La Bresse Hohneck sněhová předpověď pro 1125 m\nLa Bresse Hohneck sněhová předpověď\nPředpověď počasí pro středisko La Bresse Hohneck v 1125 m nadmořská výška vydáno: 7 pm 21 Jul 2018 (místního času)\nSouhrn počasí ve dnech: 0-3 La Bresse Hohneck:\nHustý déšť (celkem 34.0mm), nejtežší během nedělní noci. Teplo (max 22°C v úterý odpoledne, min 12°C v sobotu v noci). Vítr bude převážně slabý.\nSouhrn počasí ve dnech: 4-6 La Bresse Hohneck:\nHustý déšť (celkem 23.0mm), nejtežší během středeční noci. Teplo (max 23°C ve čtvrtek odpoledne, min 18°C v úterý v noci). Vítr bude převážně slabý.\n8 1 8 12 1 3 1 - - - 1 5 12 - - 5 - -\n14 13 16 15 15 19 18 18 22 21 18 21 20 19 23 21 19 23\n12 12 15 14 14 18 16 16 20 18 18 20 18 18 21 18 18 21\n11 11 15 13 13 18 15 16 20 18 18 20 18 18 21 18 18 21\n90 94 87 81 85 67 79 73 56 70 77 64 73 73 53 71 69 48\n3400 3400 3600 3650 3600 4000 4300 4200 4000 4000 3950 4100 4050 4050 4000 4100 4150 4000\n- - 9:21 - - 9:20 - - 9:19 - - 9:16 - - 9:15 - - 9:15\nTabulka výše zobrazuje předpověď počasí pro La Bresse Hohneck v nadmořské výšce 1125 m. Naše sofistikované modely pro předpovídaní počasí umožňují poskytovat sněhovou předpověď pro horní, prostřední a dolní stanice střediska La Bresse Hohneck. Pro zobrazení předpovědi počasí v jiných nadmořských výškách, použijte navigaci nad touto tabulkou. Pro rozsáhlejší informace o počasí můžete použít Meteo Mapu" lokace France.\nNávštěvnické hodnocení střediska La Bresse Hohneck\nGood for small kids for a few days. I tried La Bresse Hohneck at Easter with two small children; last two days of the 2013 season. There were no queues to speak of, though a 10 minute wait for service at the ESF and lift pass office just the same. The car parks were full by mid morning and stayed that way. All calm on the slopes, which were well groomed and good for beginners. Fairly basic lifts, but a friendly lift crew. Kiddies' ski school garden has good facilites though lessons were officially in French - experience elsewhere with the kids suggests that this doesn't really matter. Not a lot locally for the more experienced skier or nightlife fiends but you can pass the time whilst the kids are at lessons.\nPřečti si 7 dalších hodnocení ze střediska La Bresse Hohneck nebo odešli své vlastní\nWidget níže, zobrazuje lyžařské počasí pro lokaci La Bresse Hohneck a je také možnost ho zdarma vložit na externí weby. Poskytuje pak denní shrnutí naší sněhové předpovědi pro La Bresse Hohneck a přehled aktuálního počasí. Jednoduše jděte na stránku s nastavením a následujte 3 snadné kroky. Vezměte html kód a vložte ho na Vaše vlastní stránky. Můžete si vybrat nadmořskou výšku pro sněhovou předpověď (vrchol, střed hory, nebo spodní stanici vleku) a metrické/imperiální jednotky pro zdroj sněhových předpovědí, aby perfektně seděl na Vaše stránky…. Klikněte zde pro získání kódu.\nZobrazit podrobnou sněhovou předpověď pro La Bresse Hohneck v:


Růže - KULTURNÍ NOVINY - nezávislé mediální družstvo (production)\n"Národ který vyhrál má vždycky klapky na očích. Všechny názory vítězů byly povýšeny na náboženství. I jejich hloupost. Anglie, která se léta třásla o život, je najednou největší a nepřemožitelná, její vojevůdci jsou neomylní a snad právě proto její malíři bohem nejnadanější a její básníci nejbásnivější."\n(Joseph Sheridan Le Fanu: Hostinec U létavého draka)\nMám známou, která žije a pracuje v Americe, a která by zasloužila metál za to, že ze svých dvou dcer, které mají amerického tatínka, dokázala sedm tisíc kilometrů od Řípu udělat Češky skrze svou metodu, která spočívala v tom, že jim četla pohádky, pouštěla filmy a písničky a nikdy v životě na ně nepromluvila anglicky. Nedávno se vrátila z dvouletého pobytu ve staré vlasti (kterou její dospívající dcery uviděly poprvé v životě), a v zemi, v niž je překvalifikování věru jednodušší než v Česku, se vydala na novou životní dráhu. Napsala o tom i mně: „Život v rekvalifikačním kurzu je zajímavý a nabízí tolik lidských příběhů, že by z toho mohla být kniha. Jeden z mých spolužáků je válečný veterán. Sloužil dvakrát v Iráku jako ostřelovač. Nezažil nikdy jiný než vojenský život a přiznal se, že se najednou učí žít v civilu a že nemá sociální dovednosti. Přihlásil se do kurzu, aby se naučil nějaké pomocné lékařské úkony. Ale bojí se i odebrat krev. Jako správný speciální pedagog jsem mu nabídla svoji paži s viditelnými žilami, i vedení a citlivý návod, jak mi má odebrat krev. Navigovala jsem ho. Krok za krokem. On mi řekl, že se bojí, že mi způsobí bolest. Přišlo mi to milé. Zkušený voják a válečný ostřelovač, který má přesnou mušku, se bojí, že se jehlou netrefí do žíly a má strach, že někomu způsobí bolest. Žílu, kterou nelze minout, opravdu netrefil. Bodl těsně vedle a skoro omdlel. Mnohokrát se mi omlouval za trauma, které mi vůbec nepřivodil. Další příběh křehkého člověka, tentokrát válečného veterána.“\nOdepsal jsem jí, že příběh jejího spolužáka z kurzu jde vnímat na dva způsoby: jako křehký osobní příběh i jako symptom doby technicistních armád, které, stejně jako výrobní linky, vymyslel a namnožil americký průmysl. Jejich vojáci jsou denně ve styku se zraněními, ale nemají ani základní zdravotnický kurz. Dokáží na dva kilometry zastřelit člověka, ale když mají vbodnout injekcí do žíly, málem omdlí. A jako vyznavač jazyka, který usvědčuje, jsem poznamenal, že původní povolání jejího spolužáka v češtině nezní „ostřelovač“, ale „oDstřelovač“. Ze strany své známé jsem se setkal s velice odmítavou reakcí. Napsala mi, že si už dávno všimla, že nenávidím všechno americké a že v souvislosti s tím, co jsem udělal s jejím textem, už si se mnou nebude psát. Cestou trolejbusem do obchodu s francouzským názvem Carrefour (čti: Kárfúr, rozuměj: Křižovatka) jsem si dělal poznámky. Z nich pak na rozloučenou vznikla tato odpověď-zpověď:\n„Jedu nakupovat a přemýšlím přitom nad naší neshodou. Mrzí mě to o to víc, o co víc si vás vážím. Vaše hodnocení není vůbec přesná diagnóza. Nenávidím totiž jakoukoli ´velkomoc´, která glajchašaltuje a z pozice své momentální síly válcuje vše, co ji převyšuje (za rekatolizace bych pravděpodobně nenáviděl katolicismus a za minulého režimu Sovětský svaz). Ano, nenávidím současnou nadvládu anglosaského elementu, která způsobuje třeba to, že když v našem ‚kvótovém‘ EU-státě, jedné z 28 eurounijních kultur, přijdete do kina, z deseti filmů, které tam dávají, je sedm amerických, jeden další z jiné anglicky mluvící země a dva české. Ale zato miluju Shakespeara, z něhož jsem se už na gymnáziu učil celé pasáže v originále nazpaměť. Nenávidím invazivní plevel (často špatně napsaných) anglických slov a obratů na všech českých sloupích a nekonečný proud anglosaských popových popěvků, kterým Milan Kundera říkal ‚splašky‘ a který se na nás řine v restauracích, obchodech, v kancelářích, na koupalištích a na jejich záchodcích – ale neexistuje hudební styl, který bych miloval víc nežli rock’n‘roll a country. Nenávidím všechno americké, co vede i následuje dekadentní globalizační proud, který umí vše, co je na světě, převést na jediného jmenovatele: obchod - ale právě pro sílu tohoto proudu až byzantinsky uctívám vše americké, co jde proti němu. Před pány Orsonem Wellesem, Stanleym Kubrickem, Terrym Gilliamem, Thorntonem Wilderem, Dylanem Thomasem, Edwardem Albeem, Jackem Kerouacem, Charlesem Bukowskim, Kennethem Rexrothem, Allenem Ginsbergem, Lawrencem Ferlinghettim, Woodym Allenem a řadou dalších bych byl schopen se položit na zem a líbat půdu, po níž šly jejich nohy. (Zato když k nám do školy před lety přišel na besedu americký velvyslanec Cabaniss a já se ho zeptal na jeho vztah k nositeli Pulitzerovy ceny Johnu Steinbeckovi, řekl s despektem: ´Vím o něm. Levičácký spisovatel…´)\nJdu k pokladně – a koukám: asi pětačtyřicetiletá paní pokladní má na předloktí vytetovaná nějaká čísla a anglickou větu. Pomalu se mi začíná zvedat žaludek, ale pak si přečtu co tam má napsáno. Jsou tam dvě data z let 2000 a 2001 a nápis Sleep In Peace, My Baby, Until We Meet Again. V okamžiku si dovodím, že jí asi umřelo děťátko a všechno naštvání ze mě mizí. Maminka má právo volat své děťátko v jakémkoli jazyce. Právem si může myslet, že když se všichni ztracení domluví angličtinou na Zemi, domluví se jí i na nebi. Sleep in peace, her baby. A rose by any other name would smell as sweet.“\nCopyright © 2011 Kulturní noviny | About site | RSS #22521


Jak to bylo a je s legendárním "Káčkem" ze Zlína? | Články | Koloběžkový portál\nHonza Vlášek ModelyRozhovory\nLegendární koloběžky Kbike se stále vyrábějí u Vavrušů ve Zlíně. Sváteční povídání s Petrem Vavrušou o nejlepší dvanáctce, kterou jsem kdy poznal...\nJe to docela dávno jak pro mě, tak v kontextu doby. Jiné století, jiný společenský řád. Podobně začala po sametovce spousta podnikatelů a živnostníků. V socialistickém „plánovaném“ hospodářství nebylo místo na některé věci. Buď je veksláci pašovali ze západu, nebo šikovní lidé vyráběli sami.\nMělo to nějaký obchodní koncept, nebo jste stavěli jen tak pro sebe?\nÚplně na začátku to byl dopravní prostředek na vysoké škole. Z kolejí přezývaných Klondike (nedostupná zlatonosná řeka v Kanadě) bylo k nejbližší zastávce asi 2 kilometry a překonávání takové vzdálenosti byla koloběžka ideální. Navíc prostor v kolejním kamrlíku je nedostupný luxus a koloběžka se dala schovat pod postel.\nKoncept to dostalo později, když proběhl konstrukční vývoj a začali se vyrábět koloběžky pro Rollo Club Zlín. Přestože závody byly největším zdrojem zkušeností, od začátku jsme nestavěli čistě sportovní speciály (krom několika prototypů), ale snažili se, aby koloběžka tak nějak patřila k životu. Když říkám „koloběžka“ tak myslím jedna koloběžka, ne několik speciálů. Na Káčku jsme závodili, jezdili do práce i jej brali na dovolenou.\nJirka Ešner, nerozlučný parťák Petra Vavruši\nJak vypadalo první káčko? Lišilo se výrazně od současného?\nČíslovat a „káčkovat“ se začalo od pátého prototypu. Čtvrtý se snad už trochu tomu dnešnímu blížil, ale předchozí kousky měly zcela rozdílné technické koncepty. Příhradové konstrukce, letmé uložení kol …\nPři letmém pohledu by laik první sériovou K5 od dnešní možná nepoznal. Ale rozdílů jsou tam desítky. Hlavně technologických. To co dnes používáme v začátcích prakticky neexistovalo.\nKde byly zásadní problémy při vývoji. Komponenty? Materiál? Nebo nebyly?\nNěkdy mám pocit, že problémy patří k stavebním kamenům Kbike. Jen se jeden vyřeší a už je tu další. V komponentech ani v materiálu problém není, ten je vždy jen s lidmi a jejich přístupem. Jsem docela patriot a dávám přednost českým podnikům, ale ono to někdy nejde. Jen na výrobu řídítek jsem vystřídal 3 české firmy a dnes nakupuji z Číny. A tak bych mohl pokračovat díl od dílu. Ale třeba zrovna s těmi řídítky se blýská na lepší časy. Nechme se překvapit.\nGazárek, Vavruša, Ešner - trio RC Zlín v nejslavnějších letech\nJak káčka děláte dnes? Kdo je montuje? A kolik jich vlastně vystřelíte za rok?\nPořád jsme rodinná firma a pořád si zajišťujeme všechny funkce sami a všichni k tomu někde pracujeme. Všichni je trochu silný pojem to jsem já a Jirka a k tomu Jana, která zpracovává účetnictví.\nNeznamená to, že by vše vzniklo v našich čtyřech garážích. Něco nakoupíme, něco si necháme vyrobit a také kooperujeme. Řádově je to pár desítek firem, do kterých jezdíme, nebo nám o nich chodí potřebný materiál.\nFirmu máme optimalizovanou na maximálně 200 koloběžek za rok. Jít výš by znamenalo změny, po kterých by nás to už nemuselo bavit. Spíš než objem, řešíme technologie, a to je zábava a někdy i dobrodružství. Třeba teď jsme začali s tepelným vrtáním. Ale to je na delší povídání.\nJak se díváš vlastně na ten koloběžkový boom v posledních deseti letech? Ovlivnilo to nějak tvoje vize, co s káčkami?\nJasně že mi to dělá radost, hlavně ten současný pohled na koloběžku, už to není hračka pro děti.\nNemám rád vnucování. Ani z jedné strany. Proto káčka a styl jakým se na nich jezdí, nikomu nenutím a také se nenechávám inspirovat tím, jak to dělají druzí. Pořád se mi něco v hlavě rodí, ale říkat tomu vize by asi nebylo vhodné. Spíš jsem nucen okolnostmi jak dělat něco jinak, třeba proto, že se mi nelíbí kvalita toho, co je na trhu k dispozici. Když si to nemůžu vyrobit sám, tak mírně změním koncept. Teď mluvím například o koloběžkovém obutí.\nKolik jsi nejvíc na káčku ujel? Kam jsi dojel? A jak nejrychleji?\nAsi moje nejdelší cesta byla okolo Holandska. Tehdy jsme s Jirkou jeli na jednom káčku a jednom prototypu s 28“ kolem. To je kostlivec, co? :)\nNejrychleji něco přes 80 km/h, to číslo už přesně nevím, tehdy šlo o sázku, že osmdesátku překonám.\nZačátky Ultimy samozřejmě na Káčkách\nNechystáš se zastavit se zas někdy na lize? Kam zmizel RC Zlín?\nJá už jsem začal říkat, že mám odzávoděné. Myslím, že 4 garáže polepené diplomy stačí. :) Já si občas na nějaký závod zajedu, ale už jsem spíš pozorovatel. Člověk při tom zjistí, že to zas tak špatné není, když tě předjíždí holky. :) Letos jsem se chystal do Luhačovic a jsem přihlášený na Blanenskou desítku. Ta je na podzim, tak snad bude.\nA vzkaz těm, kdo by si chtěli káčko pořídit?\nDobrá věc, když chtějí objevit na svém těle svaly, o kterých zatím nevěděli.


stavební dveřní záklopky, stavěče dveří, stavěče vrat a vratové sklopny, eben-tu.cz\nHlavní strana»kování na okna a dveře, stavební kování»stavební dveřní záklopky, stavěče dveří, stavěče vrat a vratové sklopny\nstavební dveřní záklopky, stavěče dveří, stavěče vrat a vratové sklopny\nStavěče dveří, vratové sklopny a zadlabací záklopky slouží k aretaci a zajištění otevřeného dveřního křídla. Jsou namontované vně dveří a ovládají se většinou zašlápnutím posuvné části stavěče. Důležitým parametrem je zdvih stavěče. Vratové sklopny se nejčastěji používají k aretaci garážových vrat. Sklopná část je pružinou spojena s pevnou částí, namontovanou na vrata. Otočením sklopny do dolní polohy se otočná část opře o zem. Zadlabací záklopky a zástrče se nejčastěji používají u dvoukřídlých dveří. Do spodku a vrchu křídla, které se obvykle neotevírá, je zadlabaná záklopka, která při vyklopení drží dveře pevně spojené s horní a dolní zárubní.


Ohlédnutí za epizodou Secrets: Kam zmizel Mikkel? | Dark | Edna.cz\nDark Ohlédnutí za epizodou Secrets: Kam zmizel Mikkel?\nOhlédnutí za epizodou Secrets: Kam zmizel Mikkel?\n1. prosince roku 2017 nám streamovací služba Netflix přinesla nový sci-fi seriál s horrorovým nádechem. My vám dnes shrneme, co se stalo v první epizodě a kdo se poprvé objevil na scéně.\n„Věříme, že čas je lineární. Že je věčný, jednotný. Až do nekonečna. Ale rozdíl mezi minulostí, přítomností a budoucností je jen iluze. Včerejšek, dnešek a zítřek nejsou postupné, jsou spojené v nekonečném kruhu. Všechno je propojené,“ tímto začátkem si seriál získal titul a nezaměnitelnou atmosféru, byť častokrát zabrousili do jiných žánrů.\nPrvní epizoda otevírá nový status a představuje nám všechny postavy, které později uvidíme v seriálu. Všechny zmíněné postavy jsou obyvatelé města Winden a jejich fotografie z dob mládí a dospělosti jsou přišpendlené na zdi, která se nachází v nějakém jeskynním úkrytu kdesi ve Windenu. Kdo postavy vzájemně propojil a jaký k tomu měl důvod, ale nevíme. A přesně v takovém tajemném duchu se seriál bude odehrávat.\nPrvní dějová linka nám představí Michaela Kahnwalda, který zavírá obálku s dopisem na rozloučenou. Samotný dopis je prazvláštní a skrývá několik tajemství, neboť si jej nikdo nemůže přečíst před 4. listopadem, 22. hodinou a 13. minutou. Michael se poté postaví na židli, nad kterou visí oprátka, a bez delšího váhání si vezme život. Jaký k tomu měl důvod, zatím nevíme, ale s jistotou můžeme říct, že tento čin bude mít dopad na jeho rodinu – Hannah, Jonase a Ines.\nO pár měsíců později se setkáváme s Jonasem, který se nedávno vrátil z dvouměsíčního léčení, jež mu mělo pomoci přijmout a pochopit otcův čin. Jeho otec ho však stále straší ve snech. Po dlouhé době se vrací do školy, kde na něj čekají spolužáci Franziska, Magnus, Bartosz a jeho vysněná láska Martha. Cestou do školy projíždí kolem vyvěšených plakátů, které oznamují o zmizení dítěte, Erika Obendorfa, zrzavého chlapce, který se ztratil a je dva týdny nezvěstný.\nJonas má z návratu do školy strach. Přijde mu, že se na něj každý kouká skrz prsty a směje se mu. Zhostí se ho obavy, že nebude schopný se znovu začlenit. Najednou narazí na svého nejlepšího přítele Bartosze, který ostatní děti odhání a ujišťuje Jonase, že nikomu neřekl, kde přesně byl, a že odcestoval na dva měsíce do Francie. Jonas mezitím zjišťuje, že Bartosz se dal dohromady s Marthou.\nCelé město se zapojuje do pátrání po Eriku Obendorfovi, který se před necelými dvěma týdny nevrátil domů. Jeho rodiče jsou na podobné situace zvyklí, neboť Erik měl ve zvyku z domu utíkat a vracet se po třech dnech, avšak když se tentokrát nevrátil, jeho rodiče na policii oznámili jeho zmizení a po 13 dnech je stále nezvěstný. Policie prohledává lesy, domy a sklepy v okolí, ale marně, bez úspěchu. Erikovi rodiče začnou vinit policii, že nedodržuje správné postupy při hledání, což ztěžuje práci dvěma nejlepším policistům na stanici – Ulrichovi a Charlotte. Ti si uvědomí, že podobný případ se ve Windenu řešil před třiatřiceti lety, kdy zmizel Ulrichův bratr Mads. Podle Charlotte by tento případ mohl souviset se zmizením nezletilého Erika Obendorfa.\nErikovo zmizení má dopad na celou komunitu, která je svolaná na školní shromáždění, na kterém se probírají nové aspekty a metody vyšetřování a návrhy, jak by obyvatelé mohli podobným incidentům v budoucnosti předejít. Na shromáždění dohlíží Katharina, ředitelka tamní školy a Ulrichova manželka.\nPrvní epizoda nám také představí osobní problémy čtyř ústředních rodin. Několik minut nám odhalí první problém, jež se věnuje vztahu, který se potají rozvíjí mezi Hannah a Ulrichem, přestože Ulrich je ženatý a má tři děti – Marthu, Magnuse a Mikkela. Ulrich svou manželku podvádí, ale brzy ho začne užírat svědomí a začnou ho dohánět stíny minulosti. Katharina má jisté podezření, že něco není v pořádku, když na Ulrichově mikině, kterou si brává na ranní běhání, najde dlouhý hnědý vlas.\nBartosz se baví s Jonasem o Erikově tajné drogové skrýši, která se nachází poblíž windenských jeskyní, a rozhodnou se, že se večer vydají na průzkum, aby zjistili, jestli se tam Erikův poklad stále nachází, aby jej mohli rozprodat po škole. Erik jej přece potřebovat nebude, když v očích většiny obyvatel je dávno po smrti. Hledání pokladu se zúčastní Bartosz, Hannah, Jonas, Magnus a malý Mikkel, kterého nemohla hlídat chůva kvůli nemoci, a proto se její práce zhostí Mikkelovi starší sourozenci. Parta u jeskyně narazí na Franzisku, která ve škole zaslechla, co mají v plánu, a zároveň nalezne drogovou skrýš.\nBěhem toho, co parta postává před jeskyní, všem mladistvým zničehonic začnou blikat baterky a z jeskyně se ozve hrůzostrašný zvuk, kvůli kterému se všichni dají na útěk a rozutečou se do různých směrů. Mikkel se drží u Jonase, jenže Jonas najednou zakopne a Mikkela ztratí z dohledu. Když se postaví na nohy, uslyší hluboký hlas, který volá jeho jméno. Hlas patří jeho otci, který se mu zjeví. Jonas ve strachu utíká za kamarády, kteří čekají na silnici, která se nachází před vstupem do lesa. Všichni se opět shledají až na Mikkela, který nenašel z lesa cestu ven. Policie přijíždí za dětmi a vyhlašuje nové pátrání. Po Mikkelovi se slehla zem.\nDalší den brzy ráno všechny jednotky obdrží hlášení, že na konci lesa v Neuweiheru, na vyvýšenině F026 u druhého milníku, bylo nalezeno tělo dítěte. Na místo se sjíždí všechny jednotky včetně Ulricha, kterého se zmocní obavy, že by mohlo jít o jeho syna. Když dorazí na místo činu, po zběžném ohledání zjistí, že nalezené tělo nepatří jeho synovi. Jde o jiného chlapce, který má na sobě oblečení z 80. let a u pasu připnutého walkmana. Co je to za chlapce? Proč má spálenou tvář v oblasti očí a uší?\nZ vedlejších dějových linek se dozvídáme, že město Winden nemá z ekonomického hlediska žádný pozitivní horizont, upadá. Seznamujeme se s Reginou, která vlastní tamní hotel, ve kterém se nikdo nechce ubytovat kvůli nedávným zmizením. Její manžel Aleksander je současným ředitelem tamní elektrárny, která pro obyvatele představuje jedinou pracovní příležitost. Bohužel i on musí v jaderné elektrárně čelit komplikacím, které před svými kolegy a veřejností zatajuje, aby nedocházelo k panice a neopakoval se černobylský scénář. Několik minut si ukradne Ines, která čeká na 22. hodinu a 13. minutu, aby si mohla přečíst Michaelův dopis na rozloučenou. Na samotném konci epizody máme možnost zahlédnout živého Erika, který se stále pohřešuje. Erik je nedobrovolně zavřený v pokoji. Stěny pokoje jsou oblepeny veselou dětskou tapetou a hlasitě v něm hraje hudba ze staré televize. Sedí uprostřed pokoje na kovové židli z magnetického materiálu omotaného cívkou a neznámá osoba mu v oblasti hlavy spojí kovové pláty. Jaký osud potká Erika a co má neznámá osoba za lubem?\nFotka u jeskyně tří dětí a psa je až z pozdější epizody.\n21.5.2019 | 9:23:35\n#1 perteus: To přece nevadí, ne? Připravujeme další shrnutí, takže se správného zařazení jistě dočkáš. ;)\n21.5.2019 | 12:04:14


Ve Sportce se hraje o čtvrt miliardy. Zájem prudce roste | Týden.cz\nVe Sportce se hraje o čtvrt miliardy. Zájem prudce roste\nNynější superjackpot Sportky, který s prémií činí kolem čtvrt miliardy korun, láká sázkaře k vyplňování tiketů víc, než tomu je po zbytek roku. Za poslední dva týdny si lidé týdně v průměru vsadili 115 milionů korun, zatímco průměr za letošní rok činí 70 milionů. V pátek to sdělil mluvčí Sazky sázkové kanceláře Václav Jalovecký.\nLetos v prvním čtvrtletí se ve Sportce hrálo zhruba o 209 milionů korun, štěstí ale nakonec nikdo neměl. Tehdy lidé týdně vyplnili tikety v průměru za 89 milionů korun. Tuto neděli si při shodě okolností a přízni Štěstěny může výherce vydělat 257 milionů korun.\nDosud nejvyšší individuální výhra v historii byla vylosovaná v roce 2003, kdy si výherce odnesl zhruba 113 milionů korun. Průměrně tenkrát sázkaři utratili týdně za Sportku 77 milionů korun.\nVyhrát nejvyšší výhru ve Sportce není snadné. Sázející musí vsadit plnou sázenku, tedy všech deset sloupců, a zároveň doplňkovou hru Šance. Aby sázející vyhrál, musí uhodnout všech šest vylosovaných čísel a současně také poslední dvojčíslí z vylosovaného šestičíslí hry Šance.\nZatím nejvyšší letošní výhra 89,5 milionu korun putovala v červnu na sever Moravy. Ve středu si jeden výherce odnesl zhruba 39 milionů korun.\nVůbec nejvyšší výhru kolem 149 milionů korun si v dubnu 2002 rozdělili dva výherci, na každého připadlo asi 74 milionů korun. To je však malou část rekordní výhry, kterou v noci na čtvrtek oznámili organizátoři americké loterie Powerball. Držitelé dvou tiketů se podělí o jackpot 588 milionů dolarů, tedy asi 11 miliard korun.\nV Česku dominuje číselným loteriím Sazka. O štěstí na trhu se však pokouší také konkurence. Například Fortuna se hrou Loto. V této hře se dosud hrálo nejvíc o 138 milionů korun. "Pravděpodobnost výhry s mimořádnou prémií je však velmi malá, proto se v posledních týdnech soustředíme spíše na četnost atraktivních výher přesahující hranici milion korun," řekl mluvčí Fortuny Petr Šrain. Tržby Fortuny se prý díky této změně v segmentu číselných loterií zvýšily o 90 procent.\nDalší číselnou loterií je Tipšestka společnosti Tipsport, kde se dosud hrálo nejvíc o 5,7 milionu korun. Tento jackpot vyhrál v dubnu sázkař z Prahy a spolu s bonusem si odnesl celkem asi 11 milionů korun. Tipsport však označuje číselné loterie za doplňkovou činnost, soustředí se hlavně na kurzové sázení.


Jakl: Klaus návrat do politiky nechystá | E15.cz\nExprezident Václav Klaus návrat do politiky nechystá, uvedl jeho dlouholetý spolupracovník Ladislav Jakl. Na politické scéně není v současnosti subjekt, který by mu za to stál, napsal dnes Jakl na dotaz ČTK. O možném návratu Klause se v poslední době spekuluje.\nJakl současně naznačil, že Klaus neplánuje zakládat novou stranu. „Politická scéna si musí pomoci sama, žádný zachránce nepřijde. Pokud politická scéna vyprodukuje sílu, která bude za podporu stát, může ji Václav Klaus podpořit. Ne naopak,“ doplnil Jakl.\nDeník Právo totiž dnes napsal, že Klaus nějaké zapojení do stranického soutěžení zvažuje a že se chce rozhodnout na základě toho, zda se v úterý rozpustí Sněmovna a zda budou předčasné volby. Klaus by se prý mohl angažovat například v Suverenitě Jany Bobošíkové.\nNávrat Klause by si zároveň přála i část členů ODS, tedy strany, kterou zakládal, ale nakonec opustil. Klaus ale nedávno návrat do ODS odmítl. „Moje angažmá v této straně nepřichází v dnešní době v úvahu,“ řekl s tím, že strana je podle něj v krizi a bez změny lidí a jejich chování se s tím nic dělat nedá. Nelíbí se mu kroky občanských demokratů v posledních dnech, včetně vylučování poslanců.\nPodle aktuálního průzkumu agentur Median a STEM/MARK pro Českou televizi si Klausův návrat do politiky si ale nepřejí skoro tři čtvrtiny lidí.\nVedení ODS, které se dnes sešlo, se svým expředsedou nezabývalo. „Já myslím, že se ukázalo, že vzkazování nějakých tezí vzájemně přes média není nikterak prospěšné a vytváří naprosto nesmyslné spekulace,“ uvedl úřadující předseda strany Martin Kuba. „Já nemám potřebu, a myslím nikdo z grémia, pokračovat v tom vzkazování, a pokud budeme s panem prezidentem Klausem chtít hovořit, tak s ním budeme hovořit osobně,“ dodal.


Tři programátoři, jeden počítač, dvanáct úkolů aneb světové finále ICPC 2012 - Root.cz\nRoot.cz » Akce » Tři programátoři, jeden počítač, dvanáct úkolů aneb světové finále ICPC 2012\nTři programátoři, jeden počítač, dvanáct úkolů aneb světové finále ICPC 2012\nPetr Krčmář 21. 5. 2012\nNa konci minulého týdne se v polské Varšavě konalo velké finále světové soutěže v programování. Utkalo se celkem 112 týmů z celého světa, které měly za úkol poprat se s dvanácti komplikovanými úkoly. Poprvé po osmi letech se do finále dostal také český tým z Karlovy univerzity. Byl jsem přímo při tom.\nUž po třicáté šesté se konalo finále celosvětové soutěže ICPC (International Collegiate Programming Contest), kterou pořádá organizace ACM (Association for Computing Machinery). Během finále mezi sebou soutěží studenti vysokých škol z celého světa. Každý rok se finále koná v jiné zemi pod záštitou jiné univerzity. Tentokrát se vše odehrálo v nedaleké Varšavě a já jsem měl příležitost se celé události zúčastnit.\nPokud chcete vidět mnoho dalších fotografií, navštivte fotogalerii ICPC 2012.\nDorazil jsem ve středu 16. května na společnou oficiální večeři a hned jsem měl možnost vidět úplně všechny lidi, kteří se kolem finále pohybovali: soutěžící, porotce, servisní týmy, televizní štáb, novináře, vyučující z mnoha škol a mnoho dalších lidí. Večeře se konala v hlavní budově Varšavské univerzity a bylo na ní přes tisíc lidí.\nTisíc lidí na jedné večeři\nHned na první pohled bylo zřejmých několik věcí: jde opravdu o velkou akci, jsou tu lidé z celého světa a organizace je perfektně zvládnutá. Autobusy z hotelů přijížděly a odjížděly, stovky lidí se přesouvaly kam měly, vše běželo na minutu přesně.\nDostat se sem není snadné\nPřímo na večeři jsem mluvil s několika novináři z Ruska, Kanady, Indie a Rumunska a také lidmi z organizačního týmu. Dozvídám se první podrobnosti o letošním ročníku. Do regionálních kol se přihlásilo přes 25 000 studentů z 2219 univerzit v 85 zemích po celé Zemi. Jsou tu ti nejchytřejší mladí lidé na světě, vysvětlil mi Doug Heintzman, strategický ředitel společnosti IBM, která celou soutěž sponzoruje. Celkem je tu letos 112 tříčlenných týmů.\nSoutěž je velmi vysilující\nDostat se sem skutečně není snadné, statisticky projde do finále jeden ze 75 přihlášených týmů. Ty musí projít regionálním kolem, kde se sejdou týmy z několika zemí. V našem případě ze zemí ze střední Evropy. Regionální kolo probíhá úplně stejně jako to finálové a vyjde z něj jen několik málo postupových míst. U nás jsou to obvykle první dva, letos to byly výjimečně tři týmy.\nBěhem samotného klání mají studenti pět hodin čistého času. Po tu dobu mohou mluvit jen mezi sebou, nesmějí používat žádnou vlastní elektroniku a mají k dispozici jen jeden počítač, bloky, tužky a kalkulačky. Dostanou obálky s úkoly a musí jich vyřešit co nejvíce. Je to týmová práce, musí se odhalit podstata problému a pak společně vymyslet strategii řešení a dobře využít své zdroje, vysvětluje Doug Heintzman. Není třeba hledat nejlepší řešení, ale přijatelné řešení. Je to jako v reálném životě: hledáme dostatečně dobré řešení k nedokonale definovaným problémům.\nCelkem 112 týmů v jedné místnosti\nPři téhle soutěži nejde jen o mechanické řešení problému, ale je třeba využít mnoho schopností, které pak student využije v praxi, vysvětluje profesor Jan Madey z Varšavské univerzity, která letošní ročník zaštiťuje. Mnoho z účastníků je pak v životě velmi úspěšných. Dělal jsem si vlastní statistiky: polovina je ve výzkumu nebo na univerzitách a čtvrtina je velmi úspěšná v komerční sféře.\nSamotné studium na univerzitě ale k úspěchu nestačí, jak mi pánové vysvětlují. Někteří studenti jsou velmi mladí, často i v prvním ročníku. Je pozdě začít se takto komplikovaným úlohám věnovat až na univerzitě, ta jen rozvíjí vaše dříve nabyté schopnosti.\nSamotné finále začalo následující den v dopoledních hodinách. Autobus nás opět přivezl na půdu univerzity, tentokrát ale na fakultu managementu. Davem se postupně dostáváme na místo konání. V tělocvičně je narovnáno 112 stolků se třemi židlemi, počítačem a dalším skromným vybavením. Podél stěn jsou k vidění velké trsy balónků různých barev. Dozvídám se, že za každou úspěšně vyřešenou úlohu dostává tým balónek v příslušné barvě. Navíc existují speciální balónky pro týmy, které jednotlivé úlohy vyřeší jako první.\nBalónek pro ty nejrychlejší\nKromě toho budou výsledky průběžně zobrazovány na velkých projekčních plátnech a zároveň s živým vysíláním budou streamovány do internetu. Každý tak může sledovat průběžné vysílání z pětihodinového maratonu. Každý tým má navíc před sebou webkameru. Ta slouží k nahrávání třeba pro případ podezření z podvodu, ale zároveň je jejich obraz také streamován. Zájemce tak má možnost se dívat třeba na soutěžící ze své země.\nNastupují soutěžící, každý tým má trička ve zvláštní barvě a se jménem svého týmu na zádech. Naše trojka je v tmavě modré. Dozvídáme se základní informace: nikdo u sebe nesmí mít žádnou pomůcku, mobil ani jinou elektroniku a samozřejmě se nesmí s nikým radit. Soutěž začne přesně v 10:00 a skončí o pět hodin později. Soutěžící u sebe mají svačiny, které mohou konzumovat kdykoliv, takže i o jejich zdraví je postaráno. Po několika dalších podrobnostech dav odpočítá posledních deset sekund do desáté a začíná se.\nPravidla jsou poměrně jednoduchá: vyhrává ten tým, který z 12 problémů vyřeší nejvyšší počet. Řešit je možné v libovolném pořadí, důležité je odevzdání řešení, přičemž se sčítá čas, který uplynul od začátku soutěže k odevzdání konkrétního úkolu. Pokud budou mít dva týmy stejný počet úspěšných řešení, rozhodne čas.\nBalónky roznáší i čeští pomocníci. Tady třeba Honza Kubr.\nÚkoly se odevzdávají automaticky po síti hodnotícímu systému. Ten kód přijme, zkompiluje, spustí a naplní vstupními daty. Sleduje se, zda je kód zkompilovatelný, zda dává požadované výstupy a zda neběží příliš dlouho. S hrubou silou tu obvykle neuspějete, pokud běh překročí nastavený limit, neuspěli jste a systém vám úlohu vrátí k přepracování. Tohle můžete opakovat libovolněkrát, ale za každý pokus dostanete dvacet trestných minut. Ty se vám ale přičtou jen v případě, že se vám úkol podaří skutečně úspěšně odevzdat.\nJak vypadají problémy\nVšechny kdy zadané problémy (včetně letošních) jsou k dispozici na webu. Jde obecně o komplikované algoritmické problémy. Jsou zadány formou „příběhu“, tedy jako slovní úloha. Vždy je uveden textový popis a jsou velmi přesně popsány vstupy a výstupy pro aplikaci soutěžících. Abyste měli konkrétnější představu, několik letošních zadání stručně shrnu.\nJe rok 2112 a lidstvo se rozšířilo po sluneční soustavě. Nyní je třeba vytvořit komunikační síť napříč základnami na mnoha asteroidech. Protože je to drahé, je třeba vytvořit co nejmenší počet co nejkratších linek. Je ovšem třeba počítat s tím, že se asteroidy pohybují a mít možnost síť překonfigurovat, aby byla vždy co nejlevnější. Vstup tvoří úvodní polohy asteroidů, vektory jejich pohybu a informace o rychlostí. Toto byla pravděpodobně nejtěžší úloha, protože ji dokončilo jen několik týmů.\nJill potkala náhodou obchod s netradičně tvarovanými lahvemi. Napadlo ji, že by s jejich pomocí mohla měřit objem různých kapalin, ale to by vyžadovalo udělat na každé z nich rysky, aby bylo možné objem odečíst. Vstupem jsou informace popisující velikost a tvar lahve, výstupem je pak celkový objem dané lahve a maximálně osm stejně vzdálených bodů pro umístění rysek. Tato úloha byla zase pravděpodobně nejjednodušší, poprala se s ní většina týmů.\nBezpečnostní firma vynalezla nový trezor. Při pokusu o jeho odemčení je prostorem vyslán laserový paprsek. V síti a×b čtverců vychází laser z levé stěny levého horního čtverce. Uvnitř sítě je rozmístěno několik zrcadel se 45° sklonem. Ty odrážejí laserový paprsek v 90° úhlu. Pokud paprsek opustí prostor pravou stěnou čtverce vpravo dole, trezor se odemkne. V jiném případě je spuštěn poplach. V každém takovém mechanismu chybí jedno zrcadlo. Oprávněný uživatel ví, kam a jak orientované zrcadlo umístit, aby paprsek dopadl na správné místo. Vašim úkolem je zjistit, jestli je konkrétní konfigurace bezpečná. Tedy zda se ve výchozím stavu trezor neotevře a zda je to možné změnit přidáním jediného zrcadla. Vstupem jsou data o rozměrech sítě a umístění zrcadel, výstupem pak informace o tom, kam umístit chybějící zrcadlo, či chybový údaj o neřešitelné situaci nebo o nezabezpečené variantě.\nPrvní úkol za 15 minut\nSoutěž byla v plném proudu a jako první vyřešil úkol tým Stanford University, trvalo jim to pouhých patnáct minut. Ve zkušebním kole, které proběhlo o den dříve, dokonce Stanford zvítězil. Podle Boženy Mannové z ČVUT, která během první části soutěže stála vedle mě, to ale vůbec nic neznamená. Ve finále může vyhrát někdo úplně jiný.\nCelý průběh soutěže jsme mohli sledovat na přehledných bodových tabulích, které se promítaly na mnoha plátnech po celé budově i v místnosti s týmy. V tabulce bylo postupně k vidění: pořadí týmu, vlajka státu, znak univerzity, název univerzity, značky za splnění jednotlivých úkolů, počet bodů a započítaný čas. Značky za úkoly měly dvě barvy: červená znamenala neúspěšně odeslané řešení, zelená pak úspěch. Navíc číslo v obdélníčku oznamovalo, kolik pokusů bylo zatím uskutečněno a tedy jaká bude časová pokuta.\nBodová tabule přesně v polovině soutěže\nKromě toho samozřejmě proudily už zmíněné balónky, podle kterých bylo možno také situaci sledovat. Logistika jejich distribuce je poměrně zajímavá. V zákulisí je řada tiskáren. Když některý tým splní úlohu, automaticky na tiskárně vyjede papír s informací o tom, komu a jaký balónek je třeba zanést. Navíc je přiložena i mapa stolků, aby měl nosič možnost tým rychle najít, řekl mi Doug Heintzman, a tiskárny jsem skutečně viděl na vlastní oči.\nTiskárny pro „balónkáře“\nAbyste měli představu o atmosféře klání a množství účastníků, natočil jsem pro vás ukázkové video. Nejde o profesionální práci, proto ji berte spíše jako takový pohyblivý screenshot z akce.\nOhromné technické zázemí\nTím jsem trochu nakousl technické zázemí, které také stojí za zmínku. Pohybovaly se v něm stovky (skutečně) lidí, kteří měli na starosti nejrůznější záležitosti. Byl tu například velký televizní štáb, který vyráběl živé vysílání distribuované přes internet do světa. Součástí bylo několik mobilních a řada statických kamer, dva steadicamy, televizní studio s moderátory a obrovské studio, které zpracovávalo čtyřicet samostatných videovstupů. Vše se streamovalo do Švédska, kde probíhal postprocesing a odbavování. O video se staral tým studentů mediálních studií ze Švédska, Finska a Polska.\nRežie – odtud se řídilo vysílání\nVysílání bylo opravdu zajímavé a bylo ho možné sledovat v jednom z přednáškových sálů, kde stálo i studio s moderátory. Ti nejsou tak chytří, jak vypadají. Vzadu je tým analytiků, kteří jim radí do sluchátek, prozradil mi s úsměvem Doug Heintzman. Analytiky jsem skutečně viděl a někteří chodili i naživo mluvit před kameru, kde rozebírali aktuální situaci, popisovali ideální řešení jednotlivých úkolů a největší problémy, které by mohly při řešení nastat. Profesionalita celého vysílání byla neuvěřitelná.\nStudio – komentátoři, hosté, grafika\nKromě místnosti s analytiky se mi podařilo na chvíli nahlédnout také do místnosti rozhodčích. Bylo jich tam deset, seděli u počítačů či u papírů a zkoumali řešení odesílaná jednotlivými týmy.\nTa samozřejmě předem zkoumal počítačový systém, který jsem měl také možnost vidět. Tvořila jej celá „baterie“ notebooků ThinkPad a v místnosti stál i rack se síťovou technikou. Technici byli při focení silně nervózní, protože po displejích probíhaly logy s citlivými informacemi o průběhu soutěže. Když jsem jim řekl, že fotky půjdou ven až za několik dní, takže před koncem nic nevyzradím, viditelně se uklidnili. Všichni to tu berou opravdu vážně.\nDramatická poslední hodinka\nAby byl průběh trochu dramatický, došlo v poslední hodině ke zmrazení výsledků na tabulích. Místo zelených a červených obdélníků se začaly objevovat značky modré barvy. Bylo tedy zřejmé, že konkrétní tým odeslal úlohu k ověření, ale nebylo známo, jak test dopadl. Tuto informaci měl jen konkrétní tým, nikdo jiný.\nStejně tak přestaly proudit balónky. Respektive některé ještě chodily, ale jen do výše čtyř na tým. Pokud jich měl tým tolik nebo více, už další nedostal. Diváci byli tedy skutečně odstřiženi od informací, aby byl závěr skutečné drama.\nPohled na sál, český tým je v modrém vlevo dole\nMusím říct, že ono drama skutečně přišlo. Po hlasitém odpočítání posledních deseti sekund soutěže nastala krátká pauza a po ní už následovalo dopočítání bodů za poslední hodinu. Počítač odspodu obarvoval modré obdélníky na červené či zelené a automaticky měnil pořadí týmů, které dostaly bod. Na prvních dvou místech skončily se stejným množstvím bodů univerzity z Varšavy a St. Petersburgu. Poláci měli ještě dva „rozjeté“ úkoly, Rusové jeden. Drama nastalo, když se druhým Polákům jeden bod obarvil na zeleno a dostali se na první místo, s jedním bodem visícím ve vzduchu. Rusům se také obarvil jejich úkol na zelenou a zase přeskočili nahoru. Tisícihlavý dav řval nadšením, bylo to neuvěřitelně emotivní.\nCelé vyhlášení jsem pro vás opět natočil na video:\nO vítězství měl rozhodnout poslední polský bod, ale Poláci nakonec neuspěli a objevila se červená. Zvítězil tedy tým St. Petersburgu.\nFinální podoba výsledkové tabule\nTato univerzita nezvítězila poprvé. Před několika lety si kvůli výhře dokonce změnila jméno. Vítěze tehdy při návratu přijel přivítat ruský prezident a byla to velká sláva. (Autorův povzdech: Všiml by si toho někdo v Česku? Asi ne.) Univerzita se tenkrát jmenovala „St. Petersburg State University of Mechanics and Optics“ a po tomto úspěchu si do názvu před mechaniku přidala ještě „IT“.\nSoutěž ICPC většinou vyhrávají Číňané nebo Rusové. Velkou zásluhu na tom má především velmi rozsáhlá příprava jejich týmů. Doug Heintzman mi k tomu řekl: Čínský tým například za poslední rok natrénoval 3400 problémů, podobných těm, jaké tu předkládáme. Rusové mají zase vlastní tréninkové centrum, kam jezdí na několikatýdenní soustředění, na kterých se věnují jenom problematice řešení takových problémů. Není pak divu, že se jim daří pravidelně sbírat vítězství.\nZa Českou republiku se letošního boje zúčastnili Michal Danilák, Filip Hlásek, Jakub Zíka a jejich „kouč“ Pavel Töpfer z Karlovy univerzity. Nakonec skončili na poměrně slušném 45. místě. Podařilo se mi je sehnat až večer po soutěži a mohl jsem se zeptat na řadu zajímavých věcí ohledně jejich přípravy, sehranosti, strategie a plánů na příští rok. Rozhovor s nimi vám přineseme v následujících dnech.\n(Foto: Petr Krčmář, Root.cz)\nV pořádku, já se taky nezlobím. Jen jsem to upřesnil za sebe. :-)


Tým Performance & Branding agentury Marketup se zdvojnásobil — Médiář\nV oddělení pro výkonnostní a brandové kampaně přibylo sedm lidí, celkově jich teď je 14.\n27. 01. 2022 22:30\nTým Performance & Branding agentury Marketup: zleva Michal Barta, Josef Olšák, Simona Pajerská, Kateřina Neugebauerová, Lukáš Knap\nDigitální agentura Marketup rozšířila své oddělení pro správu reklamních systémů, které zajišťuje výkonnostní a brandové kampaně na platformách Google Ads, Google Marketing Platform, Sklik, Adform, Facebook, LinkedIn, Strossle, Mergado a řadě dalších. V týmu přibylo sedm nováčků, oddělení Performance & Branding tak v současné chvíli čítá 14 členů a vede je Michal Vrtiška. Celkově v agentuře Marketup pracuje 61 lidí.\n„Rozšíření týmu bylo pro loňský rok v plánu, mám radost, že se nám výběr nových kolegů povedl,“ podotkl Vrtiška. „Letošní rok začínáme v počtu 14 lidí v týmu a vzhledem k tendrů a poptávkám plánujeme další růst.“\nNováčky ve Vrtiškově týmu se stali Radek Vodička, Simona Pajerská, Josef Olšák, Lukáš Knap, David Smák, Jiří Kolář a Dominik Mašlán,\nVodička přišel po čtyřech letech působení v Publicis Groupe. Pajerská rovněž po čtyřech letech v agentuře Performics. Olšák má za sebou zkušenosti mimo jiné z konzultační společnosti Acomware a budoucnost oboru vidí právě v přesahu práce specialistů: „Budou stále víc pracovat s různými reklamními systémy a myslet strategicky. Čeká nás doba, kdy velkou část klikání nahradí konzultace. A na to se musíme připravit.“\nKnap, který v Marketupu působí jako brandový specialista, se k online marketingu se dostal díky Alze, kde se zaměřoval na tvorbu videa. Smák dělal od roku 2017 v Seznamu jako account manager. A Kolář s Mašlánem absolvovali v Marketupu juniorní akademii. „Během tří měsíců si prošli kompletním onboardingem pod vedením seniorních specialistů a postupně se z nich staly plnohodnotné samostatné posily týmu,“ uvedla firma.


Ještě k otázce nahrávačů - Metodika ČVS\nZřejmě poslední příspěvek psaný v roce požehnaném číslicí šťastných – sedmičkou. Příspěvek ovšem vyjde již v roce, který je poznamenaný osudovou číslicí osm. Nebudu spekulovat o tom, co nás opět čeká osudového v „osudovém“ roce 2008. Budu se zcela prozaicky věnovat tomu čemu aspoň trochu rozumím a to volejbalu. Jsem relativně častým hostem na utkáních Českých Budějovic a také si, když nejsem přítomen, točím všechny jejich mezinárodní zápasy. Je mi celkem jasné, proč jakýkoliv český celek z extraligy může jen těžko konkurovat celkům z jiných zemí.\nJedním z velkých rozdílů je hra nahrávačů. Zdeněk Haník se snažil dát trochu sebevědomí našim nahrávačům a konstatoval, že situace na tomto postu není zdaleka tak tragická, jak se jeví při pohledu na českou extraligu, kde převládá slovenský živel, který je všeobecně veleben. Srovnání nahrávače Sládečka s jeho protějškem, nahrávačem řeckého celku, nedopadlo pro prvně jmenovaného moc dobře. Problémem snad tentokrát nebyla rychlost a ani distribuce nahrávky. To není jednoduché jednoznačně vyhodnocovat a má na to vliv spousta věcí a třeba i úroveň smečařů, blokařů. Ti asi také nebyli rovnocenní svým protějškům. Co ovšem lze hodnotit vcelku exaktně, je kvalita nahrávky z hlediska přesnosti. Nahrávka má mít správnou výšku a délku a také a to je velmi důležité vzdálenost od sítě. Prostě fyzikální veličiny. Rozdíl v této kvalitě byl veliký.\nVelice jsem se nad tím zamyslel a přemýšlel, která z vlastností nahrávky (teď více myslím na dlouhé nahrávky do kůlů a na doskok) je pro kvalitu nahrávače limitující a tedy důležitější. Protože jsem teď v plné přípravě s juniory ročníku 89, je to pro mě docela důležitá otázka a problém, který řeším a budu řešit na každém soustředění. Jako nejdůležitější se mi jeví správná a standardní vzdálenost nahrávky od sítě. Zkušení smečaři si dokážou vcelku poradit s kratší nahrávkou, výška nahrávky, pokud není přímo nesmečovatelná, se dá taky opravit zrychlením a správnou polohou nohou v okamžiku úderu. Největším problémem se mi zdá vzdálenost míče od sítě. Pokud je míč nahrán blízko sítě je při dnešním agresivním blokovaní skoro nehratelný, pokud je daleko od sítě (znovu při dnešní obraně) v poli snadnou kořistí. Pokud jde o délku nahrávky a výšku lze ji docela snadno korigovat a i naučit a opravit po instrukci. Naopak přesnost v rovině od sítě či k síti je problém. Závisí totiž více na schopnosti čistě a synchronně odbít oběma rukama a to v jakékoliv poloze vůči smečaři.\nEmpirická zkušenost mě utvrzuje v názoru, který je opravdu podložen vcelku velkým počtem nahrávačů, které jsem učil nahrávat, že právě nepřesnost typu daleko nebo blízko je tou největší chybou nahrávačů a je limitující pro úspěšnost. Také vím, že učit nahrávat a docílit této přesnosti je to nejtěžší a nejméně uchopitelné. Ani velký počet opakování, ani různé cíle ( konstrukce, trenér chytající na lavičce a jiné pomůcky) nejsou zárukou žádané přesnosti. Zřejmě jedna z vlastností, které jsou více dány geny a méně již možností je efektivně naučit. Asi je to podobné jako stihači za 2. světové války, kdy schopnost střílet v trojrozměrném prostoru šlo naučit jen do určité míry. Bohudík, že ve volejbale je důsledkem jen porážka.\nV Příbrami 30.12.2007 Jiří Zach


Výkup cínu Uherské Hradiště - provádíme výkup cínu po celé ČR - kovy.cz\nNaše firma - Monaxa Provider s.r.o. již řadu let provádí výkup cínu a ostatních materiálů stejných vlastností. Výkup cínu probíhá ve městě Uherské Hradiště a díky svému působení na trhu jsme nyní rozšířili působnost po celé ČR.\nVýkup cínu Uherské Hradiště - seznam materiálů, které vykupujeme: výkup cínových kostek, výkup cínových dekorací, výkup cínových tyčí a drátů, výkup cínových pájek, výkup cínových desek a dalších materiálů z cínu.\nvýkup cínu probíhá v lokalitě Uherské Hradiště i všude jinde v ČR\nVýkup cínu Uherské Hradiště - výkup cínu po celém území České Republiky. Všechny města, kde výkup cínu provádíme, jsou uvedeny pod níže uvedeným odkazem.\nPoslední aktualizace ceníku proběhla 18.10.2021 00:09.


Stránka 4 z 480\nPříspěvek od Karosák » 27.4.2020 15:32\nOmezení na Štefánikově mostě trvá.\nOdkaz teď píše, že bylo ukončeno ve 12 hod.\nÚst: Nápad jistě dobrý. I doplňková tabulka se povedla...no to nám musí ke štěstí asi stačit.\nPříspěvek od Ústečák » 27.4.2020 14:54\nNu, ještě si to musí sednout.\nPříspěvek od Karosák » 27.4.2020 14:12\nNajdu si linku 32 Vypich - Sídliště Petřiny, kliknu a tam Zvonařka - Nádr. Strašnice.\nBude tedy i na "druhém břehu" NTD v trase Vypich - Chotkovy sady - Petřiny? Ale asi to nemůže být 32...\nPříspěvek od Radek » 27.4.2020 9:33\nPříspěvek od lupinek » 27.4.2020 9:02\n3.etapa Karlova náměstí\n6 z Náměstí Republiky odkloněna na Bílou Labuť\n10 mezi I.P.Pavlova-Palackého náměstí odkloněna přes Bruselská,Otakarova,Svatoplukova,Albertov a Výtoň\n16 z I.P.Pavlova odkloněna na Zvonařku\n22,97 mezi Koh-i-noor-Karlovo náměstí odkloněny přes Bohemians,Otakarova,Svatoplukova a Albertov(na lince 22 se ruší páteřní provoz)\n32 zavedena v trase Radošovická-Slavia-Koh-i-noor-Vršovické náměstí-Ruská-Náměstí Míru-I.P.Pavlova-Zvonařka\n91,99 mezi I.P.Pavlova-Karlovo náměstí odkloněny přes Bruselská,Otakarova,Svatoplukova,Albertov(linka 99 je navíc zkrácena jen na Kubánské náměstí)\n96 mezi Otakarova-Karlovo náměstí odkloněna přes Svatoplukova a Albertov\nX22 zavedena v trase I.P.Pavlova-Ve Smečkách-Lazarská-Karlovo náměstí-Štěpánská-I.P.Pavlova\nPříspěvek od Ústečák » 26.4.2020 15:43\nPříspěvek od ldrikk » 26.4.2020 15:32\nPříspěvek od honza z Mo » 26.4.2020 15:08\nPříspěvek od Ústečák » 26.4.2020 11:29\nNejezdíte dnes někdo přes Štefánikův most a nemáte, prosím, zprávu, jak vypadá výkop plynáren?\nTSK na webovkách informuje o ukončení uzavírky až 1. května, Ropid má prý info z odboru dopravy o zítřejším obnovení provozu, tak by mě zajímaly zprávy z terénu. Osobně se tam bohužel nedostanu.\nPříspěvek od MOp » 25.4.2020 14:02\nreko Karlovo náměstí


Jiří Nolč | Martinus\nKnihy Jiří Nolč\nHobby a voľný čas Ekonomika a právo História\nJiří Nolč • Computer Press, 2003\nNastupujete do zaměstnání a potřebujete vědět, jaké náležitosti má mít vaše pracovní smlouva? Jaké máte v zaměstnání povinnosti, ale také práva? Chcete poradit, jak se v dnešní složité době ubránit různým tlakům zaměstnavatelů?\nJiří Nolč • CP Books, 2005\nJiří Nolč • Computer Press, 2009\nÚstava České republiky s úvodním komentářem (aktualizováno k 1. 4. 2005)\nJiří Nolč • Computer Press, 2005\nNaleznete zde Ústavní zákony, Listinu základních práv a svobod, Zákon o Ústavním soudu, jednací řád Poslanecké sněmovny a Senátu, Zákon o Veřejném ochránci práv a další související právní předpisy. Na úvod jsme připojili...\nÚstava České republiky (v otázkách a odpovědích)\nJiří Nolč • Computer Press, 2004\nUčebnice je určena pro studenty na fakultách se společensko-vědním zaměřením. Poskytne jim vyčerpávající informace o Ústavě České republiky, o tom, jak fungují Parlament ČR, Poslanecká sněmovna, Senát ČR, Ústavní soud, co obsahu\nČlověk versus úřady (Práva, povinnosti, vzory podání a písemností)\nJiří Nolč • BIZBOOKS, 2001\nUž se vám stalo, že vám nechtěl úředník vyhovět, přestože jste si byli jisti, že právo stojí na vaší straně? Navíc s vámi jednali arogantně? Jak v takovém případě postupovat? Kam se obrátit? Jaká máte práva a jaké vůbec...


Schwarzkopf BC Color Freeze Silver šampon 250 ml\nKategorie: Šampony, BC Color Freeze\nVarianty: 1000 ml\nZískejte 7 bodů nákupem tohoto produktu\nu dodavatele (4 ks)\nu dodavatele (4 ks) 149 Kč\nPodle účinku: lesk, ochrana, regenerace\nSchwarzkopf Professional BC Bonacure Color Freeze šampon je ideální volbou v péči o studené blond nebo šedivé vlasy. Šampon obohacený esenciálním fialovým barevným pigmentem efektivně zamezuje tvorbě teplých barevných tónů a potlačuje zlatý nebo žlutý nádech. Dále obsahuje extrakt z tekutého hedvábí a olejové složky, které vlasy vyživují a vytvářejí zdravě lesklý povrch. V neposlední řadě pak obsahuje unikátní technologii Reactive Silane, která vytváří ochrannou vrstvu kolem vlasu, ten je díky ní chráněn před slunečním UV zářením, což vede k ochraně barvy a lesku.\nVaše vlasy budou po použití krásně zregenerované, zářivé, bez žlutých skvrn a chráněné před negativními vlivy. Šampon je vhodný i pro použití na zesvětlované nebo barvené vlasy.\nJemně vmasírujte do mokrých vlasů a nechejte napěnit. Následně důkladně opláchněte teplou vodou.


Pohádka A byli dva bratři - autor Bratři Grimmové | www.pohadky.org | server plný pohádek\nili, byli jednou dva bratři, a jak už to na tom světě chodí, jednomu bylo do skoku a ten druhý pro samé achich a ouvej nevěděl, kam dříve skočit. Ten bohatý byl zlatník a srdce měl ze zlata, zrovna tak studené a nepřejícné. Ten chudý se živil pletením košťat a tomu se srdečko v těle tetelilo jako slípka v rákosí. A co pánbů dlužil tomu chuďasovi na majetku, to mu nadělil na jeho dvou synech. Byli dvojčata a podobali se jeden druhému jako dvě kapky vody. Chlapci občas zašli do domu toho bohatého, kde dostali k jídlu zbytky ze stolu, aby se trochu poměli.\nednou šel chudý bratr do lesa, aby si přinesl proutí na košťata, když tu uviděl ptáka, který byl celý zlatý a tak krásný, že krásnějšího svět ještě neviděl. Chuďas zvedl kámen a trefil ptáka tak šťastně, že na zem spadlo jedno zlaté péro; pták sám ale uletěl pryč. Chuďas vzal pírko a přinesl je bratru zlatníkovi, který si ho prohlédl a řekl: „To je pravé zlato.“ A vyplatil mu za něj pěkný peníz.\nruhého dne vylezl chuďas v lese na jednu břízu, aby si uřezal pár větví. Tu z koruny stromu vylétl zlatý pták, a když se muž porozhlédnul, našel hnízdo a v něm leželo zlaté vejce. Vzal vejce domů a zanesl ho bratrovi, který řekl: „To je ryzí zlato.“ A opět mu vyplatil, kolik se slušelo a řekl: „Toho ptáka bych rád měl.“ Když šel chuďas potřetí do lesa, uviděl opět na jednom stromě sedět zlatého ptáka. Nelenil, popadl kámen a dobře mířenou ranou ho srazil dolů. Ptáka přinesl svému bratru, který mu za něj dal hromadu zlata, až se z toho chuďas radoval, jak si pomohl, a spokojeně šel domů.\nle ten zlatník nebyl žádný hlupáček, byl to vykuk lstivý a chytrý jako lišák, dobře věděl, co je to za ptáčka. Zavolal ženu a řekl ji: „Upeč mi toho zlatého ptáka a dávej pozor, ať z něj neupadne ani sousto, celého sním sám!“ Ten pták byl totiž kouzelný! Kdo sní jeho játra a srdíčko, najde každý den ráno pod polštářem kousek zlata! Žena drůbež vykuchala, oškubala, očistila, nabodla na rožeň a dala péci. A zatímco se pták pekl, odešla z kuchyně za jinou prací. Ale co čert nechtěl, přišli zrovna ti dva kluci chudého bratra a vůně je přivábila až k rožni. Jen se kolem tak ochomýtali, párkrát jím otočili, a když z pečínky spadly dolů na pánev dva voňavé kousky masa, jeden z nich řekl: „Mám takový hlad. Víš, co? Ty dva kousky sníme, nikdo to nepozná!“ A jak řekli, tak udělali. Zrovna se ale vrátila žena a viděla, že něco jedí, a ptala se: „Co jste to snědli?“ „Dva kousky, co spadly z toho ptáka.“ přiznali se. „Jemináčku! To bylo srdíčko a játra!“ řekla žena polekaně; aby muž nic nezpozoroval a nevztekal se, rychle zabila kuře, vzala srdce a játra a položila je ke zlatému ptáku. Když byl hotový, zanesla ho zlatníkovi, který ho docela sám celého snědl.\nruhého dne ráno hrábnul zlatník pod polštář, aby si vytáhl svůj kousek zlata, ale ouha! Nebylo tam nic. A druhý i třetí den se to mělo stejně! Zato u chuďasa tam se to mělo k radosti. Když chlapci ráno vstali, něco s cinknutím spadlo na zem a bylo to zlato! Tomu se otec věru podivil. „Kde se to tu vzalo?“ Ale druhého i třetího dne tomu bylo stejně, a tak se vydal ke svému bratru a tu podivuhodnou historku mu vyprávěl. Zlatník byl hned doma, teď mu svitlo, kdo snědl srdce a játra zlatého ptáka, a bylo to jeho srdce z ryzího zlata, kterému nakukalo, co řekl: „Tvoje děti jsou ve spojení s ďáblem! To zlato si od nich neber a raději je vyžeň z domu, nebo se stane nějaké neštěstí.“ A protože chuďas byl zbožný a ďábla se nadevše bál, s těžkým srdcem odvedl dvojčata do lesa a tam je zanechal osudu.\nhlapci vyrostli, a tak je jednou otec vzal do lesa na čekanou a řekl: „Dneska budete dělat zkoušku, abych vás mohl propustit z učení a udělat z vás řádné lovce.“ Tu uviděli na nebi hejno sněžných husí a hoši si řekli, že střelí každý jednu na opačném konci husího šiku. A bylo to. A když letělo další husí hejno, měl je otec k dalšímu výstřelu a opět to byla mistrovská rána. „Propouštím vás z učení, mládenci, teď jsou z vás skuteční lovci.“ A když seděli večer u společné večeře, tu se synci zarazili a řekli: „Otče, toho jídla se ani nedotkneme, dokud nám něco neslíbíte.“ „A copak by to mělo být?“ zeptal se lovec. „Jsme už vyučení lovci, rádi bychom zkusili svoje štěstí ve světě, tak nám dovolte odejít.“ Tu starý s radostí řekl: „Mluvíte jako praví lovci, přejete si to, co bych si přál i já, jděte spánembohem a ať se vám daří!“ Když přišel den, kdy měli vyrazit na cestu, daroval jim otec každému dobrou pušku a psa a každý si mohl z naspořených zlaťáků vzít tolik, kolik si přál. Potom je kousek doprovodil a při rozloučení jim podal nůž: „Až se jednoho dne vaše cesty rozejdou, tak zarazte tento nůž na rozcestí do stromu. Ten, který se tam vrátí dříve, uvidí, jak se to má s tím druhým; bude-li jeho strana nože rezivá, je mrtev, bude-li bez poskvrnky, pak žije.“\nratři šli a šli stále dál, až přišli do jednoho hlubokého černého lesa, kterému nebylo konce. Když přišel večer, pojedli, co měli v mošnách, ale když ani druhý den nedošli na jeho konec, neměli k jídlu nic, a tak jeden řekl: „Musíme si něco zastřelit, jinak budeme hladovět.“ Vzal pušku, rozhlédl se a uviděl pelášícího zajíce, měl ho na mušce, ale zajíc zavolal: „Lovče, nechej mě žít, já ti dám dva mladé.“ Skočil ihned do křoví a přinesl dva zajíčky a to vám byla tak veselá a skotačivá zvířátka, že lovci neměli srdce je zabít, tak si je nechali a malí zajíčkové za nimi běželi jako pejskové.\na malou chvíli se jim do cesty připletl lišák. Inu když je hlad, i liščí pečínka přijde k chuti. Ale lišák se měl do breku: „Lovče, nechej mě žít, já ti dám dva mladé.“ Nu, a teď tu byly dvě lištičky a kdo by měl to srdce je zabít? Tak měli zajíčkové nové kamarády a putovali společně dál.\nu to v křoví zašustilo a ven se vysoukal vlk a hned do něj. Ale vlk prosil: „Lovče, nechej mě žít, já ti dám dva mladé.“ Nu, ty dva roztomilé vlčky vzala ostatní zvířata do party a šli dál.\nza malou chvíli jich bylo o dva víc, protože se jim do cesty přikolébal medvěd a ten měl taky z umírání strach, tak jim dal medvíďata. Řeklo by se, že jich bylo už dost, ale pánbů to zamýšlel jinak, tak jim poslal ještě dvě lvíčata. Takže teď měli lovci dva lvy, dva medvědy, dva vlky, dva lišáky a dva zajíce, kteří za nimi pochodovali poslušně jako psi, ale měli také stále ten ukrutánský hlad. Tak řekli lišákům: „Poslouchejte vy šibalové, opatřete nám něco k jídlu, lstiví a prohnaní jste na to dost!“ Lišáci si věděli rady: „Nedaleko odtud je vesnice, odtamtud nám táta přinesl už nejednoho kohouta, ukážeme vám cestu.“ Tak tam šli, nakoupili jídlo pro sebe i zvířata a táhli dále. Ale protože nenašli společně žádnou službu, bratři si jednoho dne řekli: „Nedá se nic dělat, musíme se rozdělit.“ Každý si vzal jednoho lva, medvěda, vlka, lišáka a zajíce. Potom na rozcestí zarazili nůž, který jim dal otec, a jeden se vydal na východ, ten druhý na západ.\nen mladší přišel se zvířaty do města, které bylo celé potažené černým suknem. Šel do hostince, kde se zeptal hostinského, zda by neubytoval jeho i zvířata. Hostinský mu vykázal jednu stáj, kde byla ve stěně díra, kterou se protáhnul zajíc, aby si přinesl hlávku zelí, potom lišák, aby přitáhnul kdoví odkud slepici, a když ji snědl, bylo mu to málo, tak si zaběhnul pro kohouta. Vlk a medvěd a lev byli ale velcí, aby tou dírou prolezli, a protože mít pod střechou hladového lva, medvěda a vlka to nebylo k popukání, ukázal jim hostinský nakonec na pastvině zdechlou krávu a oni se poměli. Teprve když takto zaopatřil zvířata, ptal se lovec hostinského, proč je město zahaleno do černého sukna. Ten řekl: „Protože zítra zemře jediná dcera našeho krále.“ Lovec se zeptal: „Je snad na smrt nemocná?“ „I kdepak,“ odvětil hostinský: „je veselá a zdravá, ale přesto musí zemřít.“ „A proč?“ zeptal se lovec. „Venku před městem stojí vysoká hora, ve které bydlí drak, který musí dostat každý rok jednu pannu, jinak zpustoší celou zemi. Ale všechny panny už sežral, nezůstala žádná než princezna, proto není zbytí, tentokrát musí drakovi dát ji, zemře zítra za úsvitu.“ „Proč draka nezabili?“ ptal se lovec. „Ach,“ povzdechl hostinský: „tolik rytířů už to zkoušelo, ale všichni zaplatili životem. Král slíbil tomu, kdo draka přemůže, svoji dceru za ženu a po jeho smrti i celou říši.“\natím se královský maršál, který to vše z dálky pozoroval a viděl, že drak s princeznou neuletěl a nahoře se rozhostil klid, vzmužil a vydal se nahoru. Na návrší ležel roztrhaný a rozsekaný drak a opodál princezna, nějaký lovec a zvířata a všichni byli ponořeni do hlubokého spánku. A protože maršálovou srdce bylo z ryzího zlata, tak studené a zlopověstné, vzal svůj meč a usekl jinochovi hlavu. Potom popadnul princeznu do náruče a nesl jí pryč. Tu se dívka probudila a polekala, ale maršál jí řekl: „Jsi v mé moci, musíš říct, že jsem to byl já, kdo draka zabil.“ „To nemohu,“ odvětila: „neboť to udělal ten lovec se svými zvířaty.“ Tu jí maršál pohrozil svým zkrvaveným mečem, že ji zabije, pokud ho neposlechne, a bylo to! Přivedl princeznu králi, který byl bez sebe radostí, když milované dítě opět uviděl, neboť si myslel, že je dávno roztrhal drak. Maršál řekl: „Já jsem draka zabil a princeznu i celou říši osvobodil, proto ji žádám za ženu, jak bylo slíbeno.“ Král se zeptal dívky: „Je to pravda, co říká?“ „Ano,“ odvětila dívka: „pravda to být musí. Ale já tě prosím, otče, o posečkání, vdám se teprve za rok a den.“ Chovala v srdci naději, že za ten čas se něco dozví o svém milém lovci.\ndyž ho král viděl přicházet, zeptal se dcery: „Jak ho mám přivítat?“ „Jděte mu vstříc, to bude k dobrému.“ Tak král povstal a šel hostu vstříc a jeho dcera ho následovala. Král lovce posadil vedle sebe a dcery, maršál jako ženich seděl na druhé straně. Právě přinášeli sedm dračích hlav a král řekl: „Slyšte, těch sedm hlav usekl drakovi královský maršál, proto dnes dostane moji dceru za ženu.“ Tu lovec povstal, sedm dračích chřtánů otevřel a podivil se: „Kdepak je těch sedm dračích jazyků?“ Maršálem se to vrtlo k úleku, polknul, poblednul a zalapal po dechu. Ale pak se zmužil a řekl: „Každé malé dítě ví, že draci žádné jazyky nemají.“ Ale lovec odvětil: „Lhářům by měli trhat jazyky! Dračí jazyky jsou ale důkazy vítěze!“ A rozbalil šátek a každý jazyk vstrčil do správné hlavy a ony pasovaly jako ulité. Potom rozprostřel šátek, na kterém bylo vyšito princeznino jméno, ukázal jí ho a zeptal se, komu ho dala. Princezna řekla: „Tomu, kdo zabil draka.“ Potom zavolal svoje zvířata, vzal každému z krku jeho korálový obojek a lvovi navíc zlatý zámeček a vše to opět ukázal princezně a zeptal se, komu to patří. Odvětila: „Ty obojky a zlatý zámek patřily mě, já jsem je rozdělila mezi ta zvířata, když pomohla přemoci draka.“ A lovec pokračoval: „Když jsem odpočíval unavený po boji a usnul, přišel maršál a usekl mi hlavu. Potom princeznu odvedl pryč a donutil ji říct, že zabil draka. Že je to lež, dokazuji těmi jazyky, tím šátkem a tím korálovým náhrdelníkem.“ A potom vyprávěl, jak ho zvířata pomocí kouzelného kořínku vyléčila a jak celý rok putoval světem a nakonec se vrátil sem a tu se od hostinského dozvěděl o maršálově šalbě. Tu se král zeptal dcery: „Je to pravda, že zabil draka?“ „Ano, je to pravda, nyní ti to mohu říct, protože se pravda na světlo boží dostala bez mého přičinění, protože já jsem musela přísahat. Proto jsem také chtěla, aby svatba byla až teprve za rok.“\npak si sedli společně ke stolu, jedli a pili a byli veselí a spokojení. Večer, když uléhal mladý král na lože, královna se zeptala: „Proč jsi ty předešlé noci pokládal na postel ten nabroušený meč? Já jsem si myslela, že mě chceš zabít.“ A tu král teprve poznal, jak věrného má bratra. [pozn1]\nPoznámka 1 - Lidová pohádka „Die zwei Brüder“ (KHM 60) je z rozsáhlé sbírky pohádek bratří Grimmů Kinder-und Hausmärchen (1812-15, 1822, 1857). Z němčiny pro vaše potěšení přeložila a pro vaši radost převyprávěla Jitka Vlk Martináková. Zpět


Grip Ismoka (Eleaf) iStick Pico Mega SET 80W - ecigarka.cz\nDomů / Gripy/Mody / Grip Ismoka (Eleaf) iStick Pico Mega SET 80W\nGrip Ismoka (Eleaf) iStick Pico Mega SET 80W\nZvolte variantuČerná - Vyprodáno (1 350 Kč)Nerezová - Vyprodáno (1 350 Kč)Růžová - Vyprodáno (1 350 Kč)\nEleaf iStick Pico se stalo velmi oblíbenou sadou nejen díky svým malým rozměrům, ale také díky parametrům v podobě vysokého výkonu a různých režimů včetně celé řady teplotních. Nová verze Pico Mega nám trochu narostla, ale díky tomu teď můžete využít jak baterii typu 18650, tak 26650.\nVýkon dosahuje s baterií 26650 80W (75W s 18650) a na přehledném displeji si snadno nastavíte přesně to, co vám vyhovuje nejvíce. Vybírat můžete z teplotních režimů pro nikl, titan a nerezovou ocel. Nastavit lze také TCR, tedy teplotní koeficient odporu pro ještě přesnější regulaci teploty. Nechybí samozřejmě ani klasický režim výkonu, Bypass a nově také Smart režim pro ještě jednoduší nastavení.\nŠirší tělo nyní pojme baterii typu 26650. Ty obecně nabízejí vyšší vybíjecí proud a vyšší kapacitu. Stále ovšem využijete i své oblíbené 18650 a to díky speciálnímu adaptéru, do kterého baterii zasunete. Spolu MODem v sadě naleznete také skvělý Melo III tank s kapacitou až 4ml a praktickým horním plněním. S Melo III si užijete celou řadu nízkoodporových hlav pro přímé potahování do plic. V sadu dostanete hned tři, a to 0,3Ω, 0,5Ω a speciální NotchCoil s 0,25Ω. Vyzkoušejte všechny tři a zjistěte, která právě vám vyhovuje nejvíce.\n1x žhavící hlava EC 0,5Ω (30W-100W)\n1x žhavící hlava EC NC 0,25Ω (30W-60W)\n1x adaptér pro baterii\nRozměry: 73,5mm x 53,5mm x 31,5mm\nPodporované režimy: Smart/VW/Bypass/TC(Ni,Ti,SS,TCR-M1,M2,M3)\nBaterie: 18650 (alespoň 25A) / 26650 (alespoň 35A) – není součástí balení


Kurz Bezpečně v kyber! se otevírá veřejnosti (NÚKIB) - ČEPEK - Fórum\nPrávě je pátek 23. 4. 2021, 6:57:42\nKurz Bezpečně v kyber! se otevírá veřejnosti (NÚKIB)\nNový příspěvek od Cykle02 » pátek 5. 3. 2021, 9:11:45\nZákladní školy (NÚKIB)\nRozcestník pro učitele ZŠ\nKyberškatulata (1. stupeň)\nNeználek Maxim (1. stupeň)\nPexeso (1. stupeň)\nBezpečně na Youtube\n(4.-5. třída) Interaktivní hry (předškoláci a 1. a 2. třída)\nChápeme, že je distanční výuka náročná. Proto posíláme na pomoc materiály, on-line kurzy, komiksy, videa a podcasty, které můžete jednoduše využít. Nabízíme materiály pro 1. i 2. stupeň ZŠ a odpovídající ročníky gymnázií. Vše je připraveno zde: https://osveta.nukib.cz/festival\nRe: Kurz Bezpečně v kyber! se otevírá veřejnosti (NÚKIB)\nNový příspěvek od Jednorozec » pátek 5. 3. 2021, 15:18:48\nHezké jen si říkám jak to těm menším krucišpísek podat, aby to nefungovalo jako "ne olizujte kovové zábradlí!".


Typoland – Jakub Mařík a David Novotný | Bydlení Stavba\nPublikováno 10.6.2014 10.6.2014 Od Leoš Skočdopole\nVystudoval Obalová a Grafický design na Vyšší odborné škole ve Štětí. V současnosti ještě studuje Mediální studia na FSV Karlovy Univerzity.\nPracoval několik let v reklamních agenturách a nyní pracuje jako grafický designér ve vydavatelství firemních magazínů Boomerang Publishing, které vydává například magazín ČiliChili.\nBaví ho vše vizuální a estetické. Kromě grafiky, umění a módy ho zajímá právě interiérový design, ve kterém se rozhodl před skoro dvěma lety podnikat.\nNa fotkách interiérů ze zahraničí dlouho vídal interiérové doplňky ve tvaru písmen, ať už dřevěné, nebo třeba kovové. Vzhledem k tomu že s typografií denně pracuje a oceňuje její estetiku, jako doplněk do interiéru mu to přišlo jako velmi zajímavé. V čechách však nikdo takové věci nevyráběl (kromě několika málo jedinců na Fléru), nedovážel a nenabízel. Proto se rozhodl pustit se do tohoto oboru sám. Skoro rok hledal z jakého materiálu písmena vyrobit a hlavně výrobce, který by mu byl ochotný vyjít vstříc a vyrobil mu produktů tolik, aby byl schopen takovou výrobu zainvestovat ze svých úspor. To se nakonec podařilo s látkovými a plyšovými písmeny, kterých nechal ušít první dvě kolekce.\nK podnikání přizval kamaráda a bývalého spolužáka Davida Novotného, který je vystudovaný umělecký truhlář a zároveň také grafický designér. Ten navrhl první design eshopu, který spolu spustili v průběhu léta 2013. K polštářům ve tvaru písmen pak přidali nafukovací balonky ve tvaru písmen, které začali dovážet. Snaží se samozřejmě dostat písmenka i do kamených obchodů, ale to se zatím podařilo jen do galerie Harddecore a obchodu se severským designem Selbrekka v Praze. Jak říká Jakub: “Velké procento majitelů obchodů v tomto segmentu jsou také distributoři. To co prodávají i sami dovážejí ať už z Francie, nebo z Číny a nemají tedy zájem aby jim v jejich obchodech konkurovalo jiné zboží.”\nPosledním produktem který přidali do svého portfolia a nabídky na eshopu jsou magazíny. Původně to měly být především ikonické zahraniční magazíny o bydlení a životním stylu jako je portlandský Kinfolk, španělské Apartamento, nebo anglický Hole&Corner. Když ale Jakub viděl v nabídce anglického distributora i sice jinak zaměřené, ale legendární magazíny Hunger, AnOther,Port, Dazed&Confused, Lula či Tank, neodolal a objednal je také.\nOd spuštění eshopu zároveň stále hledají další výrobce, kteří by pro ně byli schopni vyrábět písmena i z jiných materiálů. Naposledy je přes facebookovou stránku Typolandu sám oslovil nesmírně ochotný majitel indické manufaktury. Paradoxně najít kvalitního a vstřícného výrobce v Čechách je leckdy težší nežli se začít bavit s někým na druhé straně světa.\nRubrikyTipy z redakce Štítkyinspirace pro bydlení\nPředchozí příspěvekPředchozí Přečtěte si nové vydání e-magazínu BydleníAZ\nNásledující příspěvekNásledující Vy ještě také nemáte zahradní posezení?


Shadowgun: Deadzone - hry.seznam.cz\nNekompromisní grafika a skvělé přestřelky dost dobře nemaskují skutečnost, že Shadowgun: Deadzone trápí hráče hned v několika oblastech. Od technického stavu až po obsahovou prázdnotu.\nVydání: 15. listopadu 2012\nŠtítky: 3rd person, platby uvnitř hry, zdarma, střílečka, mobilní hry, multiplayer, akční, online\nStřílečka Shadowgun z roku 2011 byla pravděpodobně jednou z prvních her, které ilustrovali rychlost, s jakou mobilní telefony a tablety smazávají náskok tradičních herních platforem v oblasti vizuálního zpracování. Špičkovou grafikou i perfektní hratelností se Shadowgun může chlubit i po letech, co však mrzí, je jeho vpravdě generický scénář. Gró hry představuje kampaň pro jednoho hráče a ta se ne úplně povedla.\nV roce 2012 se nicméně brněnští autoři z Madfinger Games rozhodli oslovit i multiplayerové hráče. Shadowgun: Deadzone tak možná okupuje stejné fiktivní univerzum jako jeho předchůdce, s tím ale veškerá podobnost končí. Namísto příběhu se v pokračování ponoříte do intenzivních online přestřelek.\nVe hře na vás čekají dva herní režimy: známá varianta všech proti všem a Zone Control, v němž je úkolem zabrat a ubránit před nepřátelským týmem určitou vymezenou oblast. Takže střílíte, plníte zadání a stoupáte po úrovních, čímž na vaše konto přitékají peníze, za které si vylepšujete výbavu.\nJak je u značky Shadowgun dobrým zvykem, i Deadzone vypadá naprosto fantasticky. Místní síťová střelba působí zábavně (naučte se, že kryt a granát budou vašimi nejlepšími kamarády) a v herním obchodě se nachází dostatek zbraní k tomu, aby vás experimentování s nimi po nějakou dobu zabavilo. Kdyby tímhle zkonstatováním recenze mohla skončit, byly by naše dojmy z Shadowgun: Deadzone veskrze pozitivní. Ona však skončit ještě nemůže. Bohužel.\nVzhledem k tomu, že si Shadowgun: Deadzone může kdokoliv stáhnout úplně zdarma, vydělávají si vývojáři na obživu alespoň mikrotransakcemi. K porážení soupeřů pořád potřebujete určitou šikovnost, možnost zaplatit hned po startu hry lepší zbraň však přináší do multiplayerových zápasů těžkou nevyváženost.\nNejde ale o jedinou problematickou složku. I léta po vydání doprovázejí hraní potíže se síťovou infrastrukturou. Samotné připojení se většinou není problémem, tím jsou až vážné lagy, zasekávající se postavy soupeřů a dokonce se setkáte i s momenty, kdy celý zápas kompletně spadne. Dost to kazí prožitek ze hry.\nJe smutným faktem, že Deadzone po tak dlouhé době v provozu stále působí jako nehotový produkt. Tvůrci sice v průběhu času přidali pár multiplayerových map a vydali nějaké opravné balíčky, funkčnost hry má však daleko k ideálnímu stavu a například počet pouhých dvou herních režimů nelze považovat za nic jiného než naprostý průšvih. Existují chvíle, kdy Shadowgun: Deadzone pracuje jako vážně solidní střílečka. Těch chvil je ale málo. Až příliš často si budete říkat, že autoři věnovali velké úsilí tomu, aby hra vypadal co nejlépe, a veškeré další elementy přidali až později.\nDeadzone potřebuje péči na několika frontách a potřebuje ji jako sůl. Jestli v Madfingeru dokáží zapracovat na technických nedodělcích a nalít do svého dílka nový, smysluplný obsah, bude ten zážitek stát za to. Takhle je ale k téhle zajímavé střílečce pořád potřeba přistupovat s opatrností.


Zdravotnický materiál má do Česka přepravit i Ruslan, Smartwings čekají na povolení - Zdopravy.cz\nZdravotnický materiál má do Česka přepravit i Ruslan, Smartwings čekají na povolení\n17 Bře 2020 13:27\nMinisterstvo obrany jedná s ukrajinským dopravcem Antonov Airlines na zajištění přepravy ochranného materiálu zejména pro zdravotníky z Číny a nasazení\nMinisterstvo obrany jedná s ukrajinským dopravcem Antonov Airlines na zajištění přepravy ochranného materiálu zejména pro zdravotníky z Číny a nasazení letadla An-124 Ruslan. Současně stát řeší přepravu materiálu boeingy 737 společnosti Smartwings.\nO jednání informoval ministr vnitra Jan Hamáček na Twitteru. Podle něj má Česko aktuálně zajištěno přes 30 milionů roušek, 6 milionů respirátorů nebo čtvrt milionu bioobleků.\nZ Číny krátce po poledni středoevropského času odstartoval armádní speciál s prvním nákladem rychlotestů na koronavir.\n— Armáda ČR (@ArmadaCR) March 17, 2020\nVyužití letadla An-124 by mohlo pro stát znamenat možnost přesunout materiál z Číny rychleji než s boeingy Smartwings. Bez mezipřistání zvládne An-124 let z Číny s 80 tunami nákladu, s mezipřistáním se 120 tunami. Smartwings plánují lety s menšími boeingy 737-800, materiál může být pouze v nákladovém prostoru s objemem 44 metrů krychlových. Ruslan má velikost nákladového prostoru kolem 1000 metrů krychlových.\nMůžu potvrdit, že nákladu se tam vejde dost… 😎 Rozměry cargo paluby 36 x 6.4 x 4.4 m, max nosnost až 150 tun. Letadlo i @jhamacek letí jak raketa! #COVID2019 #antonov #unitedbywings #SARSCoV2 pic.twitter.com/GKtE9m5EfS\n— flyRosta (@flyrosta) March 17, 2020\nSmartwings jsou podle mluvčí Vladimíry Dufkové připraveny na sedm letů ze dvou čínských měst. „Aktuálně čekáme na vyřízení povolení pro let ze strany ministerstva zahraničních věcí,“ uvedla Dufková. Letadla mají letět pro pomůcky do Šanghaje a města Čchang-ša.\nTagy Antonov Airlines Antonov An-124 Ruslan smartwings Top


prostor pro android Prestigio MultiPad 7.0 Pro Duo\nprostor pro Prestigio MultiPad 7.0 Pro Duo\nV této hře pro Android budete ovládat hrdinu, který stejně jako mnoho jiných vyčistí nové planety, které se lidstvo rozhodlo kolonizovat, a rozdrtilo odpor „místních“ ...\nSvůdný prostor vždy přitahoval miliony hráčů, ale tentokrát uživatelé Androidu, kteří jsou připraveni realizovat svůj talent ve vojenské taktice, dostali také tuto příležitost!\nKlasika na světové úrovni často spadá do mobilních platforem, nejčastěji je to však typický „port“ z verze PC a jak hrozí, že víte, ale tento případ je trochu jiný a proč.\nVyhrát vedení v Galaxii, testovat novou vesmírnou strategii pro android vyrobenou ve stylu "retro" a obsahující obrovské množství odkazů, které si určitě všimnete.\nStrategie pro android, ve které budete zachycovat nepřátelské "planety" a to vše je implementováno ve velmi klasickém formátu, s nímž jsou miliony známy.\nZde je velmi zajímavá směs sci-fi, hrůzy, strategie a hledání, které vypráví příběh posádky havarované lodi na neobydlené planetě ...\nV posledních letech se nám podařilo vidět docela spoustu vesmírných strategií, ale v tomhle jsou některé exkluzivní kusy, které nám nedovolily projít!\nZávody se v poslední době čím dál častěji setkávají s nejvíce standardními, což je dokonce zajímavé, protože auta a motocykly začínají obtěžovat, je čas jít do vesmíru!\nČerstvá arkáda, která vám opět nabídne, abyste šli do vesmíru a prozkoumali jej ve snaze překonat další rekord a držet se co nejdéle!


Pomocí tohoto přípravku budete mít měkké a voňavé ručníky několik dní -\nBabička mi prozradila svůj starý recept na změkčovač do pračky. Nebudete věřit, ale u babičky doma se nepoužívají žádné prací prostředky. Všechnu práci za ně odvede tento podomácku vyrobený změkčovač.\nVždycky jsem v obchodě kupovala ty nejdražší prací prostředky a byla přesvědčena o tom, jak krásně perou. Ale když jsem byla na návštěvě u babičky, tak jsem zjistila, že ani zdaleka není mé prádlo tak jemné a příjemné na dotek, jako to její.\nRučníky, osušky, utěrky, župany, ale i jiné prádlo jsou dokonale měkké a jemné už po jednom použití! A ta vůně! No prostě úžasné!\nNejlepší na tom všem je, že změkčovač lze použít místo pracího prostředku, aviváže a dokonce i místo čističe pračky. Pračka je díky tomuto změkčovači čistá, voňavá a hlavně bez vodního kamene!\nKdo by to byl řekl, že přípravek (změkčovač), který si vyrobíte doma bude účinnější, než kterýkoli saponát koupený v obchodě.\nMezi další výhody patří i to, že změkčovač je bez umělých přísad. Nehrozí nám tedy žádné alergické reakce ani podráždění pokožky.\nNaléhala jsem na babičku, aby mi svůj tajný recept na prací přípravek prozradila. A tady ho máte:\n150-200 ml horké vody\n20 kapek esenciálního oleje dle vašeho výběru\nplastovou nádobu, do které přípravek nalijeme (klidně od koupeného pracího prášku či aviváže)\nPřipravíme si plastovou nádobu, do které nalijeme horkou vodu. Dále do vody přidáme jedlou sodu a ocet a čekáme, než nám směs přestane pěnit. Když je směs bez bublinek, nalijeme do nádoby esenciální olej a nádobu uzavřeme víčkem. Poté lehce protřepeme a máme hotovo. Můžeme hned používat.\nUžívejte si snadné a voňavé praní!


WEBINÁŘ - Změny v zákoníku práce-Semináře\nWEBINÁŘ - Změny v zákoníku práce\nWebinář je určen pro personalisty a mzdové účetní .\n1) Změny účinné již od 30.7. 2020 : Vysílání zaměstnanců, vnitropodnikové převádění zaměstnanců do států EU. Nově institut dlouhodobého a krátkodobého vysílání. Nově doručování písemností a sestavení vnitřního firemního předpisu! Přechod práv a povinností. Novinky u pružné pracovní doby. Nově pojem vícesměnné provozy. Změna vydávání a obsahu potvrzení o zaměstnání – zápočtového listu. Výpočet průměrného výdělku ve vazbě na minimální nebo zaručenou mzdu, plat.\n2) Dovolená v roce 2020 a zásadní změny ve výpočtu dovolené od roku 2021. Porovnání právní úpravy výpočtu dovolené v roce 2020 a 2021. Zásadní novinky v poskytování dovolené, druhy dovolené, výměra dovolené, dodatková dovolená, započítávání náhradních dob do dovolené, mateřská dovolená a dovolená podle nové právní úpravy, čerpání dovolené a způsob výpočtu dovolené počítané v hodinách – celá řada názorných ukázek výpočtu dovolené – kratší úvazky, změny úvazků v průběhu roku, nerovnoměrné rozvržení pracovní doby a nárok na dovolenou, poměrná část dovolené za 52 týdnů, kdy se dovolená krátí , převod dovolené z roku do roku. Řešení případných přeplatků na dovolené.\n3) Další důležité změny od 1.1.2021. Nový pojem - sdílené pracovní místo. Zásadní změna - výpočet náhrady škody pozůstalým a při těžkém poškození zdravotního stavu v důsledku smrtelného nebo těžkého pracovního úrazu. Překážky v práci na straně zaměstnance – pracovní volno související s akci pro děti a mládež viz. nový § 203a).\n4) Mimořádná opatření – nouzový stav, COVID – 19 - program ANITIVIRUS A,B, a jeho platnost do konce roku 2020 – překážky v práci na straně zaměstnavatele § 207, § 208 a § 209- částečná nezaměstnanost. Ošetřovné na dítě do 10 let a další rodinné příslušníky. Uzavření škol. Základní informace o připravovaném programu Kurzarbeit v návaznosti na skončení programu ANTIVIRUS – podmínky, event. výše a výpočet, vazba na odvod pojistného na sociální zabezpečení a zdravotní pojištění – návrh, účinnost od 1.1.2021 ? Na co se zaměřují kontrolní orgány v rámci čerpání příspěvků z programu ANTIVIRUS typu A, B.\n5) Práce z domova v souvislosti s COVID-19 – nastavení parametrů pro výkon práce z domova. Vnitřní předpis na co musí zaměstnavatel myslet!\n6) Všeobecný vyměřovací základ a stanovení průměrné mzdy od roku 2021. Nové redukční hranice pro výpočet náhrady mzdy a dávek nemocenského pojištění. Stravenkový paušál – jako možnost v oblasti příspěvku na stravování zaměstnanců.\n7) Další důležité informace v návaznosti na průběh legislativních změn ke dni semináře ( webináře). Účastníci (posluchači) obdrží VELMI podrobné pracovní materiály!\n8) Odpovědi na dotazy, závěr webináře.\nDen před konáním webináře obdržíte na Váš e-mail materiály a přístupový kód .\nKdy: 25.11.2020 09:00\nKonec události: 25.11.2020 14:00\nKapacita Bez limitu\nRegistrace do 24.11.2020\nCena pro jednotlivce 1 400 CZK\nMísto Dakrez s.r.o.\nNa tuto událost již nepřijímáme registrace\nV této kategorii nejsou žádné události


Neúmyslné zranění, jak je předcházet - zdraví - 2021\nHlavní - zdraví - Neúmyslné zranění, jak je předcházet\nNeúmyslné zranění, jak je předcházet\nPády, hrbolky, otírání proti ostrým povrchům. Toto jsou některé příklady neúmyslné zranění, Předpokládá se, že podle údajů Španělské asociace pediatrie, AEP, jedna z pěti konzultací, která osloví zdravotnické pracovníky věnované dětem. Ve skutečnosti je tato věková skupina nejvíce vystavena traumatismům, takže je nutné vychovávat je v prevenci, aby se předešlo závažným problémům.\nZa tímto účelem odborníci AEP vypracovali Průvodce pro rodiče o prevenci neúmyslných zranění ve věku dětí aby domy byly pro malé děti trochu bezpečnější. Pokyny, které se snaží poskytnout rodinám větší bezpečnost a omezit tyto nehody, které se mohou stát vážným problémem pro děti.\nJak je uvedeno v AEP v této příručce, pády jsou nejčastějšími zraněními u dětí, i když většina z nich je bez vážných důsledků, Jsou přítomné ve všech věkových skupinách, ale mladší děti nejspíše nebudou plně ovládány své motorové přístroje. Pediatři si pamatují, že se většině lze vyhnout těmto jednoduchým pokynům, jako jsou tyto:\n- Použití ochranných madel na schodech.\n- Instalace bezpečnostních systémů do oken a balkonů -\n- Umístěte postýlky, židle a jakýkoli povrch, kde se dítě opírá o okna.\n- Nikdy neponechávejte dítě na plochách, jako jsou například přebalovací stoly.\n- Nepoužívejte se k chodcům.\n- Vyvarujte se chůze na mokrých podlahách, zejména při učení.\n- Během prvních kroků odstraňte předměty, které mohou způsobit pádu, například koberce.\nNa rozdíl od pádů mají popáleniny u dětí významné následky a jsou častou příčinou úmrtí u dětí. Nejen, že představují vážnost okamžitě, ale mají v budoucnu značné důsledky fyzické následky dokonce i estetické důsledky.\nMějte na paměti, že může dojít k vzniku popálenin na různých místech domů Z tohoto důvodu je nutné mít k dispozici různé bezpečnostní pokyny, které jim zabraňují:\n- Na všechny zástrčky v domě vložte ochranné vložky.\n- Neodkládejte kabely nebo zástrčky před děti.\n- Vyhněte se, pokud je to možné, použití rozšíření a zlodějů. Ty by měly v každém případě jít po kusu nábytku\n- Odstraňte dítě od slunce v nejnebezpečnějších časech, zejména v létě.\n- Používejte ochranné krémy v celém těle při návštěvě pláží nebo ve dnech se zvláštním slunečním zářením.\n- Odstraňte děti z cigaretových svíček, svíček a jiných předmětů, které vydávají plamen.\n- Nehrajte si s hračkami a nechte je manipulovat s dětmi.\n- Dohlíží na činnost dětí v kuchyni a mimo místa, kde se vyskytují teplo.\n- Dětskou sedačku přemístěte mimo tyto zdroje tepla.\n- Před koupáním dítěte zkontrolujte, zda je na správné teplotě.\nVětšina z nich kousnutí u dětí jsou způsobeny domácími zvířaty, ať už se jedná o vlastní mazlíčku nebo o souseda nebo známého. Psi jsou obvykle zodpovědní za 60-95% těchto lézí, následovaných kočkami, 3-15%. Většina z nich je povrchní a nepotřebuje lékařskou péči, ale pokud jsou hlubší rány, je větší pravděpodobnost infekce a komplikací.\nTo jsou některé tipy zabránit těmto situacím:\n- Nevybírejte domácí zvířata s agresivním rozvinutým charakterem. V každém případě se doporučuje hovořit s vedoucím osvojovacího střediska o tom, jaká je nejlepší možnost, jak přinést rodinu a vytvořit dobré vztahy s dětmi.\n- Sledujte zdraví zvířete, aktualizujte kalendář očkování a odčervení.\n- Na veřejných místech musí být domácí zvíře podepřeno vodítkem a nosit čenich v případě, že je pro jeho plemeno stanoveno nařízením.\n- Učte děti, že domácí zvířata nejsou hračkami a že by je neměli rušit, zvláště když jedí nebo je probudí ze snů.\n- Děti by se měli zeptat majitelů, zda je zvíře agresivní, než se k němu pohladí.\nVšechno malý objekt Je pravděpodobné, že způsobí škodu dětem. Buď je vložte do nosu, do ucha nebo je pohltíte. Ne všichni mají stejné riziko; Baterie nebo baterie mohou vážně poškodit okolní tkáň, semena nebo kosti se mohou zvětšovat a zhoršit překážku.\nAEP poradenství pro zabránit v tomto smyslu jsou:\n- Učte děti, aby do něčeho vstoupily otvory, jako je ucho nebo nos.\n- Nedovolte dětem přístup k malým rozměrům, ať už přímo, nebo proto, že se zbaví jedné z jejich hraček.\n- Důkladně vyčistěte dům, aby se při jejich průzkumu mladí lidé setkávali s těmito materiály.\n- Učte děti žvýkat dobře.\n- Nezapomeňte, že při hraní nebo běhu byste neměli jíst.\nVideo: Herní Recenze: Late Shift [CZ]\nOptimismus rodiny pro rok 2015 roste\nŠpanělské rodiny jsou více optimistické ohledně jejich ekonomické budoucnosti v roce 2015, podle průzkumu, který provedla The Watch Family ....


Světový den rádia: FM je v dobré kondici a digitál rozjedeme v půli roku, říká technický ředitel rozhlasu | Magazín Leonardo\nMagazín Leonardo13. února 2017\nSvětový den rádia: FM je v dobré kondici a digitál rozjedeme v půli roku, říká technický ředitel rozhlasu\nČeský rozhlas je na DAB připraven, tvrdí Karel ZýkaFoto: Khalil Baalbaki\nNa 13. února připadá Světový den rádia. O současnosti i budoucnosti Českého rozhlasu hovořil v Magazínu Leonardo technický ředitel Českého rozhlasu Karel Zýka.\nPodle něj je sice celý provoz rozhlasu digitální, ale základní princip se nezměnil. „Za mikrofonem musí stále sedět člověk a na konci musí být posluchač.“\nČeský rozhlas využívá všechny možnosti šíření svého signálu k posluchačům, které jsou k dispozici. „Využíváme jak analogové pásmo, které dnes hraje dominantní roli, tedy to, co lidé poslouchají na tzv. FM, ale používáme i dlouhé vlny a střední vlny.“\n„Kmitočty v analogovém pásmu FM už jsou vyčerpány, takže se snažíme posluchačům, kteří možnost přijmu FM v regionu nemají, pomoci aspoň středními vlnami,“ vysvětlil Zýka. „Samozřejmě vysíláme i stream na internetu a zkoumáme další platformy, například v rámci mobilních 4G sítí nebo nových televizních sítí.“\nAktuální pozornost nejen Českého rozhlasu se ale upíná k digitálnímu vysílání DAB, který se stává novou normou rozhlasového vysílání v Evropě. Proč právě digitalizace? „Přechod na digitální verzi je logický vývoj. Digitální vysílání přináší významné zkvalitnění příjmu, ale i další multimediální informace o vysílání jako fotografie, mapy nebo programový průvodce.“\n„Jsme v přípravě na digitální vysílání hodně aktivní. Mezinárodně oceňovaný je třeba náš projekt DAB Praha. Jde experimentální vysílání, které se šíří z pražské Žižkovské televizní věže.“\nProtože vláda schválila loni usnesení o digitalizaci, Český rozhlas dále usilovně pracuje na rozvoji svého digitálního vysílání. „Předpokládáme, že v polovině tohoto roku bychom zahájili řádné vysílání a během tohoto roku ho rozšířili i do Brna, případně do Ostravy.“\n„Od letošního léta budeme moci rozjet regulérní řádné vysílání, které budeme šířit do celé republiky a zasáhne až 70 % posluchačů,“ slíbil Zýka.\nI když je v případě DAB výměna rozhlasových přijímačů nezbytná, v tuto chvíli nutné mluvit o masové výměně.\n„Nejsme nuceni opustit stávající analogové pásmo. To může fungovat dál, a podle mě je současné FM ve velmi dobré kondici a může fungovat ještě mnoho let. Obměna by mohla proto probíhat mnohem přirozenější cestou, bude tažena trhem, zájmem a poptávkou lidí. Lidé nebudou nuceni k tomu, aby si přijímače vyměnili,“ ujistil Karel Zýka.\nMezinárodní den rádia: Prvním českým vysílacím studiem byl stan\nMagazín Leonardo na ČRo Plus dnes o rozhlasové digitalizaci v Norsku\nNorsko vypíná FM. Změna k lepšímu, nebo kontroverzní krok?\nDAB vysílání se jeví pro digitalizaci rozhlasu jako nejperspektivnější technologie\nDokument EBU: Česká republika doplácí na rozdílné postoje k DAB rádiu\nČeské Radiokomunikace otestovaly DAB dokrývač v Berouně, chystá se jeho spuštění\n19. ledna 2018 Audio rubrika: Magazín Leonardo\nEdukativní počítačová hra z dílny Univerzity Karlovy a Akademie věd České republiky bude soutěžit na prestižní světové konferenci Independent Games Festival (IGF). Český projekt Attentat 1942, který je na pomezí dokumentárního...\n18. ledna 2018 Audio rubrika: Magazín Leonardo\nV automatizaci na železnici máme proti Evropě významný náskok, potvrzuje expert\nJakou roli hrála a bude hrát automatizace na železnici? Hostem Magazínu Leonardo byl průkopník oboru Ivo Myslivec ze společnosti AŽD a spoluautor technologického řešení AVV, tedy Automatického vedení vlaku.\n17. ledna 2018 Audio rubrika: Magazín Leonardo\nIzrael hledá, jak zabránit úbytku vody v Galilejském jezeře\nIzraelské jezero Kinneret, známé také jako jezero Galilejské hrálo od nepaměti zásadní roli v dějinách svaté země. Několik desítek let zásobovalo vodou rychle se rozrůstající obyvatelstvo. Vody v něm ale v posledních...\nVláda nedostala důvěru sněmovny a schválila...\nRok Donalda Trumpa v úřadě: skandály, polarizace,...\nKazatel Českobratrské církve evangelické...


Domů » Bleskovky » Redmi 8 a Redmi Note 8 na fotografiích. Budou úspěšní jako jejich předchůdci?\nJakub Karásek 19. 8. 2019 Bleskovky 5 komentářů 2 minuty čtení\nZnačka Redmi, která se počátkem letošního roku oddělila od mateřského Xiaomi, chystá dva nové smartphony. Budou jimi nástupci populárních modelů Redmi 7 a Redmi Note 7, tedy telefonů střední třídy s velmi dobrým poměrem cena/výkon.\nVíce víme o levnějším telefonu, neboť jej zaregistrovala čínská certifikace TENAA a odhalila nejen jeho parametry, ale i vzhled. Design nijak nepřekvapí, přes čelní stranu se bude rozléhat protáhlý displej, na zadní pak najdeme duální fotoaprát, čtečku otisků prstů a logo výrobce s popiskem Designed by Xiaomi.\nCo se týče parametrů, Redmi 8 má dostat do výbavy 6,21″ displej se slabším rozlišením 720 × 1 520 pixelů, v jehož výřezu se bude nacházet čočka 8Mpx selfie kamerky. Hlavní snímač fotoaparátu na zádech bude mít rozlišení 12 megapixelů, role sekundární kamerky je nám zatím neznámá.\nRedmi 8 bude běžet pod taktovkou neznámého osmijádrového procesoru s taktem 2,0 GHz, do prodeje mají jít následující paměťové varianty – 2/16 GB, 3/32 GB a 4/64 GB. Ve všech případech půjde vnitřní paměť rozšířit paměťovou kartou. Potěší také vysoká kapacita akumulátoru, která má být podle certifikace 5 000 mAh, přičemž chybět nemá ani podpora rychlého dobíjení. Redmi 8 bude využívat služeb nejnovějšího Androidu 9.0 Pie.\nRedmi 8 naživo\nRedmi chystá i nástupce modelu Redmi Note 7, přičemž prohlédnout si můžeme render jeho zad. Ten odhaluje přítomnost hned čtyř čoček fotoaparátu, tři hlavní snímače se budou nacházet v oválném fotomodulu uprostřed, napravo od nich pak ještě patrně najdeme separátní ToF kamerku pro záznam hloubky scény. Hlavní snímač údajně dostane vysoké rozlišení 64 Mpx.\nRedmi Note 8 již prošel pro změnu čínskou certifikací 3C, ta však není tak sdílná jako TENAA, takže pouze víme, že se dočkáme podpory rychlého nabíjení s výkonem až 18 Wattů.\nVíce o obou telefonech se snad dozvíme brzy, jejich certifikování totiž může znamenat blízký příchod na trh. Redmi chystá na 29. srpna tiskovku, na které má být představen první televizor této značky, je tedy možné, že zároveň s ní budou představeny i oba telefony.\nAndroid Android 9 Pie Redmi Xiaomi\t2019-08-19


Deník věčné začátečnice – PROČ? - Pádler.cz\nJe to zvláštní. Nejsem rozhodně vodák jezdič, ani nadšenec. Jsem spíš laxní typ, který se nikam nežene, ale když už je tedy ta příležitost… Ale letos se něco změnilo. Začínám být netrpělivá. Včera jsem se přistihla, jak koukám do kalendáře a hledám datum, kdy už! konečně! vyrazíme. Sama sebe trochu nepoznávám. (Vlastně ve chvíli, kdy budete číst tyto řádky, sezóna už mi začala. Mám za sebou vcelku úspěšně Chrudimku, Doubravu a jako bonus Stvořidla).\nAle zpět k tématu. Přiznám se, že jsem měla za dlouhých zimních večerů a potom také během chřipky, která mě skolila (tedy až po těch hrozných horečkách), poměrně dost času přemýšlet, proč se chci vodě věnovat a co od toho čekám.\nAbyste rozuměli. Mám dvě malé děti a muže, který nemá zrovna toulavé boty a moji vášeň pro vodácký sport nesdílí (nicméně podporuje). Dostat se pro mne na vodu není prostě tak jednoduché. Dřív to bylo rozhodnutí ze dne na den, podle toho, jestli se mi chce a podle počasí. Dnes moje výprava na vodu (byť jednodenní) vyžaduje dlouhodobou přípravu a plánování (a to pominu to, že je nakonec většinou všechno jinak). Potřebuju včas rozvrhnout hlídání dětí u babičky, vymyslet, co a kdy po nocích navařím rodině, aby náhodou za ten den neumřeli hlady a pečlivě naplánovat sekání trávy (ta potvora roste jak splašená), pletí záhonů nebo řez stromů či keřů. To vše při práci na plný úvazek a s taxikařením nezbytně spojeným s bydlením za Prahou (moje volba, nestěžuji si – až tak).\nI proto možná nás matek – vodaček není v současné době mnoho. Možná se pletu, ale potkat v současné době matku menších dětí na vodě je opravdu vzácnost. Pokud mi toto tvrzení vyvrátíte, budu jedině ráda. Naše místo zabraly zase mladší slečny, které se na vodu ve velké většině pustí kvůli chlapci. Ovšem těch, které jsou tam z vlastní vůle, poslední dobou přibývá a je to jen dobře. A nutno říct, že také skvěle jezdí. A nelze nezmínit matky „Amazonky“, které se vydávají na vodu se svými ratolestmi. Ať už je vezou na deblovce nebo jim pořídí kajak a pořvávají na ně pokyny z bezpečí vlastního plavidla. Musím říct, že na jednu stranu mají můj obdiv. Na stranu druhou mne vždy napadá, jestli to není tak trochu hazard a boj s nervy. Určitě chci vést svoje děti k vodě a sportu obecně. Po zkušenostech s výukou lyžování to s nadšením přenechám profesionálům, případně zkušenějším vedoucím oddílu. Vím, že vynaložené prostředky se tisíckrát vrátí a všichni budeme spokojenější.\nNo nic. Tohle genderové pojednání mám v hlavě už dlouho, tak jsem ho sem nějak musela propašovat, že?\nTakže jaké je moje PROČ? na vodu jezdím?\nVím, že můžu jet na vodu kdykoliv chci, pokud teče. Ale něco mi k tomu chybí. Mám moc ráda ty lidi, kteří na vodu jezdí. Většinou jsou to odvážnější turisté. Pár z nich se pouští i na vody, ze kterých se mi svírá žaludek jen při představě, že bych tam jen tak stála, natož seděla v lodi. Ale víte co? Líbí se mi, že i tihle turisté sportovci sjedou v pohodě říčky typu Doubrava nebo Blanice a užívají si to. Líbí se mi, že se na vodě všichni zdraví AHÓÓÓJ a že si pomáhají. No občas (možná častěji, než bych chtěla) zaslechnu takový zvláštní pozdrav – HO…O, DE…E a další slova, která se snažím před dětmi utajit (oni je to ale stejně spolužáci naučí). Ale přes to mám pocit, že na vodě jsou lidé ochotnější si pomáhat. Prostě jsou tu proto, že je to baví a vědí, že i jim bude pomoženo, když bude potřeba.\nVětšinou je to tím, že vodáci mezi sebe přijmou každého, kdo sdílí jejich vášeň nebo se s nimi je alespoň ochoten o ní bavit. A je jedno, jestli má starou laminátku (ta naopak bývá předmětem obdivu) nebo nejnovější model, který se sotva objevil v prodeji. Je tady jedno, jestli jste ředitel firmy, živnostník nebo skladník. Osobně si myslím, že každá profese je důležitá a dobrá. Možná jen politici by měli o svém povolání raději pomlčet. Ale ve finále, pokud v partě nezkoušejí móresy z parlamentu, tak jsou přijati.\nA vlastně, když o tom tak přemýšlím, tak nevím povolání spousty lidí, se kterými jezdím na vodu. Existuje totiž tolik témat – zejména vodáckých, že na práci se naštěstí většinou nedostane.\nPrávě ta parta je tady pro mě moc důležitá. A protože přes zimu není tolik příležitostí, těším se na tu první oddílovou vodu, kde budeme všichni nedočkaví, ale zároveň i tak trochu napnutí, jak nám to po zimě půjde.\nA co ještě miluju na vodě?\n• když se nejdřív zděsím peřeje nebo jezu a poté, co to projedu, zjistím, že to byla vlastně brnkačka\n• když vytahuju loď v cíli\n• rejpavé poznámky a špičkování v autobuse\n• když na vodu jedou všichni děsně natěšení a cestou zpátky většina lidí usne (včetně mě)\n• večerní posezení u kytary, případně u ohně\n• takové ty houpavé vlnky, na kterých si připadám trochu jako kachna\n• když potkám někoho, koho jsem dlouho neviděla\n• když si konečně dám dobře vychlazené pivko po překonání sebe sama\n• když jdu ráno do loděnice a je mlha, tma a zima (to si říkám těmi slovy, které před dětmi tajím) a nakonec se vyklube sluníčko, je krásný den a my si užijeme vodu\n• když mám navázanou loď, sbalené hydro a ostatní ještě „šramotí“. Nutno říct, že se mi to moc často nestává\n• když se najde taková ta chvíle, kdy nemusíte vůbec nic. Jen tak si lehnout do trávy a odpočívat. Někdo si může myslet, že to je nuda, ale pro zaměstnanou matku 2 dětí je to balzám na nervy.\n• když se jdu navečer projít k pokořenému dravému toku a najednou je tam jen takový milý přátelský potůček, všude je klid a v dálce u rybníka kváká žába\nzandula 20.4.2015, 10:28:45\nDekuji za prima clanek. Mluvite mi z duse. Jsem maminka 4leteho loupeznika a divokou vodu ted opravdu hodne zanedbavam, zejmena kvuli operaci vyhrezu plotynky, nicmene mam podobne predsevzeti tykajici se ceskobudejovickeho slalomoveho kanalu. Ma sezona zacne v cervnu, tak uvidime, jestli se do toho vrhnu tak jako vy. Jeste jednou dekuji za clanek\nZačátečnice 21.4.2015, 8:48:23\nZandulo, moc díky za komentář. Je fajn vědět, že v tom není člověk sám 🙂 a držím palečky, ať se daří 🙂\nLucka 27.4.2015, 6:16:03\nS narozením prvního synka (necele 3roky) jsem taky trochu zanevřela na divokou vodu,o to víc mě ale těší vyjet ve volné chvíli s přáteli na nějakou turistiku.Chce to víc plánování, ale stojí to za to.Momentálně mám na krku (vlastně visí většinu času trochu jinde) ještě 14ti denní holčičku,takže další sezona v pytli,mám ale také předsevzetí-v roce 2016 ten kajak zase trochu osvěžit.Ale kdyby ne, ZWéčka pro mě mají stále kouzlo 🙂 btw díky za sérii super článků!