči to mohla projet, jenomže to je jako s ženskou, nechtěla.\nadam1 21.7.2019 14:01\na předělat na 1×…,32 × 11–42 (převodník ,Hanka,kazeta)tě výjde na 2500,–\nMezi námi 2k ročně pro občasné ženské vyjížďky/projížďky je až až :))a s tou 1×10 bude v poho\npalo7 21.7.2019 18:47\nNa 165cm bych bral 16ram a kola 27,5. Pokud nemáš možnosti koupit se slevami sám, tak rovnou oslov stavitele, protože pak se ti stavba nevyplatí.\nvrrrn 21.7.2019 20:16\nna jezdeni po „asfalt/sterk/lesni cesta“ bych naopak doporucila kola 29. Jinak se uslape, navic pokud bude jezdit s chlapem.\nMerim nejak 167 a je pravda, ze v techle cislech se zrovna ty velikosti ramu lamou, jak pise Nememet, a je dost vopruz v tom vybirat to idealni.\nMartyM 21.7.2019 20:37\nslušná masírka, se divím, že mi na 26" ještě neupadly nohy… :-)\npetrx 21.7.2019 20:59\nStejná masírka jak s převody 1×10 apod, který už jsou navíc dávno za zenitem.\nMartyM 21.7.2019 21:25\nza to může především ta alergie na přesmykač! :-)\npalo7 22.7.2019 16:10\nU ženských je ta alergie opodstatněná. No a když to tam není, tak je to jednodušší i pro pány tvorstva ;-)\nvrrrn 21.7.2019 22:03\nO to prece vubec nejde, ze se nekdo na 26" neutocil k smrti.\nPokud ona bude jezdit se svym muzem na pevnejch cestach, volila bych proste 29", treba aby mu v rozumny mire stacila a mohli jet tempem pohodlnym pro oba. To je cely.\nEspen 21.7.2019 22:16\nTomu nevěř. Jestli paní není ochotná vyzkoušet ani kolo v Decathlonu, tak nájezd 2000km je sci-fi. Párkrát na tom vyjedou, po rovině to bude max 20km/h, spíš míň, kopce plazení, nebo tlačenka. Na tohle stačí cokoliv. Tohle prvotní nadšení od ženský, že budeme spolu jezdit už jsem viděl tolikrát, že trochu vím jak to dopadne :-D.\nvrrrn 22.7.2019 11:42\nBeru, no asi mas s zenskejma vic zkusenosti nez ja :-))\nNememet 22.7.2019 12:49\nAsi tak, spíše to bude do zjištění že je na tom dřina, ale to je pak jedno na čem jede :-( Akorát chce menší, takže 15 rám a 26 kola, stejně nepozná rozdíl.\nMlokCZ 22.7.2019 11:50\nAkorát jde o to, že ta věta je úplný nesmysl. 29" bude na pevných cestách v nejlepším případě stejně rychlá. Nikdy nebude ani o píď rychlejší, protože vždy bude o malinko těžší a o mírně méně tuhá. A oproti tomu nenabídne ani jeden důvod, proč by měla být rychlejší.\nV reálu tedy ten rozdíl je minimální a sám bych bral dnes ve většině případů 29" (pouze pokud nevyjde pro dané proporce geometrie, tak nebrat), ale určitě to nebude z důvodu, aby to bylo rychlejší na pevných cestách.\n29" může získat na rychlosti pouze nepřímo ve chvíli, kdy se jezdí i opravdu terén, tam pak:\nlepší grip u 29" umožní jezdit mírně rychlejší pláště (které budou mít pak grip srovnatelný než ten mírně pomalejší model v menším rozměru\nu fullů se dá trochu uvažovat o menším zdvihu, ale nejsou větší kola plnohodnotnou náhradou za menší zdvih (větší kola pomohou jen někdy, v některých situaích vůbec a tam je to jen o zdvihu).\nA pak přinese 29" větší pohodlí.\nPokud jde o stačení na pevných cestách, tak to naopak bude lepší na menších kolech. I když rozdíl bude hodně malý, takže bych 29" kvůli tomu nezavrhnul, ale rozhodně je nesmysl označovat za výhodu (když je to jasná nevýhoda u 29").\nKellly 21.7.2019 21:20\nStavba 27,5" na líbivém rámu. 2000 km/rok není zrovna málo, tak ať ji to baví. Případně nějakou korunu ještě přidat.\nvenkovan 10.5.2020 19:18\nCo všichni máte s těma 27.5 kinder kolama?\nTeryPV 23.7.2019 09:22\nNa 165 úplně v pohodě nějakou 15 – 16 rám na dvacetdevítkách. Žena má 15,5 palce na 168cm a v pohodě. Je tedy pravda, že zde byl nižší rám volen z důvodu jízdy v terénu, na trailech a podobně.\nmilan.v 21.7.2019 13:56\nHledat a číst tady na fóru…\nSmazaný účet 21.7.2019 22:49\nPrávě shánim kámošově přítelkyni a nic lepšího jsem za ty prachy nenašel. Měl bych ho za 15500…\nMartyM 22.7.2019 07:06\ntak to vypadá technicky za ty kačky hodně schopně, barevně už záleží na vkusu každého, mě to tedy moc neoslovuje…\npalo7 22.7.2019 16:08\nadam1 22.7.2019 19:43\nJo a pozor na tu horní trubku ,cholky s tím mají problém:)\nroman 3D 23.7.2019 08:13\nRapMan 22.7.2019 17:48\ntoto by mi přišlo OK, 27 kola, velikost S.\nMarkony 22.7.2019 18:33\nTohle kupu bych se nebal cyklosport přikryl je v pořadu .\nNememet 26.7.2019 16:34\nTakže, díky všem, hlavně za SZ. Nakonec jsem vzal rám od Force na 27,5,líbil se mi od Maxbikeu, ale kvůli dětské sedačce bohužel, překaželo lanka od smyku, na těch 29 vypadá jak na štaflích, terén stejně nebude, tak sem zavrhnul i 26. Doplnil jsem to komponentama na deorku, 2× 10, kliky 170 mm, přední vidle nakonec pevná. Pláště Hurikány 2 palce. Rám bílý, doplňky černé, a samozřejmě se to neobešlo bez nezbytných tyrkysových volovin. Jo, a přešvihnul jsem rozpočet o 500 kč :-(\nberk 10.5.2020 17:13\nAhoj, trochu se přiživím na vláknu, ať nezakládám nové. Potřebuji pro ženu kolo, jízda opravdu jen po zpevněných cestách, omezená na víkendové/dovolenkové ježdění, převážně s dětmi. K dispozici mám náhodou velice zachovalý Pells Crono First 2006. Prakticky neježděné, max. 500 km, v původním stavu, až na pár odřenin jako nové. Má smysl, zejména ekonomický, se snažit na tomto rámu postavit něco smysluplného – zkrátka kolo, které nebude příliš těžké, pojede a celkově bude přinášet radost z jízdy? Z toho co jsem tady různě načetl by to chtělo zejména výměnu vidlice za pevnou (asi hliník, karbon jen kdyby to opravdu mělo mít smysl z hlediska odpružení), vzhledem ke stáří určitě nové pláště, možná brzdy. Pohon a kola bych nechal zřejmě až časem po nějakém opotřebení. Pokud ano, uvítám i tipy na konkrétní komponenty. Možná bude nakonec trochu potíž ve velikosti rámu – žena měří 165 cm, velikost kola 17. Samotnou přestavbu bych určitě zadal povolanějším. Předem díky za názor.\nmilord 10.5.2020 19:16\nNedávno jsem řešil kolo pro manželku, nakonec MMR Woki viz níže, je spokojená. Kratší rám, sloping, má 169cm, rám 17.\nMMR Woki wcs\nberk 12.5.2020 06:55\nDíky za tip, spíše ale zůstanu u krose. Myslím si, že to bude k zamýšlenému využití vhodnější volba, ale nechám ji projet na obou typech a uvidí se. Navíc jsem se ještě pro letošní sezónu zcela nevzdal myšlenky úpravy toho starého.\nMarkony 10.5.2020 18:00\n17 založí jestli ji sedne Vidlici bych dal asi odpruženou soudím podle své ženy měla starou a naříkala že ji bolí ruce výměna za vzduch a klid .Výměna nábojů střed možná nevím v jakem je stavu lanka bowdeny přehazak přemyk, ne kupit lepší doplatil a uděláš lip .\nberk 10.5.2020 19:06\nJen dodám, že historii kola znám dobře, bylo v rodině, ale leželo ladem. Zastaralé bude zejména morálně. Výměnu všech rozvodů jsem bral jako samozřejmost. S ohledem na předpokládaný mrzký nájezd a prozatímní nulové cyklistické nadšení ženy jsem nechtěl hned kupovat kolo za 20k, raději třeba prvně investovat pár tisíc do stávajícího a po sezóně se uvidí… nicméně nerad bych jí odradil hned na začátku. Každopádně souhlasím, že nové je prostě nové…jen se tu všeobecně moc hezky nepíše s o vyváženosti nových sériově skládaných krosových kol\nMarkony 10.5.2020 19:10\nAsi tak ja si kola skládám sám a dam si tam co chci, možná to vyjde draže ale mam to co jsem si přál .A nemusím naříkat je blbé brzdy špatná videl a tak.\nKolo pro ženu 169/59 do 30 tis.Kč\nKolo pro ženu do + - 18000Kč\nDětské horské kolo 24" ST920 9–12 let zelené...


Hlavním letištěm Kréty je mezinárodní letiště Nikose Kazantzakise (www.hcaa.gr), nacházející se asi 5 km východně od centra Heraklionu na severním pobřeží ostrova. Toto letiště je po Aténách druhým nejrušnějším letištěm Řecka, kde v letní sezóně přistávají desítky letů z kontinentálního Řecka a mnoha evropských měst. Další spoje létají také na letiště v Chanii (www.chq-airport.gr), případně na malé letiště Sitia nacházející se na východě ostrova, kam míří lokální spoje z Atén (Olympic Air), Alexandropoulis nebo Prevezy (Sky Express) a sezónní linky z Frankfurtu, Mnichova nebo Düsseldorfu (Condor).\nZ České republiky se na letiště v Heraklionu nejlépe dostanete charterovým letem s některou z cestovních kanceláří, přímou linku z Prahy nabízí od srpna do konce října společnost Smartwings (do konce září také z Brna, Pardubic, Ostravy a Košic).\nCeloročně můžete na Krétu letět z Atén nebo Soluně se společností Aegean Airlines (www.aegeanair.com), Ellinair (www.ellinair.com), ze Soluně s Astra Airlines (www.astra-airlines.gr), z Atén s Ryanair (www.ryanair.com) a z Atén, Rhodosu, Zakynthosu a Kósu se Sky Express (www.skyexpress.gr).\nDrtivá většina ostatních letů z Evropy na Santorini má pouze sezónní charakter a nabízí je například aerolinky Alitalia (z Říma Fiumicino), Astra Airlines (z Drážďan nebo Mnichova), Austrian Airlines (z Vídně), British Airways (z Londýna Gatwicku), Brussels Airlines (z Bruselu), Condor (např. z Kolína/Bonnu, Mnichova, Lipska nebo Frankfurtu), EasyJet (například z Milána, Londýna Gatwicku a Lutonu, Paříže, Manchesteru nebo Berlína Schönefeldu), Ellinair (z Berlína Tegelu nebo Mnichova), Eurowings (např. z Kolína nad Rýnem, Norimberku nebo Berlína Tegelu), Jet2 (např. z Birminghamu, Manchesteru, Newcastlu, Leedsu nebo Glasgow), Lufthansa (z Mnichova), SunExpress (z Mnichova nebo Norimberku), Transavia (z Eindhovenu), TUIFly (z Mnichova, Norimberku, Vídně nebo Lipska), Volotea (z Benátek), Vueling (z Říma nebo Barcelony) nebo WizzAir (z Budapešti). Všechny uvedené spoje létají i do Prahy, případně s nimi můžete letět z některého letiště v zemi sousedící s ČR nebo Slovenskem.\nNa letiště v Chanii létají z Prahy od srpna do půlky října letadla společnosti Smartwings, celoročně pak společnosti Aegean Airlines z Atén a Soluně, Ellinair ze Soluně a Sky Express z Atén. V sezóně do Chanie létají Austrian Airlines (Z Vídně a Lince), British Airways (z Londýna Heathrow), Brussels Airlines (z Bruselu), Condor (např. z Mnichova nebo Frankfurtu), EasyJet (například z Londýna Gatwicku), Eurowings (např. z Mnichova) nebo Ryanair (např. z Boloni, Dublinu, Eindhovenu, Krakova, Londýna Stanstedu, Pisy, Říma a dalších měst).\nKréta má dobré lodní spojení s řeckou pevninou i okolními ostrovy, mimo sezónu ovšem počet a frekvence spojů rapidně klesá. Hlavní krétské přístavy se nacházejí v zálivu Souda (poblíž Chanie), v Heraklionu, Rethymnu, Agios Nikolaos a v Sitii.\nLodní linky na Krétu provozují společnosti:\nANEK Lines (www.anek.gr) provozují celoroční trajektovou dopravu na lince Pireus-Chania a Pireus-Heraklion, trajekty plují přes noc a plavba trvá 9 hodin. Cena za lístek závisí na sezóně a zvoleném typu sezení, případně kategorie ubytování v kajutách, nejlevnější sedadlo na palubě přijde na 38 EUR za osobu, automobil na dalších zhruba 80 EUR.\nGolden Star Ferries (www.goldenstarferries.gr) provozují od června do konce října linku z přístavu Rafina do Heraklionu přes ostrovy Andros, Tinos, Mykonos, Paros, Ios a Santorini.\nMinoan Lines (www.minoan.gr) provozují celoroční přímou linku z Pirea do Heraklionu a sezónní linku z Pirea do Heraklionu se zastávkou na ostrově Milos. Kromě toho s nimi můžete plout také z Pirea do Chanie a z Heraklionu na kykladské ostrovy Santorini, Paros, Mykonos a Ios.\nSeajets (www.seajets.gr), nabízejí od dubna do října spojení Heraklionu a Rethymna s ostrovy Santorini, Ios, Naxos, Mykonos a Paros. Kromě toho je možné se Seajets plout ze Soluně do Heraklionu. Společnost organizuje i jednodenní výlety na Santorini rychločluny z Heraklionu a Rethymna. Více informací získáte na stránkách společnosti.\nAutobusy představují jediný způsob veřejné hromadné dopravy po ostrově. Síť autobusových linek je poměrně rozsáhlá, přesto může být problém dostat se autobusem do odlehlejších míst. Frekvence spojení se různí v závislosti na ročním období a také na tom, zdali cestujete o víkendech nebo svátcích. Časté spojení mají města na severním pobřeží, o něco méně linek vyjíždí do vesnic ve vnitrozemí Kréty a na jižní pobřeží.\nVětšina velkých měst a turistických center mají své vlastní autobusové nádraží, mimo města je situace méně přehledná a zastávku autobusů může tvořit téměř cokoli, od taverny po křižovatku. Ceny za jízdné kontroluje vláda, jízdenky lze koupit v kioscích (pro kratší trasy), nebo na nádraží (v případě delších tras) a pokud nelze jinak, lístky můžete koupit i u řidiče. Jízdní řády se mohou měnit, vždy je proto vhodné podívat se nejprve na stránky autobusových dopravců, kteří pravidelně zveřejňují aktuální jízdní řády.\nV Heraklionu se nacházejí tři autobusová nádraží, z každého z nich odjíždějí autobusy do jiné části města, potažmo Kréty. Nádraží „A“ se nachází naproti přístavu, nedaleko mariny a odjíždějí odtud autobusy KTEL Chanion Rethimnou směr Chania, Rethymno a další místa na západě a jihozápadě ostrova a dále autobusy KTEL Irakliou Lasithiou (www.ktelherlas.gr) směřující na východ do Sitie, Agios Nikolaos a na náhorní plošinu Lassithi. Poblíž se nachází i zastávka městských autobusů a autobusů, které vás zavezou do Knóssosu. Centrální nádraží „B“ (Chanioporta) se nachází na začátku ulice Leof.62 Martyron a dostanete se odtud do ostatních měst, jako Zaros, Anogia, Matala, Mires, Faistos, Gortyn apod.\nAutobusy KTEL Chanion-Rethymnou (www.e-ktel.com) odjíždějí z nádraží v Chanii, které najdete na adrese Kydonias & Partheniou Kelaidi, 73100 Chania, a operují na linkách po východní Krétě, včetně malých vesnic, dále jezdí do Rethymna (6,70 EUR), Heraklionu (15 EUR) a spojují i město s letištěm (2,50 EUR). Autobusy do Soudy odjíždějí od hlavního tržiště v Chanii. Stejná společnost provozuje autobusovou dopravu v Rethymnu a okolí.\nNádraží v Rethymnu se nachází při pobřeží, západně od pevnosti. Ze Sitie se lze autobusem dostat do Agios Nikolaos, Heraklionu, Ierapetry, Vai nebo Zakrosu, z nádraží v Ierapetře do Heraklionu, Agios Nikolaos, Sitie, Makrygialos nebo Myrtosu.\nPřehled linek, kontaktů a mapy spojů, www.rethymnon.com/TheBus-Bus-Service-Crete\nPůjčení auta je nejlepší způsob, jak prozkoumat celý ostrov a dostat se i do těch nejzapadlejších koutů Kréty. Obecně jsou silnice v dobrém stavu, v některých odlehlých oblastech přeci jen ale najdete úseky bez asfaltu, vhodné jen pro auta s náhonem všech čtyř kol. Zvýšené pozornosti je třeba dbát na horských silnicích. Minimální věk řidiče pro půjčení auta je 21 let, na druhou stranu některé půjčovny odmítají půjčit vůz osobám starším 70 let. Po osobách mladších 25 let může být, k ceně za půjčení auta, požadován ještě příplatek za mladého řidiče.\nOd dubna do října poskytují trajekty společnosti Anendyk (www.anendyk.gr) dopravu mezi vesnicemi jihozápadního pobřeží Kréty na linkách Hora Sfakion-Loutro-Agia Roumeli a Paleochora-Sougia-Agia Roumeli. Z uvedených vesnic se lodí této společnosti dostanete i na nedaleký ostrov Gavdos. Mezi přístavy Sitia a Heraklion jezdí lodě Aegeon Pelagos (3 hodiny, 16 EUR).\nNa ostrov Gramvousa a proslulou pláž Balos se dostanete v rámci každodenních (od května do října) lodních výletů z městečka Kissamos. Podrobnosti o tomto (a dalších) lodních výletech najdete na stránce www.cretandailycruises.com.\nNa ostrov Chrissi vyplouvají od května do října lodě z přístavů v Ierapetra a Makrygialos. Z Makrygialos se dostanete i na malý ostrůvek Koufonisi.


130 km pěšky ve stopách Hillaryho pod Mt. Everest - iDNES.cz\nPřed 54 lety tudy kráčela expedice Edmunda Hillaryho, prvního dobyvatele Mount Everestu. Rozhodli jsme se, že k úpatí střechy světa půjdeme stejnou cestou. Čeká nás 130 km a 17 dní plných strmých stoupání, ale také rozkvetlých rododendronových lesů, horských klášterů, milých lidí a nádherné horské přírody Himálaje.\nTrek k Everestu - Elegantní sedmitisícovka Pumori leží nedaleko Everestu | foto: Jan Hocek, iDNES.cz\nVyrážíme z Jiri, kam nás stařičký autobus dovezl po celodenní jízdě z Káthmándú (přesný itinerář i s výškovým profilem na mapce vpravo níže).\nPrvní den převýšení 2000 metrů\nHned první den na túře nám dává pořádně zabrat - do vesnice Bhandar jdeme přes dvě horská sedla osm hodin a celkové převýšení dosahuje téměř 2000 metrů! Když pak večer nad mapou porovnáváme absolvovanou vzdálenost s tím, co nás ještě čeká, zdá se, že jsme se téměř nepohnuli z místa a dostali jsme se o pouhých dvě stě metrů výš.\nPrvních pár dnů vede cesta většinou terasovitými políčky, na kterých pilní Nepálci sklízejí úrodu pohanky. Denně potkáváme desítky nosičů, kteří se pomalu sunou se stokilovými náklady, turisté by se tady naopak dali spočítat na prstech jedné ruky.\nHorské menu pro poutníky\nZ praktického hlediska nejpříjemnější věc na cestě představují restaurace s ubytováním, honosně zde nazývané "lodge.“ Pokoje mají čisté, ceny příjemně nízké a skromná nabídka jídla nám k radosti stačí. K snídani si například můžete objednat vajíčka s chapati (místní celozrnný chléb ve tvaru amolety), silná česnečka k obědu je zase výborná jako prevence nachlazení i výškové nemoci a opékané brambory s jačím sýrem zasytí na konci namáhavého dne.\nPrvní pohled na Everest (zdánlivě nejmenší hora zcela vlevo)\nModlení po nepálsku\nPo týdnu cesty z Jiri signalizuje prudké stoupání od řeky Koshi, že se blížíme k Namche Bazaru. Zhluboka vdechujeme řídký vzduch a pomalu stoupáme borovým lesem k vesnici, ze které pochází většina legendárních Šerpů.\nNamche Bazar tvoří jakousi oázu v pomyslné poušti hor. Nejenom, že tady mají čerstvé maso, ale dokonce odtud lze poslat domů e-maily, dokoupit tužkové baterie a vybavit se do vyšších poloh teplými ponožkami z jačí vlny.\nOdpočatí vyrážíme po dvou dnech z "Namche“ a postupujeme úbočím směrem ke klášteru Tengboche. Hned za několika prvními zákruty se nám naskýtá impozantní pohled na údolí, jemuž dominují dvě osmitisícovky Everest a Lhotse. Zasněžený vrcholek Ama Dablam, zvedající se na pravé straně údolí, sice zdaleka nedosahuje osmi tisíc metrů, zato se pyšní primátem nejhezčí hory v údolí Khumbu.\nBuddhistický mnich v klášteru Pangboche\nV údolí pod klášterem Tengboche stojí řada vodních modlitebních mlýnků. Voda dravého potoka tu roztáčí několik dřevených válců, které ve svých útrobách skrývají buddhistické modlitby, tzv. mantry. Vymyšlené to mají geniálně – nemusíte nic dělat a vlastně se pořád modlíte.\nPodobné mlýnky čas od času vidíme i podél cesty a ze stejného principu se na nejrůznějších místech třepotají modlitební vlaječky.\nModlitební praporky potkáte v horách téměř na každém kroku\nKyslík ubývá, ceny stoupají\nS přibývající nadmořskou výškou klesá množství kyslíku a naopak ceny za jídlo a ubytování rostou. Pořád nám to ale vychází na méně než deset dolarů na osobu a den.\nVečer se ubytováváme ve vesnici Dingboche, která patří výškou 4400 metrů k nejvyšším trvalým osídlením v údolí. Večer pozorujeme přes čtyři kilometry vysokou stěnu osmitisícovky Lhotse, jak v zapadajícím slunci oranžově září.\nJižní stěna Lhotse (8.516 m) patří mezi nejvyšší stěny světa\nKLIKNĚTE NA MAPU PRO PŘESNÝ ITINERÁŘ TRASY A JEJÍ VÝŠKOVÝ PROFIL\nrepro z knihy "Nejhezčí túry světa“, © Universum, 2005\nZ Káthmándú jezdí do Jiri denně několik autobusů, letecké spojení funguje do Lukly. Z Evropy létá do Káthmándú několik aerolinek – například Austrian Airlines, Biman, Gulf Air či KLM.\nV Káthmándú najdete hotely všech kategorií, lodžie v horách nabízející slušný komfort a stravování (pokud spíte v lodžii, je povinné tu i jíst, neboť za ubytování se platí symbolická částka v přepočtu od 5 do 50 korun). V lodžiích je nutné mít vlastní spací pytel.\nPro trekking v Nepálu jsou nejvhodnější dvě období – jaro (zhruba od března do května) a podzim (září až listopad). Jarní období se vyznačuje poměrně teplým a stabilním počasím, kvetou rododendrony a koná se většina expedic na osmitisícovky. Na podzim potěší zejména fotografy jasný vzduch, je ale o něco chladněji a ve vyšších polohách může napadnout i sníh.\nPlatí se vstup do národního parku – 1000 nepálských rupií, což je v přepočtu asi 400 korun. Rezervace ubytování pro individuální turisty až na výjimky není možná.\nNásledující tři dny postupujeme takříkajíc "od hospody k hospodě:“ Každý den jdeme asi tři hodiny k nejbližší lodžii, tam se v klidu ubytujeme, naobědváme a odpoledne vyrážíme nalehko na krátký výšlap.\nV rychlejším postupu k Everestu nám brání aklimatizační plán, podle kterého za den nastoupáme maximálně 300 výškových metrů.\nSe západem slunce se venku dramaticky ochlazuje a ačkoliv jačí trus je kupodivu poměrně výhřevný, chataři s ním při topení docela šetří. Zbývá tedy zalézt do spacáku a oddat se posilujícímu spánku.\nAle i tato doba přináší zajímavé zážitky. Několikrát za noc se probouzím s pocitem, že se dusím, znovu usínám a jako mantru si opakuji: "nezapomeň dýchat, nezapomeň dýchat…“ Zbytečně. Za chvíli opět lapám po dechu a tak to jde pořád dokola. Naštěstí vím, že tzv. periodické dýchání je kvůli nadmořské výšce docela normální.\nVrcholek Everestu ozářený posledními paprsky\nPřesně po dvou týdnech pochodu z Jiri přicházíme k poslední lodžii, kterou je 5130 metrů vysoko položený Gorak Shep. Název místa v jazyce Šerpů znamená "pohřebiště havranů“ a pár černých ptáků tu skutečně posedává na střeše a vysoko ve vzduchu nad se jich prohání celé hejno.\nAčkoliv jsme od Everestu už jen kousek, jeho vrchol dosud zakrývá zasněžená stěna hory Nuptse. Za výhledem se tedy musíme vyšplhat na nedaleký Kala Patthar, černající se přímo pod bílou špičkou další sedmitisícovky Pumori.\nVrchol Everestu částečně zastiňuje zaledněný hřeben hory Nuptse\nMount Everest, nepálsky Sagarmatha a tibetsky Chomolungma\nNejvyšší hora světa leží na dvacátém stupni severní šířky, na hranici mezi Tibetem a Nepálem. Byla pojmenována po anglickém zeměměřiči, Siru Georgi Everestovi, který roku 1841 poprvé zaměřil její polohu. Dříve se udávala výška 8848 m, ale roku 1999 byla pomocí satelitního měření oficiální výška upravena 8850m. Díky pohybu zemských desek hora ročně "povyroste“ zhruba o tři centimetry.\nPrvními lidmi, kteří stanuli na vrcholu Everestu, byli 29. května 1953 Novozélanďan Edmund Hillary a Šerpa Tenzing Norgej. Výstup podnikli tzv. klasickou cestou z nepálské strany – ze základního tábora ledopádem Khumbu, pak výstupem stěnou Lhotse do jižního sedla a odtud po hřebeni na vrchol.\nDruhou variantu, vedoucí z tibetské strany, proslavil pokus Angličanů Malloryho a Irvina, kteří byli naposledy spatřeni 7. června roku 1924 pod předposledním stupněm vrcholové pyramidy. Dodnes není jisté, zda nestanuli na vrcholu nejvyšší hory před Hillarym a Tenzingem.\nOd roku 1953 na nejvyšším bodě naší planety stanuly stovky horolezců; nejtragičtější byl rok 1996, kdy vrcholu dosáhlo 98 lezců a 15 jich zahynulo.\nTémata: Aljaška, Himálaj, Nepál, Nový Zéland, Tibet, Edmund Hillary, Havrani, Kathmandu, KLM, Mount Everest, Slunce\nHlavní a zároveň největší město Nepálu je známé především jako vstupní brána do nejvyššího pohoří světa, Himálaje....


Pánská vesta je opět hitem šatníku pro muže | Profimoda.cz\nRené Bystrický 21. 8. 2016 Pánská móda\nI když se pánská vesta z našeho šatníku na čas vytratila, nyní se do něj opět vrací. A to nejen jako vesta pod sako, ale i jako vesta k džínům.\nPánská vesta je kousek, který v našem pánském šatníku neprávem opomíjíme. A to nejen pokud jde o vestu jako elegantní prvek každodenního outfitu, ale dokonce je i společenská vesta považována za zbytečnost navíc. Což je ale velká škoda. Oblek s vestou má mnohem větší šmrnc. Dostává slavnostnější ráz a vesta pod sako dokáže i z levnějšího obleku ihned vykouzlit mnohem zdařilejší outfit. Když se vám nechce do práce chodit v obleku, ale přece jen vzhledem ke své pozici potřebujete elegantnější oděv, mnohdy stačí ke kalhotám a košili přidat právě vestu. Pro nás muže je vzdušnější, pohodlnější a rozhodně méně omezující, než celý oblek se sakem. Dokonce i z outfitu s džínami dokáže vykouzlit oděv, za který se nebudete muset stydět ani ve společnosti zarytých „kravaťáků“. Vesta k džínům umí zázraky. Stačí košile, případně kravata – a je to!\nPánské vesty by v našem šatníků neměly chybět. Nosit se dají nejen pod sako, ale i samostatně ke kalhotám nebo k džínsům.\nJak se správně nosí pánská vesta?\nObecně jsou pravidla společenského oblékání za jedno v tom, že ke společenskému oděvu přísluší výhradně košile s dlouhým rukávem. A platí to i ve chvíli, kdy se rozhodnete obléct se trochu volněji a místo saka vsadíte pouze na vestu. A samozřejmě vesta pod sako patří rovněž pouze na dlouhý rukáv.\nDalším pravidlem je vztah vesty a kalhot. Společenské, elegantní, ale ani džínové kalhoty nesmí postrádat vhodný pásek. Měl by být luxusnější, bez výrazných „kovbojských“ přezek, barevně ladící s botami, košilí nebo v neutrální barvě splývající s barvou kalhot.\nSpolečenská vesta, ať ji oblečete k jakémukoliv outfitu, má ještě jedno zásadní pravidlo. Vždy se nosí zapnutá – a to bez výjimky. Stejně tak, jak je neměnnou zásadou, že kravata má být vždy hezky zasunutá pod vestu a nesmí vykukovat ani zpod vesty nad kalhotami.\nPánské vesty ze sortimentu TAXIDO Fashion.\nPánská móda pro sezónu podzim/zima 2016/2017 a pánské vesty\nPánské vesty jsou v nové módní sezóně podzim/zima 2016/2017 považovány za plnohodnotnou náhradu saka pro méně formální příležitosti. Black tie dress code už samozřejmě nenahradí, ale pro mnoho příležitostí budou společenské vesty pro muže skvělou alternativou klasického obleku. Pokud se se svým šatníkem rozhodnete vydat po cestě noblesní elegance, určitě by vám neměla chybět pánská vesta hned v několika barvách. Klasikou je černá, šedá a bílá. Anglický šmrnc vám dodají odstíny hnědé. Pro ty, kdo chtějí vyniknout ještě více, se nabízí výraznější barevné provedení vest – třeba ve výrazné červené barvě.\nČervená pánská vesta ze sortimentu TAXIDO Fashion osvěží klasické kalhoty i outfit s džínami.\nKde koupit kvalitní pánské společenské vesty pod sako i k džínsům?\nTAXIDO Fashion nabízí pánské společenské vesty ve všech zmíněných barvách. Mají propracované a slušivé střihy a jsou vyrobeny z kvalitních a snadno udržovatelných materiálů. Materiál je měkký, ale současně pevně držící tvar, a samozřejmě nemačkavý. Všechny mají pohodlné a současně efektní knoflíkové zapínání. Vesty ze sortimentu TAXIDO Fashion koupíte v e-shopu Taxido.cz za ceny, které vám umožní pořídit si pánskou vestu třeba hned ve více barvách.\nZdroj obrázků: FL, Taxido.cz\nMóda pro mužeMóda pro muže 2017Oblečení pro mužeOblečení pro muže 2016Oblečení pro muže 2017Pánská módaPánská móda 2016Pánská móda 2017Pánská společenské vestaPánská vestaPánská vesta 2016Pánská vesta 2017Pánské společenské vestyPánské vestyPánské vesty 2016Pánské vesty 2017PRSpolečenská vestaSpolečenská vesta 2016Společenská vesta 2017Společenské vestyTaxidoTaxido.czVestaVesta 2016Vesta 2017Vesta k džínůmVesta k džínům 2016Vesta k džínům 2017Vesta pod sakoVesta pod sako 2016Vesta pod sako 2017Vesta pro mužeVesta pro muže 2016Vesta pro muže 2017VestyVesty 2016Vesty 2017Vesty pro mužeVesty pro muže 2016Vesty pro muže 2017


Emil Henry Huber: června 2010\nChlapi a máma sobě\nVyrazili jsme na cca 2.900 m nad mořem vysoký kopec Mythen. Sluníčko pálilo, cesta byla kamenitá a příkrá a občas spadlo z mraků pár kapek. S plážovým vybavením a městským kočárkem jsme rozbalili ležení na první metě u kraviček a kopce pozorovali zespodu. Z horského slunce jsme se šli schovat do stále aktivního kláštera v Einsiedeln a pak už jsme si s tátou užívali u ledo vého Wägitaler see chlapské radovánky. Táta má radost jak jsem se krásně vybarvil do osmahlého, větry ošlehaného blonďáka. Dokud nebudu mluvit jsem od místních k nerozeznání.\nBy Henry - června 30, 2010 Žádné komentáře:\nBei Leuenberger's in Ursenbach\nUrsenbach je malá vesnička v kantonu Bern. Máma tu před mnoha lety pobývala u rodiny Leuenbergerových a moc ráda na to vzpomíná. Oni na těch prý tři až šest měsíců mámina pobytu vzpomínají také vcelku živě. Máma zapírár a trvá na tom, ze to tenkrát bylo jenom šest týdnů. Zřejmě je v přítomnosti mámy vnímání času značně relativní. Seznámil jsem se s Liamem (první zleva). Je o trošku starší než já a půjčil mi traktor. Na obrázku chybí Johannes, který nás přišel pozdravit, ale měl spoustu práce se sekáním luk a také Margret, která odjela na týden do lázní. Na máminu otázku, co je zde nového od jejího pobytu, spokojeně všichni odvětili, že nic, i voda prý teče zase dolů. Mají patnáct krav a patnáct koní. Pohladil jsem si i třítydenní telátko. Přijetí bylo vřelé a ani se nám nechtělo pryč. Určitě se zase brzy uvidíme.\nBy Mirka - června 29, 2010 Žádné komentáře:\nHolzbrücke in Luzern\nLuzern je jedno z nejkrásnějších švýcarských měst. Takové Karlovy Vary Česka. Máma spřádala plány na koupi nemovitostí a vyprávěla po několikáté historku o tom, jak tu s dědou byli před mnoha a mnoha lety a jak potom někdo most zapálil... Statečně jsem vše poslouchal a pozoroval ze svého stanoviště v kočáře, takže vím věru všecko.Most byl postaven v roce 1333 a je dlouhý něco kolem 200 metrů. Věž je prý ještě starší a sloužila jako vězení, mučírna, pokladnice i archív. Proč si někdo dělal taborák zrovna tady nechápu, mama? Ona se máma kdysi pohybovala i u mostu v Mostaru a ten taky už nestojí... Právě dorazila zpráva, že se tetě Gitě a strejdovi Martinovi narodil Filip. Gratulujeme a těšíme se na viděnou!\nTen balet napsal prý nějaký Rus podle německé pohádky. Se Švýcarskem to nemá nic společného, ale přece. V Zürichu je jedna z nejlepších světových technických univerzit (já ještě nechci studovat!) a taky známý operní dům. My jsme dali přednost skutečným labutím u jezera. Máma je cestou do vody srdnatě oklikou obešla, ale dostat se zpátky na souš měla problém. Asi si vybrala ten dramatičtější ze dvou možných konců baletu. Labutí píseň mámy, smál se táta. Nevím, co tím myslel. Každopádně máma vyhrála v syčení na labuťáka o prsa a mohli jsme se v klidu s tátou koupat.\nBy Mirka - června 28, 2010 Žádné komentáře:\nNa plovárně u jezera\nS tetou Nicol, Klarou a strejdou Rolfem jsme vyrazili k vode. Kam jinam nez k curysskemu jezeru. Pujcil jsem si Klarin plavaci postroj a brazdil jsem vlny s mamou. Dozvedel jsem se, ze kdyby byla Klara kluk, jmenovala by se Emil. To bychom se tedy jmenovali stejne. Emil tu neni nijak vzacne jmeno a prijmeni Huber uz vubec ne. Mama se mi smala, ze tady je moje jmeno exoticke asi tolik, co doma Honza Novak. Alespon mam spolecenske mimikri. Teta zjistovala, jestli si dame k obedu Güggeli. Málem nezbyly ani kosti. Ta plovárna člověka vysílí.\nStrýc David je nejlepší cestovní agent na světě. Prostě jsme jen přijeli do Švýcarska a od té chvíle se věci dějí samy. Dostali jsme k volnému užívání wohnwagen (obytný přívěs pro méně chápavé) u jezera včetně plynového sporáku a ledničky, bedny vína a sušenek, dále mobilní telefon se švýcarským kreditem, kolo, kajak a nádherné slunné počasí.\nObjíždíme Zürich See ze všech stran několikrát (prý schválně), než trefíme ten správný most z Pfäffikonu do Rappeswil, kde jsme se prošli po starém dřevěném mostě, prohodili pár neformálních slov (ba be čao apod.) na pláži s mládeží, co kouřila marihuanu (máma to poznala, asi se vyzná) a nakonec skončili na ulici v tureckém bistru na kebabu a pizze. Kolem jedoucí velopedista (česky cyklista, ale zde se kolu říka "velo") našel hned vedle nás padesátifrankovku a omluvně nám popřál dobrou chuť. Peníze zde očividně leží na ulici. Já jsem našel jen účet na 36 franků.\nBy Mirka - června 27, 2010 Žádné komentáře:\nUz je to oficialni. Mam nevestu. Zasnoubeni probehlo dnes rano pri oficialni snidani zase za pritomnosti rodicu obou stran. Jmenuje se Klara, bude ji jeden rok. Maminka Nicol je nasinec narozena ve Svycarsku a jeji babicka je z Brandysa. Tatinek Patrick je odtud. Nicol mluvi svycarsky, nemecky, anlicky, francouzsky, rusky a cestina je jeji materstina. Mame spadla celist, kdyz se dozvedela, ze studovala i jeden semestr na mamine pravnicke fakulte v Praze. Trosku se bojim, ze bude mama chtit abych vsechny ty reci taky umel.\nVe Švýcarsku mluví místní švýcarsky. Není to němčina ani náhodou. Němce ostatně moc v lásce nemají. Pomalu švýcarštině přicházíme na kloub. Intonace je taková zpěvná s důrazem na druhou slabiku. Máma má dobré odposlouchávací schopnosti, takže zjistila, že když zazpívá a na konec dá slabiku ce nebo ci, tak jí všichni rozumí. Třeba pozdrav je grüezi [gyeci], což je něco mezi grüssen sie a grüss gott. Kuře se řekne güggeli a vyslovuje jinak, než se píše. Já s dorozumíváním nemám problém. Modrooký blonďák se světovým jménem je v těchto končinách jako doma.\nBy Henry - června 27, 2010 Žádné komentáře:\nNarozeniny strejdy Lorenze\nLorenz byval Davidovym kolegou z prace a jak jsem pochopil, Davidovi je lito, ze uz to tak neni. Slavily se narozeniny, kulate se ctyrkou a nulou. Pochopil jsem, proc mama pribalila na cestu i soudek plzenskeho piva. Lorenz z nej mel velkou radost. Ze strechy jsme si krasne prohledli kus mesta. Oslava byla velika a obdivoval jsem Davida, jak dokazal krasne barevne sladit motylka s ponozkama. Pri male prochazce jsem se stacil seznamit s iPadem, ma sikovne ovladani, ale mama rikala, ze to kupovat nebudeme. Tj zatim, takze jde o penize jak ji znam. No a ze jsem si na vecirku udelal znamost vas asi neprekvapi. Jmenuje se Agata a je o rok starsi. Blahoprejeme!\nBy Mirka - června 26, 2010 Žádné komentáře:\nTohle jezero jsem znal z mamina vypraveni. I tata si musel znovu vyposlechnout, jak ji z nej pred patnacti lety v noci zachranovala jezerni policie. Dnes jsem se dozvedel, ze si mama tenkrat i zalyzovala a ze se o ni dedecek tehda dost bal. Prohlidl jsem si kotviste lodicek a pozoroval vodu, jak dela vlny a sploucha. Po vydatne snidani na nejkrasnejsi terasce v Uetikonu a prozkoumani kosmicky nerezove kasny na lidsky pohon jsme se vypravili o kousek dal k jezeru, kde stoji magicky Wohnwagen a kam nas David vzal na plavani. Voda je krasne cista, drobet studenejsi a mama prisla zase s nejakym plavacim napadem.\nCesta do Svycar\nVyuzivame lakaveho pozvani strejdy Davida a vyrazime o pulnoci do Svycar. Mame me nechala hodne dlouho vzhuru, abych pry v aute spal. Tata se neohrozene vratil z prace, nevyuzil slechetnou nabidku (kombinovanou s dobre minenou radou az lehkym rozkazem) na predcestovniho sloficka, nalozil nase veci do auta a hura na Plzen a dal. Usnul jsem jeste doma, takze uplne presne report z cesty podat nemohu. V polospanku jsem slysel jak se nasi domlouvali, ze zastavi teprve az se probudim. Chtel jsem jim udelat radost a probudil jsem se az ve Svycarech. Snad se jim ty mocove mechyre casem smrsknou na normalni objem. Uzili jsme si jeste kus ranniho slunicka na dece a vydali se hledat Daviduv dum. Pres nazorovy nesoulad mych rodicu o vhodnem smeru jizdy, ktery se tentokrat obesel bez fyzickeho nasili, jsme cil nasli prekvapive snadno. Diky za navigaci a orientacni body vz. u borovicky doleva. Nase rozhodnuti projit se po meste prekvapive zmenil strejda David, ktery nas potkal na parkovisti pri ranni prochazce s beaglem Ascanem (za zkomoleni jeho jmena se redakce dodatecne omlouva), protoze nam rekl, ze tu mesto neni.\nJulie a sraz po 20 letech\nTeta Aja sebrala nakonec odvahu a dorazila na sraz spoluzaku po dvaceti letech. Tykalo se to i mamy, ale tu pry ta cislovka urazila a stejne jsme byli na Vysocine u babicky. Teta mame obsirne poreferovala o tom, ze vetsina spoluzaku a spoluzacek ma dva kluky, s vyjimkou jakesi Katky, ktera s mamou kdysi sedela v lavici a ktera ted ma deti pet (a Marty, co jsme ji potkali v lese s dvojima dvojcatama). Potvrzuje se tedy zprava Ceskeho statistickeho uradu, prumer je vys nez dve deti na jedu zenu. Teta Aja take ten prumer zveda, Julinka je jeji treti. Sedeli jsem pod jabloni a bylo nam prijemne.\nBy Mirka - června 24, 2010 Žádné komentáře:\nVečeřeli jsme na zámku a snažili se přilákat toho Filipa. Nechtělo se mu. Zalíbil jsem se slečně servírce, vyfasoval jsem spoustu hraček i speciální sesličku. Šel jsem slušně poděkovat i kuchaři do kuchyně a za to přinesla ta dobrá žena košík s pečivem, vyžádala si ještě i tátu, a odvedla nás k zámeckému příkopu na krmení ovcí a koz. Vychutnávali jsem si večerní sluníčko. Teta si mezitím objednala horkou čokoládu a netušila, že jako pozornost podniku dostane nápoj ve váze. Ono jenom propracovat se tou šlehačkou byla focela fuška, ještě že je moje máma taková žravá. Pak jsme narazili na problém krátkých brček, který jsme bravurně vyřešili. Nakonec nás nechtěli pustit domů, dokud to nevypijeme. Utekli jsme!\nBy Mirka - června 23, 2010 Žádné komentáře:\nČekání na Filipa\nFilip se má dneska narodit, ale prý to tak nevypadá. Má čas do pondělí. Teta přijela na kus toho čekání se strejdou Martinem k nám. Máma pro jistotu ohřívala nenápadně vodu a čekala, co se semele. Krásně jsme si spolu hráli, strejda mě naučil troubit a rozsvítit světla v autě. Řídím rád. Pak mě ještě povozil na motorce, teda bez motoru, ale to je úplně jedno. Já byl moc rád.\nTeta čeká, prý to bude porod. Máma jí uklidňovala, že situaci má pod kontrolou. Při čekaní na tetu sekala máma trávník a dvakrát šlápla bosou nohou do Barryho hromádky, a to prý přináší štěstí. Některé pověry nějak nechápu, ale tetu to uklidnilo i rozesmálo. A to je důležitý!\nOchořela. Vašík víc než Káťa. Šli jsme je večer zkontrolovat a podívat se, co dobrého se připravuje na grilu. Jenom nevím, proč si meducínu na zahradě nalévali táta se strejdou, když stonají přece dvojčata. A proč k tý meducíně kouřili kubánský doutník?\nBy Mirka - června 22, 2010 Žádné komentáře:\nSára se vrátila z Hrvatska\nNa přivítanou mi půjčila svého nejoblíbe nějšího plyšového medvěda. To se cení. Je to paráda, teď oba umíme běhat a honili jsme se s mámama po chodbě. Já byl taky už unaven, ale Sára byla asi unavenější a přesto jsme zvládli i válení sudů a kolaudaci zahradního domečku. Cítil jsem se nesvůj, protože mě máma navlékla do gatí s kšandama, ale tetě jsem se líbil.\nBy Mirka - června 21, 2010 Žádné komentáře:\nRychlá setkání se strejdou Jiřím mám rád. Řešili s mámou nad kávou něco pracovního a já dostal úkol nakreslit obrázek pro strejdu. Moc se mu líbil, a tak jsem ho (jako přídavek) krmil křídou. Akorát pořád nevím, jestli kreslit pravou nebo levou rukou. A taky nevím, která je pravá a která levá... Máma kreslí pravou a táta levou. Strejda Lejda pravou, teta Dana levou a teta Lucie taky levou. A většina ostatních pravou. Tak já nevím, kterou si vybrat...\nSvratka, řeka stříbrná\nTáta recitoval cosi zmateného o tom, jak někdo zlobivého Luboše strčil do koše a že Svratka, řeka stříbrná, odnesla koš do Brna. Táta má básně rád. Já tomu moc nerozumím a chtěl bych vidět, jak by dědu někdo dostal do koše a jak by ten koš plaval... a pak taky, zkoušel jsem teplotu vody a mám pocit, že by se dědovi nelíbila. Je studená!\nBy Mirka - června 20, 2010 Žádné komentáře:\nV sobotu i v neděli jsem se zastavili v adrenalinových parcích. Vůbec jsem netušil, že něco takového existuje. Lidi na Vysočině jsou tím zocelení. Táta povídal, že jsou potomci Keltů a že přes ně nepřešli ani Švédové. Ti prý ani Pernštejn nedobili, zato Starou Boleslav málem vymazali z mapy, zbořili kostelní věž sv. Václava a kousek od našeho domu si v lese zřídili tábor, kde trávili zimu. O tom by mohl povídat strejda Béďa. Dodnes se tam dají po nich najít památky. Ale zpátky k těm trenažérům p ro kosmonauty. Držel jsem se statečně, ale pěkně se mi točila hlava a pak se mi i motaly nožky. To všechno jsme zvládli v sobotu cestou z hospody, odkud jsme tátovi vezli džbánek s pěnou. Je to drsnej kraj.\nMašina strejdy Lejdy\nStrejda měl o víkendu noční a moc jsme si ho neužili. Nechtěl jsem ho přes den budit a tak jsme se snažili být venku. S bratrancem Filipem jsme okukovali, pak osaháv ali a nakonec i osedlali strejdovu mašinu. Na řídítka zatím nedosáhneme a přilba je nám taky zatím veliká. Filipa už strejda prý povozil (bez motoru). Já ještě musím čekat, ale počkám rád. Máma mi totiž vyprávěla, jak jí jako malou vozil dědeček na nádrži, protože vzadu seděla teta Lucie. Máma má traumatické zážitky z takové jízdy, konkrétně z uzávěru nádrže. Ale taky říkala, že zkušenost je nepřenosná.\nBy Mirka - června 19, 2010 Žádné komentáře:\nZkrocení divokého koně\nNení třeba asi nic dodávat, vím jak na něj. Umím nasednout i sesednout, vím, kde má hlavu a kde ocásek. Máma říká, že jde o starožitnost a to má asi pravdu. Prý na něm taky jezdila, ale to se mi nějak nepozdává, tak velikej ten oř není..\nBy Mirka - června 18, 2010 Žádné komentáře:\nTo teda alespoň říkala máma, když mě špehovala při odpoledním šlofíčku. Přes den se otužuju v bazénu a běhám po zahradě a z toho jsem pak unavenej jako pes. Taky se mi osypalo bříško. Asi to mám z té hospody...\nBy Mirka - června 17, 2010 Žádné komentáře:\nPovečeřeli jsme v Pivovaru\nU nás ve Staré Boleslavi je na náměstí pivovar. U něj dvoreček s velikými stromy, máma by řekla kaštany a teta Ája v nich vidí jílovec. Teta se vyzná. Zasedli jsem tam takhle odpoledne a povídalo se až do pozdního večera. Když odešli všichni hosté a zůstal jen náš stůl, přidal se k nám i pan vrchní. Probrali jsme hlavně stavbu mostu, aktivity památkářů a sobotní grilování. Jsme zváni, začíná se od čtyř a kromě krkovičky a spol se najdou i pstruzi a jiné dobrůtky. Pili jsme čaj, zulukolu i kvasnice. Na dobrou noc jsem přítomným zazpíval jednu Barryho árii a vzbudil jsem velký ohlas.\nBy Mirka - června 14, 2010 Žádné komentáře:\nTeta má dnes narozeniny. Sešli jsme se na oběd ve Felicitě, náramně jsme si pochutnali a pak jsem dámy vyzval na procházku do zámeckého parku. Máma se zase projevila vel mi taktně a musel jsem zachraňovat situaci. Tetě Stáně jsem dal spoustu dárků, které jsem sesbíral na parkové cestičce. Některé jsem jí nasypal do boty. Choval jsem se vzorně a dalo by se říct galantně a přesto jsem se na chvíli ocitl za mřížema. Pak jsem tu bránu obešel a byl zase na svobodě. Nedošlo ale na plánovaný dezert v zámecké restauraci, měli zavřeno. Proto jsme se museli spokojit s náhradním programem v zámecké vin otéce. Cítím se tam už jako starej mazák, prostě štamgast. Neříkejte to tátovi, bude to překvapení! Tetě držíme palce, zítra má velký den!\nJá a Monty Python\nJak jsem neviděl klenoty\nDaniel se žení!\nLazebníkem otci svému\nSbohem lásko, nech mě jít\nPadáky nad Troskami\nMagistr inženýr Braňo\nMy name is Earl (totiž Emil)


Jak zvládat emoce a to nejen při obchodování » Finex.cz\nFinex » Akademie » Jak zvládat emoce a to nejen při obchodování\nJak zvládat emoce a to nejen při obchodování\nPublikováno 11. 3. 2019 v 08:10\nEmoce nás doprovázejí po celý život a patří mezi typické rysy lidského bytí. Ovšem nejen při obchodování je dobré umět emoce ovládat. V tomto článku nečekejte žádné obecné řeči, ale konkrétní tipy, jak s emocemi bojovat a jak je ovládnout. Dozvíte se i konkrétní způsob, který sami využíváme.\nEmoce si musíte připustit\nOsobně nejsem člověk, co by se o emoce nějak extra zajímal. Na veřejnosti je potlačím a doma bych si o ně ve volném čase nijak extra nezajímal. Ovšem když jsem kolikrát přemýšlel, proč se mi něco nepodařilo, tak jsem zjistil, že by za vším mohly být právě emoce.\nA právě připuštění emocí je první cestou k úspěchu. Pokud se něco nedařilo dle vašich představ, zamyslete se: co za tím stálo? Byla to skutečně nevědomost nebo třeba naštvání, agrese, strach, nervozita?\nMůžete být třeba rozrušení ze super vydařeného obchodu a na následný obchod riskovat zbytečně velikou částku a pak ještě posouvat stoploss. To by se nikdy stávat nemělo a zrovna trading by měl být konzistentní. Je nutné si uvědomit, proč jste se tak zachovali.\nDeníček – emoce si zaznamenejte\nPohádali jste se s rodinou? Bojíte se porady nebo rozhovoru s nadřízeným? Jste agresivní v autě nebo na trzích? Tak si to zaznamenejte. Osobně jsem začal zapisovat emoce do fyzického malého bloku, ale později jsem přešel na online řešení, abych si mohl kdykoliv a cokoliv zapsat – přece jen telefon mám u sebe pořád a zapsat si například „vybouchl jsem za volantem kvůli pomalu jedoucímu autu“ je snadné i na telefonu a vždy si tak zapíšu vše, co potřebuji.\nPro mě je důležité si to zapsat co nejdříve po daném incidentu, díky tomu vyjádříte své emoce co nejvěrněji.\nTeprve večer nebo i jen jednou týdně si to vše projdu a dopíšu si k tomu komentář – co udělat pro příště, abych tak silné emoce neměl. Emoce jsou emoce a vždy je vhodné je analyzovat naopak s odstupem, kdy přemýšlíte co nejracionálněji.\nTIP: Evidujte si i emoce, které zažíváte při obchodování. Proč jste vystoupili z obchodu dříve, než jste původně meli v plánu? Bylo to ze strachu z otočení trendu, nebo protože obchod zareagoval na důležité cenové hladině? Jak byste se mohli na příští obchod připravit lépe?\nEmoce nikdy úplně neeliminujete, ale můžete je zvládat. Pokud se na něco můžete připravit, tak to udělejte. Pomůže vám k tomu výše zmíněný deníček (ať už v podobě bločku či online).\nOsobně jsem měl kdysi strach z prvních hovorů s klienty v angličtině. Jazyk jsem ovládal, ale stále mi hlodalo v hlavě, co když jim nebudu rozumět? Zapsal jsem si emoci v podobě strachu. Na prvním hovoru jsem propotil triko a večer to doplnil komentářem, že jsem to zvládl a vše jsem vyřídil. Poznamenal jsem „strach byl zbytečný“ to jsem si poznamenal tučně. Samozřejmě i na dalších hovorech jsem byl nervózní, ale méně. A dnes? Dnes už na to spíše jen vzpomínám. Potýkám se ale stále s jinými emocemi, které se učím eliminovat.\nPokud si situaci vyhodnotíte, dokážete se na ni připravit a příště to bude vždy lepší a pokud ne, tak si opět vše zaznamenejte a vyhodnoťte znovu.\nJak bojovat se záchvatem – akutní emocí\nI tohle se vám určitě stalo. Někoho to postihuje často a jiného jen párkrát za život. Někdy přijde selhání a je potřeba se mu postavit čelem. Co v této situaci dělat? Samozřejmě každá situace je jiná.\nZe života mohu zmínit složení zkoušky na řidičské oprávnění, maturitu, zkoušky na vysoké škole, státnice, různé testy, pracovní pohovory, hovory v angličtině, prezentace, nepříjemné konverzace a mnohé další. V situaci zmíněných výše mi pomohlo jejich zlehčení.\nA o co vlastně jde? Jde o život? Zastaví se svět když to „nedám“? Nezastaví, bude mě to mrzet, ale najde se jiná příležitost a jsou důležitější věci v životě jako je zdraví, rodina a podobně. Ano, může nastat i vážná situace v těchto oblastech, tam nejvíce pomáhá čas, ale pokud jde jen o pohovor se šéfem nebo schůzku s klientem, tak co? V zásadě o nic nejde, připravím se na to jak umím a ono to nějak dopadne. Připravený budu a víc pro to udělat neumím, navíc nejde o život.\nVýše jsme emoce aplikovali na běžný život, ale v tradingu je to stejné. Emoce si zapisujte a ponaučte se z nich. Pokud víte, že vás něco emočně rozhodí (a nemusí to být trading), tak bych zvážil, zda ten den vůbec obchodovat. Nebudete 100% připravení!\nOsobně nejsem žádný psycholog a nemám podobné psychologické rady zrovna v lásce, ale doufám, že vám výše zmíněné tipy pomohou. Minimálně mě pomohly a můj emoční deníček je mým velkým životním pomocníkem. Pokud byste měli jakékoliv otázky nebo i tipy jak bojujete s emocemi vy, tak nám to sdělte do komentářů.\n100% z 9 hlasů\n45. díl Seriálu technické analýzy: Renko grafy - Nová dimenze technické analýzy\nMartin Klass Ph.D., MBA | Před 1 měsíc\n44. díl Seriálu technické analýzy - Indikátor MACD: Archaický, avšak velmi užitečný nástroj\nIng. Jaroslav Jarolím | Před 3 měsíce\n43. díl Seriálu technické analýzy – Volume profile (objemový profil): nejrobustnější nástroj pro analýzu trhu\nIng. Jaroslav Jarolím | Před 6 měsíců\n42. díl Seriálu technické analýzy - Indikátor RSI aneb archaický, ale pořád efektivní nástroj


Kdo se stane českým Podnikatelem roku? Statistiky tvrdí, že to bude muž ve věku 49 let | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nSoutěž Podnikatel roku\nKdo se stane českým Podnikatelem roku? Statistiky tvrdí, že to bude muž ve věku 49 let\nIlustrační foto: Byznysman na vrcholu Ilustrační foto: Byznysman na vrcholu autor: Thinkstock.com\n29. 1. 2013 16:52 / 2 minuty čtení\nJméno vítěze oznámí porota 13. února na pražském Žofíně, ale již nyní existují tabulky nominovaných podnikatelů. Podle statistiky, firma nominovaných podnikatelů působí na trhu více než 15 let a má 167 zaměstnanců.\nMuž ve věku 49 let, který je dvoutřetinovým vlastníkem firmy, kde zaměstnává 167 lidí. Tak vypadá alespoň podle statistik společnosti Ernst & Young tak vypadá podnikatel, který má největší šanci uspět v letošní soutěži Podnikatel roku 2012.\nJméno vítěze oznámí porota 13. února na pražském Žofíně, ale již nyní existují tabulky nominovaných podnikatelů. Které firmy převládají?


Cliff Cottage - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Hunstanton\nCliff Cottage – podrobnější informace\nVýhodně umístěný ve městě Hunstanton,je hotel Cliff Cottage skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nZařízení a služby poskytované Cliff Cottage zajistí hostům příjemný pobyt. Jmenujme alespoň část hotelového vybavení, jsou zde zařízení pro tělesně postižené.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují zahrada jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Cliff Cottage je vaším místem pro kvalitní hotelové ubytování ve městě Hunstanton.


zacinaji se mi ozyvat ramena tak jake? : Podvozek a kola - Strana 2 VW Passat B5/B5.5\nzacinaji se mi ozyvat ramena tak jake?\nPředmět příspěvku: Re: zacinaji se mi ozyvat ramena tak jake?\nNapsal: 04.03.2010 16:24\nJJ to je další z možností jen se ptám\nNapsal: 11.03.2010 21:27\nJeste bych se poptal- Jsou stejna ramena na 4Motiona, jako na predohraba?\nNapsal: 11.03.2010 21:28\nJj jsou stejná.\nNapsal: 11.03.2010 21:31\nNebudu zakladat nove tema, takze se poptam zde.\nV posledni dobe se mi ozyva klepani u predniho leveho kola. Pri normalni jizde je vse OK, ale jakmile najedu do vetsiho vymolu, tak se ozve klepnuti.\nS rizenim je vse OK, vule zadna atd.\nTak nevim, jestli to jsou ramena nebo jenom lozisko kola? Co myslite?\nTohle by mohl být jen čep řízení.\nNapsal: 26.03.2010 15:02\nčaute, co říkáte na ramena značky Vaico\nNapsal: 23.05.2010 10:33\nzačínám řešit problém přední nápravy, levý horní rameno je v háji. Zatím jsem to chtěl vyřešit výměnou jen toho, ale stojí nový kolem 1000,-, slušný jetý nikde nemůžu sehnat tak koupím celou novou sadu.\nJde mi o to, můžu mít SWAG za 7890,-Kč. Je mi jasný, že ramena za cenu 3.500,-Kč nemá cenu kupovat. Potřebovatl bych, aby to vydrželo alespoň 5 let (roční nájezd kolem 20-30000,-Km).\nNebo jsem našel tyto na aukru za 12500,-Kč - zesílená verze:\nhttp://www.aukro.cz/item1052188159_meyl ... uperb.html\nOtázka zní, zajímal by mě váš názor,jestli stačí SWAG, nebo si mám radějí připlatit za ty Meyle. Díky.\nNapsal: 22.06.2010 14:35\nToto téma pro mě začíná být taky docela aktuální, tak nebudu zakládat další a písnu to sem. Při přejezdu nerovností slyším klepání od přední nápravy. Předpokládám asi správně, že náprava jde do háje, takže to budu muset nechat vyměnit. Všichni tu píšete, že dáváte origo, ale nikdo z vás nenapsal jaká značka je vlastně origo. Protože nejsem tak bohatý, abych si kupoval levné věci, raději připlatím a budu mít nějakej ten rok klídek (aspoň od nápravy doufám). Uvažuji, že koupím SWAG. Nemáte někdo zkušenost, kolik km vydrží?? Teda vzhledem ke kvalitě našich silnic. Ročně najezdím cca 20tis km.\nTaky jsem vypozoroval, že když stojím a trhnutím otočím volantem, tak se od nápravy ozve takové lehké lupnutí. Když točím plynule (bez počátečního trhnutí), tak není slyšet nic. To nejspíš bude čep řízení, který se vymnění i s nápravou. Když za něj chtnu rukou, tak s ním pohnu o cca 2mm.\nJen se chci ujistit, že moje úvahy vedou správným směrem, pokud ne, budu rád, když mě někdo opraví.. Dík\nNapsal: 06.07.2010 12:13\nKamaráde na takovou značku se vy... kup Febi já je mám komplet ramena,tlumiče Kayba,ložiska SKF vyšlo mš to na 31 000 kč,záruka 2 roky nezáleží kolik najedeš km.A bez problémů.A ne kupovat nějaký za 4 000 kč jen s tím budeš mít problémi.Lovu zdar\nwow, tak to tě vzali pěkně přes koule\nfebi mám za 11000tis, sadu Kayaba za 6000 a ložisko do litru . Nojo, vydělávat se musí\nNapsal: 08.07.2010 21:06\nKdyž nebudu hledat slevy apod. tak febi -12 litrů, kayba - 2x 1250, ložiska SKF 2x 2600. Sečteno - 19700 je materiál. Za 12 tyček za práci bych to dělal denně.\nNapsal: 09.07.2010 06:53\nTak náprava vyměněna.. pašík si teď chrochtá.. prostě šepot květin\nNapsal: 09.07.2010 06:58\nHmm, jen já musím mít nějaký průsery. Už rok hledám, co mi bouchá při přejezdu příčných rychle po sobě jdoucích nerovností. Vyměněno úplně všechno - náprava, stabilizátor a jeho uložení, tlumiče i novýma miskama a uložením, komplet celé řízení, silentbloky motoru a převodovky, nápravnice drží. Rozděláno snad už padesátkrát i nikde nic. Je to u levého kola, na stK(miskách) vše v super stavu.\nNapsal: 09.07.2010 07:13\nTo mi taky dělalo..docela velký rany a výměna nápravy "zatím" pomohla. S těma průserama nejsi sám.. však jsi viděl to pouzdro na čepu....\nNapsal: 09.07.2010 15:38\nJenže mě výměna nepomohla\nNapsal: 13.07.2010 15:53\nAhoj, taky se mi začíná ozývat náprava. Chtěl bych tam originál. Co je to za značku? Popřípadě kdyby někdo o něčem věděl za rozumný kačky. Díky moc\nPassat Variant B5.5 74KW (AVB) r.v.2003\nNapsal: 13.07.2010 15:55\nMinule sem dal delphi nebo tak nějak, najeto asi 20 000 a už to zas klepe, takže kvalita nic moc.


A proč by ne? Když může někdo řídit stát jako firmu, tak proč bychom se nemohli na komerční média dívat jako na hospodu? Minimálně to dává větší smysl. Nevěříte? Zkuste tomu dát šanci…\nMédia nejsou mýtická entita, zrozená z absolutna a žijící kdesi v galaxii daleko, daleko odsud… Média, komerční i veřejnoprávní, jsou ve své podstatě služba. Důležitá, svébytná, ale přesto pořád služba, jejímž cílem je naplnit potřeby klientů – čtenářů.\nMůžete namítnout, že cílem komerčních médií je generovat zisk, a máte pravdu, ovšem odpovězte na otázku: Jak mohou média generovat zisk? Možná jsem optimista nebo snílek, ale opět si myslím, že média budou generovat zisk především tím, že budou naplňovat potřeby čtenářů. Ničím jiným.\nJaká je ta potřeba čtenářů, kterou mají média naplňovat? Podle mého jde především o potřebu být informován. Stejně jako člověk očekává, že restaurace naplní jeho potřebu být najedený. Můžeme tu paralelu rozvést dál: někomu stačí obyčejné jídlo, na které je zvyklý, někdo si dá sendvič, někdo vlašák s rohlíkem, někdo chce jídlo pouze veganské, někdo si zase rád připlatí za jídlo z lokálních zdrojů, z kvalitních surovin, kvalitně upravené…\nInformační potřeby na úrovni vlašáku a fastfoodu naplňují sociální média a široce sdílené agenturní zprávy. Zeman v Plzni, Trump v Moskvě, začala sklizeň, Sparta prohrála – to jsou všechno informace, které naplní základní potřebu. Stejně jako vlašák naplní žaludek. Jenže lidé chtějí víc, než jen naplnit žaludek. A chtějí to i po médiích. Chtějí, aby jim zprávy někdo připravil.\nNe, nevěřte tomu, že nejlepší model je „dejte nám informace, my se rozhodneme a uděláme si závěry“. Těch informací je příliš mnoho a jsou často protichůdné, a bez spousty práce z nich nevytáhnete to podstatné. Závěry budou velmi vágní a zmatečné… A hlavně – na toto nepotřebují lidé média.\nRestaurace jsou na tom podobně: nepotřebujete restauraci, můžete si koupit nebo vypěstovat suroviny a uvařit si sami. Přesto restaurace fungují – protože připraví lidem jídlo za ně. Roztřídí suroviny, zpracují je, připraví je tak, aby s nimi člověk neměl při trávení problémy, zkrátka mu tu jeho potřebu ulehčí a zpříjemní.\nPokud sledujete pořad Ano, šéfe!, tak víte, že Pohlreich chodí do nejrůznějších podniků, od kiosku na koupališti přes motoresty a restaurace na náměstí až po velké restaurace, snažící se o vyšší úroveň a cílící na zákazníka, který ocení kvalitu. Jeho rady jsou sice specifické pro ten který podnik, ale když z nich vydestiluju podstatu, vychází mi:\nMějte v kuchyni čisto!\nPoužívejte čerstvé suroviny, ne polotovary a dochucovadla!\nPrezentace jídla je stejně důležitá jako jeho kvalita!\nProstředí musí působit ve shodě se záměrem!\nHost je ten, kdo přinesl peníze! Rád zaplatí za jídlo, pokud s ním bude spokojený!\nTak jednoduché to je. Jak z mateřské školy, cpt. Obvious, ale divili byste se, kolik lidí na to zapomíná. Někteří vaří „levně“, z náhražek, polotovarů a dochucovadel, další zabijou kvalitní suroviny tím, že je kuchař nekvalitně zpracuje, další položí jídlo na ublemcaném talíři na špinavý ubrus s dírou… Možností, jak zabít jídlo, je spousta.\nZpátky do médií: Možností, jak zabít informace, je spousta. Co by asi Pohlreich řekl vydavatelům?\nBuďte jasně čitelní. Vydávat „všechno pro všechny“ je nesmysl. Vyhraňte se.\nV redakci musí být příjemné pracovat. Neházejte novinářům klacky pod nohy.\nChyba se může stát. Je to mrzuté, ale čtenář to dokáže odpustit, pokud uvidí, že redakce ví, jak se k chybě postavit.\nDejte lidem to, co potřebují, ne to, co chtějí. Naplňujete jejich potřeby, ne jejich touhy.\nČtenář rád zaplatí, pokud bude spokojený se servisem i s informacemi.\nModel „živit noviny jen z reklamy“ je těžko únosný. Média musí hledat i další zdroje příjmů. Je to totéž, jako mít obchodní model restaurace postavený na tom, že ubrusy, stoly, stojánky na stůl, podtácky, jídelní lístky, lednici a lucernu nad dveře zaplatí pivovar, a díky tomu budeme nabízet jídla o pětikorunu levněji…\nAno, tenhle model má své klienty, ale rozhlédněte se kolem sebe: vidíte, jak roste počet lidí, co si rádi zaplatí za kvalitní jídlo, a jak s sebou táhnou nahoru restaurace a obchody, na tento sortiment zaměřené? Myslíte, že zájemci o kvalitní čtení nejsou a že jich je málo? Dejte jim tu nabídku, uvidíte, že přijdou další.\nJak je přilákat? Recept je jednoduchý: Nabídněte kvalitní obsah, vysvětlete lidem, že má smysl za něj platit, a dbejte na servis. Dejte obsah lidem za peníze, a udělejte to placení co nejjednodušší. Jakmile cokoli z této trojice obsah – smysl – servis začne kulhat, jde celý koncept do kopru.\nKvalitní obsah je v téhle restaurační analogii obdoba jídla. Vycházíte ze stejných surovin jako všichni – to jsou zprávy o událostech. Rozhoduje příprava (=výběr relevantních informací), zkušenost kuchaře (=novinářské zkušenosti), kvalitní recept (=ověřené informace, jasné závěry) a vhodná úprava, která z kusu svaloviny udělá šťavnatý stejk (=ze zpráv udělá analýzu, komentář, názor).\nServis jsou všechny ty detaily, které rozhodnou o tom, že si čtenář řekne „tohle je dobré čtení, to mi dává smysl a stojí mi to za ty peníze“. Do servisu patří třeba to, že čtenář dostane odkazy na relevantní weby, na relevantní články, že mu vytáhnete důležité informace někam, kde je uvidí na „první dobrou“, že mu poskytnete kontext pro informace, že mu nabídnete to, co ho může ještě zajímat. Že to všechno dostane přehledně a čitelně. Že když se bude chtít Dolní Tramtárie osamostatnit a udělá referendum, tak v článku najdu třeba malou mapu, kde uvidím, o jakou oblast vlastně jde. V hospodské analogii to znamená, že dostanete jídlo na čistém a nahřátém talíři, a maso nebude schované pod „oblohou“, ale bude prezentované jako ta nejviditelnější a nejchutnější část. Dbejte na to, aby placení bylo jednoduché, rychlé a bezbolestné. A tak dále, a tak podobně…\nS kvalitním obsahem a servisem už snadno přesvědčíte lidi, že má smysl si za to platit. Snáze pochopí, že si neplatí za zprávy, které má všude zadarmo, ale za tu práci, co si s nimi nemusí dát sám. Že mu nikdo neříká, co si má myslet, ale že dostává dobře zpracovaný a kvalitně ozdrojovaný obsah, kterému může věřit, a díky zdrojům si jej může i ověřit.\nTagy: média noviny web


Další skvělý výsledek: 1,5 milionu zafinancováno během pár hodin! | finGOOD - české firmy českým investorům\nDalší skvělý výsledek: 1,5 milionu zafinancováno během pár hodin!\nV páteční podvečer se nám podařilo zkompletovat veškeré podklady, smlouvy i analýzu k úvěrové poptávce od společnosti Andanas Trans s.r.o. a i když to obvykle neděláme, padlo rozhodnutí spustit tuto investici už následující den.\nNení to úplně tradiční čas pro zveřejnění nové investice na finGOODu, ale parametry této investiční příležitosti byly natolik lákavé, že jsme prostě nepochybovali – solidní zajištění a přehledné hospodaření v kombinaci s dvojciferným zúročením kapitálu nenechává většinu investorů chladnými!\nUkázalo se, že ani deštivé sobotní dopoledne nezabránilo skvělému startu a už po několika minutách svítilo na “počítadle” 20 % z cílové částky 1,5 mil. Kč. Během necelých 6 hodin byla pak celá částka zafinancována a to považujeme (i po rekordním milionu za 6 minut v předešlé investici) za naprosto famózní výsledek!\nUkazují se tím dvě velmi důležité věci: V první řadě, že investorská základna platformy finGOOD v posledních měsících roste a sílí. A zadruhé, že po koronavirové nejistotě a pomalejším létě se i investiční apetit vrací do zaběhlých kolejí.\nPtáte se, proč to je skvělá zpráva nejen pro nás ve finGOODu, ale i pro vás – investory? Dovolte mi to objasnit!\nDíky silnější investorské databázi dokážeme být firmám spolehlivým partnerem v oblasti financování, které zajistíme v co nejkratší možné době. Naše cíle nejsou menší, než být v očích podnikatelů rovnocennou volbou oproti bankovnímu financování. Chceme se co největší možnou mírou podílet na tom, aby investiční P2B crowdfunding v Česku nebyl alternativní volbou, ale volbou, se kterou podnikatelé zařadí na přední příčky, pokud budou pro rozvoj svého podnikání potřebovat čerstvý a flexibilní kapitál.\nI díky velmi rychlému odfinancování posledních úvěrových poptávek se našemu obchodnímu týmu daří oslovovat a získávat mnohem více investičně zajímavých a solidních, rostoucích firem, které vám již velmi brzy budeme moci představit.\nVýhody? Čím více investičních příležitostí představíme, tím více si budete moci vybírat a diverzifikovat tak své portfolio. A hlavně se nyní dostáváme i k projektům, které pro finGOOD dříve byly až moc velké sousto!\nTomuto posunu vděčíme hlavně naší investorské základně, která nám projevuje důvěru, a proto je stále naprostou prioritou důsledná analýza všech projektů a otevřená komunikace.\nTěším se, až vám budeme moci představit všechny novinky, na kterých právě pracujeme!\n« Rekordně rychlá investice: Milion za 6 minut!\nSpojujeme investiční crowdfunding se světem e-commerce »