Бари Айслър — Рейн-Сан: Заложник на съдбата (3) — Моята библиотека\nРейн-Сан: Заложник на съдбата (3)\nКогато си тръгвах от „Кодокан“, знаех, че някой ще ме чака. Най-вероятно двамата великани, които два пъти бях видял вътре. Или пък те бяха просто разузнавачи и навън щеше да е някой друг, но ако въпросният някой разполагаше с повече хора, щеше да е най-разумно да ги редува, за да не ми даде възможност да запомня повече лица. Естествено, имаше вероятност и да са искали да видя онези двамата — в края на краищата едва ли можех да пропусна такива грамади — за да внимавам за тях, когато изляза навън, и да не забележа действителната опасност. Само че в такъв случай тази вечер те щяха да останат по-дълго, за да се уверят, че съм ги видял. Инстинктът ми подсказваше, че са само двамата и покриват едновременно и разузнаването, и същинската част.\nКогато излизах от сградата, аз се движех в лявата част на коридора и до последния момент използвах будката за книги и сувенири за прикритие, за да не им дам още няколко секунди да се подготвят за появата ми. Едва ли носеха пистолети — в Япония притежаването на огнестрелно оръжие е строго ограничено и всеки, който разполага с нужните връзки, за да се сдобие с такова, най-вероятно щеше да прати по-многобройна и по-незабележима група. Още по-трудно е да си осигуриш снайперистка пушка и дори да бяха успели, какво щяха да направят, да наемат апартамент с изглед към входа на „Кодокан“ ли? Прекалено много усилия, прекалено много документални следи. Имаше по-добри начини.\nКогато излязох през стъклената врата, без да завъртам глава, плъзнах поглед по тротоара и улицата. Все още нищо. Предишната вечер бях тръгнал наляво и се бях качил на метрото. Въпреки че тогава не ги бях видял, бях почти сигурен, че са ме проследили. Следователно, ако се надяваха пак да го направят и да се материализират на терен, който смятат за по-благоприятен, те щяха да заемат позиция отдясно. Ако пък възнамеряваха да се натъкна на тях, щяха да са отляво. Нямаше как да съм сигурен, но когато другите фактори тежат еднакво, предпочитам да съм наясно какво ме очаква напред. И защо да не ги оставя да видят, че изпълнявам обичайното действие от предишната вечер? Това щеше да им даде малко повече аргументи да ме подценяват. Завих наляво по тротоара. Очите ми продължаваха да шарят, проверяваха горещите точки, ушите ми бяха наострени за стъпки зад мен.\nМоментално забелязах първия, облегнат на един от стълбовете пред сградата. Беше по-едър дори отколкото бях преценил, когато го видях на пейките. Ръцете му се виждаха и в едната държеше цигара. Не особено добро прикритие в Токио. Япония е поизостанала на непушаческия фронт и освен пушачите, клиенти на „Старбъкс“ или посетители в спешните отделения на болниците, никой не излиза навън да пуши, особено в лепкавия летен зной.\nПодминах го и се заспусках по стълбището на метростанция „Касуга“, като държах главата си наведена, за да скрия лицето си от охранителната камера на тавана. Стъпките ми отекваха между бетонните стени. Обикновено смятах камерите за пречка, ако не и направо за опасност, в момента обаче тяхното присъствие ми действаше успокоително. Никой не иска да извърши убийство в токийския метрополитен, където броят на охранителните видеокамери може да засрами собствениците на всяко ласвегаско казино. В миналото камерите никога не са представлявали особен проблем за мен, но пък и моят специалитет винаги е била привидно естествената смърт — едно от предимствата на която е фактът, че после никой не проверява записите от камерите, за да разбере какво се е случило. Агентите на Мосад, които очистиха представителя на Хамас в Дубай например, най-вероятно са възнамерявали да инсценират инфаркт и затова не са се крили от камерите в хотела и на летището, които са ги заснели. Обаче се издъниха и очевидното убийство доведе до провеждане на следствие. Тогава се зачудих защо не са се обърнали към мен. Дилайла може да им е казала, че съм напуснал бранша. Горчиво се усмихнах при тая мисъл и спомена и продължих да се спускам по стълбището.\nЗавих зад ъгъла към станцията и там ме чакаше вторият — стоеше под флуоресцентните лампи пред билетните автомати и зяпаше картата на стената като някакъв грамадански суперзаблуден турист. „Касуга“ не е централна станция и наоколо общо взето пустееше — само един оцъклен контрольор в кабинката, който не изглеждаше по-разумен от саксийно растение, и две гимназистчета, които упражняваха английския си в опит да помогнат на моя нов приятел да открие каквото там търсеше. Пътьом го чух да изсумтява, че щял да се оправи, и почти изпитах съчувствие към него — винаги е кофти да те заговори цивилен, когато се преструваш на невидим. Пъхнах картата си в автомата и излязох на перона.\nБавно закрачих напред между мръсните релси вдясно под мен и лъскавите бели плочки на стената вляво. Подминах неколцина местни жители — момиче с боядисана в чаен цвят коса и крещящ грим, което пишеше есемес на телефона си, чиновник, разсеяно упражняващ замаха си за голф, двама души, които познавах от „Кодокан“ — но никой не задейства радара ми. Когато изминах около две трети от пътя до края, спрях с гръб към стената, ала освен бръмченето на един климатик, на перона цареше тишина. Някъде от тунела вляво долавях шум от капеща вода.\nМожех да се озърна назад, обаче така само щях да се уверя в нещо, което и без това знаех: те бяха там. Стояха на разстояние и когато пристигнеше мотрисата, щяха да се качат през два-три вагона от мен. На всяка спирка щяха да проверяват през плъзгащата се врата кога ще сляза и да тръгнат подире ми. Щом стигнехме до място, което намереха за достатъчно тъмно, уединено и изобщо подходящо за техните планове, щяха да свършат, за каквото там са дошли и да си отидат.\nСамо че тъмните, уединените и изобщо подходящите места имат една особеност. Подобно на трасиращите патрони, те могат да облагодетелстват и двете страни.\nДолових далечен грохот, приближаващ се от тунела вдясно, и един глас съобщи по аудиоуредбата за пристигането на мотрисата за „Мегуро“. Грохотът се усили. Хвърлих поглед надясно и зърнах двамата великани, притиснати към стената приблизително в средата на перона — мястото, което най-вероятно нямаше да забележа, ако погледна към приближаващата се мотриса. Не прекалено близо, за да ме подплашат, нито толкова далече, че да попаднат в обсега на периферното ми зрение. Не знаех с кого си имам работа, дислоцирането им обаче говореше за известен опит.\nЛесно можех да им се измъкна. Едва ли познаваха града и определено нямаше как да го познават толкова добре, колкото мен. Само че не виждах смисъл. Много отдавна, при други обстоятелства, един човек, когото смятах за опасен, ми каза, че следващия път щом ме видел, щял да ме убие. Приех думите му буквално и му попречих да изпълни обещанието си. Сега беше същото. Щом тия двамата искаха да се срещнат с мен, щяхме да приключим със срещата още тази вечер. Нямах намерение да прекарам остатъка от дните си в озъртане през рамо, питайки се кога пак ще се появят. Нито пък възнамерявах да търся възможност любезно да ги попитам за характера на техния интерес. Когато цял живот си бил в предишния ми занаят и когато две такива грамади изникнат на единственото място, което е известно, че посещаваш, и започнат да те следят, значи е дошло време да допуснеш най-лошото и да предприемеш съответните действия.\nМотрисата изхвърча от тунела и започна да забавя ход със свирещи спирачки и колела, стържещи в металните релси. Тя спря с разтърсване и вратите се отвориха. Слязоха неколцина пътници. Качих се в почти празен вагон и за всеки случай застанах с лице към вратите. Не се качи никой друг. След малко един усилен от високоговорителите глас предупреди пътниците, че мотрисата потегля, вратите със съскане се затвориха и влакът рязко се понесе напред.\nСмятах да ги отведа в Джинбочо, на две спирки оттам по линията за „Мита“, квартал, известен с многобройните си антикварни книжарници. Освен това ми харесваше и заради едно кафене недалеч от станцията, уместно наречено „Сабору“ — на японски означава шляене, разтакаване, скатавка и изобщо почивка от света. Макар че с великаните щяхме само да минем покрай кафенето, нямаше да влизаме вътре. И „почивката“, която им замислях, щеше да продължи повече, отколкото обикновено означаваше сабору.\nКогато мотрисата спря на станция „Джинбочо“, слязох без да бързам, и се насочих към изход А7. Не си направих труда да погледна назад. Не се налагаше. Те или познаваха Токио достатъчно, за да им е ясно, че лесно могат да изгубят обекта си в тътрещите се нощни навалици, из необозначените тесни улички в такъв стар и напомнящ на лабиринт квартал като Джинбочо, или не го познаваха и в този случай щеше да им липсва самоувереността да оставят повече от съвсем малко разстояние помежду ни. Така или иначе, сега щяха да ме следват отблизо до първата си възможност.\nОще от малък се бях научил да се справям с побойниците. Първо в Япония — тук дребните мелези като мен привличаха искреното внимание на по-едрите деца, които не правеха разлика между жестокост и радост. А после, след бащината ми смърт, в провинциална Америка, където бях екзотично полуазиатче със скромен английски и смешен акцент. През първата ми седмица в американското общинско училище, в което ме беше записала току-що овдовялата ми майка, забелязах, че едно много по-едро хлапе ме наблюдава, яко момче с късо подстригана руса коса, което другите деца наричаха Мечока. Мечока очевидно се беше сдобил с прякора си, защото любимото му занимание беше да сграбчва жертвите си в мечешка прегръдка. Той ги стискаше до припадък и после ги тръшваше на земята, където можеше да ги бие или унижава както му се прииска. Видях какво направи с едно нещастно хлапе — притегли го, момчето се опита да се отскубне, но после ръцете му се подвиха, Мечока го повали и го смля от бой. Реших, че така са реагирали всичките му жертви: ако някой се опитва да те притегли и задуши, ти естествено се съпротивляваш. Затова ми се стори логично Мечока да не е готов за жертва, която не се съпротивлява срещу неговата прегръдка. А вместо това го прегръща на свой ред.\nНе мина много време и дойде моят ред. Въпреки че тогава ми липсваше нужната отправна точка, познавах това поведение — погледите, коментарите, нарочното „случайно“ блъскане с рамо в коридора — то представляваше своеобразна „любовна игра“ за побойниците от двете страни на Тихия океан. Инстинктивно разбирах, че всички тия едва забележими признаци са и тактическа слабост, защото осведомяват нарочената жертва какво и кога предстои да се случи. Обещах си никога да не давам такива предупреждения и не съм го правил.\nМечока реши да изконсумира нашата зараждаща се връзка на едно тревисто възвишение зад буренясалото училищно бейзболно игрище. Бях го изучил достатъчно и притежавах достатъчно голям опит, за да разбера още преди него, че моментът настъпва. И затова, когато той сръга приятелите си и ме посочи, аз почти се успокоих, все едно гледах актьор, надлежно изпълняващ ролята си в драма, чийто завършек вече знаех. Мечока наперено се приближи до мен и сопнато попита: „К’во ме зяпаш?“ Точно както и очаквах. Трябва да съм се подсмихнал, защото, макар да не му отговорих, за миг ми се стори, че по лицето му плъзва колебание, като сянка на бързо движещ се облак. Ала тя изчезна и той продължи да ме обвинява, че съм го зяпал, явно единствената настъпателна тактика, която изчерпваше творческите му възможности, после протегна ръце и се нахвърли отгоре ми, тъкмо както се и надявах.\nКогато ръцете му обгърнаха гърба ми и Мечока започна да ме притегля към себе си, аз стрелнах дланите си напред и впих пръсти в тила му, опирайки лакти в гърдите му. Усетих, че се сепва, обаче знаеше само тая хватка, с която по-рано винаги беше успявал, затова не престана — сплете ръце и започна да ме притиска, само че и аз го стисках, бицепсите ми се напрегнаха от усилието, жилите на предмишниците ми изпъкнаха, доближих главата му към моята и когато левите ни бузи се допряха една до друга, аз обърнах лице към него, захапах ушната му мида и я откъснах с рязко отмятане на глава. Той изкрещя и изведнъж започна да се опитва да ме отблъсне от себе си, но аз го бях стиснал като с клещи и пак го ухапах, тоя път по задната част на ухото. Разнесе се гаден звук от разкъсване на хрущял, устата ми се напълни с гореща кръв с вкус на бакър и когато осъзнах как съм го наранил, ме обзе първична ярост. Противникът ми пак извика, изгуби равновесие и се просна по гръб на земята, повличайки ме отгоре си. Изплюх отхапаното парче, надигнах се и започнах да нанасям удари по лицето му. Паникьосан, той се отбраняваше слепешката. Някой се опита да ме хване, ала аз се отскубнах и пак се наведох към ухото му. Тоя път не успях да го открия — имаше прекалено много кръв и недостатъчно останало ухо — но дори само мисълта за новата атака накара Мечока ужасено да запищи и да се измъкне изпод мен, докато другите хлапетии ни разтърваваха.\nДвамата се изправихме. Той плачеше, ококорен от смайване, и с треперещата си лява ръка опипваше обезобразеното чуканче отстрани на главата си. Двете момчета, които ме държаха за ръцете, ме пуснаха и предпазливо се отдръпнаха на разстояние, като че ли осъзнали, че са прекалено близо до див звяр. Погледнах Мечока, юмруците ми се свиха, ноздрите ми се разшириха и усетих, че на окървавеното ми лице плъзва усмивка. Пристъпих напред към него. Той нададе измъчен, пресеклив вой, обърна се и побягна към училището.\nРодителите на Мечока вдигнаха врява, заплашваха със съдебен процес и обвиняваха майка ми, че била отгледала необуздан дивак. Училището започна дисциплинарна процедура и известно време ми се струваше, че ще ме изключат. Но скоро се заговори за предишни инциденти с участието на Мечока и за това, че той е много по-едър от мен. И тогава усетих в официалните прояви на неодобрение нещо формално, нещо с дъх на реабилитация. Накрая разбрах, че група разочаровани от безсилието си учители и вбесени родители скришом са се зарадвали на сполетялото Мечока възмездие и са използвали процедурата като средство за постигане на предрешен резултат — за пръв път виждах такова нещо, но по-късно установих, че се случва често, например винаги когато някое правителство назначава независима комисия за разследване на последния скандал. Накрая моето сбиване с Мечока отшумя. Лекарите успяха да спасят остатъка от ухото му. Той си пусна дълга коса, за да скрие обезобразената си рана, и никога повече не се доближи до мен.\nОт сблъсъка си с него научих две неща. Първо, колко е важна изненадата. Няма значение какъв ръст, умения или други предимства притежава врагът ти, стига да не му дадеш възможност да ги използва.\nВторо, че винаги има последици. След боя имах късмет да не си навлека повече неприятности от властите. С други думи, по-добре да се погрижиш за такова нещо така, че да не могат да го свържат с теб. Самата победа в битката няма особено голяма стойност, ако после изгубиш повече, по съдебен или друг начин.\nИзкачих се по стълбището и тръгнах наляво по безименната уличка пред ексцентричната фасада на „Сабору“, наподобяваща планинска хижа, с множество саксии около вратата и по прозорците. Небето още светлееше, но наоколо вече пълзяха тъмни сенки. Подминаха ме няколко групички пешеходци, навярно прибиращи се вкъщи след работа или отиващи на по бира и пилешки шишчета якитори в недалечно заведение. Знаех, че моите преследвачи са плътно зад мен, но още не се чувстват комфортно — липсваше нужната гъстота на пешеходния поток. Щяха да изчакат някой особено оживен район с толкова много хора и толкова голяма глъчка, че никой да не забележи случилото се поне няколко секунди. Или пък някой особено пуст район, където изобщо да няма свидетели.\nВ предния джоб на панталона си имах нож, сгъваем „Бенчмейд“. Обаче щях да го използвам само в краен случай. Ножовете забъркват големи каши, фрашкани с ДНК. Огнестрелното оръжие също оставя диря от веществени доказателства. За лесна победа няма нищо по-добро от голите ръце.\nСлед „Сабору“ започваше жилищната част на квартала — жълти улични лампи на по-малко и на по-голямо разстояние една от друга. До следващата пряка, редките групички пешеходци съвсем бяха изчезнали. На фона на непрестанната песен на цикадите, едва долавях стъпки на десетина метра зад себе си, несъмнено на оня от двамата, който поддържаше зрителен контакт с мен. Вторият трябваше да е на същото разстояние зад първия, поддържайки пък зрителна връзка с партньора си. Ако скъсяха дистанцията помежду си, това щеше да означава, че екшънът започва. Нямах намерение да им дам такава възможност.\nНа следващото кръстовище вляво имаше малък паркинг. Бях го забелязал по време на едно от периодичните си тактически проучвания на градския терен и ми хареса, защото между няколкото очукани автомата за закуски и напитки от отсрещната му страна се влизаше в лабиринт от улички, всъщност по-скоро проходи, водещи обратно към улицата, по която вървяхме в момента. Току-що бях подминал портал, извеждащ от една от тия улички, макар да се съмнявах, че моите преследвачи ще му обърнат внимание. И даже да го видеха, едва ли щяха да проумеят сегашното му значение. Като прецених разстоянието по стъпките на първия зад мен, реших, че ще стигна до вътрешната страна на портала приблизително по същото време, по което той щеше да спре на ъгъла на паркинга, чудейки се къде съм изчезнал, а партньорът му — да мине покрай портала.\nЗавих наляво, влязох в паркинга, веднага ускорих ход и се вмъкнах в лабиринта от улички. Пак наляво покрай редица боклукчийски кофи и се озовах от вътрешната страна на портала, покрай който току-що бях минал. Спрях, притиснал гръб към стената, обгърнат от мрак, и проследих с поглед втория, който ме отмина. Изчаках няколко секунди, хванах металните перила в горната част на портала и ги разтърсих напред-назад, за да проверя здравината им. После подскочих, прехвърлих тялото си отгоре, поставих длани от двете страни и завъртях краката си навън, приземявайки се като котка на улицата. И ето го втория, само няколко метра пред мен — точно преди да стигне началото на паркинга. Движеше се съвсем тихо, сякаш знаеше, че партньорът му е спрял зад ъгъла и се озърта за мен, и искаше да му даде време. За миг се учудих откъде знае — може би това просто беше разумна предпазна мярка, преди да завие? — но всъщност нямаше значение. Аз се приближавах към него и за момента бях зад гърба му.\nЗамених безшумността с бързина, знаех, че разполагам само със секунда преди оня да се озърне назад, и наистина, когато го настигнах, той тъкмо започваше да се обръща. Късно. Скочих към него и забих левия си крак в кръста му, като че ли се опитвах да се изкатеря по стръмно стълбище. Тялото му рязко се наклони напред, главата и ръцете му отскочиха назад и от гърдите му се изтръгна сепнато изпъшкване, достатъчно високо, бях наясно с това, за да го чуе партньорът му иззад ъгъла. Докато падаше на колене, обвих лявата си ръка около шията му, приковах обърнатото му нагоре лице до корема си, подпрях лявата си китка с дясната си длан и силно извих гърба си нагоре и назад. Вратът му се строши лесно като суха съчка — и със същото изпукване. Пуснах го и той се свлече на земята.\nПартньорът му моментално се появи иззад ъгъла. Той извика: „Мама му стара“ — и ругатнята, и акцентът му бяха американски, разсеяно отбелязах аз — и се нахвърли отгоре ми. Нямах време да се измъкна, ала нямах и желание. Останах на мястото си, изпънах тяло назад, за да го принудя да се пресегне към мен, и когато влязохме в контакт, леко се завъртях в посока, обратна на часовниковата стрелка. Вдигнах левия си крак, опрях пета в дясното му коляно, сграбчих го за двата бицепса и използвах собствената му инерция, за да го завъртя обратно на часовниковата стрелка в хидза-гурума. Той изгуби равновесие и не успя да го възстанови, защото аз блокирах коляното му. Последва кратък миг на съпротива и след това противникът ми прелетя покрай мен перпендикулярно спрямо земята в опит да се измъкне от хватката ми и да извърти тялото си, за да нанесе удар. Само че се движеше прекалено бързо и аз допринесох за скоростното му падане, като приложих натиск върху раменете му, за да ги накарам да се спуснат по-рано от краката с цел, черепът му да поеме главния удар.\nТой се просна на асфалта с разтърсващо тупване, което колкото чух, толкова и усетих, първо раменете, после и тилът, когато главата му се отметна назад. Застанах на колене до него, само че американецът продължаваше да е в съзнание и макар че трябва да е бил изумен и зашеметен, успя да се завърти към мен и да насочи лявата си ръка към очите ми. Хванах китката му със собствената си лява ръка, като междувременно забих лакът в лицето му, измъкнах дясната си ръка изпод рамото му, стегнах лявата си китка, изпънах тяло пред гърдите му и строших лакътя му с_ уде-гарами_. Мъжът изкрещя и се опита да ме отхвърли от себе си. Върнах се в предишната си поза, надигнах се и смазах носа му с изпъкналата част на дланта си. Тилът му отскочи от земята и аз повторно го ударих по същия начин. Той се изтърколи настрани, помъчи се да се изправи и тогава се метнах върху гърба му, обгърнах шията му с лявата си ръка, хванах десния си бицепс, опрях дясната си длан в тила му и започнах да го душа с класическо хадака-джиме. Мъжът се съпротивляваше и мяташе, и аз държах под око здравата му ръка, в случай че се опита да извади скрито оръжие. Само че при душенето, мозъкът му не получаваше кислород. След няколко секунди се отпусна неподвижно и след още няколко хвърли топа.\nПуснах го и неуверено се изправих на крака с разтуптяно сърце. Избърсах потта от очите си с ръкав и се огледах наоколо. Въпреки крясъка не видях никого, поне засега. Едва ли някой от преследвачите ми носеше документи за самоличност, но реших, че мога да си позволя набързо да проверя.\nКлекнах и обърнах удушения по гръб. Той се претърколи с плавна лекота и счупената му ръка неестествено шльопна на асфалта до тялото. Претърсих предните джобове на панталона му. Сгъваем нож в десния. Нещо твърдо и правоъгълно в левия. Мобилен телефон? Извадих го и предположението ми се потвърди. Вътре обаче остана още нещо. Бръкнах и напипах метален предмет. Измъкнах го и го погледнах. Трябваше ми малко време, докато проумея какво държа в ръката си: малка видеокамера.\n„Уф, мамка му.“\nОт устройството излизаше жица, която изчезваше под дрехите му. Пъхнах пръсти между копчетата на ризата му и я разкъсах. Жицата стигаше до едно от тях. Наведох се — на слабата светлина не се виждаше почти нищо — и внимателно се вгледах. Мамка му, това не беше никакво копче, а обектив. И аз гледах право в него.\nОтскубнах жицата, напъхах камерата и джиесема в джобовете си и се хвърлих към втория ми преследвач, който се оказа оборудван със същата техника. Прибрах и неговите телефон и камера, след което си тръгнах по тихите улички, успоредни на Ясукани-дори. Когато се отдалечах на безопасно разстояние от труповете, щях да извадя батериите на телефоните, за да не могат да ги проследят, и да разуча камерите. Ако двамата великани ги бяха използвали само за да поддържат връзка помежду си, нямаше да имам проблеми.\nНо имах предчувствието, че те не са поддържали само връзка помежду си. И ако бях прав, щях да имам ново посещение, при това скоро.


Ваксинацията в Европа – успех или провал?...\n09 Яну 2021, 10:00 6343\nКампанията по ваксиниране срещу COVID-19 в Европейския съюз започна на 27 декември. Тя веднага беше подложена на критика: дозите ваксина са твърде малко, започна твърде късно, а самата кампания е организирана зле.\nПо този повод Deutsche Welle представя обобщение за хронологията на събитията и се опитва да отговори на въпроса, кои от тези упреци са оправдани и кои не. Ето подробностите, предадени от БГНЕС:\nВярно ли е, че ЕС е поръчал твърде малко дози ваксина?\nНе е вярно. ЕК подписа миналата година споразумения с шест производители на ваксина: BioNTech/Pfizer, Moderna, AstraZeneca, CureVac, Johnson & Johnson и Sanofi. Освен това за нуждите на ЕС бяха запазени почти 2 милиарда дози. Това е напълно достатъчно за 450-милионното население на 27-те държави-членки на ЕС, при условие, че за всяка от ваксините трябва да има прием на две дози. Освен това не е сигурно, че всички препарати ще бъдат пуснати на пазара.\nЗа да минимизира рисковете, ЕС заложи едновременно на няколко „коня“. Както уточни говорителят на Еврокомисията по въпросите на здравеопазването Стефан де Керсмекер, към момента на подписването на договорите никой не е могъл да предвиди, коя ваксина първа ще получи европейски достъп и дали изобщо ще попадне на пазара. В крайна сметка първи стана препаратът на BioNTech/Pfizer, а на 6 януари Европейската агенция по лекарствата (ЕМА) одобри използването на територията на ЕС и на американската ваксина на компания Moderna.\nФактът, че първоначално ЕК е поръчала само 200 млн. дози от BioNTech/Pfizer и 80 млн. от Moderna се обяснява и с факта, че тези фирми използват нови технологии за производството на ваксината, както и с високите цени на такива препарати. Освен това ваксината на BioNTech/Pfizer трябва да се съхранява при температура от – 70 ℃, което допълнително усложнява използването ѝ.\nВъпреки това, в началото на зимата ЕС поръча допълнително още 100 млн. дози от BioNTech/Pfizer и още 80 млн. от Moderna. Тази възможност съществуваше още в при подготовката на рамковите споразумения с тези фирми.\nВ момента се водят преговори с BioNTech/Pfizer за допълнителни доставки, съобщи Стефан де Керсмекер. Германия е запазила за себе си още 30 млн. дози, тъй като субсидира разработката на ваксината на тази компания.\nТова означава, че за себе си Европейският съюз е резервирал достатъчно количество дози.\nНезависимо от това, някои наблюдатели смятат, че ЕС е трябвало да поеме по-голям риск и да направи заявките по-бързо. Но фактът, че е заложено едновременно на няколко фирми, може да се окаже правилен ход, ако, както се очаква, в следващите месеци излезе разрешение за използването на ваксините на AstraZeneca и CureVac. Освен това ЕК води преговори и с американската компания Novavax за закупуването на 100 млн. дози от нейния препарат.\nВпрочем, по отношение на ЕС се чува и точно обратната критика. Правозащитните организации обвиняват индустриално развитите държави, че изкупуват лъвския пай от ваксината срещу коронавирус, като по този начин лишават бедните страни от достъп до нея.\nВярно ли е, че ваксинирането в ЕС върви твърде бавно?\nВярно е. Ваксинирането срещу COVID-19 в ЕС започна на 27 декември, но в много от страните кампанията буксува. На фона на бързо растящия брой заразени, този факт предизвиква остра критика.\nПроблемът не се състои в това, че са поръчани прекалено малко дози от ваксината, а в недостатъчния обем на производството ѝ. Именно това е причината в момента да не се поставят ваксини на всички желаещи, а само на хората от рисковите групи, обясни германският здравен министър Йенс Шпан. Обемите ваксина ще се увеличат, след като в началото на февруари започне производството в новия завод на BioNTech в Марбург.\nТова потвърди и говорителята на Еврокомисията Стефан де Керсмекер. В ЕС разбират, че производството на ваксини може да се превърне в „препъникамък“, затова са инвестирани немалко средства за увеличаване на съответните мощности.\nВтората и, по всяка вероятност, основна причина за буксуването на ваксинационната кампания в ЕС, са недостатъци в организацията в някои от страните. Става въпрос главно за недостиг на персонал или твърде сложната система за покана за ваксиниране.\nВъв Франция, например, през първите дни на кампанията са поставени ваксини едва на няколкостотин души. Регионалните политици обвиниха Париж в липса на координация и прекалено бюрократичен подход. Според действащите правила, желаещият да се ваксинира трябва преди това да се консултира с личния си лекар, след това да изчака няколко дни и едва по-късно да даде писмено съгласие за ваксиниране.\nВ Нидерландия започнаха да поставят ваксини чак на 6 януари – последни в ЕС. Правителството обясни забавянето с логистични проблеми и необходимостта от получаване на национално одобрение за използването на ваксината на BioNTech/Pfizer. По информация на медиите, в склад в източната част на страната вече няколко дни престояват контейнери със 175 000 дози от препарата.\nВ Германия до 7 януари ваксинираните бяха вече 417 060, което в процентно отношение е повече, отколкото в някои от съседните държави. Въпреки това се чуват тежки критики, тъй като в страната са получени 1,3 млн. дози ваксина. Така че въпросът там очевидно не е в недостига на препарата. Говорителят на правителството Шефан Зайберт беше принуден да признае, че националната стратегия за ваксиниране във федералните провинции не се реализира оптимално.\nВаксинацията в ЕС започна твърде късно\nПодобно твърдение въвежда в заблуждение. Във Великобритания ваксинирането с препарата на BioNTech/Pfizer започна на 8 декември, в САЩ – на 14 декември, в ЕС кампанията започна на 27 декември.\nЗа европейските срокове може да се поспори. ЕС реши да провери обстойно препарата, вместо да го пусне за използване по спешност. За разлика от Великобритания и САЩ, в ЕС се отказаха от екстрено сертифициране, при което не се проверяват резултатите от продължителното тестиране за опасност и ефективност на препарата.\nВместо това ЕС предпочете т.нар. ускорен допуск. В този случай се осигурява максимално бърза проверка на данните, предоставени от разработчиците на ваксината, като едновременно с това се спазват и всички изисквания, свързани с проверката за безопасност, ефективност и качество на ваксината.\nПри спешното сертифициране отговорността при евентуални негативни последици носят властите, допуснали използването на ваксината. Избраният от ЕС метод оставя отговорността върху фирмата – производител. А решението за съвместно, а не поединично сертифициране на ваксината и подаването на заявка до фармацевтичните компании, освен всичко останало, дава възможност за получаване на значителни отстъпки и ускорена доставка на препаратите.\nОсвен това става въпрос и за проявата на солидарност на големите държави от ЕС с по-малките им партньори, обясни многократно председателят на ЕК Урсула фон дер Лайен.


Стъпките, които бебето ти изминава преди да проходи\nПървите стъпки на бебето са незабравим момент. Когато бебешкото пълзене се превърне в ходене, твоето дете ще е на път да стане малко дете.\nВъпреки че децата развиват уменията за ходене с техен собствен ритъм, повечето бебета се научавате да пълзят или седят изправени на около 8 месеца, и постепенно прохождат между 9 и 17-ия месец.\nИмай предвид, че някои бебета напълно пропускат пълзящия период. В тези случаи твоето бебе вероятно ще се подпира на дупе или корем, като използва ръцете и краката си, за да си помогне да се движи напред.\nПълзенето е напълно нормално – така бебето ще подсили мускулите си и скоро ще започне да ходи. Етапът с пълзенето и клатушкането бързо ще бъде последван от умението да се избутва само до изправено положение. Докато постигне това, е важно да му показваш как да сгъва коленете си, така че да може да преминава от станало в седнало положение (и обратно).\nКато усвои изправеното положение, следваща стъпка е да направи няколко крачки. Тъй като бебето започва да се чувства все по-стабилно на крачетата, тo може да започне да прави малки стъпки от време на време. Нека се държи за ръката ти за опора, или да ходи като се държи за мебелите, за да запази баланса си.\nКогато се чувства комфортно правейки тези буквално бебешки стъпки, то ще стане по-уверено, и преди да се усетиш, твоето пълзящо бебе ще започне да ходи!


Лондон иска да не спазва принципите на ЕС, но да има безмитен достъп до пазарите - Телевизия Европа\nЛондон иска да не спазва принципите на ЕС, но...\nЛондон иска да не спазва принципите на ЕС, но да има безмитен достъп до пазарите\nСлед дълго чакане, най-накрая британският премиер Тереза Мей хвърли някаква светлина върху плана на Обединеното кралство за излизане от ЕС. В дълга реч пред парламента Тереза Мей обяви 12 цели, които правителството си е поставило в преговорите в Брюксел по „Брекзита“. Британският парламент ще има последната дума за окончателното споразумение, договорено между Обединеното кралство и Европейския съюз. А какво иска Лондон? Великобритания не може да остане част от европейския единен пазар, тъй като това би означавало, че не напуска ЕС. Това обяви британският премиер Тереза Мей по време на дългоочакваната й реч за визията й за Брекзит. Въпреки това Лондон иска безмитен достъп до всички пазари на ЕС и Мей обещава да се бори за това.\nВ същото време тя обяви, че Лондон няма да спазва четирите свободи на Евросъюза, в това число свободното движение на стоки, услуги и хора.\n„Европейските лидери многократно заявиха, че членството означава приемане на четирите основни свободи – на стоки, капитали, услуги и хора. И ако ние излезем от ЕС, но останем част от единия пазар, ще трябва да се съобразяваме с регламентите и правилата, които гарантират тези свободи, без да имаме право да определяме тези правила и регламенти“, заявява Мей, цитирана от Дейли мейл. Въпреки че отказва да се съобрази с основните европейски ценности, британският министър-председател не е готов да загуби Стария континент като пазар.\nЗатова и обещава споразумение, което „да даде възможност за най-свободната търговия на стоки и услуги между Великобритания и страните-членки на ЕС.“ Тоест Лондон иска да запази европейските пазари, но не и да спазва принципите на Общността – нещо, което редица европейски лидери вече твърдо обявиха, че няма да допуснат да се случи.\n„Британските компании трябва да имат максималната възможна да търгуват и работят в рамките на европейските пазари и нека европейските предприятия да правят същото във Великобритания“.\nЩо се отнася до митническия съюз, Мей посочи, че той пречи на Великобритания да сключва собствени сделки, но в същото време иска страната й да има безмитен достъп до всички европейски пазари.\nЗатова Мей посочи че ще поиска нова сделка, което може да означава частично оставане в митническия съюз или отделни договори за отделни сектори. Тереза Мей също обеща да сложи край на „огромните вноски“, които страната плаща като принос към бюджета на Общността, без обаче да посочи, че и европейските средства за Великобритания ще спрат. За пореден път британката повтори, че Брекзит означава контрол върху границите. Така страната щяла да контролира броят на европейците, които идват в страната, като щяла да продължи да привлича най-добрите и умни хора да учат и работят в Кралството“. Мей се обяви за изцяло нова сделка с ЕС, не за асоциарне, не за частично членство, което ще остави Лондон наполивна вътре, наполовина извън ЕС, пише БиБиСи. от изказването на премиера обаче се поражда точно обратното усещане – желание да се възползва от свободите на ЕС, без да ги прилага в родината си.\nСлед речта на Тереза Мей курсът на британската лира отбеляза най-висок ръст от финансовата криза през 2008 година. Очакванията бяха да се случи точно обратното, но паундът поскъпна с 1% още преди дългоочакваното изавление на британския премиер, а след нея – с още 2,5 на сто, достигайки 10-дневен максимум от 1,2343 долара. Лирата поскъпна и с около 1.5 процента спрямо еврото, достигайки 86.69 пенса за евро.


pNshr: "Който спечели пистолетните и "moneyfuck" рундовете, ще спечели финала"\nСлед като преди броени минути ви представихме мнението на Емилиян 'spyleader' Димитров, за това какво очаква от финала на GameNinja 2015, сега ви представяме и гледната точка на капитана на HSBG - Николай 'pNshr' Паунин. Екипът ни му зададе същите въпроси както и на spyleader, а ето какво сподели Николай:\nspyleader: "HSBG доказаха че са достойни за уважение. Целта пред отбора ни е да влезем в топ 10 на света"\nБроени часове преди първият за годината голям турнир в България, екипът ни се свърза с капитаните на двата отбора финалисти в дисциплината Counter Strike: Global Offensive и им зададе няколко бързи въпроса. Първи пред нас застана капитанът на нашумелият през последните няколко месеца отбор на Gplay.bg - Емилиян ''spyleader'' Димитров. Ето какво сподели той:\nGplay.bg продължават да пишат история!\nОтборът на Gplay.bg продължава с феноменалното си представяне в SLTV StarSeries XII, след като днес успя да победи съставът на dignitas, с две на една карти. Съперникът на българският представител към момента заема пето място в класацията на най-добри Counter Strike отбори, веднага след колосите от fnatic, Virtus.pro, NiP и EnVyUs. По този начин, spyleader и компания отново доказаха че не са за подценяване, и че успехите им до момента не са случайни!\nGameNinja CS:GO Плейофи - HSBG и GPlay са на финал\nТази събота след три квалификации достигнахме и до фазата на плейофите. Три отбора в лицето на нашите момчета от HSBG, GPlay и FILM+ ще премерят сили във формат всеки срещу всеки две от три карти. В първият мач жребия определени отборите на HSBG и GPlay. Така отборите отново ще премерят сили след като на първата квалификация HSBG се опъна сериозно на GPlay, но в последствие spyleadeR и компания успяха да вземат успеха от 2:0 карти. Така хеадшотистите ще имат възможноста да си "отмъстят" за загубените две карти още на старта на плейфите. Двата отбора които съберат най-голям актив от победи ще продължат към финала, който ще се проведе в зала 3 на НДК на 7ми Март. Срещи и класиране ще може да откриете на главната страница.\nEsports Meetup Vol. 2\nАлександър Геренски 'JoSeKi', съосновател на BPro Gaming и професиоанален esport играч, говори за развитието на електрониите спортове и в частност на Балканите.\nПубликувахте от HEADSHOTBG в 20 септември 2017 г.


Otnosno premahvaneto na potrebiteli\nneznaen Съб 22 Яну 2011 - 17:11\nAbe kato gledam to hora ne ostanali vav va6iq forum be mom4eta .az 3 pati se registriram no poradi fakta 4e sam zaet s rabota i ribolov ne mi ostava vreme da vlizam .tova sa tapotiii s izklu4vaneto.to kato gledam kvi ste filosofi vsi4kite edva li 6te se vslu6ate v mnenie ot ribolovec ,a ne takav koito sedi vav Foruma vi i pi6e kolko i kakvo znae .navqrno 6te go premahnete tova mnenie ,no edna molba ( ni6to li4nomom4eta).Pusnete tova mnenie da vidite kakvo 6te kajat drugite .spisaka vi s premahnatite e po golqm ot spisaka na Shindler . s uvajenie -4ovek koito riboluva ,a ne lovi riba na kompa\nRe: Otnosno premahvaneto na potrebiteli\nПетър Василев Съб 22 Яну 2011 - 17:24\nНяма да го премахнем този пост,г.neznaen ,\nФорума има правила и със сигурност си ги прочел преди да се регистрираш,има много дискутирано по този въпрос\nАз няма да коментирам,а ще оставя потребителите да го направят.\ntano Съб 22 Яну 2011 - 17:36\nneznaen написа: Abe kato gledam to hora ne ostanali vav va6iq forum be mom4eta .az 3 pati se registriram no poradi fakta 4e sam zaet s rabota i ribolov ne mi ostava vreme da vlizam .tova sa tapotiii s izklu4vaneto.to kato gledam kvi ste filosofi vsi4kite edva li 6te se vslu6ate v mnenie ot ribolovec ,a ne takav koito sedi vav Foruma vi i pi6e kolko i kakvo znae .navqrno 6te go premahnete tova mnenie ,no edna molba ( ni6to li4nomom4eta).Pusnete tova mnenie da vidite kakvo 6te kajat drugite .spisaka vi s premahnatite e po golqm ot spisaka na Shindler . s uvajenie -4ovek koito riboluva ,a ne lovi riba na kompa\nг-н НЕЗНАЕН,защо критикуваш и обиждаш без да си кажеж името ?От какво те е страх ние ГОЛЕМИТЕ рибари ги уважаваме .А кои и какво е хванал по-добре да не си ги мерим .ТОЗИ форум е за приятели !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!Поне аз намерих такива тук!!!!!!!!!!1\nsimeonnn Съб 22 Яну 2011 - 17:39\nЗбъркал си Рейса Пич(незнаен)!!!\nivanov70 Съб 22 Яну 2011 - 17:47\nНяма място за коментари според мен.\nЗатова цялата ни държава е на това положение - всеки се стреми да заобиколи или не спази някой закон.\nХубави или лоши законите (правилата) трябва да се спазват, независимо дали ни изнася или не.\nБрой мнения : 35 Рожд.дaта : 15.08.1970\nПЛУВЧО Съб 22 Яну 2011 - 17:48\nГ-н Незнаен.Много трудно Ви изчетох.Ако си бяхте направили труда,да пишете на БЪЛГАРСКИ,бихте ме улеснили повече.\nИ аз съм от тези,дето не могат да хващат риби и съм много засегнат от Вашето изказване.\nАко началството позволи ,много бих се радвал,да се възползвам от Вашето знание, и да ме просветлите в това вълшебно тайнство РИБОЛОВА. :609c1f728720fb\neminem94 Съб 22 Яну 2011 - 17:50\nАз само ще кажа: Пич незнаен и потаен ,ограмоти се (пиши на Кирилица ) !\nhost200 Съб 22 Яну 2011 - 17:57\nДостатъчно говори това ,че пишеш на латиницата, можеше поне на български.\nСъщо така в приятелски форум като този хората контактуват помежду си срещат се и по този начин завързват приятелства, ако само ходим за риба няма как да се опознаем колега.\nСигурно знаеш ,че при хората приятелства с телепатия не се създават изисква се общуване :609c1f728720fb\npivkoto Съб 22 Яну 2011 - 17:59\nАми няма да е по значим форума ако има 50000 члена ,от които 48000 неактивни и забравили даже че имат регистрация.Така без анонимни и неактивни профили е доста по добре според мен.\ngeorg Съб 22 Яну 2011 - 18:02\nВикаш,ходиш за риба и нямаш време за писане?\nА за тая глупост намери!\ntano Съб 22 Яну 2011 - 18:02\nг-н Незнаен ,ами то секса ми аресва повече от риболова и аз затова не ода постоянно за риба\ngeorg Съб 22 Яну 2011 - 18:29\nСпазвайте добрия тон,въпреки провокативния пост на колегата!\ntano Съб 22 Яну 2011 - 18:36\ngeorg написа: Пичове,позачистих малко!\nКИРО Съб 22 Яну 2011 - 19:29\nНе мислех да се обаждам.\nНо сега пиша към всички нови потребители.\nНормално е да искаш да влезеш в един форум,\nи ако не ти харесва повече да не пишеш в него.\nЗатова и много малко от желаещите не ги одобрявам,\n( некоректно попълване на данните при входа ).\nИ друг път съм писал,ако не ви харесва,кажете да ви махнем профила.\nТук с реклами не се занимаваме и не правим опит да печелим от форума,\nпросто искаме всички да са активни по някакъв начин.\nИначе до сега сигурно да сме минали и 2000,\nи за какво ? Да се дърлим ли ?\nНяма да стане - тук държим на човешкото отношение помежду си.\nРиболовни български форуми мноооого.\nНе е задължително да членувате и тук.\nНе напразно никъде не пускам линка към този форум,\nче ми е писнало от интриги и глупости.\nКойто има желание да е в това "семейство" е добре дошъл.\nstrijok Съб 22 Яну 2011 - 20:31\nСигурно сега, след като прочетеш мненията на писалите ще се замислиш, защо са ти трити профилите и защо е такова отношението към мъртвите души тъдява.\nДобре дошъл си, ако искаш да споделяш твоя опит и неволи, ако ли не ....тука не търсим регистрирани брой потребители\nМънцата Съб 22 Яну 2011 - 21:00\nБреййй, тука станало интересно След горните постове нямам какво да добавя\nШморхи Съб 22 Яну 2011 - 21:02\nТо и аз се бях...позапенил, но Киро е казал всичко от А до Я без да остави какво да добавим.\nОсвен това - Тук се държи на качество. Количествата не са на този адрес.\nmaestroto Съб 22 Яну 2011 - 21:18\nТакива, като този господин, ни дават възможност да усетим, че този форум е наистина приятелски и нямаме нужда от такива , като него. Има ли нужда, да му обясняваме , че и на риболов и пред компютъра , ние се радваме , че сме заедно. Форумът си има собствен живот, който случайни хора не могат да усетят.\nЙордан Марков Съб 22 Яну 2011 - 21:58\nГосподин NEZNAEN мълчи нещо\nchapara Съб 22 Яну 2011 - 22:39\nРейса ,рейса ,определено си объркал Автогарата :432c42269535b6\nsimeonnn Съб 22 Яну 2011 - 23:37\ntano написа: г-н Незнаен ,ами то секса ми аресва повече от риболова и аз затова не ода постоянно за риба\nЩе ти дойде на гости май незнайния\ntano Съб 22 Яну 2011 - 23:42\n:b9484c5bc88d13 :689a4208aff0bd :3a792d7e457e42 и после така ше се прибере\n???? Нед 23 Яну 2011 - 0:19\nВсе пак има и 3 думи истина в поста на колегата,,NEZNAEN,,!!!!\nnasco2 Нед 23 Яну 2011 - 4:48\nУал, Живи да ни ужали човек, а админите направо в затвора. Хора тук има малко, повечето тук сме ЧОВЕЦИ с главно Ч\ngogolisec Нед 23 Яну 2011 - 11:31\nБоже, колко мъка има по тоя свят, Боже! :5ff67901e688fa\nчорба снимки морски Василев зарган Само указател попчета Мънцата риби монтажи Васил шкембе чепаре възли паламуд риболов Гърция чепарета nikgeo съфорумците лефер англия Чернокоп лодка лодки


Радослав Гайдаджиев за Канада, Америка, Фукушима и геодезията - Geomedia\nНачало » Геодезия » Радослав Гайдаджиев за Канада, Америка, Фукушима и геодезията\nРадослав Гайдаджиев е роден в Пловдив през 1962 г. Завършва УАСГ, специалност Геодезия, след което прави магистратура в университета на Калгари, специалност Инженерна геодезия. След дипломирането си работи в продължение на три години в Геопланпроект в отдела по трасировки. От края на 1990 г. живее в Канада и САЩ, където се занимава с инженерна и морска геодезия, фотограметрия, дизайн и тестване на геодезични програми. В момента е главен системен инженер в БАЕ Системс. През свободното си време разработва компютърни програми за морска геодезия за 4DNav.\n– От какво ви откъсваме в момента?\n– Работя по част от потребителското упътване на програма за морска геодезия. Трябва да опиша ясно, точно и разбираемо тези части от програмата, които са написани от мен – важна, но много досадна задача, която не е при сърце на никой програмист. Както се казва: „Истинските програмисти никога не документират. Щом е трудно да се напише програмата, би трябвало да е трудно да се разбере.“ Всяка една възможност да не работя по това упътване е добре дошла. Вашето интервю е идеално извинение.\n– Завършили сте в България, а сега работите в САЩ. Трудно ли е за един професионалист да се интегрира в чужда среда, за да се занимава със специалността си?\n– За да работи човек по специалността си най-важното нещо е да се владее добре езика. В нашата специалност се изисква да се общува с клиенти, представители на различни държавни служби, членове на полския екип и поддържащия персонал в офиса. Без добро владеене на езика е невъзможно да се установиш като специалист в чужда среда. На мен специално ми отне 3-4 години да достигна желаното ниво. В това отношение най-много ми помогна времето като студент в магистърската програма по геодезия в Университета на Калгари. Там трябваше да взимам не само специализирани технически курсове на английски, но също и да водя упражнения по геодезия на първокурсници в бакалавърската програма.\n– Трябваше ли да преминавате някакви допълнителни изпити? Колко време ви отне?\n– По принцип в Канада и в САЩ се изисква геодезист да е лицензиран, само ако се занимава с измерване на имотни граници. За всички останали видове геодезичека работа лиценз не се изисква. За да се получи лиценз, висше образование не е задължително, но на практика без такова е невъзможно да се стигне до изпит за лиценз. В Канада при липса на висше геодезическо образование, трябва да се положат 13 изпита – математика, анализ на данни, МНМК и т.н. С дипломата от УАСГ на мен не ми признаха само морска геодезия и закони за имотните граници. Ако имаш покрити всички образователни изисквания, трябва да работиш 2 години под наблюдението на лицензиран геодезист. През този период се изпращат доклади до асоциацията на съответната провинция за свършената работа. Тези документи трябва да са заверени от лицензирания геодезист. След като мине този период от време може да се явиш на изпит за лиценз. Изпитът трае два дни по 8 часа и покрива различни области от геодезията. Възможно е тези изпити да се положат на два пъти – първият път да се мине едната част – например Бизнес практика, а след време – другата част.\nВ САЩ нещата са подобни. С диплома по геодезия от университет в САЩ или някъде по света например от нашия университет УАСГ, системата те допуска до изпит Основи на геодезията, който продължава 8 часа, съдържа 170 въпроса от всички области на геодезията. Ако вземеш изпита, получаваш титлата Land Surveyor in Training, което би могло да се преведе като геодезист в обучение. След което изискванията са като в Канада – трябва да работиш 2 години под ръководството на лицензиран геодезист. След този период се явяваш на 6-часови изпити по Принципи и практика в геодезията. Тук се набляга повече на бизнеса и администрацията и тяхното приложение в геодезията. Най-накрая се държи 4-часов изпит само по закони за имотни граници в щата, в който кандидатстваш за лиценз. Ако имаш лиценз в един щат и искаш да изкараш такъв в друг щат, трябва да се явиш само на изпит по закони за имотни граници.\nАз лично нямам лиценз за геодезист. Имам само титлата Land Surveyor in Training в щата Калифорния. Моето оправдание е, че измерването на имотни граници никога не ме е привличало, да не говорим, че заплащането е доста ниско, когато работиш като чирак, под наблюдението на лицензиран геодезист.\n– Какви съвети бихте дали на по-младите геодезисти, ако са решили да се развиват отвъд океана?\n– Според мен най-добрият начин за установяване и развиване професионално в САЩ или Канада е да се мине през някоя от магистърските програми по геодезия. Този подход има няколко преимущества: най-лесно е да се научат техническите термини и тяхната правилна употреба, когато самият обучителен курс е на английски; със сигурност професорът, който е научен ръководител, ще има държавни или частни технически проекти, което дава възможност за работа на обучавания по реални проекти с хора от професията, което после се използва в автобиографията. Обичайна практика е фирмите да обявяват работни места и да провеждат интервюта за работа в университета. Като студент се възползвах от всяко едно от изброените преимущества, работих по два различни проекта на моят професор, в свободното време трасирах основите на сгради – работа, която ми намери един от моите канадски състуденти, а накрая се озовах в САЩ, след като отговорих на обява за работа, залепена на таблото във факултета по геодезия.\nБих посъветвал колегите, които смятат, че английският им е на добро ниво, да следят обявите за работа на интернет страницата на фирмата Fugro, най-голямата геодезическа фирма в света. Повечето обяви са за морска геодезия, но фирмата осигурява обучение.\n– Смятате ли, че българското образование по геодезия е достатъчно стабилно и конкурентно?\n– Като изключим предмети като „История на Българската комунистическа партия“ и „Научен комунизъм“, българското образование е напълно конкурентно и съвместимо с това, което се преподава на бакалавърско ниво в САЩ и Канада. Добре, че тези предмети вече не са част от преподаваното на българските студенти.\n– По какво се отличават американците геодезисти от нас?\n– От професионална гледна точка не мисля, че българските геодезисти са на по-ниско ниво от американските си колеги. Нивото на образование, достъпът до инструменти, техника и софтуер са почти еднакви. От човешка страна също няма някакви особени различия. Както в България, така и в САЩ икономическата криза е доста сериозна. Американските геодезисти се притесняват от познатите на всички ни проблеми като съмнението дали ще успеят да спечелят държавни търгове за работа, дали ще намерят частни обекти, дали ще им бъде заплатено за извършена работа, как да намерят морални сили да уволнят хора, с които са работили години наред, но поради икономическата ситуация са принудени да го направят и т.н.\n– Смятате ли, че сте имали повече възможности за развитие извън България, отколкото тук?\n– Винаги сам мечтал да пътувам по света, да мога да видя живота в различни страни не като турист, а такъв какъвто е за обикновените хора. В САЩ винаги съм работил, а и сега продължавам да работя за интернационални компании с клиенти и обекти по цял свят. Това ми даде възможност да пътувам и работя по места като печално известния реактор №2 на атомната централа „Фукушима“ в Япония, петролни платформи в Бразилия, корабостроителници в ОАЕ, петролни полета в Африка, рафинерии в САЩ и т.н. Ако бях останал в България, едва ли щях да имам възможността да се срещна с трапери в северна Канада или да правя измервания в трюма на сондажния кораб Гломар Експлорър, построен през 1974 г. от Хауърд Хюз с цел да извади потъналата в Тихия океан руска атомна подводница К-129. Според мен обсегът на българските геодезически компании е доста по-ограничен в сравнение с интернационалните компании в САЩ.\n– Не можем да пропуснем вашия коментар за АЕЦ „Фукушима“. Какво се случи там след земетресението от 11 март и последвалите вълни цунами, къде беше проблемът? С какво е била свързана вашата работа там?\n– Компанията ни продаваше програми за създаване на 3D база данни на всичките структури и елементи на един индустриален обект. Нещо като ГИС за атомни централи, рафинерии и т.н. Повечето от необходимата информация за тази база данни може да се извлече от съществуващи чертежи. При по-стари обекти като АЕЦ „Фукушима“ е типично съществуващите чертежи и документация да не са обновявани и да не отразяват реалното положение. В такива ситуации е най-лесно тази липсваща информация да се набере с индустриална фотограметрия или чрез лазерно сканиране. Имахме договор с Тошиба, ползувайки индустриална фотограметрия да заснемем малък район, където се планираше реконструкция. За десетината дни, през които прекарах там, не бих казал, че съм бил свидетел на някакви нарушения на правилата за безопасност. Дори напротив, на два пъти трябваше да прекратим работа по-рано, защото личните ни дозиметри показваха, че сме натрупали максималната за деня радиация. По принцип е много трудно за един чужденец, който не знае езика, да разбере действително какво става около него, особено когато реакторът е затворен за ремонт и наоколо има един куп работници, които тичат нагоре надолу. Доколкото ми е известно, АЕЦ „Фукушима“ е била проектирана да издържи на 8,6 степен земетресение (движение на земния слой от порядъка на 1,74 – 4,48 m/s^2) и 5,7-метрова вълна цунами. Реакторите издържаха и на земетресението, и на приливните вълни. Проблемите се появиха, след като системите за поддръжка – захранването с енергия на охладителните системи, спряха да работят. Още е трудно да се каже какви са точните причини за случилото се, но се надявам операторите на атомни централи от цял свят да извлекат необходимите поуки от този инцидент и да подобрят сигурността на техните централи. Живея на 80 км от атомна централа, която е проектирана за 7-ма степен земетресение и се притеснявам, че подобно нещо може да се случи съвсем близо до мен.\n– Какви според вас са най-големите заблуди за САЩ, в които вярваме ние, хората, които продължаваме да работим и живеем в България?\n– Америка се управлява от евреи; американците не знаят нищо за Европа, европейската история и култура; американските тийнейджъри не се учат на нищо в училище; американците не знаят как да живеят и как да се забавляват; техните идеали са на базата на потребителското общество; американските спортове са глупави и т.н.\nНа всичко това бих отговорил, че като цяло американците са много толерантни и приятелски настроени. САЩ е огромна страна, където човек може да срещне контрасти в почти всяко отношение, поведение и начин на мислене.\n– Как избрахте геодезията за специалност? Какъв искахте да станете като малък?\n– Като ученик в гимназията нямах представа какво е геодезия. Исках да стана физик. Един приятел на баща ми ме разубеди с аргумента, че следването по физиката е изключително трудно. Когато кандидатствах в УАСГ, исках да уча за строителен инженер. Не ми стигна успехът и ме приеха геодезия. Никога не съм съжалявал и не съм правил опити да си сменя професията.\n– Вие се занимавате с технологии. Да ни разкажете малко повече за вашата работа?\n– Групата, в която работя, се занимава със разработка на програми за фотограметрия. Един от нашите софтуерни продукти, Socet Set, е първата в света дигитална фотограметрична работна станция. В нашата група от над 150 човека само 11 са с техническо образование по геодезия и фотограметрия. Останалите са IT и компютърни инженери. Аз се занимавам предимно с тестване и по-малко с дизайн на програмите, които правим. Програмистите не са фотограметристи и обикновено имат странни идеи как една програма трябва да работи, как да се осигури логичен достъп до различните програмни функции и как да се представят крайните резултати. Като системен инженер аз трябва да се убедя, че програмата предлага добър и лесен за навигация интерфейс и крайните продукти и резултати са такива, каквито се очакват. По принцип не програмирам, но има ситуации, в които се налага да го правя.\n– Какъв е последният голям проект, по който работихте?\n– В момента работя по новите подобрения на един нашите продукти, ClearFlite – програма, която ползва фотограметрия за автоматично идентифициране и картиране на вертикални препятствия в близост до летищни писти. Задачата ми е да потвърдя, че програмата отговаря на изискванията на Международната организация за гражданска авиация (ICAO).\n– Напоследък все по-често в геодезическите среди се коментира, че с помощта на новите инструменти работата на геодезиста се върши много лесно и не се изисква кой знае каква предварителна подготовка. Какво е бъдещето на геодезията в този смисъл?\n– Развитието на нови инструменти навежда някои собственици и мениджъри на фирми до мисълта, че могат да спестят пари като заменят високо квалифицирани кадри с по-евтини служители, които имат минимални познания по геодезия, но знаят как да натискат копчетата на инструмента. Това е доста рискован подход, защото по закона на Мърфи винаги нещо неочаквано се случва с инструмента в най-важния момент. В такъв момент такива кадри са безпомощни. Случвало ми се е да помагам на колеги изпаднали в подобни ситуации.\nСпоред мен на технологиите не трябва да се гледа като на заплаха за професията, а като идеална възможност за геодезистите да навлязат в нови пазари. Например разработката и развитието лазерните скенери позволява на геодезистите да започнат да предлагат услуги като 3D документиране на съществуващото положение на инсталации и съоръжения в индустриални обекти. Тази задача до неотдавна се изпълняваше от техници, които правиха скици, ползвайки само рулетки. Един скенер може да събере за една седмица повече данни от един екип от 20 човека, работейки един месец. Да не говорим, че данните от скенера могат директно да се внесат в 3D програми за индустриален дизайн като PDS или PDMS, докато данните от направените скици трябва да се въведат на ръка.\n-Има ли голяма конкуренция?\n– Конкуренцията е на ниво фирми, които предлагат програмни продукти, подобни на нашите. За да можем да постигнем финансовите цели, които си поставяме, трябва да поддържаме и разширяваме непрекъснато нашата база от клиенти. Това може да стане само с още възможности на програмите ни и разработка на нови алгоритми, които увеличават ефективността на потребителя. Един наш клиент от Великобритания сподели с мен, че неговите служители са три пъти по-скъпи от служители на подобна фирма в Индия, но 2,5 пъти по ефективни. За да може той да продължава да бизнеса си и да е наш клиент, трябва да подобряваме ефективността на нашите продукти.\n– Компютърът и кафето. Не мога без нито едно от двете.\n– Като всеки родител – на дъщеря си. За съжаление тя не иска и да чуе за геодезия.\n– Почивате си най-добре …\n– Когато нямам достъп до интернет и мобилният ми телефон няма покритие.\n– Работата си от изминалият ден.\n– Имам малък любителски телескоп, който използвам за наблюдение на звездите. Тези дни Сатурн е подходящ за наблюдение, тъй като Земята се намира точно междy Сатурн и Слънцето. Според местния вестник с малък телескоп с увеличение около 30х би трябвало да се видят кръговете на Сатурн.\n– Тези дни се опитвам да науча един мой колега на „Не се обаждай, ако не можеш да подобриш тишината“, но нещо не се получава. Иначе: “ Никога не съжалявай за случилото се, смятай го за чудесно, ако е добро, и за жизнен опит – ако е лошо.“


1Като каза това Иисус, излезе с учениците Си отвъд потока Кедрон, дето имаше градина, в която влезе Сам Той и учениците Му.\n2А това място знаеше и Иуда, който щеше да Го предаде, защото Иисус често се събираше там с учениците Си.\n4А Иисус, знаейки всичко, каквото щеше да стане с Него, излезе и им рече: кого търсите?\n5Отговориха Му: Иисуса Назорея. Иисус им казва: Аз съм. С тях стоеше и Иуда, който Го предаваше.\n6И като им рече: Аз съм, те се дръпнаха назад и паднаха на земята.\n7Пак ги попита: кого търсите? Те рекоха: Иисуса Назорея.\n8Иисус отговори: казах ви, че съм Аз; и тъй, ако Мене търсите, тях оставете да си идат;\n11Но Иисус рече на Петра: тури ножа си в ножницата; да не изпия ли чашата, която Ми е дал Отец?\n12Тогава четата и хилядникът и слугите иудейски хванаха Иисуса и Го вързаха,\n15След Иисуса вървяха Симон Петър и другият ученик; а тоя ученик беше познат на първосвещеника, и влезе с Иисуса в двора първосвещеников.\n16А Петър стоеше вън до вратата. Другият пък ученик, който беше познат на първосвещеника, излезе, та говори на вратарката, и въведе Петра.\n18А робите и слугите бяха си наклали огън, понеже беше студено, и стояха, та се грееха. Петър стоеше с тях и се грееше.\n19А първосвещеникът попита Иисуса за учениците Му и за учението Му.\n20Иисус му отговори: Аз открито говорих на света; Аз винаги съм поучавал в синагогите и в храма, дето отвред се събират иудеите, и скришом нищо не съм говорил.\n21Защо питаш Мене? Питай ония, които са слушали, що съм им говорил; ето, те знаят, що съм говорил.\n22Когато Той каза това, един от слугите, който стоеше наблизо, удари плесница на Иисуса и рече: тъй ли отговаряш на първосвещеника?\n23Иисус му отвърна: ако говорих зле, докажи злото; ако ли – добре, защо Ме биеш?\n25А Симон Петър стоеше и се грееше. И рекоха му: да не си и ти от Неговите ученици? Той се отрече и каза: не съм.\n26Един от слугите първосвещеникови, сродник на оногова, комуто Петър бе отрязал ухото, казва: не те ли видях аз в градината с Него?\n27Петър пак се отрече; и тозчас петел пропя.\n29Тогава излезе Пилат при тях и рече: в какво обвинявате Тоя Човек?\n30Отговориха му и рекоха: ако Той не беше злодеец, не щяхме да ти Го предадем.\n31Пилат им рече: вземете Го вие и Го съдете по вашия закон. Иудеите му рекоха: нам не е позволено да убием никого;\n34Иисус му отговори: от себе си ли говориш това, или други ти казаха за Мене?\n35Пилат отговори: та аз иудеин ли съм? Твоят народ и първосвещениците Те предадоха на мене; какво си сторил?\n38Пилат Му рече: що е истина? И като каза това, пак излезе при иудеите и им рече: аз не намирам никаква вина у Него.


Гумите Sava са създадени в Европа и са вдъхновени от технологиите на Goodyear. Гуми, на които можете да разчитате, на разумна цена!\nЧаст от Goodyear Dunlop Group\nGoodyear Dunlop Sava Tires е изцяло собственост на групата Goodyear Dunlop и се ползва от техническия опит на Goodyear. Нашите гуми се произвеждат чрез усъвършенствано оборудване под контрола на инженерите по качеството на Goodyear. Всички гуми трябва да покрият стриктните стандарти за качество на Goodyear, преди да излязат от заводите ни.\nОснована през 1921 г., Goodyear Dunlop Sava Tires представлява над 90 години производствено ноу-хау. Днес нашите модерни съоръжения в Кран, Словения, произвеждат около осем милиона гуми всяка година. Ние съчетаваме нашето дългогодишно наследство с най-доброто от модерните технологии, за да ви предоставим достъпни гуми, които не правят компромис с качеството.\nГаранция за качество Sava\nНие работим, за да ви предоставим продукт, на който можете да се доверите. Затова всяка гума, която произвеждаме, е подсигурена от Гаранцията за качество Sava, която гарантира срещу дефекти в изработката, материалите или дизайна. Обърнете се към местния дилър за пълните общи условия на Гаранцията за качество Sava във вашата държава.\n© Sava, 2013 г.


Коканова спасява Павел Павлов от заточение в БеленеБЛИЦ - Новини от България и света\nКоканова спасява Павел Павлов от заточение в Белене\nМаститият режисьор изпада в паника, когато в края на 60-те тръгва процесът срещу хомосексуалистите\n06 Апр. 2011, 14:34\nВ работен момент с Катя Паскалева\nВ средата на 60-те Невена тъкмо изгрява като една от големите звезди на българското кино. Павлов пък е назначен за драматург в телевизията. По лична препоръка на тогавашния тв шеф Ангел Вълчанов Пальо, както е известен в артсредите, стартира поредицата "Сцена на вековете”. Едни от първите роли на Коканова са в негови продукции - "Вечери в Антимовския хан", "Язовецът", "Есенно слънце". Не това обаче е причината да станат толкова близки.

 Прословутото гонение на хомосексуалистите в България започва в края на 60-те години, когато стартира легендарният процес срещу десетки интелектуалци, заподозрени в сексуални контакти с лица от същия пол. Сред жертвите са известни личности като Георги Парцалев и Емил Димитров, но има и по-незабележими фигури. Един от тях е Павел Павлов. Режисьорът изпада в паника. По всичко личи, че ще бъде заточен в Белене. Той няма към кого да се обърне за помощ и моли Невена да му подаде ръка. Коканова пуска всичките си връзки, според мълвата дори стига до Тодор Живков. Така успява да спаси Пальо от публичен позор и лагер и го измъква невредим.

 Дружбата им издържала проверката на времето. Когато Невена се разболява от рак, Павел е един от хората, който е постоянно до леглото й. Той е нейната опора в най-мъчителните дни. Неслучайно, ако се вярва на мълвата, режисьорът получава някои безценни предмети от нея, като например уникален жезъл и златен пръстен от по-миналия век с инкрустации.

 Дали наистина е човек с нестандартна ориентация или не, малцина могат да кажат. Истина е, че видът му загатва нещо...

 Но така или иначе първите постановки на телевизионния театър се превръщат в събитие за много българи, защото могат хем да си гледат театъра, хем да си пийват ракийката

 Началото на екранната Мелпомена е трудно. Първо - откъм техника. Всичко се снима на живо в "култовото" студио на БНТ на улица "Поп Андрей" № 2. От гледна точка на световните стандарти, разбира се, то си е направо допотопно. Ето защо иначе опитният режисьор, дошъл чак от Русенския театър, често си изпуска нервите и във всеки момент на творческо зацикляне пали цигара. Тогава сякаш от нищото пристига пожарникарят и му тръсва солена глоба. Докато униформеният пише квитанцията, камерите, естествено, са на функция "стопкадър". Актьорите пък се разконцентрират и им трябва време, за да влязат отново в кожата на персонажите си.

 Ето как описва "творческата атмосфера" в студиото "бащата" на българския тв театър: Режисьорът седи пред своя монитор и ту се радва като дете на всеки успешен кадър, ту си скубе косите, когато желаното не се получава.

 Операторите са защипали с щипки за пране.

 Към стативите на камерите дълги поменици със запис на кадрите по реда им. Гардеробиерите зашиват я някое откъснало се копче, я някой отпуснал се подгъв. Сценографът и художниците боядисват някоя кулиса.

 Някой прожектор изгърмява и върху главите ни се посипват стъкла.

 Осветителите ругаят. Всичко наоколо ври и кипи.

 Отчаян от трудностите, Павлов даже обмисля дали да не остане в Западна Германия. Имал е уникалния шанс да докаже таланта си в свободния свят, защото го пращат на специализация в Берлин, който по онова време още не е разделен от зловещата стена. Но той пропуска тази възможност, макар и с големи терзания, тъй като се безпокои сериозно за съдбата на близките си. Ясно му е, че ако властта в България го заклейми като "невъзвращенец", те повече няма да видят бял ден. И със свито сърце младият режисьор се връща в родината.

 Първата постановка на телевизионния театър е на 15 октомври 1960 г. Сценарият е написан от Лео Конфорти и Димитър Бочев.

 Първите артисти, появили се на малкия екран, са Георги Калоянчев, Никола Анастасов, Виолета Донева и Наум Шопов

 Те образуват "твърдото ядро", което за дълго ще окупира тв театъра. Малко по-късно към тази група се включват близкият авер на Павел Павлов от Русенския театър Николай Бинев и неговата съпруга Домна Ганева, Катя Чукова, Константин Коцев, Юри Яковлев, Леда Тасева, Лора Кремен и, разбира се - иконата на родното кино Невена Коканова.

 При поставянето на пиесата "Краят на Нибелунгите" екипът на тв театъра се сблъсква с неприятна "пречка" - пълна липса на сценичен гардероб. А героите - все богати реваншисти, които вярват, че Хитлер се е измъкнал от бункера и националсоциализмът отново шества по света, трябва да са облечени подходящо. Павел Павлов и хората му почват да тарашат складовете на Киноцентъра и Народния театър, но удрят на камък. Никъде нищо! Принудени са да се разровят в личните си гардероби, където, то се знае, не бъкало от маркови чужбински тоалети. Положението спасил съпругът на актрисата Искра Хаджиева - публицистът Алберт Коен, който освен че бил член на влиятелната ложа "Бен Брит", редовно пътувал до Западна Европа. Той заел парижките си костюми на Наум Шопов и Петър Пейков.

 С повече фантазия останалите също закърпили работата - кой в халат, кой във военна, кой в ловна униформа. Но атмосферата определено си останала на ниво "читалищна самодейност". Особено атрактивна и пълна с гафове се оказва работата върху "Напразни усилия на любовта" на Шекспир.

 Павел Павлов държал да заснеме спектакъла в парка на Семинарията: Тъкмо сме склонили Гинка Станчева да възседне своята кобила, хрътките подгонват с яростен лай някакъв квартален помияр. Уплашена, Гинка скача от седлото. Невена Коканова ме избавя от неловката ситуация. Понеже е на "ти" с всички животни, с няколко бучки захар успокоява кобилата на Гинка Станчева. Скланя я отново да я яхне и освен юздата на своя буен жребец поема и нейните поводи. Гинка Станчева се е прeстрашила, дори се усмихва. Помиярът обаче отново се появява и хрътките го подгонват с неистов лай. Настава истинска бъркотия. Тонколоните изведнъж занемяват, а репортажната кола е твърде далеч, за да се чува музиката. Фигурите и стъпките на менуета отиват по дяволите. При ловната сцена кучкарите насъскват хрътките по невидимия дивеч така, че те се разлайват и заглушават актьорските реплики.

 Жокеите се чудят с конете ли да се оправят, или да вдигат над главите си картоните с едро написания текст..., спомня си режисьорът. Не минава без гафове и на генералната репетиция.

 В самото начало оса ужилва Леда Тасева по ръката. Крайникът се зачервява и отича като самун. Воалът, който се развява от шапката на Искра Хаджиева, се закача на някакъв храст и се къса

 Ще не ще, гардеробиерката поставя световен рекорд по бързо кърпене. А Анани Явашев през няколко секунди вади "пищови" от джоба си и пробягва с поглед коварните места от репликите си.

 Най-инфарктна за Павлов обаче си остава срещата между колоса Константин Кисимов и другия стожер на Народния - Никола Попов, в "Българи от старо време", където изпълняват ролите съответно на хаджи Генчо и дядо Либен.

 За беда малко преди първия снимачен ден Кисимов е повален от тежък грип. Настоява репетициите да продължат в дома му. Попов пък обявява, че "кръвното му се е разиграло", и държи колегите му да репетират в неговия апартамент. Режисьорът се видял в чудо, защото и двамата се били заинатили като магарета на мост и не отстъпвали от своето. Най-сетне Кисимов стигнал до соломоновското решение да репетират... по телефона. Когато Павлов ги подпитал дали може да се включи в мрежата, те го отрязали уж дискретно с аргумента, че той толкова много ги четкал, че можели спокойно да минат и без него.

 Константин Кисимов и Никола Попов били не само велики актьори, но и големи чешити

 По време на снимките Попов се държал като паша и реквизиторите си чупели краката да му угаждат. Непрекъснато му поднасяли пресни плодове в огромни количества - уж заради сцената с годежа на Лила и Павлин, които “дядо Либен” поглъщал за “нула време”.

 А пък Кисимов извършвал ритуални магии, свързани с всичко, направено от желязо. "Преди излизане на сцената например той докосваше определени пирони, разказва Павел Павлов. На прибиране в дома си обикаляше по три пъти железните решетки на каналите и пускаше в тях клинци. По време на заснемането на сцената на сватовството в студиото имаше кран. Бай Косьо се беше заловил за железните тежести, поставени като противовес на кулата на крана. И когато дядо Либен заслиза по стълбата, за да посрещне сватовниците, кулокранът започна да се снишава, следвайки движението му.

 И съответно да издига във въздуха заловения за железата в обратния му край хаджи Генчо. Така Кисимов се оказа висящ във въздуха и размахваше безпомощно нозе

 На няколко пъти провалял записа на "Фауст" и покойният Иван Кондов. Блестящият актьор се вживял максимално убедително в трудната роля, но не могъл да надвие една строфа. Когато стигнел до фаталното място, зациклял и трябвало да записват отново цялата сцена, която не била никак кратка - цели 30 минути. Големият драматичен артист обаче съумял да обърне минуса в плюс и при всеки дубъл на монолога го изпълнявал по нов, още по-драматичен и въздействащ начин.

 .........................
 BG актьорите, появили се най-напред в телевизионния театър, имат доста екзотичен прощъпалник

 Звездата на Сатирата Константин Коцев е завършил право и няколко години се изявява като баскетболист. Родената в Батак Катя Чукова пък до X клас не само че не е мислила за сценична кариера, но даже не била стъпвала в театър. Била е убедена, че ще следва стоматология. Но като изгледала само едно представление в родния си град, тя се запалила по това изкуство. На приемния изпит във ВИТИЗ момата от дълбоката провинция се явила, накипрена в лелината си демодирана рокля, с чужди чепици с високи токчета и прическа с огромни букли. При събеседването председателят на комисията - именитият артист от старата генерация Георги Стаматов, изведнъж се взрял във фризурата на Чукова и в очите му блеснали иронични пламъчета. В следващия миг баритонът му прогърмял: "Ако имах пистолет, през буклите й можех птица да застрелям!" И наистина през буклите на кандидатката за слава от историческото родопско селище се виждала отсрещната стена. Катя едва не припаднала от притеснение и срам. По едно време като в просъница чула гласа на Стаматов, който я питал откъде е. Машинално му отговорила със стиховете на Вазов: "От Батак съм, чичо, знаеш ли Батак?" Страхотният баритон отново гръмнал, този път разтърсен от смях. "Момиче, от теб ще стане актриса!", казал й Стаматов.

 Друго светило на тв театъра от това поколение - Юри Яковлев, пък от дете намразва сцената заради семейна трагедия. Той е син на известната оперна певица Иванка Сладкарова. Баща му пък е режисьорът от Народния театър Юрий Яковлев. Едва 7-годишен, бъдещият доайен на Сълзата участва в постановката на татко си "Черното петно". След ранната и трагична смърт на бащата, около която и досега витаят куп невероятни слухове, майката изживява стрес, губи гласа си и от Операта отива в театъра. Младият Юри намразва изкуството на родителите си и майка му с тревога наблюдава колко е отчужден, равнодушен и безразличен към театъра.

 Опитните кинаджии обаче държат под око красивото русо, синеоко и едро момче и още като гимназист го канят да участва в бригадирската сага "Утро над родината". Едва след това Юри се явява на приемен изпит във ВИТИЗ. А пианистката Лора Кремен насила е извикана на сцената, за да се включи в масовката. С върховно усилие на волята успява да преодолее разстоянието, широко разтворила огромните си "грузински" очи, които режисьорът Павел Павлов умело експлоатираше в поредицата на БНТ "Сцена на вековете".\nСкандално: Шофьор на Uber, който не е правил секс с жена си от 10 години, инсталира скрита камера в таксито си и...


Holiday home Flovt Havevej Dnmk - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nПовече за Holiday home Flovt Havevej Dnmk\nУдобно проектиран като за бизнесмени така и за почиващи туристи, Holiday home Flovt Havevej Dnmk е идеално разположен в Flovt - една от най-посещаваните части на града. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nHoliday home Flovt Havevej Dnmk предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус.\nАтмосферата на Holiday home Flovt Havevej Dnmk се усеща във всяка стая. Удобства като отопление, балкон/тераса, телевизор, сателитна/кабелна телевизия, DVD/CD плейър са само някои от даденостите на обекта. Хотелът разполага с голямо разнообразие от развлекателни съоръжения като гореща вана, сауна, билярд, тенис на маса. Открийте интригуващата комбинация от професионално обслужване и широка гама удобства в Holiday home Flovt Havevej Dnmk.


Тенис: Томова на четвъртфинал на двойки\nТомова на четвъртфинал на двойки\nВиктория Томова стигна до четвъртфиналите на големия тенис турнир за юноши и девойки „Еди Хер” в Брадънтън, Флорида. Българката постигна това в турнира на двойки, но на сингъл приключи участие.\nТомова и Сашка Гавриловска от Сърбия станаха първите класирали се за тази фаза при дуетите. Балканският дует продължава без игра след отказа на своите съпреници Йована Якшич (Сърбия) и Екатерина Семьонова (Русия).\nЗа влизане на полуфинал Виктория и Сашка излизат срещу непоставените американки Дженифър Брейди и Лорийн Херинг. Както е известно на старта Томова и Гавриловска отстраниха водачките в схемата Путинцева и Свитолина от Русия.\nНа единично 15-годишната Томова отстъпи неочаквано на своята съименичка – американката Виктория Дювал, със 7:6(4), 4:6, 2:6 след близо три часа игра. Преди седмица софиянката се наложи убедително над същата съперница на състезанието в Мерида, Мексико.\nСледващата седмица Виктория Томова, Димитър Кузманов и други български тенисисти ще участват в неофициалното световно първенство за юноши и девойки „Ориндж Боул” в Съединените щати.\nТаг: томова, виктория томова, бг тенис, еди хер,


“Калинките” нападнаха и испанското държавно ръководство - Bulmedia.net\nФеноменът с калинките във властта не е разпространен само по нашите земи. На другия край на континента, в слънчева Испания този тип вредител за държавността също вирее добре. Това стана публично достояние след като испанската министърка на здравеопазването подаде оставка заради разгорелия се скандал около нея.\nПричината за това е магистърската й диплома. В eldiario.es вчера се появи информация как Кармен Монтон е избутала висшето си образования без дори да присъства в учебните зали. Тя е получавала оценките си дори без да контактува с преподавателите си в престижния университет “Крал Хуан Карлос” в Мадрид.\nЧерешката на тортата освен лекото й следване е и самата магистърска теза. По телевизия Ла Секста се излъчи информация за това, че тезата е изплагиатствана от друга дипломна работа. Оттеглянето на Монтон следва това на Максим Уерта, който подаде оставка като министър на културата през юни само седмица след встъпването си в длъжност, заради данъчна глоба, свързана с дохода му преди 10 години.\nУниверситетът „Крал Хуан Карлос“ е свързван и с други скорошни скандали, отново включващи обвинения, че политици притежават неправомерно придобити висши образования именно от там.\nКрайният резултат от всичко това ни напомня за една реплика на героя на Арнолд Шварценегер във филма Терминатор: “Аста ла виста, бейби!”.\nЕдин милион каталунци по улиците в шествие за независимост (ВИДЕО)Един милион човека се събраха по улиците в Барселона, за да призоват за независимост от Испания на п…Sep 11 2018bulmedia.net\nТагове:здравеопазване, Испания, калинки, оставка, фокус\nВалери Симеонов: Северин дари пари на дете с увреждания, а сега е враг №2, само аз го изпреварих\nКаракачанов кипна за оставката на Симеонов: Повече няма да се правя на „синя каска“\nТози пост на една креслива майка и „уж“ болното ѝ дете нажежи мрежата. Ще има ли сили да го прочете и Валери?\nВисоко напрежение: Волен с взривяващ коментар, не остави поле за действие нито на Симеонов, нито на Борисов


Ползване на земеделските земи > Процедури по чл. 37в от ЗСПЗЗ за стопанската 2013/2014 година\nПротоколно решение за определяне размера на средното годишно рентно плащане за землищата по общини в Софийска област на декар за стопанска 2012-2013г. 3.53 MB\nСЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ПО ЧЛ.37В ОТ ЗСПЗЗ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗВЪНРЕДНО ЗАСЕДАНИЕ НА 28.05.2014Г. В ОБЩИНИТЕ ИХТИМАН И КОСТЕНЕЦ. 24.00 KB\nЗАСЕДАНИЕ НА КОМИСИЯТА ПО ЧЛ.37В ОТ ЗСПЗЗ В ОБЩИНИТЕ ЕЛИН ПЕЛИН И ИХТИМАН. 40.44 KB\nГрафик за провеждане на заседания на комисията за сключване на доброволни споразумения за ползване на земеделските имоти по масиви в землищата, попадащи в териториалния обхват на общините от Софийска област през стопанската 2013-2014. 25.86 KB\nПромяна в графика за провеждане на заседания на комисията за сключване на доброволни споразумения за ползване на земеделските имоти по масиви в землищата, попадащи в териториалния обхват на общините от Софийска област през стопанската 2013-2014. 19.24 KB\nКОМИСИЯТА ПО ЧЛ.37В ОТ ЗСПЗЗ, Ви уведомява, че на 09.09.2013г. /Понеделник/ от 14.00ч. в офиса на ОСЗ Елен Пелин ще се проведе извънредно заседание на комисията за сключване на доброволно споразумение за ползване на земеделските имоти по масиви в землищата Столник и Потоп. 26.39 KB\nKОМИСИЯТА ПО ЧЛ.37В ОТ ЗСПЗЗ, Ви уведомява, че на 10.12.2013г. /Вторник/ от 10.00ч. в офиса на ОСЗ Правец ще се проведе извънредно заседание на комисията за сключване на доброволно споразумение за ползване на земеделските имоти по масиви в землището на с. Равнище. Приканваме ползвателите на земеделски земи, подали заявления за сключване на споразумение и всички заинтересовани да се явят. 23.50 KB\nЗаповед на директора на ОД "Земеделие" Софийска област за разпределение на масиви за ползване /ливади/ в землищeто на с. Осоица, общ. Горна Малина, Софийска област за стопанска 2013-2014 година. 74.66 KB\nЗаповеди на директора на ОД "Земеделие" Софийска област за разпределение на масиви за ползване в землищeто на гр. Долна Баня, общ. Долна Баня, Софийска област за стопанска 2013-2014 година. 279.48 KB\nЗаповеди на директора на ОД "Земеделие" Софийска област за разпределение на масиви за ползване в землищата на общини Горна Малина, Ихтиман, Костенец, Костинброд, Софийска област за стопанска 2013-2014 година. 43.61 MB


Мистерията с изчезналия малайзийски пътнически самолет се задълбочава : Chronicle.bg\nМистерията с изчезналия малайзийски пътнически самолет се задълбочава\n10 март, 2014\t19:56\t | от\tАмелия Понд | Авио\nМистерията с изчезването на малайзийски пътнически самолет се задълбочава, след като разследващите стигнаха до извода, че намереният петролен разлив край Виетнам не е свързан със самолета, предаде радио Voice of America .\nВластите в Куала Лумпур съобщиха, че лабораторните анализи показват, че намереното петролно петно в Залива на Тайланд е от гориво за кораби.\nСледствието съобщи, че издирващите не са намерили нищо, което да е от Boeing 777, въпреки появилата се информация за носещи се по водата отломки южно от Виетнам.\nМалайзия разшири района на издирване на изчезналия пътнически самолет, след тридневно безуспешно претърсване на морето за отломки, предаде AFP.\n„Районът на претърсване в Южнокитайско море е разширен”, обяви началника на Агенцията за гражданска авиация Азарудин Абдул Рахман. Той допълни, че освен издирвателните действия във водите между Малайзия и Виетнам, властите търсят на сушата в Малайзия и край Западна Малайзия.\nДнес следобед стана ясно, че премиерът на страната Наджиб Тун Разак е решил да отложи посещението си в Мавриций и заяви, че сега главната му задача е дейността по издирването и спасяването на самолета, предаде Радио Китай.\nОфициална лица съобщиха, че в момента правителството на страната разследва случая с изчезналия самолет, включително и възможността за терористичен атентат. Необходимо е да се свържат обаче повече подробности и факти, за да се направи надеждно заключение.\nНа проведената днес в 16:00 часа пресконференция, министърът на отбраната на Малайзия Хюсейн Хишамудин заяви, че в момента главната работа е издирването и спасяването на оцелели. Тази вечер съвместната работна група на Китай ще пристигне в Куала Лумпур.\nХишамудин заяви, че първостепенните задачи са: издирване на самолета и спасяване на оцелелите. Второ, да се провери статута на двамата пътници, използвали чужди паспорти. Трето, да се погрижат за роднините на пътниците, които са пристигнали в Куала Лумпур.\nПредставител на Гражданската авиация на Малайзия заяви, че експерти от компания „Boeing“ вече са пристигнали в Куала Лумпур. Двете страни скоро ще се срещнат и започнат разследване.\nВ 3:50 часа на 10 март, военният кораб „Миенян“ пристигна в определената морска акватория и започна да претърсва водите за изчезналия пътнически самолет на малайзийската авиокомпания, съобщава Радио Китай. В същото време корабите на ВМС на Китай „Дзинганшан“, „Кунлун“ и „Хайкоу“ се придвижват бързо към мястото, където самолетът е изчезнал. Четири военни кораба и самолети, и два спасителни кораба са в пълна готовност да участват в спасителните дейности.\nКомандването на Морската полиция на Китай съобщи, че на 10 преди обяд полицейският кораб #3411 е намерил маслени петна в морето, взети са проби, които са изпратени за изследване. Възможно е според тях да бъде определено местоположението на изчезналия самолет.\nКоментарите са изключени за Мистерията с изчезналия малайзийски пътнически самолет се задълбочава\nПисателката, която твърди, че е преродената Ане Франк\nМъж бе приет в болница със „свирещ скротум“


Новата виртуална реалност-тенис,футбол,баскет | Nedbets.com\nAuthor: nedson Published Date: 23.04.2019 Leave a Comment on Виртуални спортове\nМного е любопитен факта, че виртуалните спортове стават все по-популярни при залагащите, независимо дали товорим за онлайн дейности или за залагане на малки суми в даден спортен шоп или на български пункт. Всеки от вас е виждал или правил залози на виртуални хрътки, коне или футбол. Който е по-тесен специалист, ще предпочете и залагания на тенис и баскетбол. Даже в поседните няколко месеце набира популярност и залагането на ММА, всички видове бойни спортове и бокс.\nНямаше да пиша с такъв плам тази статия, ако не съм бил пряк свидетел на залаганията на такива спортове. Като трейдър лично съм примел залози -единични и множествени, които включват единствено и само бетове на виртуални спортове. Това означава, че една мода се превръща в тренд. Т.е. вие имате едни 5 минути и 200лв, не ви се чакат 90 минути за футболен мач или специален турнир за надбягване с хрътки или коне.\nКакви са предимствата на виртуалните залози:\nбързо, лесно и удобно – нещата се случват за нула време. Имате да речем виртуален , футболен мач. Той се играе за две минути , коефициентите са високи, тръпката е голяма. Знаем всички, че именно тръпката води всеки залагащ. Колкото по-голяма е тръпката, толкова по-голямо е удоволствието.\nголеми коефициенти – ще ви дам бърз пример за футолен мач. Да речем точен резултат пазара е няколко пъти по-висок от нормална среща. Високият кофициент винаги е притегателна сила за масата от залагащи хора.\nвисоки залози – кой не би приел висок бет на такъв вид спорт? Тук залагате на електронна игра, няма как да има съмнение за манипулация.\nзабавление – лично аз съм слагал минимални бетове на хрътки, коне и футбол, за да тествам как работи системата. Също така, за да проверя графиките и тръпката, заради която има хора, които бетват само на това.\nТази рубрика ще има за цел да ви запознае с различните виртуалки про букмейкърите представени на този сайт. Говорим за Ефбет, Уинбет, 1хбет и Палмсбет и респективно тяхните виртуални секции. Не бъркайте с електронни спортове. По-напред във времето ще има и такава секция. Можете да попаднете на парадокс в един букмейкър да има две или три секции за виртуални спортове. Това е така, защото да речем Бетрадар има виртуални спортове ,но те не са толкова добри, колкото при другите доставчици. Вече е моделно да се залага на баскетбол, ММА, мотолни спортове – ако щете има конни,виртуни състезания и отдолу се върти рулетка със състезателните номера на жокеите. Има вече и отделни терминали в Западна Европа за приемане на бетова само на виртуални спортове.\nМнение от специалиста: виртуалната реалност и залозите свързани с нея набират голяма сила и скорост. И тук не говорем за залагания от млади хора, те набират популялност и сред възрастните пунтъри. Представете си така, все едно всеки букмейкър е един голям магазин и вие желаете да има голямо разнообразие. Колкото повече разнообразие имате, толкова повече бетове ще получавате от своите редовни и нови клиенти.\nTagged 1хбет, баскетбол, бързи събития, виртуална реалност, виртуални спортове, Ефбет, коне, лесни пари, Палмсбет, тенис, Уинбет, хрътки\n← Brasiliero apostas\nАлавес-Барселона, лесни пари →


В Русия създадоха летяща метеолаборатория - Национално Движение Русофили\n07.04.2014 at 21:30\nЕдновременно във въздуха може да се извършват до 1000 замервания на влажността на атмосферата, нейната температура, химичния състав на облаците и нивото на радиация, отбелязва операторът изпитател Дмитрий Кирин:\n– Във въздуха ние се намираме направо вътре в процесите, които проучваме. Никаква земна лаборатория не се доближава до такива условия.\nИзпитанията на летящата метеолаборатория са приключени, това са 1500 часа полет. Експериментите са се провеждали на височина до 9000 метра, а получените данни са били обработвани направо на борда за няколко минути.\nОт „умния” самолет вече са проявили интерес от Руската космическа агенция. Проведените на борда изследвания могат да бъдат използвани за усъвършенстване на спътникови системи. Те ще се използват също така при геологичното разузнаване, в горското и селското стопанство. Но засега самолетът ще изпълнява основно задачите на метеоролозите.\nВ САЩ и страните от Западна Европа вече отдавна следят състоянието на околната среда от въздуха. Но, както заявяват руските специалисти, никъде на Запад няма такива мощни полифункционални въздушни лаборатории. За създаването на руската летяща лаборатория са били необходими 2 години.\nЗасега летящата метеолаборатория Як-42Д съществува в единствен екземпляр. Тя ще пристъпи към системна работа още тази пролет. Първият изследователски маршрут ще бъде в Арктика.\n#летяща метеолаборатолия #Русия


ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ ООД има желание да лимитира рязко разходите повсеместно\nHome\t/ ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ ООД има желание да лимитира рязко разходите повсеместно\nРазвиващ се пазар – модерните продукти на Онлайн Търгове ООД\nСпоред експертите на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“, за да бъдете напълно задоволени от всички продукти, които взимате, добър вариант е да проучите пазара. Ако вие сте потребител, отбележете, че всички продукти на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ има свои специфични качества, които може да се превърнат в иделаното попадение за вкуса ви. Няма значение дали пребивавате в малък, или в голям град, вие ще успеете да се вдъхновите от голямото предлагане на продукти от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ на пазара. Според специалистите на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“, да се наслаждаваме на пазарните преимущества и огромното разнообразие на продукти, достъпвани на пазара, важно нещо, което без никакво съмнение трябва да бъде направено.\nДоверете се на себе си, като се спрете на продуктите на Онлайн Търгове ООД\nВ нашия бизнес откриваме как да правим по-добри създадените от нашето производство продукти непрекъснато, за да бъдат всички неща в асортимента ни подходящи за съвременните възможности. Идеята на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“, когато произвеждаме и предоставяме нашите продукти, обикновено е те да бъдат удобни за всеки купувач, но не и клиентите да бъдат сравнявани, да предоставяме всички продукти за всеки един от вас и за очакванията ви и потребности. Това, че ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ сме съвременни е резултат от множество усилия, вложени с тази желана от нас специална посока – да запазим позицията на купувачите си към нашите продукти и да задоволяваме всички техни нужди. Пазарувайте при „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ и ще придобиете най-добрите продукти. Продуктите на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ са съвкупност от стриктно подбрани детайли и идеи. В сивкавата действителност всеки се нуждае от това да се поглези с модерни и уникални продукти на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“. Като лидери на пазара, ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ влагаме нашите енергия и усилия в това, вие да останете удовлетворени от нашето общо партньорство и всекидневието ви сигурно да се подобри.\nонлайн търгове – 99388\nПродуктите на Онлайн Търгове ООД са модерни\nКато става дума за иновации, е необходимо да подразбираме най-скорошното, най-модерното, единственото по своя род. Когато казваме, че всички продукти са ни иновативни, ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ на практика казваме, че нашите продукти са най-съвременните, най-иновативните и най-новите. Сигурността е неделима част от всяка покупка, именно поради това, стремейки се да бъдем неповторими и в синхрон със съвремието, ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ ви даваме безкомпромисен гарант, че правите отличен избор. Предоставете си възможността да сте неповторими и в унисон със съвремието, залагайки точно на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“. Да направиш артикул, който съответства по качества на потребностите на потребител, е сякаш си направил нещо точно за някого, специално за него и точно това е нещото, което ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ бихме искали да продължаваме да правим. Тези продукти, които „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ предоставя за вас, са уникални и разполагат с идеалните спецификации за вас. Дългият живот е оспецифичен белег на всеки един от наши продукти и ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ желаем постоянно да ги надграждаме.\nонлайн търгове – 91831\nКачеството на продуктите на Онлайн Търгове ООД\nНие от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ смятаме, че при процеса покупко-продажба от изключително значене е клиентът, поради тази причина сме насочили погледа си към произвеждането на такива продукти\tкоито максимално отговарят на това, което искате. Непрекъснатата експлоатация на всички продукти винаги е било ключова ценност за работата на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“, ето защо ние сме се погрижили до всички вас да достигат най-добрите ни продукти, които вие избирайки да останете доволни и удовлетворени. Сред основните ценности на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ са високото качество, издръжливостта на произвежданите от нас продукти и съобразяване с очакванията и нуждите на нашите купувачи.\nДа завършим така за създадените от Онлайн Търгове ООД продукти\nНие от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ не отстъпваме от качеството в интерес на цената. Ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ сме сигурни в равенството на качеството и вниманието към потребителя. Купувайки продуктите на „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“, вие вземате най-висококачественото в магазините. Ползотворното пазаруване дава възможността да се насочите към най-информирания избор и ние от „ОНЛАЙН ТЪРГОВЕ“ се опитваме да ви посъветваме конкретно по този начин.\nонлайн търгове – 1253 – вижте още\nонлайн търгове – 29815 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 57334 – изберете нашите предложения\nонлайн търгове – 13156 – предлагани услуги\nонлайн търгове – 6436 – изберете най-добрите предложения\nонлайн търгове – 17188 – разгледайте нашето предложение\nонлайн търгове – 49489 – Още за\nонлайн търгове – 82545 научете повече\nонлайн търгове – 12959 – вижте още\nонлайн търгове – 65888 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 65300 – Още за\nонлайн търгове – 16955 – разгледайте нашето предложение\nонлайн търгове – 75739 – предлагани услуги\nонлайн търгове – 5351 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 33552 научете повече\nонлайн търгове – 89686 – предлагани услуги\nонлайн търгове – 83915 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 23932 – обърнете внимание\nонлайн търгове – 92629 – услуги\nонлайн търгове – 71722 – разгледайте нашето предложение\nонлайн търгове – 17635 – обърнете внимание\nонлайн търгове – 90645 – услуги\nонлайн търгове – 80391 – Вижте повече\nонлайн търгове – 40601 – изберете най-добрите предложения\nонлайн търгове – 13443 – повече интересна информация\nонлайн търгове – 84450 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 68095 – Още за\nонлайн търгове – 93438 – Още за\nонлайн търгове – 16226 – обърнете внимание\nонлайн търгове – 54233 – повече информация\nонлайн търгове – 70634 – вижте още\nонлайн търгове – 34917 – повече интересна информация\nонлайн търгове – 52506 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 97425 – изберете най-добрите предложения\nонлайн търгове – 2835 – изберете най-добрите предложения\nонлайн търгове – 56766 – намерете най-добрите предложения за\nонлайн търгове – 43547 – Научете от тук\nонлайн търгове – 68743 – изключително добри пледложения


Използвайте се от всички наши предложения за emag dolce gusto черен петък с най-добрите цени на пазара и от уюта на собствения си дом. Не си тръгвайте с празни ръце!\nКаква е цената на Emag dolce gusto черен петък?\nОсвен производителност и тегло, трябва да обърнете внимание и на това, от което наистина се нуждаете, що се отнася до оборудването. Многоетапното регулиране на температурата си заслужава в повечето случаи, тъй като всеки тип коса реагира различно на високите температури. Тъй като топлината винаги напряга косата, важно е да можете да регулирате температурата на emag dolce gusto черен петък според вашите собствени нужди. Студен бутон обаче не винаги е необходим. Това е особено подходящо за оформяне и консолидиране на прически. Така че, ако го използвате за стайлинг, тази функция има смисъл.\nПовече от горещ въздух! Да, така можете да опишете днешния emag dolce gusto черен петък, защото днешната сушилня за издухване е натъпкана с иновативна технология и прави сушене и стайлинг на детската игра на косата.\nАко emag dolce gusto черен петък се използва твърде дълго, може да къкри. За да се избегне това, трябва да се интегрира специална защита от прегряване. Това гарантира, че топлината не става твърде голяма или. той се изключва автоматично, ако се нагрява твърде много твърде дълго.\nтехнополис добрич кафемашини


Кога се налага да повикаме фирма за отпушване на канали | Зибо Куриер\nHome » Услуги » Кога се налага да повикаме фирма за отпушване на канали\nКога се налага да повикаме фирма за отпушване на канали\nPosted on април 24, 2018 by george in Услуги\nАко сте се опитвали да отпушите каналите с тел или препарат, но не сте постигнали успех, то е дошло време да повикате фирма за отпушване на канали, която да се справи с неприятната ситуация. На първо време не изпадайте в паника, защото тя е лош съветник, в интернет ще откриете много сайтове за ВиК услуги, включително и такива, които работят денонощно.\nВ много от случаите, запушванията причинени от мазнини и хранителни продукти са тежки и изискват намесата на професионалисти. Последните могат да направят видео диагностика на проблема, за да го отстранят възможно най-бързо. Разбира се, по-сложните задачи могат да ви струват скъпо, тъй че ви съветваме да направите обстойна проверка на актуалните цени.\nВероятно сте чували от ваши приятели и близки, че задачата по отпушване на канали може да ви излезе над 250 лева. Това не е далеч от истината, но пък тази инвестиция е важна, заради рисковете от наводнения, неприятни миризми, течове и така нататък. Бързаме да ви успокоим, че съществуват водопроводчици взимащи доста по-евтино, но не за сметка на качеството.\nКакво предлагат специализираните ВиК услуги?\nЗа разлика от обикновените водопроводчици, работещи с остарели инструменти и пособия, съвременните ВиК фирми за отпушване на канали притежават иновативни уреди, с чиято помощ могат да отстранят всяко едно запушване. Ето защо е препоръчително да повикате известна фирма, която е доказала, че може и знае как да извърши висококачествен ремонт.\nОт голяма важност е отпушване на каналите да се случи за кратък период от време. Дългото чакана е лош съветник, а всяко семейство изпитва големи трудности, когато не може да разчита на канализацията. Това идва да рече, че фирмата изпълнител, трябва да действа експресно, и да се вмести в рамките на деня. Запомнете тези неща, защото те са от голямо значение за вас. В интернет ще намерите и допълнителна информация по тази важна тема.