Věra Bílá měla tisíce neřestí. Stále byla světovou zpěvačkou, chystala velký comeback - Aktuálně.cz\nPatřila na přelomu tisíciletí k jedněm z nejznámějších hvězd české hudby ve světě. Zpěvačka nepřehlédnutelné postavy, která se proslavila především vystupováním se skupinou Kale, dokázala posluchače zvednout ze sedadel zejména svým charismatem, živočišností a také interpretační originalitou. Před pár měsíci o ní dokumentarista David Vondráček natočil snímek Poslední naděje Věry Bílé, kde zachytil její vzestupy a pády. To ještě netušil, že se blíží její zcela poslední vzestup a pád. Zpěvačka v úterý zemřela ve věku 64 let.\nVěra Bílá v dokumentu Davida Vondráčka. | Video: Česká televize\nByl konec listopadu 2018 a novináři se scházeli v kině Mat na Karlově náměstí v Praze na projekci dokumentu Poslední naděje Věry Bílé, který měla začátkem prosince uvést Česká televize.\nVěra Bílá | Foto: ČTK\nHlavní protagonistka snímku se dostavila na vozíku a v restauraci u kinosálu jedla oběd. V době, kdy mělo promítání začít a novináři se již usazovali před plátnem, si ještě objednala palačinky. Novináři si šli dát cigaretu a čekali.\nPo lehkém zpoždění se již schylovalo k začátku, ale objevili se reportéři bulvárního deníku a žádali zpěvačku o rozhovor. Zpěvačka odmítla a organizátoři opět zaháněli žurnalisty zpět do sálu, že se už opravdu začne. Jenže Věra Bílá pak při dojídání palačinky na opakované naléhání bulvární reportérky odvětila, že za pětistovku možná. Reportérka jí dala na stůl peníze a její kolega zapnul kameru. "Děláte si srandu?" okřikla je Bílá. "Na kameru leda za tisíc!"\nKameraman spolu s reportérkou před ni vyskládali zbytek hotovosti a rozhovor začal. Ostatní novináři už supěli vzteky. Tvůrce dokumentu David Vondráček je zatím v kinosále bavil historkami o tom, jak se mu natáčení se zpěvačkou také dost prodražilo. Nehledě na předchozí domluvu odmítala natáčet a říkala si o různé částky, které pak platil z vlastního. Jednou se prý naštvala, že neměl u sebe větší obnos a vytáhl jen menší bankovku, tak mu ji podpálila zapalovačem.\nKdyž projekce konečně začala a zpěvačka v sále emotivně prožívala jednotlivé scény, člověk se neubránil dojetí z jejího osudu a také velkému uznání k této dámě. K dámě, jež světové turné zazdila hraním automatů, cukrovku "léčila" oblíbenými talířky plnými moučníků, hlas pokoušela nepřetržitým proudem cigaret a při pokusu o velký comeback se spojila s člověkem z podsvětí, nicméně skvělým muzikantem Džinem Čonkou.\nČlověk totiž cítil respekt k jejímu geniálnímu hlasu, když ve filmu viděl, jak navzdory zdravotním potížím, špatné kondici a všudypřítomné cigaretě v ruce dokáže bez rozezpívání a příprav vystřihnout i náročně zaranžované skladby. Problémy jí nedělaly ani zcela nové, rockové polohy.\nDokument zachycuje její největší úspěchy a přináší i zajímavé srovnání od hudebních publicistů s jmenovkyní Lucií Bílou. Ta měla slavíky, ceny Týtý, vyprodané haly a nezměrnou popularitu u českých fanoušků. Ale dveře na světová pódia jí to neotevřelo. To se mohlo opakovaně podařit romské zpěvačce Věře z nuzné rokycanské ubytovny. Zažila si slávu i prestižní světová pódia. A mohla to kdykoliv zopakovat, jen mít více vůle, zodpovědnosti, lepší životosprávu i trochu více štěstí.\nKdyž sledovala Vondráčkův snímek, nejvíce radosti v ní vyvolala fotka, kde je zachycená na společném koncertě se Zuzanou Navarovou či Bárou Hrzánovou. "To je nádhera, tuhle fotografii bych hrozně chtěla mít!" přála si se slzami v očích. Vzápětí propukla v pláč, když dokument v rámci zachycovaných vzestupů a pádů ukázal i pohřeb manžela a adoptivního syna.\nZa nic se nestydím\nDavid Vondráček ji s kamerou nejčastěji navštěvoval v nuzné rokycanské ubytovně, kam se dostala kvůli svým dluhům z hraní automatů. Sympatie přítomných novinářů si získala i svou upřímností a otevřeností. Jakákoliv stylizace jí byla před kamerou cizí. "Já si na nic nehraju a za to, jak žiju, se nestydím. Ten dokument je velmi pravdivý," vyprávěla po projekci.\nV emotivním krátkém rozhovoru pak novinářům líčila, že má hlas i písničky, jen nemá muzikanta, který by jí je zahrál, a manažera, který by sjednal koncerty. "V hudbě nejsem nemocná a nic mi není. Bez hudby brzy umřu steskem," uvedla tehdy na závěr. Po comebacku moc toužila, i když lidé obeznámení s jejím zdravotním stavem byli trochu skeptičtí.\nDokument vyvolal velký ohlas, a dokonce i nabídku k velkému návratu na pódia. Pomoct jí měli někdejší spoluhráč ze skupiny Kale Milan Kroka a romský účastník SuperStar Jan Bendig. Schylovalo se k dlouhému turné s názvem Comeback, naplánovanému na duben. Média psala o návratu romské královny a Věra Bílá se měla stát hlavní tváří oslav Mezinárodního dne Romů, které proběhnou od 4. do 8. dubna.\n"Věra Bílá je pro současnou generaci mladých Romů nesmírně důležitou osobností. Vyrůstali s ní, milovali ji a obdivovali nejen její hudbu, ale také její obrovský celosvětový úspěch. Bez nadsázky lze říci, že svou hudební činností inspirovala, a tedy odstartovala hudební dráhu mnoha mladých romských muzikantů," řekl k jejímu angažmá ředitel přehlídky David Tišer.\n"A když pak z těch velkých výšin spadla na dno, nikdo nevěřil, že o ní ještě někdy uslyšíme. Vybojovala zápas s těžkými závislostmi i osudovými tragédiemi, dokázala vstát, zvednout hlavu a jít dál. Lidé, jako je Věra Bílá, jsou právě ti skuteční hrdinové, na něž chceme poukázat," dodal.\nV úzkém kontaktu s ní zůstával také dokumentarista České televize David Vondráček.\n"Mluvil jsem s ní ještě předevčírem (10. března, pozn. red.) a říkala mi, že se cítí hrozně unavená, přípravy jsou narychlo a je toho na ni moc," vypráví. "Na svůj návrat se nicméně nesmírně těšila, byla ráda, že se jí oba muzikanti ujali, ale zároveň neskrývala obavy, zda to všechno zvládne."\nPodle něj zpěvačka a její noví kolegové nezvolili nejlepší cestu návratu pomocí rychle naplánovaného dlouhého turné. Měla se prý raději věnovat studiovým nahrávkám rockových balad, které stále byla schopna skvěle vyzpívat.\n"Nebral se v potaz její aktuální zdravotní stav a všechno se dost uspěchalo," říká. "Myslím, že tak náročné turné bylo nereálné a nezvládla by ho. Možná jsme se ale mohli dočkat pěkného cédéčka nebo televizního záznamu," uzavírá Vondráček, jenž všechny její vzestupy a pády zachytil v dokumentu Poslední naděje Věry Bílé, dostupném na webu České televize. Ten poslední vzestup a pád již zůstane nezaznamenán.\nMagazín.Aktuálně.cz celebrity Věra Bílá úmrtí vzpomínka dokument zpěvačka Romové Česká televize kultura hudba nekrolog


Komunitní centrum ROKO v Rokycanech dokáže zabavit nejen děti, ale i dospělé | Plzeň\nKomunitní centrum ROKO v Rokycanech dokáže zabavit nejen děti, ale i dospělé\nMateřské centrum týdně navštěvuje několik desítek maminek s malými dětmi. Pro ně tu mají připravenou volnou zábavu, i ucelené vzdělávací programy. Současně dvakrát měsíčně pak v téže budově proměňují pracovníci centra i jeho dobrovolníci jeden z malých sálů v kinosál.\n„Objekt Sokolovny je dnes prázdný a hlavní obrovský sál je z technických důvodů nepřístupný. Ostatní prostory město nabízí neziskovým organizacím nebo komukoliv za nějakou normální cenu k pronájmu. My si prostor bývalé restaurace pronajímáme hodinově jak na mateřské centrum, tak i na kino. Vždy všechno připravíme a po akci zase musíme vše sklidit, protože je možné, že zítra tu bude zase někdo jiný. Jediné, co nám tam visí neustále, je čtyřmetrové obrovské promítací plátno,“ řekl Richard Kraus, který stojí za celým projektem ROKO Rokycany.\nRichard Kraus|foto: Pavel Halla\nRichard Kraus je misionářem z církve Jednoty bratrské. Do Rokycan se dostal už před lety, když ve městě hledali oblast, která tu lidem chybí. „Jednota bratrská se snaží v každém městě, kde má sbor, nějakým způsobem vstoupit do společenského života a přinést to, co na tom místě zrovna chybí. Do Rokycan jsem byl poslán jako misionář a vedle duchovní činnosti, je tu i ta společenská, kulturní a sociální. Když jsem sem přišel, tak jsem zjistil, že tu jednak chybí kino, které tu kdysi bývalo, vymírají tu mateřská centra určená pro maminky s dětmi,“ vysvětlil Richard Kraus.\nHodnoty nejen duchovní ale i společenské a kulturní\nAčkoliv centrum ROKO vzniklo z popudu církve Jednoty bratrské, cílem není nikoho k víře lanařit, ale přinést do společnosti nějaké hodnoty a zaplnit chybějící místa. „Program, který nabízíme v kině i v Mateřském centru je čistě sekulární. Ano, máme nějaký ideový kodex, držíme se biblických křesťanských hodnot, nicméně ten program je skutečně sekulární (není vázaný na žádnou náboženskou ideologii). Máme i striktně odděleno, co je duchovní program, to jsou nedělní bohoslužby. Mateřské centrum a kino jsou určeny široké veřejnosti. Do promítání vybíráme normální filmy, které víme, že zaujmou diváky v Rokycanech,“ popsal Richard Kraus.\nMateřské centrum Komunitního centra ROKO navštěvuje týdně několik desítek maminek s malými dětmi. Pro ně tu mají připravenou volnou zábavu, i ucelené vzdělávací programy|foto: Richard Kraus\nFinancování Mateřského centra i kina pochází z několika zdrojů. Část peněz je podle Richarda Krause od malých dárců, část dává církev a projekty finančně podporují i granty a dotace, například od města Rokycan či různých nadací. Chybějící peníze si musí centrum vydělat samo. „Snažíme se vydělávat. To kino není výdělečné. Vždy jsem rád, když skončíme na pozitivní nule. Když nevyprodáme představení, tak nemáme na zaplacení licence, nákladů a propagace. Ztrátu z prodeje lístků nám tak pomáhá vykrýt bufet,“ dodal Richard Kraus.\nMateřské centrum funguje v budově Sokolovny každou středu a čtvrtek dopoledne. Kino promítá dvakrát měsíčně, nejbližší je 13. března. Program najdou zájemci na webových stránkách.


Kvůli zpomalování iPhonů míří Apple opět k soudu – Letem světem Applem\nPrávní oddělení Applu má letos plné ruce práce, neboť v tomhle roce bylo nuceno řešit opravdu velké množství žalob. Více než 60 z nich se týká údajného úmyslného zpomalování starších modelů. Společnost si byla vědoma nespokojenosti svých zákazníků a rozhodla se patřičně reagovat. Spustila program výměny baterií a s aktualizací na operační systém iOS 11.3 přišla rovněž s funkcí Kondice baterie.\nJe ale jasné, že s obrovským množstvím zákazníků, které Apple má, se prostě nemůže zavděčit všem a mnohdy nesmyslné žaloby budou podávány i nadále. Minulý týden byla na společnost podána další žaloba u okresního soudu v San Jose. Žalobce Jay Brodsky si rozhodně nebere servítky a v žalobě uvádí, že Apple úmyslně a zlomyslně navrhuje iPhony takovým způsobem, aby se časem zpomalily a zákazník si tak byl nucen koupit nový. Zároveň se v žalobě domáhá odškodného v minimální výši 75 000 dolarů.\nApple nedávno rovněž spustil program na výměnu vadných baterií u 13″ MacBooků Pro:\nV žalobě je dále uvedeno hned několik nařčení, nad kterými zůstává rozum stát. Apple prý nevěnoval dostatečnou péči výrobě, distribuci, testování a prodeji iPhonů. Zároveň jednal zlomyslně, protože své zákazníky neupozornil na možné selhání součástí, což může způsobit rapidní úbytek výkonu, a to lze prý posoudit jako jednoznačně úmyslné ignorování možných důsledků nedostatečné péče. V Applu jsou jistě zvyklí na ledajaké žaloby a podobná nařčení zřejmě jen kouzlí úsměvy na rtech. Jelikož se ale Jay Brodsky rozhodl vstoupit do sporu bez advokáta, je možné, že se jedná jen o hodně hloupý vtip.


Pánské termoprádlo - Druh Kukly - Cochces.cz\nKde jsem: CoChceš.cz > Oblečení a obuv > Pánské oblečení > Pánské termoprádlo > Druh Kukly\nPánské termoprádlo - Druh Kukly\n| Kukly Druh\nSensor Double Face je lyžařská kukla s výbornými termoregulačními schopnostmi, která chrání obličej v chladnějších podmínkách a je vhodná jako první vrstva pod lyžařskou helmu. Materiál Double Face je oboustranný a každá jeho strana má jiné vlastnosti. Z...\nThermo kukla Sensor určená pod lyžařskou helmu. Skvělá ochrana proti chladu a větru. - Skvělý poměr mezi termoregulací a odvodem potu - Ploché švy - Vysoká elastičnost


DHL: Objem ekologických zásilek v ČR roste - EnviWeb.cz\nPRAHA (WR) - Lidé v České republice mají zájem o ochranu životního prostředí skrze posílání zásilek. Dva měsíce od oficiálního spuštění nové služby GoGreen zaznamenává společnost DHL Express rostoucí poptávku po "ekologickém" doručování. Zákazník díky ní může aktivně pomáhat k ochraně životního prostředí podporou vybraných projektů vedoucích ke snižování emisí oxidu uhličitého. V současné době využívá této možnosti v České republice 20 stálých klientů. V České republice byly odeslány prostřednictvím této služby již stovky zásilek.\nZásilky přepravované se službou GoGreen využívají stejné přepravní sítě jako běžné zásilky, avšak za malý příplatek dvě procenta z přepravní ceny získá klient možnost přispět na ekologické projekty a současně obdrží Certifikát o eliminaci oxidu uhličitého vzniklého přepravou jeho zásilek. Zásilka přepravovaná s touto službou dorazí v požadovaném čase jako jiné zásilky. Na snižování ekologické zátěže spolupracuje společnost DHL s řadou ekologických společností a organizací.\nZískané finanční prostředky podpoří ekologicky prospěšné projekty v různých koutech naší planety, ale i v České republice. Podle výsledků průzkumu společnosti DHL na českém trhu se podstatná část zákazníků zajímá o dopady jejich činností na životní prostředí.\n"Zájem ekologicky smýšlejících lidí v České republice pomáhat životnímu prostředí nás příjemně překvapil. Věříme, že tuto oblast čeká do budoucna dynamický rozvoj, což nám potvrzují i výsledky ze sousedních zemí. V sedmi evropských státech, kde byla služba GoGreenN zavedena v průběhu roku 2007 dosáhl počet zásilek využívajících služby téměř 90 tisíc," uvedl Product Manager TimeDefinite Martin Pocar.\nKaždý zákazník, který využívá službu GoGreen, navíc obdrží speciální roční certifikát, na němž bude uveden celkový objem snížených emisí za celý rok. Certifikát, který je ověřován nezávislou třetí stranou společností SGS může zákazník použít také ve své zprávě o "Společenské odpovědnosti", a tím poukázat na své odpovědné chování vůči životnímu prostředí.


Investiční videa | PRIME Brokers\nV PRIME Brokers jsme se zavázali pomáhat obchodníkům zlepšovat jejich znalosti o obchodovaní a rozvíjet jejich znalosti trhů. Cesta, kterou každý obchodník podstupuje je dlouhá a vzrušující, plná nových objevů a příležitostí k rozvoji. To je důvod, proč nabízíme k dispozici vzdělávací video sekci v kombinaci audiovizuálního a textového obsahu, která vám může pomoci naučit se co nejvíce o obchodních praktikách. Stačí pouze, když se zaregistrujete k odběru a budete pravidelně kontrolovat nové příspěvky a aktualizace.\nInvestiční videa jsou bezplatně přístupná klientům PRIME Brokers s reálným obchodním účtem v rámci balíčku Diamant.


dle 169 recenzí\nKontaktovat Lázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM\nČtyřhvězdičkový Lázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM poskytuje prvotřídní ubytování se širokou paletou luxusních wellness a lázeňských služeb, které uspokojí i ty nejnáročnější klienty. Hotel se pyšní vynikající polohou v centru města Františkovy Lázně. Sídlí ve zrekonstruované královské vile a skládá se ze 2 propojených budov s výtahem. Hotel disponuje moderně vybavenými pokoji a apartmány v kvalitě Standard, Komfort, Superior a Deluxe. V ceně pobytu je neomezený vstup do Aquafora s vnitřními i venkovními bazény a saunovým světem. Součástí hotelu je nová lázeňská klinika s Císařským pramenem k pitné kúře i balneaci v Císařských lázních. Pakování je možné na monitorovaném hotelovém parkovišti.\nLázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM On-line rezervace\nVyberte si z 14 pobytových balíčků nabízených v Lázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM\nV hotelu se nachází 133 jednolůžkových a 128 dvoulůžkových pokojů, 3 apartmá a jedno luxusní mezonetové apartmá. Všechny pokoje jsou nově zrekonstruované a disponují moderním pohodlným vybavením. Volit můžete mezi kvalitou Standard, Komfort, Superior a Deluxe. Každý pokoj má vlastní sociální zařízení, fén, župan, telefon, připojení k internetu, LCD satelitní televizor, minibar a trezor. K pokojům Superior náleží navíc balkon a welcome drink, ke kvalitě Deluxe dostanete ještě mísu ovoce, pohodlné posezení s čajovým a kávovým servisem a zapůjčení jízdních či elektrických kol zdarma. Nejvyšší komfort nabízí luxusní mezonetové apartmá s privátní terasou s lehátky a rozšířeným servisem v ceně.\nV ceně ubytování jsou zahrnuty výborné snídaně, je možné si dokoupit i stravování formou polopenze či plné penze. Hotel je vybaven také barem, kavárnou a letní terasou s grilem. V bezprostředním okolí se nachází dostatek dalších restauračních zařízení či příjemných kaváren.\nLázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM Recepce\nLázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM Dostupnost\nFrantiškovy Lázně leží v Karlovarském kraji 5 km severně od města Cheb. Pohodlné dopravní spojení městu zaručuje dálnice D6 a silnice E48 a E49. Hotel se nachází v městském centru Františkových Lázní na třídě 5. května. K parkování lze využít monitorované hotelové parkoviště, které je zpoplatněno. Vlaková stanice Františkovy Lázně-Aquaforum je vzdálena pouze 200 m, hlavní vlakové nádraží Františkovy Lázně leží přibližně 800 m od hotelu.\nLázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM Okolí\nFrantiškovy Lázně jsou krásné lázeňské městečko, které nabízí mnoho příležitostí k příjemným procházkám či návštěvu léčivých minerálních pramenů s blahodárnými zdravotními účinky. Přímo před hotelem se nacházejí rozsáhlé městské sady s přímým propojením na městské centrum i lázeňskou kolonádu. Mezi oblíbené cíle do 1 km patří Labutí jezírko a krásné rozhledny Salingburg a Zámeček. Dále se v bližším okolí nachází Městské muzeum (1 km) nebo muzeum historických automobilů a motocyklů (0,3 km).\nLázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM - Okolí\nLázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM Další informace\nHotel se pyšní vynikajícím zázemím pro lázeňské a rekondiční pobyty. Součástí hotelu je lázeňská klinika s lékařským personálem, přímé propojení s Císařskými lázněmi a vodním světem Aquaforem, dále jsou zde zahrada a relaxační lesopark s lehátky, kosmetický a kadeřnický salon, Fit-Relax-Fun park (zahradní šachy, pétanque, volejbal, dětské hřiště), posilovna, knihovna s čítárnou, koncertní sál, rodinný klub, šipky, ruské kuželky, půjčovna či úschovna sportovního vybavení aj.\nObchodní podmínky Lázeňský hotel PAWLIK - AQUAFORUM


Firmy používají rizikové jističe. Kvůli hodinové chybě v dodávce energie mohou přijít o stamiliony korun, řešení hledají v retrofitu\nAž stamilionové finanční ztráty může stát firmy pouhý hodinový výpadek provozu způsobený chybou v dodávce energie. Největší škody hrozí podnikům z petrochemického, automobilového a potravinářského průmyslu. Vedle jiných rizik představuje hrozbu například kolaps rozvaděče nn. „V Česku se v nich totiž běžně používají zastaralé jističe ze šedesátých až osmdesátých let, které se nyní dostávají na hranici životnosti. Kompletní výměna ale není nutná. Trendem poslední doby je modernizace formou retrofitu. Firmy tímto krokem ušetří až 40 % nákladů z původně zamýšlené investice, která se jinak může vyšplhat až na 220 tisíc korun,“ upozorňuje manažer servisního oddělení Schneider Electric Milan Klimenda.\nAstronomické sumy kvůli výpadku energie\nJe pochopitelné, že firmy se soustředí v investicích především na výrobu a zajištění hladkého chodu provozu, protože to přináší peníze. Na druhou stranu však podceňují rizika, která jim hrozí kvůli neplánovaným výpadům energie. „Škody v korunách pak dosahují desetimilionových částek, což nejvíce pociťují provozovatelé automobilových výrobních linek, jak ukazují naše statistiky. Když hovoříme o firmách na burze cenných papírů, škody jsou ještě vyšší a můžeme hovořit o ztrátách kolem 180 milionů korun. Když uvážíme, že příčinou je pouhý hodinový výpadek energie, jde skutečně o astronomické sumy,“ poznamenává Milan Klimenda, který se ve Schneider Electric věnuje rozvoji nabídky servisních služeb pro firmy v oblasti modernizace a retrofitu zařízení nn a vn.\nTechnická vyspělost nových jističů Masterpact i Compact zajistí jak vysokou úroveň spolehlivosti a bezpečnosti elektrické instalace, tak její dlouhou životnost. Jističe jsou již ve standardním provedení vybaveny řídicí jednotkou spouští Micrologic řady 2.0E (resp. vyšší), která umožňuje měření daného odběrového uzlu (funkce multimetru) a získání dat potřebných pro plánování kýžených úspor. Uživatel získá například tyto údaje: spotřeba elektrické energie, kvalita elektrické energie, proud, výkon – a to v hodnotách okamžitých či průměrných. K dispozici je mu rovněž historie poruch či indikace potřeby údržby.\nProfesionální servis je nedílnou součástí nabídky Schneider Electric. Kromě modernizace – konkrétně například v podobě výše popsaného retrofitu – nabízí rovněž technickou pomoc, operativní servisní činnost a v neposlední řadě i dlouhodobou spolupráci na bázi servisní smlouvy. Špičkoví servisní specialisté dokážou uspokojit individuální potřeby a přání zákazníků. Vybaveni zkušenostmi z praxe i odbornými teoretickými znalostmi jim připraví technické řešení na míru – spolehlivé a využívající všech výhod inovací na všech úrovních.


Jak si zvýšit návštěvnost? Využívejte Google+! | Aira blog\nS autory textů na internetu většinou nejvíce hýbe slovní spojení káva zdarma, už nějakou dobu se ale o jejich pozornost výrazně hlásí tajemně znějící Google+ Autorship a nově i Google Display Network. Co to vlastně je a v čem to pomáhá?\nFOTO: Frerk Meyer (Flickr.com)\nUpozornění: Obsah tohoto článku má dnes už jen historickou hodnotu. Sociální síť Google + (Google Plus) byla spuštěna 28. 6. 2011 a ukončena byla 2. dubna 2019.\nGoogle+ Authorship umožňuje propojení článků s profilem autora na googlovské sociální síti, která se snaží přiblížit úspěchu Facebooku. Sice to připomíná maratonce, který se snaží dohnat keňského vytrvalce, který vyběhl na trať o hodinu dřív, nicméně podle meziročních statistik zveřejněných na podzim vzrostl počet fanoušků sociální sítě Google+ o více než sto milionů uživatelů. Konkurenční Facebook to sice ještě nechává chladným, ovšem Twitter už se třese.\nKouzlo Google+ spočívá v propojení různých typů obsahu, takříkajíc pod jednou střechou – do rodiny Googlu totiž patří i hojně navštěvovaní bratranci YouTube nebo Blogger, ovšem největší váhu má ctihodný otec famílie Vyhledávač. Právě výsledky v něm propojení obsahu s profilem posiluje.\nJarda zná Marii, ta zná Janu a všichni mohou vidět náš příspěvek. Sociální sítě mají pro zviditelnění obsahu velký potenciál. FOTO: Zigomitros Athanasios (Wikimedia Commons)\nJak funguje Google+ Autorship?\nPodle čtenosti, „lajků“, jež článek sklidí, a několika dalších faktorů se utvoří takzvaný Author Rank. Ten pak, podobně jako Page Rank v případě stránek, ovlivňuje vyhledatelnost článku. Pokud si něčí výtvory sem tam někdo přečte a popřípadě přidá své „+“ na síti, reputace autora stoupá. Podle odborníků má tenhle systém velkou budoucnost a rozhodně pomůže třeba při startu nových projektů, kdy autoři s vysokým rankem dodají stránkám váhu hned na začátku a zvýší jejich návštěvnost.\nPodobně užitečný je tenhle nástroj i v momentě, kdy se firmě provozující kvalitní blog přestane dařit. Google+ přirozeně nic takového nezaznamená, bere v potaz váhu autora, takže příspěvky společnosti mohou převálcovat negativní zprávy zvenku.\nMyšlenka systému přiznávání autorství (funguje od roku 2011) je ta, že se upozadí prvoplánově komerční a agresivní texty a naopak se do popředí proderou ty zajímavé s potenciálem zaujmout větší počet lidí – prověřený autor by toho měl být zárukou. Díky tomu se nyní více než kdy jindy vyplatí najmout si na PR články nebo jiné komerční texty copywritera anebo přímo do svého týmu jednoho natrvalo přibrat.\nJak to udělat, aby se u titulků článků ve vyhledávači zobrazovala fotografie autora?\nVytvořte si profil Google+\nna kartě úplně dole v sekci Kam přispívám (sem se v profilu dostaneme přes karty Domů/Profil/Něco o mně, dole na panelu odkazy) přidejte prostor, kam přispíváte, i s odkazem.\nNechte si Googlem ověřit mailovou adresu s pokud možno shodnou doménou se serverem, kam často přispíváme.\nZkopírujte si url vašeho Google + profilu a přidejte za ní ?rel=author, takže pak bude vypadat nějak takhle: https://plus.google.com/u/0/111816170981529079011?rel=author\nV článcích pak jednoduše k podpisu připojujte tento odkaz.\nKdo se ale za obsah, který sdílí na svém Google+ profilu, stydí, nemusí se k němu veřejně přiznat. Stačí se proklikat ke schovanému tlačítku Usnadnit ostatním nalezení mého profilu ve výsledcích vyhledávání.\nGoogle+ Autorship zajistí fotku ve výsledcích vyhledávání.\nGoogle + marketing = Google+ marketing\nObě strany mezititulkové rovnice se liší v jedné mezeře, kdybyste si toho náhodou na první pohled nevšimli. Ale k věci – nejen autorství pomáhá propagaci obsahu. Společnosti postupně začínají pro své zviditelnění používat celou sociální síť Google+, jedna zajímavá novinka by zájem měla ještě zvýšit.\nO sociálních sítích už jsme psali, především o Facebooku:\nMinulý týden společnost Google přišla s novinkou týkající se její všudypřítomé reklamní sítě Google Display Network. Na ní bude brzy možné propagovat své příspěvky právě z Google+. Na rozdíl od sponzorovaných příspěvků na Facebooku se tento typ zviditelnění dostane i mimo stránky samotné sociální sítě. V tomto Google díky svým téměř nekonečným možnostem poráží Facebook. Modrá sociální síť dokonce v dohledné době ani nic takového neplánuje, protože na to nemá dostatečné technické možnosti.\nGoogle má možností dost, ovšem dohánění konkurentů bude běh na dlouhou trať. Doufáme, že při této snaze bude stále vymýšlet užitečné marketingové vychytávky. Pro psaní textů pro web díky němu nyní máme nový zajímavý nástroj, který by měl zaručit, že se autoři vynasnaží, aby napsali kvalitní text – podpis má totiž nyní velkou váhu.


Nevšední cesta mimo Zemi – Gblog\nFanoušci sci-fi její jméno s největší pravděpodobností opakovaně potkávají při oční procházce po domácní knihovničce. Sérii Vilmy Kadlečkové, Mycelium, by si ale nemuseli/neměli nechat ujít ani ti, co s daným žánrem zrovna nekamarádí. Nyní se nabízí ideální příležitost – první díl, Jantarové oči, totiž vycházejí ve zvukové podobě. A ne ledajaké.\nStejně plastické jako nitro Lucase je i Mycelium samotné. Vlastně v něm najdeme i milostnou linii (nenaplněné?) lásky, práci s nejrůznějšími mystickými motivy, vše zastřešené univerzálním tématem o střetu kultur – tématem stále živým a nenabízejícím žádná jednoznačná východiska.Přečíst si u popisku vydavatele OneHotBook pro zkušené posluchače audioknih znamená jistotu. Když odmyslím své velké zklamání, vlastně až roztrpčení sAtlasem mraků, zůstává mi seznam o takřka třech desítkách titulů s velmi pečlivou přípravou a zpracováním. Když hledám audioknihy, které v poslední době patří dle mého soudu k těm nejvyvedenějším, opakovaně vlastně narážím právě na OneHotBook. A sMyceliem si své pomyslně královské postavení rozhodně nenechají vzít.\nNejde jen o samotnou dramaturgii, a tedy volbu zařadit do svého portfolia českou sci-fi prózu. Rozhodnutí je sice v něčem riskantní, sám vydavatel bude jistě vyčkávat, zda se vůbec pustit do dalších dílů, neboť Mycelium stěží může konkurovat mezinárodním trhákům a detektivkám. Na straně druhé navazuje na mapování české původní tvorby, která si odnesla nejednu cenu a současně si jí i více než málo všimlo naše čtenářstvo, čili nejde o výlov z hloubky neprobádaného rybníku. Když se ale porovná první díl Mycelia s audioknihami plnými napětí a akce, zůstává Kadlečková (zdánlivě) v jejich stínu. Během těch třinácti hodin nenapočítáme mnoho situací, kdy by se nám tep měl důvod významně zrychlit. Naopak, přijde mi, že akční pasáže jsou spíše slabší stránkou autorky, zatímco to, co by v potenciální střet mohlo vyústit, v sobě nese tíživost či znepokojivé pnutí. Snad nejvyhrocenější jsou konfrontace ústředního hrdiny Lucase s jeho otcem, flashbacky, které zdařile odkazují na klaustrofobické situace v thrillerech nebo i Poeově Jámě a kyvadlu, především ale utvářejí jednu z poloh hlavní postavy. Lucas totiž může chvílemi vypadat jako cynik, uzavřený snílek, stejně jako pragmatik, který má důvody k rezervovanosti. V nitru postupně ale odkrýváme šrámy, jež bychom – stejně jako jeho nemoc – rozhodně nechtěli přát ani nepříteli.\nHudební dramaturgie využívá kombinace industriálních (ne)melodií a zvuků, míchá je i s mystičtějšími pasážemi, k náladě i povaze knihy se hodí, nijak výjimečně ale neoslovuje – což můžete i brát jako plus, že na sebe nepoutá pozornost.


Cisterna s mlékem zablokovala dálnici u Frýdku-Místku - Novinky.cz\nNovinky.czKrimiCisterna s mlékem zablokovala dálnici u Frýdku-Místku\nNa dálnici D48 se převrátila cisterna s mlékem. Foto: HZS MSK\n26. 9. 2020, 10:22 – Frýdek-Místek\nKvůli nehodě cisterny převážející mléko musel být v noci na sobotu zastaven provoz na dálnici D48 mezi Frýdkem-Místkem a Příborem. Přívěs cisterny se převrátil nedaleko tunelu Lysůvky o půl třetí, provoz na dálnici byl obnoven až před půl sedmou.\n„Řidič nákladního automobilu nebyl zraněn, provoz na dálnici byl zcela zablokován. Hasiči průzkumem zjistili, že z cisterny před jejich příjezdem vyteklo přibližně 11 tisíc litrů mléka. Na místo tak dorazili i zástupci Povodí Odry a odboru životního prostředí,“ sdělil mluvčí hasičů Jakub Kozák.\nPo zadokumentování nehody pomohli hasiči s odpojením vleku od nákladního vozu a uvolnili tak na krátkou chvíli dálnici. „Zbylé mléko z vleku - tedy přibližně 6000 litrů - následně přečerpal řidič do cisterny tažného automobilu. Poté mohli hasiči přistoupit k převrácení vleku zpět na kola,“ dodal mluvčí s tím, že na místo musel být vyslán těžkotonážní jeřáb.\nKoly vzhůru v potoce skončil se svým vozem řidič v pražském Radotíně. Vezl ještě svou sedmiletou dceru, oba vyvázli bez vážných zranění. Hasiči auto vyprostili...\nNeobvyklou nehodu vyšetřovali policisté na Hodonínsku, kde se zranil řidič motorky, když ho za jízdy srazila srna. Šofér skončil v nemocnici na vyšetření,...


Běžkaři si mohou zajezdit na závodišti v Chuchli, okruh má 600 metrů - iDNES.cz\n7. února 2012 20:56, aktualizováno 20:56\nPražané si mohou zaběhat na lyžích na zasněženém závodišti v Chuchli. | foto: Michal Šula, MAFRA\nMagistrát se navíc dohodl s Domem dětí a mládeže hlavního města Prahy, že parku zapůjčí rolbu na úpravu tratí. "Jsem rád, že si Pražané v těchto mrazivých dnech budou mít kde zasportovat a že se do Prahy navrací po sedmdesáti letech závod pražského poháru v běhu na lyžích Velká cena Prahy 5, která se v areálu uskuteční ve středu," řekl primátor Bohuslav Svoboda.\nSki Park Velká Chuchle nabízí sportovcům plně vybavený areál, včetně parkovacích míst pro 600 vozidel, šatny či občerstvení v místní restauraci. Zájemci si tady mohou také vypůjčit lyžařské vybavení nebo přihlásit své děti do lyžařské školy běžkařky Kateřiny Neumannové.\nPark bude přístupný široké veřejnosti včetně škol či firem. Do budoucna by se nynější šest set metrů dlouhá běžecká trať měla prodloužit na jeden kilometr. Sloužit bude ale už teď k běžeckému výcviku, pořádání lyžařských soutěží a k dalším podobným aktivitám.\n"Otevřením Ski Parku se podařilo dokončit a konečně zrealizovat projekt, na kterém jsem spolu se závodištěm dlouho pracovala. Doufám, že všem zájemcům přinese příjemné sportovní vyžití a vítanou příležitost uniknout hlučnému velkoměstu a užít si zimní sporty v blízkosti jejich domova," řekla spoluorganizátorka projektu Kateřina Neumannová.\nOtevření běžecké tratě zpozdilo počasí, protože na počátku zimy panovaly teploty nad nulou. Zasněžování tak mohlo začít až v okamžiku, kdy uhodily mrazy.\nDlouhodobý záměr provozovatelů je vybudovat z místa tradiční centrum lyžování v Praze. Stopa bude denně upravována a zasněžována. V současné době mohou běžkaři jezdit na zhruba třiceticentimetrové sněhové pokrývce. Areál je pro veřejnost přístupný každý den od jedné hodiny po poledni do půl deváté večer.\nTémata: Běžky, magistrát, Praha, závod, Bohuslav Svoboda, Chuchle, Kateřina Neumannová, Praha\nLyžovat se ve středních Čechách začne u Mnichovic, děti přivítá Chotouň\nMrazy umožnily provozovatelům středočeských lyžařských areálů konečně zasněžovat. Poprvé tak přivítá lyžaře Šibeniční...\nV pražské Velké Chuchli pro veřejnost otevřel lyžařský areál. Lidé se tak mohou vydat na upravený běžecký okruh a...


1Bratři, toužím po tom ve svém srdci a snažně prosím za ně Boha, aby došli spásy.2A svědčím o nich, že mají horlivost pro Boha, ale je to horlivost bez hlubšího poznání.3Upadli do omylu při usuzování, jak Bůh ospravedlňuje, a chtěli k tomu dojít sami, a proto se nepodřídili Božímu způsobu ospravedlnění.4Vždyť cíl Zákona je Kristus, aby v něm dostal ospravedlnění každý, kdo věří.5Mojžíš totiž píše o spravedlnosti ze Zákona toto: 'Ten, kdo ji plní, bude mít skrze ni život'.6Ale o spravedlnosti z víry mluví takto: 'Neříkej si u sebe: Kdo vystoupí do nebe?' - aby totiž Krista přivedl dolů -7ani 'Kdo sestoupí do propasti?' - aby totiž Krista vyvedl z mrtvých.8Co však říká? 'Blízko tebe je to slovo, máš ho v ústech i ve svém srdci'; to je slovo víry kterou hlásáme.9Jestliže tedy ústy vyznáváš, že Ježíš je Pán, a v srdci věříš, že ho Bůh vzkřísil z mrtvých, budeš spasen.10Víra v srdci vede ke spravedlnosti, vyznání ústy vede ke spáse.11Písmo přece říká: 'Žádný, kdo v něho věří, nebude zklamán.'12Není totiž žádný rozdíl mezi židem a pohanem; všichni přece mají jednoho a téhož Pána a ten je bohatě štědrý ke všem, kdo ho vzývají. 13Vždyť 'každý, kdo bude vzývat jméno Páně, bude spasen'. 14Jak ho však mohou vzývat, když v něho neuvěřili? A jak v něj mohou uvěřit, když o něm ještě neslyšeli? Jak o něm však mohou uslyšet bez hlasatele?15Ale jak mohou hlásat, jestliže nebyli posláni? Tak to stojí v Písmu: 'Jak milý je příchod těch, kdo zvěstují dobré věci!'16Ale ne všichni tu radostnou zvěst přijali. Izaiáš přece praví: 'Pane, kdo uvěřil tomu, co jsme hlásali?'17Víra je tedy z hlásání, hlásání pak se děje slovem o Kristu.18Ale ptáme se: Neslyšeli snad o tom? - Ale ano! 'Všude na zemi pronikl jejich hlas, až na konec světa jejich slova.'19Ptám se však dále: Copak to Izrael nepochopil? - Už Mojžíš praví: 'Já vás popudím k žárlivosti kvůli tomu, kdo není národ, kvůli pošetilému národu vás rozhněvám.'20A Izaiáš se odvažuje říci: 'Dal jsem se nalézt těm, kdo mě nehledali, dal jsem se poznat těm, kdo se po mně neptali.'21O Izraelitech však říká: 'Po celý den jsem vztahoval ruce k lidu neposlušnému a vzpurnému.'


S čím kdo zachází, tím také schází: Lavinový expert zahynul pod lavinou — ČT24 — Česká televize\nS čím kdo zachází, tím také schází: Lavinový expert zahynul pod lavinou\nSalt Lake City (USA) - Za šokující a nevysvětlitelnou označují smrt 34letého Američana Craiga Pattersona jeho blízcí. Dlouhá léta se živil předpovídáním lavin, až ho jedna z nich připravila o život. Jeho tělo objevili záchranáři ve čtvrtek v horách v Utahu. Leželo v mase sněhu, který se utrhl z nedalekého srázu. U sebe měl expert veškeré pomůcky, které zvyšují možnost přežití v lavinách.\nPatterson se ve čtvrtek nevrátil domů z obhlídky jedné z oblastí v údolí Big Cottonwood Canyon. Jeho rodina se obrátila s žádostí o pomoc na ministerstvo dopravy státu Utah, pro nějž pracoval. Záchranáři poté vyslali do akce vrtulník, který objevil Pattersonovo tělo.\nPodle svých blízkých byl velmi zkušeným lyžařem a předpovídáním lavinového rizika se živil více než sedm let. „Byl neuvěřitelný instruktor. Znal svou práci velice dobře… Byl to konzervativní člověk. Neriskoval,“ řekla místnímu deníku Deseret News šéfka místní společnosti nabízející adrenalinové zážitky, pro niž pořádal Patterson přednášky o lavinách.


Ve kterém roce byla společnost Valeur et Capital založena?\nSpolečnost Valeur et Capital byla založena v 1985.\nJaký je průměrný věk zaměstnanců ve společnosti Valeur et Capital?\nPrůměrný věk zaměstnanců ve společnosti Valeur et Capital je 36 let.\nJaký je počet mužů a žen ve společnosti Valeur et Capital?\nVe společnosti Valeur et Capital je: 60 % mužů a 40 % žen.\nJak velký je tým společnosti Valeur et Capital?\nV současné době má společnost Valeur et Capital v týmu 700 zaměstnanců.


Projekty roku 2018 - 2019\nÚvod > Základní škola > Projekty roku 2018 - 2019\nVzdělávací exkurze v Horažďovicích\nŘíjnové hrátky na naší škole\nJak jsme společně oslavili 100 let samostatného Československa\nOslava svatého Martina 2018\nDne 27. února proběhl na naší škole Projektový den – Jóga a zdravý životní styl.\nV tělocvičně školy jsme cvičili jogínská cvičení, seznámili se se zásadami zdravé a nezdravé výživy, sestavovali panáčky z obalů potravin (pracovali jsme ve skupinách) a závěrem si vytvořili zdravou zeleninovou svačinku.\nV pátek 12. dubna 2019 proběhl na naší škole zápis do 1. ročníku. Zapsáno bylo 10 dětí, 3 děti obdržely odklad, 7 prvňáčků 2. září zasedne do lavic. Kamarádi ze školy společně s vyučujícími přichystali pro své budoucí spolužáky malé dárečky a slavnostně nachystali třídu s 5 stanovišti.\nBudoucí prvňáčci poznávali barvy, počítali do 10, přednášeli básničku či zazpívali písničku, sestavovali geometrické tvary, převyprávěli u magnetické tabule pohádku O veliké řepě. A to stále nebylo vše. Paní učitelky se zaměřovaly na jemnou motoriku, pravolevou orientaci či vady výslovnosti. Pro děti i rodiče se jednalo o velice významný den, na který se nezapomíná.\nRozloučení s panem ornitologem\nExkurze na Lipno\nRadost na tvářích vítězů\nV úterý 25. června proběhla v prostorách mateřské školy dvě divadelní přestavení. Akce byla nazvána Děti dětem. Žáci ze Čtenářského klubu zahráli svým kamarádům ze školy i ze školky pohádky od F. Hrubína - Budulínek a Otesánek. Všem se krátké veršované pohádky líbily.


Trasy pro horská kola na Mallorce\nRuka zákona ve službách turismu\nOkruh v okolí hotelu\nStředomořský ostrov Mallorca je na jaře známý hlavně jako ideální tréninkové místo pro najíždění prvních objemů na silnici. Desítky kilometrů silniček na rozlehlých rovinách vybízí k jarnímu roztáčení nohou před sezónou, horský hřeben, táhnoucí se v severní části ostrova, pak již roztrénovaným jezdcům poskytne několikakilometrová stoupání až do výšek nad 800 m n.m. Není divu, že na Mallorce trénují nejen silniční profesionálové včele s Romanem Kreuzigerem, ale také biková špička.\nA ta potřebuje kromě najíždění kilometrů na silnici i bikový trénink v těžkém terénu. Jenže zima v Čechách bývá tuhá a nějaký ten terén abys pod nánosy sněhu pohledal. A tak jsme se rozhodli, že optimální tréninkové tratě pro horská kola najdeme právě v teple Mallorky.\nMallorca má však tu nevýhodu, že prakticky každý metr země někomu patří. Skoro všechny pozemky jsou tam oploceny, na většinu se sice dá brankou volně vejít, ale na některé se platí pár euro poplatek a jinde je vstup vyloženě zakázán. Projíždět hory na „blind“ a hledat okruhy ve volné přírodě by bylo nejen zdlouhavé, ale hlavně bychom se mohli velmi snadno ocitnout na hraně skály, neboť mnohé lovecké chodníčky končí nad srázy. Značení stezek barvami tak, jak jej známe z domova, na Mallorce prakticky neexistuje. Teprve na ostrově bez sítě turistických tras si člověk uvědomí, jak báječně máme tu naši zemi prošpikovanou značenými cestami (díky Český klube turistů).\nProto bylo jednodušší se spojit s místními bikery, kteří by znali vhodné tratě. Vyzvali jsme místního znalce, který prý má Mallorcu proježděnou křížem krážem.\nPrvní setkání s Pedrem bylo nezapomenutelné. Na snědém osmačtyřicátníkovi drobné postavy nejprve upoutají mohutná vyrýsovaná lýtka. Hned bylo jasné, že osm vyjížděk s ním bude očistec. Za pravdu nám dal už první výlet nad hlavní město Palma, kde Peré mimochodem pracuje jako městský policista. Jméno Peré není překlep, Pedro si totiž nechal úředně změnit své španělské jméno na mallorské Peré, neboť místní obyvatelé se na Španěly dívají jako na okupanty a chtějí nezávislost. Jedním ze znaků jejich národní příslušnosti je i jazyk katalánština, na nějž jsou pyšní a španělsky odmítají hovořit. Je to o to pikantnější, že ačkoliv Peré pracuje ve státní sféře, hrdě se hlásí k nacionalismu.\nOd moře okamžitě stoupáme městem směrem k horám. Peré jede první a na jedinou červenou nezastavuje. Ptám se ho, zda policisté na Mallorce nemusí respektovat semafory, načež mávne rukou a pronese: „Semafory jsou jen taková pomůcka v orientaci, důležité je se pořádně rozhlédnout a používat hlavu“. Začínám tušit, že ačkoliv vyjížďky s ním budou pořádný záhul, nudit se asi nebudu.\nA nemýlím se. První den na kole po třech zimních měsících, kdy jsem navíc celé Vánoce a půlku ledna bojoval v posteli s tuhou angínou, se Peré rozhodl prověřit mou okamžitou zdatnost. Stoupáme na vyhlídku na hřeben Na Burguesa, nejprve po asfaltu. Celkem to jde, ale po zdolání prvního úseku odbočujeme do lesa na kamenitou pěšinu, která rozhodně neklesá. Peré na svém celopéru neřeší tlumič, má jej otevřený pořád, a ví proč. Rozbitá cesta se stále víc a víc zvedá, zatímco plochých kamenů spíše přibývá. Když stoupáme na nejlehčí převod, k plotnám se přidávají ještě volné kameny, takže výjezd je jedno velké kličkování. Peré mi díky své natrénovanosti a síle dává jasně najevo svou převahu a na kopci ve výšce 461 m n.m.(!) se se škodolibým úsměvem ptá, zda je všechno v pořádku. Odvětím, že nic moc, že to je pro našince na první den po zimě celkem peklo, a on, že takhle se na Mallorce prostě jezdí.\nSjezd je prakticky to samé - brutál. Volné kameny, hladké plotny pod nimi, zatáčky jak na Gardě a cesta dolů v hrozném kalupu. Držím se za ním a jedu co to jde, snaží se mi ukázat, že se nebojí. Jednu zatáčku však bere venkem. Mě v tu chvíli „rupne v kouli“ a říkám si, že mu musím po tom prvním výjezdu ukázat, jak se jezdí u nás. Podjíždím ho vnitřkem a rvu to kámen nekámen. Řídítka mi drncají v rukách, celé kolo se třese tak, že mám rozmazané i vidění. Naštěstí se všechny volně ležící kameny odráží od mého předního kola a nějakým zázrakem cestu ustojím bez pádu. Peré přijíždí až po chvíli a čílí se, že mu nemůžu takhle ujíždět, co kdyby tam byla odbočka. Mě ale těší, že jsem udržel jeho respekt na uzdě a od této chvíle už pro něj nejsem jen nezkušený turista z Čech.\nTo, co přichází vzápětí, je však neskutečná nádhera – panorama moře, kaktusy, pinie a volně se pasoucí ovečky, to vše tvoří kulisu tohoto nelehkého putování.\nCesta se po chvíli opět láme dolů a místy je na XC kole vyloženě nesjízdná. Obrovské vystouplé kameny v korytě neumožňují úsek projet tak, aniž by si jezdec neodřel buď nohu, či přehazovačku. Sedla máme zasunuta úplně dolů a před jednou zatáčkou v prudkém svahu nezbývá než to dobrzdit na předním kole a otočit se s nohou na zemi, abychom ji vůbec vytočili.\nPo zdolání sjezdu má Peré hlavu rozesmátou od ucha k uchu jako Muf Supermuf a na mé námitky, že tohle není trať pro XC, ale pro závod světového poháru ve sjezdu, jen suše opakuje: „Jsem ti říkal, takhle tady jezdíme a tohle je jen začátek“. Nekecá. Přichází další brutální stoupáky opět do výšky nad čtyři sta metrů nad mořem a další drsné sjezdy. V jednom točitém výjezdu se snaží to vyjet co nejdál, ale kameny jej sundávají a kolenem si kopne do řazení. Já radši tlačím, tohle se opravdu nedá ani vyskákat. V nohách už máme přes třicet kilometrů tímhle terénem a já v dalším, už asi tisícím výjezdu na nejmenší převodník, pomalu odpadám. Poslední sjezd, který by se dal přirovnat k nejhorším pasážím „Sudet“, je na tomto okruhu tím nejjednodušším a zároveň i nejzábavnějším. Mazec. Po převýšení 1300 metrů a 40 kilometrech tím nejtěžším představitelným terénem se vracíme k hotelu. Vysvětluji Perému, že takhle to fakt nejde a že v příštích okruzích budeme muset na náročnosti dost ubrat, jinak se to našincům prostě nebude líbit. Tedy určitě ne první den na Mallorce po zimě.\nPo vydatné večeři a spánku v hotelu u moře nabírám síly na další den, kdy dáváme „jen“ 50 km z Palmy do Bunyoly spíš po rovinách ve vnitrozemí. Obdivuji místní starobylou architekturu, mlýny u letiště a panorama hor v dáli. Všude to voní rozkvetlými stromy, projíždíme nesčetnými sady olivovníků, na každém rohu roste nějaká ta palma a pasou se oslíci a ovce. Ideální trať pro rozjetí. Peré to chápe a upravuje svůj další program.\nVýlet číslo tři vede z Bunyoly směrem na Alaró, sedm kilometrů jedeme do kopce po prašné cestě a kocháme se výhledy do kraje. Jedním směrem vidíme asi 40 kilometrů dlouhou rovinu až k moři, na druhé straně hory se pak zvedají nejvyšší vrcholky Puig Tomir, Masanella a Puig Mallor. Tam někde v horách se právě trápí na silničkách naši kamarádi závodníci a my si užíváme pohodičku v teple. V nadmořské výšce nad 620 metrů brázdíme rozbitým terénem fantastický šestikilometrový okruh. Jezdíme nahoru a dolů, Peré většinou vybírá stezky, které bych označil za střední obtížnost, místy vyžadující odpružené kolo. V jednom místě opět přichází superprudký sjezd, kde se Peré nechává zvěčnit a je šťasten, že právě odsud má fotku i video. Sjezd je tak prudký, že i na kameře, která většinou vždycky obtížnost zkresluje, je vidět jeho sklon. Po objetí okruhu máme dvě možnosti – buď se vrátit prašnou cestou, což je nuda, nebo odbočit do svahu a jet hodně prudkým těžkým sjezdem. Samozřejmě musíme zkusit tu těžší variantu, a je to skutečně sjezd jak z Kanady, označil bych ho opět černou barvou pouze pro experty. Velké balvany v prudkých zatáčkách, mezi nimiž se povalují haldy volných kamenů, prověří nejen brzdy a techniku, ale také psychickou zdatnost, protože mnohé zatáčky jsou na okraji srázu. Nicméně Peré si „chrochtá“ a výská a ochotně projíždí některé pasáže i víckrát na fotku. Místo aby reptal, užívá si svých patnáct minut slávy, protože prý vždycky tyto sjezdy co nejrychleji profrčí a žádné fotky z nich nemá.\nDalší výlet do hor nás z městečka Esporles vede přes hřebeny až k moři. Peré mi ukazuje několik svých oblíbených klikatých sjezdů s hliněnými klopenkami, pak jedeme dlouho po pobřeží kousek nad mořem, zdoláváme kamenné stezky, písečné duny a přetínáme několik potůčků, ústících do moře. Za panoramatickou vložku si Peré odnáší jedničku, daní za ni je však další osmikilometrový stoupák od moře skoro do osmi set metrů n.m. Sada 2x10 jen s dvěma převodníky by zde rozhodně byla za trest, neboť z mého nejmenšího převodníku se pomalu stává nejlepší kamarád. Poslední sjezd zpět do Esporles je však opět za odměnu, prašný singl nad silnicí se klikatí a umožňuje se na každém kameni odrazit ke skoku. To však Peré k mému úžasu absolutně nezvládá, vždycky všechno přejíždí a nechává kolo absorbovat všechny rázy. Když pak po něm chci, aby na jednu fotku nadhodil přední kolo, zjišťuji, že mu to dělá velký problém. Sjezdař, který všechny pasáže zdolává díky odpružení, to jsem ještě neviděl. Nicméně to funguje.\nPátý den jedeme s majitelem společnosti Nacesty.cz točit záběry do propagačního videa, které by mělo vzniknout právě pro představení bikových stezek, které zde najíždíme a zaznamenáváme do GPS.\nV okolí přímořského města Soller projíždíme mezi plantážemi pomerančovníků a citroníků, které tvoří nádherně barevnou kulisu, dechberoucí panoramata pak vytváří záliv v přístavu s mohutným majákem či západ slunce nad mořem.\nJako hodně pěkný bych označil panoramatický okruh v okolí městečka Alaró, nad nímž se tyčí dvě obří skály, z dálky připomínající českorajské Trosky. Na nutné zlo v podobě výjezdu na nejlehčí převod si začínám zvykat, neboť už vím, že na konci kromě dech beroucích výhledů čeká vždy nějaký ten zábavný sjezd. Nemýlím se. Poté, co sjíždíme do vyschlého kaňonu mezi skalami, stoupáme opět do 600 m n.m. na nejlehčí převod. A nejen to, projíždíme jednou farmou (místně se jí říká finca), kde je vstup za 3 eura. Tedy pokud máte tu smůlu, že na rozlehlém prostoru mezi olivovníky, mandlovníky a citrusovníky někoho potkáte. V jednom místě opět musíme tlačit do kopce, protože tak prudký krpál se vážně zdolat nedá. Odměnou je výhled na nejvyšší horu Massanella a ovčí rodinku s malými „ovechas“, jak se španělsky řekne ovečkám. Sjezd vyschlým korytem řeky je ultranáročný na koordinaci pohybů a nadhazování předního kola na balvany, přičemž Peré mi sděluje, že to je poprvé, co to díky nové dovednosti projel celé bez šlápnutí na zem.\nNa tachometru přibylo dalších 40 km a já pomalu cítím, že forma leze nahoru. Ještě zdolat dva brody a ony zmíněné skály necháváme za zády.\nSedmý den projíždíme asi 45 km dlouhý okruh nedaleko hotelu, který vede terénem, podobným jako je v Českém ráji, s jedním mohutným výšlapem na kopec Randa. V tomto kopci dokonce ve výjezdu po silnici na horských kolech nakládáme i některým silničářům a ve srandě si utahujeme z toho, že jezdit takhle ještě dalších osm dní, budeme muset zavolat Armstrongovi, abychom měli vůbec s kým jezdit.\nSjezd z vrcholu mě už nepřekvapuje, opět zábavný, ale černý trail, plný vystouplých balvanů a klopenek. Pro enduristu super, ale pro běžné jezdce příliš těžký.\nPoslední den přichází prakticky nejlepší okruh nad městem Palma, který měří tak, jako skoro všechny ostatní, čtyřicet kilometrů. Opět nás čeká táhlý výjezd do hor směrem na sever přes Establiments, abychom se pak svezli náročnými singletracky po vrcholcích kopců a spustili se dolů tím nejzábavnějším trailem, co tu mají. Klopenky, skočky, skalky, jedna zatáčka za druhou, prudké hrany, nepřeberné množství překážek, uzpůsobených bikery pro co největší zábavu z jízdy. To je ta pravá jízda, tady si to každý, aspoň trošku zručný biker, zocelený předchozími sjezdy, musí neuvěřitelně užít. Jako tečka za tím naším mallorským putováním je to fantazie. Zpátky do Palmy se vracíme opět přes Esporles a Establiments a v hlavě se cestou po pobřeží promítají zážitky ze všech osmi cest.\nMallorská pohádka o horách, kde se dá najet nejen spousta kilometrů, ale hlavně zdokonalit technika jízdy v těžkém terénu, shlédnout spousty nádherných míst a ochutnat místní speciality, se rozplynula, když jsme se vrátili do ještě zasněžených českých hor. Ale chuť potu, který mi stékal z čela v nejtěžších výjezdech, mám stále v paměti a nejednu noc se ve snech vozím po Mallorských bikových stezkách, které nám přinesly tolik netušených zážitků. Už teď vím, kde příští rok začnu svou bikovou sezónu. A díky gps mapám, které jsme na Mallorce zaznamenali, můžete podobně sezónu začít i vy.\n80 MTB Okolí Calvia 39 Km 1180 m Výhled na Palmu z její nejbližší hory\n81 MTB Esporles jih 35 Km 980 m Z Palmy do hor a zpět\n82 MTB Esporles sever 35 Km 1180 m Okruh při severním pobřeží s krásnými vyhlídkamy na útesech\n83 MTB Palma-Bunyola 51 Km 420 m Rovinky v sadech severně od Palmy\n84 MTB Santa Maria-Bunyola 35 Km 980 m Okruh v kopcích nad Bunyolou\n85 MTB Alaro 43 Km 1150 m Dvě stolové hory kolem dokola\n86 MTB Randa 57 Km 1040 m Od hotelu na Randu po silničkách a terénem\nTrasa pro MTB Okolí Calvia\nTrasa pro MTB okolí Esporles jih\nTrasa pro MTB okolí Esporles ...\nTrasa pro MTB Palma - Bunyola\nTrasa pro MTB Santa Maria - ...\nTrasa pro MTB okolí Alaro\nTrasa pro MTB okolí Randa


Ernest Cole začal učit na Hope v červenci 2008 jako odborný asistent angličtiny na trati držby. V roce 2014 byl zaměstnán a v současné době je ředitelem global learning a předsedou Katedry angličtiny. Jeho výzkum se zaměřuje především na jižní Afriku po apartheidu, ale zajímá se také o studie těla a traumatu, zejména způsoby, jakými zranění formuje identitu. V současné době pracuje na prostorové teorii jako konstruktu národních a diasporických identit v postkonfliktní Sieře Leone.\noblasti odborných znalostí\nmimo vysokou školu\nErnest se specializuje na postkolonální literaturu se zvláštním důrazem na Subsaharskou anglofonní africkou literaturu; studie postižení se zaměřením na znetvořené tělo, násilí a trauma; a cestovní a empírová studia, zejména viktoriánská literatura a její průniky se světovou literaturou.\nMA, africká literatura, Fourah Bay College, University of Sierra Leone, 1994,\nBA, anglický jazyk a literatura, Fourah Bay College, University of Sierra Leone, 1990\nCena Abioseh Porter za nejlepší esej za ” Decentering antropocentrismus: Vztahy mezi lidmi a zvířaty v “Štěstí” Aminatty Forny, ” African Literature Association, 2020\nJohn Dirk Werkman dotoval docenta profesora, Hope College, 2017\nprostor a Trauma ve spisech Aminatta Forna, Africa World Press / The Red Sea Press, Říjen 2016\nOusmane Sembene: Spisovatel, filmař a revoluční umělec, s Oumarem Cherifem Diopem, Africa World Press, červenec 2015\nteoretizování znetvořeného těla: mrzačení, Amputace a kultura postižení v postkonfliktní Sierra Leone, Africa World Press, 2014\nernestovy zájmy zahrnují digitální fotografii a cestování. Je ženatý s Everettou Cole a má dvě dcery, Ernesta a Tunde.


V duši každého Číňana je Velká čínská zeď I. | Outsider Media\nV duši každého Číňana je Velká čínská zeď I.\nDarja Aslamova 15.02.2013\tČlánky\nSfinga bez tajemství\nČíňané jsou přesvědčeni, že je ani Američané ani Evropané nemohou pochopit. Západní kultura velebí úctu k osobnosti, východní země si váží kolektivismu. Zásadou je od kolektivu se neodtrhávat. Rusové to dovedou pochopit.\nČíňanů je velmi mnoho. Co to představuje, mi předvedla situace v metru v době špičky, kdy se mi nepodařilo uniknout z náporu davu. Ten mě zatlačil do vagonu metra. Zoufale jsem křičela, praskala mi žebra a zastavovalo se dýchání. Kolem mne asijsky lhostejné tváře. Pohledem jsem pátrala po soucitu nebo po jiskře humoru. Nic. Lidé jsou nerozeznatelní jeden od druhého, jako knoflíky. Nejsou ani zlí, ani agresivní, jenom lhostejní, pohroužení do sebe. Udělalo se mi špatně od česnekového zápachu (Číňané dávají česnek do všeho). Stoupám si na špičky, abych nabrala trochu vzduchu. Dav mě vyplivuje tam kde chci, pomačkanou, bez spony na botě, ale živou.\nV Číně může člověk strávit třeba dvacet let, ale ani o píď se nepřiblíží k čínskému myšlení. Jsou nevyzpytatelní. Ani cizincova znalost čínštiny u nich nevyvolá žádnou odezvu. Jsou chladně zvídaví. Čínští přátelé nejsou přátelé podle evropských měřítek. Psychická blízkost s cizinci není možná.\nČíňané jsou nejpragmatičtější lidé na zemi. Mají kult jídla, starost o trávení, příbuzenské povinnosti, honbu za ziskem a byznys. Mají úzkou skupinu inteligence. Velkou část inteligence doslova zabili v období kulturní revoluce v letech 1960 až 1976.\nČíňané jsou základna bez nadstavby. Holá praktičnost netknutá morálkou. Jíst a nenechat se sníst – to je zákon jejich prostoru. Bůh, náboženství, hledání podstaty, sentimentalita, historické uznání – to vše jsou ve vztahu k cizincům zbytečnosti. Číňané prostě žijí. Velká čínská zeď nezmizela. Je v duši každého Číňana. My bílí barbaři za ni nikdy nepronikneme.\nNepříjemné je slovo "změna"\nČíňané nedokáží strpět poučování. Kritiku cizinců a rady ohledně způsobu života považují za netaktnost nezdvořilého bílého světa. Už pět tisíc let se snaží nemíchat se do cizích věcí, pokud k tomu nejsou donuceni. Lze si představit jak koncem osmdesátých let pohlíželi na Gorbačova, který chtěl poučovat čínské vedení o demokracii.\nÚvahy doyena čínské žurnalistiky: Všichni Rusové jsou podle něho netrpěliví jako Gorbačov. Tři dny kapitalismu a všechno je rozkradeno. Lenin považoval za nezbytný komunismus. A ten není. Ještě netrpělivější jsou Američané. Od všech chtějí demokracii. Přitom u nich ještě ani nevolí prezidenta přímo. Svoboda je dobrá věc, ale vyžaduje pomalý proces.\nZástupce ředitele Ruského institutu míní, že jakákoliv reforma začíná v politice. Nikoliv v ekonomice, jak se soudí v Číně. Muselo se nejprve skoncovat s kulturní revolucí. Reformy u nás se od Gorbačovských lišily tím, že jsme prosazovali politické reformy tak, aby odpovídaly ekonomice, ani o chlup více. Nikdo nepotřebuje změny pro změny.\nVe skutečnosti nezáleží na formě vlády, ať západní typ demokracie, nebo komunistická struktura, či monarchie. Důležité je, aby systém odpovídal reáliím konkretní země. My máme úspěchy a přesto nás svět kritizuje, že nezakážeme komunistickou stranu. Jenže my máme úspěchy v tomto systému, tak proč jej měnit. S výjimkou korupce nám tento systém vyhovuje. Šťastnými nelze učinit všechny. Pokud vláda udělá šťastnými většinu obyvatel, to je asi demokracie.\nCítí se být vítězi?\nPokud ano, neřeknou to. Žádný Číňan se nechlubí vítězstvím. Zásada je tajit své možnosti, získávat čas, chladnokrevně pracovat a nebýt nápadným. To jsou principy čínské strategie. Tak hovoří Teng Siao-pching, vlivný čínský státník.\nTelevizní žurnalistika říká, že národní hrdost existuje. Jenže Číňané jsou střízliví a ke svým úspěchům racionální. Loni předčili Japonsko v objemu HDP. To však neznamená všechno. Nyní chtějí zajistit minimální příjmy obyčejných pracujicích. V současnosti se u nich značně zvyšuje cena práce. Jsou však velké rozdíly. V Šanghaji a Pekingu jsou mzdy kolem tisíce eur, na severu země jen do tří set eur. Ovšem životní náklady jsou v prvním případě větší.\nProfesor Ši říká, že Čína nepatří přes vysoký HDP mezi rozvinuté země. V přepočtu na osobu je to bezvýznamné. Rusové mají životní úroveň mnohem vyšší. V Číně je velký rozdíl mezi bohatým východem a chudým západem.\nV Pekingu je rozmach, ale na venkově žijí rolníci v chudobě. Naštěstí jsme už přestali hledět na obyvatele jako na břímě. Víme, že v lidech je bohatství a naše přednost. V době světové krize je třeba rozvíjet domácí trh, stimulovat poptávku. K tomu napomohou dobré mzdy. Nebude třeba tolik vyvážet. Zaručení penzí pro obyvatele Číny bude znamenat, že budou vydávat peníze za výrobky, které si dosud nemohli dopřát a bude to impulzem k růstu ekonomiky.\nJiný zasvěcený odborník z Centra pro studioum světových problémů z agentury Sinhua a pracovník čínské části ŠOS Čeng říká, že Čína byla několik tisíc let mocnou zemí, velmi slabou se stala až po první Opiové válce v letech 1840 až 1842.\nVýsledkem opiových válek byla úplná ztráta čínské státní nezávislosti, odchod čínských kuliů ze země na otrocké práce a přeměna poloviny obyvatel na naprosté narkomany. Odtud pochází nenávist Číňanů k cizincům. Čína byla dloluho poníženým děckem určeným k bití. V posledních třiceti letech se stala bohatou.\nČeng byl jako mladý inteligent poslán maoisty na "převýchovu" do továrny. Hned první den mu silný obráběcí stroj uřízl tři prsty na ruce. Ruku si zachránil. Mohlo to být ještě horší.\nČíňané se za posledních 20 let stali z hladových sytými a dokonce tlustými. Nějaký pocit vítězství je vlastní zejména "novým Číňanům". Autorka doplňuje, že mladým a sytým. Pan Teng dále říká, že právě ti se snaží před cizinci vystupovat sebevědomě jako reprezentanti velké mocnosti. Ale mezi sebou jsou mnohem realističtější. Čína není natolik silná, aby svou vůli mohla diktovat světu.\nOvšem staneme-li se silnými, ani tehdy nezačneme diktovat. Je to nevýhodné. Historická zkušenost předvádí, co se děje se státy, které diktují světu. Militaristické Japonsko, fašistické Německo a do určité míry i SSSR. Kde jsou nyní? Nač se vypínat? My musíme schovávat ostří svých zbraní.\nJá říkám" Čína jakožto stát – civilizace šla v průběhu tisíciletí politikou Cesty a Zdi. Hedvábná stezka je symbolem otevřenosti čínské ekonomiky a Velká činská zeď je známá hradba proti cizím vlivům.\nAno, Čína se vždycky chtěla oplotit Zdí od vnější agrese, od kočovníků studeného a k životu nevlídného severu. Ale i horký jih s jedovatými bahenními výpary je škodlivý. Číňané chtějí žít jen v "říši středu".\nNa druhou stranu je Čína zemí Hedvábné stezky, to znamená obchodu. Ale jenom obchodu. Nechceme rozšiřovat své území na účet obchodu. Chceme se se všemi přátelit, ale nedaří se.\nCo máme dělat s větrem z Atlantiku, který fouká nikoliv ve prospěch náš nebo váš?\nPřemýšlet. Rusko a Čína musejí hledat vhodný model života, odpovídající tradičním hodnotám. Na rozdíl od Rusů jsou Číňané nenapravitelní optimisté. Vy jste pesimisté. pro Číňana je vývoz výrobků příznivý, Rus to považuje za odliv národních zdrojů. Dovoz kapitálu je pro Čínana získávání peněz z celého světa. Pro Rusa je to děsivé, představuje si, že cizinci všechno v Rusku skoupí.\nPřevzato z Komsomolské pravdy\nRedakčně kráceno (včetně čínských jmen)


Antikoncepce Leverette - může být nespolehlivá, když jsem 2x během půl roku vynechala prášek? - Modrý koník\nAntikoncepce Leverette - může být nespolehlivá, když jsem 2x během půl roku vynechala prášek?\nAhoj holky, beru půl roku antikoncepci Leverette, beru ji ten půl rok v kuse. Jsou dva měsíce kdy zvracim Cca 5x denně , mám průjem, spací krize, nechutě k jídlu. Hrozne rada teď jim co nebylo nikdy vždy jsem si držela postavu aby nějak vypadala i po prvním porodu. Někde jsem se docetla ze dlouhodobé užívání antikoncepce ztrácí účinek. S manželem spime skoro každý den. Dvakrát jsem si zapomněla vzít prasek. Dělala jsem si testy 4 1 byl pozitivní a ty tři negativní, na gyndu jdu až v prosinci dřív nemá termín. Měla jsem 58kg i když rada jim co týden mám o půl kila víc. Kdyby jsem tloustla mám faldiky ale mám jednolité břicho, pícha mě v Podbrisku defakto každý den a silne. Když jsem čekala první dítě tak pichani v podbrisku bylo dost silné jako teď. Je možné po půlročním užívání ant otěhotnět?\n@majulekarolinka antikoncepce neztrácí účinek u dlouhodobého užívání, ale chráněna nejsi po vynechani, a to zbytek cyklu. Také u prujmu se to může stát, prášek se nestihne vstřebat. Jdi si na krev jako samoplatce.\nAha, takze 2 mesice zvracis 5x denne, ale ha ztraci dlouhodobym uzivanim ucinnost... A pak budes tvrdit, jak si otehotnela pres ha.\nJá třeba absolutně nechápu takovéhle užívání antikoncepce, když je to takový sajrajt.. ale tak každý podle svého uvážení že. A ano i přes tenhle sajrajt se dá otěhotnět.\n@majulekarolinka Každá žena svého zdraví strůjcem. Pokud ženě HA vyhovuje, ať ji užívá. Ale pokud popisujete takového nepříjemné vedlejší účinky, mohla byste zvážit vysadit. Pokud na Vás gynekolog vybafne s něčím jako "Až budete těhotná, tak za mnou nechoďte" anebo "A to chcete otěhotnět", anebo nabídne tělísko, za které má ohromnou provizi od farmakologických firem (informace mám od vícero gynekologů), tak to je prosím pěkně ubohé zastrašování a manipulace s Vaší psychikou a Vaším zdravím. Zkuste si sehnat spolehlivé informace o dalších možnostech, jak předcházet početí. HA má spolehlivost 99,7% a jsou další metody, které Vám nabídnou tutéž spolehlivost (často je to kombinace metod). Tělíska rovněž nedoporučuji. Ženy jsou sadistky, že si do chrámu svého ženství a mateřství strčí cizí materiál, který jim tam po léta bude způsobovat chronický zánět. navíc tělíska jako jediná nebrání zcela početí, ale brání hlavně uhnízdění, takže takhle ty ženy třeba 1-2x, jindy více či méněkrát, počnou, ale potratí :(\nAle je to Vaše cesta. Vaše zdraví. Váš vztah. Vaše cesta a zkušenosti. Proberte s manželem, sežeňte si spolehlivé informace od školených odborníků. Gynekologům ve všem nevěřte, jsou školeni farmaceutickým firmami, které na nás chtějí vydělat. Jsem zdravotník, takže mám informace z první ruky... samozřejmě znám ale i spoustu skvělých informovaných gynekologů, kteří se dále sami vzdělávají a nespoléhají jen na informace z konferencí, které pořádají farma firmy (ať neházím do jednoho pytle).\nKrvácení při antikoncepci. Je to možné?2\nMůžu být těhotná? Vynechala jsem antikoncepci10


PRODLOUŽENÍ SEZÓNY NA VENKOVNÍCH KOUPALIŠTÍCH - PDF\nDownload "PRODLOUŽENÍ SEZÓNY NA VENKOVNÍCH KOUPALIŠTÍCH"\n1 PRODLOUŽENÍ SEZÓNY NA VENKOVNÍCH KOUPALIŠTÍCH Ing. Milan Šmíd, Bazény a wellness s.r.o., projektový ateliér Snem snad každého provozovatele venkovního koupaliště, který je ekonomicky závislý na úspěšnosti provozování, je co nejdelší a souvislá koupací sezóna, s jakou se můžeme setkat při návštěvě koupališť jižních moří. Otevřít koupaliště na začátku dubna a zazimovat ho až koncem října. To nám ale naše klimatické podmínky neumožňují. Vždyť všichni známe lidová rčení o zalezení za kamny ještě v v dubnu, o ledových mužích uprostřed května, účincích medarda na počasí v červnu a půlky července, aby nám nakonec 26. července svatá Anna nadělila chladna z rána. Útěchou nám pak již bude pouhé babí léto, které však mohou nahradit zářijové podzimní plískanice. Vyhlídky poměrně pesimistické. Jak se ale můžeme připravit, abychom nabídli návštěvníkům koupaliště co nejoptimálnější podmínky ke koupání, když se na nás na chvíli sluníčko usměje? Temperace bazénové vody I u letních koupališť se poměrně často využívá možnosti temperace bazénové vody. Máme-li vhodný zdroj tepla, je instalace topného systému poměrně jednoduchou a investičně nenáročnou operací. Problémem ale může být právě tento zdroj tepla. Jaké máme možnosti?\n2 1. Sluneční energie a instalace slunečních absorbérů Výhodou využívání sluneční energie je u letních koupališť bezesporu skutečnost, že právě v letním období je účinnost solárních systémů nejvyšší. Vzhledem s sezónnosti provozu není potřebné instalovat složité systémy kolektorů natáčecích se za sluníčkem. Stačí pouhý jednoduchý systém černých PP hadic, kterými protéká voda a cestou se ohřívá. Samozřejmě je nutné počítat s tím, že potřebujeme relativně velikou osluněnou plochu, aby byl účinek temperace patrný, Protože se ale tento systém většinou používá jako podpůrný k přirozené temperaci přes vodní hladinu, tak i nižší poměr plochy absorbéru soláru k vodní hladině může přinést zajímavý nárůst teploty vody. Pomocí sluneční energie je možné zajistit i teplou vodu do očistných sprch. Příjemná teplota vody přesvědčí řadu návštěvníků, aby se před vstupem do bazénu omyli a dochází tak k nižšímu špinění bazénové vody a nižším nárokům na její výměnu.. Tam, kde je možné využívat získané sluneční teplo po celý rok, je výhodnější instalovat složitější celoroční solární systémy s pomocí solárních kolektorů. Konstrukční složení kolektorů umožňuje získávat mnohonásobně větší množství sluneční energie než jednoduché absorbéry, a to i v období nízkých hodnot osvitu v podzimních a zimních měsících. Tyto systémy se již plní nemrznoucí směsí, řeší se jejich optimální směrování vzhledem k dráze sluníčka a před jejich instalací se provádí vážné výpočty plochy, využitelnosti, spotřeby energie a návratnosti investice. Lze požádat i o dotaci ČEA, která sníží vysoké pořizovací náklady na celý solární systém.\n3 2. Tepelná čerpadla Tepelná čerpadla nám dokáží převést nevyužitelné teplo o nízké hodnotě teploty na použitelné teplo o vyšší teplotě. Standardně se využívá teplo vody ve vodoteči, geotermální energie zemních vrtů nebo teplo ze vzduchu. K provozu tepelného čerpadla vždy potřebujeme jak jmenovaný zdroj tepla, tak i elektrickou energii pro pohon. Výkonnost čerpadla je uváděna v poměru energie, kterou získáváme v podobě tepla k potřebě elektrické energie pro jeho výrobu. Zajímavé je, je-li tento poměr 3 4, tj. vyrobíme 3 4 x více energie, než tepelné čerpadlo výrobou spotřebuje. Samozřejmě nám nesmí chybět právě ten zdroj, ze kterého teplo vyrábíme. Instalace tepelného čerpadla představuje poměrně vysokou investici a jeho instalace se vyplatí zvláště tam, kde je možné zajistit celoroční odběr tepla. I pro instalaci tepelného čerpadla je možné zajistit příslušnou dotaci. 3. Standardní zdroje tepla Tam, kde se investor nechce spoléhat na rozmary počasí, nemá vhodnou plochu pro solární systém ani není rentabilní využití tepelného čerpadla, využívá se k temperaci vody v bazénu a přípravě TUV pro sprchy standardních zdrojů v podobě napojení na centrální topný systém z teplárny, plynové kotle nebo elektrické kotle a elektrické přímotopy. Není-li v místě koupaliště dostatek elektrické energie, ale je k dispozici plyn, je vhodné posoudit instalaci kogeneračních jednotek, které při svém provozu (spalování plynu) vyrábí jak elektrickou energii, tak i teplo.\n4 Vhodnost volby zařízení na temperaci bazénové vody a přípravu teplé vody do sprch je nutné posuzovat vždy místně. Energeticko - ekonomickou studii doporučujeme vždy investorovi zadat v rámci předprojektové a projektové přípravy náklady na její zpracování jsou nižší než ekonomické dopady nevhodně voleného systému, který se pak, pokud to vůbec jde, obtížně a s velikými náklady mění, nebo systém zůstane jako provozně náročná vzpomínka na nevhodně šetřivého investora. Podle informací provozovatelů, kteří doplňovali k bazénům temperaci vody, je nárůst návštěvnosti řádově kolem 10 %. Vyšší bude pravděpodobně v chladnějších horských oblastech, kde koupaliště bez temperace nemůže nabídnout klientům potřebný komfort a v konkurenci ostatních zařízení by bylo v nevýhodě. Je proto již v projektové fázi přípravy výstavby koupaliště vhodné zvažovat, jestli je temperace ten správný krok vzhledem k nákladům při jejím provozování (cena zdrojového tepla) a případně zvažovat možnost hospodárnějšího nakládání s teplem doplněním temperace o zakrývání hladiny.\n5 Zakrývání hladiny Toto řešení je vhodné spíše pro menší bazény na velkou plochu hladiny je nutná velká konstrukce s vysokou pořizovací investicí. Nabízí se nám systém zakrytí nadhladinovou konstrukcí, která umožňuje plavání při zhoršených povětrnostních podmínkách. Tento systém je ale vhodný spíše pro bazény u penzionů, na veřejných koupalištích se s ním prakticky nesetkáme. Můžeme se ale setkat s hladinovými plovoucími roletami, které se použijí v mimoprovozní době bazénu a zabraňují tak úniku tepla v chladném období. Zvláště se doporučuje u celoročně provozovaných venkovních bazénů, kdy by nezakrytý bazén představoval v mrazivých zimních dnech odpadkový koš na peníze za uniklé teplo z odkryté hladiny. U hladinového zakrývání bazénů veřejných koupališť se upřednostňují lamelové rolety pro jejich vyšší životnost, snazší ovladatelnost a vyšší hygienický standard provozu. Jejich nevýhodou je naproti tomu vysoká pořizovací cena. Využití areálu i pro nekoupací disciplíny Tato možnost prodloužení sezóny letního venkovního areálu není ještě standardně využívána, resp. nebývá jako způsob uváděna. Znamená řešit venkovní koupaliště jako sportovně-rekreační areál nabízející kromě sezónního koupání i aktivity, ke kterým není tolik potřebné sluníčko a teploty kolem 30 C. Do takového areálu je vhodné instalovat hřiště pro kolektivní míčové hry, tenisové kurty, minigolf, pétanque, dráhy pro jízdu na kolečkových bruslích, U-rampu apod. V případě vazby na otevřenou vodní hladinu je k areálu možné doplnit půjčovnu loděk nebo půjčovnu rybářského náčiní a následnou smažírnou ulovených ryb.\n6 Nikdy by nemělo chybět občerstvení pro návštěvníky a dětská hřiště pro jednotlivé věkové kategorie. Návrh dovybavení musí vycházet z místních podmínek prostoru a zájmu o dané aktivity ve spádové oblasti areálu a dobrého nápadu. Pro budoucí marketing je vhodné nabízet i služby, které mohou klienty oslovit a konkurence je nenabízí.\n7 Je-li možná vyšší investice a koupaliště není vzdálené od obytných ploch, nabízí se provozní budovy uzpůsobit i pro využití v zimním období. Na takových koupalištích pak můžeme najít provoz sauny, kurty na squash nebo ricochet, fitness studio nebo sály pro hromadná cvičení, případně celé regenerační linky včetně masáží a krytého bazénu.takto uzpůsobený areál má optimální využitelnost po celý rok. Provozovatel nemá problém se sezónností zaměstnanců, s hlídáním jinak opuštěného areálu, který by tak byl snadným cílem vandalů. Foto: Milan Šmíd


Jaká sluchátka k mobilu a k PC? - Sony WH-1000XM3, černá - Diskuze | CZC.cz\nÚvodní stránka Příslušenství Sluchátka a mikrofony Hifi Sony Sony WH-1000XM3, černá Diskuze Jaká sluchátka k mobilu a k PC?\nVšechny komentáře k produktu:Sony WH-1000XM3, černá\nJaká sluchátka k mobilu a k PC?\nmarcipanek109junior@gmail.com 24. 7. 2019 19:49\nDobrý den, nevím jaká bezdrátová sluchátka do 10k by byla dobrá k tomu, abych konečně za život pochopil co to znamená kvalitní zvuk? A s čím je mám spárovat k PC?\nposlední 24. 7. 2019 23:13\nt3 24. 7. 2019 20:13 nahlásit\nNeporadim, jen poznamenam, ze 1000XM4 by mohly vyjit behem nekolika mesicu.U bezdratu je volba pomerne slozita jelikoz do hry vstupuji dalsi faktory jako ovladani, vydrz baterie, moznosti pripojeni, schopnost potlacovat okolni zvuk i ho propoustet, mikrofon pro uskutecnovani hovoru nebo i dizajn.\nBERNADIC Ověřený GEEK 24. 7. 2019 20:19 nahlásit\nJediné s čím má cenu párovat na PC je Shanling M0, což je aktuálně, nejspíš furt jediné BT zařízení, které Vám sluchátka připojí k PC přes LDAC.\nJinak fakt tyto Sony nedoporučuji, zvukově opravdu za tu cenu nestojí a mikrofon mají doslova otřesný.IMHO je super kombinace i Shanling UP2 + kvalitní drátová sluchátka.\nmarcipanek109junior@gmail.com 24. 7. 2019 20:37 nahlásit\n@BERNADIC: A jaká konkrétní sluchátka by byla zvukově dobrá? Preferoval bych bezdrátová. Btw všechna drátová co jsem měl, tak jsem u nich poškodil kabel?\nNEHARIA Ověřený GEEK 24. 7. 2019 20:48 nahlásit\n@marcipanek109junior@gmail.com: kvalita -> drat\nmarcipanek109junior@gmail.com 24. 7. 2019 20:56 nahlásit\n@NEHARIA: drat -> rozbitý sluchátka\nBERNADIC Ověřený GEEK 24. 7. 2019 21:13 nahlásit\n@marcipanek109junior@gmail.com: Drát je věc, která lze buď uživatelky nebo v servisu vyměnit.\nNEHARIA Ověřený GEEK 24. 7. 2019 21:13 nahlásit\n@marcipanek109junior@gmail.com: to ale neni chyba dratu\nt3 24. 7. 2019 21:18 nahlásit\n@NEHARIA: Otazkou zustava jestli rekneme bezny uzivatel (ano, vim ze jde o osemetne oznaceni) dokaze kvalitu ocenit, tedy vubec (u)slyset ;) Podle me, bezdrat sve vyhody, respektive uplateneni, ma. Ano, za cenu kvality ale opet, je celkem mozny, ze plno uzivatelu rozdil v kvalite neuslysi nebo jsou ochotni kvalitu obetovat pro vyhody bezdratu. Napr pokud nekdo se sluchatky hodne cestuje, tak ANC bezdrat je dobra volba. Ze to neni studiova kvalita proste neni priorita. Audiofil posloucha v klidu nekde v kresle. Jako obvykle, je treba si uvedomit co od sluchatek chceme. V tomto pripade asi plati, ze se neda sedet jednim zadkem na dvou hodech. K PC bych je pripojil dratem a na cestach ci za chuze bezdratove. Sice audioburan, ale holt usi mam takovy jaky mam, jako audioburan :)---\nJinak ten Shanling je bezva tip, diky BERNADIC.\nNEHARIA Ověřený GEEK 24. 7. 2019 21:21 nahlásit\n@t3: pokud chce nekdo se sluchatky tancovat, pak ma vyhodu bezdrat, bezny uzivatel posloucha hudbu vetsinou ve stabilnejsi polozeja jsem prehlidl, ze maji byt i k mobilu, tam bezdrat taky chapuale zas si nedokazu predstavit, ze bych nekde mel na hlave takovyhle klapky na usi a doma mobil neposlouchamrozdelil bych si penize na dve hromadky a koupil drat k pc a mensi/prenosnejsi bezdrat k telefonu\nt3 24. 7. 2019 23:13 nahlásit\n@NEHARIA: Dosel jsem k podobnemu zaveru, co se tyka dvou hromadek. Vlastne jedne a to dratove, jelikoz neslyset rev motoru v letadle pri poslechu z mobilu pres BT je sice fajn, ale ne pro mne.Jak sam asi vite, veci jsou trendy (jako RGB v PC), ekonomice se dari a disponibilni prijem casti obyvatel je pomerne velky (jak nejen Nvidia dobre vi), ale to je na jinou debatu na jinem miste. Kdybych na korune nelpel, byl o par desitek let mladsi :) tak bych asi sel do tech Bose 700 jak doporucil kolega BERNADIC. Neco v nich slyset je, lidi si jich vsimnou, muzu s nima chodit, volat, kdyz na me nekdo mluvi tak na ne klepnu a slysim bez toho abych je musel sundat. No a ze to neni kvalita dratu .. who cares? Stejne posloucham shity ;)\nmarcipanek109junior@gmail.com 24. 7. 2019 21:24 nahlásit\n@t3: Asi pro mě nejlepší řešení, teď kdybych věděl jaká sluchátka,\nt3 24. 7. 2019 21:34 nahlásit\n@marcipanek109junior@gmail.com: Jiste vam nekdo neco konktretniho doporuci, ale podle mych google zjisteni (taky jsem se po bezdratu poohlizel) ve vami pozadovane cenove hladine, a kvalite, neni zas tak velky vyber.Podle YT recenzi (napr videa tohoto chlapce https://www.youtube.com/channel/UCW5cHxkagtxS59B48uvhHVQ se mi zda, ze Sony WH-1000XM3 maji sice vynikajici ANC (schopnost potlacovat okolni zvuk) nebo vydrz baterie, ale jak jiz bylo receno slaby mikrofon nebo problematicke, dotykove, ovladani za chladneho pocasi. Jinak je to sice uz par let ale .. To neni trik to je Sony .. byl reklamni slogan, za coz se plati ;)\nBERNADIC Ověřený GEEK 24. 7. 2019 21:56 nahlásit\n@t3: Aktuálně jsou z hlediska ANC i zároveň sluchátka s prakticky nejlepšími mikrofony Bose 700 - taky předražené, hrají o něco hůře než Sony WH-1000XM3, ale zase nejsou tak čuňácky přebasované.\nVybrat kvalitní a výhodně bezdráty je fuška, protože IMHO tak nějak nejsou.\n+ K PC to nemá, bez podpory AptX LL, prakticky vůbec význam pro jiné užití než poslech hudby.


Záhadná kráska - 2. Poslední týden • STMÍVÁNÍ.eu\nStmívání.eu ~ Twilight Fan Home - FanFiction na pokračování » Záhadná kráska - 2. Poslední týden\nBells zničí Cullenům auta, zjistí si o nich něco víc, pozná Carlisla a pokouší jeho sebeovládání... prostě si užívá života, dokud může...\n20.03.2010 (20:45) • DeSs • FanFiction na pokračování • komentováno 0× • zobrazeno 6339×\nTo snad není pravda! Proč musím mít takovou smůlu zrovna já? Chci si ty poslední tři lidské roky normálně užít bez nadpřirozených bytostí a přímo na mou školu musí začít chodit hned pět vegetariánů. Už dlouho se tu mluvilo o nových studentech, má ji být pět. A jak jsem dnes zjistila, dva z nich jsou upíři. Ostatní určitě taky. Sakra, musím zjistit, jestli mají nějaké dary, jinak bych musela stáhnout štít. Nechci, aby zjistili, že mám potenciál. To bych pak nejspíš byla prokousnutá, než se řekne švec. Sakra, vždyť mám poslední týden lidství!\n„Hej, Jessico!“ zastavila jsem na parkovišti holku, se kterou si hraju na kamarádky.\n„Jo?“ zeptala se a spěchala k učebně, stejně už nestihne vyučování, tak co.\n„Jak se jmenují ti noví?“ zeptala jsem se jí.\n„Cullenovi, proč?“ tiše jsem zaúpěla. To ne, největší vegetariánská skupina. Mělo by jich být sedm.\n„Jen tak,“ odpověděla jsem. „Když tak mi bylo blbě, jo?“ poprosila jsem ji ještě. Jen přikývla a rozeběhla se na hodinu. Já se klidně vydala ke svému milovanému autu.\nTak tohle přehnali, to určitě udělali ti sadističtí upíři! Tak to teda ne! Nikdo mi nebude parkovat ty jejich plechovky vedle mého autíčka, ani ti drzí upíři! Okamžitě jsem z kabelky vytáhla klíče a nejdřív přejela hrotem klíče celou jeho stranu řidiče a pořádně mu sedřela lak na stříbrném Volvu. Pak jsem přešla na druhou stranu a to samé udělala Jeepem, akorát na druhé straně. Tak aby byli ty rýhy tam, kde stálo moje krásné autíčko. Snad mi s ním nic neudělali. Raději jsem ho zkontrolovala, a když jsem naznala, že utrpěl pouze duševní újmu kvůli přítomnosti těch plechovek, nasedla jsem a smykem vycouvala z místa. Šlápla na plyn a mířila ke své soukromé vilce za městem.\nJeště v autě jsem vytáhla svůj iPhone a zavolala do Volterry.\n„Prosím?“ ozval se nesmělý hlas z telefonu.\n„Ahoj Marcusi, tady Bella,“ zasmála se, ráda, že zase slyší starého přítele.\n„Aho Bello! Jak se máš? A co děláš? Hele, proč voláš? Už ti bude osmnáct, nechceš si to rozmyslet, že? Váš, že bychom ti dali víc času, ale stát se to stejně musí…“ začal mlet šílenou rychlostí a já jen stěží rozeznávala jednotlivá slova.\n„Marcusi klid, ano? Na moje narozeniny mě tam máte jako na koni,“ zasmála se. „Volám, protože máme Culleny na škole, chci se zeptat, jestli mají nějaké schopnosti a mám stáhnout štít, aby nepoznali můj dar,“ sdělila jsem mu opatrně.\n„Culleni?“ vyjekl. „My to zařídíme, do večera se odstěhují, neboj,“ zasyčel.\n„To nebude potřeba, mám jen poslední týden, vzpomínáš? A teď ty dary,“ uklidnila jsem ho.\n„Asi máš pravdu, takže jeden z nich čte myšlenky, další ovlivňuje emoce a poslední vidí budoucnost,“ ozvalo se po krátké odmlce.\n„Aha, takže štít dolů,“ povzdychla jsem si.\n„Asi ano, nechceme riskovat, že by nás o tebe připravili,“ zasmál se.\n„Já vím, já bych jim když tak utekla,“ zasmála jsem se taky. „A neodfaxoval bys mi jejich složku, prosím?“\n„Samozřejmě, když mě ten pekelnej stroj nepokouše,“ zasmál se. „Moc nám chybíš. A pozdravuje tě Aro,“ řekl ještě smutně.\n„Neboj, za týden se uvidíme. Všechny ode mě pozdravuj,“ řekla jsem a ukončila hovor.\nTo už jsem parkovala na vyštěrkované příjezdové cestě před Volterrským sídlem, který mi zde postavili. Asi mě mají vážně rádi. Dálkovým ovládáním jsem otevřela bránu a vjela na pečlivě upravovanou francouzskou zahradu. Zahradník si rychle posbíral náčiní z příjezdové cesty a ustoupil stranou. Ignorovala jsem ho a přišla až k masivním vchodovým dveřím. Vyťukala jsem kód a nechala si naskenovat oční zorničku. Vše bylo v pořádku a dveře se otevřely. Bezpečnostní systémy a masivní dveře i zdi sice na lupiče a vrahy stačí, ale upíra by to jen trochu zpomalilo. Aro se o mě prostě strašně bojí, dokonce mě tu zezačátku hlídalo sedm upírů, ale nechtěla jsem, aby mi tady svačili spolužáky, takže pěkně mazali zpátky opalovat se do Itálie.\nPo cestě do svého pokoje jsem udělala zastávku v lednici a vytáhla si zeleninový salát. Pak jsem vyšlapala schody do druhého patra a zalezla do svého pokoje. Možná snad do svých komnat. Obrovský pokoj a velká postel, šatna plná nejluxusnějšího oblečení a velká koupelna s vířivkou.\nBatoh jsem odhodila do kouta pokoje, svlékla jsem si oblečení a ve spodním prádle a s miskou salátu si vlezla do vířivky. Když jsem dorelaxovala a dojedla, vylezla jsem ven a obalila se do župánku. Bosky jsem docupitala dolů do pracovny a vzala si papíry z faxu. Složky všech upírů i moderní techniku, jako jsou faxy, počítače, mobily a ostatní jsem tam zavedla já.\nNěkdy si říkám, jak bych žila, kdybychom tenkrát s rodiči na tu dovolenou do Itálie nejeli. Byla bych chudší normální holka ze sluncem zalitého Phoenixu. Místo toho jsem vyrůstala mezi bandou upírů, ve vlhkém a plesnivém hradu, kde nikdy nikdo nespí. Ale nemůžu si stěžovat, všechny jsem si zamilovala a všichni si zamilovali mně. Aro je pro mě otcem, Markus a Caius bezvadnými strýčky, Demetri a Heidy nejlepší přátelé, Jane a Alec sourozenci. Celý život si žiju v přepychu a luxusu, mám vše, nač si jen vzpomenu.\nNa moje patnácté narozeniny jsem se však začala dostávat do puberty a dávala zabrat i bandě upírů. Nakonec jsem pro sebe vyjednala tři roky normálního života na americké střední. Postavili mi tu dům, dali platinové karty s neomezeným obnosem peněz a cokoli mě jen napadlo.\nTady jsem za tu bohatou, rozmazlenou holčičku, královnu školy a neskutečnou mrchu. Stejně tak jako objekt vzoru a módy pro dívky a objekt tužeb pro kluky. Každý by mě chtěl, nikdo mě nedostane. S nějakým puberťáckým frackem, kterých je škola přeplněná ,se nehodlám zabývat. Možná někdy potkám hezkého upíra, kterému nepůjde jen o sex. Třeba se někdy vážně zamiluju, ale to je zatím daleko.\nHolky mi říkají, že jsem strašná mrcha a klukům jen zlomím srdce a odkopnu je. Ale tady o srdci nemůže být řeč, každý chce jen mé tělo. Mám tu veškerou pozornost a využívám jí. Nikdy jsem neodmítla žádnou párty nebo společenskou akci. Musela jsem využít toho, že se ještě dokážu opít a alkohol na mě působí. Prostě si jen chci užít tu trochu lidství, kterou mám. Copak jsem tak špatná? Ale nevadí mě to, za týden odjedu a už nikdy neuvidím své rádoby přátele. Oni si na ně hrají a já také, vědí to obě strany a vzájemně z toho těží. Oni mají díky mně vstupy a alkohol zdarma, ať už okouzlím barmana nebo zaplatím. Mají díky mě pozornost a úctu. Já se díky nim zase dobře bavím a užívám si života.\nTak a dost přemítání a mém životě. Vždyť upírem chci být, tak co. Docela se i těším. Popadla jsem ty papíry o Cullenech a vše si o nich zjistila. Ale za ty auta mě asi nepochválí, ale je to jejich chyba. Neměli tam tak mezi sebou zastínit mé krásné auto. Bylo teprve kolem oběda, tak jsem se oblékla a připravila jsem si pořádný steak, teď už je to jedno. Za chvíli ztloustnout nebudu moct.\nKrájela jsem si zeleninu a přemýšlela, jak Carlisle dokáže té krvi tak dobře odolávat a dělat doktora. A co kdybych si to zkusila na vlastní kůži? To je dobrý nápad. Zavýskla jsem si v duchu a nožem na zeleninu jsem si na dlani udělala zářez. Asi jsem to trochu přehnala, protože to bolelo vážně hodně. Na bolest jsem zvyklá, tak trochu jsem trénovala na přeměnu, aby mě to potom nepřekvapilo.\nRychle jsme si krvácející ruku obmotala utěrkou a popadla klíče od Lamborghini. Naskočila jsem do něj a šíleně pomalu jsem dojela do nemocnice. Vlastně jsem ani nepřemýšlela, co kdyby neměl službu? Jenže já mám vždycky, co chci a teď mám dokonce i ošetřujícího doktora Carlisla Cullena.\nKrve jsem měla požehnaně, ale on při tom pohledu nehnul ani brvou. Štvalo mě to a snažila jsem se moji vůni dostat k němu, ale nereagoval. Copak voním tak špatně? Vždyť mi celá Volterra říkala, že voním krásně. No co, s fáčem na ruce jsem se vydala zase domů.\nDnes žádný večírek nebyl a mě se nikam ani nechtělo, takže jsem si udělala obyčejné odpoledne. Koukala jsem se na Interwiew s upírem a na pár dílu Buffy, přemožitelky upírů a strašně jsem se u toho smála. Pojídala jsem zmrzlinu a vymýšlela, o čem budu zítra přemýšlet, aby ten upír nic nevyčmuchal. Alici budu muset nejspíš trochu upravit vize. Díky svému štítu dokážu schopnost odrážet a vracet ji tak, jak chci já. Tedy posílat jiné vize, jiné emoce a jiné myšlenky. Rozdíl nepoznají…\nDiskuse pro článek Záhadná kráska - 2. Poslední týden:


FILM: Přehlídka letních filmů | sarden.cz\nJoss Whedon v minulém roce vyslal do kin Avengers a k tomu vydělal milardu, což se taky počítá. Letos se mu pokusí vyrovnat nebo alespoň lehce dýchat na záda další kultovní tvůrce - Shane Black se třetím Iron Manem. A už první trailery dávají tušit, že se výrazně přitvrdí a přitemní. Ke staré partě (Robert Downey Jr., Gwyneth Palltrow) se přidává slizký Guy Pearce a rozkošná Rebeca Hall. Roli Starkovy nemesis Mandarina ztvární Ben Kingsley. Snad to zase neskončí soubojem dvou lidí v železném brnění, jako tomu bylo u prvních dvou dílů.\nPremiéra v SK: 2. 5. 2013\nJ. J. Abrams je případ zatraceně talentovaného tvůrce. Napřed si získával diváky na televizních obrazovkách seriály Alias a Ztraceni. Pak pro Paramount natočil třetí Mission Impossible, Star Trek a Super 8. Teď se po třech letech vrací dalším příběhem kapitána Kirka a jeho posádky. Oddaní fanoušci budou pravděpodobně nadávat, ale milovníci filmů budou zase slintat blahem. První trailery vypadají epicky a ke staré posádce se přidal stále populárnější Benedict Cumberbatch v roli záporáka.\nPremiéra v SK: 6 6. 2013\nZatímco Neil Jordan bude letos zachraňovat pověst upírů, M. Night Shyamalan se pokusí zachránit svoji reputaci. A pravděpodobně k tomu bude mít poslední šanci. Po průšvizích Stalo se a Poslední vládce větru by se mohlo jednat o pomyslný poslední hřebíček do skomírající kariéry. Anebo taky ne. Will Smith ještě pořád dokáže přitáhnout dost lidí, z jeho syna nám roste nová hvězda a látka vypadá zajímavě. Tak uvidíme, zda se to povede, anebo se Shyamalan půjde věnovat třeba řízení taxíku a vyprávění vtipných příhod z natáčení.\nPremiéra v SK: 6. 6. 2013\nMarvel v posledních letech může bouchat jedno šampaňské za druhým a krmit se kaviárem na víně. Oproti tomu konkurenční DC, potažmo Warner Brothers si koušou nehty a ještě se tlučou do hlavy. WB totiž chybí nějaká pořádná značka a spolu s DC se jim po všech snahách nepovedlo dokázat to, co Marvelu. Wonder Woman se nepodařilo realizovat, Green Latern vybouchl, o týmovce Justice of League se mluví málem každý měsíc a Batman před rokem odešel do důchodu. Posledním skautem, který zůstal, je komiksová ikona Superman. A nebude to mít věru lehké. Poslední film – Superman se vrací Bryana Singera – se totiž zrovna dvakrát nepovedl. Staromilnosti a pocta starému Supermanovi Richarda Donnera by možná tolik nevadila, kdyby film vydělal. Což se mu nepodařilo.\nNaštěstí v Hollywoodu se rychle zapomíná a druhé šance tu jsou na denním pořádku. Tentokrát Supermana dostal na hraní Zack Snyder, který má díky filmům 300 a Strážci s komiksem bohaté zkušenosti. Jenže WB by rádo dalšího Batmana a neradi, aby se Snyder utrhl ze řetězu jako u Sucker Punch, a tak si to raději pojistili. Proto na nové verzi kluka z Kryptonu dělá stejný tvůrčí tým jako na Batmanovi. Tedy David S. Goyer a produkčním jménem film zaštítil sám režisér netopýří trilogie Christopher Nolan. K tomu si připočtěte perfektní obsazení, kterému vévodí hlavně Laurence Fishburne jako Perry White, Russell Crowe jako Jor-El a Kevin Costner jako Jonathan Kent. Tak uvidíme, jaký bude výsledek.\nPremiéra v SK: 20. 6. 2013\nVedle borců v barevných trikotech jsou v současné době v kurzu slintající mrtvoly, milující lidské mozečky. Co si budeme povídat – může za to především úspěch komiksu a seriálu Živí mrtví. Na téhle vlně se nyní pokusí svézt filmová adaptace knihy Maxe Brookse. Podle prvních názorů se film od knihy dost liší a podle traileru a posouvané premiéry snímek už teď zavání průšvihem. Na druhé straně režisér Marc Forster (Hledání Země Nezemě, bondovka Quantum of solace) nikdy nenatočil špatný film a Brad Pitt pořád patří do herecké první ligy.\nPremiéra v SK: 27.6. 2013\nPři slově upíři se dnešnímu divákovi vybaví Stmívání. A s ním obdoba vegetariánských tvorů noci, kterým jde víc o dobytí krásné ženy než o hektolitry krve. Naštěstí pořád ještě žijí lidi jako Neil Jordan. Ano, přesně ten Neil Jordan, který v roce 1994 vyslal do světa kultovní Interview s upírem. Jordan se letos vrátí s další upírárnou nazvanou Byzantium. Jedná se o hotel, v němž se ubytují dvě upírky, vystupující jako matka s dcerou. Jenže vyjde na světlo, co jsou skutečně zač, a pak začne mela. Hrají Saoirse Ronan a Gemma Arterton.\nJerry Bruckheimer je producent, který nám dal takové fláky jako Skála, Mizerové nebo Con Air. Pak se ale spřáhnul s Disneym a společně na svět přivedli Piráty z Karibiku. Poslední díl byl, co se kvality týče, strašný, ale stal se finančně jedním z nejúspěšnějších filmů všech dob. Takže spolupráce pokračuje dál, jen od pirátské tematiky přešlo k westernům. A opět u toho bude Johnny Depp a režisér Gore Verbinsky. Zkrouhnutý rozpočet a další potíže mně osobně dělají starosti. A moc pozitivně nevypadají ani první trailery.\nPremiéra v SK: 4.7. 2013\nGuillermo del Toro nám dal naposledy druhý díl Hellboye. Pak to vypadalo, že natočí Hobita, ale nakonec zakotvil u snímku Pacific Rim. V něm si to rozdají obří roboti s emzáky. První trailer vypadá dobře, jenže to má háček. Filmu chybí známější herec, který by ho prodal. Idris „Luther“ Elba to skutečně nezachrání. Tak snad na to del Toro nedojede a nebudeme svědky kasovního propadáku.\nPremiéra v SK: 11. 7. 2013\nPrvní Wolverine byl průšvih. Ale jak jsem už jednou zmínil, v Hollywoodu se dávají druhé šance. A jednu z nich teď dostal i Wolverine. Tvůrci slibovali, jaký bude tenhle film skvělý. Jenže známe filmaře – pro vydělání hromady dolarů by vám slíbili cokoliv. A první trailer vypadá jako něco, co bude snad ještě horší než předchozí film. Tohle si opravdu borec s adamantiovými drápy ani Hugh Jackman nezaslouží.\nPremiéra v ČR: 25.7. 2013\nPremiéra v SK: 25. 7. 2013\nJednička byla nářez a tak bylo všem jasné, že dvojka určitě přijde. Což se letos promění ve skutečnost. Vrací se staré známé obsazení, doplněné o komika Jima Carreyho a jeho psího kolegu. Naopak se nevrací Nicholas Cage (což bylo po konci jedničky jasné) ani režisér Matthew Vaughn. A po prvním nemastném a neslaném traileru je Vaughnova absence dost znát. Snad film v kině nezklame.\nPremiéra v ĆR: 8. 8. 2013\nPremiéra v SK: 27. 6. 2013\nNejvětší důvod, proč vyhlížet konec léta, se jmenuje Elysium. Nová sci-fi od Neilla Blomkampa (District 9) s Mattem Damonem v hlavní roli. Kdo chce vidět po dlouhé době zase pořádnou sci-fi, ten by měl vyhlížet právě tenhle film.\nPremiéra v SK: 29. 8. 2013\nMěsto z kostí, první díl série Nástroje smrti, je filmovou adaptací i u nás oblíbených knih Cassandry Clare. Uvidíme, jak si s filmovým zpracováním příběhu patnáctileté Clary, která se po únosu matky přidává k mladým lovcům stínů - bojovníkům proti monstrům, poradí režisér Harald Zwart (Karate Kid). Do hlavních rolí byli obsazeni angličtí herci Lily Collins (Kazatel, Zrození šampióna) a Jamie Campbell Bower (Harry Potter a Relikvie smrti, Rozbřesk). Ovšem ani obsazení další rolích není opomenutí hodné, můžeme se těšit na Lenu Headey (Hra o trůny, 300) v roli Clařiny matky, na Aidana Turnera (Being Human, Hobit) jako otčíma, a především na Jonathana Rhyse Meyerse (Tudorovci, MI:III) v roli démonického Valentýna. Slibně vypadá i trailer, tak snad to dobře dopadne.\nA na co vyrazíte vy? Neváhejte a pochlubte se nám v diskuzi :)\nfinka odpověděl/a v 25. Duben 2013 - 16:12 Trvalý odkaz\nTěším se jako malá na Wolverine, podle traileru budu spokojena. Že byl první Wolverine průšvih? Jo, píše se to, ale pro mě patří mezi mé nejoblíbenější filmy (obecně nedám na hodnocení ostatních). Do kina se chystám i na Po zániku země, Muž z oceli, Byzantium (Nolan mě nalákal, Interwiev s upírem je jediný film, kde můžu Cruise), Elysium - trailer se mi líbí, jen váhám kvůli Mattu Damonovi, toho nemusím. Filmové léto, budiž pochváleno!\nMonika Slíva odpověděl/a v 26. Duben 2013 - 12:16 Trvalý odkaz\nLetní filmy a finka:\nJe to naprosto neuvěřitelné, ale my se taky (konečně:-D) na něčem shodnem! Wolwerina, kterého všichni vesměs tak zatracujou, mám taky moc ráda a neprosto nechápu, co proti němu kdo má:-))))) A na dvojku se tímpádem taky těším a tiše doufám, že mě nezklame...\nA taky už jsem vykřikovala, že to vypadá, že letošní léto strávím v kině, protože většina těch filmů vypadá hodně dobře:-)\nfinka odpověděl/a v 26. Duben 2013 - 16:32 Trvalý odkaz\nLetní filmy a Slíva\nJe to až s podivem, že vyleze tolik pěkných filmů, většinou bývá filmové léto pěkně plonkové. Hele, asi miluju propadáky, ale další můj nej je Vodní svět. Costner tam byl k pomilování, ty jeho žábřičky, tu malou holku bych hodila obrhybridním rybám...:-) A Čmoudi byli úžasní! Ne ne, adamantiový chlapec nás nezklame, neboj:-).\nJan Pechanec odpověděl/a v 29. Duben 2013 - 6:25 Trvalý odkaz\n... působivé, ale upřímně, copak asi bude skutečně fungovat? Star Trek? Elysium? Světová válka? Index očekávání bych u těchto filmů mírnil a tak se těším hlavně na Kick-Ass!\nMartin Stručovský odpověděl/a v 29. Duben 2013 - 6:35 Trvalý odkaz\nno, jen aby ses nedivil :)\nno, jen aby ses nedivil :) ale je fakt, že bouchnout může cokoliv


Nevzdávejte se ranní praxe jen proto, že se vám nechce vstávat | Jóga dnes\nTechnika cvičení 24. 09. 2019 PDF Tisk\nJe jasné, že z vyhřátého „pelíšku“ se po ránu vylézá o poznání lépe, když nás z něj doslova vyburcují sluneční paprsky lechtající zprvu jemně na víčkách a posléze zahřívající každý kousek těla, který není přikrytý dekou. Stejně tak je jasné, že když ráno otevřete oči a vidíte za okny zamračenou oblohu slibující déšť (nebo už dokonce déšť plodící), mnoho nadšení do opuštění laskavé náruče hřející peřinky v sobě v tu chvíli nejsme sto objevit. Představa ranní praxe se v tu chvíli zdá přímo nemyslitelná – vždyť je zima, všechno nás bolí, ještě chceme spát nebo se jen tak povalovat…\nDejte šanci ranní praxi\nJak překonat podzimní letargii a vstávat každý den s chutí a radostí jako v létě? Odpověď na otázku podá jóga. Ranní praxe příjemně probudí mysl i tělo a připraví vás do nového dne, do něhož budete odcházet pozitivně naladění, s chutí do života a vidinou pozitivních zítřků. Zní to jako neuvěřitelná pohádka? Pokud ráno pravidelně praktikujete, pak jistě můžete z vlastní zkušenosti potvrdit, že tahle pohádka skutečně existuje. A pokud patříte mezi ranní spáče, kteří po probuzení nemají myšlenky na nic jiného než na hrnek horké silné kávy, zkuste svou zaběhlou rutinu změnit a dát šanci ranní praxi. Pokud vám nebude vyhovovat, můžete se zase vrátit k zaběhlým rituálům.\nVystoupit z komfortní zóny je přínosné\nVystoupení z komfortní zóny je však pro lidský vývoj velmi podstatné a svým způsobem i nezbytné. Překonáváním sebe sama rosteme a vyvíjíme se – poznáváme své slabiny a zároveň to, jak jsme silní, co všechno dokážeme, když chceme, zabereme a vytrváme. Jak říká Viktor Emil Frankl: Horolezec nezdolává horu, ale sám sebe. Nebo Winston Churchill: Vítězství za každou cenu. To neznamená, že musíme být horolezci nebo že se sebou musíme bojovat, abychom zvítězili. To, co si z citátů těchto dvou významných osobností můžeme odnést, je fakt, že když užijeme plodivé síly radžasu a vybředneme z lenivých, tupých a temných kořenů tamasu, dostaneme se blíže světlu hřejivé, pozitivní a svobodné sattvy. Mysleme na to, když se nám ráno nebude chtít vstávat, a s vidinou světla, které nacházíme sami v sobě skrze dech a dráhu, kterou v těle vykonává, vstaňme, praktikujme a vydejme se na cestu hledání a budování nejlepší verze sebe sama – podle našeho nejlepšího vědomí a svědomí.\nPolohy, které zahřejí zevnitř\nPokud navíc budeme praktikovat vědomě, prolneme vnitřní praxi s praxí fyzickou, zahřejeme se zevnitř natolik, že nás toto teplo a světlo ochrání před sychravostí pošmourného podzimu. A nejen před ní. Zahajme praxi v sedu se založenýma nohama, kde obrátíme pozornost dovnitř a budeme sledovat dech a dráhu, kterou v těle vykonává. Setrvejme tak dlouho, dokud to bude příjemné, poté založme nohy na opačnou stranu a pokračujme. Po úvodním zklidnění následuje řada ásan – v každé setrvejte alespoň 5 dechových kol, pokud se budete cítit dobře, klidně i déle. Dýchejte volně, zhluboka, po celou dobu sledujte dech a dráhu, kterou v těle vykonává.\nZačněme v klasické poloze dítěte. Zůstaňme v ní a pouze měňme polohu paží – nejprve jsou podél těla dlaněmi vzhůru, poté je natáhněme dopředu dlaněmi dolů, přesuňme na bedra, kde spojme ruce a propleťme prsty. Z této polohy je zvedněme vzhůru a vraťme zpět – opakujme přibližně 10krát, poté zastavme nahoře a opět přibližně 10krát hýbejme pažemi ze strany na stranu. Vraťme na bedra, prodýchejme a přesuňme do polohy zajíce, kde nejprve čelo držme mírně nad hřbety dlaní, pak jej položme.\nOdtáhněme kolena na šíři pánve, paže natáhněme dopředu, čelo je na zemi. Odtáhněme kolena ještě více, z kyčlí se vytáhněme trupem do dálky a položme celý hrudník a bradu na zem. Přesuňme se do polohy sfingy, odtud do polohy luku a přes sfingu do psa hlavou dolů, do kočky a zpátky do dítěte s koleny na šíři pánve. Přejděme do polohy indického dřepu. Přisuňme chodidla k sobě, natáhněme nohy a zůstaňme v poloze hlubokého předklonu, kde se držíme za lokty. Pravou nohu vyšleme dopředu a vykonejme polohu obráceného trojúhelníku, zopakujme na druhou stranu. Vraťme se zpět do hlubokého předklonu, odtud klesněme na chodidla a uvolněme kyčle v poloze motýlka. Lehněme si na záda a zaujměme polohu blaženosti, kde máme ruce za hlavou a držíme se za lokty. Dýchejme a odpočívejme. Pocity z praxe v sobě následně nechme doznít v poloze šavásany.