Християнство и дистанционност (и други интервюта) | Николай Гочев\nдекември 15, 2020 Николай Гочев\tПубликуване на коментар\nНоев ковчег за книги\n– Според екип от британски учени участието в проекта „Библиотечен Ноев ковчег“ намалява вероятността от заразяване с 50% след всяка следваща книга.\nСега вероятността е 99% за всеки жител на планетата, който не спазва тази предпазна мярка. Но за преподавателя по старогръцка литература в Софийския университет Н. Гочев вероятността вече – след разказаните три книги – е 12,375%. Тази вероятност намалява с продължаващото разказване. Добро утро на Н. Гочев.\n– Здравейте. Благодаря, че ме поканихте по този повод.\n– Нека да си кажем първо, че „Екипът от британски учени“ е шеговита фраза; а шегите колко са ни важни в подобен момент?\n– Човек трябва да се стреми да бъде хладнокръвен, когато чува, че го дебнат големи опасности. Колкото до „екипа от британски учени“, той е пословичен и аз бих го сравнил с „групата съветски учени“, която беше способна да открие всичко допреди четиридесет и няколко години.\nЩо се отнася до това, което нарекох „Ноев ковчег“, то е едно хрумване от няма и седмица. Може би във връзка със сегашната медийна и здравословна ситуация.\nНоевият ковчег, както разказва Библията, е един кораб, който Бог е заповядал на Ной да построи и да натовари на него двойки от всички живи същества – тези, които се размножават по двойки. И го е предупредил, че в скоро време ще настъпи страшен катаклизъм. Думата „катаклизъм“ се превежда на български с „потоп“; значи, предстоял потоп. Ще вали 40 дни (и наистина валяло 40 дни), всичко живо ще бъде унищожено – заради греховете на хората. Но човечеството трябва да продължи съществуването си. И Бог казал: „Избрах теб, защото ти си праведен. Имаш жена, синове, които също имат свои семейства и от вас ще продължи човешкият род. Възлагам ти и това, да запазиш всички живи същества – като ги вземеш на кораба.“\nБих добавил нещо, което не се казва изрично в Библията, а именно – че за да се възложи някому да запази нещо, той сигурно трябва да го познава много добре. И не просто да го познава, но и да го обича. По онова време книги не е имало – по времето на Ной. Но днес ние имаме много книги, ценни слова, които са ни завещани от вековете и хилядолетията.\nИ изглежда ми е хрумнало: защо пък аз, който цял живот се занимавам със слово, в една такава тревожна ситуация – какво ще излезе, ще видим, но е тревожна… Защо да не се замисля какво да оставя, което да е интересно, полезно и някакси добро за хората, които ще го наследят. Защо, подобно на Ной, да не предложа най-ценното от онова слово, което познавам и без съмнение – като човек който е избрал тази работа – някакси го обичам?\n– Навярно е трудно едни книги, които носят своето битие през векове и хилядолетия, да се превърнат в нещо различно – за да бъдат част от този „Ноев ковчег. Кое е различното в тях? В какво се превръщат тези книги, които някои от слушателите ни познават, други са забравили, а някои още не са срещали?\n– Замисълът е тези книги, за които всеки е чувал, да не остават само като заглавия или само като добавка към имената на техните автори. Защото знаем: в днешния свят, когато всяко слово е достъпно, е много лесно да се съобщават имена. И хората си казват: „Да, ето тези имена са прославени“. И какво от това? Понеже имената са много, никой сякаш няма време да се заеме и да погледне какво стои зад тях и зад тези книги. Разбира се, хората разчитат на едни ресурси, които ги знаем и на които не знам дали може да се има много доверие. Ти искаш да разбереш какво, да кажем, се разказва в трагедията „Едип цар“ от Софокъл. Поглеждаш в интернет, там пише; но кой е този, който го е написал, не знаеш. Затова си помислих, че е добре някой, който наистина познава отблизо тези неща, да ги разкаже.\n– И да ги разкаже по един нескучен начин, което не е по-малко важно. Историята от „Едип цар“, която разказва Н.Г., звучи като кратък криминален роман в рамките на една страница; с богатство на езика, което записът на сюжета в „Уикипедия“ не притежава.\n– Радвам се, че така е станало. Към това бих добавил, че преразказването на велики литературни, и не само художественолитературни, но и историографски, ораторски и философски произведения, изисква голямо интелектуално и творческо усилие.\nЗащото ти първо трябва да си разбрал тази книга; а тя може да не е малка, може да е голяма.\nВторо, трябва да я изговориш на родния си език. Ето в това е творческото усилие. Защото съм сигурен, че малко сме тези, които осъзнаваме колко трудно е да работиш с родния си език, колко всъщност ти незадоволително знаеш родния си език. И това ще го разбереш, когато се опиташ да разкажеш едно велико произведение на литературата. Тогава го узнаваш.\nЗащо тези резюмета са интересни, както казахте преди малко? Дали защото се е случило да се разкажат на добър език, или защото самото произведение е хубаво? Ако са интересни, то е, защото се извлича смисъл. Това е главното. Ние всички сме чували за „Илиада“, за „Дон Кихот“, за „Братя Карамазови“. Обаче как да се разкажат тези неща? Трябва да се извлече смисъл от тях. Да се запитаме: „Кое е важното, за което става дума в това прославено произведение. Защо е важно?“ И не просто да се впуснеш в история на литературата, анализ или критика. Защото тогава твоят слушател няма да разбере какво авторът е казал, а ще разбере само какво ти си мислиш по повод на тези неща.\nНо ти трябва да се вчувстваш в произведението и да предадеш точно това, което авторът е казал и както вероятно би желал да го каже, обаче в рамките на една-две страници. А не да кажеш: „Чети един месец, ще го прочетеш и ще разбереш“. Да, ако чете един месец, ще разбере, но кой има един месец? Ти му го дай – примерно „Едип цар“ – за 6-7 минути и тогава ще го развълнуваш, ще събудиш интерес, а освен това ще помогнеш и на онзи, който го е чел и се е занимавал, да го разбере още по-добре. Значи имаме две ползи.\n– „Каква скука! Няма да има културни и спортни мероприятия. От хляба и зрелищата остана само хлябът. И университетът няма да работи, за училища да не говорим. Какво ще стане с образованието? Би могло да се помисли за един библиотечен „Ноев ковчег“. Ето, аз ще се заема с тази работа и дано не остана сам, подобно на Ной. Ще разказвам по една-две ценни книги на ден (не повече, но не и по-малко). Това ще е подаръкът ми за онази част от човечеството, която ще оцелее след „вируса“. Да си спомним и светлия пример на Бокачо с неговата групичка от флорентинската villa.“\nТака Н.Г., преподавател по старогръцка литература в СУ, ни въвежда в своите разкази: в начина, по който една книга може да звучи, незагубила от богатството си в рамките на една страница. И тук, сигурна съм, няма да пропусне възможността да призове и вас – които ни слушате, които четете, които сте чели, помните или не помните съвсем, но искате да препрочетете, да се включите и в „Ноевия ковчег“. За да не бъде той сам, като Ной. Как?\n– Прекрасно би било наистина, ако се намери повече от един човек, който да се заеме с разказване на такъв вид приказки. Защото това са приказки „за“ книги. То е различно, затова и се казва „преразказ“. Защото какво е разказът? Това е да събереш в слово нещо, което си преживял иначе, а не словесно. Отишъл си с хора на екскурзия, случили са ти се неща. И тези неща, които са се случили, са несловесни. Когато си се върнал и разказваш, тогава за пръв път ги създаваш чрез слово – въз основа на онова, което си усетил чрез сетивата и ума си. Затова се казва „преразказ“. И правилно, защото ти вече имаш един разказ, съставен от друг; и сега това слово трябва да го преработиш.\nНо някой ще каже: „Добре, но нали то е налице? Човек отваря книгата и чете.“ А лесно ли е да прочетеш какво да е? Примерно, „Дон Кихот“? Всеки, който опита, ще разбере, че това е крайно трудна работа, макар че „Дон Кихот“ е много интересна книга. Обаче – хиляда и повече страници.\n– Или ако си чел тази книга – с въодушевлението, което тя предизвиква – но не ти се връща отново към хилядата страници, а ти се иска да си я спомниш по друг начин.\n– А се случва и човек да е бил твърде млад, когато е опитвал да чете великите произведения; и естествено не ги е разбрал. Защото великите произведения рядко се пишат от млади хора. Те обикновено са писани от доста възрастни хора.\n– Да. Но аз искам да кажа две думи и за техническите особености на това, което ми хрумна да правя.\nАко вземем едно средно по размер произведение, като трагедията „Едип цар“, която може да послужи за мярка, е възможно то да се разкаже на страница и половина, така че човек добре да разбере за какво става дума. Какво значи страница и половина? Това значи, че човек колкото и внимателно да чете, това ще му отнеме към 6-7 минути. Представете си: велика трагедия, според Аристотел най-добрата от всички; и човек разбира за какво става въпрос за 6-7 минути! Само по себе си това вече не е малко.\nПосле си казах и даже го написах, че е несправедливо, когато се заемем с много по-голямо произведение – „Илиада“, или някой роман – да го разкажем в същия размер. Защото тогава ще се получи нещо неприемливо опростено. Затова бихме могли да го разделим на части. Но и те не трябва да бъдат много, защото и тогава ще откажем читателя. Кое е доброто число? Може би 6-7 такива части.\nИ ето, правим 7 такива части от по 10 минути (което са две-три страници на част); и виждаме, че един голям роман може да бъде схванат с внимателно четене за 1 час.\n– А как разказвачът да преодолее всички дефицити, до които по-простият начин на разказване може да го доведе? Как да не разказваме погрешно?\n– Да, това е нещо различно от количествения аспект на заниманието. Как да подходим така, че да направим разказа добър? Ами ето това, което казахме преди малко – да предадем смисъла. Но смисълът се извлича по един начин от повествователно произведение, каквото е романът, а по друг – от философско произведение.\nЩе добавя и още нещо. Когато се занимаваме с кратки произведения, тях вече ние не можем да ги преразказваме. Има жанрове на кратката словесност: пословици, сентенции, вицове, басни. Те не могат да се разказват. Защото ако се заемеш да ги разказваш, непременно ще изгубиш същественото. Това се отнася, разбира се, и до лирическата поезия.\nТака че един вид са произведенията, които се разказват – в които голям обем литературно съдържание се събира в малко страници – а друг вид са онези, които просто се цитират. Тогава вече говоря за фрагменти или направо за цитати. Такива неща също могат да влязат в подобна библиотечка.\n– Разбира се. Ето, аз съм някой, който се занимава с литература, и то една отделна литература…\n– Но има хора, които могат да разказват математика.\n– Именно. Има хора, които се занимават с друго – не с литература, философия или история, а с математика и природни науки. Какво ли би било, ако някой учен, който познава своята математика или физика, се заеме да разкаже – накратко, разбираемо и съгласно смисъла – едно произведение на някой велик математик или физик? Да разкаже Архимед, Евклид, Галилей, или Нютон? Това ще е прекрасно, и аз бих бил първият, който би се заел да прочете едно такова представяне.\n– Благодаря Ви за всичко казано.\n12 март 2020, БНР. „Нашият ден“\nВойната срещу празниците\n– За празниците и в частност за най-големите християнски празници като доста забележима жертва на връхлетялата ни – къде реална, къде инфоепидемия – ще чуем подплатените с много знания разсъждения на доц. Н. Гочев от Катедрата по класическа филология на Софийски университет „Св. Климент Охридски“. Здравейте.\n– Здравейте, добър вечер.\n– Преди Великден хората с вяра страдаха от това, че не могат пълноценно да преживеят празника. Храмовете почти бяха затворени. Виждаме, че нещо подобно се случва и с празника на Рождеството. Изключително строги забрани и ограничения в страните от Западна Европа, най-вече. Дали този вирус не е измислен от сатаната?\n– Е, да не пресилваме. Да предположим, че това е една болест като други, които човечеството е преживяло – и то не в толкова далечно минало. Някои специалисти казват, че в началото на този век е имало заболявания, които са били даже по-опасни. Ние сме ги преживели, не сме ги забелязали и сме ги забравили.\nОтносно празниците и то в Европа, искам да обърна внимание, че пропускането или отминаването на Рождество Христово не е и чак толкова неочаквана работа. Всъщност то си беше подготвяно в продължение на дълго време. Ако човек се е вглеждал по-внимателно в начина, по който се е рекламирал този празник…\n– Имате предвид, преди да избухне тази пандемия?\n– Разбира се. Хората все по-малко чуваха за какво точно става дума. Говореше се, че предстоят празници, че трябва да си разменим подаръци, да се веселим. Но рядко се казваше изрично, че става въпрос за празнуване на едно събитие: а именно, за раждането на Бога в човешка плът.\nВъв всеки случай в по-голямата част на Европа това не беше общоприетият начин на говорене за Коледа. Защото се предполагаше, че след като Европа се населява от хора с различни възгледи и от различни религии, не е напълно коректно да се прославя точно християнският Бог.\nУ нас, като един по-различен регион, нещата не стояха точно така. Беше по-лесно да се говори за Рождество Христово. И все пак тези влияния се усещаха. Европа вървеше към това, да заобикаля темата за истинското събитие.\nИ ето сега, когато се казва „няма да се празнува, хората ще си седят в къщи, няма да се събират много, няма да се вдига шум“, аз не мисля, че това е чак толкова голяма изненада.\n– Не само това. Някои от мерките в Западна Европа – в Германия, да кажем – звучат стряскащо и в известен смисъл комично. Не можело за дните на Рождеството да приемаш в къщи повече от двама души над 12 години, или да се съберат повече от петима възрастни.\n– Това е много печално и хората трябва да протестират срещу подобно отношение към тях.\nЗащото отношението към хората в Европа в момента е като към пациенти – и това се отнася до всички, не само до заразените, а до абсолютно всички. Които пациенти при това са и много виновни, че са се заразили или ще се заразят с болестта. Освен това не се предполага, че са способни да разберат в пълна степен какво им се е случило и какво е добре да правят.\nЗатова отношението към тях е като към непълнолетни и непълноправни. „Вие няма да излизате, няма да се срещате с най-близките си хора, ще чакате да ви кажем какво да правите.“ Това е отношение, което е допустимо в едно семейство от страна на родителите към невръстните им деца. Значи сега ние имаме едно надменно отношение на властите в Европа към гражданите, което за съжаление е придружено и с доста безцеремонно отношение от страна на полицията. Защото виждаме много печални сцени из цяла Европа.\n– Можем да бъдем сигурни, че в Германия полицията ще тръгне да прави проверки и ако установи в някой дом шестима души, те ще си понесат последствията за това. При нас, за радост, не са толкова строги нещата.\nНо какво губим, като се лишаваме или като ни лишават от тази традиционна празничност, на която сме свикнали? Може би е добре, че се ограничава комерсиалната стихия, която съпровожда тези празници. Но най-вероятно губим нещо като празнично чувство, усещане, някакво тържество на душата, което изпитваме ние, християните, на тези празници?\n– Да, редно е да се запитаме какво изобщо е празникът. Идеята за празника е стара, тя съпътства цялата цивилизация. Но ако се обърнем към един достатъчно авторитетен и много стар текст, а именно към Стария завет, ще видим какво е казано в самото начало.\n„Шест дни работи и върши своите дела…“. Занимавай се, грижи се за тялото си – това иска да се каже. А за седмия се подразбира и „почивай“, но още повече: „отдай го, посвети го на Господа, твоя Бог.“\nКакво значи това? Че в нашата традиция – защото Писанието е навлязло дълбоко в съзнанието на европееца, и без съмнение, на православния християнин – се мисли, че през почивния ден човек не просто отмаря; не просто спира да произвежда и стои на едно място, а насочва мислите си към особено важни неща. Почивният ден – неделята, както ние я наричаме („неделя“ значи „ден в който не се работи) – е ден, в който трябва да се замислим за най-високите неща. Най-общо казано (да не говорим точно за религия), да се замислим за смисъла на това, заради което сме живели последните 6 дена. Ето затова е и неделята.\nНо също така големите годишни празници: да се замислим и да обсъдим – и не просто в самота, защото това е трудно, а с други хора, с близки наши хора – за какво живеем. За какво е целият труд, всички тези усилия, които ние без съмнение сме положили.\n– Сега най-вероятно ще ни кажат: „Обсъдете го по интернет, виртуално. Както дядо Коледа тия дни изпрати някакво послание до християните, вярващите, и до децата най-вече. Вчера беше тиражирано в големите медии. Там той ни призовава да бъдем мили и добри, да спазваме здравните препоръки и да намерим други начини за общуване с нашите близки и обични хора.\n– Ами не е много весело това, в никакъв случай. Едва ли само на малцина им се струва, че ние сякаш живеем в един антиутопичен роман, където хората полека-лека започват да се превръщат в сенки. Ето и сега виждаме – аз съм един от малцинството Ваши събеседници тази вечер, които са тук със своето тяло. Нали така?\n– Ами да. Видяхме какви проблеми има по установяването на виртуалната връзка…\n– Съгласен съм, че така е по-удобно. Наистина, интернет създава големи удобства. Всички хора са се радвали по някакъв начин, когато са ползвали интернет, в това не се съмнявам. Но той е малко като писмеността: човек не може да живее само с книги. Той трябва и да чува хора, да ги вижда. Някои казват: „Защо да не се образоваме само като четем книги?“ Ами да речем, защото няма да ги разбереш тези книги, ето затова. Някой жив човек трябва да ти ги обясни. По същия начин е и с интернет. Не може да общуваме само през него. Това не е естествено. Интернет може да помага, да съхранява информация, може да виждаме неща, които са се случили, а ние сме ги пропуснали; но трябва да помним, че това не е истинско общуване, а е само помагало за общуване.\n– И накрая да Ви помоля да разтълкувате нещо, което казвате в един хубав текст, който бяхте дали в сайта „Гласове“ за студентския празник, 8 декември. Там казвате, че когато се променя моделът на живот – начинът, по който е уредено и функционира едно общество – най-напред се заличават празниците. Това ли преживяваме в момента? Нещо драматично става в начина, по който живеем.\n– Аз не казвам какви са мотивите или мислите на хората, които провеждат тази промяна. Казвам това, което се вижда. Наистина, ако продължаваме така, празниците ще започнат да заглъхват. Тези – традиционните и основополагащи български и европейски празници. Но Ви уверявам, че съм оптимист. Защото и аз съм свидетел на онова време, когато празниците бяха подменени и ни бяха предложени едни съвсем нови и напълно различни празници.\n– Точно така, едни 45 години така живяхме. Без Рождество и Възкресение.\n– Още повече, че аз самият съм се родил по онова време и съм смятал, че всичко си е наред. После съм научил, че не е наред, че тези неща са нови. И съм си дал сметка, че не е никак чудно, че тези празници днес са общо взето забравени и хората, които са се родили сега, вече не знаят за тях.\n– Щом сте оптимист, нека да завършим с усмивка. Какво е Вашето послание към хората – предпразнично?\n– Да бъдат лично заедно с най-близките си, с колкото се може повече приятели.\n16 декември, ТВ 1. „Алтернативата“\nОсобеното обществено състояние, в което се намираме (пък и наближаването на Рождество и Нова година), дава повод да се помисли за празниците и изобщо за празничността.\nПонеже сме християнска страна повече от хилядолетие и поради това празнуваме по християнски, трябва да се кажат няколко думи за това, що е християнски празник.\n„Да празнуваш“ значи да отбелязваш някакво важно събитие заедно с други хора (а не сам).\nСъбитията, които християнинът отбелязва чрез своите празници, са от живота на Бог, когато Той е бил Човек. Затова празнуваме Рождество Христово, Богоявление, Сретение Господне, Преображение, Възнесение и особено Великден (Пасха). Всички тези дати, подвижни или не, се отнасят до живота на Иисус Христос.\nИмаме и празници, свързани с живота на Неговата майка – Света Богородица. Това са Благовещение, Рождество Богородично, Въведение и Успение Богородично.\nОсвен това празнуваме дати, отнасящи се до живота на основаната от Бог Църква – най-напред Петдесетница, после Въздвижение на Кръста, а също и всички празници на светиите, приети от Съборната църква.\nТака че главните и най-стари български празници са тези.\nОсвен тях имаме и държавни, тоест национални; и оттук нататък всякакви обществени, професионални, семейни и лични празници, но тяхното значение за обществото като нещо „цяло и едно“ е по-малко.\nКъм тези, които не са от най-голямо значение, се отнасят и празниците на други религиозни общности. Държавата допуска и уважава тези празници, защото хората, които ги отбелязват, са български граждани. Но главни са тези на Църквата: и доколкото това е така, имаме основание да твърдим, че България и днес продължава да бъде християнска страна.\nПрез 2020 преживяхме едно тежко смущение на обществения живот, което се отрази и върху личния живот на всекиго. Не мисля да обсъждам медицинската страна на случилото се. За това, каква е болестта и какви да са профилактиката и лечението, е най-добре да говорят занимаващите се професионално и по призвание – това са изследователите (вирусолози, епидемиолози), а също действащите лекари и фармаколозите. От тяхното виждане трябва да зависи какво ще е отношението ни към болестта.\nОще от самото начало забелязахме, че мненията на изследователите и медиците се различават съществено – както относно профилактиката, така и относно лечението.\nПреди да премина към влиянието на тези събития върху християнската празничност, ще обърна внимание на отношението на промените към идеологията на нашия свят. Не е тайна, че един от основните ѝ принципи от последните 30 години, е този на „икономическия растеж“. Влиятелните евро-американски медии, а след тях и останалите, занимаваха всекидневно гражданите с това, какъв е икономическият растеж, застой или спад тук или там, преди или в близко бъдеще. И ако някъде се случваше растеж, това се смяташе за свидетелство, че животът там върви общо взето добре; ако не – напротив.\nТова значеше, че е редно хората да се стремят към по-добър живот – което, казано по такъв начин, никой не би оспорил; а пък „добър живот“ значеше просто „повече потребление“.\nНякой би казал, че това е нормално за капиталистическия свят, където главната грижа на водещата прослойка е печалбата. Но ние, които помним XX век, можахме да забележим, че почти същото се предлагаше и на гражданите на социалистическите страни – особено от 1970-те години нататък. Предполагаше се, че е редно хората да забогатяват, макар и справедливо.\nТози принцип, наред с онзи за „мирното съвместно съществуване“ на „държавите с различен обществен строй“, и с допускането на един умерен интерес към националното, постепенно измести принципа на „класовата борба“, чиято цел беше победата на комунистическите партии по всички части на Земята.\nТака че ние, като хора от държава, която е била и социалистическа, отдавна сме привикнали с убеждението, че е желателно и дори нормално хората да стават все по-заможни – че е нормално да има икономически растеж.\nНо това, което се случи – и продължава да се случва с неотслабваща скорост – е пряко отрицание на принципа за „нарастване на благополучието“ чрез икономически растеж.\nИзведнъж, ако се съди по характера на публикациите във влиятелните медии, се оказа, че растеж няма да има, а напротив – ще има спад, и то голям. Това обаче не се представя като катастрофа, както би трябвало да бъде, ако растежът и забогатяването се смятаха за най-важното нещо. То се представя като нещо „в реда на нещата“ – при положение, че грижата на всички трябва да е съвсем друга, а именно, борба с епидемията.\nПо същия начин щеше да се говори, ако беше избухнала световна война: тогава също нямаше да се очаква по-нататъшно забогатяване, а първата задача щеше да е победа над противника.\nТака че идеологическият принцип на „нормалността“ на увеличаване на благосъстоянието, изведнъж и пред очите на всички беше просто отменен.\nОфициално е прието да се казва, че няма друга причина за това, освен изненадващото разпространение на новия вирус; и че веднага щом епидемията бъде овладяна (а това може да стане скоро), всичко ще тръгне по старому. Но се допуска и присъствието на гласове, които казват, че връщане към старото може и да няма.\nДа обърна внимание на нещо, което ние тук сме преживели – и не чак толкова отдавна, а към края на XX век.\nПрез 80-те години първо в СССР, а после и в другите европейски социалистически страни, от най-високо място беше обявена „перестройка“: което трябваше да значи решително усъвършенстване на съществуващия ред без пълната му отмяна. Официално не се предвиждаше нито разпускане на СИВ и Варшавския договор, нито разпадане на СССР, нито отказ от монополната власт на комунистическите партии.\nНо всичко това съвсем скоро се случи и се тръгна към нов вид политически, обществен и икономически живот.\nИ веднага след обявата на независимостта на страните и въвеждането на политически плурализъм, хората рязко обедняха – първо, защото стоките от магазините изчезнаха и нямаше никакво значение дали някой има пари, защото с тях нищо не можеше да се купи; а после, защото изчезнаха и самите пари, чрез хиперинфлация.\nНо колкото и тежко да беше това, все пак имаше нещо, което облекчаваше страданието и даваше надежда – това бяха свободите, които до този момент повечето хора нямаха.\nКакто виждаме, сега – и не само от едната страна на някогашната „желязна завеса“, но едновременно и от двете – се случва нещо аналогично, макар и не еднакво (в историята има подобни, но не еднакви събития).\nВнезапно и много твърдо беше прекратен достъпът до услуги и развлечения, които хората смятаха, че им се полагат „по принцип“. Отмени се спортът като зрелище за хора, събрани заедно; също и туризмът – и не само този до далечни страни, но се забраниха дори разходките из малките градски паркове и градини. Забраниха се всички културни прояви; прекратиха се училищните и университетските занятия във вида, в който са съществували от векове и хилядолетия. Отмени се и обичайното празнуване, включително религиозното.\nТова, което вече съществуваше и беше достатъчно разпространено и употребявано – общуването по интернет.\nХората бяха посъветвани да живеят главно в интернет. Да пренесат там колкото се може повече дейности – не само комуникационни, но и политически, обществени, професионални, икономически, образователни, игрови… всичко. И празнични.\nАко имаше някаква утеха, тя беше (и е) в това, че такъв живот е по-опростен и без съмнение – по-евтин. Тъй като потребяването беше намалено в много проценти, а може би в пъти.\nАко си позволим да продължим аналогията с края на съветския социализъм: там перестройката очевидно се наложи поради това, че икономическият растеж, с който бяха обвързани повечето стремежи, стана невъзможен. Вероятно в подобна ситуация се намираме и сега.\nОтговорът на такъв въпрос е: „Този човек може би ще мисли, че води духовен живот, и не е изключено да има хубави нравствени качества; но няма да е член на Църквата, и следователно няма да е християнин“.\nТова сигурно ще прозвучи странно за мнозина. Защото в света отдавна се полагат усилия християнството да се представи като някакво етическо учение – разбира се, похвално; а животът на Църквата като поредица от ритуали, които имат някакъв символичен и исторически смисъл и могат да се извършват от клириците и със, и без участието на миряни.\nТочно това опитваха да направят войнстващите атеисти през XX век. И какво постигнаха?\nНека тези, които днес взимат решения, засягащи Църквата, да не забравят техния провал.\nОт няколко месеца насам всички граждани в страната ни, както и на множество други страни, са подложени на принудително лечение.\nАко някой каже, че това е по-скоро профилактика, ще отвърнем, че и профилактиката (предпазването) е част от лечението. Тя се прави, за да се „предотврати“ болест. Това също е грижа за здравето, борба с болестта и следователно лечение. И също като него може да бъде доброволна или принудителна.\nНека напомним, че пълнолетният и пълноправен човек (този, който носи отговорност за действията си) не може да бъде подлаган на принудително лечение (чл. 52 на Конституцията). Държавата, за която работи като служител или данъкоплатец, може и трябва да му осигури възможност за лечение; но тя не може да му заповядва да се лекува. Неговото здраве е преди всичко негова работа; ако се разболее, той ще понесе последствията от това.\nИ все пак днес държавата разпорежда на хората да се лекуват, макар че далеч не всички са съгласни с това. В тази своя дейност тя е подпомагана от влиятелните медии; като съществува впечатлението, че именно те управляват този процес, а тя е просто изпълнител на техните разпореждания (изисквания, настоявания).\nЗащо влиятелните медии вършат това, е въпрос, който не се обсъжда. Ако някой го зададе, веднага ще бъде обвинен, че не е „с ума си“. Така се оказва, че всеки може да бъде контролиран и да му се иска сметка за действията и мотивите, освен влиятелните медии. Те не подлежат на контрол, което значи, че могат да имат тиранична власт над държавите и гражданите; или да са инструмент на властта на някой, който още по-малко подлежи на контрол.\nИ тъй, в живота на обществата чрез средствата на властта се внесе съществена промяна, и то противно на желанието на хората: всъщност, никой не се допита до тях. Как да наречем това, освен война или революция? Нормално е да се пита кой води тази война или революция, и с каква цел.\nВъв всеки случай тя върви срещу установения начин на живот.\nЗащо хората се събират да празнуват? Дали това е просто почивка след работа? Празникът е и това („ден, празен от работа, незает“). Но освен това той е време да се поговори „защо работим“. И още повече: защо живеем.\nДа се мисли по тези въпроси не значи да се правят някакви тежки изследвания или да се провеждат дебати; то може да стане чрез разговори, игри и музика. Във всеки случай празникът създава възможност на хората да се насочат към темата за смисъла. А загрижеността за смисъла (защо правим това или онова, защо изобщо живеем) е характерна за човека като разумно същество; тя е дори един от белезите на неговата разумност.\nТака че възпрепятстването на празника е преследване и измъчване на човека, като разумно същество; и съдейства за неговото унищожение\nВсичко, казано дотук за празника, го има и при християните; но има и повече. Защото християнинът не отива на празник само за да разговаря или се весели с други хора; нито само за да слуша молитви, четене на Писанието и проповеди. Той отива и заради тайнството.\nНякои тайнства се отнасят само до дейността на клириците (свещенство), или се извършват само веднъж в живота (кръщение). Но има други, които се извършват многократно, и те са в сърцевината на християнския празник. Такова е причастието.\nНего човек извършва не за да узнае смисъла на живота, а направо за да се приобщи към живота – и не към временния, а към вечния. Всички останали тайнства по различен начин служат за тази цел; и стремежът към нея е основата и същността на християнския празник.\nТака че ако възпрепятстването на празниците изобщо е война срещу човека като разумно смъртно същество, то възпрепятстването на християнския празник е война срещу него като безсмъртно същество – като срещу някой, който може да придобие вечен живот.\n(в „Добротолюбие“, 17 декември 2020 – https://dobrotoliubie.com/2020/12/17/%d1%85%d1%80%d0%b8%d1%81%d1%82%d0%b8%d1%8f%d0%bd%d1%81%d1%82%d0%b2%d0%be-%d0%b8-%d0%b4%d0%b8%d1%81%d1%82%d0%b0%d0%bd%d1%86%d0%b8%d0%be%d0%bd%d0%bd%d0%be%d1%81%d1%82/)\n(11 март, 2021; за сп. „Светодавец“, априлски брой)\n„Защо сме се родили?“\n„Какво представлява смъртта за вярващия човек?“\nЗа щастие, християнството е дало разумен отговор и на двата въпроса.\nОтговорът на първия въпрос е, че ние не сме се родили по човешко решение, а сме били сътворени по решение на Създателя на цялата вселена. Както е създал вселената по своя воля и с разумно решение, така е създал и нас – като една мъничка част от нея, но разбира се, много важна.\nЗащото само човекът, за разлика от всички останали живи същества и от целия свят, е подобен на Бога и би могъл да стане почти като Него. Така че ние сме създадени по решение; и не ей-тъй абстрактно като „хора“, а като „точно този човек“. Тъй като Бог има предзнание за това, какъв ще бъде този човек. На него му е известно кои сме ние и всичко за нашия живот.\nПричината, по която е създаден човекът, определя и начина, по който той ще живее, смисъла на живота му, обосновката на неговите дела. Това няма да са някакви негови лични планове. Християнинът не живее ей-тъй в съгласие с личните си планове. Той живее, подчинявайки се, или по-точно – съгласявайки се с това, което Бог му предлага.\nА какво му предлага Бог? Да стане като Него. Не по-малко. Какво значи да бъдеш като Него? Значи да имаш безкраен и щастлив, по-точно – блажен живот. И следователно това трябва да бъде планът – единственият план, който събира в себе си всички житейски планове на човека.\nИма първи живот, и има първа смърт. След това ще има втори живот: и той ще бъде животът на онези, които са се съгласили. И ще има втора смърт – и тя ще бъде на онези, които са отхвърлили.\nНо да нека да кажем накрая, че смъртта, за която мисли християнинът, втората и вечната смърт, не е небитие. Човек продължава да съществува в нея, но по най-лошия възможен начин. А кой е той? Да правиш обратното на най-доброто. Кое е най-доброто? Бог е казал: най-доброто е да обичаш. А кое е обратното на това? Изглежда, да ненавиждаш. Кого? Другите хора, Бога и самия себе си.\nЕто това е положението на човека, който се намира във вечната смърт.\n6 ноември 2021, БНТ. „Религията днес“\nПредишнаЗа второто издание на „Метафизика“ (и други интервюта)СледващаАнтичната демокрация (и други интервюта)


Закуски за добър метаболизъм\nСмутито за разлика от фрешовете, съдържа фибри и белтъчини, освен минерали и витамини. Затова е най-добрата закуска за освежаване, добър метаболизъм и която засища много добре.\nПредлагаме няколко рецепти за смути, които ускоряват метаболизма:\n1. Ананасово смути\n- нарязан на парченца ананас\n- шепа спанак\n- шепа магданоз\n2. Спаначено смути с чиа\n- 2 чаши пресен спанак\n- 1 узряла круша, обелена и почистена от сърцевината\n- 1 ч.л. чиа семена\n- 180 грама кисело мляко 2%\n- 2 супени лъжици нарязано авокадо\n- 1 или 2 супени лъжици пресен лимонов сок\n3. Смути с кисело мляко и ленено семе\n- 1/4 чаша броколи\n- шепа горски плодове\n- 1 ч.ч. зелен чай\n4. Смути с ябълки и краставици\n- 2 бр. зелени ябълки\n- 1бр. краставица\n5. Фъстъчено смути\n- 2 с.л. фъстъчено масло Rapunzel\n- 1 ч.л. конопен протеин\n6. Смути с фурми\n- 2-3 обелени нарязани фурми Rapunzel\n- бадемово мляко Bjorg


Whatever Gets You Up: Кратък поглед върху Rich Ajax Platform\nКратък поглед върху Rich Ajax Platform\nПърво прочетете това :)\nТази статия е прекалено кратка и няма за цел да запознава читателя с Eclipse Plug-in Development или Rich Client Platform Development. Предполагат се общи познания по Eclipse и Eclipse разработка. http://www.eclipse.org/articles и http://www.vogella.de/articles/Eclipse са две добри места за "входна точка" в Eclipse. Започнете първо с навлизане в Eclipse откъм потребителска гледна точка, после се запознайте с архитектурната концепция на платформата, след което можете да се ориентирате към Plugin Development и RCP development спецификите. Ако вече сте направили това, тази статия ще ви даде непретенциозно въведение в RАP.\nWeb Application Development + Java ?\nЕдин наш шанс за Ajax в Java света, или по-точно Java EE света, е JSF. Това обаче, поне откъм начин на писане на кода, не е чиста Java технология, и отново създава бездна между Java програмирането и Web разработката. Разбира се, JSF има и големи плюсове, които няма да обсъждаме тук.\nКато говорим за RIA разработка на чиста Java, първото за което всички сме дочули и се сещаме е GWT. Вече се появяват и server-side Java технологии за RIA разработка, използващи GWT за рендериране на страницата при клиента. Така или иначе, вече се налага схващането, че е полезно да можем да пишем уеб приложения на чиста Java.\nКакво ви трябва, за да пишете за RAP...\nСредата е невзискателна. Всякакъв Servlet Container (напр. Tomcat 6 инсталация), и Eclipse дистрибуция, на която да си инсталирате RAP инструментариум. След малко ще научим , че разработката на RAP приложения е много подобна на RCP/Plugin Development, следователно ще са ви нужни нещата от PDE (Plugin Development Environment) дистрибуцията. Силно препоръчително е да позлвате най-новата версия на Eclipse - за момента Galileo, след две седмици ще излезе Helios. RAP инструментариума се инсталира от този Updatesite.\nЗа да се компилират вашите RAP приложения, ви е нужна RAP target platform-а - как се инсталира тя пише тук.\nRAP инструментариума предлага вграден Web Server (Jetty), така че Tomcat не ви е нужен задължително. В случай, че ползвате Jetty, или друга OSGi-базирана разработка, например DMServer/Virgo, Felix, ще можете да се възползвате от много добра интеграция с еклипс, и лесен build/deployment. В противен случай ще ви се наложи да пакетирате приложението си в WAR архив и да използвате така наречения OSGi Servlet Bridge, за да пуснете OSGi фреймуърк в сървъра, който ползвате.\nКакво е RAP\nRAP е платформа за разработка на RIA, емулираща RCP в уеб среда.\nТази картинка ще видите на http://eclipse.org/rap/introduction.php, както и на всяка презентация/статия, въвеждаща в темата:\nОсновната цел на RAP е да позволи разработка на богати интернет приложения, преизползвайки Eclipse / RCP програмния модел. Така, на теория, един Eclipse разработчик може веднага да почне да пише Уеб приложения за RАP, без нужда от допълнително обучение.\nНека да налегнем че RAP е платформа за писане на проложения, а не на уеб сайтове. С преизползването на RCP модела могат с не много код да се имплементират бизнес приложения, поддържащи задачи, които са свързани с комплексна интеракция с потребителя.\nПример за такова приложение е http://ondemand.yoxos.com/geteclipse/start. Инструмента позволява да си свалим "тунингована" по наша преценка Eclipse дистрибуция, с всички нужни ни функционалнисти, като има филриране по операционни системи, Plugin/Feature Dependencies се установяват автоматично, има възможност за запазване на Download шаблони, и така нататък.\nЗа какво можем, и за какво - не бива, да използваме RAP\nТук ще скицираме кратки критерии, които можете да 'огледате' преди да направите архитектурния избор да ползвате RAP за вашето RIA приложение.\n- Да показваме по структуриран начин различни набори информация/артефакти, живеещи на мрежата\n- Да управляваме комплексни взаимодействия с потребителя\n- Да изпълняваме бавни операции асинхронно, запазвайки responsiveness на интерфейса\n- Да имплементираме WYSIWYG редактор...\nАко голяма част от изброените функционалности не съществуват като изисквания към приложението ни, RAP може би не е добър избор.\n- Ако информацията, която обработваме е чист текст, който няма нужда да бъде структуриран.\n- Ако само визуализираме артефакти в приложението си, но не се налага да се редактират.\n- Ако взаимодействията ни с потребителя не са сложни\n-Ако пишем сайт - бил то и такъв, в който се споделя съдържание\n- Ако не се изисква висока responsiveness на интерфейса - тогава трябва да се запитаме, нужен ли ни е Ajax фреймуърк изобщо.\nРазширяемост и управление на жизнения цикъл\nАко вашето богато уеб проложение има изискване за разширяемост (лесно добавяне на нова функционалност) и обширна конфигурация (промяна на начина, по който работи съществуващата такава), RAP може да се окаже много добър избор на платформа. Тези две функционалности идват наготово от еклипс програмния модел - а именно plugin компонентния модел и runtime модела - OSGi.\nНовата функционалност, която сме внедрили, на практика би представлявала просто един нов plugin във Equinox(OSGi) инстанцията, в която върви приложението. Това означава, че при добри условия, крайния потребител ще я види, след като рестартира браузър сесията си.\nБихме могли и да напишем функционалност, която е абстрахирана от конкретните начини, по които ще бъде разширявана, четейки от Extension Registry имплементации на добре дефинирани Java интерфейси.\nОбновяването на съществъваща функционалност също може да мине напълно безболезнено за цялото приложение, стига въпросната нова промяна да не е счупваща за останалия свят, и Plugin-ите които зависят на функционалността, да са толерантни към промяна на малките сегменти на версията.\nОсновни потребителски сценарии на RAP\nОсновният сценарий, заради който е разработена RAP платформата, се нарича Single-Sourcing. Целта е да може от една и съща код база да се създават богати клиентски и уеб приложения. (RAP & RCP) На практика ще има известна разлика между крайните версии на двете кодбази, но тя ще е доста ограничена, а и съществуват техники да се управлява лесно, както е подробно обяснено в прикачената към библиографията книга.\nSingle-sourcing техниката може да бъде използвана, когато искаме да таргетираме по-голяма клиентска група с приложението си, когато искаме да и осигурим по-всеобхватен достъп към него, или пък защото сме в начален стадий на разработка и не желаем все още да вземем решение, дали ще продаваме приложението си като "дебел клиент" или уеб клиент.\nДруг сценарий би бил мигриране на съществуващо клиентско приложение към Уеб среда. Представете си например даден мейл клиент, който се използва в корпорация X като десктоп приложение. Всеки update на клиента,който трябва да се наложи на всички машини в корпоративната мрежа, е скъпо, времеемко и сложно занимание. С мигриране към Wеb интерфейс напълно се губи нуждата от такава процедура, тъй като софтуера се обновява само на едно място - на приложния сървър.\nОбикновено е възможно да се мигрират съществуващи Eclipse/RCP приложения към RAP без голямо усилие. Статистически около 75% от кодбазата не се нуждае от никаква модификация.\nВъпросното мигриране е добре изследвана територия, и е описано в книгата, спомената в библиографията долу. Сериозни проблеми бихме имали с приложения, които разчитат много силно на наличието на локална файлова система, работейки с org.eclipse.core.resources интерфейса.\nНе на последно място, съществува и сценария, в който бихме желали да изградим чисто ново WEB приложение с RAP, защото сме решили че платформата е подходяща за задачата.\nОграничения на RAP\nТъй като до сега бяхме изцяло оптимистични, е добре да споменем няколко ограничения на RAP с цел "управляване на очакванията".\n- Неразполагането с операционна система, към която да се обърнем, ни лишава от някои възможности, които бихме очаквали в RCP. Например, не можем свободно да рисуваме произволни наши форми върху интерфейса. (Това може да се промени в близко бъдеще с навлизането на HTML 5 Canvas)- Разпределеният характер на мрежовите приложения, латентността в мрежовата инфраструктура, и изискванията за скалируемост на цялото уеб приложение, налагат промени и рестрикции върху RCP програмния модел. Както се вижда от архитектурната картинка, тези промени са основно в RWT API-то спрямо SWT\n- Участниците в RAP проекта са работили доста върху скалируемостта на платформата. Въпреки това не е добра идея да се използва RAP за имплементиране на тежка бизнес логика, защото приложението, за разлика от RCP света, може да бъде достъпвано от мног клиенти едновременно. Добре е подобна логика да се изнася в бизнес компоненти, които могат да скалират добре, например EJB, и RAP да се ползва за презентационен слой и "леки" обработки на данни, с цел показване в интерфейса, и подаване обратно на бизнес логиката.\n4. Eclipse Rich Ajax Platform - bringing Rich Clients to the Web - Fabian Lange.\nПубликувано от KindofSickButCoolStill в 12:06 ч.


В страна на автомобилите управляват велосипедите - ТЕМИ - 2022\nНе случайно велосипедите в Холандия са главни действащи лица в градската мобилност в страната. По този начин, с 26% от всички градски пътувания с велосипеди, Холандия е световен лидер в популяризирането на велосипеди. Ето защо трябва да научим много от тази малка държава.\nВЕЛОСИПЕДИ В ХОЛАНДИЯ ПРЕОБРАЗЯВАТ ПРЕДПОЗНАВАНИЯТА\nВ много страни по света велосипедите, използвани като градски транспорт, не са добре разгледани или каталогизирани. Често се чуват различни гласове, които твърдят, че тези, които ги използват, го правят, защото имат интерес да спестят. По този начин те са свързани с липса на успех, ресурси и социален статус.\nОт друга страна, велосипедите в Холандия генерират обратното. В Холандия има повече велосипеди, отколкото има хора в страната. Има повече от 16 милиона жители, докато в страната има повече от 18 милиона велосипеди. Нищо лошо! Истина?\nНо най-хубавото е, че въпреки че са държава с 1 кола на всеки 2 жители, хората в Холандия избират велосипеди, за да се транспортират в рамките на града, особено когато става въпрос за разстояния, по-малки от 10 км. С други думи, обичайни и нормални разстояния за достигане до учебни центрове и / или работни места.\nЗАЩО ИЗБИРАТЕ ВЕЛОСИПЕДИ В ХОЛАНДИЯ?\nПричините за избора на велосипеди в Холандия са същите причини, поради които всички ние - във всеки град по света - трябва да ги използваме. В Холандия те са избрани, защото това подобрява живота в градовете и по-специално качеството на живот и здравето на жителите на даден град.\nНо още по-добре е, че обичайните и обичайни пътувания, които правим в градове, на по-малко от 10 км, са като цяло по-бързи, ако се правят с колело. В опита на малката европейска държава беше възможно да се покаже, че велосипедите са с до 10% по-бързи от автомобилите.\nВ допълнение към горното, използването на велосипеди като средство за градски и устойчив транспорт ви позволява да избегнете задръстванията в трафика, което избягва изграждането на нова пътна инфраструктура. Това се превръща в икономичност за всички, тъй като има по-малко данъци за изграждането на улици, но освен това човекът, който използва велосипеда, спестява пари за гориво за своите автомобили и медицински разходи ...\nИ КАК СА ГО ПРАВИЛИ?\nОтговорът на този въпрос е прост: те са работили много и много професионално. До такава степен в Холандия има различни организации, особено Холандското посолство за колоездене, които работят за популяризирането и разработването на политики, които насърчават използването на велосипеди в Холандия.\nВъпреки че велосипедите бяха популярни през 60-те години на миналия век, през годините автомобилите набираха позиции в ущърб на велосипедите. По този начин бяха разработени мерки като създаване на зони на изключване за автомобили в центъра на града, като същевременно се остави зона за свободно движение на велосипеди. От друга страна, те оскъпиха паркирането в различни части на града, сякаш за да обезсърчат използването на автомобили.\nНо те не се спряха на това. Напротив, те се стремяха да насърчават допълнително използването на велосипеди с подходяща инфраструктура, мрежа от ефективни, полезни и безопасни велосипедни пътеки. Те определиха ограничения на скоростта от 30 км / ч в много райони на градовете и разработиха различни кампании, за да насърчат хората да избират велосипедите си пред автомобилите.\nТе постигнаха, че понякога 35% от пътуванията в града са били с велосипед. И по-специално те успяха да осигурят безопасност на велосипедистите, тъй като фаталните пътнотранспортни произшествия и произшествия паднаха от 3200 през 1972 г. на едва 700 през 2010 г. Глобални цифри, не само велосипеди. И те не изискват използването на каска!\nДнес холандското посолство за колоездене може да потвърди, че например жителите на Амстердам използват велосипедите си по-редовно и често, отколкото автомобила. Отлично!\nВидео: Слияния, поглощения и корпоративное управление (Може 2022).\nКостенурки от медресе\nЛечебен канабис. Буенос Айрес вече има първата си клиника\nТези, които пържат планетата и геоинженерството\nЗемята, в няколко ръце\nЗоопаркът в Буенос Айрес се трансформира в екопарк\nСамо 22% от мексиканците се интересуват от околната среда\n12 Въпроси и отговори по темата Маслена палма\nCopyright 2022 \_ В страна на автомобилите управляват велосипедите...


Държавата планира да си върне авиоремонтен завод, собственост на Цветан Василев - България - Дневник\nДържавата планира да си върне авиоремонтен завод, собственост на Цветан Василев\n16:08, 12 яну 16 , 8858\nВ напреднала фаза сме държавата да си откупи обратно авиоремонтния завод "Авионамс", съобщи премиерът Бойко Борисов днес в авиобаза "Граф Игнатиево", цитиран от пресцентъра на Министерството на отбраната. Става дума за бившия военен завод ТЕРЕМ "Георги Бенковски" - Пловдив, който беше приватизиран преди пет години.\nАвиоремонтният завод, разположен на територията на авиобаза Граф Игнатиево, попадаше в кръга на фирмите, контролирани от бившия собственик на фалирала КТБ Цветан Василев. В момента не е много ясно в чия сфера на влияние е останал "Авионамс" след "развода" между Василев и депутата от ДПС Делян Пеевски, написа днес capital.bg.\nПрез март миналата година, когато мистериозната инвестиционна компания LIС33 обяви плановете си за спасяване на предприятия, собственост на шефа на КТБ Цветан Василев, наред с "Виваком" и "Дунарит", беше споменат и "Авионамс".\nВ своя профил във "Фейсбук" премиерът посочи и мотивите за връщане на собствеността върху авиозавода: "Не само МиГ-овете, но и много хеликоптери и друга летателна техника имат нужда от ремонт и обслужване. По този начин ще поправяме и възстановяваме изтребители и оборудване в български завод, а и ще допринесем за създаването на работна ръка", написа Борисов.\nМинистърът на отбраната Николай Ненчев от своя страна обяви, че ще бъде обявена обществена поръчка за доставката на шест нови двигателя за самолети МиГ-29 и съответните части за тях. Парите за тях са обезпечени в бюджета, допълни Бойко Борисов. Той припомни, че министърът на отбраната има мандат за преговори за нов самолет.\nДоставката на моторите наред с ремонта на още шест двигателя в Полша ще позволи страната да разполага с шест изправни изтребителя Миг-29. Днес в авиобаза "Граф Игнатиево" военният министър се повози на самолет, оборудван с двигатели, доставени за временно ползване от Полша по споразумението за логистична подкрепа за бойните самолети. Изтребителят с борден номер 33, на който се качи Николай Ненчев, беше пилотиран от заместник-командир на трета авиационна база Граф Игнатиево полковник Димитър Петров.\n"Нямам съмнения за това, че българската авиация ще бъде на високо ниво и ще може да изпълнява своите задължения", каза днес в Граф Игнатиево министър Николай Ненчев.\n"Благодарим на Полша, че в един критичен момент поеха ангажимент и помогнаха с доставката на ремонтираните двигатели", обяви пък Борисов. Министър-председателят добави, че се очаква до края на март да приключи ремонтът на летището в Безмер.\nКЗК блокира опита на Цветан Василев да продаде "Дунарит"\nЦветан Василев ще бъде разпитван на 24 февруари в Белград\n20:53, 06 юни 20 / България 82\n17:43, 06 юни 20 / Политика 66\n20:51, 06 юни 20 / Свят 49\nproza 16:31, 12 яну 16 / Неутрално\n""В напреднала фаза сме държавата да си откупи обратно авиоремонтния завод "Авионамс", съобщи премиерът Бойко...\nPetleshev 16:34, 12 яну 16 / Неутрално\n"... Става дума за бившия военен завод ТЕРЕМ "Георги Бенковски" - Пловдив, който беше приватизиран преди пет г...\nРейтинг: 2016 16:28, 12 яну 16 Любопитно\nВзема го от единия,\nдържат го докато се\nсъсипе,и другия го преватизира\nРейтинг: 233 16:28, 12 яну 16 Неутрално\nБракувайте МиГ-овете и купувайте нов самолет!\nНикой в Народното събрание и Министерски съвет не се вози на старо жигули след основен ремонт,а само на последен модел Мерцедес или БМВ!\nРейтинг: 1891 16:31, 12 яну 16 Неутрално\n""В напреднала фаза сме държавата да си откупи обратно авиоремонтния завод "Авионамс", съобщи премиерът Бойко Борисов"\nНай-напред държавата подарява на "нашия"" човек завода, а 5 години по-късно го изкупува обратно. Къде е Киро - на кирия.\nРейтинг: 402 16:32, 12 яну 16 Неутрално\nдобре де, щом "летателната техника имат нужда от ремонт и обслужване" защо тоя завод е минал в ръцете на разни частни собственици с меко казано съмнителни бизнес интереси?\nсега ще си го връщаме обратно\nи кой пак ще плаща за тея далавери на държавата? ....ние\nи ББ сега се прави на много загрижен за авиацията ни...абсолютен ДЕМАГОГ\nРейтинг: 638 16:33, 12 яну 16 Неутрално\nТия 6 нови двигателя яно ще се купуват от Русия.\nА може вместо това парите да са вноска за нови самолети.\nЯвно Баце толкова много си иска хъбчето, че пак ще се обичат с Путин\nРейтинг: 627 16:33, 12 яну 16 Весело\nДо коментар [#3] от "proza":Откупува го пак с "нашите " пари!\nРейтинг: 3674 16:34, 12 яну 16 Неутрално\n"... Става дума за бившия военен завод ТЕРЕМ "Георги Бенковски" - Пловдив, който беше приватизиран преди пет години ..."!\nТака-а-а-а...! Приватизиран преди пет години или през 2011-та? Тоест по времето на първия мандат на ГЕРБ, когато КТБ беше, като магнит за всички държавни пари, а само бате Бойко не беше разбрал, за тая работа?! Стига бе и колко милиона ще струва на бюджета тази авантюра??! И колко души трябва да отидат в затвора?!\nРейтинг: 627 16:34, 12 яну 16 Неутрално\nНаше момче ще удари джакпотаааа!\nТо пък един джакпот да ти се даплаче, от 300 самолета на десети 89г. сега само 6 и то без двигатели, какво ли ще ремонтират!\nРейтинг: 484 16:34, 12 яну 16 Неутрално\nАз съм съгласен да стане държавен, но без да забъркват каша с покупката му. Дано се върнат и пари в КТБ. Доколкото знам там се ремонтира техника и за чужди клиенти. Руските хеликоптери са доста популярни в много страни с тежки условия.\nРейтинг: 861 16:35, 12 яну 16 Неутрално\nКато се има впредвид че сега Държвата = Доган може да стане ясно какво ни чака.\nРейтинг: 1718 16:35, 12 яну 16 Неутрално\nДа не забравиш да го дадеш на Пеевски после, че иначе Доган пак ще те поръча. Няма да е страшно де, във филмите постояно правят така.\nРейтинг: 1830 16:35, 12 яну 16 Неутрално\nпак иска да схемаджийства борисов.\nдемек схемата е следната:\nаз ти позволявам да поправяш самолети еди къде си,\nно само ако ми дадеш 15%.\nмистър 15% е борисов.\nама нещо не може да ги вземе.\nидеята за рекетиране на бизнеса чрез\nдържавни поръчки поприключва.\n16:36, 12 яну 16\nРейтинг: 402 16:36, 12 яну 16 Неутрално\nАко е приватизиран преди 5 години, значи Боко го е продал. Да не се прави на ударен. И КТБ-то си е по негове време. И нищоправенето за връщане на откраднатите милиради от КТБ пак си е по Боково време. Вече 6 години ни губи времето Боко.\nРейтинг: 402 16:37, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#13:"makadam"]Питай черното Ванче, може и дедо от Мадрид! [/quote]\nЕхооо! Не, че тея двамата цитирани не са крадци, ама и Боко не остава назад.\n"Става дума за бившия военен завод ТЕРЕМ "Георги Бенковски" - Пловдив, който беше приватизиран преди пет години."\nРейтинг: 893 16:41, 12 яну 16 Неутрално\nНека позная на кой ще го даде.\nРейтинг: 284 16:41, 12 яну 16 Неутрално\nТ.е. разбирайте, Пеевски го взима!\nРейтинг: 3290 16:43, 12 яну 16 Неутрално\n"В момента не е много ясно в чия сфера на влияние е останал "Авионамс" след "развода" между Василев и депутата от ДПС Делян Пеевски"\nМного си е ясно. Ако беше останал при Делян Пеевски Бойко Борисов и гък нямаше да каже за одържавяване.\nРейтинг: 3628 16:45, 12 яну 16 Любопитно\n,,Държавата планира да си върне авиоремонтен завод, собственост на Цветан Василев,,\nА кой го е продал този завод на Цветан Василев. По времето на чие управление Цветан Василев е купил на безценица този завод\nРейтинг: 233 16:50, 12 яну 16 Неутрално\nДа дойдат Грипените/Рафалите/Тайфуните\nили евентуално новите ф15ки Сайлент йигъл (като за Южна Корея). На последното авиошоу край летището щях да колабирам, когато Генерал-майор Румен Радев в миг29 заходи за кацане и вдигна носа в последния момент (неизправност в колесника?).\nРейтинг: 1100 16:51, 12 яну 16 Весело\nБре! Генерале Борисов, а кой ще защитава интересите на Русия?\nРейтинг: 760 16:53, 12 яну 16 Неутрално\nГерб , то си пише в статията.\nРейтинг: 4404 16:58, 12 яну 16 Неутрално\nТиквата пак клекна пред руснаците. Щял да купува 6 двигателя за МИГ 29. Треперят му и гащите, и граховите зърна вместо топки.\nРейтинг: 233 16:58, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#3:"proza"]Най-напред държавата подарява на "нашия" човек завода, а 5 години по-късно го изкупува обратно. Къде е Киро - на кирия? [/quote]\nНе ти трябва да знаеш! Важното е "врътка" да става?!!!\nРейтинг: 402 16:59, 12 яну 16 Неутрално\nХайде сега кажете и името на държавата...по аналогия с един стар виц.\nРейтинг: 1887 17:00, 12 яну 16 Любопитно\n[quote#7:"tww09306483"]Стига бе и колко милиона ще струва на бюджета тази авантюра??! И колко души трябва да отидат в затвора?! [/quote]\nТова да не ти е разядената от корупция и престъпност Румъния?\nРейтинг: 627 17:05, 12 яну 16 Весело\n[quote#15:"Дундурук"]Ехооо! Не, че тея двамата цитирани не са крадци, ама и Боко не остава назад. [/quote]\nНали е техен примерен ученик!\nРейтинг: 8723 17:07, 12 яну 16 Неутрално\nАми държавата да го плати,а парите да внесе във Фонда за гарантиране на влоговте.\nРейтинг: 285 17:09, 12 яну 16 Неутрално\nДо коментар [#8] от "makadam":\nАми имат лиценз за ремонт на 21-ки (дано не се заблуждавам, но май и 23-ки), а много африкански държави все още (а май и в Сирия) разполагат с тях. Така че не става въпрос за ремонт на наши, биха могли да позабогатеят с ремонт на чужди самолети. По време на войната Ирак-Иран сме ремонтирали самолети и от 2-те страни, а като са идвали комисии (от съответната държава) на проверка, нашите са търчали да крият по хангарите "вражеските" самолети. Много хляб имаше в тази дейност, още повече, че във този тип военна индустрия се създават много високоспециализирани кадри. Не мога да разбера защо държавата е трябвало да приватизира печаливши производства? ЕРП-тата също не бяха на загуба, но бай Цар реши да ги приватизира, защо? Това доведе освен до преки и до много индиректни загуби - много малки български фирми обслужваха техни ремонти, производства, сега целия този човешки (висококвалифициран) потенциал се пропиля...ЕОН, ЕВН ЧЕЗ не изкупуват нищо наше, директно заменят с изделия от техни фирми, т.е. обогатиха косвено още веднъж своите държави, но тук някои алчни за комисионни лакомници не се посвениха да разпродадат и малкото добри производства. И какво стана с всички тези специалисти работили в тези индустрии - по-голяма част са навън, т.е. не само младите, а и хората на средна възраст не виждаха смисъл да остават в България.\nРейтинг: 796 17:12, 12 яну 16 Неутрално\nСтава дума за бившия военен завод ТЕРЕМ "Георги Бенковски" - Пловдив, който беше приватизиран преди пет години.\nДневник,имате нужда от помощ ли като ги пишете тия глупости?Ами свиркайте де,не с такива плоски манипулации.\n66% от ТЕРЕМ "Георги Бенковски" са приватизирани в края на 2008-ма.\nРейтинг: 1887 17:14, 12 яну 16 Любопитно\n[quote#29:"zara09"]ЕРП-тата също не бяха на загуба, но бай Цар реши да ги приватизира, защо? [/quote]\nА чичо ти Бочко разпродаде държавното участие от 33%, та ЕРПтата станаха съвсем частни. И понеже и двамата са изпечени търговци на чужди и собствени интереси, познай кой колко гушна бели пари за черни дни...\nРейтинг: 796 17:16, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#30:"ret"]66% от ТЕРЕМ "Георги Бенковски" са приватизирани в края на 2008-ма.[/quote]\nВ пакет с още няколко държавни дружества на ТЕРЕМ,и спешно.\nРейтинг: 1549 17:17, 12 яну 16 Неутрално\nхм успех в това начинание\nсамо ще питам защо щом има нужда от обслужване всичката летателна техника която имаме -а тя не е много\nта щом този завод е нужен как и защо държавата го е дала на подземен бизнесмен ?\nсега безплатно ли ще си го върнем или ще трябва да платим една сумичка на когото трябва\nРейтинг: 1360 17:18, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#2:"rurade"]След дъжд качулка!\nНикой в Народното събрание и Министерски съвет не се вози на старо жигули след основен ремонт,а само на последен модел Мерцедес или БМВ![/quote]\nРейтинг: 1135 17:19, 12 яну 16 Неутрално\nДа си го взема държавата и да си работи. Там някога сами си ремонтирахме изтребители, сега даваме милиони на зруги\nРейтинг: 2929 17:20, 12 яну 16 Весело\n[quote#17:"sherekhan"]Т.е. разбирайте, Пеевски го взима! [/quote]\nОбратното е - Пеевски ще го продаде на държавата ...на пет пъти по-висока стойност отколкото е бил продаден преди пет години... кат истински търговец. Нали е "млад успешен младеж"\nРейтинг: 2929 17:29, 12 яну 16 Весело\n[quote#33:"vesko19"]та щом този завод е нужен как и защо държавата го е дала на подземен бизнесмен ? [/quote]\nЗащото на държавата й беше "казано", че е лош стопанин, а честният частник ще направи инвестиции, иновации и печалба, данъкът върху която ще напълни хазната.\nСега "казващите" либертианци се отмятат от казаното - не били имали изпонапредвид, че "честният частник" ще изглежда кат Пеевски, Лукойл, КТБ, веригата бензиностанции (Шел, ОМВ, Екопретролиум) или като "вятърничав ток" (духа и грее 25 часа в денонощието на максимална цена), а са си мислели за ... Енрон, Лемън Брадърс, Фолксваген ...\nРейтинг: 4289 17:30, 12 яну 16 Гневно\nА окрадените милиарди от лицето Василев КОГА се пита в задачата?\nРейтинг: 1416 17:36, 12 яну 16 Весело\nПо този начин ще поправяме и възстановяваме изтребители и оборудване в български завод, а и ще допринесем за създаването на работна ръка", написа Борисов.\nСпоред мен работната ръка се "създава" в кревата, а "работните места" се създават в сферата на производството и услугите. Но щом е казал така Баце този титан на мисълта, явно аз съм се объркал.\nРейтинг: 380 17:48, 12 яну 16 Неутрално\nПод Държава - да се разбира Доган+Пеевски, нали, Бойко?!Не спестявай някои важни подробности?!\nРейтинг: 785 18:16, 12 яну 16 Весело\nМного индивиди в този форум, имат нужда от психо подкрепа.\nРейтинг: 458 18:17, 12 яну 16 Неутрално\nКТБ( т.е. Василев) сега не дължи ли пари на държавата? Направо да го конфискуват. Притесни ме обаче споменаването, че не се знаело на Василев ли бил или на Пеевски. Че нещо ми изглежда, че Пеевски ще го продава на държавата...Пак схема...\nРейтинг: 289 18:19, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#32:"ret"]66% от ТЕРЕМ "Георги Бенковски" са приватизирани в края на 2008-ма.- цитат на коментар #30 от “ret”\nВ пакет с още няколко държавни дружества на ТЕРЕМ,и спешно.[/quote]\nСтатия в Капитал от 2014\n"Съпротивата срещу приватизацията на ТЕРЕМ продължава чак до 2008 г., когато се прави първият опит за частично раздържавяване на предприятието. Тогава военноремонтните заводи в рамките на холдинга са разделени на две групи – нестратегически и стратегически. Купувачи обаче се намират само за "ТЕРЕМ – Ген. Владимир Заимов", който се занимава с радиолокационна техника (придобит от "Промакс 99" , и авиоремонтния "ТЕРЕМ - Георги Бенковски" – Пловдив, закупен от структури, близки до банкера Цветан Василев, и преименуван впоследствие на "Авионамс".\nСтатията се нарича "Военен комунизъм" - на Капитал, 26 сеп 2014,\nРейтинг: 1490 18:27, 12 яну 16 Неутрално\nБраво на Бойко...Костов разпродаваше на безценица на червената върхушка, Бойко ги връща обратно на държавата...открийте десетте разлики дет се вика...\nРейтинг: 233 18:32, 12 яну 16 Неутрално\nМоля ви пояснете, държавата или логото на онзи загадъчен мозъчен тръст известен с хаштага, #КОЙ, или може би е все едно?!\nРейтинг: 2133 18:35, 12 яну 16 Неутрално\nЗакривате НСО - охраната се поема от МВР както в другите страни като оставяте 3 три лимузини за Мин.Председател , Президент и Председател на Народното Събрание .\nБюджета на МВР на половина и ето пари за\nЕДНА НОВА ЕСКАДРИЛА ГРИПЕН.\nПодръжката си е на Грипен .\nРейтинг: 796 18:39, 12 яну 16 Неутрално\nТака беше,след като разбраха,че от 2009-та вече няма да са на власт - клекнаха за сделките.\nА лятото на 2009-та пък увеличиха пенсиите и приключихме годината с бюджетен дефицит от 4,7%.Нека някоя червена пинтия тук ме опровергае,че това не беше най-масовото купуване на гласуване през т.нар.Преход.Няма разбира се,маскирали са се на тъмнолилави.\nРейтинг: 289 18:43, 12 яну 16 Неутрално\nИнтересно защо не се уточнява кога е купен от Цв. Василев, някак така...абе там преди пет години. Да се внуши, че при ГЕРБ е било.\nРейтинг: 796 18:48, 12 яну 16 Весело\nРейтинг: 289 18:51, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#49:"ret"]Тука е така.[/quote]\nДам, определено се забелязва, че е така.\nРейтинг: 1016 19:16, 12 яну 16 Неутрално\nА окрадените милиарди от лицето Василев КОГА се пита в задачата?[/quote]\nНикога ! Защото бития си е бит, а .. уважавания - уважен.\nРейтинг: 233 19:17, 12 яну 16 Неутрално\nНяма какво да се бият в гърдите. Да върнат Василев по-добре, че едни милиардчета все още стоят някъде в незнание.\nРейтинг: 7957 19:39, 12 яну 16 Неутрално\nДа го национализират, заради фалита на КТБ.\nРейтинг: 760 20:04, 12 яну 16 Неутрално\nНе само МиГ-овете, но и много хеликоптери и друга летателна техника имат нужда от ремонт и обслужване. По този начин ще поправяме и възстановяваме изтребители и оборудване в български завод, а и ще допринесем за създаването на работна ръка"\nВожда пак ви храни с патриотизъм.Досега завода не беше ли български?Не работеха ли българи там?Много е плосък тоя Борисов , как може да му кълвете на глупостите много ви се чудя...\nРейтинг: 1324 20:08, 12 яну 16 Неутрално\nДа го обвържат този завод с инвестиции срещу закупуването на една ескадрила Ф-16 или Грипени - offset мисля се казваше\nРейтинг: 1279 20:38, 12 яну 16 Неутрално\nняма значение какво ще се ремонтира,според мен откриха топлата вода да точат през военния бюджет,не само през строежа на пътища,а досега това беше патент на бсп..и царчето ама него го няма\nРейтинг: 620 21:24, 12 яну 16 Неутрално\nмосковска слугиня до гроб е банкянския тигър!\nРейтинг: 1847 21:26, 12 яну 16 Неутрално\n"че ще бъде обявена обществена поръчка за доставката на шест нови двигателя за самолети МиГ-29 и съответните части за тях. "\nМдаа, сега хайде да познаем кой ще спечели обществената поръчка? Александър Александров представителя на МИГ в България!!!\nРейтинг: 620 21:27, 12 яну 16 Неутрално\nа'пропо... 3, 4, или колко НУЛИ е повече ще ни влезне Отзад продажната цена (спрямо предишната продажна... щото по обезценките на ктб... струва НУЛА лева, нали така...)\nРейтинг: 627 21:32, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#56:"не на безразличието"]според мен откриха топлата вода да точат през военния бюджет,не само през строежа на пътища[/quote]\nТова исках да кажа и аз.\nРейтинг: 620 21:36, 12 яну 16 Неутрално\nтри весели друга\nекипаж машины форумной\n(вставляй плюсика, блять, да нашим, блять, скорее да и наливай, блять, за нашу, за ПОБЕДУ, БЛЯТь!)\n... абе нема ли да легате бре, дорогие тролята... пора уже (рубль - капут!)\nРейтинг: 620 21:42, 12 яну 16 Неутрално\nабе ей, абсурдистанец... държавното ВИНАГИ ФАЛИРА...а сметката нема да я плащате вие, полицайченцата бели, така че не ми хитрей, а се позасрами и се позамисли, че всяка нощ има пребити и ограбени (от вас) старци...\nРейтинг: 740 21:45, 12 яну 16 Весело\nАма вие какво искате да кажете - че български журналисти са способни да лъжат? Не може да бъде!\nКато гледам двата цитата:\n"бившия военен завод ТЕРЕМ "Георги Бенковски" - Пловдив, който беше приватизиран преди пет години." - днес, и\n""Съпротивата срещу приватизацията на ТЕРЕМ продължава чак до 2008 г., когато се прави първият опит за частично раздържавяване на предприятието. Тогава военноремонтните заводи в рамките на холдинга са разделени на две групи – нестратегически и стратегически. Купувачи обаче се намират само за "ТЕРЕМ – Ген. Владимир Заимов", който се занимава с радиолокационна техника (придобит от "Промакс 99", и авиоремонтния "ТЕРЕМ - Георги Бенковски" – Пловдив, закупен от структури, близки до банкера Цветан Василев" - от Капитал, 26 сеп 2014, просто си мисля, че и двата са верни\nРейтинг: 282 21:51, 12 яну 16 Неутрално\nЗавод Терем - Бенковски, сега Авионамс, е приватизиран през 2008г. за 35 млн евро, с куп дългове, без лицензи и без бизнес.\nЗа шест години не само е осигурен бизнес на фирмата, вкл. лицензи за ремонт на хеликоптери, но и договори за над 200 млн долара с НАТО. Очевидно това е хапката, която блазни Борисов и Пеевски.\nА "добрият стопанин" държавата беше оставил работниците една година без заплати. Ако сега държавата иска да го национализира, трябва да си плати. Иначе, се връщаме в социализЪма.\nРейтинг: 1135 21:56, 12 яну 16 Любопитно\nКакво беше това неадекватно изказване?\nРейтинг: 1490 22:02, 12 яну 16 Весело\nДо коментар [#62] от "o_sando":\nТи защо си мислиш, че може да се обръщаш към мен без позволение?\nРейтинг: 620 22:17, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#66:"BGman1"]Ти защо си мислиш, че може да се обръщаш към мен без позволение? [/quote]\nа ти що си мислиш, че може да дращиш скудоумията си...\nРейтинг: 620 22:19, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#65:"Хайлето"]Какво беше това неадекватно изказване? [/quote]\n... какво неадекватно намирате в изказването ми? Моля, аргументи да чуя...\nРейтинг: 620 22:24, 12 яну 16 Неутрално\n[quote#35:"Хайлето"]Да си го взема държавата и да си работи. Там някога сами си ремонтирахме изтребители, сега даваме милиони на зруги [/quote]\n... виж ... е това е неадекватно изказване... исторически, икономически, политически, грамати(чески) - всякак...\nРейтинг: 4186 00:41, 13 яну 16 Неутрално\n"който беше приватизиран преди пет години..."\nАми Борисов не е зле да обясни, защо преди пет години заводът е бил приватизиран? Какво е предизвикало такава промяна в позицията? Данъкоплатеца за пореден път ще плаща за простотиите на политиците!\nРейтинг: 2929 22:00, 13 яну 16 Любопитно\n[quote#64:"lefkovitz"]договори за над 200 млн долара с НАТО[/quote]\nИ какво са продали на НАТО? Руски хеликоптери!? Защото в сайта на Авиомакс пише, че са сертифицирани от НАТО само за работа с класифицирана информация: http://www.avionams.com/bg/cert.html\n[quote#43:"bathsheba"]Статия в Капитал от 2014 [/quote]\nСтатия в Дневник http://www.dnevnik.bg/biznes/2011/03/08/1055492_durjavata_veche_niama_da_si_pazi_kvoti_vuv_voennite/\n08 мар 2011, 17:09\nДържавата вече няма да си пази квоти във военните дружества\n"Решението да има задължителна държавна част във военните дружества е взето на 30 март 1998 г. на заседание на правителството на Иван Костов"\nПромишленият комплекс "Терем" е в забранителния списък на дружествата за продажба към закона за приватизация и следприватизационен контрол.\nПредприятията за приватизация бяха разделени на две групи - стратегически за холдинга, от които се продават 66 на сто, и нестратегически с предлаган пакет от 74%.\nВ стратегическите влизат заводите "КРЗ Флотски арсенал", "Терем - Георги Бенковски", "Терем - Хан Крум" и "Терем - Ивайло"."\nКато нямате памет, няма нужда да лъжете. Гугле-то лъсва до блясък лъжите на герберастията!\nРейтинг: 233 15:19, 16 яну 16 Неутрално\nЧудесно ,но никой не казва нищо за Цветан Василев и в крайна сметка открадна над 3 млрд. лева и си почива в някой луксозен хотел ,а ние данъкоплаците ще плащаме вместо него .


Антиоксиданти - Фитнес\nТрябва ли да вземам антиоксиданти?\nОтговорът е категорично да! С всяко вдишване вие образувате свободни радикали неконтролируеми оксиданти, които увреждат клетките. С напредването на годините организмът ви произвежда по-малко естествени антиоксиданти, които да възпират тези рушителни молекули. Те се натрупват, здравето се влошава и стареенето се ускорява, ставате податливи на всичко от образуването на бръчки до сериозни дегенеративни заболявания.\nМакар че получаваме антиоксиданти от храната, много хора имат повишена нужда от тях, която не може да бъде задоволена по този начин. Пушачите например, се нуждаят от два до три пъти повече витамин С, за да постигнат същото ниво на антиоксиданти в кръвта, както непушачите.\nДруги фактори, които увеличават свободните радикали, са замърсеният въздух, хроничните заболявания, пасивното пушене, канцерогените в храната (храни, пържени на висока температура, печени на жар, нитрати, пушени меса), повишената предразположеност към болести, инфекциите, усиленото спортуване, менопаузата, психическият стрес, излагането на слънце и рентгеновите лъчи. Освен това важно е не само какво ядете, но и как е приготвено. Например, готвените моркови съдържат повече биоизползваем бета-каротин от суровите. Най-добрата защита от свободните радикали е да познавате антиоксидантите и как да извлечете максимална полза от тях в храната и добавките.\nПолзата от антиоксиданти\n- Намаляват риска от атеросклероза.\n- Предпазват от сърдечни заболявания и инфаркт.\n- Намаляват риска от всички видове рак.\n- Предпазват очите от макуларна дегенерация - болест, която води до загуба на зрението.\n- Предпазва тялото от увреждания от цигарен дим.\n- Предпазва от хронични обструктивни белодробни болести - астма, бронхит и емфизем.\n- Предпазва от замърсителите в околната среда.\nGenerated in 0.27388691902161 Seconds