Gefängnis des Geistes: Animefest 2019 report - Nedostatek soudnosti feat. mrožina\nAnimefest 2019 report - Nedostatek soudnosti feat. mrožina\nBrněnské výstaviště mělo poslední květnový víkend opět tu čest hostit další ročník našeho oblíbeného Animefestu. Zástupci ploutvonožců pochopitelně nemohli chybět a letos nebyl jediným důvodem jen pasivní zájem o asijskou kulturu. Jak už titulek reportu napovídá, letošní fest byl alespoň pro mě rozhodně spešl. Podrobnosti, včetně informací o skladbě našeho festovního jídelníčku a dalších užitečných postřehů, se dozvíte níže :)\nKresba: Etuta - http://fiftyshadesofhallyu.tumblr.com/\nTi bystřejší z vás si určitě už říkají, copak asi děla název této veleslavné skupiny už v titulku reportu. Nebudu vás dlouho napínat, jakožto dlouholetá fanynka jsem dostala nabídku, která se prostě neodmítá (jakože váhala jsem samozřejmě jenom na oko!) - smět si zatančit po boku těch nejlepších. A ještě s parybou v hlavní roli! Mrož potvrdil, že jsem už dostatečně stará na to, abych si dělala starosti se svou reputací a jelikož beztak i ve třiceti čumim na kreslený seriály, vážně mě stejně nikdo brát nemůže. S radostí jsem souhlasila a jak se Animefest nezadržitelně blížil, účastnila jsem se dokonce i dvou tanečních zkoušek! Skutečně jsem tomu věnovala velké úsilí, člověk by neřekl, jak je složité se takovou retardovanou posloupnost pohybů naučit! A hlavně to byl další z důvodů, proč se na výlet do Brna tak hrozně těšit!\nNa čas strávený se skupinou před conem budu vlastně taky asi dlouho vzpomínat, krom nacvičování správných pohybů došlo i na hromadu krásně nostalgických chvilek, debatách o naší festivalové minulosti a ochutnávky pomazánek. Jsou to takové ty kouzelné chvíle, kdy si uvědomíte, že zajít občas mezi lidi může být hrozně fajn a jste vděční za tu chvilkovou odvahu, kterou jste kdysi v minulosti projevili, co vám umožnila je poznat :) Ale zpět k faktům, se stářím nějak víc sklouzávám k emotivnosti!\nOvšem první rozčarování přišlo už těsně před akcí. Zkouška festdancu začínala už v poledne, což znamenalo opravdu brzké vstávání, zvlášť když člověk musel vzít v úvahu ještě stav našich vozovek. Výjimečně jsme vyráželi lowcostově busem, protože plánování se kvůli menším organizačním nejasnostem (třeba potvrzení naší účasti a termínu již zmíněné zkoušky) posunulo skutečně až na poslední dny před akcí. Myslím, že by nebylo od věci zasílat účinkujícím veškeré instrukce o něco dříve. Alespoň to ubytování jsem měla zařízené nejméně půlrok dopředu, což je taková akurátní doba, pokud si chcete ještě trochu vybírat.\nCesta samotná byla až na to vstávání v 5 ráno poměrně zábavná. Zřejmě podobně rozespalý steward nám nejprve oznámil, že se můžeme těšit na nejméně půl hodiny zpoždění a následně jsme byli ještě svědky velmi vtipné konverzace, kdy postarší dáma sedící před námi požadovala ke čtení Rudé právo. Holt zvyk je železná košile. Nakonec jsme do Brna dorazili kolem desáté hodiny, což bylo tak akorát na to, abychom se zastavili na šálek dobré kávy, vybavili hotel a já se pak mohla volně přesunout směr Rotunda. Člověk by si řekl, ideální stav. Jenže žádná taková akce se neobejde bez pořádného dramatu! Jakožto správná, profesionální formace jsme samozřejmě nemohli podcenit ani kostýmy. Z našich řad jsme demokraticky zvolili vyslance Sykyho, co dostal na starost potisk našich triček. Hodíte je do tiskárny v pondělí a pak před conem vyzvednete, na tom se přece nic nedá pokazit. Pokud ovšem v daném prostředí nepracuje banda degenerátů, která nejenže není schopná něco tak triviálního dodat, ale ještě se s vámi posléze pře a odmítá vydat uschované textilie. Naštěstí v našem světě neexistují překážky, ale pouze výzvy! Syky přišel s náhradním plánem a obstaral pro nás epesní nálepky, které určitě ještě v dalších řádcích okomentuji.\nNejkrásnější přivítání v Brně\nJá se mezitím pomalu blížila v doprovodu mého statečného muže k areálu výstaviště. Letos jsme oba opět ulovili VIP vstupenky, abychom si mohli užívat ty časté průchody kolem nekonečných front na hlavní programy v Rotundě. Mohli jsme se tak odbavit ještě dříve u spodního vstupu. Doběhli jsme se tedy opáskovat (vědmy ftw!), já se vydala na zkoušku a mrože jsem poslala za jeho kamarády. Nakonec tam vlastně mohl jít i se mnou, protože mě cestou nikdo nekontroloval a vlastně jsem se ani od pořadatelů pořádně nedozvěděla, kam jít a co dělat. V panice jsem tak spamovala chat naší skupiny a nakonec vlezla do sálu, kde už dokonce pár skupinek čekalo. Rozhodně ale ne tolik, kolik se jich přihlásilo. Celkově byla organizace taková veselá, krátce po poledni se ukázalo, že si zvukař zřejmě odskočil na oběd a nejspíš se na něj bude muset ještě nějakou dobu čekat. Nevím, jestli pak našli nějakého náhradníka, nebo se jim stihl vrátit, ale postupně začali docházet i ostatní členové a dočkali jsme se svých prvních pár minut slávy. Nutno dodat, že po těch necelých dvou minutách před sotva dvacetihlavým publikem jsem byla vyklepaná jak ratlík. Vím o sobě, že jsem auťák, ale s tímhle jsem nějak nepočítala. Vlastně jsem z celé skupiny byla jediná, kdo se na pódiu Rotundy ocitl v roli účinkujícího poprvé. Tímto musím smeknout před všemi, kdo se k takovému kroku vůbec odváží!\nPo zkoušce jsem zjistila, že mi můj drahý už stačil utéct na druhý konec Brna (rozuměj téměř 20 minut cesty šalinou) do další kavárny. Měli jsme tam sraz s dalšími přáteli a využili volný prostor k obstarání potravy. Již opáskovaní jsme směli dorazit na výstaviště už po 4. hodině před zahájením oficiálního programu, abychom si v klidu prohlédli všechny stánky a nějak se v areálu zorientovali. Ne, že by se toho moc změnilo, ale bylo celkem fajn si vše projít, aniž bychom se museli vyhýbat všudypřítomným davům. Na zahájení jsme se ale nakonec nepodívali a dali místo toho přednost deskovkárně, kde se nám Forsa snažil představit Scythe. Jakmile jsem si sedla na židli a snažila se soustředit na všechny kartičky a figurky před sebou, přepadla mě šílená spánková krize. Do festdancu moc času nezbývalo a já začala mít seriózní obavy, že zaspím přímo na pódiu. Z hry jsem toho tedy bohužel moc nepochytila a beztak se kolem šesté odtrhla, abych se šla podívat na výrobu triček.\nSešla jsem se se zbytkem skupiny v kavárně, a když už jsem nemohla aktivně přidat ruku k dílu, alespoň jsem proces fotila a obtěžovala poblíž sedícího Greka. V duchu jsem samozřejmě už litovala svého rozhodnutí vystupovat. Upřímně bych byla dost ráda, kdyby páteční odpoledne v práci ubíhala stejně neúprosným tempem. Chvilku jsme ještě skotačili u restaurace poblíž Moravy a najednou jsem byla v zákulisí Rotundy a spolu asi s dalšími 50 soutěžícími si snažila najít koutek, kam aspoň hodím svoji tašku s věcma. Místní šatna nebyla zrovna nejprostornější a rozhodně potřebám festdancu nedostačovala. Vesměs ale na místě panovala dost pozitivní a příjemná atmosféra. Pár lidí nám ještě přišlo vyjádřit své sympatie, což bylo samozřejmě neskutečně milé. Na řadu jsme tuším šli jako osmí a čekání to nebylo zrovna dlouhé. Ještě před vstupem na pódium jsem byla neskutečně vynervená, ale s prvními tóny Baby Shark vše nějak záhadně opadlo a my vyběhli na plac.\nMyslím, že jsem si asi nikdy v životě tak neužívala stát před hromadou lidí v "záři reflektorů". Ale tak pozitivní reakci z publika jsem fakt nečekala a i když vím, jak jsem se v jedné části zasekla, hrozně jsem si to užívala. Nervozita byla fuč a zbyla jen radost z té dokonalé taškařice. Na rozdíl od ostatních skupin bylo naše vystoupení poměrně krátké, takže ta euforie ani nestačila vyprchat. Bylo to opravdu báječné! Tím spíš, že to člověk vůbec nemusel brát vážně a cíl pobavit publikum byl splněn. Ještě jsme se pak podívali na zbytek soutěžících a po konci soutěže jsme se jako pravé celebrity účastnili ještě několika focení :) Bylo to skutečně parádní a zábavné, všem zúčastněným za to patří dík a snad se nás nebudou tolik zlobit ti, co berou ten tanec o něco vážněji :)\nOdtrhnout se mi podařilo až někdy krátce po desáté, a to už program zrovna moc možností nenabízel. Setkala jsem se znovu s mrožem a šli jsme se alespoň podívat na Soutěžní AMV. Letos jsem byla nějaká líná a dokonce se ani neúčastnila hlasování zveřejněného ještě před festem, neměla jsem tedy ani tucha, co se na nás chystá. Některé kousky překvapily velmi příjemně, jiné o něco méně, ale celkově to byl takový příjemně oddechový program. Ale hlavně mě to donutilo teď znovu sednout k Mo Dao Zu Shi (což je taky hlavní důvod mého opožděného reportu, ehm).\nPoté už nám AF nemohl nic moc nabídnout, tak jsme se celkem s povděkem vydali na hotel. Byla jsem dostatečně plná dojmů na to, abych ze všeho nejvíc ocenila sprchu a měkkou postel. Navíc jsem si vzala do hlavy, že musím rozhodně jít druhý den v kostýmu a stihnout Yuffie. Tedy další velmi brzká vstávačka na obzoru.\nSpousta z vás to určitě zná taky, jednou se snažíte namalovat si ten ksicht o něco lépe a když už je skoro dokonáno, jebnete se řasenkou do oka. Mám pocit, že tohle se mi stalo možná tak podruhé za život. Netřeba asi dodávat, že místo kouřového oka byl v tu ránu na místě nevzhledný flek. Byla jsem fakt ráda za to, že jsem vstala s dostatečným předstihem, nepropadla panice a použila ručník. Asi o hodinu později jsem vzbudila svého mrožího otroka (ehm tedy "drahý partner ktorému hrozne moc dakujem ze sa obetoval a šiel tu a som mu za to naveky zaviazaná"), aby mě zašněroval do korzetu. Výhoda těch látkových je, že ať je utáhnete jakkoliv, není to skoro cítit. Možná jsem i trochu ráda, že jsem z toho koženého už vyrostla. Svých 20kg nadváhy jsem se tedy pokusila zamaskovat steampunkem a s radostnými výrazy ve tváři jsme vyrazili zpátky do útrob výstaviště.\nI tak si ovšem myslím, že začínat s tak dobrými přednášejícími v 9 ráno je tak trochu zločin proti lidskosti. Na Zákeřné vody videoherního pirátství jsme dokonce dorazili i bez ranního šálku kávy. Naštěstí nás už samotný úvod v podobě vyšperkovaného videa dostatečně probudil a připravil na hodinovou jízdu skvělého obsahu, pirátských funny faktů a kočky Wilfreda. Nejdřív došlo na obligátní historii pirátství, kde jsem si též s láskou zavzpomínala na devadesátky, kdy i v takové díře, jako je Podkrkonoší řádila vypalovačská mafie a v temných koutech se prodávala cédéčka za vskutku nekřesťanské sumy. Zajímavostí je, že u nás docela i frčely kolekce demíček :D člověk si vybral z ofiko katalogu a pak už jen donesl obaly na nosiče. Naštěstí jsem už v té době začínala být správný nerd, takže jsem si hry zvládla upirátit sama. To bylo pak radosti, když si člověk pod stromkem rozbalil třeba krabicovku Pharaoh, Baldurů II apod.\nAle konec nostalgického okénka. Je pravdou, že v té době jsme vlastně kopírování her nevnímali jako něco špatného, dělal to tak prostě každý, internety nebyly, v regálech Kauflandu se taky ty největší pecky neválely a o hrách, které vychvalovali na stránkách Levelu (nebo Scórečka, tfuj) jsme si mohli jenom nechat zdát. Můj tehdejší BFF měl navíc ještě i zmíněnou kopii NESka - polský Pegasus. Veškeré kapesné jsme tak šetřili na tajemné žluté kazetky a volné víkendy trávili na Trutnovském vietnamském tržišti jejich průzkumem. U nás prodávaly hry děsně předražené, doteď si pamatuji, že takový Intergalactic Ninja nás vyšel na 600,- Uf. Říkala jsem něco o konci nostalgického okénka? Ach :(\nOd dalších podobných příkladů jsme se pak volně přesunuli k možnostem, jaké mají samotní vývojáři, aby vám podobně nekalou činnost buď překazili, nebo alespoň dost znepříjemnili. Osobně podobné kreativní praktiky vítám s neskonalým nadšením. Nejlepším případem je asi zmiňovaný Game Dev Tycoon, kde obvykle váš business dojede právě na pirátství. Sice se tu teď taky přiznám k nepravostem, ale zase by byla škoda, kdyby to zapadlo - podobně vtipné to bylo například i ve hře Drakensang, v jeden okamžik je vaše postava uvržena do žaláře a musí počkat na příchod NPC, aby si mohla vykecat cestu ven. Majitelům jistých speciálních kopií pak pochopitelně žádná návštěva nepřišla. Geniální! Těch záseků tam bylo ještě víc, ale u většiny stačilo se jen trochu prohrabat v registrech :) protože ano, všichni piráti se hezky sdružovali na internetových fórech. Na svou obhajobu chci alespoň dodat, že jsem si tu hru pak skutečně koupila a poslední roky už fakt nepirátim! Je ale docela škoda, že už se tolik nenosí vydávání demíček, docela by mě zajímalo, jestli by to mělo na statistiky nějaký vliv. Nedávno jsem si třeba takhle vyzkoušela FF XV, abych si byla jistá, že mi systém hry bude vyhovovat. Zkoušení si her předem je asi většinou celkem alibismus, ale jsou případy, kdy by to člověk ocenil.\nOd srandiček se pak pochopitelně přešlo i k trochu vážnějším příspěvkům na téma, jak moc pirátství studiím škodí. Asi tu opravdu nemá moc smysl nějak moralizovat, ale ráda se pokusím předat poselství přednášky - když už musíte krást, aspoň neokrádejte malá, nezávislá studia. Nenuťte ty chudáky žrát omítku. Vydat v dnešní době hru, která se dostane do povědomí hráčů (aniž by ji třeba předtím ukradli Čínani) není žádnej med a i když třeba nebude tak dokonalá jako některé AAA tituly, pomůžete nejen celému hernímu průmyslu, aby si zachoval potřebnou diverzitu, ale těch pár lidí bude mít aspoň jako vy třeba na kafe. A to se myslím vyplatí!\nHodnotit Yuffie jako přednášející myslím už ani nemá moc smysl, opět byla skvělá, tentokrát nemám, co vytknout. Potěšily mě i pirátské funny facty i to množství práce a času, které do přípravy přednášky vložila :)) a pochválila mi kostým, to se musí ocenit! :D\nV programu se nám následně objevilo drobné, půlhodinové okénko, které jako by si přímo říkalo o kafepauzu. Naběhli jsme tedy ke stánku Putovní pražírny a konečně do sebe dostali ten neodolatelně návykový mok. Po ranní kávě je na světě hnedka lépe, věřte mi. Jsem skutečně častá, že se Brňáci rozhodli nás i počas conu zásobovat kvalitním zrnem!\nCestou k hlavnímu pódiu A2 jsme ještě procházeli přes stage, kde už Hintzu zpovídal Jirku Vyzourka reprezentujícího Ramen Brno. Bohužel jsme stihli jen pár otázek a pak se museli zase vydat o kousek dál za Matějem a jeho přednáškou: Nový kreslíř na scéně: umělá inteligence! Jestli bych někoho označila za nadějnou vycházející hvězdu, pak právě jeho! Ano, uhádli jste dobře, pochválil mi kostým, dokonce ne jednou! Ale vážně, několikrát jsme to s mrožem zmínili, jakmile jsme schopní obsah přednášky vygooglit během 10 minut, prakticky pro nás nemá význam a zřídkakdy přináší nějakou přidanou hodnotu. O tom u Matěje nemůže být řeč. Přiznám se, že novinky ze světa AI nesleduji až tak bedlivě, takže jsem skutečně netušila, jak daleko je v případě kresby, ale to rozhodně nebylo jediným přínosem tohoto programu. Nechybělo pochopitelně seznámení s terminologií, které bylo myslím ke kognitivním schopnostem průměrného posluchače, vysvětleno dostatečně dobře a srozumitelně. Mrožovi možná chyběl trochu větší detail, ale já jsem toho názoru, že by to spíše uškodilo a vzhledem k probírané problematice nebyla nějaká hlubší znalost problému až tak důležitá.\nPo úvodní nalejvárně přišla velmi zábavná část rozeznávaní obrázků, zda se jedná o lidský či AI výtvor. Některé případy byly celkem zřejmé, ale občas jsem se i pěkně sekla. Člověk se občas musel zaměřit skutečně na drobné detaily, které AI nemá ještě tak dobře vychytané. Došlo i na nějaké ty vtipné faily a pak už se přešlo na konkrétní zástupce. Mezi prvními byl zmíněn například DeepCreamPy sloužící k decenzurování hentai obrázků, pro spoustu otaku jistě velmi užitečný nástroj :) Nutno dodat, že většinu zmíněných nástrojů přednášející sám vyzkoušel a dobře poukazoval na jejich klady i zápory. Pro mě byly například velmi zajímavé generátory anime obrázků z fotek či scenérií. Případně informace o nové kryptoměně v podobě AI generovaných waifu, jestli do něčeho budu investovat nějaké šušně, pak právě sem :))\nBudoucnost kryptoměn? :)\nCelkově přednáška moc hezky odsýpala a byla plná zajímavých informací. Jedinou vadou na kráse budiž asi podmínky pro samotného Matěje, který chudák vůbec neviděl bez stání na samém okraji, co za slajd si právě prohlížíme a neměl během celého hodinového programu ani možnost se pořádně napít. Nějaký přenosný pultík by tohle jistě zvládl. Já jsem pak jen sledovala, jak se stále blíží víc a víc okraji pódia a pořád jsem přemýšlela o tom, jaké by to bylo, kdyby spadl :) To se naštěstí nestalo, takže jsme opět mohli být svědky dalšího skvělého programu.\nPo skončení přednášky mě navíc možná tak trochu na popud Greka (kterému jsem dělala chvilku společnost, ach!) oslovil kolega bloger Honza 135 (na jehož report se doufám můžeme taky těšit) a strávili jsme několik příjemných chvilek debatováním o rozličných tématech. Je pravda, že psaných reportů postupem času bohužel ubývá. Sama jsem se svěřila, že dávám stále přednost psanému textu před videem. Možná i jen proto, že to celkově zabere mnohem méně času a nikdo se nemusí dívat na můj škaredý ksicht :) je to pro mě i mnohem příjemnější forma ke vstřebání informací. Sice jsem se většinou dříve více učila z odposlechu, ale videorecenzím jsem prostě nikdy nepřišla na chuť. Jen doufám, že se ve mně probudila aspoň trochu sociální stránka a nechovala jsem se jako úplný degenerát, nejsem moc zvyklá na to, že by mě někdo jen tak oslovil :))\nNásledující hodinku volného času jsme pod vedením mrože a forsy strávili hledáním něčeho poživatelného. Nejdřív jsme měli smělé plány, že vyrazíme někam do města, ale to bychom bohužel museli vynechat následující přednášku. Chudáka Honzu jsme tak táhli s sebou až k zastávce a zase zpět, abychom se zastavili u nepříliš dobrého ramenu v A2. Instantní nudle za 50,- nejsou nejlepší deal, ale zase chápeme, že je to festivalová cena. No, měla jsem hlad, ráda jsem to zblajzla. Honza pak zmizel na omalovánky a my ještě vyrazili nachytat trochu kyslíku ven a pořídit pár fotek.\nNa další bod programu jsme se velmi těšili. Lukáš „Ghost“ Haládik, známá to postava z Bohemian Interactive, nám měl v přednášce Sekiro, Nioh a ti další… osvětlit, co je tak fascinující na sengoku éře a proč se do ní tak často v pc hrách vracíme. Nioh máme s mrožem už úspěšně za sebou, Sekirem se postupně prokousáváme, takže to vypadalo jako program přesně na míru. Čekali jsme nějaké komplexnější rozbory zmíněných titulů, upoutávky na nějaké další, zajímavé postřehy a nevimcoještě. Po krátkém historickém okénku a podivuhodném představení tří "hlavních hrdinů" éry sengoku se pouštěla náhodná videa z her. Upřímně nevím, komu byla přednáška určená, hráči byli asi už velmi dobře obeznámeni s mechanikami obou her, znali i pár bossáků (dle občasných komentářů je všichni dávali levou zadní) a nehráči si z toho naopak zas nemohli moc odnést. Nějak se mi tam nedostalo odpovědi na úvodní otázky, krom zmínění typické estetiky, kdy na vás v kontrastu s krásnou architekturou, romantickým výhledem na koruny stromů obsypané květy či barevným listovým útočí odporná abominace. Ani například mytologii skrývající se za Nioh nebylo věnováno moc času, i když je to pomalu téma na samostatnou přednášku. Celkově to bylo takové nemastné, neslané a odcházeli jsme spíš trochu roztrpčení.\nNo, radši sem hodim toho parádního Roadhoga!\nNo, nic, co by nespravil šálek lahodné kávy. Další okamžiky jsme tedy věnovali menšímu občerstvení a prohlídkou natřískaných stánků. Sběratelé upomínkových předmětů si tu rozhodně přišli na své a měla jsem taky místy trochu problém odolat. Například skvělé americké limonádě servírované hned vedle kafestánku. V sobotním parném počasí rozhodně přišla vhod. Mrož si rovnou zašel na tortillu, která taky vypadala moc dobře a dělal mi chutě. S krajkovými rukávy, v paruce a korzetu se jí o něco hůře. Nejdřív jsem plánovala přežít den na maně, ale džusy udělaly podobnou službu. Kdybych byla modelka, namočím si do nich ještě trochu vaty, žel, byla jsem na dietě.\nPůvodně jsem si chtěla ještě odskočit na Madoku a ty druhé, co selhali, ale nakonec jsem stihla jenom závěr. Možná to nakonec bylo jenom dobře, protože z těch útržků jsem zrovna nadšená nebyla. V hledišti jsem si hned našla Ariana s Grekem, abych je vyzpovídala. Mé obavy bohužel jenom potvrdili. Upřímně už si ani moc nepamatuji, o čem přednášející hovořil, protože mi to přišlo dost zmatené :D Snažil se sice vysvětlit, v čem vlastně spočívá kouzlo Madoky, jak definovat dospělé anime a dekonstrukci žánru, bohužel ne moc zdařile. Když už došlo na samotné klony u Shoujo☆Kageki Revue Starlight se ani moc nepozastavil, ačkoliv tam jsem jisté podobnosti vnímala. No, alespoň pohejtil Magical Girl Site, které mi taky přišlo spíš už na hraně frašky. No, kostým mi stejně jako předcházející přednášející nepochválil, takže za mě ne :D\nDo začátku cosplay soutěže nezbývalo zrovna moc času, takže jsme se postupně přesunuli na začátek fronty k Rotundě. Tady člověk to VIPčko skutečně ocení. Sice jsem letos skutečně váhala, jestli se tohoto programu účastnit, ale výhled příjemného posezení v klimatizované místnosti zněl nakonec docela lákavě. Nutno dodat, že letos se nám překrývalo hned několik oken programu a často to nebyla zrovna lehká volba. Cosplay soutěž ale už pravidelně patří mezi zdejší highligty a myslím, že patřím k lidem, kteří dovedou snahu jednotlivých účastníků ocenit. Letos překvapivě nebylo ani nějaké velké zpoždění a program se nepotýkal s mnoha technickými problémy. Měla bych jen asi pár výtek k moderátorovi, který poměrně často nebyl schopen správně přečíst jména soutěžících nebo jejich postav. Tohle je navíc přeci něco, co si může nacvičit dopředu, nebo se minimálně zeptat, jaká je správná výslovnost. Docela jsem ocenila, že došlo jen na pochvaly od sudích a už nebylo třeba se zdržovat RP otázkami na postavu. Konkurence mezi soutěžícími byla dost velká, i když se neúčastnila taková jména jako Tanakht nebo Germia. Letos podle mě nejvíce excelovaly dvojice. U mě nakonec vyhrály Tři oříšky pro Popelku v podání Arisu a Ayaku. Nejen provedení bylo naprosto dokonalé, ale hlavně nápad se scénkou! Jsem zvědavá, kolik dalších dvojic podobný koncept použije pro mahou shoujo přeměny. Každopádně moc gratuluji k výhře, byly jste skvělé!\nTrochu mě mrzí, že jsme posléze nezaběhli ještě na Lusi a její přednášku o emoji, ale z cosplay soutěže nám opět trochu vyhládlo a po více než dvou hodinách v sále jsme ocenili trochu toho čerstvého vzduchu. K občerstvení jsme si bohužel vybrali jakýsi sushi stánek, u kterého bylo poměrně prázdno (nějak mi to nepřišlo v danou chvíli podezřelé, prostě jsem si myslela, že s tím doběhli až teď) a zakoupili jeden ze setů. No co vám budu povídat, chutnalo to asi stejně hnusně, jako to vypadalo :D I regioJet má lepší sushi, a to je co říct. Malinko nás to nahněvalo, ale nakonec jsme z toho měli přeci jen spíš srandu. Jen škoda těch ostatních lidí, co za to byli nuceni zaplatit.\nVolně jsme se pak přesunuli přes Artist Alley ke kavárně, kde u jednoho ze stolků už seděl Arian a Campari. Právě tu probíhalo sčítání hlasů ze soutěží a oba se tvářili hrozně moc tajemně. Myslím, že i kdybych na ně házela očka, neprozradili by nic :D tak jsem se raději věnovala zákusku. Kavárna opět nezklamala, hlavně Mrožův Míša dort byl mňamózní. Nějak jsme hromadně usoudili, že se zkusíme podívat na Anime světy, ve kterých (ne)chcete žít Olivera „MrTigerHD“ Černického, který je prý tou údajně vycházející hvězdou a slavným youtuberem s 12k odběry, což pochopitelně nezapomněl zmínit hned v úvodním slajdu. Nějak nevím, kam si nakonec Arian sedl, ale klidně jsem mu mohla svoje místo přenechat. Netuším, jaká je přednášejícího cílovka (a doteď jsem nenašla odvahu se na jeho videa podívat), ale odhadovala bych děcka 7-12 let. Alespoň takovým stylem hovořil ke svému publiku. Shodou okolností vedle nás seděl ještě Honza 135, který si taktéž mohl všimnout našich dost znechucených výrazů. Na gauči měl ještě posazeného Meona, který se dle mě (aspoň doufám) většinu času tvářit dost mrzutě a měl k tomu dobrý důvod. Nějak nevím, o čem to celé mělo být. Oliver nám postupně dost náhodně představoval nějaké anime světy, dost pofidérně popsal jejich klady a zápory a většinu času se kreténsky pitvořil a na položené otázky neodpověděl. Ne dík. Jeho projev nás neskutečně bolel a s klidným svědomím mohu tento divnopokus prohlásit za nejhorší část celého AF. Odešli jsme před koncem, nedalo se to vydržet. Ano, nepochválil mi kostým. Podle mrože je dotyčný zosobněním všeho špatného na youtube.\nS členy Nedostatku soudnosti jsem pak řešila, jestli se budou účastnit Vyhlášení výsledků. Přišlo mi, že by bylo aspoň fajn se tam ukázat, i když si myslím nikdo z nás moc naděje nedělal. Ale to třetí místo by opravdu potěšilo, to zas né že né. Slezli jsme se tedy před Rotundou a čekali na pokyny orgů. Taky si myslím, že by mohli nějak předem všem účastníkům sdělit, že mají možnost přednostního vstupu. Nakonec si nás a VIP tedy zavolali. Ha, měla jsem multipass!!! Posadili jsme se hezky svorně do poslední řady a čekali na vyhlášení. Nejdřív došlo na nějakou taneční hru a pak konečně fest dance. Třetí místo obsadila skupina, co měla ze všech tří nejlépe nacvičený nějaký známý korejský pop song. Nemáme šanci. Musím přiznat, že jsem byla malinko zklamaná, bylo mi to líto, třetí místo by fakt bylo pěkné.\nPak to začalo. Prapodivný úvod s dost podezřelou zmínkou o skupině, co přišla obhájit bronz. Ne, to přeci není možné. Změnil se bodovací systém, kde bylo umožněno hlasovat pouze pro jednu skupinu. Mohli nám to dát jen kámoši a pár náhodných trollů. Když se sálem ozval "Nedostatek soudnosti", nemohla jsem uvěřit svým uším. Okamžiky radosti pak střídaly záchvaty studu, kdy jsem si říkala, jak je to trochu nefér vůči všem těm účastníkům, co se tolik snažili a vložili do toho nepoměrně více úsilí a času. Na druhou stranu to ale ukazuje, co lidé chtějí vědět a dokáže je potěšit ♥ už předtím jsme si říkali, že tu budeme pro všechny ty chudáky, násilím dovlečené partnery, co musí kpop přetrpět kvůli svým slečnám. Vlastně i Mrož by se letos mohl zařadit do této skupiny, baby sharka u nás doma slyšel opravdu nesčetněkrát :)) No, bylo to neskutečné, jsem z toho trochu vedle ještě teď. Naštěstí první místo vyhráli po zásluze !SCREAM, kterým jsem fakt fandila a pouštěla si je ještě ze záznamu. Tak uvidíme, jestli se něco nachystá i pro další ročník :)\nPo nás přišla na řadu ještě AMVčka a byla jsem ráda, že se do první trojky umístili i moji favorité, i když úplný vítěz u mě až tolik nezabodoval. Popravdě jsem ale neměla moc mozkové kapacity na to, abych to všechno zpracovala. Naštěstí program končil o trochu dříve, tak jsme ještě stihli nějaké to skupinové selfíčko a vyslechli si několik dalších gratulací. Pak jsem opět odchytila svého drahého a šli jsme si vystát frontu na Greka. Tak nějak jsem letos všeobecně čekala, že budou přednáškové místnosti praskat ve švech a bez VIP nebude možné se nikam dostat, ale až na cosplay soutěž jsem nikde nenarazila na přecpaný sál. Dokonce ani Grek neměl plno!\nA to si to zrovna letos zasloužil. Letem jiným světem opět patřilo k jeho velmi zdařilým pokusům (jo, několikrát mi řekl, jak mi to sluší) a to jsem ke Grekovi zvlášť kritická, páč si to jako letitý veterán zaslouží :) Isekai je možná mnohými považován za poměrně moderní subžánr, ale kde se vzaly jeho počátky? Na tuhle a všechny podobné otázky je pochopitelně správnou odpovědí - ve starověkém Řecku :) Od Platóna jsme se pak přesunuli od kupeckých her, politické satiře až ke třem stěžejním dílům jako jsou Čaroděj ze země Oz (Zardoz!!!), Gulliverovy cesty a Alenka v říši divů, která se stala inspirací pro spousty moderních děl. Už zde dokážeme rozeznat všechny důležité prvky formující základ žánru. Následně Grek dobře poznamenal, že hodnocení jednotlivých titulů a vnímaní jednotlivých, důležitých aspektů každého díla je silně subjektivní, a to, jak je pro nás v tomto případě anime titul zásadní, závisí na našem pojetí konzistence světa, jeho pojmutelnosti a hloubce uvěřitelnosti. Co je pro někoho nepřekonatelnou překážkou, může být pro jiného naprostou maličkostí a sama si to dost často hlavně při debatách s Grekem ověřuji, když dojde třeba na Madoku :)\nTenhle Grekův výraz sem prostě musí :D\nJsem ráda, že i v tak krátkém časovém rozpětí stihl nakousnout dle mého všechny podstatné elementy, jakými jsou přírodní zákony, biologická podmíněnost, společenské systémy, morálka a zisk/risk ve vztahu k vnímané hloubce příběhu. Co když lidem umožníme létat, svět budou obývat draci, bude přítomna magie, jak tohle vše ovlivní život lidí, jejich společenské zřízení, architekturu, hodnoty? Takové otázky by si měl vždy položit každý autor RPG i fanfikcí, a pokud možno jim věnovat dostatek pozornosti. O to víc jsem ale teď zvědavá, co mi řekne na Malazskou knihu padlých, která se se vším alespoň dle mého poprala na jedničku. Dále došlo na výčet několika zajímavých děl, mezi kterými nechybělo například moje milované Vision of Escaflowne, nebo 12 Kingdoms. Došlo samozřejmě i na SAO s trefnou poznámkou, že aspoň novela je na hranici průměru. Za mě jde taktéž o naprosté diletantství a sadu promarněných příležitostí, které takový setting (v základu poměrně zajímavý) nabízí.\nA tenhle taky! :D\nA protože je to Grek, bylo třeba mu hlídat čas, letos byla konečně Sušenka vybavena pořádnou střelnou zbraní, která ho skutečně dovedla zpacifikovat, a i když se nedostal k posledním slajdům, aspoň nepřetahoval. Jelikož jsem tentokrát jako jediné negativum shledala nadužívání termínu "slovutný" (se kterým nám Greku dost parazituješ i u dračáků!), chtěla jsem ho po konci programu jít i pochválit. Bohužel se kolem slovutného přednášejícího vytvořil už menší dav, tak jsem to stihla aspoň o něco později.\nTotiž, opět si nějak neodpustil hejt na postavu Hitomi ze zmíněného Escaflownu, za což jsem mu samozřejmě musela jít vyčinit. Všechno by to vlastně dopadlo celkem dobře, kdyby se pak na moment nezasekl a nezačal přemýšlet o tom, co je na hlášce, že nesnáší hitomi, tak špatného.... Ehm, jak dlouho se to známe?! Tohle si skutečně beru velmi osobně! Chápu, že je to poměrně common jméno, ale vzhledem k mé často zmiňované náklonnosti k tomuto anime, je tuším velmi zřejmé, odkud mám svou přezdívku. Nehledě na to, že jako správná puberťačka jsem se pochopitelně v té době taktéž rozhodovala mezi dvěma chlapci! :)) Mmch u Escaflownu to byl téměř vždycky Allen - zženštilé obličeje a dlouhé vlasy mě neopustily doteď!\nJelikož jsme se přeci jen na nějakou chvilku zakecali, nechtělo se nám na další program jít se zpožděním, takže jsme místo toho zvolili úprk domů. Byla jsem už po tom celodenním běhání v botech vycpaných vatovýma tampónkama, aby mi lépe seděly, trochu utahaná a jelikož bylo celý den strašný vedro, měla jsem pocit, že musím smrdět v tom kostýmu na sto honů (jako asi půlka VIP návštěvníků -_-). Vidina sprchy byla skutečně neodolatelná a skutečně existuje máloco tak uspokojivého, jako sundat ze sebe všechen ten bordel a zachumlat se pod peřinky. Promiň, Mrož!\nVečer ještě proběhla důležitá debata o plánech na neděli. Když už se Ramen Brno rozhodl prodloužit během AF otvíračku, byla by fakt škoda tam nezajít. Rozhodli jsme se tedy, že se připravíme o polovinu nedělního programu, abychom uspokojily i naše chuťové buňky. Teď je mi celkem líto, že jsem některé části programu vynechala, ale aspoň jsem celý fest přežila relativně v pohodě a nepotřebovala další den na rekonvalescenci.\nBohužel bylo taktéž rozhodnuto, že půjdeme na nedělní část v civilu, zbytečně jsem tak tahala (no, teda spíš mrož, co mi bral zavazadlo) dvě sady oblečení, tři paruky a neskutečnou hromadu drogerie. Aspoň ale budu mít třeba na Aki čím překvapit. Díky rychlejší ranní úpravě a předem sbaleným zavazadlům jsme ale už před devátou brázdili uličky výstaviště. Vlastně si ani nepamatuji, kdy naposled jsme se účastnili tak brzkých programů. Šálek batche nám hned vykouzlil úsměv na rtech a s pohárkem horké tekutiny jsme zasedli na Foxovu přednášku o Historické přesnost zbrojí v anime na vybraných příkladech. No, bylo rozhodně vidět, že přednášející se historii věnuje a její jednotlivé etapy a vývoje zbrojí má v malíku, jenže mi tak trochu přišlo, že si vzal nějakou svou existující odbornou práci na toto téma a pak do něj náhodně vložil snímky z anime. Upřímně hodnotit zbroje v SAO mi přijde v základu trochu mimo, jelikož se v prvé řadě jedná o fantasy online hru a v té druhé jsou často animátoři trochu líní/nemají rozpočty na to, aby se zvlášť vykreslovali s jednotlivými prvky zbroje. Potěšila mě zmínka o Berserkovi či Virgin Witch. Ovšem vyčítat absenci přileb v kinematografii taky není úplně šťastné, není to rozhodně jen záležitost anime, stačí juknout třeba i na poslední řadu GoT. Divák prostě chce vidět svého hrdinu, nehrajeme si tu na historické dokumenty. A v online hrách si i já tu pokrývku hlavy schovávám! Po celou dobu se navíc operovalo s poměrně odbornými termíny, které mi nepřišly vždy dostatečně vysvětleny a upřímně nevím, jak to pak na běžného diváka anime působilo. Že jsou vě většině her/seriálech zbroje nerealistické až kokotské, víme tak trochu všichni, ale nutit tu nějakou historickou přesnost u čistě fantasy děl je na pováženou. Můj dojem byl tedy dost smíšený a nemohu říct, že by mě přednáška extra bavila.\nOproti tomu je Robert Waschka vždy sázkou na jistotu. Dobrým důkazem jsou i nekonečné fronty. U Bojuj podle svého charakteru tomu nebylo jinak. A začalo to skutečně slibně; vtipná úvodní scénka a slajd slibující další porci zábavy prodchnuté zajímavým a zamyšleníhodným obsahem. Jenomže to bychom se od počáteční otázky, zda každá postava představuje určitý jungiánský archetyp nesměli přesunout k random scénkám parodujícím nesčetné rpg tropy. Nějak jsem čekala, že se tu víc budeme bavit o tom nakousnutém rozdělení/charakterizací jednotlivých povolání, zkusíme to nějak víc rozebrat, najít k tomu paralely v jiných aspektech života (cesta za dospíváním) a ne se jen tak bavit nad ukázkou tuposti NPC v některých anime/hrách. Ano, scénky to sice byly občas velmi vtipné, ale člověku to nějak moc nedalo. Oba jsme odcházeli spíše zklamaní, Waschka má neuvěřitelný talent a charisma, je pak velká škoda, když obou darů nevyužije naplno.\nNeměli jsme ani pak moc chuť se na místě déle zdržovat, ještě doteď mě mrzí, že jsme si místo toho nevybrali Animekvíz, kde jsme aspoň mohli ulovit Yuffie, aby nám podepsala kopii Hustýho nářezu, kterou si předtím ještě mrož pořídil. Záhy jsme nechali výstaviště za námi. Vlastně jsem se ani nestihla rozloučit se svými známými, možná se budu příště fakt víc socializovat. Mysleli jsme si totiž, že více lidí bude mít v plánu si zajít krátce po otvíračce na ramen, tak jsme pěkně naložili naše zavazadla do šaliny a vyrazili na Mendlák. V restauraci bylo překvapivě místa ještě poměrně dost. Oba jsme si dali festovní Naruto speciál, kimchi a yuzu limču. Byla to určitě skvělá volba! Ještě před jídlem jsme se pobavili nad vtipným návodem, jak ramen jíst, který má na svědomí...tadá...opět Yuffie. Skvělá práce! Recenze rozhodně nelhaly a musim říct, že zdejší jídlo předčilo má očekávání. Na pomyslném prvním místě je teda stále berlínský Cocolo ramen, ale Brňáci mu směle dupou na paty.\nSpokojení a poněkud přežraní jsme pak ještě poslední hodinu strávili v kavárně Kafec, kde jsme ještě s Forsou mohli zhodnotit uplynulé dny a připravit se na realitu běžného života. Odjížděli jsme autobusem krátce po druhé hodině, tedy ještě před samotným zakončením, ale aspoň jsme se vrátili za světla. Naivně jsem si myslela, že se hnedka vrhnu na psaní reportu, ale láska k Mo Dao Zu Shi byla silnější :) I tak byl ten přechod do pracovního režimu vlastně docela pohodový. Znamená to, že už jsem tak stará a spoutaná okovy dospěláctví? Sakra, doufám, že ne!\nPřichází okamžik pravdy. Jaký tedy byl letošní Animefest? Ráda bych napsala, že naprosto báječný, jenže to bych asi trochu lhala. Jistě, byly tu okamžiky naprostého nadšení, jenže prokládané i zklamáním. Největším zážitkem pro mě byl rozhodně Festdance a doufám, že si budu moct aspoň něco podobného ještě někdy zopakovat. Program byl letos opět velmi bohatý, ale kvalita kolísala. Možná jsem jen měla trochu smůlu, uvidím, co se pak dozvím od dalších návštěvníků :) Zaznamenala jsem i pár nedostatků v organizaci, ale u tak obrovské akce není jednoduše možné ohlídat vše. Navíc si myslím, že zrovna zdejší orgové naslouchají všem přáním a stížnostem a snaží se dělat každý ročník ještě lepším. AF jako takový pak funguje jednoduše skvěle. Trochu mě mrzí, že jsem se letos méně socializovala, ale mrož je taková malá protivná krysa, co se nechce s nikým bavit :D\nPamátka na knihovně, kdo uhodne, z čeho je prasátko, má zlatého bludišťáka!\nPozitivní dojmy nicméně převažují a byla jsem ráda, že se zase mohu podívat na akci s tak skvělou atmosférou, ke které většina návštěvníků jen přispívá. Bavilo mě procházet se jak mezi stánky v Artist Alley (i když letos jsme si bohužel žádné printy neodnesly, páč ještě musíme vymyslet, jak si vše v novém bytě zařídit) i jen tak po areálu a kochat se všemi úžasnými cosplayi. Jen mě teda dneska strašně moc zklamalo, že Dude Lebowski byl fskutečnosti Endgame Thor. Třikrát fuj Marvelu, nakoukávám teď předchozí filmy a je to neskutečné peklo.\nZa rok určitě plánuji dorazit zas! A už teď se těším na podzimní Akicon, musim do té doby najít nějaký fajn recept na muffiny :) Conování zdar a dík všem, co mi dělali o víkendu společnost!\nP.S. - Možná jste si všimli těch podivuhodných zmínek o chvále mých kostýmů, skutečně netuším, kde se tahle fáma vzala, ale očividně na ní asi něco bude. Berte to jako návod pro příště, pokud budete chtít, ať vás taky pochválím :D\nTady je Mrožovo\nJe pol druhej ráno a hitoma chcela nech niečo napíšem k AFku pretože som tam bol už veľa krát a zjavne teda usudzuje, že ma to baví. No, možno ma to mohlo baviť - kedysi dávno, ten prvý či druhý krát. Žiaľ, som človek ktorého opakovaná rutina omrzí pomerne rýchlo a AF tak už pre mňa stratilo čaro. Netvrdím, že by som nejak ultimátne trpel a premýšľal nad sebevraždou, ale celkový pomer cena/výkon mi príde proste nevyhovujúca. Človek si pak musí hľadať radosť v čom to len ide.\nAko minule i teraz ma tak najviac tešila možnosť s VIP vstupenkou predbiehať fronty commonerov a cítiť sa ako entitled, priviliged fuck. Nanešťastie mi prišlo, že ani jeden program nebol tak natrieskaný, aby došlo k onomu magickému "sedím tu, v prvých radách, nechcem tu byť ale baví ma, že blokujem miesto niekomu kto 20m stál vo fronte aby ho pak sklamaného poslali preč" momentu.\nNo, nevadí, aspoň je fakt že VIP umožňuje vždy dosť fajn miesto.\nToľko k úvodu, zbytok v stručnosti.\nSme vstávali hrozne brzo, bol som unavený, niesol debilne ťažkú tašku a nevedel zaspať v student agency buse. Pobavila ex-bolševik bába a steward ktorý ju trochu pražil. Brno ako vždy ponúka super kafe v super kaviarňach, ako prvá bola klasicky Skog. Stretli sme sa tiež s "kamarátom" či ako človeka čo s nami sem tam niekde je nazvať. Hrali sme deskovku, tá mi prišla super a doteraz je to pre mňa zlatý bod celého AF, čo je spíše smutné než super.\nFestdance som chcel vidieť pretože tam tancovala i drahá a ja mal tú možnosť vidieť ich nacvičovať u nás v byte. Príde mi proste super keď ide takto parta do súťaže kde sa hlásia primárne k-pop zostavy ktoré to berú hrozne vážne. Dosť ma ešte zosmutnilo, že i v tomto roku na takomto feste sa ale v publiku nájdu ľudia čo nájdu peniaze na vstupenku, ale už nie na deodorant. Všetky tanečné zostavy som asi nevidel, dosť som bol na mobile. Super boli iscream a ich cirkus a samozrejme Nedostatek soudnosti ktorým som úprimne tlieskal. Po tom sme videli kúsok nejakej dosť špatnej prednášky akože o feminizme a lolicon, na čo mám jasne vyhranené názory. Nie, čumieť na hentai kde mladé holčičky przní medveď nie je vzbura proti spoločnosti ani rebélia voči systému. Je to degenerace.\nSme vstávali hrozne brzo, bol som unavený a nezaspal v šaline. Yuffie bola fajn, inak si toho zas tak veľa nespomeniem, dosť som mobiloval alebo premýšľal nad sebevraždou. Grek bol použiteľný, prednáška o AI ma ako jedna z mála i bavila, nioh a sekiro sklamali na prvej čiare a najhorší bol samozrejme týpek ktorý tam bol za cosplay špatného youtubera. Alebo to nebol cosplay? Jeden nikdy nevie.\nZo všetkého najviac ma potešila tortilla, tá bola fakt dobrá. A kafe. Kafe je na AF fakt boží, jediný iný fest kde som mal podobne kvalitný servis bol, prekvapivo, neporovnateľne menší Slavcon v Bratislave. Dúfam, že časom sa poučia všetky cony. Vyhoďte maidky, preč s nimi. Kafe má robiť profi barist(k)a v zástere pomocou kvalitného espresso nástroja, nie "veľmi moc kawai" slečna v maid uniforme s uškami a ocasom čo zaleje instant. Koniec maidkám, sláva baristom! Kávová revoluce na conoch!\nJo a ešte cosplay nebol zlý. Ale kafe a tortilla vedú.\nSme vstávali hrozne brzo, bol som unavený, niesol debilne ťažkú tašku a plácal sa na AF na jednu prednášku. Ale aspoň som si kúpil komiks od yuffie a kotlety, takže asi cajk. Jo, prednáška bol vaška ktorý začal sľubne a pak to pretvoril do "haha, hihi, mocinky vtipné" scénky. Jakože, spomínam si že kedysi na prednáškach vyprával zaujímavo, predvádzal veci ktoré boli vtipné ale i trošku poučné (typu - tento super move z anime je fakt blbost, kirito je degenerát) a nie len vtipné. Jasan, človek sa zasmeje, ale tak vstával som fakt brzo tak by som chcel niečo viac.\nManík čo prednášal o zbrojách bol tiež celkom zaujímavý. Ako písala hit vyššie, prednáška bola miestami na dosť detailnej úrovni a riešila i typ rukavíc, miestami naopak až moc "SAO je blbosť, asi ste to nečakali, čo?!"\nNasledoval dosť super ramen (i keď ja mám asi stále radšej pho) a potom, nečakane, kafe.\nNa nedeli bol celkovo samozrejme najlepší odchod domov.\nAF nie je pre mňa. Už nikdy viac.\nVystavil hitomi v 2:41\nGrek1 28. května 2019 14:56\nDěkuji za report a dvojí zpětnou vazbu. A ještě jednou se za nedůvtipnost svého komentáře o Hitomi omlouvám.\nhitomi 28. května 2019 15:17\nNějaké bonusové expy by tu škodu možná dokázaly napravit ^^\nHonza135 3. června 2019 11:12\nAhoj, koukám, asi jsem byl u Tygra příliš benevolentní. No uvidíme příští ročník, zatím mu dám čas na zlepšení.\nReport se ti jinak povedl; je z jiného úhlu pohledu. Jen obsah Grekovy přednášky jsem přeskočil, neboť si nechci nechat prozradit všechny události, co se v ten večer staly. :)\nhitomi 3. června 2019 23:29\nTakže je už i tvůj report na světě?! Paráda, hned si ho jdu pročíst. Sama jsem pak zvědavá, jestli se Tiger odváží vystoupit i příští rok, možná se u něj zkusím i zastavit, ale zatím opravdu zosobňoval vše, co nechci na přednáškách vidět :)\nJinak též čekám na záznamy některých přednášek, letos se toho dost překrývalo.\nSimča 13. června 2019 22:03\nDěkuju za tvůj obsáhlý a kvalitní report, díky kterému jsem se dozvěděla informace o bodech programu, na které jsem se kvůli nedostatku času nedostala (třeba Grekovu a Yuffiinu přednášku). :) Díky patří i Honzovi135. Kdyby měl možnost přidávat komentáře, napíšu mu rovnou k reportu. Omlouvám se, že s tím spamuju tady. ^^'\nVždycky se po conech snažím přečíst všechny reporty a tvoje mám v oblibě, akorát jsem u tebe asi ještě nikdy nekomentovala. Bohužel si poslední dobou všímám, že reporty tvoří čím dál tím méně lidí a většinou jsou u conů reakce od "známých firem" jako jsi ty, Honza135 nebo třeba Sakura. Tímhle komentářem chci vyjádřit podporu a prosím nepřestávej tvořit reporty. Ráda si zase někdy počtu. :)\nhitomi 20. června 2019 8:42\nDěkuji moc za komentář! Honzovi kdyžtak zprávu taky předám :) je pravda, že nás trochu ubývá a lidé se spíš stěhují na modernější platformy, ale já s tím psaním určitě přestat nehodlám, takže dokud budu jezdit na cony, budou i reporty :) Vždycky mě ale samozřejmě potěší takováto podpora, protože nejen pisatelů, ale i čtenářů ubývá!\nAnimefest 2019 report - Nedostatek soudnosti feat...\nMrožovci na Slavconu 2019 - report


Právo vyjádřit se v soudním řízení\nPrávo klientek vyjádřit se v soudním řízení, jež se týká oprávnění jejich porodní asistentky vést domácí porod\nII. senát Ústavního soudu (soudkyně zpravodajka Kateřina Šimáčková) vyhověl ústavní stížnosti proti rozhodnutím Krajského soudu v Praze a Nejvyššího správního soudu, jimiž soudy neumožnily stěžovatelkám být osobami zúčastněnými na soudním řízení jejich porodní asistentky ve věci jejího oprávnění k poskytování zdravotních služeb.\nPorodní asistentka požádala, aby byla oprávněna vést fyziologický porod v domácím prostředí jejích klientek. Správní orgány řízení o této žádosti zastavily, neboť podle platné podzákonné právní úpravy může porodní asistentka poskytovat komplexní péči včetně vedení porodu pouze ve zdravotnickém zařízení. Stěžovatelky žádaly, aby v řízení o žalobě proti tomuto rozhodnutí byly osobami zúčastněnými na soudním řízení. První stěžovatelka byla aktuálně klientkou porodní asistentky. Druhá stěžovatelka byla v péči porodní asistentky během těhotenství a po porodu. Své dítě porodila v domácím prostředí nakonec sama, protože porod byl rychlý a porodní asistentka nestihla přijet. Třetí stěžovatelka chce po špatných zkušenostech z porodnic během předchozích porodů služby porodní asistentky v domácím prostředí využít v budoucnu.\nObecné soudy žádosti stěžovatelek zamítly. Osobou zúčastněnou na soudním řízení může být podle § 34 soudního řádu správního jen ten, kdo je přímo dotčen zrušením správního rozhodnutí či vydáním soudního rozhodnutí. Napadené rozhodnutí podle obecných soudů do právní sféry stěžovatelek zasahovalo pouze zprostředkovaně tím, že porodní asistentce (subjektu v postavení dodavatele) znemožnilo legálně dodat požadovanou službu. Obecné soudy uzavřely, že neexistuje veřejné subjektivní právo na to, aby jiné osobě bylo uděleno oprávnění k určité činnosti, ani právo obdržet zdravotní služby od konkrétní osoby, pokud tato osoba nesplnila podmínky pro získání oprávnění k jejich poskytování.\nÚstavní soud zjistil, že současná právní úprava a její výklad neumožňuje správním orgánům udělit oprávnění vést porod v sociálním prostředí klientek žádné porodní asistentce. Právo ženy rodit ve vlastním sociálním prostředí sice není zákonem omezeno, ale hodlá-li žena pro takový porod využít odborné péče porodní asistentky, narazí na to, že dle platné právní úpravy žádné porodní asistentce nelze takové oprávnění udělit a že za vedení porodu v domácích podmínkách porodním asistentkám hrozí citelné sankce. Stěžovatelky, klientky a budoucí klientka porodní asistentky, se v tomto případě nedomáhaly svého práva mít zajištěnou odbornou péči porodní asistentky při domácím porodu. Domáhaly se však svého práva předložit soudům argumenty, proč by takové právo měly mít. Navíc se toho domáhaly právě v soudním řízení, které se úzce týká toho, zda bude připuštěno, aby mohly při domácím porodu péči porodní asistentky využít.\nTo, zda žena bude mít u porodu odbornou péči porodní asistentky, přitom může zasáhnout do ochrany tělesné a duševní integrity, jejíž součástí je i zdraví rodící ženy a dítěte, a do práva na ochranu jejího soukromého života.\nZákladní práva a svobody jsou pod ochranou soudní moci. Pokud stát znemožní ženě, která se rozhodne pro porod v domácím prostředí, jehož náklady je připravena nést, využít asistence odborníka, který je kvalifikovaný rozpoznat případné potíže, takový postup státu má potenciál zasáhnout do jejího práva na ochranu soukromého života, tělesnou integritu a péči o zdraví a práva jejího dítěte na tělesnou integritu a péči o zdraví. Dosavadní snahy klientek porodní asistentky předestřít obecným soudům své argumenty, proč a jak jsou jejich práva zasažena, byly neúspěšné. Když se klientky porodních asistentek před správními soudy domáhaly ochrany před nezákonným zásahem v návaznosti na sdělení, že v jejich kraji není k dispozici žádná porodní asistentka s oprávněním vést fyziologické porody v sociálním prostředí, byly takové žaloby odmítnuty, protože toto sdělení nezasahovalo přímo do jejích práv. Když taková žena proti zásahu brojila až v návaznosti na porod, byla její žaloba odmítnuta jako opožděná, neboť věděla již na základě uvedeného sdělení, že taková porodní asistentka v kraji není.\nPředmětem sporu u Ústavního soudu tak nebylo, zda je skutečně zásahem do práv stěžovatelek to, že v domácím prostředí porodí bez zdravotní asistence, ale to, zda mají mít možnost se k tomuto nastavení systému vyjádřit v soudním řízení týkajícím se oprávnění porodní asistentky poskytovat tuto zdravotní službu.\nÚstavní soud proto uzavřel, že skutečnost, že stěžovatelky neměly možnost vyjádřit se v soudním řízení k tvrzenému právu na ochranu soukromého života (čl. 8 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod), právu na ochranu tělesné integrity a tělesné integrity jejich dítěte a právu na ochranu zdraví (čl. 7 a čl. 31 Listiny základních práv a svobod) a dostat na tyto své námitky věcnou odpověď, zasahuje do jejich práva na být slyšen v soudním řízení týkajícím se zásahu do jejich lidských práv podle čl. 38 odst. 2 Listiny základních práv a svobod.\nText nálezu Ústavního soudu sp. zn. II. ÚS 1238/21 je dostupný zde (267 KB, PDF).


Společnost Moderna podniká důležité kroky, aby se vyhnula velkému riziku, které číhá na obzoru – Burzovnisvet.cz – Akcie, kurzy, burza, forex, komodity, IPO, dluhopisy – zpravodajství\nSpolečnost Moderna podniká důležité kroky, aby se vyhnula velkému riziku, které číhá na obzoru\nKdyž se snažíme odhadnout, které společnosti budou dlouhodobými lídry v oblasti koronavirových vakcín, většina z nás se dívá na přibývající objednávky. Pozornost věnujeme také prohlášením společností o plánované kapacitě, což je správné. Oba tyto prvky jsou klíčové pro udržení pozice.\nAle ještě jeden prvek bude hrát velkou roli a souvisí s tím, že se vyhneme riziku, které by mohlo zkomplikovat život každé společnosti v této oblasti. Společnost Moderna (NASDAQ:MRNA) právě teď dělá něco, aby na tom zapracovala, což by této biotechnologické firmě mohlo zajistit úspěch v oblasti vakcín i do budoucna. Pojďme se na to podívat blíže.\nV čem spočívá toto velké riziko? Je to potenciální nedostatek surovin potřebných k výrobě vakcíny.\nPokud společnost doufá, že dodrží termíny pro vyřízení objednávek, musí mít připravené a dostupné potřebné zásoby. Pokud zásoby nejsou připraveny k použití, společnost se dostane do prodlení s dodávkami a může být obtížné je dohnat. A pozdní dodání může znamenat, že si konkrétní zákazník již neobjedná. Zásobami může být cokoli od plastových vložek do reaktorů používaných ve výrobním procesu nebo složek vakcín, jako jsou lipidy.\nVelká farmaceutická společnost AstraZeneca se na začátku tohoto roku dostala pod palbu kritiky kvůli opožděným dodávkám vakcín. Důvod? Nedostatek zásob. Tento problém tak může poškodit i ty největší společnosti, které vyrábějí produkty ve velkém již léta.\nCo dělá společnost Moderna, aby zajistila včasnou výrobu dávek? Říká, že jí partnerství ve výrobě v USA, Evropě a Asii pomůže udržet si náskok. Úsilí společnosti by mělo „vyústit ve zvýšení bezpečnostních zásob surovin a hotových výrobků, které slouží k dodání zavázaných objemů“, uvedla společnost tento týden.\nSpolečnost Moderna oznámila, že její partner Lonza souhlasil s otevřením nové výrobní linky v Evropě, která jí pomůže vyrobit dalších 300 milionů dávek její posilovací dávky. S přispěním společnosti Lonza a španělské společnosti Rovi společnost Moderna očekává, že bude v Evropské unii vyrábět 600 milionů posilovacích dávek ročně.\nSpolečnost Moderna rovněž uzavřela dohody se společnostmi, jako jsou Sanofi, Thermo Fisher Scientific a Samsung Biologics, o plnění a dokončování výroby svých vakcín v závěrečných fázích výroby. To doslova znamená plnění lahviček a balení výrobku. Tyto dohody pomohou společnosti Moderna vyrábět její vakcíny na různých místech po celém světě a pracovat na dosažení svého cíle vyrobit v příštím roce 3 miliardy dávek vakcín.\nJiž v dubnu společnost Moderna oznámila, že bude významně investovat do svých výrobních kapacit. Tyto investice zahrnují zdvojnásobení výrobní kapacity léčivých látek v závodě společnosti Lonza ve Švýcarsku. Zahrnují také více než zdvojnásobení kapacity na plnění a výrobu léčivých látek v závodě společnosti Rovi a 50% zvýšení vlastních kapacit na výrobu léčivých látek společnosti Moderna v USA.\nJak to všechno pomůže společnosti Moderna? Klíčové jsou bezpečnostní zásoby surovin, takže pokud dojde k nedostatku určitého produktu na celém světě, nemusí to mít na společnost Moderna žádný dopad. Společnost bude mít zásoby, které potřebuje, aby mohla pokračovat ve výrobě vakcíny a dodávat ji včas.\nDůležité jsou také různé dohody o plnění a dokončování. Vybudováním celosvětové sítě zařízení zvyšuje společnost Moderna své šance na výrobu obrovského množství hotových výrobků a dodání těchto dávek na trh.\nSpolečnost Moderna zatím neměla žádné větší problémy s výrobou ani s nedostatkem dodávek. Nynější práce společnosti Moderna však může těmto potenciálním problémům v budoucnu zabránit.\nTato biotechnologická společnost si zvykla držet náskok před konkurencí. Například když její vakcína proti koronavirům prokázala v testech účinnost proti dalším variantám, společnost Moderna přesto okamžitě vypracovala agresivní plán, jak lépe zvládnout nové kmeny.\nTento organizovaný a proaktivní způsob podnikání je dalším důvodem k pozitivnímu hodnocení budoucnosti společnosti Moderna jako společnosti v komerční fázi a budoucnosti výkonnosti jejích akcií.\nProč Intel a TSMC staví továrny na čipy závislé na vodě v jednom z nejsušších států USA?


Po prvním dílu velká očekávání v podobě MMA zápasů a fajnových bitek. Bohužel seriál o tomhle z daleka není...spíše zabředá do spletitých problémů lidí okolo...a zápasení je to poslední o co tam jde. Já očekával seriál kde se bude zápasit něco málo řešit, poté zase zápasit atd. nic jiného jsem od toho nechtěl,ale bohužel to tento seriál nedopřává. Škoda. Myslím že 2. sérii si nechám ujít.\nUff...velmi zdlouhavé a táhlé zklamaní. Opravdu nechápu co v TOP desítce dělá. Že by pocta režiséru ?\nObjektivně by to byly za dvě hvězdy, ale za comeback Arnieho a sem tam dobrá scéna je jedna hvězda navíc. Škoda jen, že si neodpustili ty "proarnieovský kecy" ke konci filmu, prapodivný souboj na mostě, který byl "evidentně točen v exteriérech nikoliv před nekvalitně animovaným zeleným plátnem :) A otázka na konec : když už konečně Forest pořádně opět zaperlí v nějakém tom filmu v hlavní roli" ?\nNudné a nic neříkající dialogy provázeli film po celou dobu ( a bohužel stopáž filmu tomu nepřispěla). Hromada hereckých es nevyužita. Scénář dle mě velmi nedotažený. Škoda Ridleyi ....škoda.\nPříjemný, nenáročný, chytrý a odpočinkový snímek v podání Morgana Freemana jako postaršího vyčpělého spisovatele. Nebýt přeslazeného konce tak neváhám dát 5 *. Doufám že nám ještě Mr. Freeman nadělí spousty takovýchto filmů kde září :)\nTak na to jaké to mělo ambice na začátku a jaké hvězdné obsazení nás provádělo nesmyslným dějem, je to hrůza. Konečná přestřelka kdy 20 kovbojů a 20 indiánů bojuje asi 15 minut s mimozemštani při kadenci co 5 vteřin to jeden mrtvej člověk (a přeci se udrželi) je nudná až nesmyslná...je to jít jako proti nasranýmu medvědovi se školní flusačkou.\nJediný proč tomu dávám dvě *, tak je za tu krásnou přírodu a nádhernou scenérii, která je tam zobrazena v první půlce filmu to byla opravdu nádhera, ale jinak nuda..... pár pěkných záběru...pár leknutí....pár jasných smrtí...... žádné pořádné napětí. Doporučuji Black water.\nNic moc strhující thriller. Už od začátku je jasný jak se věci mají, jen stupidita hlavního reportéra to vše zazdívá. A konec? Víc než trapný :(\nNehorázná vyjebávka....jasný béčko, který se má povýšit nad ostatní jen tím že je ve 3D....tak to ani náhodou....sic sem to neviděl ve 3D,ale možná sem za to rád páč děj hrůza a na to abych v kině čekal na pár 3D leknutí...to ani náhodou. Děs běs\nTak tohle už je fakt moc. Jednička celkem fajn, dvojka už o dost horší a ted tohle. Fakt se divím že to není ve 200 nejhorších filmů. Celej film je úplně předvídatelnej, tupej děj. Nejvíc co mě dorazilo tak bylo nastartovaný utopený auto......ale to je jedno, páč v tom filmu bylo tolik věcí postavenejch na hlavu že je škoda o tom mluvit....ale o tom už asi kurýr je. Hlavně že sem si z filmu při těch nudnejch dialozích z auta odnesl několik receptů :) A to sem nezmýlil ten šílený střih,kterej se postaral o to že si z bojových scén a z honiček nic neodnesete.\nno tak tenhle horor sem viděl už asi 50 x ale pod jiným názvem v jiném prostředí atd.....ale páč to byl můj první norský horor, tak musím dát 2 *....zvuk byl dobrej, střih také a herecký výkony byli ucházející.\nOpět typická americká vyvražďovačka,ale opět hezky oblečená do norského stylu...myslím že tomu začínám přicházet na chut. A konec byl dobrej....konečně někdo kdo se na konci pojistí že záporák je opravdu mrtvej :D\nTak bohužel tohle Tomáš Hardy (ani s dvojitou porcí) nemohl utáhnout. Na to, že to měla být gangsterka, tak gangsterských akcí tam bylo hodně málo. Během filmu mi vystála myšlenka co by s tímhle námět, s Hardym v hlavní dvojroli, udělal Guy Ritchii ? To by byla jiná jízda, takhle jsem opravdu čekal jen na konec.\nPět kamarádů, pět potencionálních vrahů, pět motivů a skoro pět zvratů. Prostě parádní filmek s jehož stopáží se mění i stupňování napětí. Škoda jen toho uslintaného konce. Jinak parádní thriller.\nPo shlédnutí tohoto dokumentu musí být každý divák každopádně znepokojen a zamyslet se nad tím zda alespon něco není pravda. A upřímně řečeno, jestliže je jen trochu z toho dokumentu pravda tak je to víc než jen problém, který se týká nejen USA, ale určitě i nás. Nechci se přiklánět k tomuto dokumentu, ale musím říct, že mě určitě chytnul né za srdce,ale za hlavu.\nVýborný snímek o přátelství dvou chlapců, které svým způsobem končí v jejich mládí,ale v srdci stále zůstává nadále. Jejich životy jsou rozděleny vpádem ruského vojska do Afghánistánu. Jeden z chlapců uprchne se svým otcem do Ameriky, kde vystuduje a ožení se. Poté se dozví, že jeho kamarád z dětsví má problémy, a proto se rozhodne vrátit a pomoc mu. V domovině zjistí že jeho kamarád je mrtví a že zůstal po něm syn, rozhodne se ho vyhledat...... Opravdu vřele doporučuju. Film se odehrává v poklidném rytmu,ale přesto člověka stále drží u obrazovky. 5 * bez váhání.\nKoukám, že je zde málo lidí kteří hodnotí více jak třemi *, ale já to beru tak, že tenhle snímek je prostě jeden z těch snímků na které nezapomenu. Viděl sem jej jako malý kluk a samozřejmě mě to oslovilo, tak jako rambo nebo jakýkoliv jiný film, který v tý době letěl a jehož hrdina byl obrazem dobra a cti. Takže tento snímek hodnotím 4 * a to proto, že je to z mládí srdeční záležitost. Je jasné, že když se na tento snímek člověk podívá v dnešní době tak v něm vidí nekvalitní béčko,ale v době kdy to letělo např. na satelitu a nebo na videokazetách byl ten film k nezaplacení.\nNo nečekal sem že by dvojka mohla přebít jedničku,ale že to bude až takhle slabý, to sem taky nečekal. Těšil sem se na nějaký fajnový seky,ale místo toho sem tam jen viděl senilní stařenku, která tam mlátila každý zvíře na který narazila, což mi fakt přišlo debilní. Jinak to celkem šlo. Ale jde vidět že se spíš svezli po úspěchu jedničky a vytřískali z toho money.\nZa mě zatím nejlepší Xavierův počin. K tomu parádní kamera plus solidní herecké výkony. Ze začátku mě odrazovala stopáž, ale film v celku utíká svižně.\nAch jo. Zase případ kdy trailer je mnohokráte lepší než film samotný. Jediný k čemu mě to donotilo, tak bylo to že sem si zas oprášil starý cd s maxem paynem a chvíli si zahrál a užil si Bullet timu, kterýho ve filmu bylo setsakramensky pomálu. Vlastně když to sečtu tak tam byli vlastně jen dva přičemž jen jeden z nich stál za to. A nebýt toho že tam max řádil chvílema s brokovnicí, tak by nebylo na co koukat. Jinak první dvě třetiny filmu stáli fakt za nic a ke všemu tam bylo spousta postav, který byli k ničemu. Až ten konec byl tak nějak ucházející,ale prostě víc dvě * tomu nejde dát. A to ani nechci zminovat to, že jedinou krásnou ozdobu v podobě Olgy Kurylenko nechali roztrhat mačetou....barbaři!!!!!!\nNo tak tohle bylo fantastický. Pět hvězdiček bez váhání. Chtěl sem to zde komentovat několika větami, ale prosté " nádherné, půvobná a famózní" vystihuje vše. Film roku?..... nevím mohl by být,ale je jasný že bude mít konkurenci. Ale velké šance jsou tu, o tom nemůže být pochyb.\nSnímek mě až tak neoslovil tak jak sem čekal. Bylo to příjemné podívání,ale pro mě malinko zdlouhavé a místy nepřehledné a nudné. Ale co se zde opravdu musí vyzvednout je herecký výkon Seana Penna, to je prostě Pan herec.\nPojďme natočit film, ve kterém o nic nepůjde, bude zcela zcestný a hlavně bude dvě hodiny tápat v nudě. Jak řekli tak udělali. Nebýt bravůrních hereckých výkonů, tak mám vážné pochyby a panu Andersonovi. Takže jednu hvězdu za Philipa a Joaquina.\nKromě upozornění na nešťastné děti ve strojích totální prasárna, kterou asi normální divák nepobere. :(\nCelkem velmi povedený dokument, opravdu mě zaujal. A hudební doprovod je naprosto dokonalý.\nProstě od Jihokorejský filmů s touhle tematikou (myslím tím akční thriller) by se měl učit kde jako Hollywoodysta. Parádní podívaná s vyvrcholením na ostří nože.\nPrkenné pokulhávání režisérského debutu Nea. On jakožto neherec zde potvrdil své neherecké schopnosti, a to nemluvě o tom, že na režisérském sedle by se neměl moc zabydlovat. Pár dobrých soubojů ukončil vánek v oblasti břišní dutiny, který zřejmě způsobil nadýmání takových rozměrů že ani samotný Neo nebyl schopen pokračovat. Stačilo děkujem neopakujte.\nHlavně na to nekoukat v českém dabingu.....jinak celkem potěšil filmek.....člověk si prostě musí zvyknout na tonyho rozklepanou kameru.\nAni nevím proč dávám ty čtyři..... snad proto že sem celý film tak nějak probděl a jen civěl na to co se tam vše stane a s čím na mě vyrukuje režisér v příští scéně. Blechy, chobotnice, mygrénou posedlí mozek..... ONe......prostě super.\nVelmi lehký nenásilný snímek, který plyne přesně tempem ,který mu fakt sedí.


Létokruhy - Blog iDNES.cz\n28. 07. 2016 13:12:22\nPrach, který se po dlouhá léta kupí u hřbitovní zdi, v červenci vyschne a zalesknou se v něm kousky křemičité, slídové zbrusky.\nJen trochu více foukne, ale stačí i neopatrně a ztěžka našlápnout, a letitá usazenina se vznese do vzduchu a někdy vystoupá tak vysoko, že krátce štípne v očích.\nStříbrný kouřový oblak zůstává i za sandály kluka, který pospíchá dlouhou, svažitou uličkou vedoucí kolem starého hřbitova. Kvapí si to dolů, občas poskočí a popoběhne, a tak nelze vyloučit, že prach víří schválně. Přestože kdysi zaslechl, že je zde pohřbený někdo z jeho předků, u hřbitovní zdi se příliš nezdržuje a chce mít cestu, která je v jeho očích nekonečná a jednotvárná ve své neměnnosti, co nejdříve za sebou. V tuto chvíli ho ostatně nic netíží a vítr, který nabral z kopce, mu tu a tam rozčísne pěšinku v lehce přerostlých vlasech.\nPo pár metrech, kdy se prach rozvířený sandály začne usazovat, zahlédnu jeho postavu u kovové brány zhusta porostlé břečťanem. Střídavě se přikrčuje a šponuje na špičky a zřejmě tak hledá nepravidelné a zřídka se vyskytující otvory, kterými by mohl nahlédnout dovnitř. Netrvá to dlouho a průhledem mezi pletivem a trsy obrostlého větvoví zřejmě zahlédne něco, co jej ujistí o tom, že dveře do zahrady jsou mu otevřené...\n- Nemešká tedy příliš a částí své váhy se pověsí na kovovou, vrzající a na silné pružině zavěšenou kliku. Nevelká, úzká mezera mu postačí k tomu, aby se prosmýkl branou dovnitř a otřel si triko o praní vzdorovitou směs rzi a sloupaného balakrylu, kterou se snaží zbrkle setřást, takže ji nakrásně rozmaže konci prstů. Ale což...po roce je zase tady, v tajuplné dílně přírody, v zahradě plné divokých, pokroucených kmenů a šlahounů větví majestátní vrby, které jako noblesní, nadýchaný přehoz spadají až téměř k zahradnímu stolku prostřeného bílým, vyšívaným ubrusem. Ve větru, který sem přichází od řeky, se tyto závěsy neustále lehce pohupují a v souhře s třpytkami, odrážejících se od sklenic z broušeného porcelánu a kameninové mísy s ovocem, vytvářejí pozoruhodné optické divadlo v místech, kde by se jinak prostíral vlahý, přívětivý stín.\nMlčenlivé letní zátiší i beze slova prozradí, že teta Róza přijela a nebude to trvat dlouho, co si s chlapcem padnou do náruče, a on – při uvítacím polibku na tvář, kterému jej naučila - ucítí nezaměnitelnou vůni vybraného růžového krému a pleť jemnou a pomačkanou jako bavlněný papír. Konečně je tady léto a s ním i velká sklenice domácí limonády, dětské perlivé bowle a příběhy z „velkého světa“, který jej přitahuje tajemstvím a nedostupností...\nV tomto ohledu by nebylo ohleduplné zapomenout na tetu Zděnu, bez níž by osazenstvo nebylo kompletní. Sidi byla čestným členem zahradní společnosti, která se v červenci pravidelně scházela u stolu, protože Róza svou sestru nikdy nezapomněla živě vyvolat ze svých vzpomínek (bez ohledu na to, jaká byla v Americe, kde našla štěstí, právě hodina). Zděéna - jak se její jméno světácky protahovalo - mi však nebyla známa pouze z vyprávění, a nebyla to pouze opěvovaná legenda, mytický přízrak amerického úspěchu a věrozvěst buržoazní bohémy. Ve své domovině se občas ukázala, aby dostála svému jménu.\nPro malého kluka, jehož obzory byly omezeny zahradou, rodným domem a městem, její jméno označovalo vše, co se nacházelo „za zdí“ (a nebyly to jen nejasné a nedosažitelné obrysy Kolumbových Amerik).\nTeta Zděéna byla zkrátka pojem, který se vytvářel a udržoval téměř samočinně a bez větších nákladů. Stačilo k tomu trochu geografického odstupu a pelu stlučeného ze směsi exkluzivity, lehké extravagance a starosvětské světáckosti, která se mj. projevovala uměním žít a stárnout, v dnešním světě nápodob a karikatur těžko zbadatelném.\nNic ze své pověsti si přitom Zděna nemusela kupovat: klukovi z mlýnské zahrady byl po dlouhá léta věrným přítelem fosforový skotský teriér, filigránsky zpracovaný odznak z dovozu, který stále tahá po kapsách, přes den jej venčí na slunci, večer jím všechny oslňuje a v noci si s jeho pomocí čte pod peřinou. Dokud se mu jednoho dne pes u řeky neztratí, má pocit, že s sebou tahá věčné, nevyhasínající světlo dětství, a nepotřebuje si jím na lidi kolem sebe nikterak posvítit.\nNežli se však stačí po světě rozkoukat, je z něho dospělý muž, a všechno, co mu tehdy bylo jasné, se prostírá v žlutozelené mlze plné nezřetelných otázek:\nByly tetičky skutečně tetičky? Co skrýval obytný, zahradní altán kromě nasládlé vůně pudru a zpráchnivělého dřeva? A stál tam vlastně vůbec? Kam se poděl bělostný mlýn a louka pod zahradou, kam jsme se chodili koupat a kde se na břehu řeky bělila prostěradla? Kudy se vytratila vůně čerstvě posečené trávy, divokého vína, naježených ostružin a rozmačkaných bobulí červeného rybízu? Kdo byl pan V., s nímž si teta R. tak ráda povídala přes zídku? A kde se vzala madam Yvonne, Márinka a Ema Destinnová? Není to všechno jen klamavá vzpomínka, idylická replika Snidaně v trávě, která po dlouhá léta visela doma v obýváku? Kde končí lamarckismus a začíná epigenetická paměť? Nepohybujeme se všechny ty roky našeho života v létokruzích? Není nakonec jediným opodstatněním a ultimátním důvodem psaní to, že chceme zaplnit prázdno rotující kolem hutného středu a nechceme dopustit, aby všechno upadlo v zapomnění?\nZděna F. , Bedford Ave xx, Brooklyn, NY 11211\nvím, že jsem si dal hodně na čas, ale teprve před pár týdny se mi na půdě podařilo objevit obálku s Tvojí "zpáteční adresou". Dlouhou dobu jsem rovněž netušil, v jaké jsme byli přízni, a pokud mi to bylo z nějakých důvodů zatajováno, pak tak bylo činěno poměrně úspěšně. Je sice možné, že jsem mohl v napsat dříve, ale nebylo možné, abych tak činil z odstupu času, který třídí a zhodnocuje zkušenosti a umožňuje ocenit ty nejcennější.\nJe evidentní, že u mne tento proces trval déle, nežli je zdrávo: rozum i paměť mi ještě slouží, ale této zprávě již mnoho let chybí adresát.\nLepší pozdě nežli později? Chci se vyhnout frázím i sentimentu, a na místo toho mi nemístně naskakují aluze na filmy a knihy, které ani nemůžeš znát. Pokud si ale na druhou stranu vzpomínáš, pak já se v době, kdy jsme se vídali, teprve psát učil...\nNevím, jak jsi tehdy viděla moji budoucnost, ale možná by tě potěšilo, že jsem svět, o kterém jsem od Vás slýchal vyprávět, viděl na vlastní oči. I z té Tvé Ameriky jsem se však v myšlenkách vracel na zahradu, která byla mojí živnou, kultivační půdou.\nChtěl bych Vám za to, že jste se mě ujaly, poděkovat.\nNejsem zpátečník, ani staromilec, ale mám za to, že je přirozené se navracet na místo, kde má člověk zapuštěné kořeny, které je nutné znovu dohledávat, obnažovat i vyvracet. Život ve výsledku není ničím jiným, nežli znovu vykládáním "textu svého příběhu" a nabýváním nových podob v proudu času.\nHřbitov - zahrada- a mlýn... to je má cesta dětství, po níž se občas projdu i dnes, ačkoliv zahrada, jak jsem ji znal, už neexistuje, a většinu z jejího osazenstva už dávno přikryla zem. Větve pamětní vrby se však i nadále pohupují nahoru a dolů a brána zarostlá břečťanem je životem a satyrskou zelení překypujícím mementem Semelé.\n(repro MJ +T.S.Eliott: Little Gidding.)\nChvíli se zdržím, nechám na sebe působit ducha místa, a projdu se po těch pár metrech čtverečních metrech slehlé paměti. Poté otevřu spodní vrata, přejdu ulici a dole u mlýna si sednu na náhon; poslouchám hučící řeku, s níž jsem spojený, a pozoruji její plynoucí proud a mlýnské, zubaté kolo času. Uklidňuje mě to, přestože vím, že nás stejně všechny jednou semele.\n„.... až vše prozkoumáme,\ndospějeme tam, kde jsme začali,\na poprvé poznáme to místo.\nNeznámou bránou v paměti,\nkdy poslední kout země, který zbývá objevit,\nje onen, jenž byl na počátku;\nu pramene nejdelší řeky\nhlas skrytého vodopádu a děti na jabloni,\nneznámé, protože je nehledáme,\nale jen sotva zaslechnuté v tichu\na prostřed dvojí mořské vlny.\n...a všechno bude dobré,\naž se jazyky oně složí...\na oheň s růží vjedno splynou.“\nAutor: Michal Josephy | čtvrtek 28.7.2016 13:12 | karma článku: 22.89 | přečteno: 427x


ORIGO-REALITY / Vyhledávání / Domy - prodej / Poděbrady / PRODEJ, DOMY, Poděbrady\nNejlevnější dům na prodej Poděbrady\nVyberte si dům k prodeji Poděbrady z rozsáhlé nabídky od stovek realitních kanceláří, ale i bez realitky. Sen o vlastním bydlení může začít v sekci prodej domů Poděbrady, kde na Vás čekají luxusní vily, dřevostavby, ale také cenově dostupné domy na prodej Poděbrady.\nTypy rodinných domů k prodeji Poděbrady\nZvažujete koupi domu a nevíte který? Mrkněte na prodej domů Poděbrady a seznamte se s celou řadou typových rodinných domů. Vybrat si můžete domy na klíč nebo rozestavěné RD těsně před dokončením. V každé lokalitě lze také najít domy k prodeji Poděbrady ve starší zástavbě, které rozlišujeme také z hlediska energetické náročnosti - nízkoenergetické, pasivní, aktivní nebo nulový.


Tipy na kuchyňské doplňky | Vaření.cz\nVaření.czMagazínTipy na kuchyňské doplňky\nNápoje, Praktické rady, Vybavení kuchyně,\nNení nad čerstvou citrusovou šťávu\nMáte rádi čerstvou chuť a vůni citronové šťávy? Snadno ji můžete získat s nejrůznějšími lisy na citrusy. Praktický je například malý trychtýřek, který se jednoduše zapíchne přímo do citronu. Děti zase jistě rádi pomohou s přípravou pomerančového džusu, když jim pořídíme odšťavňovač ve tvaru lodičky. Na šťávu ze čtvrtky citronu zase platí lis ve tvaru ryby.\nPohrajme si s bylinkami a kořením\nHmoždíře všech druhů, od dřevěného, přes kameninový, keramický, měděný i nerezový můžeme doplnit i ručním mlýnkem. Pokud koření drtit ani mlít nechceme, investujme do ponorného sítka.\nVychutnejme si čerstvou kávu a čaj\nRuční presovací zařízení téměř dokonale supluje překapávač kávy. Sypaný černý čínský čaj si určitě vychutnáte nejlépe s ručně vyrobeným sítkem z bambusu.\nMíchejme jako profesionálové\nMilovníci míchaných nápojů snadno mohou této vášni holdovat i doma. Co budou potřebovat? Možná by se hodil ruční drtič ledu, šejkr, barová palička, ale také různá míchátka a brčka. Nezapomeňme též na vhodné sklenice na náš oblíbený nápoj.\nVeselé a praktické doplňky do kuchyně\nTrocha vtipu patří i do kuchyně. Vylepšit náladu si můžete třeba stolní lopatkou a smetáčkem ve tvaru pejska, pestrobarevnými panduláky, kteří tu drží roli papírových utěrek, jindy zase svazek párátek, nebo rovnou hlídají čas zbývající do konce přípravy pokrmu.\nMilé, ale drahé\nA na závěr hitparáda pomůcek, které sice mají jakýsi smysl, ale zda je jejich užitná hodnota skutečně tak vysoká jako jejich cena, je na zvážení.\nS překvapením jsem zjistila, že něco takového opravdu existuje a slouží k rychlému "usušení" salátu a čerstvých omytých bylinek. Zda má investice pohybující se od 400 korun výše smysl, ponechám na vás.\nOhřívač nápojů a talířů\nDíky čajové svíčce a kovové konstrukci ohřívačů zůstane konvice s čajem i pokrm na talíři déle teplý. Tento vynález může být váš za zhruba tisíc korun. Když ale budeme chodit ke stolu včas, pokrm nám také nevystydne.\nJednoduchá kuchyňská váha\nZajímavým designerským počinem je váha skládající se ze třech dílů: z nerezové pružiny, ze skleněného válce s označením hmotnosti a z kovového kontejneru, do kterého se vsypávají ingredience. Díly můžete rozložit a používat je samostatně. Váha zvládne pojmout až 1 kg surovin. Stojí však 3 tisíce korun.


Fotografické služby pro uchování vzpomínek | Slevomat.cz\nPrůkazové fotky na doklady nebo vyvolání 50–100 fotografií formátu 9 × 13 cm\n3 varianty za 69 – 279 Kč\nFotky vám případně zašlou na e-mail či uloží na váš flash disk\nPrůkazové fotografie vám zpracují na počkání.\nVíce informací dostanete na e-mailu foto@fotosvet.cz nebo na tel. 777 756 010.\nFotografie přineste na USB disku, paměťové kartě, CD či DVD, případně zašlete přes Úschovnu.\nFotky z té úžasné předloňské dovolené najdete v počítači na osm až deset kliknutí. Jsou-li ve fotoalbu, stačí jedno sáhnutí do knihovny.\n4,6/5 (365 hodnocení)\n- možnost využít zásilkovnu\nrychlost vyřízení zakázky a skvělá komunikace a vstřícnost majitele.\nOchota a vstřícnost personálu. Perfektně zpracované fotografie a možnost konzultace s poskytnutím rady zákazníkovi.\nVyvolání a výroba 50 ks fotografií formátu 9 x 13 cm\nVyvolání a výroba 100 ks fotografií formátu 9 x 13 cm\nFotosvět Plzeň Před 8 měsíci


Zapomenuté umění: Každý muž se dokáže rozkojit, tvrdí expert - Metro.cz\nKojící muž (ilustrační foto)\n19. ledna 2013 8:00 Adam Váchal Metro.cz\nNová kniha prozradí mužům, jak přinutit své mléčné žlázy opět produkovat mléko. Podle nizozemského odborníka mohou také otcové kojit své děti vlastním mlékem.\nProč se shánět po kojné, když se může dítě přistát k prsu svého otce? Podle nizozemského antropologa a spisovatele Pieta de Vriese může každý muž vyvolat produkci mléka u své zakrnělé prsní žlázy. Stačí, aby si pravidelně masíroval bradavky.\nMužské mléko je kvalitnější\nZačtěte se do knihy Umění mužského kojení od Pieta de Vriese\nŽe mohou i muži kojit své děti, potvrzují i lékaři. "Mužské kojení není mnou vynalezená technika. Patří k dědictví, které nám zůstalo po antických Řecích, a užívali ji i Vikingové,“ tvrdí autor knihy Umění mužského kojení Piet de Vries.\nPodle něj jde o metodu, která je léty prověřená. "Já jsem ji pouze zkoumal z antropologického hlediska a pokusil jsem se ji medicínsky popsat. Jsem přesvědčen, že každý muž je schopen kojit. Ano, každý muž může být hrdina,“ dodává Vries. Podle něj se může muž "rozkojit" hned několika způsoby. Ve své knize popisuje, jak je to možné bez jakýchkoliv látek či hormonů.\nKniha u nás vyjde 28. ledna. Že je mužské kojení možné, potvrdil již před časem také sexuolog Radim Uzel. Podle Vriese je dokonce mužské mléko pro každé dítě v mnoha ohledech zdravější než mateřské. Zda však tato informace přesvědčí muže, aby si pravidelně dráždili bradavky, není vůbec jisté.\nU žen je nutná jeho přítomnost, aby mohly kojit.\nDůležitý je ovšem i v mužském organismu – podporuje totiž tvorbu spermií.\nAby však opravdu muž začal produkovat mléko, musí podle Vriese potlačit tvorbu látky jménem dopamin.\nHladinu dopaminu lze podle něj snížit celkem jednoduše, mimo jiné i stimulací bradavek. Stačí tedy velice málo ktomu, aby muži mohli spokojeně začít kojit.\nVěříte tomu, že muži dokážou kojit?\nJe to naprostá hloupost 201\nNěco na tom může být 64\nUrčitě je to možné 56\nDalší články k tématu: fenomén, zdraví, Dědictví, kniha, pieta, bradavka, prsa, Radim Uzel


Ahaonline.cz >Žhavé drby >EXKLUZIVNÍ FOTOGALERIE! 100 NEJSILĚJŠÍCH okamžiků ze svatby Harryho a Meghan\nSvatba Harryho a Meghan byla nádherná! (Foto: Reuters, ČTK, ara)\nSnímky nejzajímavějších okamžiků této velké události najdete v naší fotogalerii.\nVše o svatbě Harryho a Meghan čtěte ZDE!\nPrinc Harry, Meghan Markle , svatba, fotogalerie, královská svatba, žhavé drby


Zabraňte aplikaci Metro Apps v otevírání souborů ve Windows 8 - Okna | Prosinec 2021\nWindows 8 se snaží zajistit, aby se uživatel dostal seznámili se s úplně novým UI Metro a nahrazení plochy Úvodní obrazovka metra jako výchozí uvítací obrazovka po přihlášení je v tomto kontextu docela elegantní tah. Pro uživatele, kteří ještě nejsou připraveni začít využívat uživatelské rozhraní metra, jsme již diskutovali o tom, jak mohou přeskočit úvodní obrazovku metra, aby zobrazovali plochu, ale právě tím se Metro nemohou úplně zbavit.\nKdykoli se pokusíte otevřít mediální soubory a webové stránky v systému Windows 8, otevírají se ve výchozím nastavení namísto stolních aplikací pomocí aplikací Metro. Jeden může pravým tlačítkem myši na konkrétní typ souboru a nahradit výchozí program, ale to se postará pouze o jeden typ souboru a může to být zdlouhavý proces.\nUvidíme, jak můžete zabránit tomu, aby aplikace metra otvíraly soubory co nejjednodušším způsobem.\nZměna výchozích programů\nKrok 1: Otevřete úvodní obrazovku Windows 8 a vyhledejte výchozí programy v části Aplikace. Klikněte na Základní programikona aplikace pro otevření výchozího ovládacího panelu programu Windows.\nKrok 2: V Ovládacích panelech výchozích programů klikněte na odkaz, který říká Nastavte výchozí programy.\nKrok 3: Systém Windows shromáždí prostředky na vašem počítači a zobrazí všechny nainstalované aplikace ve vašem zařízení spolu s informacemi o všech typech souborů, s nimiž každá aplikace pracuje. Zde je koncept, že vybereme program a nakonfigurujeme soubory, které se budou ve výchozím nastavení otevírat, než vybírat každý typ souboru jednotlivě.\nKrok 4: Předpokládejme, že chcete nastavit Windows Media Player jako výchozí hudební aplikaci, vyhledejte Windows Media Player v sekci programy na levém postranním panelu. Systém Windows vám nyní dá možnost přidružit soubor jednotlivě nebo nastavit jako výchozí pro všechny soubory, které program dokáže zpracovat.\nTento postup zopakujte také pro prohlížeč fotografií Windows a verzi prohlížeče Internet Explorer. Pokud jste fanoušky iTunes, Chrome a Picasa jako já, můžete je vybrat tak, aby soubory otevíraly ve výchozím nastavení, pokud jsou nainstalovány ve vašem systému.\nTakto můžete zcela deaktivovat aplikace Windows Metro a používat verzi pro počítače, ale otázkou je, jak dlouho. Protože nabídka Start systému Windows přestává existovat, aby se uvolnil prostor pro obrazovku metra Windows 8, obávám se, že metro nám dříve či později uvalí.\nco je wakelock\npushbullet mac aplikace\nvypnout zvuk obrazovky\nnova launcher skrýt navigační lištu


Koruna může zamířit k 25 za dolar – Roklen24.cz\nKoruna může zamířit k 25 za dolar\n07:54 5. května 2015\nKurz české koruny se vůči euru během včerejšího dne pohyboval bez výraznějších změn, v cenovém rozpětí 27,3 – 27,4 korun za euro. Na snížené volatilitě EURCZK nic nezměnilo zveřejnění dat z českého průmyslu, která zaostala za konsensem, když zaznamenala hlubší pokles ve srovnání s očekáváním analytiků (54,7 body při očekávání 55,8 bodu).\nVzhledem k tomu, že v dnešním dni není plánováno zveřejnění žádných podstatných fundamentálních dat z domova ani regionu, kurz koruny by měl nadále kulminovat v obchodním pásmu z posledních dnů 27,3 – 27,5 korun za euro.\nObchodování koruny vůči dolaru bylo během včerejšího dne poněkud živější, když česká měna odevzdala část svých předchozích zisků, aby zakončila den poblíž úrovně 24,527 korun za dolar. Pokles koruny pokračuje i během dnešního dne, kdy koruna ztrácí již více jak 0,5 %, aktuálně na 24,67 koruny za dolar. Vzhledem k pokračujícímu poklesu EURUSD, se kterým je kurz koruny vůči dolaru výrazně korelovaný, lze očekávat, že propad koruny bude pokračovat i během dnešního dne, potenciálně až k úrovni 24,9 koruny za dolar, kde se nachází rezistenční cenové pásmo z předchozích dní a týdnů.\nAmerický dolar, jenž v minulém týdnu zaznamenal vůči euru výrazné ztráty, během včerejšího dne částečně zvrátil svůj předchozí propad, když si připsal zisky dosahující takřka 0,4%. Dolar posiluje i během dnešního dne, aktuálně na 1,108 dolaru. Na momentální růst dolaru mají vliv spíše než fundamentální faktory, faktory technické, kdy obchodníci spekulující na propad dolaru přistupují k vybírání části svých zisků z předchozích týdnů a naopak dolaroví býci znovu otevírají dlouhé pozice v domnění přetrvávajícího dlouhodobého růstového trendu dolaru a pravděpodobného dosažení parity mezi eurem a dolarem v následujících několika málo měsících.\nV českém ekonomickém kalendáři je ve čtvrtek na pořadu dne jednání bankovní rady ČNB. Žádná změna v nastavení měnové politiky není očekávána. ČNB nicméně vydá novou prognózu.\nAnalytici k ČNB: Překvapení v politice ani prognóze se nečeká\nKorunou zahýbal dolar. Příští týden zasedne ČNB


Pološtětka PROFI | SPOKAR\nŽádné hodnocení. Kód: Pološtětka PROFI\nPološtětka PROFI od tradičního výrobce SPOKAR pro drobné malířské a dokončovací práce malířskými barvami, vápnem a penetrační nátěry. Lakýrnická pološtětka vhodná zejména pro akrylátové (vodou ředitelné) barvy. Plastové držadlo, čistá štětina.\nVarianty Pološtětka PROFI\nPološtětka PROFI 100 X 30 mm, Kód: Pološtětka PROFI 100 X 30 mm\nPološtětka PROFI od tradičního výrobce SPOKAR pro drobné malířské a dokončovací práce malířskými barvami, vápnem a…\nPološtětka PROFI 120 X 30 mm, Kód: Pološtětka PROFI 120 X 30 mm\nPološtětka PROFI 140 X 40 mm, Kód: Pološtětka PROFI 140 X 40 mm


Lustr obrostlý krystaly soli i telefonní budka z papíru. Podívejte se! - iDNES.cz\nVIDEO: Lustr obrostlý krystaly soli i telefonní budka z papíru\nProjekt galerie Křehký ve spolupráci s Regionálním muzeem v Mikulově představuje sérii výstav současného designu. "Od loňského ročníku se tento liší především účastí hned osmi galerií z Česka, Německa, Francie, Holandska i dalších zemí," zdůraznila při slavnostním zahájení Jana Zielinski, kurátorka výstavy.\nMezi vystavujícími najdete například galerii Art Design Project Bratislava, která představila novinky a výběr současných slovenských designérů. Známý slovenský designér Patrick Illo v Mikulově zaujal především kolekcí váz bet-OM v kombinaci skla a betonu.\nJednoduché tvary válců dokazují, že zdánlivě nesourodé materiály, hladké transparentní sklo i drsný a uzavřený beton, mohou při společném "průniku" výborně fungovat.\nPatrik Illo a jeho kolekce váz bet-OM\nJiří Pelcl sáhl zase po poněkud lehčím materiálu, a to papírové voštině. Jeho kolekce Substance 012 obsahuje solitéry ze série Luxury Dwelling navržené pro milánskou galerii Grosetti, kde se prezentovala v rámci Salone del Mobili.\nVedle lampy či vázy tu je i "telefonní "budka" v podobě oblého kokonu. Má velkou šanci dočkat se praktického využití: "Možná ji budeme vyrábět pro firmy, které chtějí nabídnout svým pracovníkům soukromí při telefonování," vysvětluje profesor Jiří Pelcl, který patří k nejúspěšnějším českým designérům.\nSubstance 012 je název nové kolekce Jiřího Pelcla, kterou vystavil na zámku v Mikulově.\nNa festivalu dále byla k vidění práce Daniela Pirše, který má v Mikulově i svůj ateliér a manufakturu. Výstavu "s příběhem" představuje Strom: soubor fotografií Václava Jiráska, který mapuje příběh jednoho stromu a je zároveň premiérou unikátního stolu studia Olgoj Chorchoj.\nVedle výstav na zámku však najdete v Mikulově i další zajímavosti, především oceněné stavby v soutěži Grand Prix architektů 2012. V kategorii Novostavba totiž zvítězila mikulovská Galerie Závodný (architekt Štěpán Děnge) a v kategorii Rekonstrukce zase Café Fara v Klentnici pouhé čtyři kilometry od Mikulova, pod níž je podepsaný architekt Marek Štěpán. Blíže o této stavbě zde.\nGalerie Závodný v Mikulově, vítěz kategorie Novostavba Grand Prix architektů 2012, autor Ing. arch. Štefan Děnge\nNa fasádu byly použity vertikální modřínové latě.\nKdyž lustr obrůstá solí\nLetošní držitelé titulu Czech Grand designér, Zdeněk Vacek a Daniel Pošta, kteří zvítězili v kategorii šperk a zároveň získali největší počet hlasů, a tudíž výše zmíněný titul, zase připravili ve spolupráci s firmou Preciosa - Lustry unikátní krystalový lustr.\nNejdříve byl vyrobený lustr včetně elektroinstalace a žárovek. Pak však následoval velmi neobvyklý proces, který používají designéři Zdeněk Vacek a Daniel Pošta i při výrobě některých svých šperků.\n"Kompletní svítidlo jsme na několik dní ponořili do roztoku kamence. Vlivem změn teploty a koncentrace začaly svítidlo volně obrůstat krystaly soli. Po vytvoření krystalové krusty jsme museli nechat objekt proschnout, a to nejen na povrchu, ale i uvnitř. Několikadenní vysoušení krystalový povrch zpevnilo a po následné kontrole a oživení elektrického zapojení jsme svítidlo instalovali," popisuje výrobu lustru Radan Panáček, výzkumný a vývojový pracovník Preciosy.\nLustr Eliáš navrhli Zdeněk Vacek a Daniel Pošta (Preciosa - Lustry).\nObjekty galerie Helmrinderknecht\nZe zahraničních galerií zaujala galerie Helmrinderknecht. Má zastoupení v Berlíně i ve Vídni. Unikátní díla vznikají docela zajímavě. "Při výrobě skleněných objektů sériové produkce je část vyčleněna, a umělci z těchto ´zbytků´ vytvářejí originální objekty," vysvětloval Martin Rinderknecht.\nLucie Koldová nemohla chybět se svými svítidly (spoluautorem je Dan Yeffet), která vystavuje v Gallery S. Bensimon v Paříži, umělecký ředitel Qubusu Jakub Berdych zase představil své nové objekty z aktuální kolekce.\nGalerie Judy Starten z Nizozemí se prezentovala kolekcí šperků Ellen Urselmann a také objekty od Ka-Lai Chan, které vznikly speciálně pro Křehký Mikulov.\nPořádající galerie Křehký nabídla nové limitované edice 2012 od zahraničních i českých designérů (Tomáš Král, Tomáš Gabzdil Libertiny, Maxim Velčovský, Michaela Tomišková, Klára Šumová nebo Grand designéři roku 2011 Zdeněk Vacek a Daniel Pošta).\nVýstavy, jež byly zahájeny tento víkend, potrvají do 19. srpna. Hlavním pořadatelem festivalu Křehký Mikulov je Regionální muzeum v Mikulově, festival probíhá za podpory Jihomoravského kraje. Autory konceptu a kurátory jsou Jana Zielinski a Jiří Macek, architektem se stal Maxim Velčovský.\nTémata: Jihomoravský kraj, Maxim Velčovský, Preciosa, Umělec


› ČVUT » FIT » Aktuálně » Akce a události » Konference pořádané a spolupořádané FIT » CLMPST 2019\nVe dnech 5.–10. srpna se na Fakultě informačních technologií uskuteční mezinárodní Kongres logiky, metodologie a filosofie vědy a techniky (CLMPST). Letošní šestnáctý ročník nese téma „Překlenutí akademických kultur“. V přednáškové sekci „Bolzanova matematika a obecná metoda vědy“ bude 8. srpna přednášet v posluchárně T9:107 i RNDr. Kateřina Trlifajová, Ph.D., na téma „Bernard Bolzano a velikost nekonečných množin“. Studenti a zaměstnanci FIT mají vstup na přednášky zdarma.\nPlakát sekce Bolzanova matematika a obecná metoda vědy [PDF]\nTématem 16. ročníku kongresu je „Překlenutí akademických kultur“. Komunity a společnosti jak v logice, tak ve filosofii/dějinách vědy jsou často roztříštěné a izolované od sebe navzájem. Konference se snaží tento stav napravit.\nTéma vychází z přednášky C. P. Snowa z roku 1959 „The Two Cultures“ na Univerzitě v Cambridgi (přednáška letos slaví 60. výročí), ale zároveň se letošní ročník zároveň týká významných kulturních rozdílů mezi jednotlivými zeměmi a regiony na celém světě. Kongres si přeje obohatit vědecký dialog tím, že začlení hlasy těch, kteří jsou tradičně nedostatečně zastoupeni v jednotlivých akademických oborech.\nHlavními vědeckými obory kongresu jsou logika a filosofie vědy a techniky. Všechna témata týkajících se těchto oborů budou součástí konference, od matematické logiky až po metafilosofii či od základů exaktních věd až po filosofii společenských věd. Prezentovat je budou vědci z různých oblastí a kultur světa.\nV rámci konference CLMPST 2019 se konají tři plenární přednášky a více než dvacet zvaných přednášek. Kongres je také členěn do dvaceti tematických sekcí. RNDr. Kateřina Trlifajová, Ph.D., je předsedkyní dvou z těchto částí. Kromě toho má přednášku v sekci „The mathematical infinite and other problems“ s názvem „Bernard Bolzano and the part-whole principle for infinite collections“. Ta se bude konat 8. srpna v posluchárně T9:107.\nMezinárodní Kongres logiky, metodologie a filosofie vědy a techniky (CLMPST) se koná každé čtyři roky pod záštitou organizace Division of Logic, Methodology and Philosophy of Science and Technology – International Union of History and Philosophy of Science and Technology (DLMPST/IUHPST), jejíž prezidentem je Menachem Magidor.\nKongres má jedinečný charakter. Poskytuje možnost setkání pro více než 800 logiků, filosofů logiky či filosofů a historiků vědy a techniky. Pro účast na konferenci je nutné zaplatit poplatek za konferenci a zaregistrovat se. Studenti a zaměstnanci FIT se mohou přednášek zúčastnit zdarma. Všechny potřebné informace jsou dostupné na webových stránkách konference.\nPo kongresu se následně koná také Logické kolokvium – letní evropské setkání Asociace pro symbolickou logiku. To se uskuteční na stejném místě, a to 11.–16. srpna 2019.\nand Technology – Division of Logic, Methodology and Philosophy\nAkademie věd ČR – Filosofický ústav\n5.–10. srpna 2019\nKonferenci CLMPST 2019 pořádá Filosofický ústav Akademie věd ČR. Fakulta informačních technologií ČVUT je partnerem tohoto kongresu. Konference se koná v Nové budově ČVUT – Thákurova 9, Praha 6. Jedním z členů místního organizačního týmu je také RNDr. Kateřina Trlifajová, Ph.D.\nČlenka místního organizačního výboru CLMPST 2019\nOdborná asistentka na Katedře aplikované matematiky\nRNDr. Kateřina Trlifajová, Ph.D., katerina.trlifajova@fit.cvut.czČlenka místního organizačního výboru CLMPST 2019\nPoslední změna: 9.8.2019, 11:44


Florbalisté chtějí konečně extraligové finále - Boleslavský deník\nFlorbalisté chtějí konečně extraligové finále\nDobrovice - Velké odhodlání čiší z boleslavských florbalistů před startem přípravy na novou sezonu.\nSemifinále florbalové extraligy: Billy Boy Mladá Boleslav - WOW VítkoviceFoto: PPNA/Zdeněk Langšádl\nTradiční setkání extraligových hráčů, trenérů a vedení florbalového klubu Billy Boy Mladá Boleslav se konalo v hotelu Lípa v Dobrovici.\nPrezident klubu, šéftrenér a také kapitán týmu hodnotili úspěšnou uplynulou sezonu a zároveň zahájili přípravu na sezonu novou s ambiciózními cíli.\nPosezení v příjemné prostředí vyvrcholilo tombolou, kdy každý účastník byl výhercem.\nPrezident klubu Josef Volf poděkoval všem hráčům, trenérům a realizačnímu týmu za úsilí, výkony a výbornou reprezentaci. Zdůraznil úspěchy letošní sezony a formuloval cíle na seznu nadcházející. Přivítal do týmu nové posily.\nTrenér Jiří Stožický vyjádřil přesvědčení, že tým je semknut a plný odhodlání v nadcházející sezoně dosáhnout na vytoužený cíl - extraligové finále.\nLetní příprava se uskuteční pod vedením Martina Vokouna a měla jako každoročně kvalitně připravit hráče na zvyšující se nároky extraligy.\nKapitán týmu Jiří Bouška přislíbil, že tým se porve o titul a bude usilovat o vítězství v poháru.


Nový zákoník mění sankce dlužníků a zavádí úročení úroků – TipMag.cz\nNový zákoník mění sankce dlužníků a zavádí úročení úroků\n8. prosince .2013\nNový občanský zákoník upravuje sankce za porušení povinností u splácení dluhů, které samozřejmě postihnou i spotřebitele.\nPrůlomem je úročení úroků, které doposud nebylo u spotřebitelských smluv přípustné.\nNový občanský zákoník určuje, že splátky dluhu jdou nejdříve na náklady spojené s vymáháním dluhu, pak na úroky z prodlení, následně na úroky dohodnuté smlouvou, a teprve v poslední řadě na jistinu, tedy původní dluh.\nPokud dlužník nebude hradit podle tohoto pořadí, začne se úročit i příslušenství dluhu, tedy i samotné úroky, čímž se splácení výrazně prodraží.\nMiloš Borovička z dTestu k tomu říká:\n„Tato novinka je skutečně revoluční, v obchodním styku úroky z úroků již existují, ale ve spotřebitelských smlouvách je to velká změna v neprospěch spotřebitele. Rozhodně se nedá říci, že taková úprava bude pro občany pozitivní, nahraje hlavně lichvářům.“\nSmluvní pokuty již nebude nutné sjednat písemně. Pokud podnikatel pokutu šikovně zmíní při nahrávaném telefonním rozhovoru nebo odkáže na podmínky, ve kterých je popsána, není třeba nic podepisovat a pokuta je závazná.\nJistou naději sice v minulých týdnech přinesl Ústavní soud, který pokuty v obchodních podmínkách zakázal, ale nakolik bude tento nález respektován, je zatím otázkou.\n23. května .2016\n5 rad, jak si vybrat výhodnou půjčku


Klarstein Powericer-XXXL, profesionální výrobník ledu, 260 W, 50 kg/den, nerezov recenze a vlastnosti\nSe zařízením na výrobu kostek ledu od společnosti Klarstein budou nápoje osvěžením. V barovém provozu a na akcích zůstává toto výkonné zařízení stále chladné a zaručuje naprostou chuťovou neutrálnost. S výkonem 260 W nezpůsobuje žádné problémy a zůstává nenápadným spolupracovníkem, který plní svůj účel i v klidné atmosféře a v oddechových zónách, aniž by bylo hlučné. Průmyslové zařízení na výrobu kostek ledu splní i potřeby při největší spotřebě kostek díky své zásobovací přihrádce s kapacitou 13 kg a monumentální produkci 50 kg kostek ledu za den. Mrazivě osvěžující kostky jsou uloženy až do jejich použití v arktickém klimatu a jsou snadno přístupné pomocí izolovaných sklápěcích dvířek. Díky jednoduché, stříbrné konstrukci z nerezové oceli se zařízení na výrobu kostek ledu od Klarsteinu vizuálně snadno integruje do stávajících barových nebo kuchyňských prostor. Jeho vysoký výkon je nezbytným pomocníkem při přípravě velkého množství ledových nápojů. ... Zobrazit celý popis produktu >>>\nTento výrobek má od výrobce Klarstein výrobní označení 4260359389782 10013325 podle kterého jej snadno na e-shopu Electronic-star.cz vyhledáte. Přečtěte si podrobně vlastnosti a všechny parametry. Na stránkách si můžete přečíst zkušenosti s Klarstein Powericer-XXXL, profesionální výrobník ledu, 260 W, 50 kg/den, nerezov, toto zboží je zařazeno v sekci Výrobníky ledu, kde můžete naleznout podobné produkty.\nRecenze Klarstein Powericer-XXXL, profesionální výrobník ledu, 260 W, 50 kg/den, nerezov


Šestý Pilníkovský pelikán má svého majitele - Jaroslav Blažek - fotografJaroslav Blažek – fotograf\n← Pilníkovské městské slavnosti 2020\nKoronavir omezuje kulturu i v Pilníkově →\nI letošní, v pořadí již šestá, plaketa Pilníkovského pelikána byla předána na Městských slavnostech. Na cenu bylo tentokrát nominováno celkem devět pilníkovských občanů, kteří se nejčastěji podíleli na rozvoji města ve sportovní nebo kulturní oblasti. Nejvíce hlasů od občanů města, a potom i hlasy většiny zastupitelů města, získala paní Věra Janotová. Věra Janotová se již mnoho let výrazně podílí na kulturním životě místních seniorů, kteří se sdružují v Klubu seniorů. Plaketu jí předala tradičně organizátorka ankety Hana Blažková spolu se starostou města Josefem Červeným.\nDen města Pilníkov 2020 – Hana Blažková s Věrou Janotovou\nVětšina z vás ji jistě zná, ale i tak jsme jí položili několik otázek:\nJak jste se o tom, že jste ocenění získala dozvěděla?\nO mé nominaci jsem vůbec nevěděla, proto jsem byla velmi překvapena, že jsem byla vybrána největším počtem občanů i zastupitelů na toto ocenění. Dokonce i kolegyním z Klubu seniorů se nominaci přede mnou podařilo utajit!\nVelmi si nominace vážím!\nByla jste překvapená nebo se vám to doneslo už dříve?\nAno byla jsem velice potěšená a překvapená. Ani kolegyně z klubu mi nic neprozradily!\nNarodila jsem se tedy v Trutnově, ale jsem rodilá pilníkovačka. Základní školu jsem navštěvovala v Pilníkově. Potom jsem se v Hradci Králové vyučila pánskou kadeřnicí a následně pracovala v komunálních službách v Trutnově. V roce 1969 jsem nastoupila do závodu KRPA v Hostinném jako spojovatelka. Po mateřské dovolené jsem pracovala jako prodavačka obuvi v Pilníkově no a od roku 1996 jsem soukromá podnikatelka.\nKdy jste vstoupila do Klubu seniorů? Hned jak jste šla do důchodu nebo až později?\nKlub důchodců jsme založili za působení starosty Františka Hubáčka v roce 2009, takže již to je jedenáct let. Členové klubu mě zvolili předsedkyní a tou jsem dodnes.\nKolik vás v klubu je?\nZačínalo nás dvaadvacet, ale aktuálně nás je pouze dvanáct. Nedaří se nám totiž rozšířit členskou základnu. V našem městě žije sice početná skupina seniorů, ale většina z nich se ještě za seniory nepovažuje nebo zase naopak se domnívají, že jsou příliš staří cokoli provozovat.\nJste tam stále samé ženy nebo již máte mezi sebou i muže?\nZatím klub navštěvují samé ženy, ale velice rády bychom přivítaly i mužské pokolení.\nOstatní členky klubu říkají, že jste hybnou silou klubu – honíte je hodně?\nTo bylo velmi stručné, co vše vůbec společně podnikáte?\nPodnikáme spolu mnoho různých aktivit, například roznášíme Pilníkovský zpravodaj, vzaly jsme si na starost údržbu i novou výsadbu v parku na náměstí, sbíráme starý papír, použitý textil pro Diakonii, pořádáme zájezdy pro seniory, pořádáme společné cyklistické výlety. Společně se účastníme i kulturních akcí a přednášek, například navštěvujeme divadlo v Úpici. Také nesmím zapomenout na pravidelnou aktivní účast na Olympiádě seniorů v Havlovicích. Naše členky se také účastní veřejných zasedání i cvičení pro seniory. Jsme zkrátka aktivní ve všech rovinách!\nPředpokládám, že se i nadále budete podílet na vedení klubu?\nJestli mi to můj zdravotní stav dovolí, tak určitě ano!\nA co plánujete na závěr tohoto roku nebo i do příštího roku?\nNa závěr roku pojedeme na tajný výlet, také si zajedeme do Polska a na vánoční koncert do Chotěvic.\nA chcete do klubu pozvat i další pilníkovské seniory, kteří v něm ještě nejsou?\nSamozřejmě! Takže touto cestou zvu všechny pilníkovské seniory k nám do klubu. Přijďte mezi nás! Můžete se k nám přijít podívat na některé naše setkání nebo na naši akci – a pak se rozhodněte, jestli posílíte naše řady.\nDěkujeme za rozhovor a přejeme ještě mnoho aktivních let!\nLetošní anketa skončila a zanedlouho bude vyhlášen její další ročník – přemýšlíte již koho nominujete?\nAutor fotografií Jaroslav Blažek ml.\nPříspěvek byl publikován v rubrice informace z kultury, město Pilníkov, reportážní fotografie se štítky 2020, kultura, Pilníkov, Pilníkovský pelikán. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.


Střešní krytiny Mediterran představují ideální řešení pro každou střechu | Tvstav.cz\nKategorie: Střechy, Betonové střešní krytiny\n25.4.2014 / Redakce\nTaška Zenit® svým jednoduchým obdélníkovým tvarem představuje nový proud v současném světě krytin. Dodává se v barvě antická červená, cihlově červená, carbon a břidlice. Naprostým unikátem je typ Zenit břidlice, který byl uveden na trh před dvěma lety. Svým reliéfním povrchem připomíná přírodní břidlici, a vytváří tak ze střechy neotřelou a luxusní podívanou. Střecha Zenit je originální alternativou k dosavadním tradičním a obvykle používaným střešním krytinám. Podtrhuje individualitu stavebníka, odráží jistotu zastřešení, preciznost odvedeného řemesla i dynamiku současného světa.