Блокбъстърите, супергеройските филми и смъртта на изкуството - Page 2 - ShadowDance\nPost by tigermaster » Wed Jan 03, 2018 11:07 am\nЕ, то двеста и петдесет милиона международен приход за тричасов R-рейтнат филм, който не е екшън, са си съвсем добре, строго погледнато - проблемът е, че бюджетът на филма е достатъчно огромен, та този приход да не стига.\nPost by Matrim » Wed Jan 03, 2018 1:09 pm\nМоят проблем с блокбъстърите е, че по правило сценарият е толкова безумно тъп, че не успявам да го игнорирам и да се наслаждавам на зрелището. Примерно, човек като се замисли малко, и Матрицата има сюжет съшит с бели конци на куп места, но на първо гледане, това не му личи много. За мен не е нормално филм с няколкостотин милиона бюджет да има сценарий по-малоумен и от този на венецуелска сапунка. Друг е въпросът, че аз въобще не съм в таргет аудиторията на каквито и да е филми понеже посещавам киносалона около веднъж годишно, но все пак...\nПознавам поне пет жени на моята възраст, които никога не са отваряли комикс, но са обсебени от Локи на Том Хидълстън – до степен, че не просто ходят по два-три пъти на всеки филм с Локи, а дори събират Funko фигурки и всякакви други такива артикули с него.\nТо и (apparently) много мъже ходят да гледат Трансформърс заради Меган Фокс, но това не значи че обичат героинята й кой знае колко.\nНе мисля, че високите обороти са особен фактор. При книгите, музиката, игрите и сериалите има предостатъчен избор за всеки - кеф ти развлекателна дъвка за сетивата, кеф ти нещо по-интелектуално, което изисква повече внимание. Независимото кино, разбира се, все още съществува, но е в девета глуха, защото направата му изисква много пари. Но иначе, да, супергеройските филми са симптом, а не отделен проблем. Проблемът в Холивуд, също както при ААА игрите, е, че става въпрос за толкова много пари, че никой не иска да поема каквито и да е рискове ако може да избегне това. Подобряването на визуалните ефекти е лесно за постигане стига да имаш достатъчно кинти и затова те се концентрират на това и на маркетинга, за сметка на всичко останало. И защо да не, щом така правят големи печалби?\nPost by Moridin » Wed Jan 03, 2018 1:13 pm\n@Roland не мисля, че Arrival & BR2049 изобщо могат да се класират в категорията на бавни и замислени филми. Може би има някакво ефемерно кимане в тази посока, особено при блейд рънъра, но дотам. Така или иначе като че ли не бавността, а повече интроспективността е основният липсващ елемент в съвременния ентертейнмънт и пак - аз разглеждам супергеройски филми основно като жертва на времето си и на това, че са на фокус на индустрията и на парите. Дори Birdman, който е някаква форма на реплика на тази ситуация, няма как да избяга от съвременните зрителски очаквания, които са много далеч от въжделенията на Джоди Фостър. Просто, как да кажа - това са неврони. Тренират се по някакъв начин и с някакви очаквания. Трудно се чупи тая парадигма, особено когато носи толкова много пари - както Дем е написал по-горе. Затова и мисля, че Марто преувеличава разликите между супергеройските филми. Не че ги няма, но в плоскостта на аргумента на Джоди Фостър по-скоро ги няма.\nИнак Мат е прав, че литературата остава по-незасегната от цайтгайста.\nPost by Martix » Wed Jan 03, 2018 2:16 pm\nТемата спокойно може да се изроди в мерене на пишки кой филм имал по-хубав екшън, но ако погледнем несупергеройските филми, ще открием че и там екшъна рядко е на добро ниво. Може би защото да се прави добър punch-y екшън не е лесно, и си иска добри хореографи и оператори и подходящ рейтинг.\nА с оригиналния аргумент на Фостър не съм много съгласен. Да, супергеройските филми са най-малкия common denominator на епохата, но ако не бяха те щеше да е нещо друго. Айде да видим топ гросинг филмите през 1998 и да броим колко от тях са арт филми и добре режисирани драми, и колко са Армагедон и Смъртоносно оръжие. Хората просто не искат да гледат тежки филми на кино.\nХодя на кино ексклузивно за спектакъл филми, които по една случайност обикновено не са много дълбоки, само дето не е случайност, щото яко бяха дълбоки и интроспективни, нямаше да са спектакли за окото, и нямаше да ги гледам на кино. (а и каквото и да си говорим, дори супергеройските филми стават все по-добри)\nПлюс това дори да има някакво задушаване на инди киното, 1. ние нищо не можем да направим по въпроса, и 2. се случва достатъчно бавно, че да засегне нашите деца, но не и нас. В момента фестивалното кино е доста силно. Всяка година излизат буквално няколко десетки филма, които да ми хванат интереса, и доста малко от тях са супергеройски.\nАргументите са интересни, но защо ли си мисля, че е много по-лесно да ги представиш as is, вместо да направиш един анализ на последните x години и да провериш на практика имат ли супергеройските филми вина, или поне корелация, със смъртта на сериозното кино.\nPost by Scourge » Wed Jan 03, 2018 2:19 pm\nЕто два интересни чарта (за американския пазар): https://www.the-numbers.com/market/\nПървият показва стабилен тренд на спад на продадените билети през последните 15 години. Въпреки че населението расте, все по-малко се ходи на кино. Вторият показва стабилен тренд на намаляване на релийзите/година от големите студиа и някакъв опит за запълване на тази дупка от по-малките.\nХоливуд е в тиха паника и това в голяма степен предопределя какво се произвежда. Сред екзекютив средите сантиментът е, че киното умира. От една страна притиснато от интернет, от друга -- от новата златна ера в телевизията. В продължение на 40 години блокбъстърите са основният стълб в приходите на Холивуд. Сега нещата обаче не са особено розови, ако не си Дисни (не е случаен този напън да се копира марвълския подход във всичко ще е блокбъстър). Студиата се опитват по няколко начина да се справят с негативната тенденция: 1) изтупване от прахта и рехеширане на стари хитове; 2) отчаяни опити да се изнамери нещо свежо с достатъчно широк апийл; 3) продаване на старата формула с локален туист на пазари с неизстискан потенциал (най-вече Китай); 4) диверсифициране към стрийминг. Човек би помислил, че проблемите ще накарат студиата да пробват истински нови неща. Вече е споменато нагоре, че е трудно да се експериментира сериозно, когато става дума за деветцифрени бюджети. С малък бюджет пък е проблем да се произведе нещо различно от хорър, което да има потенциал за боксофис подвизи (хорърите са силно непредвидими като финансов резултат, но поне рискът е сравнително малък). Широкият релийз изисква широк маркетинг. Буквално е невъзможно да се направи глобален кинорелийз на нишов филм. И да, некомерсиалното кино е нишово по подразбиране.\nОтделно от това, опитът за технологична съживяваща инжекция с 3д киното беше провал, а ХДР прожекцията, ако и далеч по-смислена, надали може да бъде продадена лесно на масите, още повече че в това отношение телевизорите изпревариха. Така че сериозна технологична засилка едва ли може да се очаква скоро.\nОт друга страна, инди филмите никога не са били в толкова добро състояние. В наши дни е абсурдно лесно и евтино да се произведе инди филм, както и да се стигне до нишова аудитория по цифрови канали. Всъщност, толкова е лесно да се направи това, че средното качество на инди филмите сериозно се е сринало, а количеството прави отсяването на зърното от плявата трудно. Мейджър релийзите (с широко разпространение) на година са под 150; сред тях криво-ляво може да се ориентира човек. Инди релийзите един бог знае колко са, а големите фестивали получават хиляди заявки за селекция на сезон.\nИсторически, "сериозното" кино е било долу-горе мейнстрийм за последно (в Америка) от края на 60-те до края на 70-те. Оттогава зрителското усещане доста се е променило (това по-горе е споменато и от Моридин), а младото зрителско поколение никога не е имало различно такова. Инстант гратификейшън е норма, търпението е рядкост, виждали сме всичко, а за непрекъснатото ускоряване на живота и самоусещането за това ускоряване (и това е споменато по-горе) са написани не едно и две социологически изследвания. Отделно може да се спори, че човечеството се е инфантилизирало. Но пък истината е, че първият час на "2001" може да усмърти всеки съвременен зрител.\nИма усложнения и в определянето на какво точно бихме искали да се промени. Във всички медийни индустрии има двупосочна връзка между производител и консуматор. Производителят уславя консуматора и формира вкуса му, създавайки във времето определени очаквания. Консуматорът връща обратна връзка с парите си. Консумирането и осмислянето на голямо количество продукт развива вкуса и избутва потребителя към върха на потребителската пирамида на критичността, но по-претенциозните винаги са малцинство по обясними причини. В сродната индустрия на видео игрите е популярно (или по-скоро беше) оплакването за стагнация и липса на риск от страна на големите производители. "Все същото, искаме нещо различно", казва потребителят. Някой голям производител се престрашава и предлага нещо "различно". Резултатът е често недобър финансово. "Това различно не е моето различно", казва потребителят с портфейла си. Оказва се, че "различно", "стимулиращо" и "интересно" означават различни неща за различните потребители на съдържание. И по естествен ред на нещата "различно" влиза в сферата на интерес на инди производителя, който произвежда с по-малко ресурси (и по-малък риск).\nРазбира се, това не се транслира директно към киното. Игрите са улеснени от почти изцяло дигиталното разпространение и индивидуалната комсумация, което изключително улеснява и инди производителя, и нишовия потребител. На стрийминг сергията има място за излагане и на блокбъстъра, и на дребнонишовия продукт. Не е така обаче в кината и при произвеждането на продукт за кината, където "мястото" е ограничен ресурс, и въз основа на това трябва да се взимат решения. Стрийминг бъдещето е очевидно и неизбежно, но киното е социално преживяване. Една възможност е CinemaOnDemand. Някаква съмнителна алтернатива (в големите градове) са нишовите кина. Преди няколко години Спилбърг и Лукас говореха и за диференцирани цени на билетите според целевата публика на филма, но това адресира симптом, не причина.\nАко се върнем на "пирамидата" на потребителския вкус от педагогическа гледна точка, логично е да се смята, че производителят е някъде около високите етажи на тази пирамида. Това не е точно така по ред причини, най-вече комерсиалната страна на произвеждането и минимизирането на риска, както и колективната природа на кинопродукта. Но ако се абстрахираме от нуждата за твърде широк апийл и приемем сравнително високото ниво на критичност на производителя, както и добрата му воля, то един добър продукт (в идеален смисъл) би имал следните свойства: да предлага достатъчно кукички за закачане и предизвикателство за критичния зрител, и същевременно внимателно да придърпва зрителя от по-долните нива нагоре (да развива вкуса му). Всичко това не е невъзможно да се случва в една среда с улеснено предлагане, и тъй като бъдещето върви към такава среда, можем да се надяваме на добро развитие.\nКато обобщение: кино преживяването е обречено, филмите ги чакат светли дни.\nPost by Amelia » Wed Jan 03, 2018 5:29 pm\nБлагодаря за супер интересното мнение @Scourge и за линка към него. Досега зяпах таблиците с числата и клатих глава като кон над празни ясли. Доста са интересни някои от тези числа, особено брой на филми и average gross колонките...\nДа отговоря на @Dr. Horrible , като жена, която не чете комикси, подобно на онези 5 негови познати, но е влюбена в безкрайно дългите крака и великолепния торс на Капитан Америка и е квичала по тях във форума нееднократно. Както казах, тея филми ни дават\nготини (не добре развити, а просто кефещи и куул) персонажи\nи това за мен е една от основните причини да ни вкарват в киносалона. Но ти като хардкор комиксов фен, който цял живот е чел различни интерпретации на разни персонажи и се вживяваш яко в тях, според мен виждаш в тоя тип фенство повече отколкото то всъщност е. Това, че твоите 5 познати девойки искат да влязат в боксерките на Локи/Том Хидълстън и фенгърлеят по него, купувайки си съответното Барби (аз в тоя ред си имам Барби на Адам Дженсен от Деус Екс и Джотаро Куджо от Jojo's bizarre adventure, а от оня ден имаме и семейно Барби на Гералт от The Witcher игрите), означава най-вече, че така направеният персонаж е достатъчно секси, че да ни се иска да го гледаме колкото се може повече на екрана (и извън екрана, по възможност). Не означава, че въпросният е качествен и че дори развитието му и приключенията му са това, което ни залепя на екрана, щото всяка себеуважаваща се фенгърла ще гледа любимия си, ЗАДЪЛЖИТЕЛНО ДОБРЕ ИЗГЛЕЖДАЩ персонаж, дори да ѝ го сложат в конско порно.\nТези твои 5 приятелки освен да гледат по ен на брой пъти филмите с Локи/Том Хидълстън и да си купуват Барби с него, показали ли са интерес към комиксите за Тор, в които може да се видят допълнително развитие и още приключения на Локи (ама с различна визия за Локи)? Глождат ме някакви съмнения, че не са, да ти кажа. Виж, ако ги открехнеш за съществуването на няколко фенфик сайта, мога да те убедя, че след някоя друга седмица вече ще са изръшкали наличното MCU Тор/Локи порно в тях и ще реват за още. Аз самата съм си търсила добри фикове с Капитана и Наташа по едно време, че ми се гледаше още от коктийза, дето ни пуснаха в The Winter Soldier, но мога да те уверя, че това не е щото намирам Капитана или Наташа за особено стойностни и интересни персонажи. Просто двамата са хот заедно и поотделно и sex sells, а като опре до секс, жените-фенове са също толкова shallow колкото и мъжете-фенове (даже може и повече, ако съдим по някои ентрита в Supernatural wiki-то).\nТа ето това ни дават тези филми - завоалиран, социално безопасен и приет секс. Красиви целуфанени станиолчета, в които е обвито някво безвкусно бонбонче (щото филмовите Локи и Капитан Америка, колкото и хот да са, от интелектуална гледна точка си остават двуизмерни и елементарни персонажи). И това е хем положителна страна на тея филми (моменталния гратификейшън с нещо кефещо), хем отрицателна (аман от елементарни красавци в тая медия).\nОтносно разнообразието, което ти виждаш в супергеройската медия - аз лично не виждам такова. Супергероите са деривативни от мига на създаването си. Самата им концепция е такава. Всичко сътворено около тях е официален фенфик с ограничено количество персонажи, които правят едни и същи неща. Дори филмите, които ти изброи като "различни от супергеройската формула" продължават да се занимават с поредния нещо-мен с чорапогащи (напоследък може и нещо-уомънка с голи крака), който се бие с поредния застрашаващ света супер злодей. А ако не се спасява светът, имаме бой срещу някъв пореден супер немезис там. И този сюжет е фокусът на филма, не нещо друго. Останалото са козметични разлики, колкото да не е без хич. Мисля, че единствените наистина различни супергеройски ленти, които Холивуд е пускал някога са Уочмен (деконструкция на геройството), Логан (който избива на геройските деконструкции на Уочмен в света на Х-мен) и Дедпуул (пародия на геройството с кенефен хумор и счупване на 4тата стена). Всичко останало е стандартната конвейерка и това, че създателите на новия Тор са решили да се качат на success влакчето на веселите лиготии от Guardians of the galaxy или пък че Спайдърмен в последната си итерация е сладуресто нърдче, си остават козметични промени, които не успяват да създадат усещане за новаторство.\nИ на мен точно това ми е основният проблем с тези филми. Аз искам да гледам филми с тяхната визия и технология, но с някво смислено съдържание. А такива почти няма.\n@tigermaster абсолютно подкрепям това колко яки са Джон Уиковете. За мен това са едни от най-добре хореографираните и заснети екшън филми на всички времена, които на всичкото отгоре успяват да ни покажат оригинална и яка комиксова концепция, без изобщо да са правени по комикс, като същевременно са и най-добрите гейм-филми евър, без изобщо да са правени по видео игра. Към тези изумителни характеристики добавяме и това, че са нискобюджетни (първият е с бюджет 20 млн., което в днешно време е нищо), т.е. с малки количества пари е постигнато всичкото това зашеметяващо яко нещо, щото и визията и музиката са избарани добре без да са ненужно скъпи. И имат Б-муви усещане, без да имат недостатъците на Б-мувитата. Еми, ей от такива неща имам нужда в днешното Холивудско кино.\nPost by Dr. Horrible » Thu Jan 04, 2018 1:42 pm\nИ аз благодаря на @Scourge за интересния линк и хубавите разсъждения! Определено дават храна за размисъл.\nИнтересно е наистина, че публиката намалява, макар населението да се увеличава. Интересно е и как ще продължи войната за зрители на полето за онлайн стрийминг – на мен лично ми е любопитно какво ще направят Дисни, за да може тяхната платформа да се сравнява с Нетфликс. Първоначално доста хора бяха негативно настроени и казваха, че не биха дали пари за още един месечен абонамент, но Дисни наистина си отвориха много врати, след като купиха Фокс. И успехът на високобюджетния филм на Нетфликс с Уил Смит е нещо, чиито последствия тепърва ще видим. Аз мислех да отворя тема за стрийминга и гледането на кино, защото това са си готини въпроси, но нека първо замре настоящата тема\n@Amelia – не мога да говоря от чуждо име, но подозирам, че въпросните дами биха имали определени забележки към коментара ти. Без съмнение в тяхното прехласване има еротичен елемент, дори може би силен еротичен елемент, това е ясно. Но вярвам, че конкретно тези дами са развили към персонажа доста повече любов, отколкото ти към Капитан Америка. Не мисля, че те биха казали, че Локи е „двуизмерен и елементарен персонаж“. Напротив, обичат да изтъкват неговата сложност, четат фанатично всички интервюта с актьори и продуценти по темата, обсъждат бъдещото му развитие с възторг и уплах (на Бъдни вечер един пост във ФБ събра 50 коментара, защото имаше обсъждания, че някой продуцент бил казал, че Локи ще е съюзник на Танос в следващия филм – какво означавало това, как Локи щял да се покаже като добър накрая, дали щял да оцелее и т.н.) Мисля, че в някаква степен те виждат Локи като идеалното си гадже – хем красив, хем лош, но всъщност с наранена душа и нужда да бъде обичан. Оттук и силният еротичен елемент. Но има и нещо майчинско в начина, по който го обгрижват и защитават. Имат интерес към Локи извън филмите – изчетоха цялата уикипедия за комиксите, едно от момичета дори в последствие се зачете в някои поредици с Kid Loki, други две пък се запалиха по образа му в скандинавската митология и станаха експерти по това, едната игра два месеца мобилната игра на марвел, за да спечели Локи като герой и после още два, за да си купи специален skin за този герой, където е Female Loki (наистина секси и привлекателен скин, но нищо общо с Том Хидълстън). Не че ги съдя – и аз играх играта четири месеца, за да си купя за Elektra скин Daredevil season 2 и за Блек Уидоу да си купя скин Civil War (с жълтото якенце и високите ботушки, уникално красива е, като кукличка!).\nЯсно, че всички герои в тея филми са красиви и секси и ясно, че това е голяма част от прехласването на много хора по тях, но все пак вярвам, че има и голям брой хора, които имат И допълнителни причини да харесват образите. И наистина вярвам, че ако пренебрегнем това, ако приемем, че всички зрители виждат супергеройските филми като елементарни, че цялата привързаност на милиони хора по света към тези герои се дължи единствено на физическо привличане, тогава няма да можем да си обясним феномена напълно. Милиони хора изпитват силно емоционално привличане към тези герои – аз в някаква крайна степен, но много други хора също имат точки по този показател. Погледни Уондър Уомън – филм като филм, но много хора го смятат за най-добрия филм на годината и страшно много жени са напълно обсебени от този образ – не защото изпитват сексуално привличане към Даяна, а защото за тях това е някакъв идеал, не я възприемат повърхностно, а едва ли не религиозно. Самият Том Хидълстън имаше изказвания преди, че супергероите са новата религия, ще изнамеря цитата ей сега. Просто искам да подчертая, че това са персонажи, които хората обичат – обичат да гледат, но обичат и да анализират и да търсят в тях дълбочина. И тая притегателна сила не се дължи просто на секса, по-многостранно е, поне според мен.\n(Ето, намерих го: https://www.theguardian.com/film/filmbl ... -superhero\nBut superhero films offer a shared, faithless, modern mythology, through which these truths can be explored. In our increasingly secular society, with so many disparate gods and different faiths, superhero films present a unique canvas upon which our shared hopes, dreams and apocalyptic nightmares can be projected and played out.\nИначе, колкото до разнообразието в супергеройските филми, аз определено го виждам. Бих го описал така – за мен двата филма Guardians of the Galaxy се различават от Winter Soldier и Civil War толкова, колкото най-новите филми за Star Trek с Крис Пайн се различават от филмите за Борн с Мат Деймън. А първите два филма за Thor се различават от третия толкова, колкото първите два филма за Хари Потър се различават от „Карибски пирати“. За мен лично духът е просто различен. Макар да има заглавия кат Ант-мен, които нямат особена идентичност, сместват се с другите и затова изглежда, че всички са еднакви.\nНо, да не се отвличаме\nНе направих тази тема за да обсъждаме по какво се различават супергеройските филми, нито дори за да нищим дали супергеройските филми предлагат смислено съдържание. Исках да ви попитам дали ги смятате за страшната чума, която ще доведе до смъртта на киното, както намекват някои популярни дейци в бранша. И болшинството отговори тук казват, че дори супергеройските филми да бъдат възпремани като болест, те са не причината за болестта, а по-скоро един от симптомите на тази болест. Което като цяло не е лош извод от дискусията. И междувременно исках да попитам какво гледате на кино и защо ходите в кинасалоните. Поне няколко човека казаха, че ходят на кино основно заради филми спектакли, понякога заради нуждата от голямо зрелище и бързо възнаграждение, друг път – защото останалите филми се гледат по-удобно вкъщи.\nАз мога да допълня, че също ходя на кино основно на супергеройски филми, макар причината да е друга – просто само те ме вълнуват толкова силно, че да искам да ги видя веднага след излизането им. За всякакви други филми мога да проявя търпение и да почакам три-четири месеца, докато се появят по торентите. И без това живеем в свят, в който има огромно количество развлекателно съдържание – то са сериали, книги, комикси, филми… Не ми пречи да се позанимая с нещо друго и да почакам Блейд Рънър няколко месеца, колкото и да го хвалят всички. Обаче ако Блек Уидои или Тор са на екран, просто трябва да ги видя, чувствам нужда да знам какво се случва с тях. Иначе се случва се по два-три пъти на година да ида на несупергеройски филм и най-често съм разочарован.\nА по фестивали ходя изключително рядко, защото повечето филми от тях се намират по тракерите. И чувствам вина да дам 10 лева за филм, който го има по торентите, наистина ми е гадно, чувствам сякаш се глезя като хвърлям пари на вятъра. Забавното е, че не чувствам вина да дам 20 лева за блу-рей на супергеройски филм, който съм гледал вече три пъти на кино, ноооо… човешките емоции са ирационални.\nPost by penzata » Thu Jan 04, 2018 1:57 pm\nМисля, че единствените наистина различни супергеройски ленти, които Холивуд е пускал някога са Уочмен (деконструкция на геройството), Логан (който избива на геройските деконструкции на Уочмен в света на Х-мен) и Дедпуул (пародия на геройството с кенефен хумор и счупване на 4тата стена). Всичко останало е стандартната конвейерка и това, че създателите на новия Тор са решили да се качат на success влакчето на веселите лиготии от Guardians of the galaxy или пък че Спайдърмен в последната си итерация е сладуресто нърдче, си остават козметични промени, които не успяват да създадат усещане за новаторство.\nНапълно съгласен. Към горните примери бих добавил и "Батман се завръща", който като тон, а и не само, е невиждан дотогава за подобни (комиксови) филми, считани за детски. Също така и "Unbreakable", който по чудесен интроспективен начин показва създаването на супергероите и злодеите.\nВ интерес на истината имам надежда и усещане, че Black Panther ще съумее да предложи много повече, отколкото хората очакват от него. Адски харесвам подхода на Ryan Coogler към един толкова преекспониран жанр като спортно-боксовия и считам, че Creed съумя да надскочи жанровите предрасъдъци към тези филми, да предложи дълбочина и да покаже, че дори и филм, който е спиноф/продължение и седма част от поредица, може да предложи нещо различно и свежо.\nИ междувременно исках да попитам какво гледате на кино и защо ходите в кинасалоните.\nОбичам да ходя на кино, заради затвореността на киносалона и откъсването му от останалия свят (в домашни условия не мога да почувствам тези неща), и да остана насаме (въпреки другите хора, които не ми пречат, защото ги игнорирам) с даденото произведение. Та в повечето случаи филмите не са блокбастъри.\nКато цяло на кино не ходя, за да гледам кютеци, експлозии и ай кендита на голям екран с чутовен звук, защото ич ми не е, но когато го правя, отивам с приятели да се забавлявам с тях и в повечето случаи е на филми, за които изобщо не ме е еня.\nОбаче се случва в повечето пъти (Justice League не е един от тях ), въпреки неебателността ми към даден блокбастъров филм, да си тръгна от киното страшно изтормозен, а това ме вбесява. Хем давам маса пари за 3D простотии, пуканки и всичките там екстри, хем нямам никакви очаквания към филма и въпреки всичко се чувствам като сгазен от тоталната неебателност на една торба хора, стоящи зад проекти, които съществуват само и единствено, за да съществуват.\nLast edited by penzata on Thu Jan 04, 2018 2:22 pm, edited 1 time in total.\nPost by Moridin » Thu Jan 04, 2018 2:20 pm\nЧестно казано ходя на кино най-вече по две причини:\n- нямам нищо по-добро за правене, или изисква доста усилия да направя по-доброто нещо\n- много рядко се насилвам да гледам нещо вкъщи, пък не ми се пропускат филми, които са ми маргинално интересни\nпървият булет е причина да гледам разни рандъм неща, които не ми се гледат задължително\nвторият булет е причина да гледам BR2049 и нему подобните, вкл. повечето супергеройски, някак си да не изпадам от социалния диалог\nне знам каква е тая психология, но някак не чувствам вина за несвършени задачи, когато съм навън. дори когато съм вкъщи и цъкам интернет, т.е. "мога да почна задачата наистина ей сега", не чувствам вина. но когато съзнателно си кажа - е сега съм вкъщи, но два часа няма да правя нищо, което ми виси, а ще блудствам с филми - мнооооооого трудно се чувствам окей да го правя.\nзатова и вкъщи е основно за сериали (те са по-кратки и не може на кино), а за филми - на кино\nно със сигурност твърдя, че никога не ходя на кино заради "спектакъл", просто щото това не е никаква мотивация за мен\nедит: на фестивали и аз не ходя, не щото ги има по торентите (пак няма да ги гледам дори и там), а защото ми се струва ужасно усилие - тия фестивали отнемат цели дни наред, не знам кой ги има да ги даде... а и това усилие да се ровиш в програма от 50 филма, да решиш какво си струва, после да се чувстваш излъган... не, не. ако някъде има overwhelming "трябва да гледаш този фестивален филм" от всички страни - тогава все ще ида на някоя по-нататъшна прожекция по филмотечните, или ще се съберем у някой...\nPost by Amelia » Fri Jan 05, 2018 5:05 am\n@penzata - много ме кефи причината да ходиш на кино! Не бях мислила за това как в тъмната кино-зала с големият екран насреща има някакво чувство на интимност... Има някаква яка романтика в цялата тая работа. Това обаче никога няма да проработи при мен, щото аз интимните и медитативните работи ги върша в къщи (даже често си чета/пиша научните статии у нас, където мога да се вглъбя достатъчно в тях без околните да ми пречат).\n@Moridin - и това е много яка (и честна) причина!\n@Dr. Horrible , е то е ясно, че има и няква емоционална част в цялата тая фенщина. Доколкото фенщината е по-скоро relationship отколкото one night stand (с тоя сериал от Марвел филми няма как да е one night stand просто), тя не може да се базира само на секс. Въпросът е, че това че си хлътнал по някъв персонаж там, щото е секси на екрана и оттам-насетне искаш да го гледаш повече и почваш да търсиш под вола теле, за да оправдаеш пред себе си и околните интереса си към него, не прави този персонаж по-качествен и дълбок, нито пък извърта фокуса на интереса ти към съответните му приключения. Ако Локи беше по-грозен, надали някой щеше да бъде толкова развълнуван от наранената му, копнееща за любов душа и това дали ще е добър или лош на финала. Приключенията тук са просто начин любимецът ти да получи някво екранно време, пък как го получава точно не е от особена важност.\nС това в никакъв случай не казвам, че тоя тип секси персонажи, лишени от кой знае ква дълбочина са нещо лошо за изкуството сами по себе си. Те си имат своето място в изкуството и на мен лично са ми от най-любимите неща в него. Баси, ако седна ей сега на прима виста мога да ви изкарам тук списък с поне 200 имена на аниме/тв/филмови/книжни/гейм персонажи, които бих опънала на всяка изпречила се на пътя ми плоскост и които са ме вкарвали в състояние на олигавен фенгърлски ступор из целия интернет. Някои от тея ДАЖЕ са добре развити, да им се ненадеваш. В тоя списък щеше да фигурира и MCU Локи. И досега се сещам за един Фейсбук пост на една приятелка, който описва доста добре настроенията ни към тоя: "ЩЕ КОЛЕНИЧА ПРЕД ЛОКИ КОЛКОТО, КОГАТО И КАКТО ПОИСКА!!!".\nНо за мен е важно човек да има някъв self awareness за това защо харесва определени неща, за да не вземе да си въобрази че тея неща са с някви обективни и ценни за интелекта, изкуството и планетата качества. Щото ако си въобразиш подобни неща ставаш безкритичен към това, което ти се предлага и спираш да търсиш по-добри опции. И точно това е един от по-големите проблеми с тъпите блокбъстъри и това, заради което разни лица като Джоди Фостър се оплакват. Тъпите блокбъстъри програмират безкритична публика, която лесно и доволно кльопа деривативните лайна, които ѝ се представят и после радостно хуква да си купува рандъм мърчъндайз. Като човек купувал мърчъндайз като някво видиотено изфенгърляло зомби, трябва да кажа че понякога се чувствам омерзена от себе си. Затова и напоследък се опитвам боклуците, които си купя поне да наливат пари в производители и заглавия, които имат и някви обективни качества, с надеждата, че правя някакъв statement там като разумен потребител, гласуващ с портфейла си. Фигурката ни на Гералт е резултат от тоя мисловен поток - дано нещо от тея пари стигне до CD Projekt Red в крайна сметка. За тях поне знам, че ще направят нещо смислено с тея ресурси. А пък до момента съм купила почти всичко издадено по Джоджо в Северна Америка с надеждата да накарам северноамериканските издатели да ми пуснат хубави БД едишъни на анимето.\nИначе е добре, че приятелките ти са се хванали да прочетат и малко истинска митология покрай попкултурните си увлечения. Дано да продължат да се развиват в тая посока. Поп-културата нееднократно ме е тласкала към някакви по-висококултурни медии, да не говорим че и английски научих заради нея, а в някакъв момент може и японския да подхвана (и без това съм натрупала някакъв там речников фонд на японски). Даже мисля, че трябва да почнем да я вкарваме в по-големи количества в образователните ни системи.\nPost by Martix » Fri Jan 05, 2018 3:32 pm\n+1 за горния пост. Ако супергеройските филми имат някаква вина за "падението на сериозното кино", това е че възпитават безкритична публика. Но ако не бяха те, вместо тях безкритична публика щяха да възпитават пиратските филми, или каквато друга мода беше на тяхно място.\nPost by Claymore » Fri Jan 05, 2018 6:39 pm\nБях обмислял мнооого дълъг пост с леко заяждане именно към хората които казват че филмите като цяло са шит, същеременно признавайки че не гледат много извън wide release лентите, но докато се включа доста от нещата които исках да кажа се обсъдиха. Иначе като цяло съм съгласен с мнението на @Scourge , киното в смисъл на филмите си е много добре, тая година беше абсолютно невероятна като цяло, каквото съм гледал нов нефранчайзов рилийс (Atomic Blonde, Get Out, The Handmaiden, The Vilainess и разни други неща) минимум ми е харесало, ако не да го обожавам. Същото не мога да кажа за чекии като новия Ейлиън, новия Гардианс ми беше весел и приятен и забравих абсолютно всичко в него след като излязох от салона. Качественото кино, независимо в какво проявление, ще си живее живота. Вече мейнстрийм индустрията и мултиплексите може да го закъсат, за което ще им проскърцам с най-сладката дребничка цигулка, понеже ме боли фара за тях. Там ходя само за неща като IT, комиксови шитове два пъти в годината и Baby Driver или подобно нему. И всъщност съм много по-склонен да дам пари за да пробвам инди филм който може дори да не разбера (кхъм, H., кхъм) отколкото поредната високобюджетна чекия. Не че съм дори някакъв мега разбирач, но е абсурдно да се твърди как 2017 била слаба откъм филми, когато човек е гледал само пуканкови неща, както е абсурдно да се твърди същото за игрите ако човек е играл само ААА игри. Наскоро бях в такъв спор и щях да си тегля ножа. Не конкретно към някого тук, просто това твърдение за филмите го чух няколко пъти от различни хора за последния месец и ми е смешно. Съгласен съм и с причините на @penzata да ходи на кино - изолацията от външния свят и всякакви разсейващи фактори е важна. Имам си голям телевизор къщи, но дори когато съм залисан в нещо я ще си отворя месинджъра, я ще задремя на дивана, я нещо друго.\nИначе не е и много трудно да се следи за добри малки филми, сума ти сайтове наред с всички новини и обявления за НещоМен вс. НякваУомън: Дъ Ъуейкънинг ъф Дъ Рекънинг - Електрик Бугалуу 2 пускат и списъци тип "Films To Look Out For in XXXX". Иначе дистрибуцията конкретно в нашата мила страна е капризна дори в инди кината, mother! тук изобщо не го даваха, Killing of a Sacred Deer два пъти му местиха датата, сега уж февруари ще излезе... Но пак ни огряват интересни или дори добри неща. На запад ако живее човек в средно голям до голям град инди кина с лопата да ги ринеш. Като бях в Лестър в местното инди кино на 31ви октомври правеха хорър маратон с The Thing и още 4-5 филма със закуска на сутринта\nЩо се отнася за спектакъл... ми сори ама неща като скорошната реставрация на Сталкер, която даваха в Дом на киното, The Shape of Water или случаен филм на Ян Сванкмайер или по-кадърен френски режисьор за мен са почти винаги много по-добър "спектакъл" отколкото случайна невдъхновена CGI битка между супергерои без грам усещане за physicality и злобица. Чисто и просто защото са радост за окото с детайлите си, особено ако се вкарат по-интересни операторски техники. Дето каза пичът от Every Frame A Painting в едно видео върху Джеки Чан и филмите му, именно фактът че героят му е уязвим и често яде бой или се спъва, придава реализъм на персонажите му и прави екшън сцените по-увличащи, защото го усещаме като нормален човек и стискаме зъби при всеки удар който поема или нанася. Като се млатят Супермен и Батман или нз кой, хубаво - сгради се рушат, хвърчат лазери, експлозии има ама suspension of disbelief-а ми го няма. В случая това е от некадърна режисура, не само заради жанра, но това е нормата. The Winter Soldier остава единствения комиксов филм от който си спомням някакви моменти в екшъна и то с добро. Atomic Blonde също всъщност имаше много по-запомнящи се екшън сцени от GotG 2.\nЗа да адресирам формално на Доктора въпроса, ами по-скоро не съм съгласен с Гън. На прима виста само неговите Марвълски неща и Winter Soldier някак ми изскачат в главата като по-отчетливи и "авторски." Всичко друго на ниво стил, музика, кинематография и визуален дизайн ми се омешва. Да, да, споделена вселена и т.н., ама не е извинение.\nП.П. Жоро, а вместо да разцъкваш случайна статия във вестник или списание, спокойно можеш да отвориш програмата на фестивала и да видиш ревюта на 2-3 филма, да си избереш някой и да отидеш Пък на Марк Кърмоуд видео ревютата също вършат работа понеже пичът ревюира почти всичко и са всички по 5-6 минути.\nП.П.П. Марто, не мисля че супергеройските филми са краят на киното, по-скоро са симптом на проблема, но за себе си лично не мога да ги трая, дори просто като се говори ли говори за тях около мен. Тази година се ограничавам до Black Panther и Infinity War, като втория дори не знам дали ще го гледам на кино след ужасяващо скучния първи трейлър.\nLast edited by Claymore on Fri Jan 05, 2018 7:24 pm, edited 2 times in total.\nPost by Moridin » Fri Jan 05, 2018 7:15 pm\nВидео ревю е най-тъпото нещо на света\nPost by Claymore » Fri Jan 05, 2018 7:23 pm\nХм първо Анастасиа, сега ти... забелязвам pattern. Явно е от възрастта\nPost by Roland » Fri Jan 05, 2018 8:12 pm


Wood-Mizer Рендосваща / профилираща машина\nПродукти Рендосваща / профилираща машина\nДАЙТЕ СВОБОДА НА СВОЯТА ИЗОБРЕТАТЕЛНОСТ С НОВОТО ДЪРВООБРАБОТВАЩО ОБОРУДВАНЕ НА WOOD-MIZER\nWood-Mizer е горд, че сега предлага серия от рендосващи/профилиращи машини за всеки, който произвежда завършени продукти от дървесина, в допълнение към легендарната линия от банцизи, които са позволили на хората да обработват трупи в дървен материал за повече от 35 години.\nТази гама от рендосващи/профилиращи машини не е ново развитие. Оригиналната шведска компания, която ги произвежда, вече е част от семейството на Wood-Mizer и те извеждат тези машини повече от 20 години в Швеция.\nМоделите машини, предлагани чрез Wood-Mizer, са се продавали под различни други марки и лога през годините, което означава, че тези машини са известни, тествани и доказани в целия свят. Wood-Mizer е развълнуван да надгради това наследство, за да снабди дървопреработвателите с необходимите им инструменти.\nMP200 Рендосваща/профилираща машина\nРендосайте и профилирайте до две страни при едно преминаване.\n• Процес от 2 стъпки за производството на рендосана и профилирана дървесина\n• За производители на подови настилки, профилирани детайли и други.\n• 1 хоризонтална фрезова глава и 1 странична глава\nКомпактна & гъвкава четиристранно рендосваща / профилираща машина.\nmp360 рендосваща/профилираща машина\nВисокопроизводителна четиристранно рендосваща и профилираща машина с универсална глава.\n• Четиристранно рендосване и профилиране при едно преминаване ПЛЮС пета глава\n• Голям капацитет на четиристранно рендосване\n• Петата глава се завърта до 270 градуса\nФРЕЗА И ЩРАЙХМУС\nmp160 фреза и щрайхмус\nДве основни машини в една!\n• Четиристранно рендосване и фрeзоване при едно преминаване\n• Голям капацитет на четиристранна обработка 260 мм широчина х 100 мм височина\n• Лесен за настройка, обслужване и ежедневна употреба\nДВУСТРАННО РЕНДОСВАЩА МАШИНА\n• За производителите на мебели, врати и прозорци, облицовки и други\nЕфективна комбининация на рендосване фрезоване и окреайчване в една машина\nРазработена с идеята за мултифункционалност. МР220 е удачният избор за дърводелци, които търсят производителност, качество и гъвкавост.


Станислав Лем — Как Микромил и Гигантиан задвижиха мъглявините — Моята библиотека\nПриказки на роботите (7)\nJak Mikromił i Gigacyan ucieczkę mgławic wszczęli, 1964 (Пълни авторски права)\nАстрономите учат, че всичко, което съществува — мъглявини, галактики, звезди, — се отдалечава едно от друго във всички посоки и от това непрекъснато движение Вселената се разширява вече милиарди години наред.\nМнозина се чудят много на това всеобщо разбягване и като се връщат в мислите си назад, стигат до извода, че преди много-много години целият Космос е бил съсредоточен в една точка, подобна на звездна капка, която по неизвестна причина избухнала, а взривът й продължава и до днес.\nА когато размишляват така, ги обзема любопитство какво би могло да е станало преди това, и не могат да решат тази загадка. А ето какво станало.\nВ предишната Вселена живеели двама конструктори, толкова несравними майстори в космогоничния занаят, че нямало нещо, което да не могат да направят. Но за да се направи нещо, най-напред трябва да има план за него, а планът трябва да се измисли, защото откъде иначе ще се вземе? Така че двамата конструктори, Микромил и Гигантиан, непрекъснато мислели над това по какъв начин могат да разберат какво още може да се конструира освен всичките чудатости, които им идват в главата.\n— Мога да направя всичко, което ми дойде на ум — казал Микромил, — но не всичко ми идва. Това ме ограничава, както и тебе, защото не можем да измислим всичко, което може да се измисли, и може да се получи така, че нещо друго, не това, което сме измислили и което правим, е достойно за осъществяване! Какво ще кажеш за това?\n— Прав си, несъмнено — отвърнал Гигантиан, — но какъв изход виждаш от това?\n— Каквото и да правим, правим го от материя — отговорил Микромил — и в нея са заложени всичките възможности. Ако измислим къща, ще построим къща, ако е кристален дворец — ще създадем дворец, ако е мислеща звезда, ще направим мислеща смес, защото и това е по силите ни. Но в материята има повече възможности, отколкото в нашите глави. Затова трябва да й сложим уста и тогава тя сама ще ни каже какво още може да се направи от нея, за което изобщо не ни е хрумнало!\n— Устата е необходима — съгласил се Гигантиан, — но не е достатъчна, защото казва това, което преди това се ражда от разума. Така че не само трябва да сложим уста на материята, но да й дадем и мислене, след което може би ще ни разкрие вече всичките си тайни!\n— Право казваш — отвърнал Микромил. — Делото си струва усилията. И аз виждам нещата така: тъй като всичко съществуващо е енергия, мисленето трябва да се изгради от нея, като се започне от най-малката частица, от кванта. Квантовото мислене трябва да се затвори в клетчица, направена от атоми, колкото се може по-миниатюрна. Затова трябва да се заемем с делото като атомни инженери, умалявайки и умалявайки непрекъснато. Когато успея да насипя в джоба си сто милиона гении, когато се сместят безпрепятствено там, целта ни ще бъде постигната: гениите ще се размножат и тогава всяка шепа мислещ прах ще ти каже не по лошо от множество мъдри съветници какво и как да направиш!\n— Не, не така! — възразил Гигантиан. — Обратното трябва да се направи, защото всичко съществуващо е маса. Така че от всичката маса на Вселената трябва да се изгради един мозък, необикновен по големината си и изпълнен с мислене. Когато го попитам, той ще ми разкрие всичките тайни на целокупното творчество — сам, без чужда помощ. Твоят мислещ прах е безполезна чудатост, защото ако всяко мислещо зрънце говори нещо различно, ще се объркаш и никакви знания няма да получиш!\nОт дума на дума двамата конструктори се скарали жестоко и вече не можело и дума да става, че ще решат заедно задачата. Затова се разделили, присмивайки се един на друг, и всеки се захванал да работи по своему. Микромил започнал да лови кванти, затварял ги в атомни клетчици и тъй като им било най-тясно в кристалите, учел да мислят диамантите, халцедоните и рубините. С рубините му вървяло най-много и затова затворил в тях толкова разумна енергия, че чак заблестяло. Той имал и много други самостоятелно мислещи минерални дребосъци като смарагдите, лазурно разсъждаващи, и топазите, пресметливи в жълто, но червеното мислене на рубините му се харесало най-много. А докато Микромил се трудел сред хора на пискливите малчугани, Гигантиан посветил времето си на великаните. Придърпвал той към себе си с най-големи усилия слънца и цели галактики, разтапял ги, смесвал ги, споявал ги и ги свързвал и с пот на челото създал космочовек, един толкова всеобхватен великан, че извън него не останало нищо освен една цепнатина и в нея Микромил със своите драгоценни камъни.\nКогато двамата завършили делото си, вече не ги било грижа кой ще научи повече тайни от това, което е създал, а само кой от тях е бил прав и е направил по-добрия избор. Затова се призовали взаимно на съпернически турнир. Гигантиан чакал Микромил, застанал до своя космочовек, който се простирал на вечни светлинни векове надлъж, нашир и на височина, с тяло от черни звездни облаци, с дъх от милиарди слънца, с ръце и нозе от галактики, свързани помежду си гравитационно, с глава от сто трилиона железни планети, а на главата — мъхеста шапка, горяща, от слънчева вълна. Когато Гигантиан настройвал своя космочовек, летял от ухото до устата му и всяко от тези пътешествия продължавало шест месеца. А Микромил дошъл на бойното поле сам, с празни ръце. В джоба си имал дребничък рубин, който искал да противопостави на колоса. Разсмял се при вида му Гигантиан.\n— И какво ще каже тази трохичка? — попитал той. — Какво може да представлява нейното знание пред тази бездна от галактическо мислене и мъглявинно умуване, където мисълта се предава от слънце на слънце, мощната гравитация я усилва, избухващите звезди придават блясък на идеите, а междупланетарната тъмнина преумножава замисъла?\n— Вместо да се хвалиш със своето и да се биеш в гърдите, по-добре се залавяй за работа — отвърнал Микромил. — Защото знаеш ли, че няма защо да разпитваме нашите създания? Нека сами да поведат съперническа дискусия! Нека моят микроскопичен гений срещне твоя звездочовек на бойната арена, където мъдростта е щит, а меч е разумната мисъл!\n— Така да бъде — съгласил се Гигантиан. И се отдръпнали от своите творения, за да застанат те сами на арената. Пообикалял, пообикалял в тъмнината червеният рубин, над океана от вакуум, в който плавали звездни планини, над блестящото неизмеримо туловище и запищял:\n— Ей ти, прекалено големия, огнен дървеняко, неизмеримо нищо и никакво, можеш ли да си помислиш каквото и да е нещо?\nТези думи достигнали чак след една година до мозъка на колоса, раздвижили се в него небосводите, споени с майсторска хармония, той се учудил на дръзките думи и поискал да види кой се осмелява да му говори така.\nЕто защо започнал да обръща главата си натам, откъдето му задали въпроса, но докато я извъртял, минали две години. Погледнал с ясните си очи-галактики в мрака и не видял нищо в него, защото рубинът отдавна не бил там и пискал вече зад гърба му:\n— Ама че си непохватен, мой звездооблачни, мой слънчевокоси, какъв си ленивец-неповратливец! Вместо да си въртиш главата, космата от слънца, по-добре кажи можеш ли да сметнеш колко прави две и две, докато половината от лазурните гиганти не е изгоряла в черепа ти и не е загаснала от старост!\nРазгневили тези безсрамни насмешки космочовека и той започнал да се извръща колкото се може по-бързо, защото му говорели зад гърба. И се извръщал все по-бързо и по-бързо, и се въртели около оста на тялото му млечните пътища, и се извивали от инерцията раменете на галактиките, до този момент прави, в спирални, и закръжили звездните облаци, от което се превръщали в сферични тела, и всички слънца, луни и планети се завъртели в него от инерцията като пумпали. Но преди да светне към своя противник с очните си орбити, той вече го подигравал откъм другата му страна.\nВсе по-бързо и по-бързо се носело кристалчето-смелчага, а космочовекът също започнал да кръжи и да кръжи, но не можел по никакъв начин да го настигне, макар че вече се въртял като пумпал, и накрая набрал такива обороти, развил такава скорост, че веригите на гравитацията се разхлабили, натегнатите до краен предел шевове на притеглянето, направени от Гигантиан, се разшили, скъсали се връзките на електрическото привличане, и, подобен на ускорена центрофуга, космочовекът се пукнал и се разлетял по всичките страни на света, въртейки спирални галактики-факли, сеейки млечни пътища, и от тази центробежна разпръскваща сила започнало движението на мъглявините. След това Микромил казвал, че е победил, защото космочовекът на Гигантиан се разлетял, преди да е рекъл „гък“ или „мък“. На което Гигантиан отговарял, че целта на състезанието не била да мерят спояващата сила, а разума, иначе казано — кое от техните създания е по-умно, а не кое остава по-дълго време цяло. И тъй като това нямало нищо общо с предмета на спора, Микромил го подвел и го измамил нечестно.\nОттогава спорът им станал още по-разгорещен. Микромил търси своя рубин, който се загубил някъде по време на катастрофата, но не може да го намери, защото погледне ли, вижда червена светлина и веднага тича натам, но това е само светлината на мъглявини, проблясващи от старост, червеникави, така че той продължава търсенето и все така напразно. А Гигантиан се опитва с гравитации-въжета и лъчи-конци да зашие тялото на пръсналия се свой космочовек, използвайки за игли най-твърдо лъчение. Но каквото зашие, веднага се пуква, такава е страшната сила на вече започналото движение на мъглявините. И нито единият, нито другият успял да разбере от материята нейните тайни, макар че и на разум я научил, и уста и сложил, но преди да се стигне до решителния разговор, се случила бедата, които неразумните поради своето невежество наричат сътворение на света.\nЗащото истината е, че космочовекът на Гигантиан се разлетял на дребни парчета заради рубинчето на Микромил, на толкова дребни парчета, че и до ден днешен лети в различни посоки. А който не вярва, нека попита учените не е ли истина, че това, което се намира в Космоса, се върти постоянно около оста си като пумпал. Тъй като всичко е започнало именно от това бясно въртене.\nЧитателите на „Как Микромил и Гигантиан задвижиха мъглявините“ са прочели и:


Разкази с неочакван. . . въпрос? :: Летящо тайванско "куче"\n17.02 08:37 - Летящо тайванско "куче"\nПоследна промяна: 20.02 23:33\nБяхме трима колеги - аз, колежката Е. и колегата М. “Бате М.”! Всички така му казваха. Бяхме на посещение при един търговски партньор в Тайван. Това посещение се беше проточило много и пътуването ни беше изпълнено с куп забавни моменти и обрати. Трябваше да минем през Лондон, но не стигнахме до там, а се наложи да останем във Франкфурт, а после да посетим Бон. Нямахме виза за Тайван и трябваше да я получим с препускане по немските магистрали между Франкфурт и Бон. В близка среща с китайската "тайванска" дипломация докато успеем да си получим визата.\nПретърпяхме своеобразен "арест" на летището в Банкок, защото бяхме „from communist country”. Закуската на колегата ни в Тайпе беше нещо като лястовиче гнездо, което трудно се ядеше. „Бате М.“ беше кулинарен експериментатор и искаше да опита всички местни деликатеси. Аз не рискувах толкова и си бях поръчал стандартен "American breakfast".\nНа една от вечерите в тайвански ресторант дълго избирахме блюдата. Менюто беше напечатано на лъскав картон с цветни снимки на всички блюда. Внимавахме много! В тази част на света има доста необичайни за нас блюда. И в Китай, а и в Корея! И не знам как стигнахме до темата, но в един момент любезните домакини ни посочиха и едно такова блюдо, приготвено с кучешко месо. Ние също обичаме кучетата, но чак пък толкоз! Това беше твърде прекалена любов! Но тук това си беше в реда на нещата. За нас това стана ясно, особено след като бяхме посетили предната вечер "Night market"-а на Тайпе. И бяхме станали свидетели, как там можете да хапнете на крак всичко - от мравки до прясно одрани змии.\nБеше много интересна командировка. Посетихме фирмената централа на партньорите и една от фабриките им. Пътувахме някъде из провинцията, за да посетим парк на миниатюри. Присъствахме на чаена церемония в една крайпътна чайна, досами чаената плантация. Беше интересно. И много студено!\nНо спомените ме върнаха тогава, когато вече бяхме в самолета, на път за Сингапур. В последната седмица преди Китайската Нова година, която изкарахме в Сингапур на плажа в едно приятно безвремие!\nПътувахме с Боинг 747 Джъмбо. По време на полета дойде време за хранене. Стюардесите започнаха да сервират храната. Но предварително мина една от тях и взе поръчка от всеки пътник - и имаше по три възможности в менюто. За първата разбрах. За втората - рибата, също разбрах, но третото наименование ме затрудни. Не разбрах точно какво ми избърбори стюардесата! Освен това, всички бяхме с пресния спомен от разговорите в ресторанта в Тайпе. Кой знае какво бях чул и какво си представих тогава? Поне по онова време, не беше толкова лесно да разбирам „китайския английски“. Може би точно поради нивото на моят английски!\nАз не рискувах и взех първото, пилешкото с ориза! Колежката си взе риба. С нея бяхме един до друг. А „бате М.“ беше малко по-назад. Не знаехме какво си е поръчал.\nСвърши обяда. По едно време се събрахме и решихме да разкажем кой какво е обядвал. И „бате М.“ гордо декларира, че е ял „куче“! И настояваше, че е много вкусно.\nМакар че колегата ни говореше четири езика, явно и неговия английски можеше да го подведе понякога. И както се разбра, със сигурност в групата имахме по-добър в „китайския английски“ от нас двамата! До мен колежката Е. се смееше опровергаващо.\nВсъщност, екстравагантната гордост на колегата, че е хапнал кучешко, беше напразна. В шумния салон на самолета и особено когато ти говори китайска стюардеса, понякога трудно се различават някои английски думи.\nПредубеждението е много измамно нещо! Този път гастрономическият му експеримент се беше провалил тотално! Сготвеното “тайванско“ куче" беше куче само в неговите предубедени представи!\nDuck и Dog! Ducky1 Dog! Ducky Duck! Duck вместо Dog!\nПросто „бате М.“ беше хапнал най-обикновено печено патешко по китайски, представяйки си, че яде куче! Всъщност, "Летящото тайванско куче" си беше най-обикновена тайванска патица!\nПоуката: Не трябва да бъдем предубедени! И трябва да усъвършенстваме както езика и сетивата си, така и чуждите си езици!\nТака ще разбираме по-добре хората срещу нас!\nЗдравко Арнаудов, 16.02.2018\nТагове: куче, Нова година, Китай, изненада, чувство, въображение, поука, смях, забавно, езици, пътуване, разбиране, Тайван, патица, измамно, предубеждение, китайска кулинария,\nКакво ще вземете задължително на плажа?\nК кому стучится северный пушной зверек -...\nСША дорого заплатят за «демонстрацию сил...\nПритча за синигера и хищните птици (приказка с отворен край)


Изписаха австрийчето от тайнствената комуна в село Бистрица\n24 Април 2013 00:00ПУБЛИКУВАНА\n15-годишното австрийче от тайнствената комуна в село Бистрица бе изписано в късния следобед днес от реанимацията на МБАЛ – Благоевград. Тинейджърът бе приет в спешното отделение в понеделник вечерта с гадене и повръщане, след като погълнал неустановени по вид и количество медикаменти.\nПървоначалната информация, че Емис Адеми е опитал да се самоубие, на този етап не се потвърждава. „Не можем да сме сигурни, че момчето е направило опит за самоубийство. Още при постъпването му в болницата състоянието му бе добро, но решихме да остане в отделението още ден-два под наблюдение“, коментира лекуващият го лекар д-р Сашо Караджов.\nВ болницата го довели възпитателите му. Те обяснили на медиците, че Емис е с психично заболяване и тъй като заварили в стаята му разхвърляни по пода медикаменти, се уплашили да не е погълнал голямо количество от тях. Преди време същото момче си срязало вените, но го спасили.\n„Най-вероятно става въпрос за психотропни вещества, с които е лекувано заболяването му. Видимо обаче по нищо не личи детето да има психични проблеми“, каза още д-р Караджов. Той поясни, че австрийчето е било готово за изписване още тази сутрин, но възпитателите му не могли да предоставят документи за попечителство, за да си го приберат.\nТова е станало късно тази вечер и детето е изписано в присъствието на шефа на Дирекция „Социално подпомагане“ – Благоевград Александър Балев, началника на отдел „Закрила на детето“ Емилия Маникатова, един от възпитателите и преводачката към австрийската фондация, която работи по оздравителна програма в село Бистрица – Илонка Николова.\nДве деца от Австрия и едно от Германия живеят от четири месеца в Бистрица. До момента за това знаеха само местните жители, които вече са свикнали с присъствието на чуждестранните си гости.\nТинейджърите са настанени в мотел „Йорго“, собственост на Георги Цветанов. "Хотелът има договор с австрийската фондацията, негов е и първият етаж от сградата на кметството, където живеят децата. Всяко ползва отделна стая“, обясни кметът на селото Георги Бочуков.\nКакво правят децата там и защо са дошли в България, днес никой не можа да отговори. Социалните работници отказаха да коментират случая под предлог, че извършват проверка.\nОт полицията обявиха, че не разследват случая, тъй като в него нямало нищо криминално.\nАвстрийската фондация, която работи с деца, преживели домашно насилие, е с гръцко представителство. Името й е „СНЦ Янис Димитриадис”.\nПървоначално фондацията развивала дейността си в Гърция, но се преместила в България заради по-ниските цени.\nКакви точно са методите на чуждестранната организация спрямо децата в риск и ефективни ли са изолацията и отшелническият начин на живот за възстановяване на психическото им състояние, засега остава загадка.\nОт Държавната агенция за закрила на детето обаче увериха, че подобна практика в България няма.\nкомуна деца в риск немска фондация село Бистрица Георги Бочуков мотел Йорго\nВ храм "Възнесение Господне" в дупнишкото село Бистрица вече има нов свещеник


My monkey yes: NIVEA предлага специални коледни комплекти\nВ най-празничния период от годината марка №1 в грижата за кожата предлага своите специални коледни предложения. Създадени с внимание, комплектите съдържат продукти за грижа за кожата и косата както за жени, така и за мъже.\nПодаръчен комплект Expert Care предлага пълна експертна грижа против бръчки за сияйна кожа на всяка възраст. Комплектът включва дневен и нощен крем NIVEA Q10 POWER, крем за ръце NIVEA Q10 Anti-age Care и мицеларна вода NIVEA MicellAIR, която е обогатена с подхранваща формула и е изключително подходяща за чувствителна кожа, поднесени в стилен несесер. Хидратиращата и стягаща формула с коензим Q10 и креатин, която се съдържа в кремовете от серията Q10 POWER има високо-ефективни естествени съставки, които помагат за видимо намаляване на бръчките и поддържат кожата хидратирана.\nИстински завладяващ сетивата ритуал за дамите носи комплектът Sensual Touch. Пленителният аромат на душ гела NIVEA Water Lily & Oil осигурява зареждащо начало на деня, а маслените перли омекотяват и подхранват кожата. Лосионът за тяло NIVEA Cherry blossom & Jojoba с масло от жожоба попива мигновено върху кожата и я поддържа хидратирана до 24 часа с нежен аромат на черешов цвят. Рол-онът с аромат на черешов цвят и ценно масло от жожоба предпазва от изпотяване до 48 часа, без да оставя петна и следи по дрехите. Продуктите са опаковани в несесер в нежен розов цвят.\nЦялостна подхранваща грижа за косата и кожата на дамите осигурява сетът Blue Care. Комплектът се предлага с практичен несесер и включва шампоан NIVEA Hairmilk, който подхранва, възстановява и заздравява косата, благодарение на формулата с млечни протеини и Eucerit®, душ-гел NIVEA Creme Oil Pearls, чиято формула с масла се превръща в богата пяна и оставя кожата мека и хидтратирана, лосион за тяло с масло от жожоба NIVEA Cherry blossom & Jojoba, който интензивно хидратира кожата през целия ден без да я омазнява и рол-он NIVEA Protect & Care, който осигурява дълготрайна защита от изпотяване.\nSoft Touch е подаръчен комплект с компактен несесер, а продуктите в него доставят на дамите пълна грижа за кожата и косата, доставяща меко и нежно усещане при всеки допир. Шампоанът NIVEA Hairmilk Natural Shine е обогатен с млечни и копринени протеини, които заздравяват косата от вътрешността и разкриват естествения ѝ блясък. Подхранената и мека кожа се постига с истински ритуал под душа, благодарение на душ-гела NIVEA Creme Soft с бадемово масло и деликатен аромат. Комплектът включва и универсален крем NIVEA Care, който съдържа леки хидратиращи кристали оставят кожата изключително мека през целия ден, без мазно усещане, крем за ръце NIVEA Cherry Blossom & Jojoba oil и дезодорант NIVEA Invisible Black & White Clear, благодарение на който кожата е защитена от изпотяване, а дрехите – от появата на петна и остатъчни следи.\nВ стилен и удобен несесер се предлага и сетът Urban Detox. Той е подходящ за жените, които държат на добре почистената, защитена и детоксирана кожа. Мицеларната вода NIVEA Urban Detox 3 in 1 с екстракт от зелен чай и водорасли почиства кожата в дълбочина, премахвайки грима, замърсяванията и излишния себум от лицето. Дневният крем за лице NIVEA Urban Skin Defence предпазва кожата от влиянието на околната среда, замърсяванията и вредната слънчева светлина, като ѝ осигурява необходимите антиоксиданти за естествената ѝ защита. 1-минутната маска за лице NIVEA Urban Detox с бяла глина и активен екстракт от магнолия допълва детокс ефекта, като ексфолира и почиства дълбоко кожата.\nЗа поредна година NIVEA предлагат комплекта Кутия с инструменти, който съдържа всичко, от което се нуждае един мъж. Универсалният крем\nNIVEA MEN, специално разработен за мъжката кожа ефикасно подхранва и хидратира кожата. Останалите продукти - душ-гел, гел за бръснене, балсам за след бръснене и рол-он от серията на NIVEA MEN - Protect & Care подхранват кожата, без да я изсушават или омазняват и оставят свеж, мъжествен аромат. Комплектът се предлага в удобен куфар за инструменти.\nВсички представители на силния пол ще открият в сета Active Care продукти, с които ще се чувстват защитени и уверени както в забързаното ежедневие, така и докато се забавляват с приятели. Душ-гелът NIVEA MEN Active Clean е с формула с активен въглен, която почиства в дълбочина и подхранва както кожата, така и косата. Гладко бръснене и защитена от раздразнения и кожа осигурява гелът за бръснене NIVEA MEN Sensitive Recovery. Арсеналът от продукти се допълва от рол-он NIVEA MEN Invisible Black & White и автентичния универсален крем NIVEA MEN, който се абсорбира бързо от кожата и е подходящ за ръце, лице, тяло. Продуктите са събрани в удобен и модерен сак.\nСтилен сив несесер съдържа продукти за чувствителната мъжка кожа, които правят комплекта NIVEA Sensitive Care оригинален и практичен подарък. Гелът за бръснене NIVEA MEN Sensitive, специално разработен за мъже с чувствителна кожа, предпазва от раздразнения по време на бръснене. В комбинация с балсама за след бръснене NIVEA MEN Sensitive кожата получава цялостна грижа, като остава успокоена и хидратирана. Рол-онът NIVEA MEN Invisible Black & White осигурява невидима защита от изпотяване в продължение на 48 часа и подпомага запазването на естествените цветове на дрехите.\nКомплектът Deep Fresh е предназначен за мъжете, които не се страхуват от предизвикателства. Иновативната формула с черен карбон на серията NIVEA MEN DEEP действа мощно срещу бактериите и замърсяванията. Душ-гелът NIVEA MEN Deep съдържа натурална микрофина глина, която привлича замърсяванията от кожата и косата, като ги оставя освежени и подхранени. Гелът за бръснене и лосионът за след бръснене от серията се грижат за кожата на лицето по време на процеса и след него, благодарение на което тя е предпазена от бактерии и изсушаване. Комплектът съдържа още рол-он NIVEA MEN Deep и универсален крем NIVEA MEN. Продуктите се предлагат в практична чанта.\nПубликувано от iaana-siana в 11/06/2018


ЪПСУРТ с нов клип – „ОСЛУШАЙ СЕ” | 359HipHop\nЪПСУРТ с нов клип – „ОСЛУШАЙ СЕ”\nТази вечер (18 юли) в 22:00 е премиерата на най-чакания видеоклип за това лято – „Ослушай се” – видеото към новата песен на Ъпсурт, която наскоро рап бандата представи лайв на турнето на The Voice. Клипът и парчето показват Ъпсурт в една нова и неочаквана светлина – инструменталът е на границата на електрониката, визията на видеото повече отива за филм на Дейвид Линч, а текстът е сред най-крайните лирики на тримата. В част от кадрите Ъпсурт правят невъзможни движения и се накланят под ъгли, които сякаш отричат законите на гравитацията – ефект постигнат с уникална конструкция на декора, за първи път досега използвана у нас. Не липсват и красиви жени, които обаче са стилизирани по-скоро като за клип на Rammstein и естествено танцуват на пилон. Клипът по традиция е дело на Валери Милев, въпреки че в реалити частта, с която завършва видеото, ролята на режисьор играе Люси Иларионов. Заедно с премиерата на клипа, Ъпсурт пускат дрехи от лимитирана дизайнерска линия, която излиза под бранда РСПКТ (Респект) и ще се продава ексклузивно в обновения онлайн магазин на Facing The Sun като бройките са силно ограничени, а стартът на сайта е в четвъртък вечер. „Ослушай се” на Ъпсурт ще се завърти ексклузивно в ефира на телевизия The Voice, както и в официалните канали на лейбъла Facing The Sun в сайтовете за видеосподелянеYouTube и Vbox7, а парчето вече се предлага за легален даунлоуд в онлайн магазинa iTunes.\nЪпсурт са най-добрата рап група в България на всички времена. Докато между Втората и Третата вълна на родния хип-хоп, цялата сцена се сви до размери на жълта стотинка, Хазарта, Буч и Бат Венци продължаваха да правят хит след хит: „И твойта майка също”, „Искам твoeто тяло”, „3 в 1”, „Втора цедка”, „Звездата”, „Мрън, мрън”, „Колега”… целият списък може да запълни екрана. Верни на себе си Ъпсурт продължават успешната серия с „Бела жига” и чисто новото парче “Ослушай се”.\nпредишна статияДнес рожден ден празнува Илия Григоров от LOGO 5\nСледваща статия“Одраскан” – късометражен филм от Виктор Антонов – Rikk\n(Видео)Rapamathic x DNNYBY”Chica Bonita”\n(Албум)NDoe “Второ действие”


Празници за хората, празници по телевизора | webcafe.bg\nПразници за хората, празници по телевизора\n03.06.2015, 14:14 (обновена 04.06.2015, 16:13)\nНа 2 юни хиляди се качиха на връх Околчица, за да почетат паметта на един от най-великите български революционери\nВсеки врачанин ще ви каже, че ако на 1 юни вечерта не вали, то на следващия ден няма как да се размине. Е, размина се\nНа Околчица беше пълно с хора\nЦветни пушеци допълваха "обедната" заря\nРозовите бяха особено "на място"\nХора с малки деца не успяха да преборят "системата"\nХубавото време изненада общината. Автобусите не стигаха за всички\nОт 7-8 сутринта до 9,30 през местната автогара бяха минали всичко на всичко 3 рейса\nМалките градове на България рядко попадат в центъра на общественото внимание с нещо хубаво - било то празник, местна инициатива или сериозен успех. На 1 юни Враца сведе глава пред подвига на Христо Ботев и загиналите за свободата на България. На 2 юни хиляди се качиха на връх Околчица, за да почетат паметта на един от най-великите български революционери.\nЗа събитието бихте могли да прочетете следното почти навсякъде: Стотици врачани и гости на града се събраха на 1 юни вечерта на централния градски площад във Враца, за да сведат глави пред подвига на Христо Ботев и неговата чета. До паметника на Войводата в знак на почит застана типичното високо присъствие заради националния ефир - президентът Росен Плевнелиев, министърът на отбраната Николай Ненчев, началникът на отбраната вицеадмирал Румен Николов, заместник председателите на Народното събрание и т.н.\n"Великите примери от доблест и патриотизъм озаряват великите нации. Народ, който няма своите велики мъже, не може да има добро бъдеще", каза в речта си президентът Росен Плевнелиев и думите му бяха отразени във всички медии. Държавният глава призова ботевият огън да бъде съхранен и предаден на бъдещите поколения.\nНа следващия ден, под тъжния вой на сирените в 12 ч спряхме за минута в забързаното ежедневие и се поклонихме пред паметта на героите. Кулминацията на честванията е на връх Околчица.\nДотук с протоколната информация, в която всяка години се сменя единствено числото на изминалите години от подвига.\nЕто обаче някои подробности от "кухнята". За поредна година хилядите хора, които се събраха на площад "Христо Ботев" във Враца, не успяха да чуят и дума от словото на президента и останалите официални лица. Озвучаването за пореден път беше под всякаква критика. Дотолкова, че мнозина осъзнаха, че трябва да паднат на колене и да сведат глава не защото чуха тази команда, а защото другарчето пред тях го беше направило. Мексиканска вълна от БГ тип.\nТържественият митинг-заря се провежда след концерт в сградата на Драматичния театър във Враца, на който присъстват елитните гости и хора с покани. Голяма част от тях са служители на общината, областната управа и т.н. Не биват забелязвани често на културни събития, освен в случаите, когато са се сдобили с покани.\nПо предварителна информация от община Враца, тазгодишната заря щеше да трае внушителните 7 минути. Всяка година се анонсира някаква иновация - светлинно шоу, звуково оформление от ново поколение, супер дупер невиждана пиротехника...\nОчакванията бяха особено завишени, тъй като местните избори чукат на вратата. Зарята траеше 6 минути (с включените паузи между залповете), вместо обещаните 7. Но да не издребняваме.\nДенят е 2 юни. Всеки врачанин ще ви каже, че ако на 1 юни вечерта не вали, то на следващия ден няма как да се размине. Е, размина се. Хубавото време изненада общината. Беше анонсирано, че автобуси "постоянно" ще извозват гражданите до връх Вола. От 7-8 сутринта до 9,30 през местната автогара бяха минали всичко на всичко 3 рейса. Миналата година беше студено и хората бяха значително по-малко. Тази година стотици чакаха изнервено. Хора с български знамена в ръце се ръгаха и бутаха, за да се качат на автобуса. Превозът, макар гарантиран, осигурен и празничен един вид, струваше 3 лв. за студенти, ученици и пенсионери в едната посока. За останалите - 3,50 лв.\nПолицаи безуспешно се опитваха да вкарат някакъв ред, докато обясняват, че вината далеч не е тяхна. Чу се предложение към Околчица да тръгнат първо жените и децата. Пенсионерски вопъл "Там горе да не е детска градина" пресече идеята. В крайна сметка бабите се доказаха като най-напористи и почти винаги успяваха да се намърдат. Чуха се викове "На инсулин съм", "Имам лумбаго" и разни други не търпящи отказ доводи. Чичо анархист в продължение на 2 ч лобира да ходим да чупим прозорците на общината в камъни, защото това заслужават. Почти се съгласяваме, виждайки, как хора подтичват на талази към отворените врати на всеки следващ автобус, после се набутват на фона на крясъци и охкания, след това осъзнават, че трябва да слязат, защото не може да има правостоящи в превозно средство, което ще катери връх по път, осеян със завои. Всичко това гарнирано с псувни и скандали и то в ден, който някак не предполага подобни емоции.\nВсеки следващ автобус беше по-малък от предишния, което допълнително нажежи обстановката. Заедно с 2 около 6-месечни бебета, няколко лежерни дядовци пенсионери и 5-6 деца се озоваваме в последния автобус. Радваме се, че сме останали само спокойни, дзен граждани и търпеливо сме пропуснали сутрешната патаклама.\nОбсъждаме, че е можело - след като така и така се плаща - да бъдат осигурени повече автобуси. Но както дружно констатирахме, времето е изненадало организаторите.\nНа Околчица вече е пълно с хора. Мирише на кебапчета, огромни знамена на ВМРО и "Атака" засенчват българските трибагреници. От трибуната потомък на Сава Катрафилов говори за 5-годишното (!) турско робство, а стихотворението "Хаджи Димитър" бива изпълнено с патос, отекващ в Балкана. Вместо да осигури адекватен транспорт, общината е закупила заря за няколко хиляди лева и за 2 юни. Часът е 11 на обяд, впрочем. Зарята изглежда като стрелба с пистолети с капси посред бял ден. Така и мирише.\nЗакачливи розови, жълти и сини пушеци допълват картината. От всички не-местни официални лица, които присъстваха на митинг-зарята на 1 юни, май е останал само зам.-председателят на НС Явор Хайтов. Което е по-добрият вариант е Волен Сидеров на кон и Цветан Цветанов по анцуг, например. Важно е да се отбележи, че докато зарята на 1 юни се излъчва в национален ефир, то поклонението на Вола се "радва" на минута-две в емисиите.\n"Атакистите" освиркват изпратеното от премиера Бойко Борисов поздравление, на съобщението за изпратен от Демократична Република Конго венец мълчат, липсата на каквато и да е нота от руска страна не коментират.\nНа химна на Република България руса кака, която до момента се припича на слънце по кожени ботуши и тъмни очила, с неохота се изправя. На сирените точно в 12 ч не намира у себе си тези сили.\nСлед официалната част походниците, които една телевизия преброи като 800 000, но всъщност бяха 750, се разотиват, химическите тоалетни потеглят в незнайна посока, а гражданите се отправят за снимки или към паметника на върха, или за селфита към огромен портрет на Христо Ботев в средата на поляната.\nПоследните отново са последни. Виждаме двете 6-месечни бебета и родителите им отново на опашка за автобус. Отново бабите демонстрират брутална сила. Шофьорът на предпоследния автобус трудно бива спасен от линч. Първоначално отказва да качва хора, защото чакал група ученици. После се оказва, че учениците са се натоварили в предишния рейс. В наистина последния превоз обстановката не е толкова дзен като на идване. Оказва се, че билети за пенсионери няма. Ангажираната фирма не предлага такива и възрастните хора дължат не 3, а 3,50 лв. Плаха заплаха от страна на тартор на местната футболна агитка, че след 2 дни е на среща с кмета и ще се оплаче, не дава желания ефект и всички си плащат чинно.\nОстава неприятното чувство, че чествания у нас се правят за по телевизията и за тесен кръг от хора. През останалото време цветен дим в очите напомня, че идват избори.\nOще: 2 юни вола враца заря митинг околчица подвиг празник христо ботев честване\nРегистриран на: 04.06.2015, 13:48\n1 Горски пътник | 04.06.201513:56\nПрости на общината от най-бедния регион в Европа, че не е осигурила лукса на пътуване, с който си свикнал, уважаеми "ботеви поклонико", когото не Го трият. Но Ботев не е стигнал с автобус до Йолковица. Истинските ботеви поклоници също извървяват пътя от Козлодуй до Околчица пеша. И тази година стотици поклоници се изкачиха до най-светлия връх пеша и с велосипеди.\nИ явно си прав - може би предизборната кампания е започнала. И ти май си се облажил.


gudman (Крикор Асланян) - Author\nMy comments 348\nComments about me 1147\nName Крикор Асланян\nЕх, че ми е хубаво с "откровенци". Има толкова много хубави хора. А ако се очистим от злобарите, комплексарите и маниаците, ще се получи прекрасна творческа и дружеска атмосфера. Да, очистим нивата си от "плевелите"!\nЕсента беше избързала на позлати дърветата в градинката при Женския пазар. Беше рано. Беше едва 7 часа и много от сергиите бяха пусти. Тук там ранобуден търговец подреждаше стоката си. Циганите идваха по-късно. Техният “бизнес” можеше да се упражнява, само когато столичани вече бяха многобро ...\n2017-02-14T08:51:29+0200 1131 4 6\nСофийски роман – Глава 24\nСамолетът “ Боинг 747” летеше над масленозелените води на Атлантика. От Брюксел до Гибралтар машината беше летяла все на юг, почти по права линия. Току що, 425-те пътници на борда на cамолета на авиокомпания “Royal Air Maroc” бяха пресекли Гибралтар, този толкова сериозно оспорван пролив, когато във ...\n2021-11-17T07:41:03+0200 229 2 8\nСофийски роман – Глава 22\nВитоша, наденала теменужения си воал е толкова красива и привлекателна. Вълшебните гори, слънчевите поляни осеяни с цветя, сенчестите горски пътеки, ледено студените извори, и красивите и уютни планински хижи я правеха неповторима. Лина ,от пръв поглед се беше влюбила в тази о ...\n2021-11-09T12:14:33+0200 269 4 5\nСофийски роман 9\nПрез този месец юни на 1959 година, времето беше топло. Сутрин слънцето радваше столичани, които през последните 10 години се бяха увеличили два пъти, а след обяд краткотрайни дъждове, им разваляха настроението.\nНякои се готвеха да отиват на почивка, други на село при ма ...\n2021-09-14T13:30:21+0300 319 2 7\nБрюксел се готвеше да празнува Коледа. Градът беше добил необикновено фееричен вид. Целият център беше залят с разноцветни блестящи светлини, които предизвикваха чувството за нашествие на приказни светлинни гиганти в чудновати цветове.\nКоледният пазар носи името на “Зимни удоволс ...\n2021-10-19T18:21:37+0300 254 2 5


Как да запазим свежите краставици за зимата: съвети и трикове > Кухня градина > Mad Фермер\nПресни, хрупкави краставици с пълен набор от витамини винаги ще надделяват над консервираната опция. За съжаление, при неправилно съхранение, пресни краставици много бързо започват да се разлагат. Решението е да се ядат зеленчуци възможно най-бързо, докато са свежи, или да се намери нов начин за тяхното съхранение. За щастие, прости методи са били изобретени от дълго време, което позволява на краставиците да останат свежи за дълго време. Прочетете нашите препоръки и ще научите как да запазите краставиците пресни през зимата.\nПравилата за подбор на краставици за дългосрочно съхранение\nХарактеристики на съхранение на краставици в хладилника\nСъхранение на краставици в хладилник без замръзване\nПравила за съхранение на краставиците в мазето\nДруги начини за съхраняване на краставици за зимата\nРецепта от списание "Rabotnitsa"\nКак да запазите краставиците в бъчви\nСъхранение в оцетна камера\nСъхранение на краставици в глинен съд\nКак да съхранявате краставици в зеле\nПомислете за задължителните изисквания за избор на краставици за съхранение. Преди всичко, краставиците трябва да са свежи. Необходимо е да се сведе до минимум времето за транспортиране на краставиците от леглото до мястото за съхранение. Лъжи 3-4 дни при стайна температура, краставиците вече не са подходящи за дългосрочно съхранение. Изборът на краставици на платформи за търговия, трябва да разгледа състоянието на цялата партида зеленчуци. Ако като цяло продуктът изглежда застоял, не трябва да избирате отделни плодове, които се отличават със зелено - те бързо ще се влошат.\nЗнаеш ли? Думата "краставица" на гръцки означава "незряла", "неузрели ", Истината е, колкото по-далеч е краставицата от момента на пълната й зрялост - толкова по-добре е. Младото зелено има деликатна кожа, малки и меки семена, освежаващ вкус.\nКраставиците също трябва да бъдат без дефекти и повреди. В противен случай плодовете няма да продължат дълго време.\nДруго важно изискване е, че са подходящи само градовете. Плътното тяло и гъстата кожа на земните краставици са добре запазени. Напротив, сочната каша и тънката кожа на парниковите сортове са напълно неподходящи за дългосрочно съхранение на пресни краставици.\nВъз основа на опита на експерти, най-добрите съхранени краставици от сортовете Харков и Nezhinsky. Също така, ние отговаряме на изискванията на плодовете от сортове с дълги плодове:\nThe Unntwn 40;\nИ последният съвет: ако искате да запасите краставици за зимата, изберете плодовете от последната реколта.\nАко държите краставиците в хладилника без специална подготовка, те ще останат свежи само за 3 дни. Въпреки това, има някои прости тайни, които ще ви помогнат да осигурите много по-дълго съхранение на краставиците в студа. Така че, нека разберем как правилно да съхранявате краставиците в хладилника.\nПоявата на цели замразени зеленчуци оставя много да се желае. Формата и последователността са напълно изгубени. Зелените стават набръчкани и меки, а вкусът им се влошава. Следователно краставиците трябва да бъдат нарязани на ситно нарязано мляко преди замразяване. Така че зеленчуците напълно запазват своята свежест и вкус. В допълнение, замразени по този начин краставици не е необходимо да се размразят преди консумация. Ето защо, замразяването е приемлива възможност за това как да се поддържат свежите краставици по-дълго. обаче опитайте се да спазвате правилния метод на замразяване. Необходимо е да се режат зеленчуци със средни или малки кубчета. След това рязането трябва да бъде плътно поставено в специални торби с крепеж.Изпратете пакетите, съхранявани във фризера. Този продукт е удобен за използване при приготвянето на салата или okroshki.\nСлед това обмислете възможностите за най-добро съхранение на краставиците в хладилника.\nВъв водата. В табла или купа със студена изворна вода, свалете краставиците (вертикално, опашката надолу). Водата трябва да покрие плодовете само 1-2 см. Купата с билки трябва да се съхранява в хладилника (в отделението за зеленчуци). Желателно е водата да се променя веднъж на ден. Абсорбиращата вода, краставиците ще компенсира естествената загуба на влага. Плодовете ще останат свежи до 4 седмици.\nВ целофан. Опаковайте всеки плод в отделна пластмасова торба или филм. След това поставете краставиците в хладилника. Този метод на съхранение минимизира количеството влага, което ще помогне за забавяне на процеса на разпад. Краставиците остават свежи до 10 дни.\nОпаковка в хартиена кърпа - друга магическа възможност за съхранение на краставици в прясна форма. Зеленси ще остане напълно свежа за две седмици. Поставете краставицата в центъра на хартиената кърпа (салфетки) и я увийте, след което я опаковайте в целофан. Направете тази процедура с всеки плод.Сега не забравяйте да поставите "чанти" с увити краставички в хладилника. Суровите краставици, заобиколени от хартиена кърпа, остават сухи за дълго време. Този ефект се постига благодарение на усвояването на водата от повърхността на плода с кърпата. Нивото на влагата се понижава, което помага да се запази свежестта на краставицата.\nВ яйчен белтък. Принципът на действие на този метод е подобен на предишния вариант. Благодарение на яйчния бял се образува филм върху повърхността на краставиците, което предотвратява образуването на влага. Плодовете трябва да бъдат внимателни, опитвайки се да не повредят кожата, да се измиват и да изсъхват. Междувременно вземаме сурово яйце, отделяме протеина от жълтъка. След това е необходимо да покриете краставиците с протеини. Съхранявайте приготвените краставици в хладилника.\nВажно! Не можете да съхранявате краставици в хладилника заедно или до зеленчуци и плодове, които отделят етилен (ябълки, банани). Такива продукти включват: домати, ябълки, банани, круши, праскови, кайсии, пъпеш.\nЗа да научите как правилно да съхранявате пресни краставици в бъчви, вижте нашите съвети. Краставиците могат да се съхраняват в изба в обикновени дървени кутии. За да направите това, поставете гъст полиетиленов филм върху дъното на кутията и поставете върху нея избраните плодове от краставици. За да запазите влагата, покрийте и с целофан. Като контейнер е полезен и всеки емайл или керамичен контейнер с капак. На дъното подредете филма за храна. Обвиваме всяка краставица с хартиена кърпа и я слагаме в чанта. След това внимателно поставете увитите краставици в контейнер. Така краставиците по-добре задържат влагата и свежестта. В суха и хладна изба е възможно да се съхраняват краставици за един месец.\nПомислете как да съхранявате краставици, които са били използвани от нашите баби и прабаби. Неконвенционалните методи помагат да се запазят краставиците свежи за доста дълго време. Ако имате желание и възможности, ви предлагаме да се запознаете с необичайните рецепти за това как да запазите пресни краставици до Нова година.\nИзползваме само малки или средни краставици. Зеленчуците трябва да бъдат цели, сухи, непромити и директно от градината. Преди прибиране на реколтата, препоръчително е да се свали прахът от плода и водата на храстите. Оставете плодовете да изсъхнат на храстите.След това събираме плодове, опитвайки се да ги докосваме с по-малко ръце. Краставиците не изтрийте!\nВ стерилен трилитров буркан поставяме обикновена свещ от восък и леко наоколо и леко поставете краставици наоколо. Запълвайки буркана, запалваме свещта си. Пожарът изменя кислорода, а контейнерът се запълва с въглероден диоксид. Сваляме буркана с метален капак. Свещта ще изгасне, когато захранването с кислород е изчерпано в банката. Банките с краставици трябва да бъдат поставени на хладно място. Както обяснява списание "Роботница", пресни краставички в запечатан буркан със свещ се оказват в среда без кислород. Това дава възможност да се увеличи тяхната свежест за 1-2 месеца. В среда без кислород, краставиците се държат много по-добре.\nВажно! Трябва да се помни, че този начин на съхранение по никакъв начин не е обрат (опазване) на краставици за зимата. Това е просто приветствие, което позволява малко по-дълъг живот за пресни краставици.\nСледващата опция ще ви покаже как да запазите краставиците пресни, за да не се развалят дълго време. Първо трябва да купите дървен варел от твърдо дърво. Отлични дъбови бъчви, устойчиви на гниене.Плътно поставени в цевта избрани плодове от краставици и херметически запечатани с дървен капак. Събраните бъчви с краставици трябва да бъдат донесени до реката и сведени до дъното. Обърнете внимание, че цевта не измива тока. По този начин можете да запазите свежестта на краставиците до средата на зимата.\nКак да помогнем на зеленчуците да запазят влагата си за дълго време, а също и как да запазят пресни краставици за зимата, ще ви кажа следния нетрадиционен метод. За да съхранявате краставици в оцетна клетка, ще ви трябва емайлиран контейнер и пластмасова стойка с дупки. Контейнерът трябва да е устойчив на оцетна киселина. Поставката е поставена така, че краставиците върху нея да не докосват оцета. На дъното на съдовете се изсипва 9% храна оцетна киселина (3-4 mm дебелина). Краставици, поставени на стойката в няколко слоя, плътно затвори капака и се прехвърли на хладно място. Краставиците остават свежи до 1 месец.\nГлинен съд - отличен капацитет, където можете да съхранявате пресни краставици. В такъв контейнер, краставиците ефективно запазват своята свежест. Така че изсипваме слой от сух речен пясък в глинестия резервоар и събираме плодовете от избрани краставици на върха. След това заспивайте с друг пясък.По този начин, повтаряйки слоевете, запълнете целия съд. След това контейнерът трябва да бъде запечатан и погребан в земята. През зимата можете да изненадате семейството и гостите си със свежи и вкусни краставици, които успяхте да запазите по такъв оригинален начин,\nЗа тези, които се притесняват за въпроса как да запазят пресни краставици за известно време, предлагаме следната ефективна опция. Краставиците трябва да бъдат засадени между редовете зеле от късни сортове. Яйчникови малки краставици с мека, гъвкава стъбла, на които те се разрастват, внимателно постави между листата (в близост до дръжката). По този начин краставиците и зелето растат заедно, а плодовете на краставицата са в зелето. Зелената глава се държи добре на хладно място, увито в хартиена салфетка. И заедно със зеле се съхраняват и краставици.\nЗнаеш ли? Краставицата е 95% вода. Ето защо, тя се препоръчва за дехидратация, както и за увеличаване на енергията на човек. В допълнение, високото съдържание на вода, витамини, минерали и антиоксиданти прави краставицата незаменима козметика.\nВсички горепосочени методи за съхраняване на пресни краставици са толкова ефективни, че всеки трябва да се опита да ги използва! Пресни и вкусни краставици ще Ви осигурят добро настроение през зимата.


Много често чуваме за произведения, които имат за цел да дадат на хората да разберат, че разписката трябва да бъде премахната от магазина. А за обикновения ядящ хляб тази разписка или дефект не са от най-малко значение. В края на краищата той ще плаща същото за покупки, независимо дали взема квитанцията или не. Но за тази следваща част продавачът и наистина собственикът на магазина прави голяма разлика. Въпросът за разписка означава, че покупката на клиента се урежда с данъчния дял.\nЗадължение за издаване на разпискаВъпреки това, че няма да похарчи тази разписка, ще спести от последната, защото няма да уреди последната покупка и всички монети, издадени от клиента, ще отидат в джоба му. Този нов начин не е правилен и естествен. Оттук произтича задължението касата да бъде в завода. Ба, за тази сума трябва да поставите всички покупки, създадени от мъже и не забравяйте да издадете разписка на клиента. Това може да доведе до това, че магазинът за пазаруване ще дойде на чека от Финансовото бюро, без да го знае, а през сезона, ако не издадем касова бележка, или по-лошо, няма да купим нищо за сумата, която ще разпознаем сериозни проблеми. Заплашена е с изключително висока финансова санкция, не само за собственика на магазина, но и за продавача. Ето защо трябва да се има предвид, че когато произвеждаме в склад, ние сме задължени да пробием сума, дори ако собственикът е бил зъл и е нареден да направи друго. В случай на проверка, продавачът ще носи отговорност и за нечестно поведение.\nИзбягване на данъциТака че, когато създавате магазин, трябва да знаете, че трябва да имате фискален брояч в него. Касовите апарати в бизнеса съществуват естествено, като материала, който ще ви предложим. Без същото, когато и без втори магазин не може да живее. Колкото повече касови бележки са регистрирани в даден магазин, толкова по-големи са приходите на магазина и толкова повече данък да се плаща. Решението за липсата на подпечатани разписки обаче не може да бъде същото. Всички данъци се плащат и всички данъци се изчисляват в данъчната служба. И наистина данъците за разписки не са толкова красиви, колкото вероятната санкция за невключване на фискална сума. Това са наистина големи суми глоби, така че не си заслужава риска. Всъщност можем да похарчим много за това, отколкото да приемаме данък.\nИзбор на подходящ касов апаратВажно е също касата да бъде избрана за нашия магазин, защото изборът на касови апарати е труден. Има различни касови апарати. Ще изберем най-подходящия, като вземем предвид естеството и позицията на магазина, която ще водим. Ако бизнесът ще вземе повече продавачи, препоръчително е да имате повече касови места, а оттам и повече касови апарати. За да намерите добро фискално устройство, струва си да търсите в интернет различни мнения, като въведете в търсачката думата „магазин за касови апарати“.\nGdansk udari dvizhenie okolo mariachka


Как да облечем детето си модерно и евтино – Damski.eu\nPosted By Damski Team on април 10, 2020\nДа имаш дете е истинско приключение, а когато стане въпрос за ходене по магазините и купуване на нови дрехи често нещата излизат извън контрол. Това определено не е сред най-любимите занимания на малчуганите, а за родителите е доста трудно да отделят много време за обиколки по магазините. Затова най-лесният вариант е да пазарувате детски дрехи втора ръка онлайн. Когато чуем “втора употреба” в никакъв случай не трябва да си представяме стари, износени и извън тенденциите модели. Днес на пазара се предлагат само качествени продукти, от които да избирате за вашето момче или момиче. Знаем , че малчуганите бързо израстват дрехите си, а и често ги късат или повреждат. Затова пазаруването втора употреба е една добра алтернатива. Освен това ще откриете модерно облекло на доста по-разумни от магазините цени. Нека споменем, че онлайн пазаруването спестява на децата неприятното мерене, а за родителите – много нерви и време.\nЗащо да заложим на секънд хенд предложенията за нашите деца\nТова е един добър и приятен начин да ги облечете, поръчвайки от вкъщи или по време на работната почивка. Сред най-главните предимства са:\nАко възрастните пазят повече облеклото си, то децата не винаги се справят добре с тази задача. Всеки родител би предпочел да закупи висококачествени дрехи на своите деца, а секънд хенд предложенията са точно такива. Можете да избирате сред известни марки, с доказано на пазара качество, на цени подходящи за всеки джоб. Вероятно ви се е случвало вашата малка принцеса да се прибере и да каже, че не иска да носи новата си рокля, защото и друго момиченце има такава. Тук посочваме и друго предимство на секънд хенд модата – обикновено всеки артикул е по един брой, което го прави уникален и никой друг в детската градина или училище няма да има такъв. Зареждането е постоянно и всеки ден може да се възползвате от нови предложения. Освен това често има и намаления, от които всеки би се възползвал, независимо дали пазарува за себе си или друг член от семейството.\nКато недостатък на онлайн пазаруването можем да посочим това, че нямаме допир до самата дреха. Благодарение на добре разработените онлайн магазини обаче, снимките за всеки артикул ни дават ясна представа как изглежда. Когато избираме е добре да обърнем внимание на размера. Особено неприятно е да очаквате новите придобивки, а когато пристигнат, те да не са с подходящ размер. Друго важно нещо е материята. Въпреки, че всички продукти са с високо качество, всеки от вас познава детето си и вероятно има материи, които не са подходящи за него. За да ви улесним и да превърнем онлайн пазаруването на детски дрехи втора ръка в истинска Мания, всеки предлаган артикул има подробно описание, което да ви помогне лесно да се ориентирате какво точно купувате.\nPosted in Дрехи, Мода, Полезно, Съвети Tagged mania.bg, детски дрехи втора ръка\n← Как да изберем дамска чанта за модерна визия\nТОП 30 женски лъжи →


Сергей Станишев в Габрово | БСП Габрово\nЕдна от важните дейности на кабинета „Орешарски” и на БСП е полицаите в България да почувстват отношение от страна на държавата, защото те са хората, които ежедневно в слънце, в дъжд, в сняг опазват живота, собствеността и сигурността на хората. Те трябва да видят отношение от страна на държавата, така че да могат да вършат своята работа професионално и с желание. Това заяви лидерът на БСП и президент на ПЕС Сергей Станишев по време брифинг в Габрово. Той припомни, че се е реализирало 10- процентното увеличение на заплатите им. Станишев каза също, че утре започва да се разглежда на второ четене и на Законът за МВР. „В него има много нови неща, важни за българските полицаи. За първи път се регламентира нощният труд, неговото заплащане, а също и извънредният труд. Много ясно са очертани и професионалните критерии за кариерното развитие на българските полицаи. Сега ще има ясна оценка на реалния принос и резултатите. Защитават се също правата на полицаите при неправомерно уволнение и произвол, което важи и за пенсионирането. Убеден съм, че служителите на реда очакват с нетърпение този закон” заяви лидерът на социалистите и подчерта, че ГЕРБ правят всичко възможно приемането на закона да се затрудни. „Искам да подчертая, че от ГЕРБ правят всичко възможно да го блокират. Почти по всеки параграф в този закон има алтернативни предложения от тях, само за да бавят неговото приемане, което отразява визията на опозицията, а именно само да пречи. Ние обаче имаме волята да приемем закона до край, като по този начин се покаже отношението на държавата към полицаите в България”, подчерта той.\nСлед брифинга с медиите Сергей Станишев посети най-старата църква в Габрово „Успение на Света Богородица“, където запали 3 свещи за здраве. Той остана впечатлен от уникалния иконостас в храма. Малко по-късно поднесе букет с рози на паметника на Васил Априлов в центъра на града. След това лидерът на БСП се срещна с жители на община Габрово в зала „Възраждане“, които го посрещнаха с хляб и сол и където раздаде на младежи книжки за членство в партията. Мероприятието продължи с концерт на група „Грамофон“.