O KASTELÁNSKÉM ŘEMESLE - Turnovsko v akci\nNacházíte se:Úvod»Kronika»Češi Českého ráje»O KASTELÁNSKÉM ŘEMESLE\nPublikováno 3.7.2007 | 4 710 přečtení\tČeši Českého ráje\nHistorie nám někdy připadá velmi vzdálená. Jako by se to, co se událo před stem, dvěma sty lety, stalo ve skutečnosti před dlouhými tisíci lety. Když se ale začteme do historických dat a událostí, seznámíme se s jednotlivými historickými postavami, jejich osudy, zájmy, stesky, radostmi a smutky, zjistíme, že se lidé v průběhu staletí zase tak moc nemění. Ty základní povahové rysy zůstávají a jejich příběhy by nás v našem dnešním rozhodování mohly hodně poučit. Kéž by se tak už jednou skutečně stalo.\nNe, tohle nejsou úvodní slova z nějaké populárně historické příručky, ale myšlenky jednoho z nás. Člověka, který historií žije a její příběhy má hluboko pod kůží (anebo také hluboko v srdci, chcete-li). Jmenuje se Ladislav Koucký (*1943) a je kastelánem na hradě Valdštejně, jednom z nejkrásnějších míst Českého ráje.\nOd narození žil pan Koucký v Tatobitech. Jako dítě starších rodičů si od útlého věku vytvářel vlastní svět v knížkách a historických spisech. Jako desetiletý začal cestovat po republice, jako třináctiletý znal všechny stavební slohy a nejvýznamnější stavební památky v zemi na vlastní oči. „Četl a zajímal jsem se o všechno jaksi na přeskáčku, jako člověk, který nemusí, ale kterého to baví,“ říká. „Na studia však nebylo pomyšlení. Vyrůstal jsem v chudých poměrech. Ještě když jsem chodil na základní školu, zemřela mi matka a já šel do učení na zedníka. Vyučil jsem se v roce 1960 a rukama dělám dodnes. Podstatnou část života jsem odpracoval v jediné firmě – v Okresním stavebním podniku. Ještě jsem si stačil dodělat večerně průmyslovku, oženit se a na rodné zahradě postavit domek, ve kterém s rodinou žiji.“\nV OSP Ladislav Koucký pracoval až do roku 1985, kdy začal mít vážné zdravotní potíže. „Říkal jsem si, že asi přichází doba, kdy by člověk, v čase, který mu ještě zbývá, měl dělat něco, co ho baví,“ komentuje svoji tehdejší situaci. To už se několik let znal s panem Tomášem, kastelánem na Valdštejně, kam ve svém volném čase docházel pomoci s tím, co mu bylo nejbližší – se zednickou lžící. „Pan Tomáš byl nesmírně hodný člověk, který na Valdštejně dělal kastelána až do 78 let svého věku. A pořád myslel dopředu. V roce 1968 měl ohromnou kliku, když se mu podařilo využít politických zmatků a sehnat peníze na opravu hradu. Tehdy se opravily fasády na kostele i na hostinci, na střechu přišly nové tašky. Podstatně se tak prodloužila životnost celého areálu. Bohužel, v následujících letech už se mu tak nedařilo. Přesto, že se ještě položila nová dlažba na vstupním mostě, to když se stavěla nová silnice z Turnova do Liberce, a dala nová střecha na hradní palác, mnoho prostředků nebylo. A údržba hradu musí běžet stále. Když skončíte na jednom místě, tam, kde jste před lety začali, je třeba počítat s generální opravou. Hrad je jako každý starý dům. Když o něj nepečujete, chátrá, když se mu ale věnujete, bohatě se vám odmění svojí malebností, důstojností a atmosférou, ve které je přítomna jeho minulost.“\nHrad Valdštejn měl vůbec po roce 1945, kdy byl v rámci Benešových dekretů zkonfiskován šlechtickému rodu Aehrenthalů, zajímavou historii. Dlouho o něj neměl nikdo zájem. Od roku 1946 byl v majetku KČT, ale už v roce 1949 přešel do vlastnictví obce sokolské. V roce 1953 se vrátil zpět státu, resp. bývalému KNV v Liberci, aby se v roce 1959, jako „méně významná památka“, dostal do majetku města Turnova. A přestože se některé hrady a zámky v průběhu let vrátily zpět pod křídla památkářů, Valdštejn je v majetku města dosud. Nelze říci, že by se k němu Turnovští chovali macešsky – jenom byla léta bohatá a léta nuzná. Co se jim ale podařilo dokonale – vždy vybrali na místo kastelána muže, který hradem žil, který ho opatroval s láskou, jako své vlastní dítě.\n„Víte, já si musel v životě na všechno vydělat sám, nemohl jsem spoléhat na to, že mě založí rodiče,“ pokračuje ve vyprávění Ladislav Koucký. „Lítal jsem po melouchách, splácel dluhy a žil v takovém chvatu, že zákonitě jednou musel přijít zlom. Když jsem v roce 1980 vážně onemocněl a měsíce nedělal nic, jenom přemítal, rozhodl jsem se definitivně v dalších letech dělat jen to, co dělat chci. Přestal jsem melouchařit a každou volnou chvilku trávil na Valdštejně. Tak to šlo až do července 1985, kdy jsem ve funkci kastelána definitivně nahradil pana Tomáše. To už jsem ale kastelána čtyři roky fakticky dělal, jenom ne na hlavní pracovní poměr.\nMontérky jsem dosud nesundal. Když jsem hrad přebíral, teklo prakticky všude. Naštěstí byla na půdách spousta náhradních tašek, a tak jsem flekoval, natíral, zdil a vyspravoval vypadané zdivo. Manželka tomu sice moc nefandila, ale když jsem ji jednou na Štědrý den vytáhl od vaření na Valdštejn, kde mi do noci pomáhala, definitivně pochopila, co si vzala za blázna. A snad se s tím i smířila.“\nA tak nový kastelán dál lepil záplaty, zasazoval zpět vypadlé cihly, podkládal prohnilé trámy. Čím dál více mu bylo jasné, že bez generální rekonstrukce mu hrad brzy spadne na hlavu. Když v roce 1985 zanikla vyhlášená valdštejnská výletní restaurace, skoro se schylovalo k tomu, že Ladislav Koucký nebude kastelánem, ale hlídačem stavby, která je životu nebezpečná svému okolí. Jenomže on nechtěl být správcem ruiny. A tak v situaci, kdy by jiní kapitulovali, on začal pracovat s ještě větší chutí. „Restaurace skončila proto, že rozvodné závody ustřihly elektriku. Vedení z 30. let bylo v havarijním stavu. Tak jsem sehnal dobrovolníky a v lese jsme bez použití techniky udělali šestnáctisetmetrový výkop pro kabel. Pořád jsem chodil za elektrikáři, až se ustrnuli a na tehdejší poměry velmi náročnou akci posvětili. Valdštejn měl znovu k dispozici elektřinu a byl zachráněn.“\nTak jednoduché to zase nebylo. Nebyly peníze a hlavně lidi, kteří by náročnou práci dělali s chutí, s láskou – a zdarma. Nebýt akcí Brontosaurus a dalších desítek „neorganizovaných“ dobrovolníků, Valdštejn by dnes vypadal úplně jinak. Když tu v roce 1986 spadla velká část ochozů a pod hradbami se nacházelo obrovské množství zdiva, které bylo třeba nanosit zpět, vystřídalo se tu za sezonu až 500 mladých lidí. Na celkové rekonstrukci hradu se pracovalo dalších devět let. Postupně přicházely peníze (dohromady to bylo devět milionů korun), všechny stavby v areálu dostaly nové střechy, dva nevyužité pavilony u vstupní brány se proměnily na prodejní stánky, opravila se legendární kaplička sv. Jana Křtitele. Práce byly zakončeny slavnostním znovuvysvěcením valdštejnského kostelíka v květnu 1995.\nJenomže… Péče o památku nekončí nikdy. Nikdy nelze říci: Už je hotovo a teď budeme odpočívat, provázet výpravy a vydělávat. „Kostelík byl opraven a já věděl, že ještě zbývá generální rekonstrukce hlavního přístupového mostu a také soch, které jej lemují,“ říká valdštejnský kastelán. A tak v hlavní turistické sezóně roku 1996 chodili návštěvníci hradu po provizorním mostě, protože kastelánu Kouckému se podařilo, snad zázrakem, snad šťastnou náhodou, sehnat další peníze. Dnes už nikoho nepřekvapí, že dokázal svým zanícením přesvědčit odpovědné lidi na ministerstvech a v parlamentu, aby se současně začalo i s renovací soch světců, které most lemují. Pod pojmem renovace si však musíme představit grandiózní myšlenku, že původní barokní sochy z 18. století sice budou restaurovány, ale na svá místa na mostě se nevrátí. Ve valdštejnském kostelíku sv. Jana Nepomuckého z nich vznikne malé lapidárium a na jejich místo přijdou kopie. Zní to téměř neuvěřitelně, ale v době utahování opasků, škrtů ve státním rozpočtu, zastavení akcí podporovaných ministerstvem kultury, se „chudému“ a často osamocenému (a v některých očích také podivínskému) kastelánu z Valdštejna podařilo realizovat další část snu o definitivní podobě památky. Most byl opraven a poslední věrná kopie původní Jelínkovy barokní sochy, sv. Prokop, dosedla na připravený podstavec zrekonstruovaného mostu přesně 7. května 1997. V tomto roce byly ještě vymalovány interiéry zadního paláce, opraveny konírny a instalováno nové schodiště spojující obě části hradu. V následujícím roce má pan kastelán v plánu zprovoznit desetiletí uzavřenou vyhlídku od hradního paláce směrem na skalní město a Trosky, která byla vždy zlatým hřebem prohlídky hradu.\n„Musíte si uvědomit, že tohle všechno není prací jednoho člověka,“ skromně bagatelizuje svoji zásluhu na provedených opravách PAN kastelán Koucký. „Je to týmová práce několika lidí. Mnoho dobrého pro hrad vykonal například Láďa Šourek. Ten několik let – často v hrozných podmínkách – zajišťoval ta nejohroženější místa zavěšený na laně nad hradbami. A také pan sochař Novák, který má přírodní ateliér pod hruboskalským zámkem. Nebýt jeho, kopie barokních soch by nikdy nevznikly. A tak je tomu u všech ostatních akcí. Vždyť já jsem v historii Valdštejna jen nepatrným zrníčkem prachu. Mám teoretickou šanci, že tu budu působit jednu třiatřicetinu jeho celkového trvání. Jde jen o to, aby ta má část nebyla pro hrad mínusová. Nezakrývám, že jsem tu šťastný. Vždy jsem instinktivně hledal tichou práci, na tichém a odlehlém místě, které se člověk může plně věnovat. Třičtvrtě roku na Valdštejně manuálně pracuji a potom, o letní sezoně, si vychutnávám návštěvníky, které provázím. Řeknu vám, že v květnu už jsem netrpělivý a z hradeb vyhlížím první školní výlet. Myslím si, že dobrý dojem mají lidi jen při prohlídce památky, která je stavebně v pořádku. A to Valdštejn v poslední době snad je, ne? Na návštěvnost si nemůžeme stěžovat. Na počátku 80. let sem v průměru přišlo něco přes 20 tisíc lidí. Potom začal příliv turistů stoupat, až dosáhl v roce 1989 svého vrcholu – to přišlo 62 tisíc lidí. Po revoluci návštěvnost poklesla, ale vloni už jsme zaznamenali skoro 61 tisíc a letos to bude jen o trochu méně. Nejraději mám místní. Vůbec nejlepší je, když přijdou se svými dětmi. To se potom při výkladu můžu rozdat, protože, řekněte, u koho víc probouzet lásku k místu, kde žijí a kde se narodili, než u dětí z bezprostředního okolí?“\n(Zaznamenáno na Valdštejně v říjnu 1997.)\nPoznámka z roku 2007: Téměř deset let uplynulo od sepsání tohoto textu. Panu Kouckému se podařilo mnohé. Stal se uznávanou osobností Turnova, hrad dovedl k dokonalosti, když kromě replik soch na hlavním mostě byl také kompletně rekonstruován klasicistní objekt na hradě, kde je dnes také reprezentativní prostor pro významné návštěvy a koncerty, vloni byla dokončena oprava prvního (vstupního) nádvoří a sklepení pod ním. Valdštejn je dnes opravdovou perlou Českého ráje, jeho návštěva opravdu stojí za to… A jak už to u starobylých památek bývá, co myslíte, že se tu děje letos? Opravují se opěrné zdi v zadní části hradu.\nPan Koucký dnes již není kastelánem, ale podařil se mu v pravdě husarský kousek. Kastelánkou se stala jeho, pro Valdštejn stejně zanícená dcera Andrea!


Pokemon-Guru | karty Pokemon > Všechny články | Pokemon-Guru.cz > Rozbory balíčků\nZobrazuji kategorii:Rozbory balíčků\nV tomto článku si můžete přečíst rozbor pokémoního balíčku, který je založený na Metagrossovi GX. Rozbor si pro Vás připravil Petr Panský.\nDnes tu máme dvojreport z nedávných turnajů od Míly Posledního, na kterých se poměrně dobře umístil.\nAutor: rasik8 @ 15:52 :: 1189 Přečtení :: 0 Komentáře :: :: Novinky ze světa Pokémon, Rozbory balíčků, Recenze\nV současné době vychází velmi zajímavé balení karetní hry Pokémon pro začínající i pokročilé hráče - Battle Arena Deck: Rayquaza vs. Keldeo, obsahující dva silné 60 karetní balíčky v čele s legendárními Pokémony! Speciální videorozbor si pro vás přichystal Josef Fürstenzeller.\nRozbor nejlepších balíčků s M Mewtwo-EX\nAutor: rasik8 @ 9:34 :: 1582 Přečtení :: 0 Komentáře :: :: Rozbory balíčků\nFenomén Mewtwo-EX se vyskytuje již přes rok na většině profesionálních turnajů ve světě, zatímco u nás se zatím příliš neuchytil. Různé varianty hraní této skvělé karty vám v dnešním článku představí Pepa "franckie" Fürstenzeller.\nAutor: rasik8 @ 19:45 :: 1223 Přečtení :: 0 Komentáře :: :: Rozbory balíčků\nJedním z úspěšných balíčků na turnajích je ohnivý Volcanion, který využívá skvělé schopnosti jeho EXové verze a dalších. V dnešním rozboru vám ho představí Karol Blesák.\nRozbor balíčku M Manectric-EX/Regice\nAutor: rasik8 @ 9:26 :: 1567 Přečtení :: 0 Komentáře :: :: Rozbory balíčků\nBalíček, založený na silném Mega Manectricovi-EX, dominoval většině podzimních turnajů v České republice. Dnes ho pro vás rozebral jeho pravidelný hráč Ondra Škubal.


Rychlý přenos dat nyní i flexibilně v robotických aplikacích - TZB-info\nTZB-info / Elektrotechnika / Rychlý přenos dat nyní i flexibilně v robotických aplikacích\nRychlý přenos dat nyní i flexibilně v robotických aplikacích\nAdaptabilní výrobní linky nebo dokonce chytré továrny už nejsou utopickou představou, ale stávají se realitou. Což jde ruku v ruce i s potřebou navyšování propustnosti u datových sítí pro technologii Ethernet.\nKabel ETHERLINE® TORSION Cat.7\nZ tohoto důvodu jsme ve skupině Lapp navrhli a vyrobili nové datové kabely určené pro Ethernet Cat.7 standardu PROFINET, se kterými bude váš systém plně připraven na rychle se blížící budoucnost Průmyslu 4.0.\nMomentálně v našem portfoliu naleznete průmyslovou kabeláž pro Ethernet Cat. 7, a to jak ve variantě pro pevné uložení (ETHERLINE® Cat.7), tak i pro příležitostně pohyblivé použití (ETHERLINE® Cat.7 FLEX) nebo pro robotické aplikace s torzním namáháním (ETHERLINE® TORSION Cat.7). Uvedené kabely vynikají vysokou mechanickou odolností, vynikajícími přenosovými charakteristikami a aprobacemi UL (Underwriters Laboratories) pro severoamerický trh.\nLapp Kabel vyráží na Czech Raildays 2017\nDobijte energii s kabely Lapp HELIX pro elektromobily


Přihlaste se! Startuje další ročník soutěže s názvem „V Olomouckém kraji jsem doma. A vždycky budu!" | BEA – Business / Education / Akcelerace\nPřihlaste se! Startuje další ročník soutěže s názvem „V Olomouckém kraji jsem doma. A vždycky budu!"\nStejně jako v minulých ročnících je soutěž rozdělena na dvě části, a sice esejistickou a prezentační. Proto, aby se studenti mohli zapojit, musí nejdříve utvořit dvou až tříčlenný tým, společně zpracovat esej na jedno ze sedmi soutěžních témat (dle svého výběru) a odevzdat v řádném termínu. Tři nejlepší eseje z každé kategorie vyberou odborní hodnotitelé do prezentačního finále, ve kterém budou týmy libovolnou formou obhajovat své zpracování tématu před odbornou komisí. „Esejisticko-prezentační soutěž je naší tradiční akcí rozvíjející u středoškoláků kreativitu, schopnost prezentace a vztah k našemu regionu. Ty nejlepší týmy budou bojovat o prvenství v soutěži s možností využití veškerého špičkového zázemí Moravské vysoké školy, respektive BEA campusu Olomouc,“ vysvětluje za organizátora soutěže Šárka Štveráková, PR manažerka BEA campusu Olomouc.\nJak může Olomouc přispět k tomu, abych prožil smysluplný a hodnotný život?\nJak si představuji dokonalou vysokou školu?\nICT a ekologie\nJaký druh podnikání v našem regionu chybí?\nJak se živit tím, co mě baví?\nJak ovlivňuje cestování tvůj vztah k Olomouckému kraji?\nKdybych byl na jeden den hejtmanem, co bych udělal pro mladé lidi a jejich úspěch?\nFinále se bude konat i letos v BEA campusu Olomouc (tř. Kosmonautů 1288/1 Hodolany, 77900 Olomouc). Vítězný tým obdrží hodnotné i věcné ceny, které do soutěže věnovali partneři a zároveň garanti jednotlivých soutěžních témat, kterými pro tento rok jsou Statutární město Olomouc, Moravská vysoká škola Olomouc, TESCO SW, Okresní hospodářská komora Olomouc, BEACPP4OK, Bohemian Fantasy a Olomoucký kraj.


Mateřská škola opět ožila dětským smíchem - Město Bakov nad Jizerou\nÚvodní strana > Organizace a složky města > Školská zařízení > Mateřská škola > Z dění ve školce\nMateřská škola opět ožila dětským smíchem\nVážení a milí rodiče, přátelé naší školky a další čtenáři,\nslunečné září nám umožnilo ohlédnutí za prázdninami, ale ani na chvíli nás nenechalo na pochybách, že už to zase vypuklo.\nDo školky nám nastoupilo 54 nováčků. V tomto školním roce je nás v 7 třídách dohromady 175. Společně se všichni sžívají, jedni si zvykají na úplně nové prostředí, jiní zase na změny, které přišly po prázdninách. Mateřskou školou se rozezněl smích, halas a dovádění v prostorách tříd.\nObčas v naší mateřské škole bylo slyšet trochu stesku i pláče. Září je totiž pro všechny školy měsícem adaptace. Do školky nastupují nové děti, mnohdy se změní složení dětí ve třídách či děti vítá nová paní učitelka. Některé děti zvládnou změny bez větších problémů, jiné se potýkají s adaptačními obtížemi. Mateřská škola bývá prvním vstupem dítěte do širší společnosti, dítě se poprvé setkává s cizími lidmi, aniž by bylo v doprovodu rodičů. Všechny děti se musí vyrovnávat s novým prostředím, kamarády, denním režimem, pravidly, jinou kuchyní, jinými vůněmi a v neposlední řadě s novými lidmi, kteří v mateřské škole pracují. Každé dítě to zvládá jinak a základním úkolem nás dospělých je, abychom to dětem usnadnili. První dny a týdny v mateřské škole jsou určitě pro nové děti náročné. Spousta nových podnětů a vjemů, neznámé prostředí, děti i učitelky, to všechno musí zpracovat a vyrovnat se s tím. Každé dítě se s novinkami vypořádává různě a potřebuje k tomu svůj čas. Máme proto pochopení pro občasný smutek a slzičky. Dopřejeme dítěti tolik času, kolik potřebuje. Náš zájem o něj, laskavé a nenásilné odvedení pozornosti ze strany rodičů i učitelky pomůže dítěti překonat počáteční obtíže a užít si všeho, co mu mateřská škola nabízí.\nOd 1. září jsme toho stihli už hodně. I nadále si budeme hrát, zpívat, učit se básničky, říkadla, rozpočítadla, kreslit, malovat a vytvářet. Seznámíme se s pohádkami a pohádkovými bytostmi, budeme pozorovat a poznávat přírodu i svět.\nTěšíme se, že si ve školce užijeme plno zábavy, her, dobrodružství a školní rok 2021/2022 nebude už ničím narušován.\n16.9.2021 | přečteno 121x | magdalena.bulirova


JAKUB MARCOŇ, NESUCHYNĚ. Narodil se 28. ledna 2020. Po porodu vážil 3,01 kg a měřil 49 cm. Rodiče jsou Šárka a Tomáš, bratr Tomáš. | Foto: Deník/Josef Rod\nAnketa skončí v sobotu 8. února ve 12 hodin. Opakovaně hlasovat z jedné IP adresy je možné vždy nejdříve po šedesáti minutách!


Funkční a stylový nábytkový systém – Revelation\nFunkční a stylový nábytkový systém\nPoté co zkonzultujeme s zákazníky vše ohledně Skříně na míru , tak veškeré faktory jako jsou rozměry, barevnost, design, výplně dveří, kombinace materiálů a podobně , vytvoříme 3D počítačový grafický návrh nové skříně.\nDíky 3D návrhu si můžete dostatečně představit vzhled vaší skříně na míru, včetně barevných kombinací a celkového designu. Všichni naši zaměstnanci vám velice rádi a ochotně pomohou vybrat vše potřebné a poskytnou dodatečné technické informace. Také samozřejmě rádi zodpoví vaše případné dotazy.\nI online to jde\nPokud chcete přijít do prodejny s alespoň minimální představou skříně na míru , na našich internetových stránkách se můžete podívat do online návrháře a poté doladit detaily přímo s některým z našich zaměstnanců.\n← Spánek, dle vašich představ\nBojíte se frigidity →


WESTERN STAR TRUCKS – Po půl století | Automobil Revue\nTom Hyan 15.02.2018 05:24\nDaimler Trucks při své celosvětové expanzi koupil také severoamerické značky nákladních automobilů Freightliner, Sterling a Western Star...\nZatímco Sterling byl znovuzrozením historického jména z let 1916 – 1953 pro převzaté těžké nákladní automobily Ford (1997 – 2010), jež Daimler Trucks po jejich výběhu z výroby zase rychle zrušil a dnes dodává jen náhradní díly, Freightliner a Western Star jedou dále! První loni oficiálně oslavil 75. výročí vzniku (viz AR 11/’17), přestože nasazení účelově postaveného Freightlineru pro přepravní společnost Consolidated Freightways už proběhlo o něco dříve. Western Star má podobnou historii, nezrodil se sice z důvodu, že dopravce nemohl nalézt vhodný nákladní vůz, ale vznikl před 50 lety jako jeden ze speciálních typů společnosti White Motor Corporation, určených pro západní státy USA a Kanady, resp. jejich specifické dopravní podmínky. Když se skupina White rozpadla, převzaly výrobu klasických nákladních automobilů White společnosti Volvo Group a General Motors, přičemž druhá z podniku záhy odstoupila a nástupci WhiteGMC (psáno dohromady) nyní nesou celosvětovou značku Volvo také v USA a Kanadě.\nFreightliner se mezitím vypracoval v těžké konkurenci PACCAR (Kenworth/Peterbilt), Volvo Trucks (ex-WhiteGMC) a Navistar International na vedoucí značku severoamerického trhu těžkých nákladních vozů; pod taktovkou Daimlera (jeho součástí je od osmdesátých let) přidal středně těžké typy ze spolupráce s Mercedesem a také podvozky pro speciální nástavby. Další zbývající značky White Motor Corporation nalezly nové majitele, Autocar společně s White zamířil k Volvu GM, Euclid získal Daimler stejně jako Freightlinera, Diamond-Reo se osamostatnila, podobně jako v roce 1967 založený Western Star. Z tohoto výčtu dnes nadále vyrábějí nákladní vozy pouze Freightliner a Western Star v rámci Daimler Trucks North America a samozřejmě Volvo Trucks. Euclida se Daimler zbavil, naposledy se jeho jméno objevilo u Volvo Group coby VME (Volvo BM – Michigan – Euclid) pro stavební stroje a těžké sklápěče. První White Western Star byl postaven v roce 1967, a proto v loňském roce připravila dnešní společnost Western Star Truck Sales, Inc., z Portlandu v americkém státě Oregon výroční sérii Special Edition 50th Anniversary Graphics Package, která barevným provedením vychází z ikonických automobilů, uvedených na autosalonech nákladních vozů v roce 1979 (Anaheim a Atlanta).\nVýrazné zbarvení je určeno pro klasické typy Western Star 5700 XE, 4900, 4800 a 4700, tedy tahače návěsů s dlouhou kapotou v tradiční i aerodynamické verzi. Western Star pokračuje v tradici ručně montovaných nákladních vozů, určených pro soukromé majitele, kteří sami svůj highway truck řídí (owner-operators), a proto je škála alternativních řešení neobyčejně rozsáhlá a představuje zhruba osm tisíc položek. Výrobní program White Western Star dříve tvořily také typy s bezkapotovou budkou Cabover, ale ty se těší menší popularitě než Conventionaly s klasickou dlouhou kapotou, a proto se na ty druhé produkce soustředila. První Western Stary byly určeny pro těžbu dřeva a ropná pole, pak expandovaly mezi dálniční tahače. Po deseti letech od uvedení se White Western Star už těšil velké oblibě na západním pobřeží, tyto speciální modely vyráběly závody White Motor Corporation v kanadské Kenowně (British Columbia) a americkém Ogdenu (Utah). V roce 1978 vycházely White Western Star Conventional a Cabover ze standardních typů White Road Boss 2, Road Commander 2 a Road Xpeditor 2, ale nabízely neobyčejné možnosti personalizace.\nMimo jiné 21 sériových barevných dekorací ve dvou nebo třech základních barvách, celkem 306 barevných tónů a teoretických 54 milionů kombinací! Zákazník samozřejmě volil různé motory o výkonu 213 až 331 kW (tedy 290 až 450 k), hlavně Cumminsy, ale především dvoukotoučovou spojku o průměru 14 palců (356 mm) a třináctistupňovou převodovku Fuller RTO-9513, různé délky rámu se dvěma hnacími nápravami vzadu (tandem 17 nebo 19 t), šnekové řízení s kapalinovým posilovačem a ocelové či hliníkové palivové nádrže o objemu 170 až 620 litrů. V roce 1981 dvě kanadské společnosti z Calgary odkoupily značku Western Star od zkrachovalé White Motor Corporation a soustředily produkci do Kenowny coby Western Star Trucks, Inc. Výroba pokračovala dalších deset let, pak podnik získal australský podnikatel Terrence E. Pea-body, vytvořil Western Star Trucks Holdings, Ltd., a roku 1994 nabídl akcie na kanadské burze a o dva roky později také v USA. Expanze umožnila pohlcení kanadského výrobce autobusů Orion Bus Industries a tradiční britské značky nákladních vozů ERF (Edwin Richard Foden), stejně jako novou spolupráci s DAF Trucks v Austrálii.\nNizozemské vozy DAF se montovaly v Austrálii společně s Western Star, jejich kombinací v roce 1991 vznikl těžký nákladní automobil Western Star 1000 Series s moderní bezkapotovou budkou DAF, ale s americkou poháněcí soustavou, jehož příď také zdobilo písmeno W s rudou pěticípou hvězdou, znakem Western Staru. Možnost vyrábět automobily jak s levostranným, tak pravostranným řízením podpořila export například do Jižní Afriky. Pan Peabody vedl podnik do roku 2000, následně jej prodal společnosti DaimlerChrysler AG (nyní Daimler AG), která Western Star, stejně jako -Freightliner a Detroit Diesel, začlenila do skupiny Daimler Trucks North America (DTNA), ustavené v Portlandu (OR). Součástí dalšího rozvoje byla výstavba zkušebního polygonu High Desert Proving Ground v Madrásu (OR) nákladem 18,7 milionu dolarů v letech 2015 – 2017.\nVýrobní program nyní tvoří výhradně kapotové vozy série Highway (dálniční tahače) typů 5700 XE, 4700, 4800 a 4900, resp. Vocational (jiné účely, zejména stavebnictví a těžba dřeva) typů 4700, 4800, 4900 a 6900, případně terénní XD Offroad typů 4900 a 6900. Tradici zachovává především model 4900 s klasickou přídí, další mají aerodynamicky optimalizované tvary. Nabídku motorů tvoří vesměs přeplňované vznětové řadové šestiválce Detroit Diesel DD13, 15 a 16 (unifikace s typy Mercedes-Benz), Detroit Diesel Series 60 Tier III a dvě řady strojů Cummins ISL a ISX 15 (až 441 kW/600 k). Daimler Trucks North America prodává ročně kolem 140 tisíc užitkových automobilů Freightliner, Western Star, Thomas Built Buses, Freightliner Custom Chassis a Mercedes-Benz na severoamerickém trhu.


Naše hry | Divadlo Marvánek | Brno Líšeň | ochotnické divadlo\nO nafrněné vichřici\nUprostřed líšeňských lesů leží malý čarokrásný palouk, na němž se každý večer, při měsíčním svitu scházejí lesní obyvatelé. Pan kmotr hastrman se svojí hastrmankou, hejkal s hejkalkou, víla, hrůzostrašný ohnivák, laškující vodomil a také mocná královna všech větrů a vánků. Jednoho teplého večera se královna nepohodla se strašidly, začala tak mocně foukat, že svým mocným dechem napáchala na paloučku velké škody a při tom shodila z nebe na zem nebeskou hvězdu. Aby své provinění odčinila přifoukne z říše lidí na palouček felčara, který dá vše do pořádku.\nJak se Líšeň stala slavnou aneb pravda o Napoleonovi\nJak šel líšeňský sedlák Haštal k vodníkům pro poklad\nNa statku žije bohatý sedlák Haštal, jeho žena Klotylda a dvě tetky Fridolína a Augustýna. Slouží jim krásná panna Anička s tatínkem Jakubem a maminkou Marií. O Velikonocích si přečte sedlák v knize, že voda vydává ten den poklady. Vypraví se s celou svou rodinou k místnímu rybníku. Přikáže sloužícím, aby nesli koše na zlato a drahé kamení, protože si myslí, že on je ten pravý, komu voda vydá poklady. Před rybníkem říkají zaklínadlo nejdříve Klotylda, ale protože koktá, voda se jí neotvírá. Po ni říká zaklínadlo selka, také nic a proto nastoupí sedlák Haštal. Stále se voda neotvírá. Sedláci naženou chudé sloužící, aby odříkali zaklínadlo. Všichni tři společně recitují a z vody vystoupí vodník Šupinka a vodnice Kuňka Žbluňka. Ptají se jich, co si žádají. Anička slušně požádá o trošku vodního bohatství. Vodníci odhalí své poklady a nabízí je Aničce. Jak to sedláci uvidí, odstrčí chudáky a vrhnou se do hastrmanské domácnosti. Vodníci pronesou zaklínadlo a voda se rákosem uzavře. Anča s rodinou odchází do statku, kde rok společně a spokojeně hospodaří. Sedláci jsou uzavřeni v rybníku, kde musí vodníkům sloužit a pomáhat. Napřesrok přesně o Velikonocích se vydává Anča s rodinou opět k rybníku, použijí zaklínadlo, voda se jim otevře, vodníci se ptají, proč přišli a co žádají. Chudáci si žádají zpět sedláky. Vodníci, že tedy budiž a vydávají sedláky z rybníka. Chudáci musí vytáhnout koše zlata z rybníka, na břehu se zlato změní v kamení. Na cestu a za jejich dobré srdce dávají vodníci chuďasům zlatý peníz, sedlákům zůstává kamení. Anička dostane perlový náhrdelník. Selka Aničce chce vzít perly, zakročí vodnice, že jestli se sedláci nepolepší, utopí jej v rybníku. Tak dostali sedláci za vyučení.\nO rozmazlených princeznách\nV líšeňském království žije hodný král s královnou. Mají dvě rozmazlené dospělé dcery, jedna se jmenuje Chytromila studovala v Brně na dvouleté škole pro šlechtičny a nabyla pocitu, že je jediná studovaná, tudíž nejchytřejší ze všech v Líšni i na zámku. Druhá se jmenuje Vzteklomila a pořád se vzteká, brečí, soupeří se sestrou o tom, která má pravdu. Jednoho dne zavítají do líšeňského království dva mladí šlechtici, kteří by se rádi ucházeli o ruku princezen. Jsou na zámku mile přivítáni královnou i králem a celým královským dvorem, přinesou i vzácné zásnubní dary princeznám, ale ty dvě se domluví proti nim, donutí je se utkat v šermu, přesto je nařknou z toho, že nejsou hodni se ucházet o jejich ruku a odmítnou je.\nNa zámku probíhá v tu chvíli hostina, na které je přítomna hodná čarodějka-šlechtična, která umí čarovat. Vytkne princeznám jejich špatné rozhodnutí, jejich zbrklé jednání, jejich neomalenost a nadutost. Princezny nazvou čarodějku drůbeží - slepicí a blekotnicí. To se dobré čarodějky dotkne, a když ji princezny jmenovaly slepici a blekotnicí, začaruje jejich hlasy i částečně jejich podobu. Od té doby jedna vydává zvuky slepice kokoko dák (kdáká), druhá ble ble ble. Začaruje je do té doby, než si své nadutosti uvědomí, začnou toho litovat a své jednání vůči ostatním změní (než se z nich stanou hodné princezny). Princezny jsou nuceny odejít ze zámku a v podzámčí musí pomáhat chudým lidem. Jak otevřou komtesy pusu, jde jim z nich jen zvířecí zvuk. Mají na svoji přeměnu jeden rok, kdy se do zámku mají vrátit jejich nápadníci a tím kouzlo by mohlo pominout. Komtesy odcházejí mezi lid, kde si uvědomí svoji chybu, jak se chovaly k rodičům, ke dvořanům a ke svým nápadníkům. Za rok se všichni sejdou na zámku. Od té doby začnou být hodné a laskavé, všem se za své chování omluví, šlechtici i rodiče jim odpustí, protože se změnily a čarodějka komtesy odčaruje kouzlo pomine. Na zámku se pak slaví velká hostina, všichni tančí a radují se.\nDěj se odehrává nejen v pekle, ale i na zámku. Zápletka pohádky není jen o princeznách, ale budou jim zdatně konkurovat i vládce pekel a pan král. Oba spolu svedou velký boj o jednu z princezen, kterou chce peklo uchvátit. Královský otec se nechce smířit s tím, že by se jedna z jeho dcer stala Luciferovou manželkou. Jako v každé pohádce, tak i v té naší, zvítězí dobro nad zlem a moudrost nad sílou a kouzly.\nLíšeňský ochotnický divadelní spolek MARVÁNEK\nŠimáčkova 284/111 Brno-Líšeň 628 00\nmob.: +420 734 527 020\nMČ Brno-Líšeň poskytla dotaci na rok 2021 ve výši 35.000,- Kč. Děkujeme!\nEqua bank 1022798601/6100\nIČ: 017 97 492


Kde najít investora / bultaco-praha.cz\nworld of tanks jak hrát\njak hrát karambol\nproč být členem politické strany\nhouby kde rostou 2017\nregistrace sazka bonus\nascorutin k čemu je\nkde tankovat kvalitní naftu\nk čemu si dát arašídové máslo\nlen tak ležať na floride\nproč aktualizovat bios\nživot je jako bonboniera sloh\nkde koupit pandoru\nproč nemám kocovinu\nproč se pes škrábe\nJak najít investora? - Finstart.cz\nDíky síťové technologie v tuto chvíli najít půjčku není obtížné. Můžete získat půjčku od soukromého investora, aniž byste se dostali z počítačové židle. Pokud však jde o velké částky, pak podnik bude muset mít transparentní i dobře vyvinutou dokumentaci a zástava ve formě soukromého majetku.\núvěr od soukromé osoby při přijetí - jak najít …\nNejčastější tipy jsou tyto:\nKde hledat investora » ZISKweb kde najít investora\nIdeální možností kde takového investora najít je v první řadě v kruhu vašich blízkých. Tato metoda se nazývá jako FFF, tedy friends, family and fools – tedy přátelé, rodina a blázni. Tímto způsobem začala celá řada úspěšných projektů, jelikož si jejich zakladatelé půjčili od svých rodin nebo známých.\nOtázka: Můžete mi pomoci najít vhodného investora?\nSeznam inkubátorů, kde je možné strávit pár prvních měsíců života start-upu, najdete zde. Dotace z ÚP: jen pro vyvolené . Pokud jste aktuálně v evidenci úřadu práce, chcete začít podnikat a splňujete další podmínky, můžete se těšit na finanční injekci až ve výši 80 000 Kč.\nAko nájsť investora? Kde nájsť investorov na začatie\nAhoj všichni, kteří navštívili naše stránky! V kontaktu Denis Kuderin je investiční specialista. Pokračujeme v tématu investic. V novém článku se pokusím důkladně a důkladně odpovědět na otázku, jak najít investora pro obchodní projekty, startupy a další komerční podniky.\nKdo jsou soukromí investoři? Jak najít investora kde najít investora\nAko nájsť investora? Kde nájsť investorov na začatie podnikania? Kategórie: Život a podnikanie. Po začatí podnikania podnikateľ často cíti akútnu potrebu ďalších peňazí. Plní finančný deficit tým, že požiada o úver od banky, alebo sa môže pokúsiť prilákať investorov.\nInvestora můžete najít i na podnikatelských fórech. Zde buďte maximálně obezřetní a prověřte si, s kým jednáte. Nabídky investic od anonymních uživatelů nejsou to pravé. Než někomu zašlete váš business plán, vyzvěte ho, aby se vám představil.\nKde hledat investora pro svůj projekt? A jak získat\nKde najít investora? Od: ivestor 09.02.11 16:44 odpovědí: 1 změna: 09.02.11 17:16 Ahoj Vám všem kdysi jsem náhodou našel stránky kam lidé dávají různé nápady na spolupráci nebo hledájí investory za učelem podnikání Bohužel stránky jsem omilem vymazal a teď hledám a marně Kdyby se tu někdo našel kdo by něco\nHledámInvestora.biz - místo pro projekty a investory kde najít investora\nKde a jak najít investora pro svůj byznys? By Liška Last updated Čvn 20, 2016. 0 270. Share. Nápad na podnikání není vše. Je pravdou, že mnoho úspěšných firem, vzniklo doslova na koleni, s minimálními finančními prostředky v kapsách zakladatelů. Dodat ale musíme, že …\nKde a jak najít investora | ProfiProdnikatelskyPlan.cz kde najít investora\nTěžko se tomu věří, ale najít investory není ta nejnáročnější část. Těžší je je přesvědčit, aby do vás investovali. Je 21. století a podnikání nikdy nebylo rozšířenější, než dnes. Díky internetu a přes 30 let kapitalismu existuje mnoho možností, jak najít investora. V tomto článku jsme sepsali 8 možností, jak můžete najít investora do projektu.. Kde\nJak najít investora? - Finstart.cz kde najít investora\nKde můžu takové informace a lidi najít? Je řada webů, kde se takové informace dočtete. Například Forbes, Forbes Espresso, Forbes Next, Ihned, Czech Crunch, Lupa a Tyinternety.Podívala bych se také na weby fondů, kde mají svá investiční portfolia, a pak bych zkusila investory a fondy kontaktovat.\nKde najít investora? - poradte.cz kde najít investora\nJak najít soukromého investora za peníze půjčku . Vážili jste všechny klady a zápory a dospěli jste k závěru, že stojí za to se pokusit zařídit výše uvedený typ úvěru, abyste vyřešili vzniklé finanční problémy. Existuje mnoho specializovaných zdrojů na internetu, kde můžete najít příležitosti získat\n4. Kde najít investora - 5 - Malá Firma Vayon\nLidem s nápady i podnikatelům pomáhám najít vhodného investora Lidem s nápady i podnikatelům pomáhám najít vhodného investora.. Lásku můžete najít i pod falešným bílým pláštěm. On je mladý, neposedný, charizmatický muž, který dokáže okouzlit každé ženské srdce a …\nMáte nápad a nemáte peníze? Jak se hledá investor\nMožnosti, kde najít investora. Můžete začít prezentací projektu na specializovaném portále, jako je třeba ten náš, kde je k dispozici přehled zajímavých podnikatelských projektů k investici. Venture Capital a Private Equity fondy. Tento typ investora se hodí pro velmi dobře připravené projekty, které mají propracovaný business plán a velmi často je podmínkou existence prvních zákazníků.\nMožnosti, kde najít investora. Můžete začít prezentací projektu na specializovaném portále, jako je třeba ten náš, kde je k dispozici přehled zajímavých podnikatelských projektů k investici. Venture Capital a Private Equity fondy. Tento typ investora se hodí pro velmi …


Důvěra v českou ekonomiku v březnu klesla | Týden.cz\nDůvěra v českou ekonomiku v březnu opět klesla. Meziměsíčně se souhrnný indikátor důvěry snížil o 1,4 bodu na 96,6 bodu. Očekávání se zhoršilo mezi podnikateli, když kleslo o 1,8 bodu na 94,1 bodu. Naopak u spotřebitelů důvěra o půl bodu vzrostla a dosáhla 108,7 bodu. Rovněž meziročně je celková důvěra v hospodářství a u podnikatelů nižší a u spotřebitelů vyšší. Vyplývá to ze zveřejněných údajů Českého statistického úřadu (ČSÚ).\nZ průzkumu ČSÚ mezi spotřebiteli vyplývá, že se jejich obavy ze zhoršení celkové ekonomické situace pro období příštích 12 měsíců téměř nezměnily. Obavy spotřebitelů z vlastní finanční situace se mírně snížily a úmysl spořit se proti minulému měsíci nezměnil. "Obavy respondentů ze zvýšení nezaměstnanosti byly dle březnového průzkumu o něco nižší," uvedl ČSÚ. Obavy ze zvyšování cen se po mírném růstu v minulém měsíci téměř nezměnily.\nV průmyslu se důvěra snížila o 2,5 bodu na 94 bodů. V březnu klesla již počtvrté v řadě, a to zejména vlivem zhoršených očekávání podnikatelů. Zástupci průmyslových podniků zhodnotili současnou celkovou ekonomickou situaci oproti minulému měsíci jako téměř neměnnou. Podobně jako v únoru zůstalo hodnocení současné celkové i zahraniční poptávky meziměsíčně na stejné úrovni. Zásoby hotových výrobků se mírně zvýšily. "Podle výsledků posledního konjunkturálního průzkumu očekávají respondenti v příštích třech měsících snížení tempa růstu výrobní činnosti a také zaměstnanosti," uvedli statistici. Podobná jsou podle nich i aktuální očekávání vývoje ekonomické situace průmyslových podniků pro období příštích tří i šesti měsíců.\nVe stavebnictví se celková důvěra snížila o 1,6 bodu na 78,1 bodu. V obchodu indikátor důvěry vzrostl o 0,6 bodu na 104,6 bodu a podle Šoltése dosáhl nejvyšších hodnot od května 2008. "Tento výsledek nenaznačuje, že by obchodníci měli obavy z druhé vlny EET, která odstartovala začátkem března a zavádí povinnost použití EET právě pro sektor obchodu," míní ekonom. Ve službách byl v březnu indikátor důvěry nižší o 1,4 bodu a činil 94,6 bodu.


The Age Sixth - Věk Šestý: Příběh mladých bez kontroly\nPříběh mladých bez kontroly\n19. 2. 2015 v 19:11 | Kategorie: Orákulum - Oracle | Autor: Lukáš Přibyl, DDV\nProč se děvčatům tolik líbí drsné písničky ?\nDemokracie ? Mnozí lidé si na to ještě nezvykli. Aby "za chvíli" měli ještě na co...\nCo si představit pod pojmem "Peklo" ?\njak už samotný nadpis napovídá, jedná se o způsob žití, jehož směr je naneštěstí z té větší míry dán těžko ovladatelnými pocity toho kterého člověka. Nejvíce to zakusila mládež ve věku přibližně od 13 do 25 let (výjimky bychom zcela jistě mohli najít také). V průběhu těchto let se mnoho mladých snadno dostává do těžko řešitelných situací. Rádi riskují a rovněž rádi podceňují případná nebezpečí.\nJako příklad bych uvedl následující: nevhodná dávka alkoholu v kombinaci se sexem, navštěvování nočních barů a vyhledávání silně neslušných míst a i tamních nezřízených vrstevníků. V rámci takového prostředí se někdy až nechutně oddávají zcela nekulturnímu chování. Tudíž je jasné, že se takoví lidé dají jen ztěžka kontrolovat. Řekl bych, že téměř vůbec...\nProč o tom všem mluvím ? Protože jsem si tím kdysi (ve velice malé míře) prošel i já sám. Ale naštěstí jsem ještě včas poznal oč jde, tedy tu strašnou pachuť bez řádu, bez systému. A bez systému je dost nepohodlné se v takovém prostředí pohybovat.\nLéta patřím mezi takové lidi, kteří mají rádi prostředí, které lze alespoň z té větší části řídit. Proto jsem většinu svých mladých let trávil spíše doma nebo v knihovně a podobně. Jistota je jistota a právě tu dodnes nalézám za světlého dne ve slušně vypadajícím podniku.\nNejhorší na dnešních mladých je, že se stále více noří do "tmavé nečistoty"... ale temní v jádru nejsou. Nejsou zlí, ale o to horší je čeká "probuzení", jestliže s někým skutečně zlým dojdou do styku.\nA zde je dost zásadní rozdíl - oni si chtějí jen užívat (diskotéky, akce, postel, chlast, sex atd.), nezajímá je nějaká hlubší myšlenka. Takže jsou jen poskvrnění, a Temnota (v pravém slova smyslu) se jich téměř vůbec nedotýká. Zpravidla by takoví "mlaďoši" nemohli přihlížet skutečnému zločinu, byli by "na kaši", kdyby jenom viděli nějakého opravdu těžkého zločince "v akci".\npavel 20. února 2015 12:02\nTak sis asi moc neužil. :D\nIntuice 20. února 2015 17:09\nTo je hold mládí, někdo ho má bouřlivější, jiný přízemnější. :-)\nMiloš 20. února 2015 21:27\nJá na užívání také nevidím nic špatného. Jsme na světě jen jednou a měli bychom ho nenechat protéct mezi prsty.\nSamozřejmě užívání není vše, povznesení ducha čtením a studiem by tam také nemělo chybět.\nLukáš Přibyl 21. února 2015 10:42\njde vidět, že jste nečetli můj článek dostatečně pozorně\nEvil 23. února 2015 5:15\njo.. tak přesně tohle jsem nikdy nezažila.. já jsem byla odjakživa taková ta puťka, co byla v depresích zalezlá doma.. až v devatenácti jsem jela poprví na Brutal a tam se to trochu prolomilo, že jsem pak jela na Brutal ještě třikrát.. pár malých koncertů s kamarádama.. párkrát jsem se opila.. ale tak nějak normálně, že jsem ráno měla hlavu v kýbli nebo v hajzlu.. ale nikdy bych se nevožrala tak, že bych lezla po barech a šukala kde s kým.. na to jsem až moc slušnej tvor..\nLukáš Přibyl 23. února 2015 8:52\nto se tedy divím vzhledem k tvému projevu na tvém blogu\nelena temeszwar 17. května 2015 11:11\nNo vzhledem k tomu, že počet mladých zabijáků a těch, co s oblibou sjíždějí stránky o rozsekaných lidech a čumí na popravy, roste víc a víc, tak se obávám, že začínají být mladými úchyly velice brzy a že by si to např. zastřelení ještě i rádi zkusili.\nSvět se změnil, ten kdo se rozklepe při odběru krve není cool, když si vezmeš procento těch, co se dobrovolně řežou, tak si v tom libují a obávám se, že stejné potěšení by jim přiváděl i pohled na trpící druhé ( ať už člověka nebo zvířete).\nDnešní mladí jsou špinaví i zevnitř, je tedy nepřesné házet je do jednoho pytle a věřit, že stále ještě uplakanými dětmi jsou...\nV mnoha mnoha případech už jsou nebezpeční na úrovni zabijáků.\nTohle píšeš ty jako ten, kdo si MYSLÍ, že tomu tak je...a tohle píšu já jako třicítka, která se mezi nimi pohybuje, vidí to a ví o tom, že se to skutečně děje.


Jarní přechod Slovenského rudohoří, trasa na Muráň | Treking.cz\nTreking > Treky, turistika > Jarní přechod Slovenského rudohoří, Muráň\nJarní přechod Slovenského rudohoří, Muráň\nJaro ve Slovenském rudohoří (2)\n23.6.2012 | Jana Waldhauserová\nPřenocovat chceme na verandě lovecké chaty Janka, která stojí poblíž červeně značené široké lesní cesty, co vede ze Slanského sedla jižním úbočím Kyprova. Jenže jak se později ukázalo, bylo tu zrovna plno. Lesní správa umožňuje u některých chat pronájem a lidé z okolí toho přes svátky využívají.\nUž z dálky slyšíme a posléze i vidíme, jak je tu veselo. Na dřevěné lavici před chatou stojí vyrovnané plechovky od piva a láhve od kořalky a nad ohněm se grilují kuřata. Podle zaparkovaných aut tu slaví nejméně tři rodiny. Nabrali jsme si alespoň pitnou vodu z vydatného pramene u chaty a utábořili jsme se v nedalekém horském sedle Severná lúka.\nAbychom se trochu zahřáli a usušili od sněhu mokré kalhoty a boty, zapalujeme oheň. Brzy se snáší noc, studená a větrná, temná a strašidelná, a z dolin se začínají do sedla plazit mlhy. Jituška vystrašeně spěchá do stanu, nás tam vyhání zima u uhasínajícího ohně. Jelikož jsme v království medvědů, přiložili jsme na ohniště prohnilý vlhký špalek, aby jeho kouř případné nezvané návštěvníky včas odplašil.\n4. den - v srdci Stolických vrchů\nK ránu začíná pršet a ani poryvy větru neustávají. Vítá nás nevlídné a mlhavé počasí, ideální leda tak na krátkou okružní výpravu do pralesa na Kyprovu, jehož hřeben tone nad sedlem v mracích. Batohy si schováme v husté smrčině poblíž sedla a po červené značce se vracíme zase do Slanského sedla. Na chatě Janka se už také chystají k odjezdu, to se nám může dnes ještě hodit.\nČtěte také: Medvěd hnědý, největší volně žijící šelma v Karpatech - počty medvědů\nZe Slanského sedla stoupáme po modré na zalesněný Kyprov (1 391 m n. m.), za jeho vrcholem se objevuje dokonce horská louka, ze které musí být za pěkného počasí krásný výhled na Nízké Tatry. Míjíme kótu 1 402 m n. m. a pak následuje sestup do sedla Telgártská priehybka. Vycházíme na pastviny, teď už porostlé roztroušenými smrky a pátráme po žluté značce, která by nás traverzem Kyprova dovedla zpět do sedla Severná lúka. Málem jsme jí minuli, není tu ani rozcestí, ani směrovky.\nŽlutě značená a traktorem rozježděná cesta do sedla Severná lúka je teď za deště skutečně hrozná. Neustále se brodíme vodou a bahnem, což je výsledek kombinace jarního tání, deště a lesní těžby. Znechuceně klopýtáme dál, později naštěstí koleje od traktoru uhnuly jinam a cesta se proměnila znovu v loveckou stezku.\nTraverzuje závěr Dlhé doliny a obchází pramenné žlaby jednotlivých přítoků. Když procházím hustým smrkovým lesem, napadá mě, že je to ideální místo na setkání s medvědem. Raději tleskám rukama, abych přehlušila šumění potoka a čekám na ostatní. V písku na cestě, který naplavil rozvodněný tok, si najednou všímám otisku medvědí tlapy a mé tušení se potvrzuje. Pozorně studuji vlhký písek a luštím poměrně čerstvé stopy medvědice s medvídětem. Teda potkat je tady, by byla asi ta nejhorší varianta setkání s medvědem. Naštěstí jsou medvědi už pryč a my si můžeme v klidu vyfotit zdařilé otisky jejich stop.\nDo sedla Severná lúka je to po žluté už jen asi půl kilometru a zde se náš okruh okolo Kyprova uzavírá. Jelikož stále mrholí, přesouváme se tentokrát i s batohy k chatě Janka, která je již opuštěná. Na její prostorné a zastřešené verandě jsme se utábořili. Ohniště dosud doutná a ani slabý déšť dosud nedokázal uhasit žhavé uhlíky. Stačí nasbírat dřevo, trochu popel rozfoukat a hned je oheň vzkříšený. Zatímco se u ohně ohříváme a sušíme mokré věci, déšť ustává a s blížícím se večerem se nebe dokonce protrhává. Snad už zítra bude zase slušně.\n5. den - "na Muráňskom zámku, zabili cigánku ..."\nPodle očekávání se budíme do slunečného dne. Nad lesy se sice ještě převalují cáry mlhy a hlavní hřeben Stolických vrchů tone v mracích, ale v údolích již Slunce svítí naplno. Rychle se balíme, dobíráme ze studánky u chaty vodu a nedočkavě se vracíme zpátky do sedla Severná lúka. Odtud pokračujeme po červené značce traverzem kolem kopce Homola do sedla Šumiacká priehyba.\nHory jsou liduprázdné a panuje v nich jarní nálada podtržená zpěvem ptáků. Míjíme první horskou louku s loveckým posedem, odkud je pěkně vidět na Stolicu a Kohút, nad kterými se již mraky rozplynuly a odhalily hřeben. Také na Šumiacké priehybě nás čeká horská louka a z ní fantastický výhled otočený tentokrát na Nízké Tatry. Jejich zasněžený hřeben se právě vyloupl z mlhy, jen nejvyšší kóty dosud lížou mraky.\nUsadili jsme se na louce poseté rozkvetlými šafrány a vybalili snídani. Kocháme se nerušeným pohledem na Nízké Tatry, vyhříváme se na sluníčku a užíváme si jarní horskou siestu. Za námi zůstal studený hřeben žulových a rulových Stolických vrchů a čeká nás vyhřátá vápencová Muránská planina, kde je již jaro v plném proudu.\nDržíme se tedy červené značky a po lesní cestě přicházíme brzy do sedla Javorinka (948 m n. m.), kterým prochází důležitá silnice z Muráně do Horehroní, konkrétně do Červené Skaly. Z velké barevné informační tabule je nám hned jasné, že právě vstupujeme na území národního parku Muránská planina, který byl vyhlášen teprve 23. září 1997. Jeho ochranné pásmo ale sahá až na hlavní hřeben Stolických vrchů.\nOpouštíme červenou značku a pokračujeme po modře značené asfaltové lesní cestě. Kolem nás již vykukují z hlíny bílé vápencové kameny, vlevo od cesty dokonce začíná jakýsi suchý krasový žlab. V podrostu převážně bukových lesů právě vykvétají jarní byliny a já se vrhám do fotografování těch nejhezčích a nejtypičtějších. V plném květu jsou právě například dřípatky, prvosenky, blatouchy, kyčelnice a dymnivky.\nNa nedaleké rezervaci Mokrá Polana, chránící horskou louku, se ke květu chystají vstavače. Na rozcestí Pod skalou se připojuje k modré ještě červená značka, přicházející z Muránské Huty, a posléze nás přivádí na okraj rozsáhlé krasové planiny Velká lúka. Jsme tu již poněkolikáté, ale vždy nás ohromí svou rozlehlostí.\nKolem známého hřebčína pokračujeme na opačnou stranu velké pastviny, kde na nás čeká na rozcestí Velká lúka - Piesky turistický přístřešek. Přišel nám právě vhod, jelikož se přihnala slabá bouřka a trochu zapršelo. Zatím si pročítáme informační panely, píše se na nich, že je toto místo jedním z těch, kde je oficiálně povoleno bivakování na území národního parku Muránská planina.\nJenže my máme ještě polovinu dne před sebou. Nejdříve se tedy podíváme do rezervace Poludnica, která chrání jižní vápencová bradla Muránské planiny. Červenou značku sledujeme přes rozcestí Jaskova muka až k lovecké chatě Maretkiná, odkud vede vlevo značená odbočka ke skalní vyhlídce.\nNecháváme se vést až ke skalnímu srázu, kde nás kromě pohledu do hlubin potěšily rozkvetlé koniklece a prvosenky holé. Lýkovec muránský (dnes zvaný lýkovec slovenský, pozn. red.), zdejší vzácný třetihorní relikt, sice ještě nekvetl, ale jeho trsy s poupaty jsme viděli vyrůstat ze skalních štěrbin. Patří k unikátním endemitům slovenské přírody, jelikož se vyskytuje pouze na Muránské planině a nikde jinde na světě. Jinak je Muránská planina bohatá i na výskyt lýkovce jedovatého, který je právě v květu a už z dálky na sebe upozorňuje výraznou vůní.\nNa skalách se vyhříváme poměrně dlouho, dalekohledem pročesáváme okolí a naše oči přitahují takové dominanty, jako je například skalní bradlo Cigánka se zříceninou Muránského hradu či protáhlý hřeben Tŕstie. Blížící se večer nás ale nakonec vyhání a my se vracíme stejnou cestou opět na Velkou lúku a odtud pokračujeme do sedla pod Cigánkou.\nPanel naučné stezky upozorňuje na Wesselenyiho jeskyňku, stačí odbočit po žluté značce vlevo. Svažitá jeskynní chodba končí v menší skalní dutině. V dobách existence hradu byla jeskyně využívána jako přírodní lednice a sklad. Ze svahu nad jeskyní je také pěkný pohled na vlastní hrad.\nZatím se jdeme ale podívat k turistické chatě Zámok, která stojí opodál nad sedlem u výstupové cesty k hradu. Je teď mimo sezónu a ještě k tomu v pracovní den opuštěná. Čteme si vylepený leták, který je reklamou na zdejší ubytování s příchutí romantiky. Není tu totiž zavedena elektřina, pro vodu se chodí do studánky a nejbližší civilizace je až hluboko dole v Muráni s převýšením 500 metrů! Prosklená veranda chaty je díky rozbitému zámku přístupná, takže o nocleh máme postaráno.\nNež ale zapadne Slunce, vyrážíme na večerní prohlídku zříceniny hradu kdesi nad námi. Míjíme obelisk věnovaný Ferdinandovi Jiřímu Augustu Coburgovi, který nechal postavit jeho syn. Ferdinand to tu prý měl velmi rád a rád se odtud v 19. století rozhlížel po svém tehdejším panství. Coburgové tu tehdy již nebydleli, hrad byl dávno zříceninou, ale měli nedaleko odtud sídlo na zámku Predná hora u Muránské Huty.\nStezka na hrad je velmi strmá, místy je přitesaná do skalního podloží a dochovaly se na ní i zbytky skalního tesaného schodiště. Vlevo pod stěnou si všímáme dvou pomníčků, v nedávné době se tu nezávisle na sobě zřítili ze skalních bradel dva lidé. Takových tragických pádů ale muselo být v historii hradu více, vždyť se o jednu takovou smutnou událost opírá i hradní pověst.\nKapitán hradu Michal Revúcký se nechal okouzlit mladou cikánkou a vzal si ji za manželku. Jenže ta si ho, jak už to bývá, nevzala z lásky, ale pro bohatství a postavení. Brzy po svatbě ho začala podvádět s mladým cikánem, se kterým se znala již před svatbou. Toto zjištění kapitána hradu tak rozlítilo, že nevěrnou manželku shodil z okna a ta zahynula pádem ze strmých skal. Od té doby nese skalní bradlo pojmenování "Cigánka".\nKonečně jsme prošli opravenou hradní bránou a ocitli se na rozlehlé hradní plošině. S výškou 935 metrů je Muránský hrad třetí nejvýše položenou hradní stavbou na Slovensku (po zříceninách hradů Liptov a Zniev). Je udivující, že si stavitelé vybrali tak těžce dostupné a odlehlé místo, ale to byla ve středověku nutná daň za bezpečnost. Přesto byl hrad během své dlouhé historie opakovaně dobyt a jeho definitivní zkázu přinesl požár v roce 1760. I tak se dochovaly důstojné zbytky hradeb, paláce, kaple, hradní cisterny či strážnice.\nNa hradním bastionu je v současnosti dřevěná vyhlídková plošina na Muránskou planinu a za ní vykukující hřeben Nízkých Tater s vysílačem na dosud zasněžené Králově holi. Panorama na východě doplňují Stolické vrchy a na západě táhlé temeno Fabovy hole. Další nádherný pohled se otevírá z jihozápadního výběžku hradní plošiny, z míst, kde stávala nejstarší část hradu. Přímo pod sebou máme jako na dlani obec Muráň a její hornaté okolí.\nVečer na zřícenině je nádherný, Slunce zvolna zapadá za Tŕstie a jeho paprsky vykreslují v krajině dlouhé stíny. Láká nás přenocovat přímo na hradě, tak jako před lety, kdy byla zřícenina ještě skrytá v hustém porostu, ale batohy zůstaly dole u chaty Zámok a podruhé se nám s nimi nahoru už nechce. Slibujeme si tedy, že se na hrad vrátíme alespoň ráno.\nChata Zámok sloužila v minulosti jako hájovna a jako loveckou chatu ji využívali i poslední majitelé panství Coburgové. Do dnešních dnů si zachovala svůj historický vzhled v průčelí prosklené verandy. Ta se stane pro dnešní studenou a větrnou noc naším vynikajícím útočištěm. Snáší se tma, zapalujeme svíčku a nasloucháme kvílení vichřice v korunách dosud holých stromů.\nNebe se zatáhlo a kdesi na jihu se dokonce blýská. Skrz hučení větru k nám zaléhá i podezřelý zvuk, který jsme zaslechli již nahoře na hradě a který se ozýval z hluboké doliny pod hradem. Připomíná mručení jelena během říje, ale to je teď v květnu nepravděpodobné. Pak už to může být leda medvěd, který si hájí teritorium nebo hledá partnera k páření. Řvaní je nárazové a mísí se s houkáním sov. Strašidelné zvuky ještě podbarvuje černá tma, vichr a plížící se mlha. Nedivili bychom se, kdyby se ještě zjevili duchové bývalých obyvatel hradu a vojáků, kteří tu zahynuli násilnou smrtí.\nFantazie pracuje na plné obrátky, skoro se zdá, že nás z temnoty sledují něčí oči. Zmocňují se nás stísněné pocity a úplně nás to táhne do bezpečí verandy. Podivný pocit z tohoto místa si neumíme dost dobře vysvětlit, venku v přírodě spíme běžně a nic podobného nezažíváme... Posléze řvaní utichá a nás přemáhá únava a osvobozující spánek.\n6. den - Muránská planina shora i zdola\nRáno se budíme do jiného světa. Venku září na modré obloze Slunce a jeho paprsky se odrážejí v rašícím listí stromů. Přehnala se fronta, zmizel včerejší opar a utišil se i vítr. Výborné fotografické podmínky se musí využít a proto šplháme zase na hrad. Dohlednost se výrazně zlepšila, otočilo se i světlo a ranní paprsky nádherně ozařují vápencová skaliska rezervace Poludnica i sníh na Králově holi.\nDopřáváme si snídani v podobě posledního kousku chleba a výborné pramenité vody z nedaleké studánky u chaty. Jelikož jsme již zcela bez zásob, nezbývá nám nic jiného, než sestoupit do civilizace pro jídlo. Naštěstí nám to zapadá do plánované trasy.\nSestup do Muráně po modré a červené značce oživuje naučná stezka a je zajímavý i tím, jak se s klesající nadmořskou výškou mění okolní les a probouzí se příroda. Dole již kvetou ovocné stromy a hájové byliny a tady teprve raší listí. Celé vápencové bradlo je zároveň botanickou rezervací.\nV samotném Muráni naše kroky samozřejmě míří do zdejší restaurace, abychom si po několika dnech zase vychutnali pořádné jídlo. Zmizelo v nás rychlostí blesku, stejně jako i následující piva. Následuje nákup a ochutnávka vynikajících muráňských buchet, které jsou plněné vším možným. Když už jsme se najedli k prasknutí, okoukli jsme i uzavřené informační centrum národního parku. Těšili jsme se, že si nakoupíme pohlednice a možná i knihu, ale to bychom toho chtěli moc. Alespoň, že na poště něco měli. Lépe jsme pochodili až při jiné příležitosti v knihkupectví v Tisovci.\n24.06.2012, 10:47 Ivan Zajíček | Díky za vzpomínky!


Natsuno Yuuki/Koide - Shiki - POSTAVY.cz\nKōki Uchiyama, Jerry Jewell\nMegumi Shimizu, Kaori Tanaka, Tohru Mutou, Akira Tanaka, Yuuki, Azusa Koide\nNatsuno Yuuki je jedním ze dvou hlavních hrdinů v seriálu Shiki. Se svými rodiči se odstěhuje z velkého města do malé Sotoby. Nemá rád Sotobu a lidi v ní, chová se ke všem chladně, až na lidi, se kterými kamarádí a to jsou: Toru Mutou, Akira Tanaka, Kaori Tanaka. Do Sotoby se ze začátku odstěhovat nechtěl. Megumi Shimizu, dívka, která ho milovala, pro Yuukiho nic neznamenala, chtěl se jí zbavit.\nZEMŘÍT PRO OSTATNÍ\nPo tragické smrti Toru Mutou, která se odehrávala před jeho očima, byl Yuuki přesvědčen, že Shiki (Upíři) existují, Toru se mu pak zjeví jako upír a začne pít jeho krev, až do jeho smrti. Pak se Yuuki probudí ve svém hrobě jako Shiki, přijde k Doktoru Toshio Ozakimu a začne mu pomáhat se zlikvidováním všech Shiki.\nV závěrečné epizodě Yuuki bojuje proti Tatsumimu, pak spolu padají do otvoru, kam byli hozeni mrtví Shiki - exploze.\nAutoři popisu: mirimda; Akul; Raptorak; -\npro MÉNĚ REKLAM se přihlaš a komentuj postavu Natsuno Yuuki/Koide\nAčkoliv postavy Natsunovi povýšenosti a arogance se mé oblibě většinou netěší, Natsuno je jednou z mých nejoblíbenějších postav tohoto anime. Hned po pár prvních dílech jsem si jej oblíbila. To, co bych u něj ovšem vytkla je nedostatečný rozbor jeho charakteru po pocitové stránce. Jeho chladnost vůči pocitům a neschopnost je dostatečně projevovat, dost dobře chápu, jenom ale nechápu, co v něm tu chladnost vypěstovalo. To, že si člověk vlivem jakéhokoliv trauma před sebe postaví takovou tu pomyslnou bariérou proti citům a zchladne vůči nim je přirozené, ale u Natsuna jsem nepochopila, co ho vedlo k tomu, aby si tuto bariéru před sebe stavěl.\nAle i tak jsem si ho zamilovala, především pro jeho odhodlání, sílu i přátelské hodnoty. To, co udělal pro Tohrua mi jen potvrdilo, že je Natsuno i přes svou zatvrzelost úžasně věrný a oddaný.\nNemluvě o tom, jak nesobecky chránil Kaori a Akiru.\nA ano, možná, že na mě zapůsobilo i jeho charisma.\n+spoiler+ Jsem jediná, kdo stále přemýšlí nad Natsunovými posledními slovy a jejich významem?\nJeště, než s Tatsumim umřeli, Natsuno prohlásil: ,,Já už mrtvý jsem."\nAle opravdu tím poukazoval na to, co bylo očividné? Opravdu tím myslel právě to, že zemřel a vrátil se jako vlkodlak?\nMožná, že poukazoval na to, že byl určitým způsobem, právě po té pocitové stránce mrtvý vždycky. To by vysvětlovalo, proč smrt ostatních dokázal přijímat s takovým chladem. Mohl tím poukazovat na to, že se cítil být mrtvý vždycky, a tak se podle toho i choval. Celou dobu se Natsuno v podstatě choval, jakoby se cítil být zevnitř mrtvý. Možná právě poukazoval na tu svou emocionální chladnost.\nNebo byl možná ,mrtvý' až ve chvíli, kdy zemřel Tohru. Vždyť Natsuno sám tvrdil, že všechno dobré, co ve vesnici prožil, prožil s Tohruem. Možná i proto byl nakonec ochoten pro vesnici zemřít. Jeho nejlepší přítel byl mrtvý, a tak ani Natsuno už neměl důvod žít. Tohru v té vesnici, kde s ním Natsuno všechno prožil, nakonec zemřel, tak možná právě proto byl Natsuno rozhodnut pro ni zemřít. Z nějakého důvodu si pořád musím spojovat jeho poslední slova s tím jeho pohledem na mrtvého Tohrua a Ritsuko.\nVzhledově celkem ušel, ale já podle vzhledu nehodnotím. Nízké hodnocení mu dávám ze tří důvodů: +SPOILER+ Pomáhal zabíjet ostatní shiki, nenáviděl Megumi a kvůli němu zemřel Tatsumi. Tatsumi je moje nejoblíbenější mužská postava z shiki, takže se mě hodně dotklo, když umřel.\nJá ho taky moc nemusim protože kvůli němu zemřela moje nejoblíbenější postava Yoshie\nSamozřejmě respektuji tvůj názor, ale nedá mi to, musím se podělit o svůj.\n1. A co měl jiného dělat? Všechny postavy zde byli buď s lidmi nebo s ostatními shiki, s kým asi měl být Natsuno, jemuž Shiki vzali nejlepšího přítele, ohrožovali ostatní jeho přátele a celou vesnici?\n2. Je pravda, že to jeho chladné chování bylo moc. Když Megumi zemřela, mohl se aspoň obtěžovat přijít na její pohřeb. Nicméně jinak bych mu to nevyčetla. Nelze ovlivnit jeho pocity a navíc si Natsuno nikdy nechtěl ve vesnici vytvářet jakékoliv vztahy. No, přiznám se, že pro mě je Megumi jednou z nejhorších postav z Shiki, nicméně i kdyby ne, to, že si k ní Natsuno odmítal vytvářet jakékoliv znatelnější vazby, bych mu nevyčetla. Jenom to, že ji neuctil ani po její smrti. Ale potom, co se stala shiki bylo pochopitelné, že k ní cítil hněv, vždyť mu zabila nejlepšího přítele.\n3. Tatsumi je má oblíbená postava, ale zase podívejme se na to takhle: na konci se ve vesnici téměř všichni vybili. Myslím, že v tomto anime si mezi sebou nikdo nemá co vyčítat, všichni tam něco způsobili, pominu-li pár výjimek jako je Ritsuko, Kaori a další...\nKvůli němu zemřela Yoshie? Vždyť jí nic neudělal... Pokud vím, zabili ji lidé.\nV anime Yoshie zemřela tak, že jí zastřelil Seishirou, který byl zhypnotizovaný kvůli Natsunově kousnutí. V manze spáchala sebevraždu tak, že se odpálila granáty, čímž zabila i spoustu jiných vesničanů. :-)\nJe tam chyba: První odstavec, předposlední věta. Místo: Pro Yuuku, má být: Pro Yuukiho. Děkuji vážně moc jestli to někdo opaví. Mirimda.\nA taky v prcní větě druhého odstavce... pře-před.\nv japonstine se nevyznam, ale myslim ze pro Yuuku je spravne\nNebyl by to pak Yuuka?\ntvl rikam ze to nevim, ale jsem si jistej ze to tak bude...zeptam se razera\nTady nejde o japonštinu ale o češtinu.\njo bude tam Yuuka..ja to bral jako holcici jmeno a nedoslo mi, ze to je kluk sry opraveno\nO_o Teď jsem zmaten.\nMá tam být : Yuukiho :(\nI v tit. to psaly. Počkejte najdu díl: No prostě ho najít nemohu, ale vím že tam má byt: Yuukiho :)\nJá jsem to tak taky myslel, ale napsal jsem to trochu nejasně.\nYuuki -> Yuukiho\nYuuka -> Yuuku\nYuuk -> Yuuka\nAle stejně už to tam je správně. :)\nto by me zajimalo, kdo to prepsal..ja totiz ne\nTo nám došlo, když jsi to předtím přepsal na Yuuka.\n:) Mno, mne je to docela jedno hlavně že to tam je.\nme teda ne!!!!\nTak to je tvůj pro-blém. :)\n2819. nejlepší postava\nYAOI FOREWER - 0%\nmimimura - 40%


Braun mq 10 bl | AZZ.CZ\nbraun braun mq 10 wh  •  braun braun mq 100 soup tribute  •  braun braun mq 40 bl  •  braun mq 10 bl  •  braun mq 10 bl 491400027777  •  braun mq 10 bl mq 10 schwarz  •  braun mq 10 bl prislusenstvi k mixeru  •  braun mq 10 bl rozbaleno  •  braun mq 10 wh  •  braun mq 10 wh mq 10 wei  •\nŠlehací metla Braun MQ 10 BL pro mixéry Braun Multiquick 5 a 7. Snadno a rychle hněte, šlehá a míchá vajíčka, smetanu i nadýchané dezerty při pomalé i velké rychlosti. Ještě nikdy jste nezvládli rychleji ušlehat šlehačku, utřít sníh z bílků, připravit těsto na koláč nebo zamíchat majonézu. S touto metlou snadno připravíte i domácí dezerty.\nBRAUN MQ 10 BL Nerezová šlehací metla je skvělým doplňkem k tyčovému mixéru Braun Multiquick, který vám pomůže snadno a bez námahy připravovat zdravé jídlo bez znečištění celé kuchyně. Nasazení metly je jednoduché a mýt můžete v myčce na nádobí. Klíčové vlastnosti nerezová metla kompatibilní s Braun Multiquick 5, 7 (nekompatibilní s Multiquick 9) možno mýt v myčce černá barva\nNerezová šlehací metla pro tyčové mixéry Braun Multiquick 5, 7 a 9, černá\nBraun MQ 10 BL - rozbaleno\nBraun MQ 40 BL – vše v jednom. Obsahuje sekací nástavec, drtič ledu a stolní mixér.\nSekací nástavec Braun MQ 30 BL o objemu 500 ml. Když máte hodně práce: seká a mele cokoli od masa a sýrů až po cibuli, bylinky a česnek, zeleninu, ořechy i sušené ovoce. To vše snadno a za pouhých několik sekund.\nFood processor Braun MQ 70 BL s objemem mísy 1,5 litru. Tento kuchyňský robot ve formě nástavce je jedinečným univerzálním pomocníkem v kuchyni a hodí se zkrátka k čemukoli – k sekání i k mísení, ale i ke krájení, drcení, přípravě hranolků a zejména ke hnětení.\nbraun mq 10 wh slehaci metla mq 10 wh  •  braun mq 100  •  braun mq 20 bl  •  braun mq 20 bl mq 20 schwarz  •  braun mq 30 bl  •  braun mq 30 bl mq 30 schwarz  •  braun mq 30 bl sekaci nastavec mq30bl  •  braun mq 40 bl  •  braun mq 40 bl mq 40 schwarz  •  braun mq 70 bl  •  braun mq 70 bl mq 70 schwarz  •  braun mq70 bl  •  mq 10 bl prislusenstvi k mixeru braun  •  mq 10 bl prislusenstvo k mixeru braun  •  prislusenstvi k mixeru braun mq 10 bl  •


Nemoci kopyt | Terezčin blog hlavně o koních\n5. ledna 2010 v 12:28\t| Terka\nZánětem kosti střelkové nejčastěji trpí sportovní a staří koně. Napadá přední nohy koně a může se rozšířit také do okolních šlach. Tento zánět se projevuje kulháním, které se může zlepšit, ale stále se zhoršuje. Léčí se podkováním a pracovním klidem.\nZášlap je poranění na kopytě nebo nad kopytem. Vzniká tak že si kůň ozubem jedné končetiny poraní druhou končetinu. Léčba se provádí chirurgickým odstraněným veškeré poškozené tkáně.\nNášlap (neplést se zášlapem!) je poranění nejčastěji na zadních končetinách na kopytní škáře, kopytní střelkové kosti, ... Vzniká když kůň našlápne na ostrý předmět, který pronikne přes rohovinu až do kopytní škáry. Pro léčbu je třeba předmět odstranit a zavolat podkováře, který seřízne rohovinu okolo poranění.\nRakovina kopyt je závažné onemocnění kopyt, které postihuje oblast střelky. Při vzniku se podobá hnilobě, ale je mnohem závažnější a projevuje se větším nepříjemným zápachem. Při rakovině dochází k nadměrnému bujení střelky. Z napadených míst rostě bělavá hmota, která je velmi citlivá a i při malém poranění začne krvácet. - kůň bude kulhat. Rakovina kopyt se častěji vyskytuje u tažných koní, ale objěvuje se i u koní teplokrevných. Příčiny rakoviny kopyt nejsou zcela známé, ale je zřejmé že ji způsobují špatné hygienické podmínky. Léčbu této nemoci pokaždé provádí veterinář! Léčba se musí začít co nejdříve a je možné že se bude muset měnit než začne zcela zabírat. Pokud se nezačne s léčbou v čas může dojít k deformaci kopyta. Pokud chcete rakovině kopyta předejít, musíte mít čistou stáj i výběh.\nLaminditida neboli schvácení kopyt vzniká nejčastěji přílišnou námahou, alergií, dlouhým pobytem ve stáji, nebo následkem jiného zánětu v těle. Schvácení se projevuje na postoji koně. Hlava a krk jsou vytaženy dopředu, kůň přenáší váhu na zadní končetiny a je nahrbený. Na schvácení jsou náchylnější přední končetiny. Léčba musí začít co nejdříve, musí být přivolát veterinář. Pokud léčba nezačne vůbec dochází k chnickému zánětu - kopytní kost se zvrátí a může se poškodit. Léčba potom trvá dlouho a kůň nemůže již být využíván tak jako dříve. V takovém případě, ale již často schvácení také nejde zaléčit a kůň musí být utracen. Dá se ale také léčit správným strouháním, a to i ve stádiu, kdy veterináři již doporučují nechat koně utratit.\nZa barem #3 - Kulihrášek a tobogán\nZa barem #2 - Veršované menu\nZa barem #1 - Čokontána\nDvojčata - 1.


Octavia byla v srpnu třetím nejprodávanějším autem v Evropě | Týden.cz\nRegistrace nových aut se v srpnu zvýšily v Evropě o 5,4 procenta. Nejprodávanějším modelem byl v srpnu v Evropě VW Golf, kterých si zákazníci koupili 30.986. Na druhém místě figuruje Renault Clio s počtem 16 859 kusů. Třetí skončila Octavia, tohoto modelu se prodalo v Evropě 15 857 kusů. Poprvé do první pětky se dostala Dacia Sandero, která skončila na pátém místě s počtem 13 828 prodaných vozů.\nOdboráři hrozí automobilce stávkou. K dohodě mají zatím daleko\nKolektivní jednání v automobilce Škoda Auto v Mladé Boleslavi vstoupila do ostřejší fáze. Odbory Škody Auto totiž vypověděly dohodu o flexikontech, tedy směně... více\nZaměstnanci Škoda Auto odmítli mzdové návrhy vedení společnosti a hrozí, že pokud neporostou platy rychleji, zahájí časově neomezenou stávku. Odboráři požadují... víceDiskuse (9)


Marcel, SK (anonym)\nV týchto dňoch som sa aj ja rozdodol prestať (termín som si dal 1.septembra). Doteraz som fajčil tak max. 10 za deň, teraz to znižujem. Ale naraz to nejde. Robím to tak, že snažím sa čo najdlhšie si nezapáliť, ale po istom čase ma prepadáva strašná chuť si zapáliť a tej neviem odolať - pociťujem nervozitu a podráždenosť a oveµa lahšie ma dokážu okolnosti rozhodiť. Neviem čo s tým???\nA ešte jedno, večer keď sa ukladám na spánok, nedokážem bez cigarety aj hodinu dve zaspať. Tak si od zlosti musím 1 zapáliť. A potom veµmi rýchlo zaspím.\nJá chci taky přestat,serou mě ty ceny cigaret,mám dvě děti,dat 50kč za krabičku pomalu na den je síla!!!!To je docelá silná metoda antikouření.Od 1.9.končím,pak pisnu jak pokračuju...jestli přežiju\nJakub Mužík (anonym)\nPřeji příjemný den, předem byh rád popřál čerstvým nekuřákům mnoho vůle a potěšení z nekouření. Sám kouřím a nedokážu přestat. Je to však pouze ve mě. Vím totiž, že nekouřit lze takl snadno-pouze si nezapálit. Co jde hůře je to vydržet.Jsme přeci jenom lidé, a právě proto stále kouřím. a přiznám se , že rád. Je to chutné a tak.\nV LADKA (anonym)\nhttp://www.dwich.cz/content/koureni/ přestat kouřit v 21dnech Dnes je můj 21 den.Kouřil jsem 20 cigaret denně 15 let a zatím je to v pohodě.A nestálo mě to ani korunu!\nTomasi, diky za tu stranku. Trochu mi to pomohlo. Zkousim ted 16. den zcela abstinovat a chci to tentokrat uz vydrzet navzdy. Neni to hracka a taky se snazim moc netloustnout. Pribral jsi za tech 20 dni? Ja zatim jen kilo - coz by slo, kdyby zustalo jen u nej...\nPlácáš nesmysly. Jak by mohly nikotinové žvýkačky způsobovat rakovinu. když nikotin není karcinogení? Dehet v kouři a ten ostatní sajrajt co vdechuješ je karcinogení! Píšu to už po xté. Kouřil jsem až 100 cigaret denně. To je těžká závislost jak psychická, tak i fyzická. Kdyby nebylo žvýkaček nicorette, asi bych byl už pod drnem. Zkoušel jsem mockrát přestat, ale absťák je u takové závislosti šílený, takže jsem nikdy nevydržel. Teď už nekouřím 9 let a kamarádi, co byli proti mě slabí kuřáci mi říkají, že jsem frajer, protože já už nekouřím, zato oni ano. Jsem hovno frajer říkám, bez žvýkaček bych to nevydržel. Podstatné je jedno, chtít doopravdy přestat kouřit. Ty žvýkačky to za kuřáka samy neudělají. Ty jenom zbaví člověka toho absťáku, takže člověk opravdu nemá ten pocit, že když si teď nezapálí, tak umře. No a když si někdo myslí, ža žvýkačky způsobují rakovinu, ať kouří klidně dál. Pak má téměř jistotu, že ji dostane....\nGypsi,souhlasim a obdivuji Te!Ja zkousim prestat,ale ani zvykacky mi nepomahaji.Jsem letity a presto divny kurak.Ja zadne abstaky bez nikotinu jako takovem nemam.Mam ale pocit,ze jiz nikdy nevypiju kafe s chuti,nedam si sklenku vina,neodpocinu si,neposedim v pohode,nedokoukam film..Ja mam psychickou zavislost na cigaru,to je snad horsi:-(( Po rocni abstinenci me kamaradky,ktera ma to same,se ani nepokousim prestat.Je to jiz nekolikaty clovek,co i po letech ma stale chut si zapalit,cele noci prokouri-ve snech,neustale bojuje s tou chuti si posedet s cigarem.Nato se necitim,abych vydrzela zbytek zivota bojovat s tou chuti.Mas to taky?\nŽvýkačky pomáhají každému, kdo pociťuje abstinenční příznaky při vysazení, ale motivace přestat kouřit musí být silná. Pokud kouříš málo a nemáš fyzickou závislost, není to nic strašného. U zdravého člověka (nikoli např. astmatika), se plíce a organismus dokáží vyrovnat s 10 cigaretami denně, jako kdyby byl nekuřák. Někteří lidé s velmi dobrým "kořínkem" mohou kouřit 20 cigaret denně celý život a jejich organismus vykazuje znaky nekuřáka. Tohle mám od MUDr. Františka Nováka z protikuřácké poradny. Pokud kouříš do těch 10. cigaret denně a nemáš problémy se zdravím, asi se nic neděje, i když vždy je lepší nekouřit. Já nekouřím, jak jsem již napsal, už 9 let a jsem ve stavu, že mi už cigareta nechutná. Přesto nepokouším osud a nezapálím si, i když si myslím, že bych už do toho kouření nespadl. Dám ti však radu. Když jsem byl nervozní, ve stresu apod., zapálil jsem si cigaretu "na uklidnění". Pak jsem tuto potřebu přenesl na žvýkačky nicorette, ale faktem je, že jsem je jako těžce závislý kuřák bral téměř 2 roky. Pak jsem je zkusil nahradit obyčejnými mentolovými žvýkačkami winterfresh a zjistil jsem, že to kupodivu jde. Už to totiž nebyla potřeba jak jsem si myslel, ale rituál! Když jsem měl ještě někdy chuť na cigaretu, vzal jsem si obyčejnou žvýkačku a zaměstnal jsem "hubu" jinak. A ono to funguje. Dnes si jen výjímečně vzpomenu na doby, kdy mi chyběla cigareta a když mi zavoní doutník (nesmrdí mi), nemám touhu si zapálit. Chodím do hospody, piju pivo a dříve to bylo nemyslitelné, že bych u toho nekouřil. Faktem je, že jsem přibral 10 Kg, ale to nekouření za to opravdu stojí. Dřív jsem nevyšel na jeden zátah do 4. patra, kde bydlím, dnes mi to vůbec nepřijde. Co mi říkal MUDR. Novák z protikuřácké poradny: každý den, kdy si nezapálíte cigaretu, si plíce odpočinou. Když to nevydržíte, není důvod to zkoušet pořád dokola. Jednou se to musí podařit. Takže mnoho štěstí každému, kdo chce přestat.\nahojky,hrozně si přeju najít odvahu a už si nezapálit.J\nProsim o pomoc Nejmene blestivou radu na odvikani koureni kourim dene 10 cigaret a chci prestat jen se neodvazuju poradi mne negdo predem velke diky Prosek Antonin 27 let.\nNekouřím skoro devět let,je to na každém člověku,buď chci přestat,nebo ne.Nepotřeboval jsem žádné podpůrné prostředky,kouřil jsem před tím asi dvacítku takových dvacet let.Je to jen o vůli.Dnes mi to vůbec nechybí a jsem nesmírně rád,že jsem přestal,přeji to každému,kdo opravdu chce přestat,aby se mu to povedlo.Prostě si říct-už nebudu a odolat,nic to není.\nJsi hloupý s tímhle tvým tvrzením. Připadá mi to, jako kdybych si vzal sem tam heroin, vykašlal se na něj a tvrdil, že je to jednoduché přestat s heroinem! Tohle může říci jenom vůl, který nebyl nikdy doopravdy závislý. Hlavně, že ses stačil pochválit, jaký jsi borec. Blbec jsi, ne borec.\nNo,tak teď jsi mne rozesmál,jsem na sebe hrdý,že jsem to dokázal,podle tebe,kdo přestane kouřit,je vůl,je hloupý,je blbec a já nevím co ještě???To může napsat jedině slaboch,který není schopný to dokázat.Jsi první,kdo mi řekl,že jsem blbec a vůl,že jsem přestal kouřit,zatím mne všichni obdivovali.Určitě jsi slaboch,kterému se to nedaří a všelijak si to zdůvodňuje,proč to nejde.Kuř si klidně dál,ale neotravuj s kouřením a debilníma názorama normální lidi.Jo a mezi cigaretou a heroinem je trochu rozdíl.Piš si co chceš,už nemíním reagovat na takovéto přiblblé názory.\nJsi blb, který neví nic o závislostech. Protože kdo jiný může napsat, že přestat kouřit je jednoduché, jen chtít?! Nenapsal jsem, je jsi blbec, ne protože jsi přestal kouřit, ale proto, že tvrdíš nesmysly. Já znám člověka, kterému to jednoduše přestalo chutnat? No a co to znamená?! Že kouření jednou přestane chutnat všem? Debilní názory zazněly jen od tebe. Přečti si něco o závislostech a třeba srovnání závislosti heroinové a nikotinové. Víš ty chytrolíne, že závislý člověk dokáže spíše abstinovat z heroinu než z nikotinu? Jsou spíše abstinující alkoholici, ale přetrvávající kuřáci. Málokdy tomu je tomu naopak, že by člověk pil a dokázal přestat kouřit. Když víš hovno, tak raději nikam nepřispívej a nejdříve si něco nastuduj. Nereaguj na mě, stejně nemáš čím, přiblblo jedno!\nPane Gypsi,taky jsem kouřil,povedlo se mi přestat,chci říct jen to,že vaše hulvátské odpovědi jsou odpovědmi lidí,kterým už došli argumenty,všichni máme nárok na názor,pokud má někdo jiný,nebudu mu proto sprostě nadávat,kouřit přestat jde a je to jen v tom kuřákovi,jestli chce přestat nebo ne.\nRaději ponechám stranou výroky Gypse, protože přesně zapadl do známého "Blahoslavení chudí duchem". Spíš bych potřebovala poradit. Já sama jsem kouřila vís jak 40 ks denně, když jsem pak přestala podařilo se mi manžela přesvědčit, aby alespoň omezil počet, ale pod 20ks se nedostal. I přesto, že už nekouřím 9 let, to že vedle mne manžel kouří je pro mně drasťák. Vůně cigaret mne dodnes láká a když ho vidím kouřit, tak bych si hned zapálila s ním. Jak ho mám přesvědčit, aby alespoň nekouřil doma???\nJa kourim zhruba krabicku denne 15 let a nemuzu prestat, ikdyz bych moc chtela, protoze brzy planujeme dite. Moje zavislost je tak hrozna, ze mam ze sebe same strach. Mam strach, ze to nezvladnu a budu kourit i v tehotenstvi. Mam za sebou naplasti, zvykacky, "falesnou cigaretu" s davkou nikotinu, hypnozu a NIC. Nemam zadnou vuli, abstak i psychicka zavislost je strasna. Kdyz jsem zkousela prestat kourit, tak jsem vubec nemohla spat, porad jsem myslela na to, ze si zapalim. V praci jsem nebyla schopna nic udelat, vsechny moje myslenky se tocily kolem cigarety. Je mi jasny, ze vlastni vuli to nezvladnu. Co pomohlo vam, meli jste nejaky podpurny prostredek?\nAlenko,já myslím,že jen o vůli to není. GYPSI-skvělé,souhlasím naprosto.Alenko proti absťákům si fakt zkus znovu něco koupit ať nemáš fyzický i psychický zároveň.Jsme závislí a potřebujeme pomoct,nestačí si říct,že kouřit nebudeme.Rozhodnutí je samozřejmě prvořadé,ale pak je to boj!!Nekouřím 3.týden,2x jsem porušila a to rovnou krabkou,teď 6.den ani cígo.Lepší se to.Krize mám,to je jasný.Depky střídá občasná radost,ale vyhráno nemám.Držím palce.\nGypsi to napsal správně,nevím proč mu nadáváte.Přece kdyby to bylo jen o chtění přestat,tak dnes nekouří skoro nikdo.Neříkám,jsou lidi,kteří to silou vůle dokážou,ale je jich málo a ty recidivy.\nVčera jsem se rozhodla přestat kouřit,jsem na tom podobně jako Alena z 5.10.nakoupila jsem si stopnik a mám pocit,že to nepomáhá,včera jsem ale místo 20ti vykouřila 6 a dnes už dvě..pořád na to musím myslet,ale věřím že to zvládnu..\nideálmím způsobem jak skončit s kouřením je se zabít. Nejen že přestanete srát ostatní tím smradem, ale ještě díky tomu budou prázdnější tramvaje\nJá se rozhodl před dvěma měsíci,že se pokusím ukončit kouřit po 15 letech.Nechce se mi,nakoupil jsem ještě pár kartonů a očekával ten den,kdy dojde poslední cigareta a já přestanu.Ten den přišel včera.Ráno jsem dal poslední cigaretu.Zbytek dne byl šílený.Pořád myslím na cigáro.Raději ani nevycházím z domu,aby mě to nedotáhlo do trafiky.Snažím se něco dělat,tak uklízím.Nacházím 3roky starý doutník.Zapálím ho a po pár šlucích ho zahazuju.Umývám popelníky a uklízím je do komory.Zjišťuji,že o mnoho více jím,ale to mi nevadí-jsem hodně hubený.Nejhorší je to,když si otevřu pivo.To si opravdu připadám špatně.To pivo není bez cigára ono.Ale držím se.Ono musím i když popravdě moc nechci.Kouřil jsem rád,ale ceny cigaret mě nutí to ukončit.Proto končím jinak bych začal s politikou a byl sprostý a to nechci.A všem držím palce a držte se!!!\nNekouřim 14dní mam depku, na všechny lidi jsem zlá, hádám se s přítelem ale vydržim.\nAhoj, je mi 22 let a kouřila jsem 5 let s menšími přestávkami. Přestala jsem kouřit bez jakýchkoli pomůcek ze dne na den. Prostě jsem se rozhadla. A důvod? Možná se vám to bude zdát divné, ale důvodem bylo, že chci aby moje děti neměli strach, že kvůli kouření umřu(jako jsem měla já u maminky). Druhý důvod byl, že jsem se cítila opravdu nezdravě a fyzicky jsem nic moc nezvládala. Večer jsem dokouřila krabičku(kouřila jsem 15 denně). A ráno si už nedala. Je to těžké, opravdu, jen díky partnerově podpoře jsem to vydžela. Byla jsem fyzicky i psychicky úplně mimo jestli se to tak dá říct, něco jako chřipka a k tomu návali vzteku, smutku, lítosti...Zachraňovali mě pendreky, gumový medvídci a přítel, který mi moc fandil(je nekuřák). Co tím chci říct, JDE TO ZVLÁDNOUT, jen to nesmíte vzdát. Po čase vám to ani nepříjde. Jste silní, jen musíte věřit a nepoddat se tomu. Nebylo to lehké, ale dnes vím, když mám občas ještě chuť, že se to dá zmáknout a bude vám fajn, věřte mi. Dnešním dnem nekouřím 5 měsíců!A vydržím!!!!!!Eva\nNekouřím od 2. 1. a zatím to jde. Je to po devíti letech několikátý pokus. Manžel kouří dál ale je velmi ohleduplný a nekouří přede mnou. Určila jsem si datum dlouho dopředu a smířila se s tím. Jsem na sebemomentálně hrdá, vím sice, že nemám vyhráno, ale poprvé si věřím, že to zvládnu. Jen si už nikdy nesmím zapálit. pak bych do toho zase spadla. Dokonce chodím mezi kamarády kuřáky do hospody a prostě si nezapálím. No uvidíme.\n"Moje drahá cigareto, musím Ti s politováním říct, že jsi moje poslední."\nja prestala kourit ze dne na den,datum jsem mela rozhodnuty davno dopredu,ten den jsem proste prestala a je to rok a pul.Kourila jsem dvacku denne 19roku,je to opravdu jen o tom rozhodnuti,ja jsem ale nejakym zazrakem nemela moc velky abstak.Ale muj pritel,co kouril 32roku 40denne,taky prestal ze dne na den,uz jsou to dva roky a mel nervy na pochodu,doted ma na cigaro chut,coz ja nemam.Takze to bude urcite clovek od cloveka,kazdopadne je to drina ale stoji to za to.Obcas taky jdu do hospody za prateli,nebo kouri vsechny me kamaradky,ale fakt jsem rada,ze jsem to dokazala a verim,ze uz natrvalo.\nVydržte uspech se dostavi\nKolik kilo jste pribrali, kdyz jste prestali?\nja si drzim vahu porad,ale vlastne to znamena,ze jsem po porodu doted nezhubla,protoze jsem prestala kourit a jedla jsem sladky jak pitoma.Takze kdybych kourila,urcite bych krasne shodila a ted bych se netrapila dietama.Muj pritel pribral snad 17kilo,ale v tom je i to,ze zmenil zivot,najednou nemel tolik prace a jen sedel u PC a zajidal chut na cigaro sladkym.\nJá se také snažím přestat, poprvé v životě po 10 letech kouření. Zatím mám za sebou jen jeden den bez cigarety, ale pořád mám stejné nasazení, tak snad to vydrží. A můj hlavní důvod, proč jsem se tak rozhodla byl, abych přibrala na váze.\n1.1.2007 jsem přestal kouřit a jsem rád! Krabička denně nebyla problém a fakt mi šmakovalo 15 let. Je tomu měsíc co jsem nekouřil! Jenže se objevil problém..... nikotin pořád častěji nahrazuju alkoholem...........nebezpečný!\nNekouřím třetí měsíc a začíná krize.Přibrala jsem, bolí mě žaludek...Začínám být otrávená a snad toho nechám. Zatím si chci zapálit jen někdy u pivka. Takový odhodlání a jde to do kytek, ach jo.\ntaky se mi to stává..\nLenko, vydrž.jsi vlastně už nekuřák! Nevzdávej to, moc ti držím palce!Já se dnes rozhodla, že od zítřka nekouřím,už to fakt nechci...je to hnus\nTéž všem držím pěsti...já zatím kouřím,ale každý den se snažím snižovat....kouřila jsem tak 30 denně a ted třebas jen 5.Vždy jsem myslela,že člověk musí přestat ze dne na den,ale bylo mi po 18ti hodinách tak zle,že jsem se rozhodla postupně.nAPÍŠU JAK TO DOPADLO....\nAhoj, chci se s Váma podělit z mé radosti, že už 4 týdny nekouřím, zkoušel jsem to 100x a nic,den dva a zapálil jsem si , je to svinstvo , ale to jsem si uvědomil pozdě, teď mám problémy se zdravím tak jsem musel a to mě je teprve 30, ale pomohli mě náplasti jinak bych to asi nezvládl, chci všem vzkázat, jestli o tom jen přemýšlíte ,že přestanete , tak to je k ničemu, musíte se smířit s tím , že zdraví je na prvním místě, a to není fráze, to je skutečnost, neříkám že nic jiného nám neškodí, ale ty retka to je fakt humus.\nLeni vydrž.Já nekouřím už 3 roky a je to paráda.To,že tě bolí žaludek je naprosto normální,protože máš nervy.Já jsem měla i třes v rukách.Tři měsíce je už dlouhá doba.Byla by škoda si zapálit.Teď už to bude jenom lepší a lepší.Samozřejmě nějaká krize určitě ještě příde ,ale to už bez problémů zvládneš.Já jsem přibrala 3 kila a do půl roku byli zase dole.Dříve jsem pila jenom colu,fantu atd.Když jsem někam šla tak jsem pila červený s colou a protože ujíždím na sladkém a věděla jsem ,že nejíst sladké nevydržím,tak jsem začala pít neslazené minerálky a místo červeného s colou jsem začala pít střik a sladím si kafe um. sladidlem a už jsem nepřibrala ani deko.Takže to nevzdávej a vydrž.Bude zase dobře.\nJa uz nefajcim rok a mesiac a to som nepouzil ziadne naplaste nic. Treba chciet prestat fajcit potom sa to da. Treba mysliet na svoje zdravie. To je prvorade.\nDnes to čtvrtý týden je, co nekouřím. Asi dvakrát jsem to porušila. Ty abstáky jsem nezvládla:(. Ale už ted je to lepší. Musím vydržet si nezapálit. Snad se mi to už povede\nZe dne na den je to uplne nejlepsi-musite mit silnou vuli si rict, ze od zitrka uz nekourim(jeste lepe ode dneska)..jinak stejne zacnete zase kourit\nMarkéta Zvolska (anonym)\nAhoj všem.Chci přestat kouřit a ráda bych si psala s někým kdo to už dokázal.Chci nějakou podporu.Inhalátor od Nicoret je fajn,ale jak zvládat stresové situace bez tabáku?Pište mi prosím na ZvolskaMarketa"seznam.cz Děkuji všem.\nDnes je to 10 dní co jsem dokouřil mou poslední cigaretu,nepoužívám žvýkačky,náplasti ani inhalátor jsem v pohodě,člověk si hlavně musí umět vysvětlit,proč nechce kouřit,všechno je to psychycká záležitost\nNo jo Martas,chlapům to jde nějak líp.Taky zkouším,ale začínám,zatím dobrý.\nNo to ti Katrin přeju hodně uspěchu a hlavně vydrž,každej absták trvá jen chvíly nesmýš mu slevit.


Jaké je rozdělení drog? - Vyléčíme.cz\nJaké je rozdělení drog?\nDrogy všechny látky, které ovlivňují tělesné a psychické funkce (chování, vnímání, vědomí, city, myšlení atd.).\nKuřáci vdechují jedovaté látky, jako je dehet, nikotin a oxid uhelnatý. Oxid uhelnatý je jedovatý plyn a dýchají ho i nekuřáci, kteří jsou v zakouřeném prostředí. Škodlivé působení tabáku je dlouhodobé. Může trvat i několik desetiletí, než se projeví jeho účinky. Kouření je příčinou srdečních chorob, rakoviny, mozkových příhod či bronchitidy. I kouření vyvolává abstinenční syndrom.\nAlkohol účinkuje ihned. Krátce po jeho požití se člověk cítí veselý a hovorný. Pokud v pití pokračuje, dostane se do stádia opilosti. Způsobuje svalovou ochablost, která zasahuje i srdce. Jsou viditelné i změny v chování - netrpělivost a agresivita.\nDlouhodobá konzumace alkoholu přináší rizika jako tvrdnutí jater, rakovina úst a jícnu, chronické onemocnění žaludku, chudokrevnost, podvýživa. V duševní oblasti alkoholici ztrácejí paměť, mají halucinace a trpí degenerativní demencí. Na argument "střídmé pití není na škodu" třeba dodat, že každý alkoholik začíná pít "jen trochu".\nJsou látky, které lidé užívají proto, aby déle vydrželi svěží. Podávají se většinou v tabletách. Po požití této látky má člověk pocity euforie a sebejistoty. Po jejím vyprchání přijde na řadu strach, úzkost, podrážděnost. Závislost se získává velmi snadno. Při intoxikaci mohou nastat halucinace.\nNejčastěji se vdechuje nosem. Aplikuje se i intravenózně, nebo se kouří. Má podobné účinky jako amfetaminy. Halucinace má člověk mnohem dříve. V jeho opojení hrozí nehody a sebevraždy.\nJe syntetická droga, která má podobné vlastnosti jako amfetaminy. Podává se v tabletách. Má nebezpečné vedlejší účinky - potíže se svalovou koordinací, rozplynutí vidění, zimomřivost. Hlavním rizikem je působení na nervový systém. Při pravidelném užívání může vyvolat vážné psychické poruchy.\nPo marihuaně asi druhá nejrozšířenější tvrdá droga. Vyrábí se z amfetaminu\nnebo efedrinu. Po jeho požití cítí dotyčný velkou sílu, větší schopnosti, necítí potřebu spánku. Nejčastěji se vdechuje nosem. Je to vysoce návyková látka, která rozsáhle poškozuje psychiku, vyvolává psychózy a paranoiu.\nJe to halucinogenní látka, která vytváří v mysli člověka neskutečné obrazy a mění jeho vnímání. Obsah halucinací mění podle stavu vědomí a situace, v níž se narkoman nachází. Pod vlivem této drogy jsou utlumeny duševní schopnosti a reflexy.\nMíchá se s tabákem a kouří se v cigaretách, kterým se lidově říká "jointy". Také se nabízí ve formě čokoládových bonbónů. Účinkuje rychle. Kuřáci jsou hovorní, uvolnění. Pravidelné kouření ovlivňuje některé duševní funkce, čímž se zhoršuje paměť, schopnost přemýšlet a řešit problémy. Kouření marihuany je více karcinogenní, než kouření běžného tabáku. Současně se potvrdilo, že 90% uživatelů heroinu a jiných "tvrdých" drog začalo trávou.\nZískává se z opia. Je to vysoce návyková látka, člověk se stane rychle závislým. Pro získání další dávky neváhají krást ani vraždit. Po užití drogy se toxikoman cítí několik hodin uvolněně. Pak nastanou bolesti svalstva, pot, třes, teplota a nevolnost.\nHamánek Hamé Kapsička Jablko 100g


EnviWeb - I banány lze inovovat\n12.07.2004 | zdroj: Podniky a trhy | 126× přečteno vytisknout článek\nPotravinářské firmy v boji o zákazníka experimentují s netradičními výrobky. Teď jsou na řadě banány.Chiquita, největší světový producent banánů, jim chce dodat příchuť několika jiných druhů ovoce. Na americkém a evropském trhu by se měly na zkoušku objevit příští rok. Kromě ovocné příchutě firma experimentuje i s konzistencí, velikostí a sladkostí svého ovoce.Chiquita chce svoje produkty zatraktivnit. Zkouší osm příchutí, zatím však odmítá zveřejnit, které to jsou. Server BBC citoval prezidenta firmy Fernanda Aguirreho, který je laboratorními zkouškami nadšen.\_"Ochutnal jsem čtyři nebo pět různých druhů,\_" nechal se slyšet Aguirre. \_"Teď musíme zjistit, jestli se o ně zákazníci budou zajímat a jestli za ně budou ochotni utrácet,\_" dodal. Podle něj se banány za posledních třicet let změnily jen málo.. Přesto nebo právě proto Aguirre doufá, že se mu podaří přitáhnout pozornost zákazníků a napodobit úspěch kávy firmy Starbucks.\_"Kdo by si byl před pár lety, před příchodem Starbucks, pomyslel, že někdo bude ochotný utratit čtyři nebo pět dolarů za šálek kávy?\_" řekl Aguirre. \_"Myslím, že pokud to někdo dokázal s kávou, my to můžeme dokázat s banány,\_" uzavřel.Firma dosud neupřesnila, jakými postupy chce banány dochutit. Patrně ve snaze předejít protestům ekologických aktivistů však prezident Aguirre upozornil, že nové banány nebudou geneticky modifikované.Nápady Chiquity jsou nejnovější, ale rozhodně ne jediné v řadě pokusů inovovat tradiční potraviny nebo nápoje. Ukazuje se, že takový marketinkový tah může být úspěšný a zaujmout zákazníky.Zavedeným výrobkem již je vanilková nebo citrónová Coca-Cola. Firma Heinz zase před čtyřmi lety přišla se zeleným kečupem. Ten byl přijat se skepsí - ne však u dětí, na které firma zaměřila svůj marketink. Od té doby přišla s dalšími barvami. V Německu se mezi mladou generací těší oblibě pivo smíchané s colou. Různě dochucené nápoje s nižším obsahem alkoholu se prosazují i na českém trhu.Spotřebitelé s ekologickým cítěním slyší na pravý opak podobných experimentů. Tím jsou zcela přírodní potraviny. Podobně jako ve zbytku Evropy je i v Česku trh s takzvanými biopotravinami na vzestupu. V roce 2001 sice představovaly jen jedno procento celkové spotřeby, meziročně ale rostou o 20 až 30 procent.


V Kanadě provedli zloději velkou sirupovou krádež za miliony | E15.cz\nZískávání javorového sirupu.\n31. srpna 2012 • 12:14\nOpravdu hodně sladkou loupež šetří policie v kanadském Quebeku. Z místního skladiště zmizel javorový sirup za miliony dolarů, byť zatím není jasné, kolik přesně ho bylo ukradeno, napsal kanadský list The Globe and Mail.\nKrádež byla objevena minulý týden během rutinní kontroly skladiště St-Louis-de-Blandford, kde byl sirup dočasně uchováván. Federace quebeckých producentů javorového sirupu, která je odpovědná za globální strategické rezervy této komodity, se zprávu o krádeži původně snažila utajit v naději, že policie zločin rychle vyšetří. V Quebeku se vyrábí 70 až 80 procent světové produkce javorového sirupu a místní federace sdružuje zhruba 10 tisíc výrobců sirupu.\nVe skladišti bylo uloženo asi pět tun sirupu v hodnotě převyšující 30 milionů kanadských dolarů (více než 601 milionů korun). Anne-Marie Grangerová-Godboutová, výkonná ředitelka federace, uvedla, že se organizace stále snaží zjistit, kolik sirupu zmizelo, a o odhadech prozatím odmítla spekulovat. „Je to velmi dlouhý proces. Musíme každý barel zvážit, abychom znali přesné množství ukradeného sirupu,“ řekla Grangerová-Godboutová.\nMluvčí quebecké policie nicméně potvrdil, že ztráta je „značná“. „Víme, že sirupu bylo ukradeno za miliony dolarů,“ řekl seržant Richard Gagné. „Je to opravdu velké množství.“\nVýrobce medu může těšit, že zásoby sirupu byly federací plně pojištěny, takže finanční ztráta pro výrobce bude kompenzována. Na druhou stranu by mohlo být pro firmy z oboru problémem, že se zloději budou snažit prodat sirup jinde. A firmy tak budou muset konkurovat nějaké firmě, která koupila sirup od zlodějů levně.\nPodle Grangerové-Godboutové si ale nikdo nemusí dělat obavy, že by na trhu byl nedostatek typicky kanadského produktu. „Javorového sirupu máme pořád dost,“ ujistila. „Žádné výpadky v dodávkách nehrozí.“


Úplně jiný Sen ve Znojmě; Letní slavnosti staré hudby začaly meditací\nTémata:Arnošt Goldflam Czech Ensemble Baroque Jan Krejča Jana Semerádová Jiří Ludvík Josefína Knoblochová Markéta Böhmová Mélusine de Pas Ondřej Holub Ondřej Hučín Pablo Kornfeld Radim Vizváry Roman Válek SEZ Štefan Kocán Thomas Lichtenecker Tomáš Král Vojtěch Semerád\nHudební festival Znojmo 2020: Michael Haydn, Der Traum/Sen – Štefan Kocán (foto Petr Vokurek)\nÚplně jiný Sen ve Znojmě\nHudební festival Znojmo se zabydlel mezi prázdninovými hudebními produkcemi jako příležitost zažít kulturní událost obohacenou o vnímání více smysly než obvykle. Jak naznačuje už podtitul – festival jako víno – pod vedením Jiřího Ludvíka nabízí nejen neotřelou hudební dramaturgii a vysokou úroveň koncertů, ale v souladu s geniem loci poskytuje i možnost ochutnat produkty místního vinařství, gastronomie i svérázu zdejšího životního stylu a krajiny.\nSpecialitou znojemského festivalu jsou původní hudebně-dramatické inscenace. I když během dosavadních šestnácti produkcí žánrově převažuje opera (Haydnův Svět na měsíci, Myslivečkův Montezuma, Rameauova Platée nebo Mozartův Don Giovanni), zajímavě se objevovaly i jiné žánry. U nás mimořádné bylo například nastudování Královny víl Henryho Purcella, ovšem nikoli pouze hudebních čísel, jak bývá běžné, ale kompletní semi-opery specifického žánru anglického hudebního divadla s kombinací činohry prokládané operními vsuvkami, které dějově nesouvisejí. Scénickou podobu a špičkové obsazení dostalo loni ve Znojmě také oratorium Georga Friedricha Händela Saul, už dříve Telemannovo oratorium Daniel v jámě lvové, kantáty Heinricha Schütze (Příběh o Kristu) nebo velká moteta a baletní komedie Jeana-Baptisty Lullyho (Král Slunce).\nTradici původních produkcí hudebního divadla se podařilo zachovat i v tom mimořádném roce stiženém koronavirovými restrikcemi, kdy většina festivalů měnila své plány. Na znojemském programu zůstalo nastudování operní pantomimy Michaela Haydna Der Traum / Sen. Festival tak představil publiku nejen mladšího bratra mnohem slavnějšího Josepha Haydna, jehož dílo se v posledních letech u nás skoro vůbec nehraje, ale hlavně v našich podmínkách novodobě připomněl barokní podobu žánru pantomimy s hudbou.\nHudební festival Znojmo 2020: Michael Haydn, Der Traum/Sen (foto Petr Vokurek)\nOperní pantomima kombinuje pohybové výstupy, hudební čísla – instrumentální i vokální a mluvené slovo. Takhle ji pěstovaly v druhé polovině 18. století mnišské řády, které s oblibou využívaly divadelní formy jako efektivní součást výuky náboženství nejen prostřednictvím dramatizace biblických témat, alegorií či moralit, ale i jako součást výuky rétoriky. A mnohé církevní řády, zejména jezuité, benediktýni či piaristé pak jako součást posilování zbožnosti prezentovaly tato představení i veřejnosti. Vedle vážných školských her v latině se ovšem v klášterech pro zábavu hrály i komické kusy. K takovému účelu vznikl právě Haydnův Sen, ale třeba i v našem prostředí Opera o komínku Karla Loose, kterou v nastudování souboru Musica Florea letos 16. července uvedl soubor Musica Florea – viz 279. Operní panorama.\nJohann Michael Haydn (1737-1806), o pět let mladší bratr slavnějšího Josepha Haydna, prošel podobně jako většina hudebníků období pozdního baroka a klasicismu podobnou kariérou, která začínala v chlapeckém věku zpěvem v chrámových sborech a pokračovala dvorskou službou hudebníka. V případě Michaela Haydna šlo o kantorát vídeňského svatoštěpánského dómu, kde o jeho vzdělávání vedle Johanna Josepha Fuxe pečoval i bratr Joseph, pak působil jako biskupský kapelník ve Velkém Varadíně v tehdejších Uhrách, než na více než čtyřicet let zakotvil v kapele salcburského knížecího arcibiskupství jako sbormistr, pak i kapelník a varhaník. Jeho kolegou byl Leopold Mozart a později i jeho syn Wolfgang. I když Leopold zakazoval svému synovi se s Michaelem Haydnem kvůli jeho pověsti alkoholika stýkat, Haydnovy hudby si Wolfgang cenil. Haydnovou zaměstnaneckou pozicí byla dána i jeho tvorba: je autorem především chrámových kompozic (mší, rekviem, graduále, ofertorií, antifon, oratorií), ale i symfonií, instrumentálních koncertů, kantát, serenád, divertiment, kasací, písní, komorních skladeb a jevištních děl – hlavně singspielů, pastorálních her ale i baletů.\nDer Traum / Sen (Pantomime in zwei Akten, MH 84, Perger 133) má podobu hudební pantomimy o dvou dějstvích pro orchestr, vypravěče a tři sólisty. Po úvodní svižné Entradě se vstupy textového scénáře střídají s dvacítkou stručných hudebních čísel – pochody, tanci a „scénickou hudbou“, která graduje závěrečným Ballo finale. S opulentní barokní scénickou výpravou plnou proměn, kouzel a překvapení byl Der Traum uvedený po truchlohře o pěti dějstvích Pietas in hostem v roce 1767 v divadle salcburské benediktýnské univerzity v předvečer narozenin arcibiskupa Zikmunda Kryštofa ze Schrattenbachu. Jak v programové brožuře ke znojemské inscenaci zasvěceně připomíná Pavel Sýkora, arcibiskup dal pro ten večer – nevděčně – přednost Goldoniho komedii La Locandiera, kterou uváděla v salcburském dvorním divadle italská divadelní společnost.\nNa to, že autorem scénáře je benediktýnský mnich a profesor rétoriky Florian Reichssiegel, je děj pořádně ztřeštěný. Harlekýn promění Pierota, Scaramuše a Doktora v duchy, scénu v polorozbořený zámek, ze kterého se vyvalí koule a na ní Smrt. Vzápětí se ze zámku stane město a výstup Smrti se sopranistkou začíná až hororově: Královna je odsouzená k smrti, a když jí kat setne hlavu, objeví se malá princeznička, která se sice zpočátku s „věrolomným“ popravčím pohádá, ale pak se do něj zamiluje. Scénář vychází z komedie dell’arte s bláznivými honičkami, naschvály, řetězci nedorozumění a dalšími groteskními skeči typických postav italské komedie i Harlekýnovy vídeňské varianty sprostého tlučhuby a nešiky Hanswursta. Do tohoto balábile autoři včlenili i pěvecká čísla s kontrasty parodie na operu seria, na dobově oblíbené turecké scény nebo na vznešenou antickou mytologii a barokní moralitu o nestálosti tohoto světa.


Kult.cz - Vaše denní dávka kultury a zábavy - Divadla, kluby, koncerty... >> Lednové číslo magazínu kult. s Erichem von Dänikenem\nZveřejněno dne 5. 1. 2012\nLednové číslo magazínu kult. s Erichem von Dänikenem\nLednový magazín kult. přináší rozhovory s Erichem von Dänikenem a Ondřejem Hejmou, soutěže o hodnotné ceny a jako obvykle zajímavé recenze. Mlsná tužka představuje a hodnotí nový podnik Glamour, který sídlí v Hybešově ulici a má motto: Luxus, který si můžeme dovolit.\nV lednovém čísle Kultu můžete také soutěžit, a to o lístky na dvě představení Divadla U stolu Oresteia I. (Agamemnón) a Teď na krk oprátku ti věší, a na představení Pierrovi Richardovi. Do vyžádání., které se bude konat v Janáčkově divadle.\nLednové číslo je také nabité recenzemi. Milovníci hudby se mohou k poslechu nechat inspirovat recenzí na nové album Mira Žbirky nebo Rybiček 48. Ti, co rádi chodí na výstavy, zase recenzí na Útroby architektury. V lednu můžete vyrazit do kina na nový úspěšný film Lóve nebo do divadla na přestavení Porucha a porovnat své zážitky s našimi.\nMagazíny freetime a vzdělání+ vyšly spolu s Kultem a nechybí v nich programy, jak jste zvyklí, ani tipy na akce či adresáře jazykových škol. V lednovém magazínu kult. najdete množství dalších recenzí i tipů, proto neváhejte a dopřejte si porci kulturních zážitků!\nÚnorové číslo magazínu kult. s přílohou menu?\nUzávěrka kulturní inzerce (programy): 10. ledna 2012\nUzávěrka komerční inzerce: 20. ledna 2012\nDatum vydání: 27. ledna 2012