Многогодишно цвете - Източна лилия с описание и снимка - Билки\nОриенталски лилии - най-красивият хибриден подвид.\nПод добър слой мулчът може да понася силни студове..\nПредпочита често поливане, допълнително торене и много слънце..\nИзточната лилия е цъфтяща многогодишна. Отнася се за луковични цветя. Основната растителност на този представител на флората се счита за коренище и луковица. Стъблото на обновлението е разделено на две части.\nДонец се счита за съкратен базал. Върху него има резервни люспи, които се считат за лук. По-нататък растението се състои от дълго земно стъбло. Върху него са цветя и листа. Тази част се нарича стрък цвете.Снимката по-долу показва Източна Лилия..\nПо-долу са снимки на източната лилия:\nВсяка година се образува пролетна обновяваща пъпка в горната част на дъното на основната крушка. Близо до него расте стъбло, цветоносно стъбло и необходимите люспи. Благодарение на тази формация, ориенталските хибриди са сред най-красивите и красиво цъфтящи лилии. Сенките на цветята са най-разнообразни: червено, кехлибарено, лилаво, бледо розово, снежнобяло, златисто, със сини и лилави ивици, с изумрудени петна.\nДиаметърът на цветята може да достигне 10-20 см. Цветята са плоски с вълнообразни венчелистчета. Върховете на венчелистчетата могат да се извиват или огъват. Прашниците са кафяви или оранжеви. Стъблото може да има 1-5 цветя. Цветята са насочени в различни посоки. Площта на разпространение е много голяма..\nПо-долу е описано как кацането и грижите за ориенталските лилии.\nРастението не изисква подрязване. Но след цъфтежа се препоръчва премахване на увяхнали цветя и дръжка с остър нож, тъй като това разваля декоративния вид.\nНе се препоръчва трансплантация на растението.\nОриенталските лилии трябва да се засаждат веднага на постоянно място на растеж.\nРастението се трансплантира само ако мястото е избрано неправилно.\nВ този случай, цветето се трансплантира в цветя с наземно покритие..\nВ този случай по време на горещо време почвата няма да се прегрее, а в мразовити дни - замръзва силно. Време за растеж на едно място: 4-6 години.\nМястото за кацане е избрано добре затоплено, слънчево, безветрено. Лилиите обичат да растат до обрасли треви и маломерни храсти, които ги предпазват от вятъра.\nМожете да използвате закупена почва за рододендрони.\nКацането е най-добре в края на лятото, когато все още има стабилно топло време. През този период луковиците на Източните лилии имат време да се вкоренят и да оформят необходимите пъпки. Но е по-добре да закупите посадъчен материал в края на пролетта, когато опитни производители професионално отделят луковиците от майчиното растение. Крушките се нуждаят от определени изисквания за съхранение. Видеото по-долу показва как правилно да засаждате и да се грижите за Източна Лилиямия.\nРазмножаването става с помощта на луковици..\nВажно е преди засаждането да са в хладно помещение при температура не по-висока от 0-2 ° C.\nПо време на растежа засаждащият материал се нуждае от температура от 2-6 ° C.\nЗа съхранение е най-добре да използвате мазета, килери, студени коридори или веранди..\nСъхранявайте посадъчен материал под слой от навлажнен торф или дървени стърготини. Ако това не е възможно, всяка крушка се увива с хартия. В противен случай бъдещите издънки ще бъдат много извити. На всеки две седмици крушките се излъчват и проверяват за мухъл. По-късно те се засаждат в дълбоки контейнери с черна почва и торф. В края на лятото те се засаждат в открита земя..\nПосадъчният материал е покрит с мулч. За целта използвайте торф или листа. Слоят за мулчиране трябва да бъде 14-22 cm.\nСъщо така, възпроизводството става чрез разделяне на процесите. Но си струва да се има предвид, че младите източни лилии не образуват стъбла за засаждане. За вегетативно размножаване се използват само възрастни растения.\nКогато се размножават чрез семена, хибридните цветове на цветята не се предават. Следователно, само животновъдите използват този метод за създаване на нови форми на хибриди..\nКогато се отглежда, този представител на флората трябва да бъде защитен от силни студове.\nТрябва да защитите клечката, върху която се формират цветята, и крушката, върху която се появява необходимата възобновяема пъпка.\nПри силни студове растението е покрито със слой мулч.\nВ този случай температурата на почвата не трябва да бъде по-ниска от 0 ° С. В горещо лятно време ориенталските лилии могат да растат на слънце. Оптималната температура по това време на годината е 15-30 ° C. В горещите дни на Лили е необходимо да се полива обилно или да се пръска с вода от пръскачка.\nОриенталските лилии растат добре на слънце или лека частична сянка. Те могат да понасят обилно слънчево греене през целия ден..\nТози представител на флората се отглежда в градински парцели, зимни и ботанически градини, оранжерии.\nКъщите на Лили няма да цъфтят. Те се нуждаят от зимуване в открита земя. Тъй като ориенталските лилии се считат за най-красивия подвид от този род, те се използват активно за украса на градини и в ландшафтен дизайн.\nТя е декор на различни цветни аранжименти. Те изглеждат страхотно до хвойна, джудже цветя, гладиоли, делфиниуми, астри, зюмбюли..\nВ зависимост от подвида, източните лилии се делят на среден и късен цъфтеж.\nПериодът на пъпката на двата подвида е около два месеца.\nПри ранно цъфтящите растения всички фази на развитие започват с вегетационен период.\nОбразуването на пъпки и цъфтеж бързо се заменят и завършват в края на лятото.\nС настъпването на есента клоните отмират. Надбъбречната коренова система, самата луковица и базалното коренище остават да презимуват в почвата. В този момент трябва да бъде напълно оформен заместващият бъбрек..\nНо тъй като пъпката за обновяване остана в коренището, с настъпването на топлите дни, Източна Лили се възражда и цъфти отново.\nС настъпването на студеното време средно цъфтящите представители на флората образуват само листа и болести в обновяващата се пъпка. И само през пролетта, заедно с растежа на издънката, протича процесът на формиране на цветя. Процедурата не се извършва в самата крушка, а извън нея. Следователно пролетният период за такива растения е най-важен.\nАко по това време се наблюдават студове, градушка, обилни дъждове, температурни промени и други неблагоприятни метеорологични условия, цикълът на формиране се нарушава. Този сезон растението няма да цъфти.\nТорфът е отличен тор. Но не трябва да позволяваме тази горната превръзка да падне върху кореновата система на цветето. В противен случай ще настъпи силно изгаряне и растението ще се разболее. В почвата може да се добави иглолистна тоалетна или фина шлака. Не се препоръчва нанасяне на дървесна пепел.\nВ този случай листата и пъпките им падат. Горната превръзка винаги се извършва през вегетационния период, образуването на пъпки и активен растеж. През есента и зимата цветето не се нуждае от торене.\nСухите листа, цветята и стъблото се варят при ангина, бронхит, настинки, силна кашлица.\nЛили може да се използва срещу акне, пигментация на кожата, водянка, лишей, абсцеси, порязвания, изгаряния.\nТинктурите от лилия премахват депресията, тревожността, безсънието, нервните разстройства.\nБлагодарение на приятния си цветен аромат, растението отблъсква насекомите, привличайки само пчели. Следователно, той не е податлив на вредители.\nОриенталските лилии са красиво цъфтящи многогодишни растения. Презимуване на открито. У дома те не могат да растат. Те предпочитат нежна грижа, защита от вятъра като другите растения и много слънчева светлина. Растенията не са податливи на вредители.\nПочти невъзможно е да минете покрай това цвете, без да му придадете възторжен вид..\nПочти всички обичат тези прекрасни цветя, те трудно могат да оставят никого безразличен..\nЛилиите принадлежат към семейство Liliaceae, принадлежат към многогодишни растения, обикновено засадени с луковици. В резултат на отглеждането се получи голямо разнообразие от хибриди и различни сортове..\nБлизки роднини на лилията са лук, лалета и лешник. Те също са многогодишни растения.\nЛуковиците на лилията обикновено са малко рохки, фиксирани в долната част на цветето, където са корените. Размерът им е напълно различен, от един до тридесет или тридесет и пет сантиметра. Луковиците на това растение обикновено са сферични.\nТова цвете често се среща в обятията на много страни. Те украсиха голям брой различни паркове и градини. Те обикновено действат във всяка градина или цветна градина с най-ярък акцент. За да може цветето да расте буйно и да зарадва другите с очарователния си цъфтеж, е необходимо правилно да се грижите за него.\nЗапочнете да цъфтете в началото на лятото. Предпочитайте добър дренаж в почвата. Малки на височина растения с красив цвят от пастелни до тропически нюанси, включително бели, ярко жълти, розови, червени или оранжеви нюанси. Това разнообразие от лилии няма аромат, но те цъфтят много ярко и красиво. Въпреки липсата на миризма, този сорт е любим сред цветарите. Този сорт цъфти по-рано от всеки и расте по-лесно от другите..\nЦъфтежът обикновено започва в средата на лятото. Този висок тръбен клас е доста издръжлив. Обикновено имат много цветя на стъблото, около петнадесет парчета на стъбло. Този външен вид има просто невероятен и невероятен аромат. Само няколко от тези растения могат да запълнят цялата ви градина с отличен аромат..\nЛилиите от този сорт се считат за едни от най-популярните в Русия. Те са в състояние да понасят силни зимни студове и са много устойчиви на различни температурни крайности. Растенията са перфектно адаптирани към различни вируси и гъбични инфекции. Те също са в състояние да цъфтят и зарадват с аромата си в продължение на три месеца. Ако правилно се грижите за този сорт, следвайки всички подходящи препоръки, цветето със сигурност ще ви отговори с много добри резултати..\nЦветята от този сорт са поразителни в своята неописуема красота и чар. Често този сорт се натъква на двуцветни сортове растения. На венчелистчетата на белите пъпки обикновено можете да видите червени петна и изглежда просто невероятно. Такива цветя предпочитат много слънчев цвят, така че те растат, като правило, на открити места и също се нуждаят от редовно поливане. За да луковиците на растенията не страдат от студа, те трябва да бъдат затворени за зимата.\nЦветята от този сорт обикновено са отворени и широки по форма. Те имат доста приятна миризма. Тези цветя винаги се простират нагоре. Способен да порази въображението с великолепния си външен вид. По време на периода на цъфтеж те не могат да оставят никого безразличен и като правило предизвикват само приятни усещания.\nТози сорт има силен аромат, който е особено засилен с настъпването на тъмнината. Пъпките са розови, червени, бели или дори няколко цвята наведнъж. Изрязан букет от това разнообразие от лилии за дълго време ще запълни пищния аромат на целия ви апартамент. Цветовете са доста високи, растат бавно и започват да цъфтят само когато азиатските лилии вече избледняват. Това се случва, обикновено в средата или в края на лятото.\nСнежнобяла лилия (candidum, Lilium candidum)\nВ тази група снежнобялата лилия е нейният прародител. Тази група включва не много много различни сортове, но всички те се отличават с много устойчив и приятен аромат. Пъпките на тези лилии са като тръбички или някакви фунии.\nТези растения растат от луковици..\nВъпреки наличието на лилии в името daylilies, всъщност те не са истински лилии. Daylilies имат много листа, които растат директно от короната, докато истинските лилии обикновено имат само един издънка или стъбло, растящо от луковица. Калас, Кан и Мирни лилии също не са истински лилии.\nЛилиите, в зависимост от вида им, цъфтят, като правило, от началото на лятото до късната есен. Ако засадите смесени сортове цветя в градината си, ще се насладите на прекрасното цъфтене на лилиите до късна есен, почти до замръзване.\nЛилиите трябва да се засаждат през есента, само няколко седмици преди студовете. Луковиците, засадени през есента, ще бъдат много добре вкоренени през пролетта. Зимният студ е много полезен за луковичните луковици, защото от него ще отглеждат големи цветя.\nВ районите, където се изразява особено тежка зима, лилиите трябва да се засаждат през пролетта. А растенията, отглеждани в саксия или контейнер, могат да бъдат засадени по всяко време през цялото лято.\nЛуковиците трябва да се купуват непосредствено преди засаждането, за да не лежат с вас излишно цял сезон.\n1. За засаждане на цветя в градината е необходимо да изберете добър парцел с дренирана почва. За да определим това, достатъчно е да видим коя зона изсъхва първо след последния дъжд. Добрият дренаж за лилиите е от голямо значение, тъй като застоялата вода може да причини гниене на луковицата на растението.\n2. Лили предпочита много светлина и слънце за себе си. За да може цветето определено да има възможност да цъфти, са му необходими шест до осем часа пряка слънчева светлина на ден. Ако мястото за растения е затъмнено, стъблата му ще достигнат до слънцето колкото е възможно повече и в крайна сметка цветето може просто да падне.\n4. Голям брой от най-популярните сортове лилии предпочитат неутрална или кисела почва, но някои видове са доста устойчиви на вар или предпочитат алкални почви. Това обикновено се отнася за Мадона Лилии..\n5. Това растение предпочита дълбоко засаждане в почвата на дълбочина около 30 см. Това засаждане прави развиващата се стъбло още повече корени, което със сигурност ще помогне за стабилизиране на растението. В допълнение, дълбокото засаждане ви позволява да запазите крушките на растението хладно в момент, когато околната температура се повишава.\n6. Почвата за лилии трябва да бъде обогатена с красиви листа или добре изгнила органична материя, за да се стимулира добър дренаж.\n7. Вземете луковицата и засадете в почвата, по-висока от самата луковица три пъти по-дълбока, със заострената страна нагоре. Покрийте дупката с почва и внимателно я уплътнете..\n8. Между засадените луковици се опитайте да поддържате пространство от 30 до 50 сантиметра, в зависимост от сорта.\n10. Изсипете старателно засадените цветя с вода.\n1. По време на активен растеж на растенията е необходимо да се наблюдава активно поливане, особено ако има много малко валежи под формата на дъждове през сезона. Не позволявайте почвата да изсъхне.\n2. Постоянно мулчирайте растенията, така че корените им винаги да са хладни. Мулчирането не трябва да е мокро, само малко мокро.\n3. Препоръчва се използването на течни торове с високо съдържание на калий на всеки две седмици от засаждането до шест седмици след цъфтежа.\n4. Всяка пролет трябва да се нанася тънък слой компост, а отгоре слой мулч.\n5. Обикновено тези цветя не цъфтят повече от веднъж на един сезон, но е по-добре да извадите сухите цветя, така че растенията да не губят енергията си от семена.\n6. След като растението е избледняло, препоръчително е да премахнете само самото стъбло, не се препоръчва да премахвате листата, докато не станат кафяви и изчезнат в края на есента. Ако не подрязвате листата преди края на сезона, те ще помогнат да осигурите храненето на луковицата за обилен цъфтеж през следващия сезон..\n7. Мъртвите стъбла трябва да бъдат премахнати в края на есента или началото на пролетта..\n8. Преди самата зима трябва да се добави слой мулч в почвата, само за да забави леко замръзването на земята и да позволи на корените да растат и да се развиват добре. Мулчирането трябва да се остави до пролетта, веднага щом преминат най-тежките студове.\n9. Ако през зимата е имало малко количество валежи под формата на сняг и няма снежна покривка в региона, тогава трябва да поддържате почвата влажна.\n10. През пролетта, когато първите издънки на лилиите започнат да покълнат през мулча, започнете да го премахвате малко.\n11. На всеки три, четири години трябва да се разделят корени на растенията. За да направите това, просто го извадете от земята и разделете луковиците, след което ги засадете, добавяйки малко компост.\nГрижа за лили (видео)\nАко пролетта или лятото се оказа влажна и хладна, тогава понякога проблем може да се появи под формата на сива плесен. Уверете се, че растенията имат адекватна циркулация на въздуха..\nЕдин вредител като листни въшки може да разпространи вируси, които могат да бъдат доста неприятни. Въпреки това, заслужава да се отбележи, че има сортове, които са устойчиви на вируси.\nБръмбарите, охлювите и охлювите могат да атакуват лилията, което може да погълне пъпките или луковиците на растенията. За ефективна борба с тях се препоръчва използването на специални химикали.\nМармаците, полевите полевки, елените и зайците са в състояние да ядат цели растения. Ако някое от изброените животни може да има реална заплаха, се препоръчва да засадите луковиците в специални телени клетки, за да ги предпазите от изяждане.\n1. Лилиите се нарязват, като от тях се правят чудесни букети, които дълго време са в състояние да зарадват очите на собствениците си. Трябва обаче да избягвате да отрежете стъблото повече от една трета от неговата част, в противен случай това може да намали енергията и дълголетието на астенията.\n2. Ако засадите лилии в къщата си единствено за да ги отрежете, тогава помислете за възможността да ги засадите на специално определено място, където ще можете постоянно да засаждате пресни луковици.\n3. Когато избирате цветя за букет, опитайте се да отрежете тези, които предстои да се отворят, а цветето почти се е появило в пъпки\n4. Преди да поставите цветя във ваза с вода, е необходимо да направите диагонален разрез с остър нож.\n5. Ако по някакъв начин сте загрижени за портокаловия прашец, който може да остави петна навсякъде, тогава просто отстранете тичинките в центъра на цветето.\n6. Преди да подредите букет от лилии във ваза, първо отстранете долните листа по стъблата, така че зеленината да не се появи под вода.\n7. Лилиите могат да стоят във ваза дълго време, около две седмици или повече. Необходимо е само на всеки няколко дни да сменяте водата в тях.\nПравилното засаждане и грижата за лилията дава на любителите на градинските цветя отлични резултати. И всичко, което расте на нашите сайтове с прилаганите усилия, топлина и любов, може да ни зарадва с резултатите си от доста време.\nЛили: засаждане в открита земя и грижи, отглеждане в градината\nЛилия (лат. Lilium) - род многогодишни тревисти луковични растения от семейство Лили. В рода има повече от сто вида, които могат да бъдат открити в природата на Северна Америка, Европа и Азия. Някои от тях са познати на човечеството от незапомнени времена: например изображението на снежнобяла лилия (candidum) може да се види на критски вази и стенописи, Диоскориди, Омир и Плиний Старейшина са писали за това в своите произведения. Цветът на лилията често се споменава в Библията, по-специално в песента на песните. Лили се смяташе за символ на благородство и чистота, тя е изобразена в творбите си от скулптори, художници и архитекти от Ренесанса. Наред с лъв, кръст и орел, момина сълза е един от най-популярните знаци в хералдиката: именно това цвете гордо пръска върху герба на град Флоренция. Някои видове лилии се отглеждат не само за да се възхищават на красотата им, но и за ядливите луковици. Например тигровата лилия в Китай и Япония се култивира, включително като хранително и лечебно растение. В европейските страни лилията винаги е била само декоративна култура, много животновъди са работили върху разработването на нови сортове от които. За първи път опит за систематизиране на огромен брой сортове и хибриди на лилия е направен от американеца Ян де Граф през 1962 г. и именно класификацията му с незначителни изменения е одобрена като международна през 1964 г..\nЦвете на лилия - описание\nЛилиите са тревисти многогодишни растения с яйцевидни или закръглени луковици без защитни покривки с диаметър от 2 до 20 см. Луковичните луковици се състоят от отворени, повече или по-малко близко съседни отделни месести люспи. Стъблата на лилиите с височина от 30 до 125 см и дебелина от 3 до 30 мм - прави, зелени или тъмно лилави, понякога с кафяви щрихи, прости или леко разклонени в горната част - са продължение на основата на луковицата. При някои видове луковиците се образуват в аксилите на листата - въздушни луковици, които също се използват за размножаване. Листата на лилиите са линейни, ланцетни или продълговато-елипсовидни, редуващи се или мухлясали, череши или седалищни, с дължина от 2 до 20 см. Самотни или събрани в количество от 2 до 40 парчета в зонтични или пирамидални съцветия, цветя на лилия с фуния, звънец, чашковидни или чаловидни околоцветник, състоящ се от 6 дяла, боядисани в бяло, розово, червено, оранжево, жълто, люляк и често от вътрешната страна са покрити с ивици, точки, точки или петънца. Плод лилия - кутия с три гнезда с плоски, неправилни триъгълни кафяви семена, покрити с мембранна или хартиена кора.\nКултурата расте до 30 вида и много хибриди и сортове лилии. Лилиите се използват при озеленяване и ландшафтен дизайн, в парфюмерната индустрия, а някои от неговите видове се използват като лечебни и хранителни растения.\nКогато избирате място за отглеждане на лилии, човек трябва да се ръководи от агротехническите изисквания на културата. Лилиите се нуждаят от защита от силни ветрове, но застой на влажен въздух, което може да доведе до развитието на сиво гниене, е неприемливо. Затова е много важно въздухът да циркулира свободно в цветната градина. Що се отнася до осветлението, всеки тип лилия има свои собствени изисквания: снежнобялата лилия и тръбните хибриди се нуждаят от добро осветление, азиатските и LA хибридите могат да носят лека частична сянка без последствия, а Martagon и Oriental хибридите изискват защита от пряка слънчева светлина.\nСъщото се отнася и за почвата: в предпочитанията си към състава на почвата лилиите са разделени на две групи. Лилиите от първата група (кралски, хенри, кандидум, скакалец и леопард) спокойно реагират на определено количество вар в почвата, а за лилии с дългоцветни, позлатени, тигрови и канадски и техните хибриди, дори малко количество от тях е нежелателно в почвата. Неподходящи за отглеждане на лилии пясъчни, глинести и водоустойчиви почви, както и наводнени площи. Оптимални за тази култура са плодородните, добре дренирани, рохкави и влажни хумусни почви. Имайте предвид, че лилиите растат на едно място в продължение на няколко години, така че изборът на подходящия сайт е важен.\nМожете да засадите лилии през целия сезон, но в никакъв случай няма да успеете. Има много препоръки относно сроковете на засаждане на цветя и всеки съветник има свои причини. Някои хора смятат, че е най-добре да засадите лилии в началото на пролетта, други съветват да изчакате със засаждането до началото на май, когато всички слани са в миналото, но повечето експерти потвърждават мнението, че е най-добре да засадите лилии в периода между първите дни на септември и началото на октомври. Преди настъпването на истински студове луковиците ще имат време да развият коренова система, която ще помогне на цветята добре да пренесат завръщащите се слани следващата пролет. Ако веднага след есенното засаждане настъпи силно охлаждане, просто ще покриете сайта по-рано през зимата.\nДатите на засаждане също зависят от сорта на лилиите, които ще отглеждате. В началото на есента се засаждат бели лилии, които имат най-кратък период на сън. След кандида можете да започнете да засаждате кавказки лилии, а след тях - северноамерикански. Но такива есенно цъфтящи лилии като тибетски и тигър, както и ориенталски, тръбни и азиатски хибриди, по-добре е наистина да се засадите през пролетта, след като почвата се затопли. Както и да е, в средната лента.\nОсновният недостатък на пролетното засаждане на лилии е, че в бъдеще тези растения почти не дават деца, докато всяка от лилиите, засадени през есенния сезон, образува до 10 дъщерни луковици.\nКогато земята се размрази, за да може да се работи, изкопайте я на дълбочина 35-40 см, обогатявайки я с хумус (5-10 кг на м²) и калиево-фосфорни торове (50 г калиев сулфат и 100 г суперфосфат на единица площ) ) Освен това в тежка почва от 1 м² те добавят кофа торф и пясък, а в твърде лека почва - само кофа торф. За видове и сортове лилии, които не понасят висока киселинност, креда, варовикът или дървесната пепел се добавят към почвата в количество от 200-500 g на м². За източните хибриди, които предпочитат почвата с леко кисела реакция, на мястото на засаждане първо се подрежда добър дренаж, който се покрива с почвена смес, състояща се от равни части копка земя, торф и хумус, предварително дезинфекцирана със силен разтвор на калиев перманганат, а след това торове се добавят към сместа и се смесват добре, Ако почвата е суха, навлажнете я преди засаждане.\nПосадъчният материал се ецва в продължение на 20 минути в двупроцентен разтвор на Fundazole или в разтвор от 1 супена лъжица Karbofos в 10 l вода. Някои хора предпочитат разтвор от 5 g калиев перманганат в 10 l вода като дезинфектант, но те обработват луковиците в този инструмент поне половин час. След ецване луковиците се изсушават на сянка и се засаждат в земята. Дълбочината на засаждане зависи от състава на почвата, размера на луковицата, очакваната височина на възрастните растения и от характеристиките на вида или сорта, които се появяват по време на вкореняване. Например, стъблоно-кореновите луковици се засаждат на дълбочина най-малко 25 см, а луковиците с истински корени се нуждаят от дълбочина 12-15 см. На дъното на всяка дупка се поставя слой от едър пясък, крушката се полага върху нея, изправя се, корените й са изцяло покрити с пясък и останалото пространство в дупката е запълнено с почва. Дълбочината на засаждане и разстоянието между растенията трябва да е нещо подобно:\nголеми луковици от по-ниски сортове се заравят с 10-12, а малки с 7-8 см, оставяйки разстояние между растенията 15-20 см;\nголеми луковици от средно големи сортове се поставят на дълбочина 12-15, а малки - 8-10 см, като се поддържа разстояние между растенията 20-25 см;\nголеми луковици от високи сортове и хибриди се потапят на дълбочина 15-20, а малки - 10-12 см, като се спазва разстояние между тях 25-30 см.\nТова е приближение. Като цяло формулата за засаждане на луковични растения изглежда така: над засадената луковица трябва да има слой земя, равен на нейните два диаметра. При засаждане в тежка почва дълбочината на засаждане може да бъде с няколко сантиметра по-малка, а при засаждане в лека почва - със същото количество повече.\nНасажденията се поливат и впоследствие се мулчират със слой торф или дървени стърготини с дебелина 5 см. Тези материали не са подходящи за снежнобяли лилии, тръбни хибриди и лилии Martagon, тъй като тази органичност повишава киселинността на почвата. Парцел с тези лилии е мулчиран с хумусен лист с пепел.\nЗасаждането на лилиите през есента в региони с суров климат може да се извърши в края на август или началото на септември, в средната лента - през септември или началото на октомври, а на юг - през октомври-ноември. Посадъчният материал се приготвя по същия начин, както за пролетно засаждане. Ако вашите луковици имат твърде дълги корени, съкратете ги на 5-10 см. Луковиците трябва да са силни, плътни, без изгнили люспи и следи от мухъл. Ако някои от тях са малко сухи, ги накиснете за известно време във вода или ги увийте с влажна кърпа. Останалата част от засаждането на луковиците на лилията през зимата не се различава от пролетната процедура.\nГрижата за лилията включва поливане, връхни дрехи, премахване на изсъхнали цветя и подготовка за зимуване. Лилиите растат на едно място за 3-5 години и тогава луковиците се обрасват с деца и те трябва да бъдат изкопани, отделени и засадени. През първата година след засаждането специалистите съветват да премахнете част от появилите се пъпки, така че растението да натрупа сили за пълен цъфтеж през следващия сезон. Стъблата на някои сортове лилии се нуждаят от жартиери за поддръжка, в противен случай те могат да се счупят от вятъра.\nМетодите за грижа за различни видове лилии, разбира се, се различават по степен на трудност, но като цяло тази култура е непретенциозна и не е капризна.\nПоливането на лилиите започва в началото на пролетта, но е особено важно почвата да получава достатъчно влага при горещо и сухо време. През целия вегетационен период лилиите се нуждаят от умерена влага в почвата, но през първата половина на лятото - в периода на активен растеж и цъфтеж, когато луковиците натрупват хранителни вещества за зимуване - поливането за растенията е особено важно. Поливането се извършва със студена вода под корена, рано сутрин или следобед, а след навлажняване е препоръчително да се разхлаби почвата около растенията и да се премахнат плевелите. Ако искате влагата в земята да продължи по-дълго и няма толкова много плевели, мулчирайте повърхността на цветната градина с органични материали, подходящи за растенията. Когато поливате парцел с лилии, трябва да се спазват две правила:\nВ периода на продължителни дъждове в началото на средата на есента районът с ориенталски хибриди е покрит с филм и се отстранява само при сухо време. Те правят това, така че луковиците от този сорт зимуват в суха почва.\nЗа първи път лилиите се хранят дори в снега, преди да се появят издънките, със сложни минерални торове, например, Nitroammofoska, със скорост 30 g / m². Втората горна превръзка със същия тор и в същите количества се извършва през периода на пъпката, а след цъфтежа лилиите се нуждаят от калиево-фосфорни торове, които ще ускорят съзряването на луковиците. Те се въвеждат под формата на 10 g суперфосфат и 20 g калциев сулфат на 1 m². Лилиите реагират добре на горната превръзка с екстракт от пепел (100 г пепел на 10 л вода), но е по-лесно просто да поръсите пепел по повърхността на сайта.\nКога да копаем лилии\nКогато лилиите растат дълго време на едно място, те образуват гнезда: много деца растат около луковицата на майката, на която им липсва хранене и пространство, и започват да болят от това. Следователно, веднъж на 3-4 години, лилиите трябва да бъдат изкопани, луковиците да бъдат разделени и трансплантирани. Това се прави най-добре през есента, когато лилиите след цъфтежа придобиват сила и снабдяване с хранителни вещества за зимата. Бързо размножаващите се азиатски и LA хибриди се трансплантират по-често от веднъж на три години, а лилиите Martagon, OT хибридите, ориенталските и тръбните хибриди, чиито луковици растат много по-бавно при деца, могат да се размножават по-рядко.\nЛилиите се пресаждат едновременно с есенното засаждане. Наземната част на лилията се отрязва, луковиците се изкопават, изследват се, премахват се мъртвите люспи и корените, децата се отделят, луковиците се измиват под течаща вода и се стерилизират в разтвор на Фундазол, Карбофос или калиев перманганат (за това писахме в подраздела за пролетното засаждане на лилиите). Корените, изсушени на сянка на луковиците, се съкращават до 5-10 см, а след това луковиците се засаждат в земята, както вече беше описано.\nКак да съхранявате луковиците през зимата\nАко решите да засадите лилии през пролетта, подгответе изкопани луковици за съхранение:\nотрежете стъблата на височина 5 см и скъсете корените;\nподредете луковиците по размер, отстранете болните и изгнилите и измийте здравите в течаща вода и изсушете от слънчева светлина.\nЛуковиците се съхраняват в зеленчуковата кутия на хладилника, като първо ги сгъвате в торби с мокър мъх или торф. Трябва обаче да знаете, че ябълките не могат да се съхраняват в хладилника едновременно с луковиците на лилията, тъй като тези плодове отделят етилен, което се отразява негативно на посадъчния материал на лилиите.\nМожете да поставите крушките за съхранение в мазе или мазе, където през цялата зима се поддържат ниски, но положителни температури. От време на време луковиците трябва да бъдат прегледани и премахнати гнили или плесенясали. Въпреки това, когато се съхраняват при такива условия, има вероятност луковиците да започнат да растат преждевременно..\nАко условията за съхранение са били нарушени и луковиците са започнали да растат, те се засаждат в саксия с почва и се поставят в светло, хладно помещение, където ще се съхраняват на открито до пролетното засаждане, но тази година тези лилии няма да цъфтят.\nСъществува рискован и рядко използван начин за запазване на посадъчния материал до пролетта. Използвайте го само за устойчиви на замръзване видове и сортове: поставете луковиците в картонени кутии, които се увиват с дишащ материал и се поставят по време на размразяването възможно най-дълбоко под снега на място, където водата няма да се натрупва по време на топенето на снега през пролетта.\nЛилиите се размножават по метода на семената, разделяне на гнездата (вече описахме този метод), луковици, люспи, както и резници от стъбла и листа.\nМетод за размножаване на семена от лили\nОт семената на лилията може да се получи много здравословен посадъчен материал, но при този метод на размножаване само някои лилии, включително някои специално обработени американски сортове, запазват сортовите качества. По принцип разсадът не наследява характеристиките на майчиното растение.\nОсобеността на размножаването на лилиите чрез семена е, че някои видове растат на повърхността на почвата, докато други започват да образуват луковици от семето директно под земята. Видовете с въздушен тип покълване се засяват през февруари или март, а тези, които растат под земята - веднага след събирането на семената. Съдържа култури при температура -1-2 ºC. Когато се появят дебели издънки, те се гмуркат. Поливането на разсад трябва да се извършва внимателно, така че разсадът да не умре. В средата на пролетта кутии с култури се изнасят в оранжерии, а през втората половина на май разсадът се засаждат в открита земя.\nПри някои видове лилии (червени, тигрови, саргенти, безброй листа и техните хибриди) в аксилите на листата в края на цъфтежа се образуват така наречените луковици или въздушни луковици. След като се изсипят, те се събират, засаждат се в открита земя в жлебове с дълбочина 2-3 см, разположени на разстояние 20-25 см един от друг. Разстоянието между луковиците в един ред е 5-6 см. Ако есента е топла и дълга, разсадът може да се появи през текущата година. На третата година след засаждането на лилии, луковиците вече се формират в луковиците са доста големи, които могат да бъдат засадени на постоянно място.\nНякои лилии могат да възпроизведат лукови люспи, което прави възможно да се получат от 20 до 50 растения от една луковица. Този метод обаче все още не се използва широко..\nВезните се берат през пролетта, лятото или есента, но репродукцията е за предпочитане през есента. Отстранената от земята крушка се сортира в люспи. Тъй като причинителите на заболявания могат да бъдат на кантара, те се поставят за известно време в найлонов плик с фунгицид на прах или се измиват в розов разтвор на калиев перманганат, изсушават се и след това се заравят в хранителна почвена смес, поставена в кутия на 2/3 от височината, и отгоре се поръсват с пясък. Разсадът може да се очаква след 6-8 седмици. С течение на времето върху люспите се развиват малки лук и тогава люспите се разделят, а луковиците растат до желания размер.\nЛилии като бели, тигрови и кралски, поради твърде бавното развитие на луковиците им е по-добре да се размножават чрез резници. За целта ще ви трябва кутия, пълна със смес от хумус, пясък и торфни трохи, в която засаждате лист от лилия, откъснат или откъснат с пета, или парче стъбло със спяща пъпка. Когато се използва цяло стъбло, отделено от луковицата като стъбло, то се поставя хоризонтално в жлеб с дълбочина до 15 см, оставяйки върха над повърхността, а жлебът е покрит. След засаждането субстратът се навлажнява. След месец луковиците ще се образуват в синусите, а на стъблото ще се появят корени. Луковиците след узряване се отделят и засаждат за отглеждане. Съхранявайте кутия с резници на топло и светло място.\nЛилиите са засегнати от много заболявания, но най-често страдат от фузариум, сиво и склеротично гниене, ръжда и пеницилоза.\nЗаразяването с фузариоза възниква главно на места с механично увреждане на корените, а след това патогени в съдовата система се издигат в наземните органи. Гъбичките, причиняващи заболяването, се пренасят от нематоди и някои гризачи. При засегнатите растения корените, корените, централната и външната част на луковицата и основата на стъблото гниет. В борбата с инфекцията с фузариум се препоръчва дезинфекция на почвата с формалин. По-добре е да унищожите болни растения, а останалите обработете с разтвор на Fundazol, Euparen, Topsin-M или Bavistin.\nСивото гниене или ботрит може да зарази всяка част от растението. Симптомите на заболяването са кръгли кафяви петна с червеникав ръб, които, увеличавайки се, се сливат помежду си и се покриват със сиво покритие. Срещу сивото гниене се използват същите химикали като за Fusarium, но постигането на положителен резултат и в двата случая не е лесно. Препоръчва се ецване на луковиците преди засаждане..\nСклеротичното гниене покрива луковиците на лилията с бял мицел с черна склеротия. Заболяването е с фокален характер и прогресира с повишена киселинност и влага в почвата. За да предотвратите появата на лилиите от склеротията, засадете луковиците не много близо една до друга. Намерете място с неутрална или леко кисела почва за лилии. Ако установите, че вашите цветя са били засегнати от това заболяване, не отглеждайте лилии на това място поне пет години и покривайте огнищата с пепел или белина и намалете времето за поливане на здрави растения. Избягвайте механичните повреди на посадъчния материал и не забравяйте да го обелите преди засаждането.\nРъжда се появява върху листа на лилия с малки безцветни петна, които постепенно се увеличават по размер и пожълтяват. С течение на времето по стъблата се появяват тъмнокафяви пустули. Те развиват спори, които ще заразят младите растения през пролетта. При слабо увреждане на ръждата се събират и унищожават болни листа. Честата превръзка с калиево-фосфорни торове и пръскане с разтвори на Цинеба, Дитан, Купрозан и колоидна сяра с добавяне на течен сапун са ефективни срещу болестта.\nПеницилозата е широко разпространено опасно заболяване, което покрива гниещи цветя и луковици със зелено покритие. За да се избегне инфекцията, посадъчният материал се ецва с разтвор на TMTD, предпазва се от механични повреди и болните растения се напръскват с разтвор на Цинеба.\nВ допълнение към гъбичните заболявания, лилиите страдат от вирусни инфекции, разпространени от вътреклетъчни паразити. Трудността е, че все още не е изобретено лекарство срещу вируси, затова болните лилии трябва да бъдат премахнати и изгорени. За превантивни цели се препоръчва да се спазва селскостопанската технология на реколтата, да се матира посадъчен материал и своевременно да се унищожават плевелите и смучещите вредители, които са основните носители на вирусни инфекции.\nВредители от лили\nСъобщава се за повече от десет различни вредители, паразитиращи върху лилии. Сред тях са мухата на лилията, орехи, жлъчни и стволови нематоди, лук бръмбар, трипс, корен от лук, корен от лук, червен лъскав лист и листни въшки - оранжерия и лилия. Все пак, нека поговорим за тези, които се срещат по лилиите по-често от други.\nЕдин бръмбар от лук прави продълговати кръгли дупки в листата или изяжда листа по краищата, а ларвите му оставят само скелета от листата. За да се предотврати отглеждането на листни бръмбари върху лилии, трябва да се извършва редовен контрол на плевелите и ако бръмбарите се появят, те се берат на ръка, а лилиите се напръскват с горчиви инфузии на пелин, опрашват се с Piretrum и се третират по време на растежа на ларвите с разтвор на хлорофос.\nЛилавата или картофена лъжичка е опасна с гъсениците си, които увреждат издънките и изяждат стъблата. В резултат на дейността на гъсениците леторастите избледняват и се откъсват. Гъсениците се излюпват през май върху плевели, а през юни преминават към култивирани растения. В борбата срещу лъжички плевелите трябва да бъдат унищожени и всички растителни остатъци да бъдат отстранени от площадката през есента.\nКорен от лук кърлеж - малък светло жълт вредител с дължина до 1,1 мм, живеещ в почвата и проникващ в луковицата през рани или на дъното, забавяйки растежа и развитието на растението. При заразени от кърлежи лилии листата умират и пожълтяват. Можете да унищожите кърлежите, като поливате растението под корена с разтвор на Целтан. За целите на превенцията е необходимо да се разгради посадъчният материал с разтвор на Karbofos, Celtan или термична обработка във вода, загрята до 50 ° C за 5 минути.\nЛуковица - муха със зелено тяло, отлито в метал. Ларвите й без крака, които увреждат луковицата, увреждат лилиите. Засегнатите растения изостават в растежа и дори могат да умрат. По време на периода на полагане, лилиите по листата трябва да бъдат третирани с тридесет процента карбофос, а ларвите се поливат с инфузия на пепел (килограм пепел на 10 литра вода), изразходвайки по 5 л инфузия за всяко растение.\nВ културата се отглеждат около 30 вида лилии, но все още по-често в градини, паркове и площади можете да намерите сортови и хибридни растения. Международната класификация разделя тези сортове и хибриди на 9 групи.\nI група. Азиатски хибриди. Те включват растения, които са получени от увиснали, тигрови, луковични, Дейвид, едноцветни, Максимович, приятни, джудже, както и междувидови хибриди - холандски и петнисти лилии. Групата включва също хибриди Арлекин, Златен Чаилис, Коронадо, Скинър, Тейлър, Палмър и Баям.\nАзиатските хибриди са устойчиви на неблагоприятни фактори, зимна издръжливост, поносимост към сянка, но растат слабо на варовити почви. Тези растения могат да се размножават с луковици. Азиатците цъфтят в началото на юли, преди други лилии. Цветът на шест венчелистчевите цветя на тези хибриди може да бъде жълт, бял, розов, кремав, оранжев, червен, кестеняв, почти черен, дву- и дори трицветен. Формата на цветята, насочена нагоре, надолу или отстрани с диаметър от 8 до 20 см, най-често е халмоидна или чаша. В групата има няколко разновидности с двойни цветя: с жълто - Fata Morgana, с розово - Афродита, с оранжево - Double Whiskey. На височина азиатските хибриди достигат от 50 до 150 см. Единственият недостатък на тези растения е липсата на аромат. Сред най-популярните може да се разграничат такива сортове:\nс бели цветя: Навона, Снежана;\nс жълто: Nova Sento, Andromeda;\nс розово: Ophelia, Chianti, Vivaldi;\nс червените: България, Gran Paradiso;\nс двутон: Lollipop, Michurin ode.\nII група. Martagon хибриди. Тази група, в която има около 100 разновидности, включва растения, произхождащи от къдрави лилии, или манталони, медоносни, двуредни, Хансън и Цингтаут. Групата включва и хибриди на Мархан, Бекхаус и Пейсли. Това са високи лилии с увиснали цветя на чалмоидна форма с различни, но неизменно деликатни цветове. Martagon хибридите имат висока устойчивост на замръзване, декоративност, устойчивост на болести (дори вирусни) и вредители.\nIII група. Candideum хибриди. Тази група съдържа градински форми и хибриди от снежнобял, халцедон, теракота и други европейски видове. Групата е представена от малък брой разновидности и всички те имат елегантни ароматни цветя с бял или жълт цвят, широко-фуниеобразна или тръбна форма. Тези хибриди са фотофилни, предпочитат почвата от алкална реакция, не образуват стъбла, а листата им образуват базална розетка. Недостатъците на тези растения могат да се считат, че те не подреждат добре семената и имат ниска устойчивост на гъбични инфекции.\nIV група. Американски хибриди. Те включват сортове, получени от лилиите на Humbold, Bolander, Parry, Kellogg, leopard, Colombia и Canadian. Тази група, която включва около 150 разновидности, включва също хибридите на Белингам и лилията на Бърбанк. Цветята на американските хибриди са ярки, различни цветове и форми. За нормален растеж и развитие се нуждаят от леко кисела влажна почва и добър дренаж. Американците предпочитат открити слънчеви зони и не обичат трансплантациите. Едно от предимствата на тези хибриди е високата му устойчивост на замръзване..\nV група. Дългоцветни хибриди, които включват форми от лилии от Формоза, Формонлонга, Заливски и дългоцветни. В растенията от тази група ароматните цветя са предимно бели. Хибридите от пета група са термофилни, подходящи за дестилация в домашни условия, растат добре в саксийна култура, но са податливи на вирусни заболявания и в средната лента, когато растат в открита земя, изискват подслон за зимата.\nVI група. Тръбни хибриди, произхождащи от различни азиатски видове (включително Хенри Лили), с изключение на червеникави, японски и красиви лилии. Според формата на цветята тези сортове се различават по тръбни (група хибриди Golden Clerion, Black Dragon и Sulphur Quin), чашковидни (New Era, Gwendoline Enley, група Harts Desire), увиснали (хибриди на Christmass Day, група Златни душове) и звездовидни (Mimosa Star, Javemeyer, Sunburst band). Тръбните хибриди са устойчиви на замръзване, не обичат кисели почви, развиват се нормално на варовити почви, изобщо не страдат от вирусни заболявания и рядко са засегнати от гъбички.\nVII група. Ориенталските хибриди комбинираха най-красивите и екзотични сортове източноазиатски видове - златни, японски, красиви, червеникави лилии - и хибриди от тези видове с лилията Хенри. Цветята на тези растения могат да бъдат тръбни, чашковидни или плоски. Недостатъкът на лилиите от седма група е, че те са засегнати от болести, включително вирусни, не са особено издръжливи през зимата, не са лесни за отглеждане и размножаване.\nГрупа VIII включва хибриди, които не попадат в нито една от описаните групи. Например, хибриди LA, които са производни сортове между дългоцветни и азиатски лилии. Те са чудесни за целогодишно форсиране у дома, зимно издръжливи, устойчиви на гъбички. Цветът на цветята им, по-голям от този на азиатците, е поразителен в своето разнообразие: от бяло до бордово. Най-известните са сортовете Royal Delight с жълти цветя, Самур с бели и розови цветя, Родео с розови, Най-продаван с кайсии и Аеробика с бели цветя.\nЗабележително постижение от животновъдите са хибридите OT или OP, които се наричат ORIENpets. Тези сортове са получени чрез кръстосване на ориенталски и тръбни хибриди и се различават по цветя с диаметър до 25 см. Фуния или чаша с форма на червено, розово, бяло, жълто, оранжево, червено или многоцветно. Докато те се отглеждат само в оранжерии, но се работи по отглеждането на сортовете за открита земя. Тези хибриди с дълги и мощни стъбла стоят перфектно в разрез.\nLO хибридите са получени от кръстосани хибриди на ориенталски и дългоцветни. Техните фуниеобразни или късо-тръбни цветя от бял, наситено розов или бяло-розов цвят имат приятна миризма.\nOA хибридите са нова група, получена от кръстоски на азиатски и източни хибриди. LP хибридите, или ONGipets, бяха развъждани в Канада чрез кръстосване на дългоцветни хибридни лилии и тръбни хибриди и се характеризират с устойчивост на замръзване и устойчивост на болести. АА хибриди - група, образувана от кръстосването на олеански лилии и азиатски хибриди. Тези растения имат силен и приятен аромат, висока устойчивост на замръзване, устойчивост на фузариум и сиво гниене.\nIX група лилии обединява всички култивирани видове лилии и техните сортове.\nЗасаждане и грижи за лиатрис при размножаване на открито чрез семена\nКак да отглеждаме петуния в саксия с кеш


Голям патриот на Русия и искрен приятел на България\n5506 | 25 юни 2020 | 23:32\nПрез 70-те и 80-те г. на ХХ в. е директор последователно на Института по изтокознание и на водещия геополитически мозъчен тръст на СССР - Института за световна икономика и международни отношения при Академията на науките. След промените, в края на 1990 г., като един от бащите на мирния преход става депутат и председател на една от камарите на първия демократично избран съветски парламент – Съвета на Съюза.\nПо-късно, в период на икономическа и политическа катастрофа, бе консенсусно приетият и признат спасител на нацията - избран за министър-председател на Русия. Неговият премиерски мандат, макар и кратък, е предвестник на връщането към държавността и на възраждането на Русия, чиито основни насоки успешно се продължават от Владимир Путин.\nПо повод честването м.г. на 90 години от рождението на акад. Примаков доайенът на американската дипломация Хенри Кисинджър изпрати силно послание към Москва: „Русия трябва да се възприема като ключов елемент от новото световно равновесие, а не като заплаха за САЩ. Русия трябва да се възприема като съществен елемент на всяко ново глобално равновесие. От 2007 до 2009 година Евгений Примаков и аз бяхме председатели на група, съставена от пенсионирани министри, висши държавни служители и военни представители от Русия и САЩ. Целта на групата бе да притъпи конфронтационните аспекти в отношенията САЩ-Русия и да обсъди възможностите за съвместни подходи...Острия аналитичен ум на Примаков в съчетание с мащабното разбиране на световните тенденции, придобити, докато бе на власт, и голямата му преданост към страната, развиваха нашето мислене и спомагаха в търсенето на обща визия. Ние невинаги бяхме съгласни един с друг, но винаги изпитвахме уважение един към друг. Той липсва на всички нас и лично на мен като колега и приятел.”\nРусия независимо от историческото време и политическата си ориентация винаги е имала блестяща дипломатическа школа от световна класа. Дипломати като княз Горчаков, граф Игнатиев, граф Чичерин, Молотов, Громико, а днес – Сергей Лавров, са марка за безспорен професионализъм, визионерство и лидерство. В този списък особено място заема един от мъдреците на нашето време, академик Евгений Примаков. Евгений Максимович остави богато теоретично наследство и действия от висшия пилотаж на дипломацията. Неговите научни трудове и речи имаха не само прогностична сила, но събрани в едно цяло, представляват стратегически поглед към днешния свят. Прогнозите му се сбъдват бързо, защото той е от малцината избрани да изпреварят времето и да моделират бъдещето. Формулирайки идеята за многополюсния свят, убедено вярваше, че едностранната хегемония няма здрава основа, не генерира баланс и ред, а ражда кризи и конфликти. Примаков даде нелицеприятна оценка на политиката на Горбачов и Елцин, които безхаберно деградираха държавата - световна суперсила. Процес, който през последните 20 години е спрян и чиито тежки последици преодолява ръководството на Русия начело с Путин.\nПримаков убеждаваше и свои, и чужди, че при решаването на световните проблеми не трябва да игнорират Русия - не само заради ресурсите и територията, а преди всичко – заради духовната й сила и исторически опит. Всичко друго, казваше той, е тежко политическо късогледство. Месеци преди да ни напусне, отправи силно послание към бъдещето: Русия днес е достатъчно силна, за да спре да бъде чужд суровинен придатък.\n(Спомени на Владимир Путин от книгата „Нашият Примаков”, изд. от Форум „България - Русия”, 2019 г., София)\nНа 25 юни 2020 г. Президентът Владимир Путин подписа Указ, с който назначи внука на акад. Примаков за Ръководител на „Россътрудничество” - агенция към външното министерство на Русия за международно и хуманитарно сътрудничество.


13-годишната Александра от Провадия най-вероятно удушена - News.bg\n13-годишната Александра от Провадия най-вероятно удушена\nИма задържан по трагичния случай с 13-годишната Александра Сивриева от Провадия. Това обяви в ефира на БНТ вътрешният министър Румяна Бъчварова.\nОсвен да посочи, че в момента се установява съпричастност, Бъчварова отказа да даде каквито и да подробности. Вътрешния министър отказа и да отговори на въпрос дали детето е било отвлечено или основната версия е друга.\nТя призова да се оставят компетентните органи да си свършат работа.\nПрипомняме, вчера вечерта след 23 дни издирване полицаи откриха тялото на изчезналата Александра Любенова Сивриева от Провадия. Тя бе намерена от деца в мазето на бившия ресторант „Ловен дом”.\nНа място веднага пристигнаха криминалисти.\nТъй като по тялото не са открити следи от огнестрелни рани, се предполага, че причината за смъртта е удушаване. Това обаче ще стане напълно ясно след аутопсията.\nПари у момичето не са открити, но тя е носела много златни бижута, които не са откраднати.\nОсвен отвличане друга версия, по която се работи, са осъществяваните от страна на момичето на поредица от запознанства в интернет.\nАлександра изчезна на 22 март, след като отива до магазина. Оттогава следите ѝ се губят и полицията я издирва.\nВ Провадия се излюпи египетско лешоядче\nНачало / У нас / Право и ред / 13-годишната Александра от Провадия най-вероятно удушена


Парични системи | Показалка\nЗа определянето на вида на паричната система се изхожда от стоката /материала/ от които са направени парите, за обслужване на стоковото обръщение. В зависимост от тази особеност паричните системи са два вида – 1. Металическа и 2. Книжна парични системи.\nМеталическата парична система се проявява в две разновидности биметална и мономентална парични системи.\nБиметализмът е парична система, при която два метала обслужват стоковото обръщение. При нея по законодателен път обикновено се определя ролята на всеобщ еквивалент да се изпълнява от златото и среброто, като се осигурява свободно сечене на монети и от двата метала. Биметализмът съществува през средните векове, но е особено разпространен през XIV-XVII век, а в някои страни и до XIX век. Биметализмът е известен в двете си разновидности: системата на паралелните пари, когато стойностните съотношения между златните и сребърните монети се формират стихийно, според пазарната стойност на златото и среброто и система на двойните пари, при която стойностните съотношения между двата метала, се определя от държавата по законодателен път.\nНезависимо от обстоятелство, че при биметализма има формална равнопоставеност между златото и среброто, в действителност единият от тях се проявява като всеобщ еквивалент. Това особено проличава при системата на двойните пари, при която в Англия се установява съотношение между златото и среброто 1:15,2. Под влияние обаче на повишаването на производителността на труда, това съотношение се променя и оказва негативно въздействие на цялостното парично обръщение и ценообразуване. Ако например цената на среброто се намали до съотношение 1:20 / при законоустановена пропорция между златото и среброто 1:15,2/, става по-доходно /изгодно/ разплащанията да се извършват със сребърни монети. Така сребърните монети изтласкват от обръщението златните монети, тъй като ако се претопят на кюлчета, с тях могат да се купят не 15,2 а 20 единици сребро. По този начин от обръщението се отстраняват по-качествените златни пари. В икономическата литература тези действия характерни за биметализма са формулирани от английския финансист Томас Грешъм през XVI век и са известни като законът на Грешъм, който гласи, че лошите пари изтласкват от паричното обръщение добрите пари.\nВследствие на увеличаването на производството на сребро и намаляването на неговата стойност през XIX век, страни като Германия, САЩ и др., прекратяват свободното сечене на сребърни монети. Противоречивостта и нетрайността на биметализма се обуславя и от редица други фактори като, увеличаване на стокооборота и все по-ясното проявление на златото като паричен материал, в сравнение със среброто.\nЗа да се избегнат посочените и редица други противоречия в биметалната парична система и да се въведе стабилност, в края на XIX век се въвежда монометализма тоест златният монометализъм /златният стандарт/. Той е парична система, при която един метал изпълнява ролята на всеобщ еквивалент и е в основата на паричното обръщение. Според това кой метал изпълнява тази роля монометализмът може да е меден, сребърен или златен. Меден монометализъм е съществувал в древния Рим от III до II век п.н.е.. Сребърен монометализъм е съществувал в редица страни като Холандия, Русия, Индия, Китай и др. през различни години на XIX век и началото на XX век. Златният монометализъм за първи път като такъв е бил въведен във Великобритания в края на XIX век, а от втората половина на XIX век в страни като Германия, Франция, Белгия, Русия, Япония, САЩ /1900г./ и др.\nЗлатният монометализъм /златният стандарт/ е съществувал в различни форми като – златномонетен, златнокюлчев и златнодевизен стандарти.\nЗа класическата форма на златния монометализъм – златно-монетният стандарт, е характерно, че в обръщение се намират златни монети, с определено тегло и проба и различни други парични знаци като медни и сребърни монети, банкноти, книжни пари и др., които свободно се обменят за златни монети /пълна конвертируемост/. Златномонетният стандарт за времето си в значително висока степен отговаря на изискванията на производството, кредитната система и международната търговия.\nПостепенно започва да намалява сеченето на златни монети и изземването им от обръщението. Към края на Първата световна война /1914-1918/, в повечето страни се преустановява размяната на злато за банкноти. Широко разпространение получават книжните пари.\nПри златно-кюлчевият стандарт обмяната на банкноти за злато е можело да се осъществява само в кюлчета, а не за златни монети. При това са поставяни редица ограничения, като са продавани само кюлчета с тегло около 12кг, което не е било по възможностите на много субекти. Периодът, в който се прилага този стандарт е свързан с частичната стабилизация след Първата световна война от 1923 до 1928г..\nЗлатно-девизният1 стандарт се въвежда от редица страни като Германия, Норвегия, Австрия, Дания и др., които имат ограничени златни запаси. При този стандарт банкнотите се обменят не срещу злато, а срещу валутите на други страни, които на свой ред е могло да се обърнат /да се обменят/ срещу злато. Тази обмяна обаче е могла да се извърши само косвено, срещу такава валута, с която е могло да се получи злато на кюлчета.\nЗлатно-кюлчевият и златно-девизният стандарт са известни в икономическата литература като непълни или орязани форми на златния монометализъм. Например във Великобритания, минималната сума от лири стерлинги в банкноти, която е можело да се обмени срещу кюлчета злато е била в размер на 1700 британски лири, които са били равни на 12,4 кг злато, а във Франция са били необходими минимум 215 хил. френски франка, които били равни на 12,7 кг.злато. При златно девизният стандарт пряка обмяна на национални парични знаци срещу злато не може да се извършва.\nКато последица от световната икономическа криза от 1929-1933г., паричните системи, които се основават на златния монометализъм се заменят със системата на книжните и кредитните пари. При тази система книжните парични знаци на стойността не се разменят за злато и чуждестранни валути. Тази система се нарича още система на непълноценните пари.\nОсновните предпоставки за появата на книжните пари са свързани преди всичко с логиката на развитие на металическото парично обръщение. В условията на златното парично обръщение са циркулирали много изтъркани /с по-малко тегло златни монети от многократна употреба/ златни монети и монети от други метали като сребро, никел, мед и др. Монетите, които са били направени от по-малоценни метали /например мед с покритие от сребро/, за обслужването на малките плащания се наричат билонни монети. Държавата постепенно намалява златното съдържание на монетите, тоест извежда златото от паричното обръщение. На по-късен етап тя пуска в обръщение книжни пари, които представляват номинални знаци на стойността и имат принудителен курс. Книжните пари се пускат в обръщение от държавата за покрива разходите си. Класическите книжни пари са емисия на парични знаци, които се предоставят на държавата за покриване на бюджетния дефицит. Тяхното пускане в обръщение не е свързано с нуждите на паричното обръщение, а с потребностите на фиска. Емитирането на тези своебразни банкноти, се обезпечава с държавни ценни книжа във вид на бонове, облигации и сертификати.\nКредитните пари се появяват още през Средновековието, когато поради голямата несигурност притежателите на големи количества златни пари, а и поради неудобствата, които възникват при по-големи вътрешни плащания, оставят /депозират/ наличните си пари в банкова институция, срещу което получават депозитна разписка. Тези разписки са едни от първите представители на кредитните пари. С тях са се извършили плащания между търговците, а когато не са били необходими те са връщани в банките и са се получавали обратно депозираните пълноценни /златни/ пари. Тези книжни представители на парите са напълно обезпечени пари и са пълноценни, колкото са пълноценни и златните пари.\nПостепенно обаче размерът на депозираните златни пари в банките намалява, а се увеличава обемът на кредитните пари. Те се приемат в сферата на обръщението без проблеми, независимо, че нямат обезпечение, тъй като за купувачите и продавачите парите са това, за което се използват и служат, а не това, което съдържат.\nКласическите кредитни пари – банкнотите нямат собствена субстанционална стойност, но първоначално по законодателен път е определяно тяхното златно съдържание. Това златно съдържание е формирало и съотношението, в което банкнотите са се разменяли за златни монети, при пълноценните парични стандарти.\nВъзникването и логичната последователност на развитието на кредитните пари – банкнотите, е неразривно свързана с особеностите на златното парично обръщение. Истинската им материално-веществена същност обаче е свързана с търговския кредит и начините за неговото оформяне чрез полицата2 /менителницата и записа на заповед/. Срещу предоставените в банката полици търговците получават пари във вид на банкноти. Към кредитните пари се отнася и чекът3.\nОт края на XIX век безналичните плащания успешно заменят плащанията с налични пари. На съвременния етап по безналичен път се извършва около 90 на сто от стокооборота на дребно. Това е възможно благодарение ан кредитните пари, които възникват въз основа на кредита и замяната на металическите пари. Полицата възниква и се използва от XII век, чекът от XIV век, а банкнотите от края на XVII век.\nПарите и кредита са различни икономически категории. Кредитните пари са свързани само с тези кредитни отношения, въз основа на които се реализира парична емисия. Основни емитенти са централните банки, които пускат в обръщение банкноти, които са задължителни за плащане. Търговските банки емитират /пускат в обръщение/ депозитни пари, въз основа на откритите банкови сметки, чрез кредитните си операции.\nНа съвременния етап в развитите страни се емитират предимно кредитни пари, които се отнасят към книжните пари в широкия смисъл на понятието, тоест не са обезпечени с търговски полици и злато, както е при класическите банкноти.\nВъв финансовата литература и в частност във финансовата и банковата практика, от втората половина на XX век не се прави разлика между държавните книжни пари и кредитните пари. Основно се използва общото понятие „книжни пари“. Съвременните пари имат качествата на класическите кредитни и класическите книжни пари, тоест те са своебразна смесица между тези два вида непълноценни пари, изработени от хартия.\nЗа първи път книжни пари се пускат в Китай през средните векове. За това пише венецианският пътешественик Марко Поло, който посещава Пекин през 1286г.\nВ по-ново време книжните пари се емитират в обръщение през 1690г. в Северно американската колония на Великобритания щата Масачузетс. В западна Европа книжни пари за първи път се появяват за кратък период във Франция през 1720г. В почти всички други страни книжни пари се въвеждат през различни години на XVIII и XIX век, като окончателно книжно-паричната система се прилага във всички страни след Първата световна война /1914-1918г./, с някои специфики и модификации.\nСъвременната книжно-парична система претърпява редица еволюционни и радикални промени. До Първата световна война книжните пари в т.ч. депозитите в търговските банки /парите по сметка/, по всяко време са могли да се разменят срещу злато. Книжните пари, които е можело да се разменят срещу злато се наричат конвертируеми. През този период от време златото също е считано за пари.\nПо време и след Първата световна война обмяната на злато срещу книжни пари е прекратена, тоест книжните пари вече са неконвертируеми. От началото на 30-те години на XX век, в почти всички страни започва отмяната на златния стандарт на паричното обръщение.\nВ периода след Втората световна война въз основа на договореностите на Бретън-Уудската конференция /1-22 юли 1944г./ се формира и действа Бретън-Уудската парична система, известна още като златно-доларов стандарт. При тази парична система до 1971г. беше възможно при определени условия, притежаваните долари от определени официални субекти /държавни или централни банки/ да се обменят срещу злато при курс 35 долара за една тройунция злато /31,1035 гр. злато/.\nНа международна конференция в Кингстън-Ямайка през 1976г. се създадоха основните елементи на съвременната международна парична /валутна/ система. На нея се одобрява отказването от златно-доларовия паричен стандарт, и пълната демонетизация на златото, засилва се ролята на Специалните права на тираж и на Международния валутен фонд.\nС демонетизацията на златото отделните държави официално се отказват от златното съдържание на националните си парични единици. Златото се превръща в обикновена стока, макар и да остава стратегически резерв. Неговата цена се формира на пазарни принципи, като по този начин се прекъсва и косвената връзка на националните книжно-парични единици с паричната стока. Съвременните пари са неконвертируеми срещу злато и други резерви. Те нямат собствена субстанционална стойност, а номиналната им стойност е много по-голяма от тяхната собствена стойност. Съвременните пари се разглеждат като парични представители, като олицетворение, като символи на стойността.\n1 Девизи /devises/ са платежните средства в чуждестранна валута, които се използват при международни плащания. В банков аспект девизи са всички парични средства в чуждестранна валута, тоест парични знаци, банкови чекове и преводни акредитиви, емитирани чужди облигации и др.\n2 полица /от лат. polliceor = обещавам/ – кредитен документ, с който длъжникът се задължава да изплати определена сума в определен срок и при уговорени условия с продавача.\n3 чекът е писмено нареждане на лице, което е платец, до банката, която води сметката му, да изплати определена сума на посоченото лице.


Amazon търси лоялни клиенти\nПрограмата Prime е създадена през 2005 г. и осигурява доставка на закупените продукти в рамките на два дни срещу абнаментен план от 79 долара на година.\nАбонаментната услуга Prime на компанията привлича по-малко потребители от очакваното\n15 февруари 2012 11:12 2487 прочитания\nAmazon привлича по-малко от очакваните абонати към основната си услуга Prime, съобщават източници на агенция Bloomberg.\nПрез октомври между 3 и 5 млн. души използват услугата Prime. Програмата е създадена през 2005 г. и предоставя доставка на продукти в рамките на два дни срещу абнаментен план от 79 долара на година. Amazon се стреми да увеличи потребителите, които използват Prime, до 7-10 млн. души през следващите 12 до 18 месеца.\nПо-бавното възприемане на потребителите на услугата Prime засилва опасенията за потенциалния растеж на приходите на Amazon. Интернет компанията отчете продажби за 17.4 млрд. долара през последното тримесечие на 2011 г., което е под очакванията на експертите, които прогнозираха продажби за 18.3 млрд. долара. Не толкова добрите финансови резултати обаче се обясняват и с гигантските разходи, които Amazon направи покрай производството на новите таблети Kindle Fire.\nМакар, че увеличава разходите за доставка на компанията, Prime се смята за един от начините онлайн ритейлърът да привлече лоялни клиенти, които да пазаруват повече. Ако има по-малко такива абонаментни планове, то верните на компанията потребители също ще са по-малко.\n"Потребител с Prime абонамент има стимул да потърси нещо и да го закупи през Amazon без да потърси в алтернативни източници", коментира Дейвид Спиц, президент на Morrisville, софтуерен разработчик за онлайн търговия. Абонатите прекарват от три до четири пъти повече време на сайта, отколкото останалите клиенти, допълва Спиц.\nС пускането на таблета Kindle Fire, Amazon предложи на всеки закупил устройството безплатен пробен период на програмата Prime. Данните, които съобщават източниците, са отпреди дебюта на таблета, уточнява агенция Bloomberg. Затова още няма актуална информация с колко са се увеличили потребителите, които използват тази услуга и каква част от тях са преминали от временен на постоянен абонамент.\nонлайн пазаруване онлайн магазин Amazon\nViacom са на крачка да се включат към видеоуслугата на Amazon\nСблъсъкът на таблетите


Lucky31 Казино Отзиви 2021 💰 Поискайте своя 100 долара днес!\nLucky31 Онлайн Казино Отзив\nBaccaratBlackjackCaribbean StudCasino HoldemCrapsDragon TigerRouletteTexas HoldemСкреч картиСлот игри\nТова казино се управлява от MTM Corp. То е лицензирано от Кюрасао и притежава главен лиценз за игри. Казиното е основано през 2012 г. Те са изградили отлична репутация, която покрива всички аспекти на хазарта в онлайн казиното. Те са успели да се справят с изискванията на тези, които изискват безупречно онлайн казино опит.\nЗа тези играчи, които са на път да направят първия си депозит в казино Lucky 31, те ще се насладят на 100% мач до € 100. След това, за да бъде още по-вълнуващо, има втори депозит бонус за мач от 31% до 50 евро. Има и други бонуси.\nЗа играчите на слотове има голям брой от тези игри, които могат да избират от този диапазон - от класиката до някои от най-новите версии. Тогава за тези, които харесват върховното казино изживяване, те могат да се насладят на казиното на живо. Не липсват игри на маса, които включват любими като блекджек и рулетка.\nТова е онлайн казино, което зависи от някои от най-признатите доставчици на софтуер за онлайн казина, които съществуват в световен мащаб. Те включват Световен мач, Tom Horn Gaming , Red Rake Gaming, Microgaming, Pragmatic Play, iSoftBet, NetEnt, Betsoft, Visionary iGaming , Yggdrasil Gaming заедно с Evolution и много други първокласни доставчици на софтуер.\nLucky Casino31 предлага богат избор от най-често използваните методи за депозиране. Те включват Interac, e-transfer, Visa, MasterCard, ecoPayz, Neteller, Skrill и Paysafe карта . Всичко това са надеждни платформи за извършване на плащания, така че тези, които играят на този сайт, могат да финансират сметките си бързо и лесно без никакви проблеми.\nСъществуват различни методи за теглене, включително възможността тегленията да бъдат кредитирани на кредитната карта на играча. За да използва този метод, играчът трябва да е финансирал сметката си поне веднъж с картата, на която иска тегленето да бъде кредитирано. Този метод се прилага само за лични кредитни карти.\nИма много възможности, когато става въпрос за валути, които това онлайн казино приема. Те включват канадски долари, биткойн, щатски долари, Британски лири стерлинги и евро. Въпросът е само да изберете предпочитаната валута при извършване на депозит. С този много избор, това го прави удобен за играчи от всички части на света.\nТова казино приема играчи от много различни страни, с изключение на тези, които са ограничени. Тази платформа може да бъде достъпна на английски, френски, немски, Suomi и Португалски . Това може да стане чрез превъртане надолу до началната страница, за да промените платформата на избрания език, където са налични подходящите връзки.\nПоддръжката на Lucky 31 е оценена като отлична. Налице е чат на живо, работещ с опитни представители, които могат да отговорят на повечето запитвания. Ако това не е достатъчно, играчите могат да изпратят имейл за поддръжка и те ще отговорят възможно най-бързо. Има и раздел с често задавани въпроси за достъп на играчите.\nДруго предимство на играта в това онлайн казино е, че има няколко чудесни възможности. За тези, които искат бърз достъп, има незабавна игра. За играчите в движение те могат да се насладят на мобилната версия. За тези, които са запалени по геймплея на казино на живо, има опция и за това.


1.\tНаистина ли Roomba върши работа и ще почисти ли добре моите подове?\n2.\tКак трябва да извадя и почистя четките на Roomba?\n3.\tКак трябва да сменя въздушния филтър?\n4.\tПада ли Roomba от прагове или стълби?\n5.\tКолко издържа батерията на Roomba ?\n6.\tКак мога да накарам Roomba да се върне на базата си за презареждане?\n7.\tКак мога да предпазя Roomba от заклещване?\n8.\tКогато включа Roomba, тя се завърта ,”придърпва” и спира. Какво да направя?\n9.\tRoomba е засмукала течност и четките или други компоненти са мокри. Какво да направя?\n10.\tКакво означава, когато лампичката за зареждане на Roomba променя цвета си?\n11.\tКъде се намира лампичката за зареждане?\n12.\tМоже ли Roomba да се справи с козината от домашен любимец?\n13.\tЗащо Roomba трака върху твърди подови повърхности?\n14.\tКак да монтирам батерията на Roomba 500 серии?\n15.\tКакви са различните режими на почистване на Roomba 500 серии?\n16.\tЗащо моята Roomba тръгва назад без видима причина?\nВидео отговори на често задавани въпроси\nНаистина ли Roomba върши работа и ще почисти ли добре моите подове?\nДа, Roomba наистина върши работа! Roomba използва уникална и мощна, патентована, 3-степенна почистваща система, която чисти перфектно повечето видове подови настилки в дома и офиса, влючително: паркет, ламинат, балатум, линолеум, теракот, гранитогрес,мокети, килими с малък и среден косъм и други твърди повърхности.\nНезависими изследвания доказват, че Roomba чисти, толкова добре, колкото стандартна прахосмукачка и дори по-добре на твърди подови повърхности и килими с къс и средно дълъг косъм, когато се използва за ежедневно почистване. В допълнение, компактните размери и форма на Roomba и позволяват да достигне под легла, дивани и други мебели, така всъщност тя чисти по-голяма площ от вашия под, от стандартна прахосмукачка.\nЗабележка: Roomba не е проектирана да чисти рошави килими или черги с ресни и пискюли . Въпреки това, ако имате рошави килими или черги с ресни и пискюли, има няколко лесни начина, по които можете да подготвите това помещение, за да използвате Roomba и там.\n2.Как трябва да извадя и почистя четките на Roomba?\nВашата iRobot Roomba идва с почистващ инструмент, който ви помага да поддържате четките и чисти от косми и други отпадъци. За да чисти Roomba винаги перфектно , препоръчваме да почиствате четките на всеки 2-3 почистващи цикъла. Ако имате домашен любимец, който оставя много козина, препоръчваме да вадите и почиствате четките след всеки почистващ цикъл.\nКак да почистя четките на Roomba?:\n1. Изпразнете контейнера на Roomba и я обърнете на обратно, на равна повърхност с отделението за четките към вас.\n2. Отворете предпазителя на четките, като натиснете едновременно двата жълти, освобождаващи бутона.\n3. Извадете основната и гъвкавата четки.\n4. Използвайте почистващия инструмент, за да отстраните, колкото може, повече косми и мръсотия от четките (ако нямате под ръка почистващ инструмент, може да използвате стар гребен или вилица). Уверете се, че и двете четки имат жълти, пластмасови лагери в краищата и завършват с квадратен профил от едната страна и по-малко, въртящо се лагерче от другата. Внимание: ако загубите някой от лагерите, обадете се на вашия търговец / номерът е на гаранционната карта/ за подмяна.\n5. Извадете жълтите лагери, като ги завъртите леко настрани, докато се освободят. Почистете лагерите внимателно (използвайте кламер или друг тънък предмет, за да ги почистите и отвътре).\n6. Поставете обратно четките и затворете предпазителя.\n7. Извадете страничната четка като използвате отверка и почистете, ако има, косми и отпадъци под нея.\nПочистете ги с почистващия инструмент\nМахнете космите с почистващия инструмент\nИзвадете жълтите лагери\nПочистете жълтите лагери\nПоставете жълтите лагери\nПоставете четките на местата им\n3.Как трябва да сменя въздушния филтър?\nЗа да чисти Roomba винаги перфектно , препоръчваме да почиствате въздушния филтър винаги, когато изхвърляте контейнера и да го подменяте на всеки 2 месеца. Ето как:\n1. Първо извадете контейнера за боклук, в долната част се намира филтъра за фин прах, поставен е върху жълта рамка.\n2. Издърпайте рамката настрани.\n3. Извадете внимателно филтъра от мястото му на рамката. Моля, обърнете внимание на посоката, в която е поставен филтъра и поставете новия по същия начин.\n4. Поставете новия филтър върху рамката като се уверите, че черните ленти по него са от долната страна и филтъра е легнал добре на мястото си върху рамката.\n5. Завъртете рамката обратно в контейнера и я затворете плътно, за да осигурите добра изолация. Поставете контейнера за боклук на мястото му в Roomba.\nИздърпайте рамката настрани\nИзвадете внимателно филтъра\nПоставете новия филтър върху рамката\nЗавъртете рамката обратно в контейнера\nПоставете контейнера за боклук на мястото му в Roomba.\n4.Пада ли Roomba от прагове или стълби?\nRoomba е оборудвана с интелигентни сензори против пропадане /Cliff Sensors/, които разпознават прагове и стълби и я предпазват от падане. Въпреки това може да има ситуации, в които системата против падане да е по-малко ефективна. Например:\n1.\tЗаоблени стъпала\n2.\tХлъзгави повърхности.\n3.\tБлокирани, от мръсотия, сензори против пропадане\nАко Roomba не разпознава стълби, проверете сензорите против падане за мръсотия. За да направите това, първо изпразнете контейнера за боклук и обърнете Roomba с колелетата нагоре, върху равна повърхност. Огледайте четирите сензора против падане и ги почистете. Ако сензорите са чисти и работят нормално в други зони на дома ви, тогава ще е необходимо да поставите физическа бариера или виртуална стена за да оградите проблемното място , за да ограничите достъпа на Roomba до тази зона.\n5.Колко издържа батерията на Roomba ?\nПри правилна експлоатация батерията на iRobot Roomba ще издържи стотици почистващи цикъла и презареждания преди да се наложи да я смените. Ето няколко неща, които можете да направите, за да удължите живота на батерията и да осигурите винаги перфектно почистване с вашата Roomba:\nИзползвайте вашата Roomba често. Вашата Roomba се захранва от презареждаема никел- металхидридна батерия (NiMH), която издържа най-дълго, като я използвате редовно.\nПоддържайте четките чисти. Ако четките и техните оси са задръстени от косми и други отпадъци, вашата Roomba ще прави по-голямо усилие да ги върти и ще използва повече от енергията на батерията, от нормалното. В екстремални случаи, това може дори да повреди батерията.\nДръжте вашата Roomba включена, когато не я използвате. Ако имате База за презареждане, дръжте Roomba на базата, която е включена към захранването. Ако нямате База за презареждане, дръжте Roomba включена директно към устройството за бързо презареждане, което е включено към захранването. Куплонга за директно включване се намира отстрани на вашата Roomba.\nУверете се, че зареждате вашата Roomba правилно. Когато Roomba е включена правилно, на базата за презареждане или на устройството за бързо презареждане свети постоянно зелената лампичка.\nПрезаредете вашата Roomba след почистване. Ако оставите вашата Roomba с изтощена батерия и невключена за повече от 24 часа това може да повреди батерията.\nПоставете Roomba и базата за презареждане на равна, твърда повърхност, докато се зарежда. Уверете се, че около тях имад достатъчно място за вентилация.Не се препоръчва да зареждате вашата Roomba върху килим или мокет!\nЗареждайте и съхранявайте вашата Roomba на хладно и сухо място. Пазете вашата Roomba от продължително, директно въздействие на слънчеви лъчи и източници на топлина като печки, радиатори и др.\nИзвадете батерията, когато няма да използвате Roomba за дълъг период от време. Ако няма да използвате Roomba за няколко седмици , заредете напълно батерията, извадете я и я съхранявайте на сухо и хладно място. Когато решите да използвате вашата Roomba отново, поставете батерията и я заредете напълно. Ако оставите Roomba включена към захранването за седмици, без да я използвате, това може да повреди батерията.\n6.Как мога да накарам Roomba да се върне на базата си за презареждане?\nАко разполагате с база за презареждане , Roomba ще се прибере за презареждане автоматично. Ако обаче Roomba е спряна преди да достигне базата си, Вие можете да я накарате да се прибере и ръчно. Ето как:\nУверете се , че Базата за презарежда не е включена към захранването и зелената лампичка за наличие на захранване, върху нея свети..\n2.\tУверете се, че няма виртуална стена на разстояние 2,4 метра от базата, за да се избегне смесване на инфрачервените лъчи.\n3.\tПоставете базата на равно и достъпно място, без препятствия пред нея.\n4.\tПоставете Roomba на около 1 метър от базата и натиснете бутона DOCK, Roomba ще се прибере на базата си сама. Ако не успее от първия опит, Roomba ще подходи отново, докато застане .\n5.\tКогато Roomba застане на базата си за презареждане, уверете се, че и двете лампички на базата светят постоянно със зелена светлина. Ако това не е така, почистете контакторите на базата и от долната страна на Roomba и повторете вече описаните действия.\n7.Как мога да предпазя Roomba от заклещване?\nRoomba няма да се оплете в кабели, ресни на килими или пискюли. Когато Roomba регистрира, че е захваналa кабел или ресна, автоматично спира своята основна или странична четка и опитва да се измъкне. Започва да издава кликащ звук, когато системата против заплитане е активирана.\nКогато Roomba попадне на ограничено, тясно място – обикновено излиза сама. Препоръчваме Ви , да наблюдавате вашата Roomba първите няколко пъти, когато я използвате, за да установите има ли места, на които може да се заклещи и да направите размествания ако е необходимо. Тъй като Roomba леко докосва стени, мебели и други обекти, докато чисти, отстранете леки предмети, които лесно мога да се съборят. Разбира се, ще постигнете по-добри резултати, ако предварително разчистите пода от разпиляни предмети- така чистенето ще отнеме по-малко време, а резултата ще е още по-добър..\nЗабележка относно килими с дълъг косъм: Roomba не е проектирана за чистене на килими с дължина на косъма над 2,5 см. Върху такива килими Roomba може да не е напълно ефективна.\n8.Когато включа Roomba, тя се завърта ,”придърпва” и спира.Какво да направя?\n1.\tИзключете iRobot Roomba като натиснете и задържите бутона CLEAN, докато светлината му угасне.\n2.\tИзвадете и почистете контейнера за боклук. Поставете Roomba с колелетата нагоре, върху равна повърхност\n3.\tОгледайте четирите сензора против падане и ги почистете .\n4. След това натиснете предния демпфер, за да се уверите, че се движи нормално и е свободен от косми и мръсотия.\n9.Roomba е засмукала течност и четките или други компоненти са мокри. Какво да направя?\nRoomba е направена, за да събира само суха мръсотия и отпадъци. Ако четките за захванали вода или друга течност , следвайте инструкциите:\n2.\tИзвадете и почистете контейнера за боклук.\n3.\tИзвадете филтъра. Почистете и изсушете внимателно всички части.\n4.\tОтворете предпазителя на четките, като натиснете едновременно двата жълти, освобождаващи бутона. Почистете и изсушете внимателно четките.\n5.\tИзбършете внимателно място на четките, на контейнера и контакторите със суха кърпа.\n6.\tСлед като сте сигурни, че всички компоненти са сухи, поставете ги обратно по местата им.\n10.Какво означава, когато лампичката за зареждане на Roomba променя цвета си?\n11.Къде се намира лампичката за зареждане?\nRoomba използва лампичката на бутона “Clean” , за да покаже, че се зарежда. Ползвайте тази таблица, за да определите статуса на батерията:\n12.Може ли Roomba да се справи с козината от домашен любимец?\nДА! Roomba се справя отлично с почистването на козината на домашните любимци. Ако вашите домашни любимци оставят много козина по пода- Roomba ще почисти вместо вас, но ви препоръчваме по-често да отстранявате космите навити около четките, за да се радвате на винаги отличен резултат.\n13.Защо Roomba трака върху твърди подови повърхности?\nАко Roomba трака и издава необичайни шумове, когато чисти твърди подови повърхности, моля следвайте стъпките:.\n1.\tПочистете четките\n2.\tОтворете предпазителя на четките и го затворете внимателно, като се уверите, че е легнал добре на мястото си\n3.\tУверете се, че основната и гъвкавата четки имат поставени жълти лагери и са правилно инсталирани на местата си.\n14.Как да монтирам батерията на Roomba 500 серии?\nМоля следвайте тези инструкции, за да монтирате правилно новата батерия на вашата Roomba 500 серии.\nМахнете страничната четка , като развиете болтчето и с отверка\nРазвийте четирите болтчета, показани по-долу с отверка и свалете долния капак на робота\nИзвадете старата батерия\nПоставете новата батерия на Roomba.\nПоставете обратно долния капак и завийте четирите (4) болтчета.\nПоставете обратно страничната четка и завийте внимателно болтчето и.\n15.Какви са различните режими на почистване на Roomba 500 серии?\nRoomba чисти съобразно режима на чистене, който сте избрали. Roomba има три режима на чистене.\nРежим ‘ Почистване’/CLEAN (всички модели)\nRoomba автоматично изчислява размерите на помещението и се настройва да чисти достатъчно дълго време за пълното почистване .\nРежим ‘Чистене на зададено място’/SPOT(всички модели)\nRoomba се движи от центъра на зададеното място навън по спирала с диаметър около 90см и след това обратно, чистейки по-интезивно посочената зона.\nРежим ‘Чистене по разписание’ (чистене в зададено време) (Модели 550 и нагоре)\nКогато е зададено време за започване на чистене, Roomba влиза в режим ‘Чистене по разписание’.Когато Roomba е програмирана да чисти, следващото време на започване на чистене периодично проблясва, за да покаже, че е програмирана. В зададеното време, Roomba напуска базата си за презареждане, чисти и когато е готова се връща отново на базата за зареждане\nСЪВЕТ: Когато използвате Roomba заедно с Виртуален Навигатор , времето за почистване на една стая ще е около 35 минути\n16.Защо моята Roomba тръгва назад без видима причина?\nАко Roomba тръгне назад без видима причина и издава звук : "Uh-Oh" пооследван от 9 кратки бипкания, демпферът/предната част на робота, която се докосва до стени, мебели и др./ и най-вероятно е задръстен с мръсотия и отпадъци.\nМоля опитайте следното:\nЛеко потупайте депфера няколко пъти отстрани, за да изпадне мръсотия или отпадъци, които може да са причина за засядането му.\nПо възможност опитайте почистване със сгъстен въздух.


Марин Рачев: Оказвам пълно съдействие на разследващите | PZdnes | Днес новината си ти\n903 Изгледи февруари 01, 2018 Няма коментари.\tПазарджик, Хората Stefka Vencheva\nКметът на община Септември Марин Рачев бе изведен от сградата, той заяви пред журналистите, че оказва пълно съдействие на разследващите и вярва в българското правосъдие. По думите му той не е задържан, а ще бъде отведен за разпит в София.\nСпецакция под наблюдението на Специализирана прокуратура се провежда днес в община Септември, кметът Марин Рачев и администрацията му са били докарани принудително в Общината рано тази сутрин. Това е първата акция по закон Антикорупция. Все още продължават разпитите на кмета и неговите служители в сградата на общината.\nПред сградата на общината има много хора, които заедно с журналистите се чудят, какво ще става? Хората имат да свършат нещо лично в общината, но не могат да влязат в нея. Достъпът до сградата е ограничен от служители на Бюрото по защита. Същото е и положението в Пазарджик, около сградите, в които има офиси или жилища на Рачев. Обиски са били извършени и в къщата му в Септември.\nПрез декември 2017 година инициативен комитет „Да спасим Община Септември“ настоя кметът на Община Септември Марин Рачев да бъде отстранен от поста му, тъй като според комитета има вероятност той да повлияе на разследването чрез манипулиране на документи и свидетели.\nНастояването на гражданите от общината е свързано с разпространената преди ден информация, че Софийска градска прокуратура е изпратила постановление на Специализираната прокуратура към Специализирания наказателен съд с 14 тома и 5283 страници доказателствен материал с извършени нарушения от септемврийския кмет. В документа са цитирани данни за тежки нарушения на Закона за обществените поръчки – раздаване на поръчки по шуробаджанашка линия, липса на проведени процедури и контрол по изпълнението на поръчките, фалшива отчетност и др.\nПредставени са доказателства за връзка с жената на кмета и сделка с фирма на нейна втора братовчедка. В преписката са налични данни от проверки на ДАНС и доклад от проверка на АДФИ за работата на Рачев.


На дъното на морето е открита „технология от бъдеще “ | Информационен портал за НЛО\nНа дъното на морето е открита „технология от бъдеще “\nБлизо до брега на Великобритания археолозите са открили мистериозно обектът, който по-късно се оказа много древна корабостроителница, върху която изградени кораби. Това се съобщава на официалния уебсайт на National Океанографски център в Саутхемптън.\nПодводни археолози откриха фрагменти от дървена платформа близо до остров Уайт. Според открития анализ Съоръжението е на около 8000 години.\nОказва се, че тази корабостроителница е построена от хора, които са живели в камък век. Това е изненадващо, тъй като за хората от онова време строителството корабите бяха истинска „технология от бъдещето“. за учените са вярвали, че най-старата корабостроителница възраст 5500 години.\nУчените отбелязаха, че древните строители са използвали модерни технологии за обработка на дървесина, които могат да се появят едва след това няколко хиляди години. Открита корабостроителница, разположена на дълбочина 11 метра, но преди 8000 години на това място е имало крайбрежие.\nАрхеолозите за по-подробен анализ създават 3D модел древния пейзаж на строителната площадка и цялата околност територия.\nТова откритие всъщност би трябвало да промени съществуващото разбиране на цивилизациите и технологиите, които са били използвани в античността.


Д-р Муун/Мун в затвора Денбъри | Империята на Мун\nмуун в затвора, секта мун, империята на мун, регистрация църква муун,\nД-р Мун/Муун в затвора Денбъри\nД-р Мун/Муун е затварян 6 пъти в живота си. Първо е затварян и бит от Японците при окупацията на Корея. Пратен е от Комунистите в Концентрационен лагер, където хората едвам преживяват една година, но той оцелява 3 години. В Южна Корея, отново, поради завистта на Християни, бива обвинен и е оставен в затвора докато се установило, че обвиненията са фалшиви.\nПо късно поради политически натиск и нетолерантност към новите бързо развиващи се религиозни групи, Отец Мун е пратен в затвора дори и в САЩ. Този път с аргумента за уш-неплатени данъци, при условие, че църквата не плаща данъци. Скалъпеното дело напълно пренебрегва този факт. Пренебрегва се също и закона, според който съдебно дело за неплатени по-малко от 7000 долара не може да бъде повдигнато, а църквата на Мун е имала само 5000 долара неплатени данъци на година.\nНяма да е преувеличено да кажем, че д-р Мун е най-несправедливо преследвания религиозен лидер в съвременната история. И въпреки това, според Института за изучаване на новите религии, Обединителната църква е най-успешното религиозно движение на 20 век. Всъщност тя е претцедент в историята, достигнала световно членство и огромно медийно и политическо влияние, каквото никоя друга религия няма, за период от само 40 години. Като включим и факта, че като ново и страшно бързо развиващо се движение, тя е под натиска на неимоверно и свирепо преследване и неразбиране през всичките тези години.\nПрез цялата история добрите хора и особено светците и пророците са минавали през преследване и неразбиране. Страхът от сектите е неоправдан, а по скоро трябва а се избавим от тесногледието, корупцията, аморалността и егоизма…\nДнес Института за изучаване на Американските религии определя движението на преп. Мун като „Най-успешната нова религия на миналия век.” В България са официално регистрирани всички основни организации на д-р Мун. Повечето от тях са непревителствени организации със специален статут в ООН. Империята на Мун, Секта Муун, Обединителна църква, са прерогативни термини използвани от слабо запознати критици с лични егоистични интереси.\nПреподобния Муун не е нито основавал нито регистрирал Обединителна църква. Никога не е съществувала такава! Д-р Муун въобще не е регистрирал църква. Още началната му цел е обединието на разделените и враждуващи помежду христиани с общата цел за спирането на Комунизма и аморалността. През 1954 г. Сан Мьонг Муун регистрира Асоциация за обединение на разкъсаното, и поради това нефункционално християнство, в борбата с аморалността и атеизма. Има голямо невежество по отношение на приноса на Д-р Мун. Признанието което Муун получавава днес по света е факт, а предразсъдъците никога не са демонстрирали здрава логика.\nПрерогативни Термини: Обединителната църква на Муун, Сектата на Муун или Империята на Мун, „Муун“ – всякъкви опити да се манипулира представата на хората за д-р Мун и Обединителното движение. Тази терминология се използва от незапознатите с реалните факти и единствено със заблудителна и манипулативна цел.\nмун, муун, империята на мун, секта муун, мунисти, мунизъм\nСенаторът на Юта представя мисис Мун\nТачър в писмо до Мун по случай 25 години Вашингтон Таймс\nмуун в затвора, секта мун, империята на мун, регистрация църква муун, Обединителна църква обединителна църква на муун мун, империята на мун империята на мун империята на мун, секта муун секта муун секта муун мун мун мун, църква муун църква муун църква муун мун мун мун, култа на муун култа култа култа\nСекта ли е църквата на Муун: Интервю във Fox News Масовите сватби на муун, мун – масови сватби


Сравнете цените за Philips 499P9H Монитор , коментари за Philips 499P 9H\nОбщ преглед: Philips 499P9H\nНамерете най-добрите предложения за Philips 499P9H в ShopMania. Можете да закупите Philips 499P9H от стотици, заслужаващи доверието Ви онлайн магазини, които доставят в цяла България и предлагат най-добрата цена за Philips 499P9H. Прочетете коментарите на клиентите за съответните продукти, вижте снимките за Philips 499P9H научете повече за характеристиките му. Само в ShopMania можете да намерите най-големите намаления и разпродажби, да сравните Монитори и да закупите на възможно най-ниска цена Philips 499P 9H монитор и хиляди други подобни продукти.\nPhilips 499P 9H - Сходни търсения: Philips 499P 9H, Philips 499 P 9 H, Philips 499 P9 H, Philips499P9H


Няма двоен стандарт при храните в ЕС, a политическа битка, смята здравният еврокомисар | Общество | Новини от България и Света | OFFNews.bg\nНяма двоен стандарт при храните в ЕС, a политическа битка, смята здравният еврокомисар\nOFFNews Последна промяна на 08 март 2018 в 11:51 2952 1\nДвойният стандарт при храните в ЕС не е нищо повече от политическа битка. Това смята еврокомисарят по здравеопазването и храните Витянис Андрюкайтис. Своето мнение той изрази в ефира на БНТ.\nВ държави като Литва, Полша, Унгария, България и Словакия е много популярно схващането, че има такова разделение. Разделение между Западна и Източна Европа и че потребителите са второ качество. Не, това е политическа битка, смята Андрюкайтис.\nИзготвена е методика, така че да си избегне подобна фрагментация на пазара. По традиция потребителите изпращат различни стоки на различните пазари като обясняват, че тези различия се дължат на вкусовете, на икономическите условия, каза еврокомисарят.\nАндрюкайтис беше категоричен, че условията трябва да са справедливи.\nВ Европейския съюз са едни от най-високите стандарти за безопасност на храните. За целта се използват научните постижения, за да могат да бъдат изключени опасните съставки и да се забранят съставките, които могат да създадат проблем. Има цял списък с канцерогенни вещества, които са забранени, но някои елементи се появяват по време на обработването на храната, каза еврокомисарят.\nВсички Е-та в храните могат да бъдат използвани, ако са абсолютно безопасни, заяви еврокомисарят. Е-тата преминават през много задълбочени механизми за контрол и само онези, които са преиминали през тази процедура, са на пазара. Разбира се, по-добре е да се консумира прясна храна. Андрюкайтис е на мнение, че трябва да полагаме усилия, за да съкратим веригата на доставка на хранителни продукти.\nВитянис Андрюкайтис двоен стандарт Източна Европа качество храни


А има ли футболни фенки? :: BG-Mamma\nА има ли футболни фенки?\n9 юни 2006, 22:35 ч.\nЗапочна световното по футбол! Има ли жени, които не са безразлични към тази игра и с нетърпение очакваха започването на шампионата. Аз съм една от тях . Това Световно за мен ще е доста трудно за проследяване, защото малкия си иска неговото, а все още нищо не разбира.\nЩе ми е приятно да споделите (ако има такива, които гледат) как се справяте и мъжо помага ли и ли се е лепнал за телевизора и ти оправяй се\nАз съм от тях (и то луда фенка ). За съжаление не можах да гледам откриването и първият мач (лапето си иска неговото и това е, а мъжо е на работа и няма начин просто). Но най-важното е че спечелих от първият мач - залагам в един сайт и познах резултата - много добре започна световното за мен\n# 2 9 юни 2006, 22:48 ч.\nИ аз сьм от фенките,но за сьжаление в понеделник започвам очни и няма да имам време да уча,да гледам детенце и да гледам мачовете.\n# 3 9 юни 2006, 22:49 ч.\nЗалагаш пари или просто играеш в някоя игра за дадена награда? Аз също не гледах откриването (гледах тениса), но май не е било нищо особено. Интересно ми е колко жени ще си признаят, че гледат футбол\n# 4 9 юни 2006, 23:08 ч.\nЕми фенка съм ,ама не луда ,ама се изкефих на Германия..................ЯКООООООООООООООООО\n# 5 9 юни 2006, 23:11 ч.\nхехех и аз заложих за 4-ти гол на Германия и спечелихххххххх - цели 68 еврооооооо\nгледам си мачовете , детето и то - само вика бате гооолллл и купона тече\n# 6 9 юни 2006, 23:23 ч.\nИ аз съм от вашия отбор. Това световно го чакам от началото на годината. Не успях да гледам откриването, първия мач го гледах от време на време, а втория в момента го слушам. Следвщите мачове смятам да ги гледам. А за детето си имаме дядо, той се занимава с него вечер.\n# 7 9 юни 2006, 23:43 ч.\nЦитат на: nadiagen в пт, 09 юни 2006, 22:49\nЗалагаш пари или просто играеш в някоя игра за дадена награда?\nПарички залагам ама като гледам как вървят Полша и Еквадор май ще намаля печалбата за деня (заложих ги на Х)\n# 8 9 юни 2006, 23:46 ч.\nХич не ме бива в прогнозите Днес и двата не ги познах. Така че, ако залагам - бая ще загубя . Но все пак кой е сайта, където залагаш?\n# 9 10 юни 2006, 00:01 ч.\nАре още една фенка в отбора. Чаках го това С ветовно с такъв кеф.Гледах откриването и двата мача.До тука май се откроявам най-голям фен.\nСъс сигурност няма да мога да гледам всички мачове-и аз като вас-детенце,а искаааааааааммммм.....\n# 10 10 юни 2006, 00:05 ч.\nОЛЕ ОЛЕ ОЛЕ.Фенка съм.\nДнес , а и до края на световното с мойте приятели си правим залагания на точен резултат, но днес не познах за малко втория мач.\nГледах ги и двата. фаворит ми е Англия и Бразилия, но и Шведите са ми слабост.\n# 11 10 юни 2006, 00:07 ч.\n# 12 10 юни 2006, 01:32 ч.\nАз съм фенка на Бразилия и се надявам да имам възможност да гледам всичките им мачове Другите може и да ги пропусна, поне по-скучните. И аз гледах Германците, но не защото съм им фенка, а защото дербито беше интересно\n# 13 10 юни 2006, 07:13 ч.\nИ мен бройте в отбора!\nСлабост ми е Аржентина - добри футболисти и готини пичове.\n# 14 10 юни 2006, 09:51 ч.\nЗа нещастие на мъжа ми съм ЛУД запалянко!\nОбичам Цар Футбол\nДа видим само как ще се вместя в програмата, но ще гледаааааааам!