Český Badmintonový Svaz — Startuje nová rubrika jménem "Předsedovy postřehy". Jaké byly první týdny nově zvoleného vedení ČBaS?\nStartuje nová rubrika jménem "Předsedovy postřehy". Jaké byly první týdny nově zvoleného vedení ČBaS?\nDobrý den všem příznivcům českého badmintonu,\njsou to tři týdny od mého zvolení předsedou Českého badmintonového svazu. Jsou to tři týdny plnění prvních úkolů a dlouhodobého plánování. A také jsou to tři týdny, ve kterých jsem mohl poprvé na vlastní kůži poznat, kolik nelehké práce se skrývá za jednotlivými dílčími pracovními posty či zdánlivě drobnými úkoly. Dokud jsem si to nezkusil, neměl jsem představu, kolik toho vedení svazu a sekretariát denně musí udělat.\nI díky tomu si plně uvědomuji, jak velká mi byla svěřena důvěra. S důvěrou jde ruku v ruce pokora a stejně tak zodpovědnost. Z tohoto důvodu vzniká formát článků, ve kterých bych vám rád popisoval, jak náš tým funguje a pracuje, ve kterých oblastech se nám zadařilo, a na čem naopak musíme ještě zapracovat.\nPřed volební Valnou hromadou ČBaS mnou probíjela velká nervozita, která se po vyhlášení výsledku hlasování změnila v obrovskou úlevu. Jsem rád a velmi děkuji delegátům Valné hromady, že svou důvěru vložili nejen do mě, ale také do mého týmu. Vážíme si toho.\nNa konci volebního dne v sobotu večer hned vystřídal chvilkovou úlevu pocit velkého závazku, který jsem hned v neděli ráno se svými kolegy začal naplňovat.\nMezi prvními gratulanty se objevili například hlavní představitel ČUS (České unie sportu) Miroslav Jansta nebo Jiří Kejval, předseda ČOV (Českého olympijského výboru), kteří zároveň v rámci pracovního hovoru nabídli spolupráci či konzultaci. Překvapilo mě to a potěšilo zároveň. A vnímám to jako potvrzení faktu, že badminton už skutečně není neznámý a okrajový sport.\nZástupci Jihočeské oblasti vyzpovídali i radili Petru Koukalovi. Zdroj: ČBaS\nTři dny od mého zvolení jsem se zúčastnil Valné hromady ČUS a mám pro vás jednu zajímavost pro lepší orientaci ve fungování profesionálního sportu. Této Valné hromady se zúčastnilo 3x více delegátů, probralo se 10x více materiálů a bylo voleno několikanásobně více kandidátů do jednotlivých komisí a výborů než tomu bylo u nás. To vše se včetně společného oběda zvládlo za 4 hodiny! Máme se nejen v tomto směru ještě co učit.\nNa naší Valné hromadě jsem mimo jiné slíbil, že navštívím zástupce klubů a oddílů v jednotlivých oblastech. A tento slib jsem také začal plnit. Postupně oslovuji jednotlivé oblasti. Jako první se mi podařilo navštívit jihočeskou oblast v Českých Budějovicích, kde jsem ještě před setkáním stihl předat vysvědčení malým badmintonistům. Během setkání jsem si vyslechl podstatné informace a požadavky týkající se sportovní přípravy, soutěží nebo fungování naší organizace. Zjišťoval jsem, jak může být vedení svazu nápomocno, snažil se vysvětlit hranice působnosti vedení svazu a klubů/oddílů, popsal chystaný nový systém přípravy talentované mládeže. Zároveň jsme probrali témata, která by vydala na samostatný článek. Setkání hodnotím velmi pozitivně. Určitě je ale potřeba, aby nezůstalo jen u vzájemných představ a sdílení názorů a vizí, ale abychom začali aktivně pracovat na obou stranách.\nNejen po tomto setkání se můj silný pocit zodpovědnosti ještě zvýšil. Během prvních týdnů se na mě s různými dotazy a návrhy obrátily desítky lidí hledající řešení nebo chtějící pomoci s nelehkou situací ve svém klubu/oddílu. Aktuálně hledáme společné termíny pro schůzky s kluby a oddíly v dalších oblastech. Již nyní mám naplánované sezení se zástupci oblasti severní Moravy. Rád bych se také do konce léta setkal s představiteli komerčních center i některých státních či krajských sportovních organizací.\nSpojit příjemné s užitečným! Petr Koukal předává vysvědčení malým badmintonistům. Zdroj: Deník/Kamil Jáša\nMimo jiné proběhla setkání s jednotlivými komisemi. Nováčci Tomáš Urbánek (Marketingová komise) a Jaroslav Chlubna (Ekonomická komise) se ve svých nových funkcí „rozkoukávají“ a monitorují, jaké první kroky jsou pro český badminton ty nejvíce podstatné. Je to pro ně nelehká pozice, ve které budou více než cokoliv jiného potřebovat dvě věci – trpělivost a dostatek času.\nMarketingová komise na svých setkáních i v komunikaci mimo ně rozebírala jako hlavní téma pomoc klubům a oddílům v přípravě náborů, kdy bychom první reálné výstupy měli vidět na začátku srpna. Zároveň jsem absolvoval dva pracovní pohovory na pozici event-manažera, jenž by se měl zapojit do akcí, které jsou zastřešovány svazem. V ideálním formátu se počítá s jeho pomocí už při podzimních národních šampionátech. O jeho výběru vás budeme informovat.\nPrvní kroky Trenérsko-metodické komise jsem kontroloval velmi intenzivně. A že jich nebylo málo. Od personálního a organizačního zajištění přes důsledné úpravy systému přípravy talentované mládeže až po schůzku s Markétou Osičkovou na téma školení, kompetence Lektorské rady, spolupráce svazu s vysokými školami a další. TMK má již za sebou také úvodní intenzivní dvoudenní pracovní setkání, které vedlo k rozvinutí dalších pracovních kroků.\nV neposlední řadě jsme také probírali nutnost posílení sekretariátu včetně nalezení důstojnějších prostor, avšak se zohledněním současných nízkých finančních možností svazu. V jednání je barter s developerským projektem či kancelářskou budovou.\nO tom, jak se daří v tomto vyjednávání, ale také o tom, jak postupují a pracují jednotlivé komise, vás budu společně se svým týmem opět brzy informovat.\nDržte českému badmintonu, a tím pádem nám všem, palce!\nPředseda ČBaS Petr Koukal: Valná hromada se kvapem blíží. Sobota dá vysvědčení fungování svazu\n10 x jasně a stručně k aktualizaci Stanov ČBaS\nVyjádření předsedy ČBaS Petra Koukala k rozhovoru Karla Reichmana s bulvárními médii\nPozvánka a důležité dokumenty pro konání Valné hromady ČBaS 2021


Radíme si.cz • Zobrazit téma - výpočet nároku na dovolenou - různé pracovní rozvrhy\nvýpočet nároku na dovolenou - různé pracovní rozvrhy\nod refi » úte 13. lis 2018 10:22:33\nradilky, od jedné uživatelky jsem obdržela odkaz na vysvětlení výpočtu dovolené, když se setkáme s jiným typem rozvrhu než klasikou Po-Pá .\nněkdy se stává, že je to obtížné pochopit i nám, natož i dále vysvětlit zaměstnanci nebo vedení, proto možná někomu tento odkaz pomůže. a některé už jej možná dávno používáte\nhttp://www.zdravotnickeodbory.cz/cz/cla ... radna.aspx\nRe: výpočet nároku na dovolenou - různé pracovní rozvrhy\nod alesdv » pon 09. zář 2019 18:34:36\nDobrý den, dovoluji si vás oslovit s prosbou o vysvětlení výpočtu dovolené.\nPracuji jako odborný vychovatel ve Středisku výchovné péče, kde mé služby jsou ve dnech kdy jsou děti ve škole 8. hod. (Po - Pá) v ostatních dnech pak 12. hod (So, Ne, státní svátky, prázdniny apod.) Služby jsou realizovány dle nepříliš běžného 5-ti týdenního cyklu.\nPro vysvětlení 1. týden Po, Út, Pá, So, Ne 2. týden Pá, So, Ne 3. týden St, Čt 4. týden St, Čt 5. týden Po, Út .\nProsím o vysvětlení, jak vykáži dovolenou, na kolik mám nárok v rámci přímé a nepřímé služby. Když si budu chtít vzít dovolenou ve všední den (8. hod směna) kolik vykáži přímé a nepřímé služby? A stejná otázka v případě dovolené o víkendu když je 12. hod služba.\nA co Vánoce? musím si brát na státní svátky dovolenou, nebo je mám automaticky placené? Naše zařízení je otevřeno od 1. 9. do 23. 12. a následně od 3. 1. do 15. 7. tedy o letních a vánočních prázdninách jsem nucen si vybírat dovolenou a to pouze na ty dny kdy bych měl sloužit dle ročního plánu, který je sestaven dle výše uvedeného 5-ti týdenního cyklu.\nNa závěr bych ještě požádal o odkaz na nějaký předpis, který tuto problematiku upravuje, jelikož neznám žádného kolegu, v jehož školském zařízení by se takto složitě vykazovala dovolená.\nPředem mnohokrát děkuji alesdv\nRegistrován: pon 09. zář 2019 18:02:17


Ján Vasilko - Adam Gallery\nTermín: 19. 2. - 11. 4. 2010\nJeden z nejvýraznějších talentů mladé slovenské malby se představuje v Galerii za stěnou svou novou tvorbou. Vítěz ceny Oskara Čepana (2005) i Strabag Artaward International z roku 2009 nezapře ve své tvorbě vliv města Košice, místa, kde vystudoval i kde žije. Mix technických i technicistních objektů a předmětů, který tvoří jednu ze základních poloh jeho tvorby, neomylně odkazuje k tradici spojené se strojní produkcí tohoto východoslovenského města.\nTvorbu „technických" obrazů začal Vasilko již v době studií, cca v roce 2003. V následujícím roce překvapil Prahu sérií „renesančně" cítěných pláten (výstavní prostor AM 180), aby na společné výstavě s kandidáty Ceny Jindřicha Chalupeckého v Městské knihovně, představil rozměrná plátna, oceněná v témže roce (2005) slovenskou Cenou Oskara Čepana.\nMáme-li uvést jeden z nejcharakterističtějších rysů Vasilkovy tvorby, musíme na prvním místě zmínit „filozofii utopie". Ta je dána, kromě jiného, i místem jeho aktivit, východoslovenskými Košicemi. Právě rozpor mezi v podstatě zemědělským regionem, ve kterém jsou ale vybudovány obří strojírenské závody, které svojí produkcí „přehlušují" vše ostatní, dává Vasilkově tvorbě podivnou a příznačnou naléhavost.


Poslal(a) idvorak 21.09. 2015 14:46:40 (9375 čtenářů)\nOvoce - konečně sklízíme: líska obecná, foto 1\nSklizeň skrytá ve skořápce\nVlašské ořechy se sklízejí v době, kdy na nich praská rubina. Tehdy se mohou setřásat. U ořechů je ještě jedno období sklizně. Okolo svatého Jana se sklízejí mladé plody na výrobu likéru, ořechovky. Lískové oříšky musí být zralé, samy by se měly „pouštět“ z punčošek, ve kterých jsou. Tedy ty odrůdy, jejichž plody nejsou plně skryté v obalech. Ořechy a oříšky se po sklizni suší, jinak snadno podléhají zkáze – plesniví, žluknou. I mandle by měly při sklizni „vyklouznout“ z rubiny, která pecku se semenem obklopuje.\nOvoce - konečně sklízíme: ořech, foto 2\nAktinidie se sklízejí probírkou (měknoucí plody), dříny jsou nejlepší v momentě, když začínají opadávat.\nJmenované způsoby a doby sklizně vycházejí z předpokladu, že ovoce bude snědeno, nebo zpracováno do kompotu, sirupu, jamu. Sklizeň ovoce, které bude použito pro kvašení se řídí jinými pravidly, to by mělo být sklizeno na jednu stranu v takové zralosti, aby mělo v sobě nejvíce zkvasitelného cukru, na druhou aby mělo i aroma, které má přejít do konečného výrobku, které mu dává vůni i chuť.\nFoto 1. Líska obecná - oříšky v době zralosti při zatřesení keřem vypadávají.\nFoto 2. Doba sklizně ořechů. V tuto chvíli vypadnou na zem při silnějším zatřesení větvemi. Není třeba je otloukat.\n11.15 kB čtenářů Ovoce - konečně sklízíme (2)\n9.38 kB čtenářů Ovoce - konečně sklízíme (3)\n7.82 kB čtenářů Ovoce - konečně sklízíme (4)\n10.95 kB čtenářů Ovoce - konečně sklízíme (5)


Pronájem motorových generátorů v Golčově Jeníkově – HUJEVAL\nPronájem motorových generátorů v Golčově Jeníkově\nVýhodný pronájem motorových generátorů v Golčově Jeníkově\nNabízíme pronájem motorových generátorů v Golčově Jeníkově pro každou výrobní firmu, festival či stavbu. Ať už to bude stavba mimo dosah elektrické sítě nebo větší akce, Valeon servis s.r.o. vám bude k dispozici i v Golčově Jeníkově.\nv Golčově Jeníkově?\nPro zákazníky máme připravený také dlouhodobý pronájem motorových generátorů v Golčově Jeníkově, který je cenově výhodnější oproti krátkodobému pronájmu. Stejně tak se zpravidla nevyplatí motorové generátory kupovat. Kontaktujte nás a zjistěte možnosti výhodnějších cen.\nv Golčově Jeníkově\nPro zákazníky máme připravený také dlouhodobý pronájem motorových generátorů v Golčově Jeníkově, který je cenově výhodnější oproti krátkodobému pronájmu nebo nákupu vlastní dieselové generátory.\nNejen, že je pořízení vlastní motorové generátory drahé, ale je potřeba také zařídit palivové hospodářství, pravidelné revize, a především kvalifikovaný personál. To vše pro vás můžeme zařídit i v Golčově Jeníkově za dlouhodobě výhodnou cenu.\nVýhodou také je, že pokud zřídíte dlouhodobý pronájem elektrocentrály, v případě potřeby vám dovezeme nové motorové generátory, kterou ihned zapojíme. Bez dalších poplatků či navýšení ceny. Díky vlastnímu palivovému hospodářství také není problém zařídit dodávky nafty z rafinerie přímo v Golčově Jeníkově .\nPokud se rozhodnete pro dlouhodobý pronájem, získáte v ceně také NON-STOP servis motorových generátorů v Golčově Jeníkově, školené techniky, kteří si vždy poradí a jistotu toho, že i v případě problémů naše společnost zajistí nový dieselový generátor. Stejně tak nemusíte zajišťovat palivové hospodářství. Všechny tyto starosti vám odpadnou díky výhodnému dlouhodobému pronájmu motorových generátorů v Golčově Jeníkově.


SIKU Blister 0858 - Traktor Fendt favorit 926 Vario - 87 Kč\nSIKU Blister 0858 - Traktor Fendt favorit 926 Vario\nTRAKTOR FENDT FAVORIT 926 VARIO v měřítku 1:55\nVybrána položka: SIKU Blister 0858 - Traktor Fendt favorit 926 Vario\nKód zboží: 71000858\nPrecizně propracovaný model traktoru Fendt od Siku. Model disponuje funkčním řízením, přední nápravou a lze otevřít přední motorový prostor. K traktoru je navíc možné připojit velké množství příslušenství. Siku traktor Fendt je přesně to, co potřebuje Váš malý zemědělec.\nRozměr: 7 x 3,9 x 4,2 cm\n3D náhled Siku traktoru Fendt Favorit 926 Vario zde:


Zahraniční skautská návštěva na táboře – Skautská křižovatka\nZahraniční skautská návštěva na táboře\nZveřejněno 8. 12. 2021\nChceš, aby tvůj oddíl nebo kmen zažil mezinárodní skauting, ale netroufáte si zatím vyrazit do zahraničí? Pozvi skautky a skauty ze zahraničí k vám na letní tábor! Pomůžeme ti.\nUspořádat mezinárodní skautský tábor nestojí až tolik úsilí. Tvým holkám a klukům z oddílu či střediska pomůže zažít, co doopravdy znamená být členy mnohamilionové skautské rodiny. Může přinést i velká přátelství a na oplátku zase pozvání na tábor vašich bratrů a sester. ;)\nNejdříve se poraď s ostatními vedoucími vašeho tábora. Sdílíte chuť jít společně do toho? Umí někdo z vás obstojně cizí jazyk? Máte na tábořišti pro návštěvu místo? Pokud jste si třikrát odpověděli ano, promyslete ideálně ještě na podzim/začátkem zimy následující:\nkolik hostů můžete maximálně přivítat a v jakém věkovém složení,\nna jak dlouho se u vás mohou zdržet a v jakém termínu,\nkde přesně táboříte a jak se tam vaše návštěva dostane,\ns kolika z vás a v jakém věku se setkají,\njaké budou pro hosty platit finanční podmínky a jak jim můžete vyjít vstříc,\nna co by se měli připravit,\nnajděte alespoň 1 zdařilou fotku z vašeho tábora.\nNásledně využijte online platformu pro mezinárodní skautská dobrodružství Azimuth a vytvořte post s nabídkou společného táboření. Dejte nám o svém záměru vědět také na international@skaut.cz , rádi pomůžeme. Jakmile se vám někdo na nabídku ozve, můžete přes zprávy v Azimuthu začít plánovat detaily společného tábora. Případně doporučujeme sledovat náš Facebook , kam dáváme informace o zahraničních skautech, kteří k nám zejména v létě přijíždějí.\nVyužij mezinárodního partnerství svého města/obce\nExistuje ještě jedna osvědčená cesta, jak v zahraničí najít skautské spolutáborníky. Tvoje město či obec má pravděpodobně vazby na jinou obec někde v Evropě, ve které také nejspíš žije skauting. Můžeš tedy zkusit poprosit o kontakt městský/obecní úřad. Nezapomeň pak své podporovatele informovat o výsledku, zvi je na program pro veřejnost, pošli jim výroční zprávu a přines Betlémské světlo. ;)\nTipy k programu\nZe zkušenosti víme, že je dobré rozdělit české a zahraniční účastníky do smíšených skupinek. Dříve či později se tím prolomí jazyková bariéra. Zároveň je dobré mít na obou stranách jazykově vybavené vedoucí. I když jsou u vás skauti ze zahraničí na návštěvě, dejte jim možnost spolurozhodovat o programu. Platí, že méně programu je více! Dejte holkám a klukům hlavně prostor pro seznamování a sdílení, bude pro ně tím největším dobrodružstvím. Představit český skauting a kulturu vám pomůže náš česko-anglický Reprezentační balíček.\nRádi se dozvíme, jaký byl váš zážitek a zda vám balíček dobře posloužil. Uvítáme i fotky, spolu se zážitkem pomohou těm, kteří zahraniční návštěvu na táboře teprve přivítají.\nSetkání se zahraničními skauty v ČR


Prodej bytu Bellušova 3+kk bez RK | Bezrealitky\nProdám světlý byt 3+kk ve 4. patře zrekonstruovaného panelového domu v Bellušově ulici, v osobním vlastnictví, 8 minut chůze od stanice metra Luka (trasa B) a zastávek autobusů. Výměra bytové jednotky je 74,47 m2 + lodžie 6,96 m2. K bytu náleží sklep o velikosti 3,65 m2. Kompletní rekonstrukce bytu proběhla v roce 2008 (nové rozvody elektřiny v mědi, zděné jádro, odpady). Byt je vybaven kuchyňskou linkou se sklokeramickou deskou, elektrickou troubou, myčkou na nádobí a jednou velkou vestavěnou skříní v ložnici.\nV blízkosti se nachází OC Luka (8 min.), OC Lužiny (10 min.), sportovní centrum JEREMI sport (5 min.) , prodejny Albert, Tesco, BILLA, restaurace a další obchody a služby. Ve vnitrobloku jsou dvě mateřské školky a Dům dětí a mládeže nabízející velké množství kroužků pro děti. RK prosím nekontaktovat!


Znáte nějaké dobré kurzy matiky a účetnictví? - Diskuze - eMimino.cz\nDobry den. chtela jsem se zeptat jestli nekdo nevite o nejake levnem nebo zdarma doucovani matiky a ucetnictvi.je mi 35 let a chtela bych si mozna dodelat maturu kdyby se mi chtelo. Zkousela jsem v minulosti parkrat dokoncit stredni skolu ale ve druhaku jsem nekolikrat propadla.tak mam jen vyuceni v oboru kucharske prace\nS matikou můžu pomoct.\n@Nicklas no zrovna na matice ani účetnictví bych nešetřila, kdyz chceš dělat zástupce vedoucí. A navíc potřebuješ i pc.\na kolik by to asi stalo a jak by to probihalo\nto je pravda a do prvaku by slo nastoupit az pristi rok nejdrive.prijmacky se asi nedelaji.staci asi jen vyucak\nmozna by stacila naka dobra knizka matiky nez nekde utracet vetsi castky za doucovani.Treba do toho nepujdu jen jsem se ptala jestli nejsou nekde naky levny kurzy atak\n@Nicklas kurzy účetnictví jsou. Je jich spousta. Záleží jaké účetnictví by si chtěla umět. A ceny tomu odpovídají. A navíc co se týče toho účta, není to jen, že jednou se to naučíš a hotovo. V účetnictví je potřeba studovat zákony, novely, úpravy atd atd. Účetní jsem dělala cca 10let.\n@Nicklas kurzy účetnictví jsou. Je jich spousta. Záleží jaké účetnictví by si chtěla umět. A ceny tomu odpovídají. A navíc co se týče toho účta, není to jen, že jednou se to naučíš a hotovo. V účetnictví je potřeba studovat zákony, novely, úpravy atd atd. Účetní jsem dělala cca 10let. [/citace\nStacilo by ucetnictvi na urovni stredni skoly kdybych si nahodou chtela dodelat stredni.coz se jedna asi o jednoduche a podvojne ucetnictvi ale v praxi je to asi o necem jinem nez ve skole\n@Nicklas nevím jak jinde. Já na úrovni střední školy, umělá vypočítat náklady a výnosy firmy z příkladu. Vytvorit rozsahu, účtovat do jednotlivych skupin, umela jsen odpisy a jejich výpočty. Vypočítat mzdu, náhradu mzdy, exekuci, jak sestavit cenu vyrobku, jak udělat inventuru atd. Ale já studovala ucto a maturovala z něj.\n@Nicklas nevím jak jinde. Já na úrovni střední školy, umělá vypočítat náklady a výnosy firmy z příkladu. Vytvorit rozsahu, účtovat do jednotlivych skupin, umela jsen odpisy a jejich výpočty. Vypočítat mzdu, náhradu mzdy, exekuci, jak sestavit cenu vyrobku, jak udělat inventuru atd. Ale já studovala ucto a maturovala z něj. [/citace\nToho ucetnictvi je teda hodne na stredni a vubec kdys se z nej pak maturuje,chtela jsem se te zeptat jestli to je poviny z nej maturovat\ntoho ucetnictvi je teda vic nez dost\n@Nicklas tak já měla obor účetnictví takže ano maturoval jsem z něj musela. Ale mě to bavilo a baví, i když teď už jsem trochu jinde ale na pohovoru jsrm opět využila výpočet mzdy a exekuce a teorii z některých zákonů. Jo je toho dost a měla by si mít přehled tak nějak o základech všecho. Těžko se dá totiž učit jen jedna část. Koukám na školení pro začátečníky a vidím třeba za 6tisic. Na 6dnu po 6ti hodinách denně.\n@lachtanice86 zalezelo by asi jak narocny by to bylo to ucetnictvi u dalkoveho studia stredni skoly a jestli by me to bavilo.v praxi bych ho asi nepotrebovala ale maturita by se hodila.ten kurs je docela drahej\nMuzeme se sejit a na vsem se domluvit. Odkud jste?


Diskuze: Jaký notebook zvolit? Lenovo nebo ASUS\nHardware PC Notebooky Jaký notebook zvolit? Lenovo nebo ASUS\njiž delší dobu přemýšlím o koupi notebooku. Primárně bych ho měl třeba do školy a na programování, když budu na cestách, ale zase na malým notebooku se moc programovat nedá. Ale to je jedno, já potřebuju, abych byl prostě mobilní. Protože jsem doteď měl Lenovo All In One PC C5 Series. S Lenovem jsem dost spokojený, ale zase nemá českou podporu, co jsem slyšel.\nCenová relace ne něco okolo cca 15 - 20 000 Kč,-\nUvažuji nad těmito variantami:\n"Lenovo IdeaPad Yoga 710-11IKB Black ":https://www.alza.cz/…d4536578.htm?…\nten, co jsem koukal, tak má i dokonce větší kapicitu SSD, ale dnes se ukládá vše na internet\nTenhle mne zaujal více, ale zase má 2x tak menší kapicitu disku\nOba notebooky mají IPSko, to se mi hodně líbí, třeba ppri sledování filmů\nAle jako ono Lenovo je Lenovo.\nAle zase si rád poslechnu názory z jiné strany. Budu rád za každý názor, či doporučení.\nPokud víte o něčem lepším v této cenové relaci, tak se tomu nebráním\nPodívej se, jestli se tomu asusu dá upgradnout ramka, už bych nešel pod 8GB.\nAdrian Kokula:6.1.2017 0:44\nMoj nazor je Lenovo, od Asusu citam poslednu dobu horsie recenzie na ntb... Zalezi aj od toho, ci si zastanca starsich win verzii 7,8,8.1, lebo 7 generacia intel procesorov ich uz nebude podporovat.\nK ulozisku 128GB je hrozne malo, aj ked by si mal vela veci na nete. Sam mam problem so 120GB SSD\nK RAM-ke vyhrava Lenovo, ak by som kupil ntb, tak by som sa s tym uz netahal navyse.\nDnes to uz vsetko funguje tak, ze 4GB zapraces velmi rychlo\nDudam, ze som pomohol\nEditováno 6.1.2017 0:45\nTak jsem se rozhodl a přikláním se také asi k Lenovu. Mám s touto značkou i dobríé zkušenosti\nMám od nich All-In-One PC i Telefon Lenovo, který má dost velkou výdrž baterie.\nJestli ještě někdo preferuje jinou značku, tak když se podělíte o zkušenosti, budu moc rád.\nAdrian Kokula:7.1.2017 0:09\nVyhoda Lenova je podla mna aj to, ze aj v lacnejsich NTB nebudes mat problem s pantami atd\nEditováno 7.1.2017 0:10\nTak mě jen napadlo, že kdybych si náhodou, když budu doma, k tomu notebooku koupil nějakej druhrm monitor, jaký byste mi doporučili?\ndíky moc za každý názory\nMichal Štěpánek:8.1.2017 11:58\nDneska je to úplně jedno, jakou značku koupíš, stejně se všechno vyrábí v Číně, resp. na Taiwanu...\nExterní monitor? Já mám dobré zkušenosti se značkou Benq...\nAdrian Kokula:9.1.2017 11:37\nSice starsi, ale vyborny za prijatelnu cenu, podporuje MHL, rozne mody ako hracske atd...\nMartin Doležel:10.6.2018 10:44\nAdaptéry k notebookům mohou být poměrně častou příčinou problémů..samozřejmě můžete hledat adaptéry z bazaru, které ale prostě nejsou jisotou..\nEditováno 10.6.2018 11:49\nLuboš Běhounek Satik:10.6.2018 11:12\nJedno to neni, neni to jen o tom, kde se to vyrabi, ale i jak a z ceho.\nJinak opravdu chces tyhle dva? Ty procesory jsou precijen dost slabsi, aby ti to pak nekde na neco nechybelo.\nZnacku bych taky sahl nejlip po Lenovo/HP/Dell/Toshiba/Fujistu, pokud koukas na kvalitu provedeni a jak dlouho ti ten notas ma vydrzet, urcite bych se vyhnul treba Aceru, kterej sice casto parametrove vyjde nejlip, ale na ukor kvality.\nZ tohohle bych asi vybiral ja (doufam, ze se ten odkaz s filtrem spravne zkopiruje )\n(a treba ten prvni Dell tam dokonce ma onsite NBD)\nEditováno 10.6.2018 11:14\nPatrik Valkovič:10.6.2018 11:35\nBtw odpovídáš na více jako rok staré téma\nDíky za odpovědi, asi už rok vlastním notebook Acer Spin 5 a jsem s ním spokojen.\nNedávno jsem ovšem na Alze zahlédl notebook (taky Acer), který je dvakrát tak lepší, než můj. trochu mě to zamrzelo, ale zase je to už rok od toho, co jsem si ho koupil.\nSoučasně s tím mám na notebooku napojený druhý monitor. Na programování s druhým monitorem mi zatím stačí.\nTo samé bych mohl říci o All One PC, které mám už nějakou dobu. Doba se samozřejmě taktéž posunula a už jsou daleko lepší, než ten, co mám já.\nPřekvapilo mě, že se dá celá periférie vměstnat do podstavce "monitoru". Samotný monitor je dost tenký .\nStojí asi tak cca 25 000, přičemž to je skoro stejná cena jako za notebook.\nPokrok se prostě nezastaví\nLuboš Běhounek Satik:10.6.2018 16:20\nhah, nojo, na datumy moc nekoukam, maximalne na posledni prispevek, videl jsem neci odpoved v novych prispevcich, tak jsem automaticky taky odpovedel, nevim, proc lidi vytahujou stary temata...\nEditováno 10.6.2018 16:21


20 únor 2016, 17:19\nV případě napadení domova větší skupinou vetřelců je obrana opravdu těžká a omezena. Ideální je možnost útěku do záložního úkrytu a bezpečí. Samozřejmě je dobré mít k obraně střelné zbraně a dostatek munice k případné obraně domu nebo krytí ústupu a několika denní zásobu vody a jídla. Pokud zbraně n...\n04 září 2015, 17:23\nHledám vzduchovku na střílení na zahradě jen tak pro radost. Samozřejmě cena je pro mě důležitá a nechce se mi v tom utopit příliš peněz. Výběr na trhu je veliký a tak nevím po čem sáhnout Díky za rady a poznatky.\n04 září 2015, 17:18\nTéma: Průvodce výběrem samonabíjecí pušky\nRe: Průvodce výběrem samonabíjecí pušky\n04 září 2015, 17:14\nTéma: Pistole na obranu pro ženy?\nRe: Pistole na obranu pro ženy?\nMě osobně přijde jako zbraň pro ženy zajímavá tato pistole Smith & Wesson M&P SHIELD. U nás se prodává v ceně okolo 15 tis. Kč.\n05 duben 2015, 07:54\nStřelivo na bázi ochuzeného uranu do velkorážových kulometů a kanónu je poměrně běžná věc. Co vím tak sovětská armáda experimentovala s radioaktivním kaliforniem. Z něj vyrobily kulky ráže 7,65 mm vhodné do kalašnikova. Munice byla spíše určena pro kulomety z důvodu nutnosti chlazení této munice pom...\n09 únor 2015, 08:55\nTéma: Bag pro skryté nošení zbraně\nRe: Bag pro skryté nošení zbraně\nDobře udělané. Díky za tip.\n09 únor 2015, 08:54\nTéma: IDET 2015\nPro všechny nadšence do zbraní je tu opět veletrh IDET.\nTermín konání: 19.-21.5. 2015\n03 květen 2014, 22:06\nVe druhé polovině roku 2014 chystá Česká zbrojovka Uherský Brod uvést na trh samonabíjecí variantu útočné pušky CZ 805 BREN, používanou např. AČR. Varianta pro civilní trh nese název CZ 805 BREN S1. Tato puška nebude mít možnost střilet dávkou a je proto upravena na střelbu jednotlivými ranami. Na c...\n12 leden 2014, 23:39\nTéma: Výcvik US mariňáků\nVýcvik US mariňáků\nVýukové video sloužící k výcviku amerických námořníku během druhé světové války. Tento film je z roku 1942.\n14 prosinec 2013, 22:57\nTéma: Průřez a funkce AK-47\nPrůřez a funkce AK-47\nVelice pěkně zpracované video, ve kterém je možné spatřit jak funguje samopal AK-47 při střelbě od vložení zásobníku až po samotný výstřel....


Opel Corsa – první jízda - Driversweb.cz\nOpel Corsa – první jízda\nDatum článku: 16.12.2014 | Autor textu: Martin Jánský\nMalý bestseller Opelu přichází s další generací. Je tak dobrá, aby navázala na úspěchy svých předchůdců?\n12,4 milionu – právě tolik se celkem prodalo předchozích čtyř generací Opelu Corsa (redakční TEST té poslední ZDE), která se těší přízní trhu už od roku 1982. Nepotřebujete lepší důkaz, že svou práci děláte dobře, proto Opel při návrhu generace páté nepřistoupil k revolučním změnám a raději evolučně vybrušoval hrany svého nejprodávanějšího klenotu. Nakonec ani zákazníci o žádnou revoluci nestáli – podle výzkumů to jediné, co od nové Corsy chtěli, bylo vyhřívané okno.\n32 let, 4 generace a přes 12 milionů prodaných aut\nA tak ho také dostali! Samozřejmě se spoustou lákavé výbavy navíc – vedle čelního skla, které nebudete muset každé ráno se zmrzlýma rukama škrábat, jsou to i vyhřívané sedačky a vyhřívaný volant. To v zimě vážně oceníte, v létě pak určitě využijete oblíbený integrovaný držák na kola FlexFix. Dalšími novinkami jsou Bi-Xenonové světlomety (v téhle třídě rarita), kamera Opel Eye (snímající dopravní značky, sledující jízdu v pruhu a mrtvé úhly, hlídající vzdálenost od auta před vámi s upozorněním na hrozící kolizi a ovládající automatická dálková světla), poloautonomní parkovací asistent (zvládne zaparkovat podélně i příčně) s parkovací kamerou a senzory nebo palubní infotainment IntelliLink se 7palcovým dotykovým displejem, který si bude skvěle rozumět s vaším mobilním telefonem (hlasové ovládání, navigace, streamování hudby a příjem podcastů). Nemluvě o tom, jak se díky dotykovému displeji provzdušnila palubka.\nV nabídce je tří i pětidveřová karoserie (za příplatek 15 tisíc korun)\nTo je pořádná nálož hraček, kterou svou Corsu můžete napěchovat, ale už teď je jasné, že většina spíš sáhne po skromnějších úrovních výbavy. Ti nejšetrnější určitě ocení, že už v základu za 220 tisíc dostanete 6 airbagů, elektrická přední okna a zrcátka, centrál s dálkovým ovládáním nebo světla denního svícení a za skromný příplatek 25 000 Kč vám u Opelu přihodí balíček Cool 2, který obsahuje manuální klimatizaci, rádio s CD, Bluetooth konektivitou a ovládáním na kůží potaženém volantu a tempomat, takže víc nejspíš potřebovat ani nebudete. V takovém případě jste v tom za příjemných 245 tisíc (v případě třídvéře, za pětidvéř se připlácí 15 tisíc). My bychom ještě doporučili přihodit dalších 6 tisíc za výbavou Enjoy, která obsahuje palubní počítač, výškově nastavitelné sedadlo řidiče a dělaná zadní sedadla. Jenže za svou Corsu dáte určitě rádi ještě o něco víc...\nInteriér se odminula posunul hned o dvě třídy výš\nNe kvůli výbavě, jen byste si místo základního 70koňové dvanáctistovky měli pořídit modernější motor. Přeskočte i o 20 koní silnější čtrnáctku, mluvíme hlavně o litrovém tříválci s turbem a čtyřválcové čtrnáctistovce s turbem, horkých novinkách pod kapotou Corsy. Oba (vlastně litr je v nabídce v 90 a 115koňové variantě – mimochodem 1,4 Turbo má ve verzi pro Corsu jen 100 koní místo 140, protože je naladěný na lepší průběh točivého momentu) nabízejí slušnou porci síly při velmi příjemné spotřebě, takže na dýchavičné základní atmosféry rovnou zapomeňte. A pokud netrávíte v autě celé své pracovní dny, klidně si můžete nechat ujít i přepracovaný čtyřválcový turbodiesel 1,3 CDTI (znovu ve dvou verzích s výkonem 75 a 95 koní). Nebude o tolik úspornější, o kolik je dražší.\nVypadá skvěle a naživo jí to sluší ještě víc\nA jaká tedy vlastně Corsa je za volantem? Moc příjemná. S tím se bohužel budete muset zatím spokojit, protože na to, abychom vynášeli definitivní soudy, bychom potřebovali strávit v autě víc času, ale zatím jsme byli spokojeni. Posaz je díky širokému rozsahu nastavení sedačky a volantu příjemný, místa je vzadu i v kufru akorát. Podvozek je tužší, aby měla Corsa pod kontrolou pohyby karoserie, a přitom dost poddajný, abyste nemuseli zatínat zuby při každém přejezdu přehlédnutého výmolu nebo retardéru.\nV nabídce je i OPC bodykit. Že byste ale raději chtěli opravdové OPC? Dočkáte se!\nZ motorů jsme stihli vyzkoušet jen litrový tříválec ve verzi se 115 koni a musíme (rádi) smeknout klobouk, tenhle motor se vážně povedl. Je tichý a kultivovaný (bez vibrací i dunění při podtáčení), nechá si líbit šmrdlání těsně nad volnoběhem i vytáčení k červenému poli. Nejvyšší točivý moment nabízí v širokém spektru mezi 1800 a 4500 Nm, takže o zátah vážně není nouze. Spotřeba? Tabulky udávají 4,7 litru, ale my se motali jen po městě a snažili se užít si dravé hbitosti nové Corsy, takže na reprezentativnější číslo si budete muset počkat až na test.\nZ obyčejné plechovky je teď opravdová stylovka\nShrnuto a podtrženo: Corsa dobře jezdí, snadno se řídí a je z ní skvěle vidět, což z ní dělá skutečně příjemné městské auto. Navíc s pohledným designem, dobrou prostorovou nabídkou, širokou výbavou a rozumnými cenami působí skutečně přitažlivě. Bude to ale na dnešní širokou a dravou konkurenci stačit? To ukáže až čas (a přímé srovnání), nicméně už teď je jasné, že Opel udělal maximum pro to, aby i pátá generace Corsy měla u zákazníků úspěch. Měřítkem jsou 3 miliony kusů, které prodaly předchozí verze, a pro pátou Corsu tohle soukromé Monopoly právě teď začíná…\nTechnická data pro 3D ZDE a pro 5D ZDE\nPřehled výbav ZDE\nP.S.: Pokud vám odkazy nefungují, najeďte do řádku s adresou a Enterem znovu načtěte, pak už by to mělo fungovat. Stránky Opelu přistupují k prolinkování na dokumenty zjevně trochu zákeřně...\nOpel Zafira Tourer – finální podoba rodinné dodávky


Fialový velbloud a Žralok roku - Ekumenická akademie\nEkumakad.cz ›› Témata ›› Fialový velbloud a Žralok roku\nFialový velbloud a Žralok roku\n24. 5. 2010 - Jiří Silný\nOd středy do neděle uplynulého týdne se konal v Mnichově 2. ekumenický Kirchentag. Německé slovo der Kirchentag se dá přeložit jako církevní sněm nebo sjezd, ale je to spíš festival či veletrh, v každém případě celosvětově ojedinělý fenomén, který vznikl na půdě evangelické církve v poválečném Německu. Evangelická setkání tohoto druhu se konají každé dva roky a vloni už to bylo po třicáté druhé (v Brémách). Katolická tradice je v tomto ohledu mladší a skromnější a první společný ekumenický Kirchentag byl v roce 2003 v Berlíně.\nJak takové setkání vypadá? Počet účastníků obvykle přesahuje sto tisíc, letos se mluví až o sto čtyřiceti tisících lidí, kteří do Mnichova přijeli ze všech koutů Německa i ze vzdáleného a blízkého zahraničí. Skupina návštěvníků z České republiky, organizovaná Ekumenickou radou církví, čítala letos sto třicet účastníků. Během necelých pěti dnů se na desítkách míst konalo tři tisíce diskusí, bohoslužeb, koncertů a dalších akcí, při kterých vystoupilo několik tisíc osobností. Stručný program akcí měl letos sedm set dvacet stran a v zásadě se zkušeným pořadatelům s pomocí šesti tisíc dobrovolníků podařilo vyhnout se závažnějším organizačním problémům. Vedle olympijského centra bylo hlavním místem setkávání obří městské výstaviště, kde na stáncích „trhu možností“ informovaly na tisíci stánků o své činnosti organizace církevních, humanitární, lidsko-právní i politické. Přestože nabídka byla skutečně bohatá a akce probíhaly paralelně stávalo se, že i sály pro několik tisíc účastníků bylo nutno uzavřít, protože se všichni zájemci o panelovou diskusi s prominentními řečníky dovnitř nevešli.\nLetos bylo nabito všude, kde vystupovala bývalá evangelická biskupka Margot Kässmanová, náboženský filozof Hans Küng, Anselm Grün, autor i u nás populárních knih o spirituálním životě, nebo známí kritici globálního kapitalismu jako Jean Ziegler nebo Vandana Shiva. Právě šíře záběru a nesmírná pestrost témat a forem láká i velice rozmanité publikum, které se aktivně a kreativně zapojuje do diskusí i bohoslužeb a vytváří v celém městě přátelskou atmosféru, kterou nenarušilo ani letošní skutečně mizerné počasí. Kirchentag představuje pro nás celkem těžko pochopitelně církev jako živé hnutí propojené s občanskou společností, aktivně se podílející na veřejných debatách řešeních společenských problémů a angažované v úsilí o „spravedlnost, mír a zachování stvoření“, jak to formuluje jeden z ekumenických programů. Zároveň nabízí velký prostor pro rozmanité formy spirituality tradiční, charismatické i politické.\nAni tento oslnivý fenomén není samozřejmě prost stínů. Dá se předpokládat, že velká část účastníků se spokojí několika dny festivalové atmosféry a tím to skončí; je jasné, že řada zúčastněných nevládních organizací a aktivistických skupin se vrátí do skromných poměrů a zápasů všedního dne, které se často zas tak neliší od situace u nás. I ekumenicita tohoto setkání má značné vady na kráse. Když se uskutečnil před sedmi lety první společný Kirchentag obou hlavních konfesí – evangelické a katolické, byla to velká událost, která vyvolala přehnané naděje. Spontánní iniciativa zdola prolomila tehdy katolické tabu nepřipouštějící věřící jiných církví k přijímání eucharistie.\nNásledovaly tresty pro přestupníky a také postupné zhoršování ekumenických vztahů v důsledku opakovaných katolických vyjádření, která potvrzují že Vatikán nepovažuje ostatní křesťanské útvary za církve v plném smyslu. Společná prosba katolických i evangelických církevních představitelů, aby účastníci 2. ekumenického Kirchentagu respektovali řády jednotlivých církví a nepokoušeli se o společné slavení večeře Páně, je jasný ústupek katolíkům. Významný východoněmecký evangelík Friedrich Scholremmer se kvůli tomu odmítl zúčastnit. Nakonec se všichni, kdo chtěli (asi dvacet tisíc věřících) najedli při „hostině lásky“, pravoslavné artoklasii, a koza eucharistie zůstala celá. Kromě toho se vytvořil mezi evangelickým a katolickým chrámem protestní lidský řetěz, nikdo nechtěl, aby další odvážní kněží byli kvůli společnému přijímáni popotahováni.\nVelkou pozornost účastníků i médií budila shromáždění zaměřená na problém zneužívání dětí a mladistvých v zařízeních katolické církve. Šest tisíc diváků odměnilo bouřlivým aplausem patera Mertese z Berlína, který první zveřejnil případy zneužití a na pódiu tvrdě kritizoval svou vlastní církev za její neadekvátní reakci zejména vůči obětem i neschopnost přijmout skutečné reformy. Odpovědi pověřence pro otázky zneužívání biskupa Ackermanna oprávněnost této kritiky jen potvrdily a vysloužil si za to hlasité projevy nevole. Otevřené diskusi v této věci se na ekumenickém Kirchentagu v převážně katolickém Bavorsku evidentně nešlo vyhnout.\nV jiných oblastech, zejména pokud jde o otázky politické a ekonomické přece jen tak široký prostor nebyl. V rámci obecnějších tematických diskusí dostali jako v dřívějších letech prostor prominentní kritické osobnosti jako již zmínění Ziegler a Shiva nebo představitelé teologie osvobození Jon Sobrino a Nancy Cardoso Perreira, která neváhala kapitalismus označit za bestii vyžadující lidské oběti. Ale některé aktivity, které otázku alternativ ke kapitalismu přímo tematizovaly, se do oficiálního programu nedostaly. A tak několik takto zaměřených programů uspořádali samostatně kritický nezávislý křesťanský časopis Publik Forum nebo síť Kairos Europa.\nSíť erlassjahr.de (Milostivé léto), sdružující osm set organizací zaměřených na oddlužení chudých zemí a kritiku mezinárodních finančních institucí, byla při Kirchentagu přítomna na několika diskusích, ale demonstrace při příležitosti předání negativní ceny Žralok roku firmě Siemens a.s., proběhla také mimo oficiální rámec. Firma Siemens, která často čelí kritice lidsko-právních organizací a měla problémy s dodržováním práva na sdružování i u nás, si cenu vysloužila projektem atomové elektrárny Angra 3 v Brazílii, který realizuje prostřednictvím své dceřině společnosti Areva. Elektrárna se staví už osmnáct let a za investici ručí německá vládní agentura Hermes do výše 1,3 miliardy euro. Riziko investice je velké: už stavba předchozí elektrárny Angra 2 trvala 25 let a stála dvojnásobek původně udávané ceny. Obrovské veřejné prostředky, které by daleko spíše měly podporovat obnovitelné zdroje energie, tak jsou vázány velice rizikovou soukromou investicí a firma Siemens si zajistila zisk v každém případě. Představitelé firmy si pro cenu nepřišli a vysvětlili, že Siemens je jen menšinovým vlastníkem, takže se jich to netýká a navíc se pochlubili, že poskytli Kirchentagu sponzorský dar. Demonstranti byli toho názoru, že to nestačí.\nTo je možná převládající pocit: je to dobré, ale nestačí to. Vážnost ekonomické a environmentální situace světa se na programu Kirchentagu nezrcadlila dostatečně, dokonce byla tato témata přítomna asi méně než v předchozích letech. To bylo jistě zčásti dáno obtížemi s propojením evangelického a katolického živlu, ale i obecnou bezradností občanské společnosti . Fialový velbloud, který bloudil po přednáškových sálech a připomínal, že „snáze projde velbloud uchem jehly, než boháč do království nebeského“ vyjadřoval touhu některých účastníků zaměřit toto pozoruhodné soustředění věřících lidí daleko radikálněji na otázky spravedlnosti a udržitelného způsobu života.\nMožná, že měl pravdu Jon Sobrino, když prohlásil, že naděje na spravedlivou budoucnost je v chudých Třetího světa, zatímco bohatý svět už žádnou naději nemá. Posluchači na tento vážný výrok reagovali rozpačitým smíchem.\nČlánek byl publikován v internetovém Deníku Referendum


Osobnosti: Miroslav Kalousek (6706 článků), Jiří Balvín (114 článků)\n13.4.2018 – Zločinec, jenž řádil v noci z pátku na sobotu 7. dubna na Černém Mostě, se pěkně činil. Během několika hodin totiž vyloupil hned dvě pekařství a jednu pizzerii. Ke své smůle si ale počínal dost neobratně - v jednom z podniků se pořezal o výlohu, kterou předtím rozbil, a navíc ho zachytily bezpečnostní kamery. Policie teď po něm pátrá.\n4.9.2017 – Desítky let trpěl Antonín Pospíšil nadávky a hněv ze strany svého tchána Luďka. Antonínovu manželku, svou vlastní dceru, Luděk deptal takovým způsobem, že ji to stálo zdraví. Antonín roky týrání nakonec neustál a sáhl po zbrani, kterou Luďka zabil. Za to si nyní odpyká 13 let ve vězení. V dopise médiím tvrdí, že se obětoval pro manželku.\nOsobnosti: Robert Pelikán (431 článků), Dominik Feri (70 článků)\nOsobnosti: Jan Hamáček (1255 článků), Petr Krčál (77 článků)\nPolicista Miloš Babykastále uniká: Zabil manželku!\n2.2.2016 – 2. února 1989 byl v suterénu pankrácké věznice popraven poslední zločinec v Česku. Byl jím bestiální vrah Vladimír Lulek (†35). Dva dny před Vánocemi se vrátil z hospody, ubodal manželku a čtyři děti. Nejmladšímu byl teprve rok.\n9.5.2011 – Přítel zřejmě neustál tajnou nahrávku


Únor 2012 « Archiv | La Dolce Vita\n28. února 2012 v 18:45 | Milllhause | Bulharské dny\nAby se nikdo nevzdálil, tak už na začátku sdělil, co se stane na konci - dostaneme dárky. Všech čtyřicet dam okolo mne si radostně povzdechlo nad možností výběru mezi rádiem, malou kabelou, nebo kávovarem.\nByla to má první reklamní akce, které jsem se nezúčastnil jako prodejce, a ty pocity z let minulých se mi vracely až neobvykle silně. Muž, který prezentaci vedl, si s publikem pohrával jako pes s míčkem, jen více zručněji, a skoro nikdy mu nespadnul na zem. Jen si ho někdy hodil příliš daleko, a měl problémy ho doběhnout; to se pak tonoucí stébla chytal, a vracel se zpět na začátek. Na místo, kde se cítil mnohem jistější.\nJeho asistent posledním rokem studuje ekonomiku a byl vždy po ruce, po celé tři hodiny, během kterých si přítomní koupili dvě matrace, pět přikrývek, osm polštářů a tři masážní přítroje, které prodejci zlevnili o čtyři sta leva během třiceti minut.\nSmutné na tom je, že ač se polovina lidí nudila, všichni zůstali do konce, aby dostali dárek. Během té doby se prodejce změnil z příjemného přítele, kterého zajímají mě zdravotní problémy, v peníze sající bestii.\n"Ještě dvě minutky, tam vzadu ticho, prosím shodli jsme se, že hlavní je zdraví, ano vy paní, řekněte znovu, jak jste byla spokojena, ano dneska speciální akce, 70 procent dolů, tak rychle zvedněte ruce," a podobně.\nJá si odnesl tu kabelu, bulharsky čantu, a cítil jsem, že má hlava je nafouklá jako balon, ale zároveň "vybrakovaná jako bych strávil tři dny na konferenci o perspektivách hřebíku", jak by řekl Rimmer.\nByla to jedna z významných událostí, jež se tady momentálně konají, a ani jedna se neděje poprvé, protože jak jste již pochopili, máme co do činění s tradicí.\nV neděli, a to každou poslední únorovou neděli už příšernou spoustu let, se pořádají jakési rodinné sešlosti, na kterých se mladí omlouvají starším za různé způsobené strasti. Není to sice můj případ, ale i kdyby jste nikdy za žádnou újmou nestáli, stejně se musíte omluvit; i kdyby jen proto, že jste prostě mladí. To mi připomíná jednu cestu vlakem z Prahy do Ostravy, kde jsem v kupé vychytal tři dámy v letech, přičemž i ony se potkaly až ve vlaku. Rozpomínaly se na mládí v rozpuku, a na to, jak to všechno spláchlo stáří, a že spousta z těch rozkoší už se pro ně staly nedostupnými, i když by si daly říct. Četl jsem svou knížku, nebo časopis - to je totiž jedno, protože jsem se na četbu vůbec nesoustředil, a poslouchal. Zpátky ale k tradici.\nByli jsem u babičky, která navařila steaky, omluvili se, a Magi zazpívala něco o lásce.\nTento svátek existuje jen v Bulharsku, je náboženský, a pochází přímo od Zea; je to křesťanský svátek. Píše se o tom v Bibli, v knize Matoušově, páté kapitole a verších 23-24.\nMáme si uvědomit vše zlé v sobě, nedržet to tam, a pěkně to nechat navždy odplout, což se trochu bije s tím, že jde o tradici. Pokud to je navždy, není to třeba opakovat, nali?\nZa starých časů přišly všechny děti k prarodičům, jeden po druhém jim políbili ruce a pověděli: "Prosím o odpuštění," kterého se jim záhy dostalo. Ten nejmladší (i když se ničím neprovinil) políbil ruce všem. My ruce nelíbali, prostě jsme se najedli a pěkně si popovídali.\nSvátek, který připadá na 1. Březen, a nese s sebou něco skvělého, jako je loučení se se zimou, a vítaní jara. V Česku, na Moravě (a na Slezsku tiež), není moc populární Duben; aprílový vtipkující měsíc, kdy se během dne několikrát změní počas a jeden kupříkladu nemůže vyjít na ulici, aniž by se neopálil při umrznutí ve vánici.\nTyhle rozmary se tu dějí v Březnu, a každý tak Březnu pro jeho proměnlivost říká ženský měsíc. Ženský měsíc Baby Marty, která je starší sestra bratrů Ledna a Února (Gulam i Malk Sečko). Nechápejte špatně Babu Martu; není zlá, naopak je pro ni typický smích a radost. Jenomže se taky umí pěkně nasrat, a jakpak by ne, když Leden a Únor neustále upíjejí víno a dělají vylomeniny; to pak na ně pošle vánici, i když se ráno usmívala jako sluníčko - tolik propojenost s počasím.\nMimochodem tahle Marta i dost dobře nastavuje zrcadlo bulharské povaze, která je výbušná a lehce se tady stane, že vám mysl zatemní emoce. Takže buď naplno milujete, nebo nenávidíte; na nějaké city napolovic se tady nehraje. Jestli miluješ, miluj až za hrob, jestli piješ, upij se pod obraz, jestli jíš, posnídej steak a zapij jej pivem.\nProtože je Marta plná života, nemá ráda staré lidi, což je rozdílný přístup oproti svátku popsanému o řádky výše. Slaví se prvního, pátého a pětadvacátého března, a přístup na tyto slavnosti mají jen mladé ženy a děti. Muži a dříve narození zůstavají doma. Tohle se ale dodržuje spíše na vesnicích a okrajových oblastech, ne ve velkých městech.\nSvátek je to starý tisíce let; zavedli jej tady Chánové, a ti tady byli ještě před Kristem. Postupem času se ke slavení Baby Marty přidali lidé v Řecku, Srbsku, Rumunsku, Moldávii, Albánii a některých částech Ruska.\nKrom zmíněných oslav si lidé na ruce věší obdarované provázky, zvané Martenica. Jsou červené a bílé, protože od pradávna červená zpodobňuje Ženu, Boha, Narození a Smrt, a bílá pak Slunce a Věčnost. Předáte ji a řeknete: "Čestyta Baba Marta."\nPředáte je všem, které milujete; přejete jim tak sílu, zdraví a dlouhý život. Jistě se ptáte, jak dlouho pak tu Martenici (spoustu Martenic popřípadě) nosíte. Nosíte je dlouho, dokud nerozkvetou první stromy, na které pak ty Martenice musíte pověsit. To už je teplo, a rozkvetlí jsou krom stromů i bulhaři.\nOSVOBOZENÍ OD TURKŮ\nTo už máme třetího března, a jde o téma žhavé i po 134 letech. Turci osídlili Bulharsko a zůstali tady na pět set let (kam se hrabou Habsburci). V onom roce 1878 byl podepsán San Stefansky miren dogovor; někdy taky označovaný jako Berlínská smlouva, což byl výsledek Bulharsko-rusko-turecké války, a ta Bulhary osvobodila a okradla asi o polovinu území. Od země byly odkrojeny půdy Srbska, Turecka a Makedonie. Z Makedonie pochází pradědové mé milé.\nPěkné na tom je, že po osídlení Turci krom vypálení kostelů (zůstaly jen malé stavby) spálili všechny knihy. Bulharští patrioti se s tím nesmířili a rozutekli se do hor, kde založili rodiny. Staré pověsti, tradice a příběhy se pak přenášely slovem z generace na generaci - a přežily dodnes.\nTaky proto jsem se dneska mohl tak rozepsat.\nAle abych nekončil zbytečně brzo, tak je třeba vložit na internet další bulharské slovo, které užíváme i my, ale jinak.\nPo Mrdni se, a Lulínu, tady máme krásné slovo Matka. V jednom textu jsem jej použil, milá seděla vedle mě, koukala přes rameno, a zarazila se.\n"Matka?" zeptala se tím neodolatelným přízvukem.\n"Da, tova e mother," vysvětluji.\n"My tak říkáme děloze," zírá na mě.\n"Co?" vyletím. "Jak můžete tak krásné slovo použít na tohle.."\n"Ne! Jak vy můžete tohle slovo použít na pojmenování takové osoby!" opáčila. Už se těším, co zjistím příště.\nTo by bylo asi vše. Měl jsem v záloze sice ještě jednu smutnou příhodu, která se mi navíc ani nestala, ale tu povím jindy.\nVzpomínky na Gíra\n22. února 2012 v 8:24 | Milllhause | Film\nJeho prostřední jméno je Tiffany a narodil se v roce 1949 v Pensylvánii, přímo ve Philadelphii, to jsou lehce ověřitelná fakta. I to, že o osmnáct let později ukončil ve městě North Syracuse, ve státě New York, vysokou. Ten rok se přihlásil na Massachusettskou univerzitu-obor filosofie a vyhrál tam mistrovství v gymnastice. Už před školou se ale výrazně zajímal o hudbu (klavír, kytara, trubka), kterou dokonce psal pro školní muzikály. Filosofie však nechal po dvou letech a vrhnul se na herectví. Tam se dočkal prvních rolí až po čtyřech letech.\nV roce 1997 o něm Bruce Willis (který je všeobecně příjimán všemi, kdo ho potkali, jako mimořádně přátelský chlapík) řekl, že s ním už nikdy nehodlá natočit žádný film. Před spoustou scén se na Gíra totiž muselo dlouze čekat, protože - cituji: "...se nekonečně dlouho líčil, protože si ještě nepřipadal dostatečně krásný." Není od věci napsat, že z Willise se hvězda stala díky Smrtonosné pasti, kde se dostal, protože roli před ním odmítnul právě Gír. Gír však dodnes nejvíce lituje odmítnutí role Gordona Gekka ve filmu Wall street (nakonec Oscarově ztvárněná Michaelem Douglasem), čehož naopak nelitujeme my.\nA naopak - role, které jej proslavily (Nebeské dny, Americký gigolo a Důstojník a gentleman) dostal, protože je všechny zamítnul John Travolta.\nKaždopádně s tím nekonečným líčením u filmu Šakal asi věděl, co dělá, protože o dva roky později, v roce 99, ho prohlásili za nejvíce sexy muže světa. V tom roce natočil romantickou komedii o Nevěstě na útěku, a přihnal tak vodu na mlýn těm, kteří ho jako herce odsuzovali.\nVzpomínám si, co se psalo o Jean-Claude Van Dammovi, např. že ani po letech navštěvování hereckých kurzů nebyl schopen ztvárnit jakoukoliv roli. Tak samo se o Bradu Pittovi před rokem 95 říkalo, že sice vypadá dobře, ale neumí zahrát žádné emoce, jako jsou vnitřní pochybnosti, nejistota, nebo strach. V onom pětadevadesátém ale všem obrátil mínění ve filmech Sedm a 12 opic.\nGírovy ufuněné kreace v Prvním rytíři, Prvotním strachu, kde dostal na prdel i od nováčka Edwarda Nortona, nebo v oněch romantických veselohrách, pomáhaly na svět stejným pochybovačným reakcím. Stejně jako Eddie Murphy v Dreamgirls ale tyhle řeči zaseknul výkonem v muzikálu Chicago, ve kterém se vrátil k milované hudbě. Dostal Zlatý globus a hodně lidí se třepalo, jestli své herectví potvrdí. V posledních deseti letech se tak zatím ale minimálně nestalo.\nU mě navždy vede jeho parádní padouch ve Vnitřních záležitostech, které natočil ve stejném roce jako Pretty woman (kde si sólo na piano napsal sám); oba filmy ho katapultovaly do první herecké ligy.\nJak jsem ale o něm hledal nějaké informace, víc a víc mi přichází na mysl, že stát se prvotřídní filmovou hvězdou, u něj nikdy nebylo na prvním místě, a hraní bral prostě jako práci, která mu otevře cestu k tomu, co chtěl skutečně dělat. Sám řekl, že v Los Angeles vlastně nikdy pořádně nezakotvil.\n"Jezdil jsem tam jen pracovat," vysvětloval.\nČtyři roky tam žil se Cindy Crawford, za což mu bylo odměnou ocenění nejvíce sexy páru v roce 93. Po rozvodu v roce 95 prohlásil, že místa jako je LA, jsou mu postupem věku víc a víc vzdálenější, a kde se cítí jedině dobře, je Indie.\n"Jsem opravdu šťastný, když natočím film a pak se mohu vrátit do Indie, kde strávím několik měsíců cestováním," řekl. Tomu odpovídá i počet natočených filmů; v letech 94-99 jich natočil jen šest. Skrze Indi se také setkal s Richardem Thurmanem (otcem Umy Thurman), který má na starosti Tibet House v New Yorku; jsou rodinými přáteli.\nAť už si o jeho hereckém umění myslíme cokoliv (nic), je třeba uznat, že nikdy neseděl na zadku, ať už se (od roku 78) angažoval pro Tibet, nebo ho nenechala chladným situace v Kosovu, kde přijel v roce 99. Do klína mu nikdy nic nespadlo. Ve dvaceti nechal všeho, co měl slibně rozjeté (studium, sport, hudba), a vrhnul se na to, čemu věřil, i když prvních několik let o úspěch ani nezavadil. Říkám si, jak dlouho bych to vydržel já.\nŘíká, že i když se teď věnuje hlavně mimouměleckým věcem (buddhismus, charita), tak herectví pořád miluje a rád by v něm pokračoval. Říkám si proč ne, i když filmy s ním mít rád nikdy nebudu.\nSpisovatel John Irving v mládí hodně zápasil a byl v tom docela dobrý, což jsou slova, která k němu směřoval jeho trenér Ted Seabrooke. Říkal mu, že nikdy nebude skvělý, jen prostě docela dobrý.\n"To ale neznamená, že toho máš nechat Johny," říkával mu. A to od té doby Irving vtlouká do hlav i svým studentům na hodinách psaní, a to bychom mohli vzkázat i Gírovi - to, že v tom nejsi nejlepší, ještě neznamená, že toho máš nechat.\n14. února 2012 v 19:58 | Milllhause | Bulharské dny\n10. února 2012 v 11:14 | Milllhause | Bulharské dny\nmomentálně život probíhá v rutinních kolejích, kdy odvádím a přivádím Magi do a ze školky, po ránu zajdu do krámku v ulici pro kafe, pak zasílám své životní výsledky a učení do různých firem a čekám, že to na někoho udělá dojem. Sem tam je ale třeba vykonat něco dalšího, jako jsem se dozvěděl, že každý člověk v Bulharsku musí mít svou trudovou knížku. To je něco ve smyslu našich zápočtových listů. Je to velké jako žákovka, je s vámi celý život a máte tam detailní zápis z každé práce.\nPak lidi okolo mne dostali nápad jít se optat na ambasádu. Otvírací hodiny tam mají v pondělí, ve středu a v pátek od devíti do dvanácti. Z nabídky jsem si vybral středu a zazvonil jsem na kancelář. To jsem už stál před bránou čtyřpatrového domu připomínající hotel z říše komunismu, který je lemován vlajkami zúčastněných národů. Po minutě jsem zaslechnul jakési zachrčení v intercomu, tak jsem si řekl, že jim asi zlobí zvonky, a že mě zrovna vpustili. Strčil jsem do vrat a ty se otevřely. Vešel jsem tak na dvorek, kde číhalo bmw x5, a jak postupuji dál ke vchodům, vyletěla na mne zpoza auta vzrůstem malá žena, která mi verbálně a gestikulací naznačila, že takhle se do České republiky nechodí, že je třeba počkat na povel. To už na mě mluvila na mou žádost česky. Tak jsem se omluvil, a šli jsme zpět ke vratům. Já si stoupl opět ven a ona zůstala uvnitř.\nPozemek, na kterém stojí ambasáda, je půda té země - takže jsem byl chvilku v České republice. Hned mě ale vyhostili, protože jsem vešel bez zazvonění. Ukázala mi tedy zvonek, na který mám zazvonit. Bylo na něm napsáno vrátnice, tak jsem jej před ní zmáčknul.\n"Co chcete?" zeptala se. Řekl jsem, že chci vědět, jestli nemají zájem o člověka, a že mimoto bych rád ještě probral business, jež bych tu rád zhmotnil (a zpeněžil). Řekla:"Počkejte tady," a šla zpět do domu. Za chvíli přišla nazpět a řekla mi, že musím pět minut počkat na jejího kolegu, který se o mě postará. Ale že tedy neví.\nTak jsme na sebe pět minut civěli zpoza bránu. Respektive ona na mě číhala zpoza bmw x5 a já pochodoval v kruhu, neb jsem mrznul. Protože rád myslím na kraviny, dumal jsem, jak by to třeba probíhalo při převratu, nebo válce. Za plotem by stálo třeba dvě sta čechů, kteří by nehlídanou a otevřenou bránou vešli do bezpečí, ale byli by poslání nazpět, protože nepočkali na zazvonění. Ale to už je ubrečené.\nZa chvíli mi přišla oznámit, že za chvíli zachrčí zvonek, a budu moci vejít. Tak se stalo, já vešel, onen kolega mi řekl, že mi nepomůže a poslal mě do jiných dveří, a tam mi pomohli. Ptal jsem se, jestli náhodou teda někoho nehledají, ale řekli mi, že teda ne. Dozvěděl jsem se, že na českých ambasádách po celém světě pracují v kanceláři dva tři lidi, že prý více není potřeba. Hned mi přišel na mysl film Agent bez minulosti, ve kterém Jason Bourne dojde na americkou ambasádu, kde je hala o několika přepážkách, fronty, tři patra kanceláří (a to nemluvím o malé armádě), ale polknul jsem to.\nTak jsem se chtěl jenom podělit, protože nikdy předtím jsem na žádné ambasádě nebyl; možná se jen ze zvědavosti půjdu podívat na tu americkou. Hned vedle české je i slovenská ambasáda, která má hezčí barák, to jen tak pro pořádek.\nKrom těchto historek Magi pozvracela půlku školky, a hodně ji to rozesmálo.\nJeden kamarád v Ostravě mi vykládal, jak jel jednou takový hodně líznatý ze Stodolní, a naproti přes uličku v tramvaji seděl takový ještě líznatější chlap. Dlouho to netrvalo, a ten chlap si nablil na nohy. Můj kamarád se na něj podíval, a všiml si jednoho reklamního letáku, který měl ten borec nad hlavou. Stálo na něm - A tak tu žijem.\nTakže to by mohl být takový pěkný konec za tím dnešním informativním textem. A tak tu žijem.\n9. února 2012 v 17:04 | Milllhause | Film\nMichael Douglas v jednom rozhovoru řekl, že v Hollywoodu nevěří skoro nikomu až na pár vyvolených, jako jsou Jack Nicholson, nebo Danny DeVito. Nicholson, DeVito a Douglas se znají od počátků svých kariér; Douglas s DeVitem spolu dokonce bydleli za studií. Spolu se všichni sešli v Přeletu nad kukaččím hnízdem, který na konci znamenal Oscara pro Nicholsona jako herce, a Douglase jako producenta. Natočil to Forman a zfilmování té knížky mu nabídnul nejdříve Kirk Douglas, ale to byl Forman ještě v Československu, a ta nabídka se k němu údajně ani nedostala. Forman tak pochopitelně mlčel, a Kirk si myslel, že byl odmítnut.\nPo pár letech dal Kirk práva na knížku Michaelovi, a ten to opět nabídnul Formanovi, který nabídku vzal. Když se to Kirk dozvěděl, tak zuřil, že Michael jo, ale Kirk ne, ale asi se pak nějak domluvili.\nPřelet byl druhým filmem v historii, který získal Oscary ve všech hlavních kategoriích - film, režie, scénář a herci v hlavních rolích. Prvním takovým filmem byl Stalo se jedné noci z roku 1934. Ale to říkám jen tak pro zajímavost.\nKdyby dal na rady, tak by Douglas v herectví dál nepokračoval. Na škole hrál na divadle, a když dávali Shakespeara, tak si pozval i taťku, aby se na něj podíval a řekl mu pak, co si o tom myslí. V té době prvotřídní hvězda Kirk Douglas přišel a po představení si vzal Michaela stranou a řekl mu, ať se na to radši vykašle.\n"Tohle znamená," řekl po pár letech Douglas, "že se vždycky máte spolehnout jen na to, co si myslíte vy. A ať vám sebevětší kapacita říká co chce, vždycky máte šanci."\nDouglas se pak krom herectví vrhnul i na produkci, DeVito na režii a Nicholson na ženské. Douglas s produkcí slavil docela úspěchy. Ten největší úspěch měl s Přeletem, tedy hned prvním filmem, na který dal peníze. Produkuje dodnes, ale to už jen tak jeden film za tři roky; to zřejmě ovlivnila i rakovina, nad kterou zvítězil.\nDeVito krom herectví i dost režíruje; zaučil se na pár televizních filmech a několika dílech v sitcomu Taxi, kde i hrál. Mimochodem stejnou režisérskou školu využili i Alan Alda v Mash, nebo David Schwimmer v Přátelích. DeVito měl největší režisérský úspěch s Válkou Roseových, do které obsadil Douglase, a pak i s Hoffou, kde obsadil pro změnu Nicholsona.\nA Nicholson krom střídaní ženských hrál jako ďábel. Začínal přitom u animovaných filmů, kde namlouval postavičky, a taky se mihnul v Little shop of horrors, kde začínali pro změnu Steve Martin, nebo Bill Murray. Pak přišla Bezstarostná jízda a šest let po ní Čínská čtvrť s Přeletem. A Nicholson byl na špici.\nVšichni si ale vesměs vyzkoušeli všechny pozice u filmu. Douglas režíroval jeden díl seriálu Ulice San Francisca, kde i hrál - opět stejná praxe budoucích režisérů, ale narozdíl od DeVita nebo Aldy se k režii Douglas už nevrátil. DeVito taky krom režírování a hraní i produkoval; produkoval dokonce více než režíroval. Začal s tím, že si zaplatil už zmíněnou Hoffu, ale pak viděl v Cannes Tarantinovy Gaunery. Hned po filmu Tarantinovi volal a slíbil mu, že mu zaplatí příští film, aniž věděl, co Quentin chystá. Ten chystal Pulp fiction, a oba na tom vydělali.\nNicholson zrežíroval čtyři filmy, a napsal jich šest, to se ale dělo na začátku sedmdesátých let. Taky produkuje, ale za posledních dvacet dva let to byly jen čtyři projekty.\nDohromady mají pět oscarů, pět zlatých glóbů a deset dětí, přičemž ve všem má hlavní podíl Nicholson.\nA tak to s těma dědkama je...\n7. února 2012 v 17:03 | Milllhause | Film\nV roce 1979 měl Keith Richards v Kanadě soud ohledně převážení drog. Kanaďani už to chtěli smést ze stolu, protože se to vleklo asi rok, a byla z toho pomalu ostuda. Richardsovi u soudu svědčil Dan Aykroyd ohledně kvality charakteru a podobně. Nějak se dali dohromady, a to i díky kapele Blues Brothers, kde hrál Aykroyd s Johnem Belushim. Bylo to přes Steve Jordana, který jezdil po vystoupeních s Blues Brothers a kterého si v osmasedmdesátém všiml Charlie Watts, bubeník to Rolling Stones. Pak natočili i film Blues Brothers, který jsem ještě neviděl, ale přečetl jsem si, že po předčasné Belushiho smrti se stal kultovním po celém světě.\nBelushi byl vůbec maniak, ale to platilo o většině lidí ze Saturday Night Live. Ta se začala vysílat někdy v sedmdesátém sedmém, a její zakladatel Lorne Michaels ji odstartoval právě s Aykroydem, Belushim nebo třeba Chevy Chasem.\nPostupem času se do party dostal i Bill Murray. Murray, Aykroyd a Belushi měli v New Yorku svůj bar a v roce 79 tam s nimi Richards trávil hodně času. Hodně si oblíbil právě Belushiho. Richards říkal, že Jagger měl pořád prázdnou ledničku, a tak když jednou spolu všichni chlastali na nějakém hotelu, zaklepal zničehonic Belushi na dveře, oblečený jako poslíček, nikoho nepozdravil, namířil si to k lednici se svým vozíkem, ledničku zaplnil jídlem a klidně prohlásil:"Teď je plná."\nSpolu s Haroldem Ramisem, kterého do New Yorku přitáhnul právě Belushi, měli rádiovou show National Lampoon. Ta se pak převedla i do filmové podoby a Ramis natočil první National Lampoon Bláznivou dovolenou rodiny Griswoldů s Chevy Chasem a Beverly D'Angelo.\nRamis je můj velký oblíbenec, a trochu mě mrzí, že není stejně známý jako Murray nebo Aykroyd, i kdyby si to jasně zasloužil. Je to ten Dr. Egon Spengler z Krotitelů duchů, které mimochodem napsal spolu s Aykroydem. Je podepsaný pod filmy jako Na hromnice o den více, Přeber si to, Jako vejce vejci, nebo Caddyshackem.\nCelá tahle banda mi připomíná grotesky a "Krále komedie" Macka Sennetta, který krom toho, že hodně pomohl i Chaplinovi v začátcích, dal dohromady i Lauera a Hardyho, kteří do té doby hráli každý zvlášť s nikterak velkým úspěchem; až Sennett je dostal do první ligy. Macka Sennetta si shodou náhod zahrál ve filmu Chaplin Dan Aykroyd.\nVšichni tihle lidi teď točí celovečerní filmy spíše jen sporadicky. Velkou popularitu si udržuje hlavně Murray, který krom toho, že je hodně vtipný, je i skvělý herec a v minulých deseti letech posbíral nejednu cenu za dramatické role.\nSpolečnou rozlučku by spolu všichni mohli udělat ve filmu Krotitelé duchů 3, o kterém se mluví už drahně let (momentálně je ohlášen na rok 2014). Někde jsem si přečetl, že by to tam Murray měl schytat hned na začátku filmu, a pak se projevovat už jen jako duch. To by mohla být sranda.\nTeď je aktuální skupina Frat Pack, která se na světě objevila o sedmdesát let později po Sennettovi a patří do ní Ben Stiller, Owen a Luke Wilsonovi, Steve Carell, Jack Black, Vince Vaughn a hlavně Will Ferrell; ti ve filmech svých kolegů zahrají třeba jen malou roli, nebo ten film pro změnu zrežírují. Až na Owena Wilsona taky všichni prošli pořadem Saturday Night live.\nNapsali, odehráli nebo rovnou natočili filmy jako Cable guy, Zoolander, Tropickou bouři, Nesvatbovi, trilogii Fotrů, nebo Vybíjenou a Krály rocku.\nTakže máme, nebo já určitě, kliku - protože nejdříve jsem vyrostl na Murrayovi a spol., a teď je vystřídali dychtiví kluci, i když už ve věku 45-50, z bandy Frat Packu.\nÚvaha o senilitě\n3. února 2012 v 18:04 | Milllhause | Bulharské dny\nJednou jsem pomáhal strejdovi na baráku s nějakýma pařezama v zemi. Tak se činíme, a po chvíli kolem nás prošel jeho tchán, který nám dal za něco sodovku. Strejda ho jen sledoval se skeptickým pohledem, přikyvoval a když onen tchán poodešel, řekl: "Doufám, že mě pepka klepne dřív, než dojdu do tohohle stádia."\nStárneme všichni. Ale teď pozor - je tu jeden rozdíl. Dejme tomu, že mám kamaráda, který se jmenuje Vendelín. Vždy, když se mnou jde Vendelín na pivo, nebo na výlet, říkám: "Vendelín je tady se mnou", protože je hmotně vedle mě. Vendelínovi se ale stane nehoda a nešťastnou náhodou zemře.\nJdu mu na pohřeb. Když se domlouvá přenos rakve, neb jeho rodina je příliš zarmoucená, aby cokoliv řešila, tak se lidé ptají: "Kdo ponese Vendelínovo tělo?" Už neříkají: "Kdo ponese Vendelína." Protože si snad i nevědomky uvědomujeme, že tělesná schránka, ze které odejde duše, je nic. Míň než to. Vendelín je tu pořád s námi, jenom už snad tolik nemluví a abstinuje.\nA tak je to i se stářím, říkám si. Tělo mi stárne, protože ho hyzdím. Můžu si jej cvičit, aby mi usnadňovalo pohyb po světě, ale nejsem to já. Je to jen schránka pro myšlení s pomůckami, jak to myšlení a nápady toho myšlení proměnit v činy. A právě proto můžu být pořád velice mladý, a některé problémy mi mohou být ukradené.\nŘekl jsem si taky, jak tak probíhá ten život, a jeden vedle druhého poměrně stejnou rychlostí stárneme a senilníme. Vzpomněl jsem si na mé pocity z dětství, kdy jsem vnímal starší lidi, ať už sígry z vyšších tříd, ale hlavně generaci rodičů a nedej bože učitelek - jak staří jsou, a jak mi nemohou nikdy porozumět. A jak se tak pomalu se všemi ostatními kamarády posouvám skrz věkovou hranici výš a výš, tak si na sobě nevšímám, že bych byl jako oni. Spíš si občas připadám, jako by mi bylo zase těch patnáct.\nTak jsem se zamyslel, že to je moc dobře, protože tím pádem - jestli to tedy půjde pořád takhle dál, tak bude celý svět mládnout se mnou a nikdo už nebude starý a senilní a zapšklý a zbytečně chytrý.\nAle pak mě ještě nějaká mocná síla nutí k objektivitě a připuštění možnosti, že tak jako jsem kdysi posuzoval já onu generaci nade mnou, tak i nás a mě zase bude úplně stejně posuzovat generace pode mnou, a taky budem v jejich očích obyčejní prdlouši.\nČlověk na to musí pořád myslet.\n3. února 2012 v 13:03 | Milllhause | Bulharské dny\nKdy bývám zoufalý:\nVzpomínám si, jak jsem ve druhé třídě chodil se školou plavat. Jednou po hodině plávání jsem šel s ostatníma do sprch smýt ze sebe chlór, a jak si tak jdu vesele do šatny, zpozoruji, že jsem si opomenul zpětně navléci plavky, tudíž jsem pochodoval s cikáčkem jen tak - lank san. To zajímavé na tom bylo, že jsem si to uvědomil v momentě, kdy už na mě zírala učitelka se spolužačkou, ale taky celá další třída v bazénu, který byl umístěn za proskleněnými dveřmi. Dal jsem se tedy na úprk pro plavky zpět do sprch. Nějaký přítel mi je ale už mezitím vzal do šatny, tak jsem celou trasu proběhnul ještě jednou.\nTo mi bylo asi osm nebo devět. Pak mi bylo pětadvacet a potřeboval jsem si koupit kalhoty. Procházím se obchodem, ve kterém zněla disco hudba a spousta mladých lidí, párů a všelijakých uskupení se prodíralo houštinami stojanů a poličkami s oblečením. Osobně mám potíž i při tom nejjasnějším uvažování rozeznat rozdíl mezi pánskou a dámskou módou - zvlášť, když je onen butik zbaven cedulek. No tak si jdu, vyhýbám se chlapovi - stane se nám ale to, co se stává běžně - uhýbali jsme si na stejnou světovou stranu. Čtyřikrát. Tak se na něho podívám a uvidím sebe. V zrcadle.\nA v sedmé třídě se mě spolužák zeptal, jestli vím něco o ženách, a já přitakal, že samozřejmě toho vím dost. Tak mi řekl, ať mu povím, co jsou to krámy. Zrudnul jsem, a řekl jsem mu, že: "To jsou takové ty nepotřebné věci, které vyhodím." To se se mnou vezlo až do momentu, kdy jsem ze školy radši odešel.\nKdyby se mi tohle nestávalo, pomalu bych neměl o čem mluvit.\nVzpomínka na oběd\n3. února 2012 v 9:06 | Milllhause | Bulharské dny\nJednou jsem byl v Brně na obědě, a protože bylo dost plno, přisedl jsem si k jedné ženě.\n"Mohu přisednout?" zeptal se mladík a s pozdvihnutým obočím čekal na odpověď.\n"Proč ne," dostalo se mu odpovědi. Bylo jí tak před čtyříctkou, ale vypadala skvěle a udržovaně. Mladík ji shlédl během usedání a pak se věnoval jídelnímu lístku. Žena o něj okem nezavadila, jen si četla střídavě dvě rozevřené knihy a sem tam udělala zápisek tužkou. Přišla servírka a zeptala se na objednávku.\n"Trojku, prosím," řekl mladík a zahleděl se do stěny před sebou, pohledem tak ulpíval na zákuscích vystavených ve vitrínce. V momentě, kdy žena sáhla do kabelky pro telefon a vyťukala pár prvních čísel, se v kavárně otevřely dveře a vešel muž. Žena s úsměvem mobil opět zaklapla a pokývla na něj hlavou.\n"No, kde jsi? Ahoj," pozdravila.\n"Čau Jani, promiň." Sundal si bundu, položil ji vedle ní na sedačku a sám si sedl vedle mladíka, který právě začal pojídat polévku. Pár sedící naproti sobě si věnoval první radostné pohledy. "Je tam zima jak v Rusku," vydechl muž a začal pročítat jídelní lístek s nabídkou pro úterý.\n"Já si dám ty špagety," řekla Jana a zavřela knihy. Muž si toho povšimnul: "Jak to jde? Nějaký pokrok?" zeptal se. Přišla servírka a muž objednal dvakrát špagety.\n"Budu to chtít uhrát na napadení. A doufat, že neprokážou, že ty věci chtěl vzít, jinak by šlo o loupež a je to konec."\n"Co on na to?" zeptal se. Žena mu věnovala jen výmluvný pohled. Přistály jim na stole polévky, zatímco mladíkovi servírka odnesla prázdný talíř. Ten si zatím zkontroloval poslední příchozí zprávy na mobilu, a opětovně se zahleděl do zdi. Nevěnoval jim jediný pohled.\n"Včera to bylo doma strašný," začal vyprávět muž. "Ta koza si zase dělala nehty v obýváku. Takže bylo dusno hned jak jsem došel domů. A když Věře řeknu, proč s tím něco neudělá, tak klasicky zavrtí hlavou, že neví jak na to," zavrtěl nechápavě hlavou.\n"To si neumí dupnout?"\n"Nechce se hádat. Dcerunka se totiž hned naštve, vším třískne a zamkne se na den do pokoje." Zavrtěl muž hlavou a dojedl polévku. Žena už měla dojezeno a jen ho sledovala, kterak mu kapka stékla po bradě. Jen se koutkem úst pousmála a pokračovala. "Já si včera taky užila."\n"Už máte dořešenou tu dovolenou?"\n"Vypadá to že jo, nepojedem. Teda aspoň ne všichni." Muž jen čekal upřeným pohledem. Poslouchal. Jana pokračovala: "Včera to snad ještě vypadalo dobře, i přes ty blbé kecy. Večer se mě dokonce můj čtyřletý syn zeptal, jestli jsme schopní se konečně domluvit. Díky," poděkovala servírce, která donesla druhý chod. Mladík už nějakou chvíli do sebe házel řízek s brambory.\n"Každopádně po tom dnešním ranním výstupu naděje vzaly za své."\n"Nepůjde to ještě jinak?"\n"Já nevím," vzdychla si. "Fakt jsem si včera myslela, že to půjde, ale dnešní ranní výstup mě utvrdil, že to nemá cenu. Pojedu sama s Martínkem." Muž odpověděl mlčením. "Kdy ses včera vrátila?" zeptal se.\n"Okolo sedmé, co ty?"\n"V osm, jel jsem ještě nakoupit. Dokonce jsem ani neslyšel, kde jsem zase byl." Oba se dál věnovali jídlu. Mladík už vše pozřel a dokonce už nachystal stravenku na stůl. Čekal na servírku a pomalu na sebe navlékal bundu.\nPo chvíli servírka přišla: "Šedesát devět, prosím."\n"Díky, nashle," řekl mladík a servírka mu odpověděla.\n"Na shledanou," řekl i směrem k onomu páru a otočil se k odchodu.\n"Mějte se," hlesl muž mezi polknutím a nabráním nové porce.\nJá jsem pak došel do práce a pokračoval v mizerných výkonech. Ale nějak mi v hlavě bloumala ta vzpomínka na ten oběd, a napadlo mě, co kdyby to dopadlo takhle:\nMladík už vše pozřel a dokonce už nachystal stravenku na stůl. Čekal na servírku a pomalu na sebe navlékal bundu. Něco mu zdánlivě nechtěně vypadlo, ale nikdo si toho nevšimnul.\n"Mějte se," hlesl muž mezi polknutím a nabráním nové porce. Jana mladíkův odchod jen sledovala a ulpěl ji zrak na něčem na stole. Na něčem, co ten mladík ztratil. "To je tvoje, Ráďo?" zeptala se muže. Ten se podíval po směru jejího pohledu a vzal do ruky onu vizitku. Úsměv mu zmrznul až po chvíli.\n"Co je?" zeptala se Jana.\n"To byl detektiv," odpověděl Ráďa a zkoumavě se na tu vizitku díval, jakoby se z ní snažil vyčíst něco dalšího. Něco mezi řádky, co není patrné na první pohled.\n"No a?" zeptala se.\n"Poslaný na nás!" naštval se a strčil ji vizitku před obličej. V momentě, kdy Jana četla vzkaz napsaný tužkou na té malé kartičce, Ráďa vyběhnul z restaurace. Venku málem vrazil do postaršího páru, který zrovna chtěl vejít.\n"Promiňte prosím, omlouvám se," vydal ze sebe aniž jim věnoval pohled. Jen se rychle rozhlížel, zda ho ještě neuvidí. Po mladíkovi už ale nebylo ani stopy.\n"Slečno, ten muž co seděl vedle nás, chodí tu často? Nevíte?" ptal se o pár vteřin později servírky.\n"Prosím vás podívejte se, co tu je lidí, jak to mám vědět?" odbyla ho a pokračovala v cestě s novou porcí. Jana jen zařezaně seděla v sedačce a bezbarvě si hrála s vizitkou. Radek si sednul vedle ní naplněný zmarem. "To jsou ale lidi," povzdechl si a zavrtěl hlavou.\nNebýt vyzvědačem, neposlouchal bych cizí hovory a nevytvářel si naivní závěry obědů jiných lidí, ale i Svěrák nebo Richards řekli, že poslouchají vše, co se kolem šustne, aby měli co házet na papír, nebo mezi akordy. Tak proto tak činím.


Jak opticky i reálně zvětšit prostor v malém bytě - tvhobby.cz\nby admin8169 14. 10. 2021\nPokud bydlíte v malém bytě, rozhodně se nemáte za co stydět. Malé byty jsou ve většině případů velice útulné. Je to pochopitelné, vše máte na dosah ruky. Musíte však přemýšlet do budoucna. Jestliže nemáte dostatečné množství prostoru, ať už toho vašeho nebo úložného, je nejvyšší čas popřemýšlet nad tím, jak tento prostor zvětšit. Jedním z řešení je optické zvětšení, jež pomáhá.\nZajímá vás, jak opticky zvětšit malý byt? V první řadě je to o barvách. Barvy hrají v optickém zvětšování obrovskou roli. Pokud zvolíte tmavé barvy, prostory vám budou připadat velice malé. Jestliže ale dáte přednost světlým a klasickým barvám, váš prostor se náhle zvětší. Ano, toto zvětšení je čistě jen optické, takže jej uvidí pouze vaše oko. Na druhou stranu i optické zvětšení vám může pomoct. Chcete-li dosáhnout většího prostoru, volte minimalismus. Ten je konec konců v dnešní době velice moderní.\nCo to znamená minimalismus? Jednoduše řečeno vybírejte jen nejnutnější nábytek. Ideálně takový nábytek, který má více využití. Příkladem je skříň s posteli. Přes den může sloužit jako klasická skříň a v noci z této skříně vytáhnete postel. Podobně je na tom i stůl, jež snadno schováte například do zdi nebo jej poskládáte na daleko menší stůl. Záležet bude na vás, jaký typ nábytku si vyberete. Pokud zvolíte cestu minimalismu společně s víceúčelovým nábytkem, máte vyhráno. Během krátké doby získáte nemalé množství místa, které se vám bude hodit.\nNa závěr nezapomeňte na zrcadla. Rovněž se jedná o účinnou metodu, jak zvětšit váš prostor. Zrcadla vám mohou ale nejenom se zvětšením prostoru, ale také s větším množstvím světla. I to je v malých bytech důležité. Čím déle budete mít v malém bytě více světla, tím lépe. Tipů, jak opticky zvětšit byt existuje několik. Stačí se ovšem zaměřit na ty hlavní, které jsme vám popsali výše.


Ladislav Špaček: Kosmetika není jen výsadou žen - Story\nLadislav Špaček: Kosmetika není jen výsadou žen\nTytam jsou doby, kdy se do boje proti stárnutí vydávaly zejména ženy. Svoje o tom ví i známý znalec etikety Ladislav Špaček, který pokřtil zbrusu novou pánskou řadu unikátní kosmetiky Dr. Entner.\n„Součástí etikety a pravidel slušného chování je také to, jak o sebe lidé dbají. Kosmetika a péče o pleť by tak neměla být jen výsadou žen, ale i nás mužů,“ říká. „Nejedná se přitom o žádnou zženštilost, ale o pocit čistoty, svěžesti a mladistvější pleti. Kosmetiku Dr. Entner jsem si vybral pro její skvělé účinky, ryze přírodní složení a také na základě úspěchů a zkušeností lékaře Michaela Entnera nejen u nás, ale především v zahraničí,“ dodal spisovatel, novinář a pedagog.\nNejoriginálněji popřála salónu hodně štěstí zpěvačka Linda Finková: „Ať mají všichni spoustu vrásek a potřebují vaše služby!“ a Martina Pártlová dodala, „ano to je přesně pro mě, protože já už jich mám dost.“ Martina si s panem doktorem Entnerem také hned domluvila soukromou konzultaci. Linda Finková se také přiznala, že její vztah ke kosmetice je tak kladný, že to už hraničí téměř s úchylností.\nNa akci se objevil také Michal Dlouhý, kterého na podobných večírcích často nevídáme. „Bohužel se s přibývajícím věkem musím zajímat o ošetření pleti, popraskané žilky…,“ nechal se slyšet známý herec. Dorazila také znalkyně Ivana Jirešová, která se dříve živila jako kosmetická redaktorka, a proto miluje zkoušení veškerých novinek.


Vstupné 290 Kč / student&senior 190 Kč. Vstupenky v prodeji v pokladně Divadla Archa a online via GoOut.cz — V tomto představení se kouří.\n"Uvědomím si, že je 22. března 1989 a že jsem podruhé vdaná a že jsem byla svému muži nevěrná. Prvního jsem zabila. Toto slovo si opakuji často, abych si na to zvykla..."\nMladičká Uršula v sebeobraně či v afektu zabije svého nevěrného manžela. Po odpykání trestu se vrací na svobodu, svět kolem se tváří jakoby nic, ale ona ví, že v ní se mnohé změnilo. Morálně i materiálně zdecimovaná malá vesnice nemůže bystré a racionální ženě nabídnout rozlet. Uršula se nemůže zbavit tíhy svého zločinu a jako nepokorná kajícnice v sobě nepřestává hledat stopu čehosi čistého, dobrého a nenarušeného, něčeho, co se nazývá Bohem. Novodobá Faidra, která je sama sobě obhájcem i soudcem.\nRudolf Sloboda (1938 – 1995) je jedním z nejosobitějších slovenských spisovatelů druhé poloviny 20. století. Osamělý bard z Nové vsi byl celá sedmdesátá a osmdesátá léta vystaven ústrkům režimu, přesto napsal šestadvacet knih, z nichž mnohé na Slovensku, kde nebyla cenzura tak důsledná jako v Čechách, vyšly i v oficiálních edicích. Už za svého života byl označován za slovenského Egona Bondyho. Dokázal psát o Hegelovi stejně hluboce a srozumitelně jako o zednické práci, ač intelektuál a filozof, miloval hospodskou lůzu a v mnohém s ní souzněl, ba ji přeřvával. Celým jeho dílem se táhnou myšlenky na sebevraždu, kterou nakonec spáchal 6. října 1995. Právě život a dílo na hraně dělají ze Slobody velikána. Přitom byl a stále je nedoceněný, a pro české čtenáře téměř neobjevený.\nPřeklad: Julius Júl, Júlia Junová\nDramatizace: Ala All, Boby Bobb\nHudba: Richard Dvořák (Živé kvety, Alí Ibn Rašíd)\nVýprava: Mona Hafsahl\nPavel Zatloukal, Naďa Kovářová, Vladimír Hauser, Dalibor Buš, Tereza Marečková, Pavlína Vaňková, Ondřej Jiráček, Ivana Hloužková, Jakub Rek, David Janík, Růžena Dvořáková, Simona Zmrzlá, Martin Donutil, Milan Holenda, Adam Mašura a Vanda Klestilová.\nPremiéra: 26. února 2016 ve Velkém sále DHNP


A. Rgova 28.9.2021 14:44\nNarozena vlétě, taky mám podzim moc ráda. Nejradši. Libereckej i Olešnickej\nZ. Xerxová 26.9.2021 16:47\ntak snad u nás fronta nebude - ohýnek už hoří\nT. Zana 26.9.2021 16:41\nMěli jsme párek a chleba se sádlem v Kristiánově, na Šámalce to bylo naprosto nepoužitelné. Dtto v Bedřichově. Nakonec hlad jsme neměli, tak jsme sešli k České chalupě a tam chytli autobus.\nPočasí jak v létě. Parádní výlet.\nA. Alimo 26.9.2021 13:48\nNerostou, je v lese strašné sucho, co tam je, většinou různé holubinky, které stejně nesbírám, páč je neznám, je sušené nastojato. A to jsme vyhlášený houbařský kraj. Rostly tak před 14 dny, ještě jsem to stihla\nA. Zemanová 26.9.2021 13:31\nVosum, což na holku z poza pece není tak zlé, že ne? :) Děkuju všem, kdo cestují a vzdělávají mě. :)\nA. Zemanová 26.9.2021 13:27\nJe krásně, skoro letně. U nás vůbec neprší, musela jsem do jezírka dopustit vodu ze studně, aby se rybičky i žabka Bedřiška měli dobře. Z jarní zelené žabičky, která nahradila předchozí hnědou, vyrostla krásná žabka. Většinou slyším jen žbluňk!, když jdu okolo, ale dnes se mi ji dokonce podařilo vyfotit. Ještě mi zahrada kvete a je plná hmyzu i motýlů. Ovšem na houby asi letos můžeme zapomenout. Nebo u vás snad rostou?\nZ. Xerxová 26.9.2021 13:23\nv osm jsme byli mezi prvními na Smědavě. Po chvíli jsme se rozloučili - zana s Frantou šli přes Čihadla do Bedřichova, my s Nightem zdolali vrchol Smědavské hory. Bylo tam překrásně. Cesta zpátky na parkoviště byla pak jak Václavák... sluníčko a dlouhý víkend přivedli do hor spoustu lidí (a psů). Parkoviště přeplněné, zmatky, na naše místo čekalo asi 10 aut... Myslím, že se na Šámalce budou zaňáci těžce bojovat o místo u stolu...\nZ. Lika 26.9.2021 11:25\nTak jsem vyzkoušela a nepropadla jsem, ale u některých fotek jsem se chytala stébla Díky, provětrala jsem si buňky.\nZ. Janaba 26.9.2021 10:44\nNo právě! A Schikaneder mě přitahuje od furt.\nZ. Jenny 26.9.2021 9:44\nPáni, to bude výšlap! Je tam nááádherně! Včera jsem strašila na zahradě do 20 hod.,jeli jsme domů za tmy,psice padly a ani se nehly.\nZ. Lika 26.9.2021 7:48\nZamlžená Praha je romantická, takový Schikaneder třeba, hm...\nZ. Lika 26.9.2021 7:45\nJé, ty se máš! Tak si to krásně užijte!\nJ. Fialová 26.9.2021 7:13\nKdo by se divil Mít rande s takovým frajerem jako je Night\nJ. Fialová 26.9.2021 7:10\nCo malý kvíz k ranní kávičce?\nT. Zana 26.9.2021 6:59\nJsem nemohla dospat .\nZ. Xerxová 26.9.2021 6:09\nto vstáváš tak brzy? A v 7:15 vás vyzvedneme... . Kluci mají ještě půlnoc\nT. Zana 26.9.2021 5:53\nPreju hezkou neděli vespolek. Vypadá to, že si ještě dneska užijeme podzimní sluníčko. Vyrážíme na kopečky s Nightem .l\nZ. Lika 25.9.2021 21:27\nMám radost, že jsem kápla na tak radostné video :-) A díky za info o Stelle - takže to listí bude z těch nádherně vybarvených javorů a jiných listnáčů, za kterými jezdí turisté, teď začíná jejich doba.\nDraky z listů jsme tedy nedělali, to je pro mě novinka, ale zvířátka z kaštanů a sirek ano\nA. Zemanová 25.9.2021 20:02\nDěkuju za připomenutí, už jdu na to (objednání).\nM. Skálová 25.9.2021 18:09\nM. Skálová 25.9.2021 18:07\nchryzantémy mi starost nedělají ty už ožrali slimáci hnusáci. Ještě moc mi kvetou žluté rudbekie a sedum(?) . Všechno máme podryté od hryzců, kočka na to nestačí. A tak mě to ani nebaví.\nM. Crossette 25.9.2021 16:24\nLiko, to je úžasné video, pustila jsem si ho několikrát, dokonce k němu povolala manžela A pak jsem klikla na několik dalších co na stránce Stella jsou. Tedy Stela je nezřízená střela Žijí ve státě Maine a jasně mají kolem domu obrovský pozemek, takže jejich psi se mohou opravdu prohánět.\nNa chatě bylo kolem spousta listnatých stromů, takže když začalo padat listí, byl to pro nás děti (bylo nás vždy víc) čas skákání do hromady, někdy velikostí podobná té u Stelly Listí bylo nahrabané v dolíku a my skákaly z vedlejší vyvýšeniny. Pak jsme listí odtahaly na plachtě na komposty. A ráda jsem si dělaly z listí draka - co největší listy jsem k sobě vzájemně prošila konci a soutěžily, komu nejdéle lítal a držel nejdelší drak (než se listy rozpojily). A z kaštanů a špejlí jsme dělaly panáčky a zvířátka, Tady si pravý podzim moc neužijeme, ale na ten evropský, hlavně z dětství vzpomínám ráda.\nZ. Jenny 25.9.2021 13:02\nJdu hrabat listí,hlavně ořech a břízu,taky okapy,to udělá MLP a nasbírám si jablíčka. Tož pomož pánbu,jak se říká.\nZ. Lika 25.9.2021 12:28\nVave, nezapomeň na ten prostředek proti slimejšům, teď je jeho doba.\nZ. Janaba 25.9.2021 11:54\nPodzim je hrabání, teď už sfoukávání listí z našich šesti lip, javora a přidružených stromů. Stelle by u nás bylo báječně!\nAle jsou to také tajemně zamlžené 'věčně zpívající' lesy, nízké slunce bez letní intenzity, bubnování deště a mokrý pes. S podzimem si představuji takové pomalé usínání, utišení, než zem připlácne sněhová duchna.\nDo chrp a vlčích máku jsem se nenarodila, narodila jsem se v listopadu, mé první vizuální vnímání byla zamlžená, deštivá Praha. Asi jsem vykulila oči, tak takhle to na tom světě vypadá!, ale nechala jsem se okouzlit a tak mám podzim ráda.\nA. Alimo 25.9.2021 11:43\nKrásné barvy, když se podívám od nás na les, jsou tam plochy jak zeleně, tak žluté a úžasné červenooranžové. Tak to mám na podzimu ráda a když je k tomu ještě trošku sluníčka, nemá to chybu. Listí, co k nám napadá z lip za plotem, skončí na kompostu a co potřebuju na zimu zakrýt, zakrývám chvojím. To je ta výhoda lesa za rohem .\nNa zahradě je ještě spousta práce, zasadit na jaře vyryté tulipány, dát do země zakoupené chryzantémy z květináčů, sebrat poslední a zlikvidovat cukety, něco málo ještě porýt, zlikvidovat dva angrešty, jeden červený a jeden černý rybíz, koupit a zasadit nové, od plotu vyrvat svlačec a dosypat mulčovací kůru - teda nevím jak to stihnu, než začne být opravdu ošklivo .\nE. Žampachová 25.9.2021 11:35\nTen časný podzim, tak do půlky října ještě mám ráda. Barevné listí, někdy i pěkné slunečno. Jak ale začne koncem října ubývat světlo, mám klasické deprese z nedostatku světla.Vánoce už nebu jako nutnou tradici (děti se rozprchly a pro nás dva ? ) No kvůli tomu, že nás přijedou na jeden den navštívit ještě dlám stromeček. Ale posledníchcca 15 let mi podzim oživili psi. Podzim je doba honů a chodit s holkama dohledávat zvěř je dobrá zábava. Člověk si nenásilně protáhne tělo, vidí šťastné psy, potká známé. Takže i když nejsme myslivci, podzim využíváme k myslivosti.\nSvíčky a teplé nápoje taky patří k podzimu a zimě. Tím světlem přivolávám prodlužování dne.\nL. Blaza 25.9.2021 10:53\nTo video je skvělý!\nKdyž je na podzim hezky, ráda chytám poslední sluneční paprsky a kochám se přírodou. Taky říkáme, že nastává období teplých nápojů, každý ať si představí, ve své fantazii, ten svůj. A na podzim ráda zapaluju svíčky.\nZ. Jenny 25.9.2021 9:10\nA. Zemanová 25.9.2021 8:33\nTa hromada s radostným ocáskem!\nJako dítě a pak i s dětmi jsem ráda padala do listí, ale tak úžasnou hromadu jsem nikdy neměla. Ale připomněla jsi mi, že musím začít hlídat lipový park, chci si v něm nahrabat listí na záhony a na zakrytí kompostu dřív, než to uklidí místní fotbalisté.\nCo jsem doma, tak mi už tolik nevadí ani zanou zmíněné dušičkové počasí. Jak některé rostliny mizí nebo jim odchází listí, zahrada se stále proměňuje. Zachumlám se a pilně dělám zen, i když je mlžno. Jen když prší, tak mám volno.\nPřeju všem dobrý den. Odjíždím na rodinnou mnohonásobnou oslavu k sestřenici, tak se těším. A zítra se možná staví kamarádka. Bude krásný víkend, tak si ho užijte.


Schneider očekává větší zátěž | NHL.com\nMistrovství světa IIHF\nNHL Global Series™ - Praha\nAvalanche - Oilers\nRangers - Lightning\nSchneider očekává větší zátěž\nBrankářova fyzička je jednou z hlavních otázek pro New Jersey\nNapsal Mike G. Morreale @mikemorrealeNHL / redaktor NHL.com\nSezona NHL je pro každý ze 30 týmů plná zvratů. Tady je pět hlavních otázek, kterým před ročníkem 2016-17 čelí celek New Jersey Devils.\nMůže Taylor Hall nastřílet 30 gólů?\nČtyřiadvacetiletý Hall, který byl do New Jersey Devils vyměněn 29. června z týmu Edmonton Oilers, nikdy nenastřílel 30 gólů za sezonu. I přesto byl ve třech z posledních čtyř sezon nejlepším střelcem Edmontonu a v každé ze šesti sezon skončil mezi třemi nejlepšími v klubu. V minulém ročníku odehrál 82 zápasů a nasbíral 65 bodů (26 gólů a 39 asistencí). "Nebudu říkat, kolik vstřelím gólů, 30 je ale každopádně hezké číslo," řekl Hall. "Když se podívám na minulou sezonu, Kyle Palmieri a Adam Henrique se na 30 gólů dostali, hodně jim pomohla přesilovka. Pokud budou pokračovat v takových výkonech, snad z toho budu schopný těžit."\nVideo: Hall se protlačil před gólmana\nJe Steven Santini připraven na plný úvazek v NHL?\nJednadvacetiletý pravoruký obránce, který hraje hodně fyzicky, byl jmenován nejlepším hráčem Východu, když loni nastupoval na univerzitě v Bostonu. Nyní by mohl nastupovat s Jonem Merrillem či veteránem Andym Greenem. Santini chce do své hry přidat víc ofenzivy. Ačkoli to není priorita, obraně, která v minulém ročníku vstřelila jen 20 gólů, by to rozhodně neuškodilo. Santini v uplynulé sezoně odehrál 41 zápasů, vstřelil gól a přidal 18 asistencí.\nJaký je plán pro využití brankářů?\nTrenér John Hynes mluvil o tom, že rozpis zápasů rozebíral s kolegy a má plán. Cory Schneider chytal v minulém ročníku od začátku v 58 zápasech, 12 jich ale vynechal pro zranění pravého kolena. Není moc přitažené za vlasy očekávat, že by nyní mohl odchytat až 65 duelů. Jeho náhradník, ať už to bude Keith Kinkaid či Scott Wedgewood, ovšem bude mít taky práci, protože v sezoně bude několik sekvencí, kdy Devils odehrají dva zápasy ve dvou dnech či tři duely ve čtyřech dnech. Sezona bude trvat 180 dní, což je o téměř týden méně, než ta loňská.\nVrátí se Patrik Eliáš do kádru?\nČtyřicetiletý Eliáš, který je neomezeným volným hráčem, odehrál vinou zraněného pravého kolena v minulé sezoně pouze 16 zápasů. Operaci se podrobil 11. května a většinu léta strávil doma v České republice. Do New Jersey se vrátil až začátkem září. Od té doby chodí sám bruslit na led Prudential Center. Generální manažer Ray Shero řekl, že nemá žádný termín, do kdy by chtěl mít ohledně Eliášovy budoucnosti jasno. Eliáš je klubový lídr v počtu gólů (408), asistencí (617) i bodů (1025). "Má za sebou těžký rok, ale bylo by pro nás úžasné, kdyby se vrátil," řekl Palmieri. "Je to hráč, který v lize nastupuje 20 let a prožil toho opravdu hodně. Je to přirozený lídr, ke kterému každý vzhlíží."\nVideo: Eliášův gól v závěru utkání\nJe v mužstvu hráč, který by mohl překvapit v defenzivě?\nYohann Auvitu, narozený ve Francii, vypadal solidně a dělal správná rozhodnutí běhen svého prvního tréninkového kempu v NHL. Sedmadvacetiletý Auvitu strávil posledních šest sezon v nejvyšší finské soutěži, kde nastupoval za celky HIFK Helsinky a JYP Jyvaskyla. S Devils podepsal 27. května dvouletý kontrakt. V minulé sezoně odehrál za HIFK 48 zápasů, ve kterých vstřelil šest gólů a přidal 15 asistencí. Navíc byl vyhlášen nejlepším obráncem finské ligy. "Má skvělý pohyb, dobře pracuje s pukem a rozumí hře," řekl Hynes. "Nyní jde o to, aby si zvykl na hru ve větší rychlosti a pod časovým tlakem. Potřebujeme, aby byl agresivnější při napadání."\nNHL.com jsou oficiální webové stránky National Hockey League. NHL, NHL Shield, vodoznak a obrázek Stanley Cup, název a logo Center Ice, logo NHL Conference, název NHL Winter Classic a název The Biggest Assist Happens Off The Ice jsou registrované obchodní známky. Název a logo Stanley Cup Qualifiers, logo Stanley Cup Playoffs, logo Stanley Cup Final, vodoznak a logo Vintage Hockey, The Game Lives Where You Do, logo NHL Winter Classic, název a logo NHL Heritage Classic, název a logo NHL Stadium Series, logo NHL All-Star, název a logo NHL Face-Off, NHL.TV, NHL Premium, NHL After Dark, NHL GameCenter, NHL GameCenter LIVE, název a logo NHL Network, název a logo NHL Tonight, On The Fly, název a logo NHL Network Showdown, název a logo NHL Awards name and logo, název a logo NHL Draft, NHL Mascots, Hockey Fights Cancer, Because It's The Cup, název a logo NHL Green, NHL Vault, Hockey Is For Everyone, název a logo NHL Thanksgiving Showdown, název a logo NHL Centennial Classic, logo NHL Centennial Season, název a logo NHL100 Classic, název a logo NHL Global Series, název a logo NHL China Games, název a logo NHL Power Players, název a logo NHL Outdoors at Lake Tahoe, název a logo NHL Street, a Don't Miss A Moment jsou obchodní značky National Hockey League. Všechny názvy a loga NHL a týmů NHL zde zobrazené jsou vlastnictvím NHL a příslušných klubů a nesmějí být reprodukovány bez předchozího písemného souhlasu NHL Enterprises, L.P. © NHL 2022. Všechna práva vyhrazena. Všechny dresy týmů NHL customizované jmény a čísly hráčů NHL jsou oficiálně licencované NHL a NHLPA. Vodoznak Zamboni a konfigurace Zamboni ice resurfacing machine jsou registrované obchodní známky Frank J. Zamboni & Co., Inc.© Frank J. Zamboni & Co., Inc. 2022. Všechna práva vyhrazena. Jakékoliv obchodní známky či copyright jsou vlastnictvím příslušných majitelů. property of their respective owners. Všechna práva vyhrazena.


Mistrovství ČR žactva 2021: Rekordní účast, skvělé výkony nejmladších biatlonistů a zlatý triple pro Antonína Jelínka - Biatlon\nVíkendové Mistrovství ČR v letním biatlonu žactva, které hostila Bystřice pod Hostýnem, nabídlo porovnání výkonů více jak čtyřem stovkám nejmladších biatlonových závodníků. Epidemickými opatřeními poznamenaná sezóna otevřela účast na mistrovství pro všechny biatlonové naděje, a tak jsme mohli na Bedlině sledovat soutěže početného startovního pole žákovských kategorií.\nSobotní dopoledne patřilo sprintům, nabitý program pokračoval odpoledními štafetami, v nichž se představilo 109 přihlášených štafet, a neděli zakončily atraktivní hromadné závody.\nMimo gratulace za vítězství v jednotlivých disciplínách a kategoriích, které znamená zisk titulu Mistr ČR v letním biatlonu, stojí za vyzvednutí výkony závodníků, kteří dokázali na stupních vítězů stanout ve více disciplínách.\nV kategorii M11 se zisk dvou medailí podařil Radku Hojgrovi z Břidličné (sprint 1., hromadný závod 2.), ve stejné věkové kategorii dívek W11 Kateřině Helmichové z BK Ostrov (sprint 1., hromadný závod 2.) a Lucii Mocíkové z Mikulášovic (sprint 3., hromadný závod 1.).\nV kategorii M12 oběma disciplínám vévodil Jan Schorný ze Starého Města p. L. Stejně tak skvělými výkony vybojovala oba tituly v dívčí kategorii W12 Anna Maršounová z KB Trefa a excelentně se dařilo i v kategorii M13 Antonínu Jelínkovi, který pro Klub biatlonu Trefa získal další dvě zlata. Ve stejné kategorii si podobně stříbra odváží do slovenské Predajné Ján Kováč. Novoměstká biatlonistka Tereza Dvořáková přidala k sobotnímu stříbru nedělní bronz z hromadného závodu v kategorii W13 a patří rovněž ke šťastným majitelkám dvou cenných kovů z individuálních disciplín mistrovství.\nVe starších kategoriích se podařilo vybojovat dvě medaile Mikuláši Shornému z Jilemnice (M14 sprint 1., hromadný závod 2.), v jehož stínu výsledkově sekundoval po oba dny Jan Šembera z KB Trefa. Ten si odváží stříbro ze sprintu, resp. bronz z hromadného závodu. Rovnou dva tituly mistryně ČR v kategorii W14 slavila Dominika Kocmánková z SK Nové Město na Moravě. Pro dva bronzy si ve stejné kategorii doběhla Tereza Riedlové ze Vsetína Bobrk.\nRozšířit domácí sbírku zlatých medailí se podařilo Františku Jelínkovi z KB Trefa, který napodobil svého bratra, v kategorii M15 neminul ani jeden z 20 závodních terčů a dvakrát zvítězil. Druhému Jindřichu Koutnému ze Starého Města p. L. se rovněž podařil double, když po oba dny vystoupal na stříbrný stupínek.\nV kontextu třetí víkendové závodní disciplíny – štafet – musíme ještě výsledkově podtrhnout formu Antonína Jelínka, se kterou do Bystřice pod Hostýnem přijel. Jako finišman zlaté štafety KB Trefa v kategorii M12-13 si připsal třetí titul z MČR, a stal se tak nejúspěšnějším závodníkem mistrovství. Podobně Jan Schorný si pak ke dvěma zlatým připsal na konto štafetové stříbro. Se stejnou medailovou bilancí může být spokojený také Mikuláš Shorný, který druhou zlatou získal právě se štafetou Jilemnice v kategorii M14-15. Bronzovou vzpomínku na domácí šampionát rozhodně zanechal šťastnou i Terezu Riedlovou ze Vsetína Bobrk, která společně se štafetou Klecan vybojovala třetí příčku také v závodě štafet, a získala tak unikátní sbírku medailí stejné hodnoty.\nUprostřed třikrát zlatý Antonín Jelínek\nKompletní výsledky MČR žactva 2021\nFoto: Natálie Mocíková