Tentissä: PULMIA, VINKKEJÄ, TIETOA KUINKA SHAKKIA PELATAAN SHAKKINAPPULAT SYNTYVÄT KOTIMAISENA KÄSITYÖNÄ. Saatko kauramopon kiinni? - PDF\nDownload "Tentissä: PULMIA, VINKKEJÄ, TIETOA KUINKA SHAKKIA PELATAAN SHAKKINAPPULAT SYNTYVÄT KOTIMAISENA KÄSITYÖNÄ. Saatko kauramopon kiinni?"\n1 shakki! KUINKA SHAKKIA PELATAAN Saatko kauramopon kiinni? SHAKKINAPPULAT SYNTYVÄT KOTIMAISENA KÄSITYÖNÄ Tentissä: Suurmestarit TOMI NYBÄCK ja ALEKSANDRA KOSTENJUK AKI RIIHILAHTI: Shakista voi nauttia kuka tahansa PULMIA, VINKKEJÄ, TIETOA 1\n2 Shakki Koulushakin teemavuoden erikoislehti Lehden toimituskunta Päätoimittaja Marko Tauriainen Toimittajat Timo Akkanen Tuomo Halmeenmäki Mika Karttunen Johanna Paasikangas-Tella Jorma Paavilainen Kimmo Telenius Jouko Äijälä Avustajat Niina Hakalahti Milla Peltoniemi Toivo Pudas Wille Ruotsalainen Henry Tanner Valpuri Tauriainen Ulkoasu Marko Tauriainen Kannen kuva Valpuri Tauriainen Kustantaja Suomen Shakkikustannus Oy Aakkulantie 17 B Kangasala Kirjapaino Scanweb Oy Kouvola Pääkirjoitus Tervetuloa sakkiin! Shakki on hieno harrastus, josta saa elinikäisen kaverin. Shakki opettaa käyttämään aivoja, joten siitä on hyötyä koulunkäynnissä ja monessa muussa arjen tilanteessa. Shakki on hyvää vastapainoa jalkapallolle, jääkiekolle ja muille liikunnallisille lajeille, ja toisaalta myös toisinpäin: shakinpelaajankaan ei sovi unohtaa fyysisen liikunnan tärkeyttä. Siispä tervetuloa pelaamaan sekä vasta-alkajat että jo jotakin osaavat. Me vanhat shakinpelaajat toivotamme kaikki tervetulleiksi koulukerhoihin, shakkikerhoihin ja Internetin pelipaikoille. Meistä on mukavaa, että saamme harrastuksemme pariin uusia pelaajia ja samalla uusia ystäviä. Käykäämme innolla taisteluun, joka on jännittävää, kivaa ja kaiken lisäksi sallittua! Tuomo Halmeenmäki Shakkiliiton pj Sisällys Shakki on hyvä harrastus Shakin säännöt Tomi Nybäck Suomen paras pelaaja Kauramopon kampitus Keskikentän strategi Aki Riihilahti Amjad Alhajaj aikoo lääkäriksi Shakkikuningatar Tarina shakkipelin keksimisestä Nappulaverstaassa Finn Chess erilaista shakkia Nokso-Koivistot pelaavat perheen voimin Aivot raksuttamaan Shakkia koulukerhoissa Shakkikoulu Intellekt Puuhaa ja pähkinöitä\n3 Teksti Jouko Äijälä Miksi SHAKKI? Kuva Raimo Huuskonen Kuva Matti Uimonen Shakki on ikivanha, kaikkialla maailmassa tunnettu lautapeli onnesta riippumaton strategia- ja älypeli, jonka alkeiden hallitsemisen voisi katsoa kuuluvan yleissivistykseen. Sen säännöt ovat selkeät, yksinkertaiset ja helposti opittavissa, joten alkuun pääsee helposti. Vaikka korkeamman taidon hankkiminen ei pelin vaikeuden vuoksi käy käden käänteessä, aloittelijakin voi pian nauttia shakin kiehtovan maailman tarjoamista mahdollisuuksista. Kevyesti tai tosissaan Shakkia voi harrastaa monella eri tavalla ja tasolla: kevyellä otteella huvi- tai ajanvietepelinä, kerhoturnauksissa, tai vakavimmin valtakunnallisissa tai kansainvälisissä kilpailuissa. Sitä pelataan erilaisin miettimisajoin minuutin pikashakista aina kuuden tunnin turnauspeleihin. On kilpailuja eri ikäluokille alle kymmenvuotiaista senioritasolle saakka. Nykyisin naiset pelaavat useimmiten samoissa ryhmissä miesten kanssa. Erityisen hyvin shakki sopii henkilöille, joilla jokin vamma rajoittaa harrastusmahdollisuuksia. Myös internetissä voi pelata. Oman maailmansa muodostaa tehtäväshakki, jossa on kysymys tehtävien laatimisesta tai ratkaisemisesta. Lisätietoa / Tarkempaa lajitietoa Shakin maailmanmestaruudesta on pelattu virallisesti vuodesta 1886, eli pitempään kuin monissa fyysisen urheilun lajeissa. Suomessa, kuten lähes kaikkialla muuallakin, shakki luetaan nykyisin virallisesti urheiluksi, ja monissa maissa huippupelaajat ovat sijoittuneet hyvin vuoden urheilijoita valittaessa. Fyysistä kuntoa shakin pelaaminen ei tietenkään edistä, joten siitä on pidettävä erikseen huolta, mikäli aikoo menestyä ja suotavaahan se on muutenkin. Kilpashakki on reilu mutta vaativa kamppailulaji. Aivan kaikille se ei rasittavuutensa vuoksi sovi, mutta voi sitä harrastaa rennommallakin otteella. Shakkia tosissaan pelatessa ponnistellaan henkisten kykyjen äärirajoilla. Tämähän siinä myös viehättää, kuten unkarilais-amerikkalaisen professori Mihaly Csikszentmihalyin flow-tutkimuksiin perehtyneet tietävät. Se on pääosin välittömään hyötyyn tähtäämätöntä henkistä toimintaa, joka voi tuottaa harrastajalleen suurta älyllistä mielihyvää sisältäen mahdollisuuden kehittymiseen ja henkiseen kasvuun. Asiaa tuntemattomat vitsailevat usein shakinpelaajista, jotka saattavat istua tuntikausia pai kallaan ilman että juuri mitään tapahtuu ulkonaisesti ei paljon tapahdukaan, vaan sitäkin enemmän pelaajien ja asiantuntevien katsojien aivoissa. Aivothan pitävät rasituksesta ja rappeutuvat käytön puutteessa. Shakinpelaajat eivät taida olla niitä ensimmäiseksi dementoituvia eivätkä helpoimmin manipuloitavissa. Toisin kuin yleisesti luullaan, shakki on myös yleisölaji. Paikan päällä katsojia on usein vähän, mutta kaikkia tärkeimpiä pelejä voi nykyisin seurata internetissä livenä tai kaikessa rauhassa jälkikäteen. Tiedettä, taidetta, urheilua... Shakki ei ole olympialaji, vaikka joukkue-mm-kilpailuja shakkiolympialaisiksi kutsutaankin, mutta Suomen Keskusshakkiliitto (SKSL) on Suomen Liikunta ja Urheilu -järjestön jäsen ja sitoutunut sen dopingin vastaiseen työhön ja eettisiin arvoihin. On silti syytä mainita, että pelissä on kilpailun lisäksi voimakas taiteellinen elementti, jota on ulkopuoliselle vaikea selittää. Todella vahvasti, loogisesti ja luovalla mielikuvituksella pelattu peli on yksinkertaisesti eräänlainen taideteos. Shakin vaikeutta todistaa muun muassa se, että maailman parhaiden pelaajien veroisten tietokoneohjelmien kehittely kesti kolmisenkymmentä vuotta huolimatta siitä, että shakki oli keinoälytutkimuksen painopistealueita. Mitä shakinpelaajalta vaaditaan? Yleisen käsityksen mukaan peli vaatii ja todennäköisesti myös kehittää muun muassa keskittymis- ja päätöksentekokykyä, muistia, itsenäistä kriittistä luovaa ajattelua, tosiasioiden kunnioittamista, sitkeää valmentautumista sekä häviöiden sietokykyä. Se on erinomaista luonteenkasvatusta, kunhan vain menestys ei nouse päähän. Shakissa vaaditaan sääntöjen noudattamista ja odotetaan herrasmieskäytöstä. Muistin osuutta joskus liioitellaan tärkeämpää on ymmärtää MIKSI? Loogisesta ajattelusta ja laskemiskyvystä on hyötyä, mutta erityisen tärkeää on siirtosarjojen päätteeksi syntyvien asemien arviointi sekä kyky erottaa olennaiset asiat epäolennaisista. Entinen maailmanmestari Emanuel Lasker totesikin aiheellisesti, että shakissa eivät menesty huijarit eivätkä rehentelijät. Pelihän perustuu edessä näkyviin faktoihin ja niiden ymmärtämiseen. Huipputasolla vaaditaan samanaikaisesti laajojen kokonaisuuksien ymmärtämistä ja tarkkuutta yksityiskohdissa. Suvereenilla strategisella otteella saavutetun voittoaseman voi pilata yhdellä huolimattomalla siirrolla. Reaktionopeuttakin tarvitaan erityisesti pikashakissa ja aikapulaan jouduttaessa. Huvia ja hyötyä Vakavasti otettuna shakki on oma maailmansa, kuten musiikki tai kuvataide jollekin toiselle. Siitä voi nauttia eri tasoilla on sanottu, että se on kuin valtameri, josta hyttynen voi juoda ja johon norsu voi hukkua. Edellytyksenä on tietenkin oma kiinnostus väkisin ei kenestäkään kannata tehdä shakinpelaajaa. Saksalaisen akatemiaprofessori Georg Klausin mukaan shakki kelpaisi hyvin korvaamaan logiikan oppikirjoja ero on vain siinä, että shakki on paljon hauskempaa. Kuva Marko Tauriainen Shakki sopii erinomaisesti kaikille iästä tai rajoitteista huolimatta. Usein kysytään, mitä hyötyä shakista on? Sitä on pyritty hieman valottamaan tässä artikkelissa, mutta useimmat ihmiset harrastavat shakkia muista syistä kuin puhtaan hyödyn vuoksi, kaiketi samoista syistä kuin esimerkiksi musiikkia, taidetta tai urheilua ihminen kun ei elä pelkästään leivästä. Nykymaailmassa monet ihmiset varsinkin nuoret näyttävät kärsivän pinnallisuudesta, levottomuudesta ja keskittymiskyvyn puutteesta. Ehkäpä jotkut heistä hyötyisivät ja löytäisivät elämäänsä sisältöä shakista, jossa vaaditaan monia elämässä tärkeitä ominaisuuksia. On näyttöä siitä, että joidenkin nuorten oppimistulokset ja elämänhallinta ovat parantuneet shakinharrastuksen myötä, joskin on varottava, ettei kiintoisa harrastus vie liian suurta osaa nuoren elämästä. 4 5\n4 Kuinka SHAKKIA pelataan a8 a7 b8 b7 c8 c7 d8 d7 e8 e7 f8 f7 g8 g7 h8 h7 Shakin lautaa, nappuloita ja niiden liikkumista koskevat perussäännöt ovat selkeät ja helposti opittavissa. tai h6:een. (Kuvio 3) Katso myös myöhemmin kohtaa ohestalyönti. a6 b6 c6 d6 e6 f6 g6 h6 a5 b5 c5 d5 e5 f5 g5 a4 b4 c4 d4 e4 f4 g4 h4 a3 b3 c3 d3 e3 f3 g3 a2 b2 c2 d2 e2 f2 g2 h2 a1 b1 c1 d1 e1 f1 g1 h5 h3 h1 1. Shakkipelin ruutujen nimet. Vasemmassa alakulmassa oleva ruutu on a1. 1. Shakkipelin alkuasema. Huomaa, että vasemmassa alakulmassa oleva ruutu a1 on aina musta. 3. Siirtovuorossa oleva valkea voi edetä sotilaallaan d2:ssa yhden tai kaksi askelta eteenpäin. Valkea sotilas g5:ssä voi lyödä joko f6:een tai h6:een, mutta se ei voi edetä suoraan g6:een, jossa on musta sotilas. LAUTA sisältää 64 (8 x 8) ruutua, jossa vierekkäiset ruudut ovat erivärisiä (vaaleita ja tummia). Ruudukko koostuu 8 pystysuorasta linjasta ja 8 vaakasuorasta rivistä. Linjat on merkitty kirjaimin A H. Vaakasuorat rivit taas on merkitty numeroin 1 8. Näiden leikkauskohdista saadaan ruutujen nimet. (Kuvio 1) Esimerkiksi d-linjan neljäs ruutu on nimeltään d4. Aloitettaessa valkeat nappulat ovat riveillä 1 2 ja mustat riveillä 7 8, jolloin vasemmassa alakulmassa oleva ruutu on tumma. Kuviosta 2 selviää nappuloiden alkuasema. NAPPULAT koostuvat laita riveillä sijaitsevista upseereista ja niiden edessä olevista sotilaista. Upseereista tornit ovat laudan nurkissa, niiden vieressä ratsut ja sitten lähetit. Valkea kuningatar on itsensä värisellä ruudulla d1:ssä ja kuningas sen oikealla puolella e1:ssä. Mustan nappulat ovat vastaavilla paikoilla laudan vastakkaisella puolella. Nappuloiden arvo riippuu niiden liikuntakyvystä, joka vaihtelee jonkin verran eri tilanteissa, mutta yleensä katsotaan lähetin ja ratsun kummankin vastaavan noin kolmea, tornin noin viittä ja kuningattaren (daamin) noin yhdeksää sotilasta. Kuninkaan arvoa on sen erityisaseman vuoksi vaikea määritellä. Alkupelissä se on heikko ja suojeltava nappula, mutta saattaa pelin loppuvaiheessa olla hyvinkin tehokas. Nappuloiden liikkuminen P SOTILAS siirtyy vain eteenpäin, yleensä vain askeleen kerrallaan, mutta voi alkuasemassa ottaa myös kaksoisaskeleen, esim. d2:sta joko d3:een tai d4:ään. Jos sen edessä on toinen nappula, oma tai vastustajan, sotilas ei voi edetä. Sen sijaan se voi lyödä viistoon vastustajan nappulan, esim. g5:stä f6:een R TORNI (T) siirtyy ja voi lyödä vastustajan nappulan vaaka- ja pystysuoraan niin pitkälle kuin tilaa on. (Kuvio 4) Katso myös kohtaa linnoitus. L LÄHETTI (L) liikkuu ja lyö vain viistorivejä myöten ja pysyy aina samanvärisillä ruuduilla. (Kuvio 5) Q KUNINGATAR (D) on tornin ja lähetin yhdistelmä, pelin voimakkain nappula, joka liikkuu ja lyö sekä suoraan että viistoon. (Kuvio 6) N RATSU (R) vaihtaa liikkuessaan aina ruudun väriä, siis tummalta vaalealle tai päinvastoin. Ratsun siirto on liike, jossa se ensin siirtyy kaksi askelta suoraan johonkin suuntaan ja sen jälkeen yhden askeleen eri suuntaan. Ruudussa, johon se siirtyy, ei saa olla omaa nappulaa, mutta muuten toiset nappulat eivät estä sen liikkumista se ikään kuin hyppii niiden yli tai välistä. (Kuvio 7) K KUNINGAS (K) voi siirtyä joka suuntaan, mutta linnoitusta lukuun ottamatta vain yhden askeleen kerrallaan, siis eteen, taakse, sivulle tai viistoon. Se ei saa siirtyä uhattuun ruutuun. (Kuvio 8) Valkea tekee ensimmäisen siirron, minkä jälkeen siirretään vuorotellen. 4. Torni liikkuu aina suoraan. Suoraan ylös tai alas, suoraan oikealle tai vasemmalle. Se voi siirtyä aina niin pitkälle kuin tilaa on. Teksti Jouko Äijälä Kuvat Valpuri Tauriainen 5. Lähetti ei liiku koskaan suoraan vaan viistoon. Se ei voi koskaan myöskään vaihtaa väriä ; vaaleilla ruuduilla kulkeva lähetti pysyy aina vaaleilla ruuduilla, tummilla ruuduilla kulkeva lähetti tummilla. 6. Kuningatar on laudan vahvin nappula. Se liikkuu kuin tornin ja lähetin yhdistelmä, sekä suoraan että viistoon. Tyhjällä laudalla oleva kuningatar d5:ssä voi siirtyä peräti 27:ään eri ruutuun! 7. Toisin kuin lähetti ratsu vaihtaa aina siirtyessään ruudun väriä. Liikkuessaan ratsu hyppää ensin kaksi ruutua yhteen suuntaan ja sitten yhden sivulle. Sen liike on aina joskus nurin niskoin olevan L-kirjaimen muotoinen. 8. Kuningas on ainoa nappula, jota ei voi lyödä. Se voi liikkua kaikkiin suuntiin, mutta vain yhden ruudun kerrallaan. 6 7\n5 9. Valkea voi linnoittaa sekä lyhyesti että pitkästi. Musta ei voi linnoittaa h8:ssa olevan tornin kanssa, koska valkea lähetti a2:ssa uhkaa ruutua g8. Mustan toinen torni b6:ssa on liikkunut, joten se on menettänyt linnoitusoikeuden pysyvästi. 10. Jos d5:ssä oleva musta sotilas on juuri edellisessä siirrossa siirtynyt d7:stä kaksoisaskeleen, valkea sotilas e5:ssä voi lyödä sen ohesta. Jos sotilas on siirtynyt aiemmin tai se on tullut d6:sta, ohestalyönti ei ole mahdollinen. 11. Kun sotilas etenee peräriville saakka, se korotetaan pelaajan valinnan mukaan miksi tahansa upseeriksi, muttei kuitenkaan kuninkaaksi. 12. Valkea torni on siirtynyt h6:een, josta se uhkaa eli shakkaa mustan kuningasta. Mustan on väistyttävä kuninkaallaan 7. riville. Jos kuningas siirtyy ruutuun d7 tai f7, torni e8:ssa puolestaan shakkaa valkean kuningasta. 13. Valkea kuningatar h1:ssä uhkaa eli shakkaa mustan kuningasta. Asema on matti, sillä shakkia ei voi torjua, eihän kuninkaalla ole pakoruutuja. 14. Mustan ollessa siirtovuorossa asema on patti, sillä mustan kuninkaalla a8:ssa ei ole yhtään laillista siirtoa, eikä sitä uhkaa mikään. Jos valkealla olisi siirtovuoro, hän voisi purkaa pattiaseman siirtämällä kuningatartaan. Erikoissiirtoja LYÖNTI: Pelaaja voi lyödä vastustajan nappulan, jos se on ruudussa, johon oma nappula voi siirtyä. Tällöin vastustajan nappula poistetaan laudalta ja oma nappula sijoitetaan sen tilalle. Lyönti on mahdollista suorittaa kaikilla nappuloilla. LINNOITUS (tornitus) on kuninkaan ja tornin yhteissiirto. Se on mahdollinen, jos niiden välissä ei ole muita nappuloita. Siinä kuningas siirtyy kaksi askelta kohti jompaakumpaa tornia ja kyseinen torni siirtyy kuninkaan yli ruutuun, jonka tämä juuri ylitti. Lyhyessä linnoituksessa valkea kuningas siirtyy e1:stä g1:een ja torni h1:stä f1:een, pitkässä kuningas e1:stä c1:een ja torni a1:stä d1:een (Kuvio 9), mustalla vastaaviin ruutuihin 8. rivillä. Linnoitus on pysyvästi estynyt, jos kuningas on jo siirtynyt pelin aikana. Sitä ei myöskään voi tehdä tornin kanssa, joka on jo siirtynyt. Linnoitus on tilapäisesti estynyt, jos kuningas on shakissa (vastustajan nappula uhkaa kuningasta). Kuningas ei myöskään saa hypätä uhatun ruudun yli eikä tietenkään siirtyä uhattuun ruutuun. OHESTALYÖNTI: Jos sotilas siirtyy alkuasemasta kaksoisaskeleen vastustajan sotilaan viereen (esim. valkea sotilas e4:ään, kun mustalla on sotilas d4:ssä), vastustaja voi heti seuraavalla siirrollaan lyödä sen sotilaallaan ohesta ikään kuin se olisi edennyt vain yhden askeleen. (Kuvio 10) Myöhemmin ohestalyönti ei ole enää mahdollinen. KOROTUS: Jos sotilas pääsee etenemään peräriville saakka (valkea sotilas 8. riville tai musta 1. riville), se korottuu pelaajan valinnan mukaan joksikin upseeriksi, tavallisimmin kuningattareksi, jolloin kyseinen sotilas vaihdetaan samanväriseksi upseeriksi, ei kuitenkaan kuninkaaksi. Korotus ei riipu laudalla olevista nappuloista, vaan pelaajalla voi olla yhtaikaa esimerkiksi monta kuningatarta. (Kuvio 11) Erikoistilanteita SHAKKI: Nappulan sanotaan shakkaavan, kun se on ruudussa, josta se uhkaa vastustajan kuningasta. (Kuvio 12) Shakki on torjuttava. Sen voi tehdä kolmella tavalla: a) väistämällä kuninkaalla ruutuun, joka ei ole uhattu, b) siirtämällä oma nappula shakkaavan vihollisnappulan ja oman kuninkaan väliin, c) tai lyömällä shakkaava nappula. MATTI: Ellei shakkausta voi mitenkään torjua, kyseessä on matti ja peli päättyy matintekijän voittoon. (Kuvio 13) Kuningasta ei lyödä matti vain todetaan. PATTI: Siirtovuorossa oleva pelaaja ei voi tehdä mitään sääntöjen sallimaa siirtoa, mutta hänen kuninkaansa ei ole uhattuna (kuvio 14). Tällöin peli päättyy tasapeliin. TASAPELI: Pattitilanteen lisäksi peli päättyy tasan, jos kummallakaan pelaajalla ei ole jäljellä nappuloita, joilla voisi tehdä matin. Pelaajat voivat pelin aikana myös sopia keskenään tasapelistä. Lisäksi pelaaja voi vaatia tasapeliä seuraavissa tapauksissa: a) hän voi shakata jatkuvasti vastustajan kuningasta, joka ei pääse shakkeja pakoon, mutta ei myöskään joudu mattiin (ikuinen shakki), b) laudalle syntyy kolmannen kerran sama asema saman pelaajan ollessa siirtovuorossa, c) pelissä on tapahtunut 50 siirtoparia ilman sotilaansiirtoa tai jonkin nappulan lyöntiä. VOITTO: Pelin voittaa pelaaja a) joka tekee vastustajastaan matin, b) jonka vastustaja ilmoittaa antautuvansa, c) jonka vastustaja ylittää miettimisaikansa (kilpailupeleissä käytettyä aikaa mitataan shakkikellolla). Käytännössä pelin voittaa useimmiten saavuttamalla materiaaliylivoiman eli pelaajan onnistuu lyödä sellainen määrä vastustajan nappuloita, ettei tämä lopuksi pysty puolustamaan kuningastaan. Usein materiaaliylivoima saavutetaan korottamalla oma sotilas upseeriksi tai vastustaja joutuu uhraamaan tärkeän nappulan sen estämiseksi. Taitavasti pelaten tai jos vastustaja tekee heikkoja siirtoja matinteko voi onnistua myös ilman materiaaliylivoimaa, jopa alivoimalla. 8 9\n6 Pelaajien käyttäytyminen Vastustajaa ei saa häiritä millään tavoin. Kosketettua nappulaa on siirrettävä, jos sillä voi tehdä laillisen siirron. Jos pelaaja koskee vastustajan nappulaa, se on lyötävä, jos säännöt sen sallivat. Sääntöjen vastainen siirto on peruttava, mutta kosketettua nappulaa on siirrettävä, jos se on mahdollista. Laillista siirtoa ei saa perua, jos pelaaja on irroittanut kätensä siirretystä nappulasta. Kilpailupelin aikana on noudatettava hiljaisuutta. Shakkikelloa on painettava samalla kädellä kuin pelaaja siirtää nappulaa. Toisten peleihin ei saa puuttua millään tavoin. Kilpailijoilta odotetaan asiallista käytöstä, johon kuuluu kättely ennen ja jälkeen pelin. Siirtojen merkitseminen (notaatio) Kilpailupeleistä pidetään pöytäkirjaa. Tämä mahdollistaa pelien tutkimisen jälkikäteen. Jotta voi tutkia myös shakkilehtiä ja -kirjoja, on tunnettava käytetyt merkit. Siirroista merkitään yleensä vain siirron numero, nappulan lyhenne ja tuloruutu. Sotilaansiirrosta merkitään vain tuloruutu ja lyönti merkitään :llä: e4 Sotilas siirtyy e4:ään cb4 C-linjalla oleva sotilas lyö b4:stä vastustajan nappulan Rf3 Ratsu siirtyy ruutuun f3 Lb5 Lähetti siirtyy ruutuun b5 Rf3 Ratsu siirtyy ruutuun f3 ja lyö siinä olevan vastustajan nappulan Tad1 A-linjalla (a1:ssä) oleva torni siirtyy ruutuun d1 (ei toinen torni esim. f1:stä) R6d5 Esim. f6:ssa oleva ratsu siirtyy d5:een (ei toinen ratsu esim. f4:stä) 0 0 Lyhyt linnoitus Pitkä linnoitus De2+ Kuningatar siirtyy e2:een shakaten Dh7# Kuningatar siirtyy h7:ään ja tekee matin! Hyvä siirto (esim. Lb5!)!! Poikkeuksellisen hyvä siirto (esim. f5!!)? Huono siirto (esim. Db2?)?? Karkea virhe (esim. f3??) Joskus käytetään pitempää merkitsemistapaa, jossa näkyy myös nappuloiden lähtöruutu, esim. 1.d2 d4 Rg8 f6. Muutamia alkuohjeita Kun olet oppinut säännöt, voit ryhtyä pelaamaan. Hyvien siirtojen löytäminen vain ei ole niinkään helppoa. Parhaiten oppii pelaamalla itseään vähän parempaa vastaan. Myös tappiot on opittava kestämään kaikki hyvätkin pelaajat ovat aluksi hävinneet. Myöhemmässä vaiheessa neuvoja löytyy shakkilehdistä, -kirjoista, -videoista jne. Myös tietokoneohjelmista ja internetistä on apua. Jotta aloitteleva pelaaja saisi mielekkäitä ja pelikelpoisia asemia, kannattaa muistaa seuraavat pelin alkuvaihetta koskevat perusohjeet: Älä tee alussa liian monta sotilaansiirtoa, 2 3 yleensä riittää tee mieluiten sellaisia sotilaansiirtoja, jotka avaavat linjoja omille upseereille, esim. valkeilla e4, d4, c4, g3 tai b3, jolloin saat mm. lähetit nopeasti peliin. Älä siirrä kuningatarta tai torneja pelin alkuvaiheessa ilman pätevää syytä, niiden aika tulee myöhemmin. Älä pelaa yhdellä tai kahdella nappulalla, vaan pyri nappuloiden yhteistoimintaan. Tuo (kehitä) ns. kevyet upseerit (ratsut ja lähetit) nopeasti keskemmälle lautaa, mistä voit siirtää ne myöhemmin nopeasti sinne, missä niitä kulloinkin tarvitaan. Älä vie ratsua laudan reunalle ilman erityistä syytä, keskellä lautaa se on paljon tehokkaampi ja vaikuttaa 8 eri ruutuun. Linnoittaudu ajoissa ja vältä sen jälkeen turhia sotilaansiirtoja oman kuninkaan edessä. Vältä aivan alussa erityisesti laitasotilaiden siirtoja (h4 ja Th3 ei ole oikea tapa tuoda tornia peliin), keskustan valtaaminen sotilailla on sen sijaan yleensä hyödyllistä. Kun vastustaja on siirtänyt, katso ensin, mitä hän uhkaa. Vakavat uhkaukset on torjuttava. Ellei niitä näy, voit tehdä omia suunnitelmia edistäviä siirtoja. Opettele keskittymään, älä hätäile. Mukavasta harrastuksesta Minkälaisesta ruoasta pidät? Melkein kaikesta hyvin tehdystä ruoasta, pidän vaihtelusta. Lempikirjasi? Mika Waltari: Mikael Hakim. Suosikkielokuvasi? Shawshank Redemption. Suosikki televisio-ohjelmasi? Dexter. Minkä ikäisenä opit pelaamaan? 6-vuotiaana. oppii aina jotain uutta Oliko koulussasi shakkikerhoa ja pelasivatko koulukaverisi? Oli. Osa pelasi, käytiin muutamissa koulujoukkueturnauksissakin. Oliko shakin pelaamisesta hyötyä koulussa? Oli, mutta myös haittaa. Shakki kehittää loogista ajattelua, josta on hyötyä varsinkin luonnontieteissä. Toisaalta pelailu tuntui välillä kiinnostavammalta kuin esimerkiksi kotitehtävien teko. Miksi kannattaa opetella pelaamaan? Tästä voi saada pitkäksi aikaa mukavan harrastuksen, jossa oppii uutta vielä näin 20 vuoden pelailun jälkeenkin. Mikä on mukavin turnausmuistosi? Kävin Bermudalla muistaakseni Luulen ettei sinne olisi tullut lähdettyä ilman tätä harrastusta. Paras oma pelisi? Nybäck Svidler, Hanti-Mansijsk 2009, oli hyvä, joskin hiukan lyhyt. Paras shakkikirja? En osaa nimetä yhtä hyvää, ja useimpia ei ole suomennettu. Aloitteleville pelaajille suosittelisin entisen valmentajani Thomas (ja Aulikki) Ristojan Shakin pikkujättiläistä. Sain sen itse ala-asteella ja lukemista riitti. Maailman kolme parasta pelaajaa? Kautta aikain Kasparov, Fischer ja Karpov, nykyään Anand, Carlsen ja Aronian. Kuka on shakin maailmanmestari kymmenen vuoden päästä? Aronian Mitkä maat hallitsevat olympialaisissa 30 vuoden päästä? Venäjä, Kiina ja Ukraina. Miten valmistaudut turnaukseen? Tutkin avauksia, päivitän tietokantani, jossa siis on muiden pelaajien pelaamia shakkipelejä, tällä hetkellä hiukan yli 4 miljoonaa, ja koetan seurata huipputurnausten pelejä arkenakin. Onko shakki mielestäsi urheilua? On. Opettaisitko shakkia lapsillesi? Opettaisin. Minne haluaisit matkustaa pelaamaan? Juuri tällä hetkellä johonkin lämpimään paikkaan, vaikka Gibraltar olisi kiva. TOMI NYBÄCK suurmestari, Suomen paras pelaaja, voittanut maailman ykköspelaajan syntymäaika: syntymäpaikka: Järvenpää asuinpaikka: Helsinki lempiväri: Musta Teksti Tuomo Halmeenmäki Kuva Calle Erlandsson 10 11\n7 ??? Nyt kaikki jahtaamaan sukkajalkaa sukkelaa! Teksti Mika Karttunen Kuvat Valpuri Tauriainen Saatko kauramopon kiinni?!!? Mikä on lempinappulasi shakissa? Minusta ihan huippu on ratsu riehakas, tuo hevonen hullun hauska! Kuningasta se helposti karkuun pääsee, mutta kolme siirtoa tarvitsee, jos haluaa ruutuun viereiseen! Oli sitten hevonen puinen tai oikea kauramassu, on moni sen kutsumanimi tosi hassu: heppa, humma, huiskuhäntä, juhta, koni, kaakki, kopukka, läsipää, samettiturpa, kauramopo ja konimuskaakkimus. Keksitkö muita vielä? On vähän kumma tuo shakkihumma. Se laudan halki kolmella siirrolla karauttaa, mutta nurkasta vastakkaiseen kuin kehäraakki konsanaan! Tiedätkös kuinka monta siirtoa se vaatii ennen kuin liimakavio laudan toista nurkkaa kaapii? Jos ette siitä varmuutta edes kamun kanssa saa, niin muistakaa: voi vastauksen shakkivelhon vihjelaatikosta tarkistaa! Mutta nyt nurkkaan mietintämyssy laitetaan ja kokeilukypärä kaapista kaivetaan! Tässäpä teille kolme ihan huippua asemaa, joissa kauramopo kiinni otetaan. Asema ensimmäinen: Mahtimamma vs. Heppa Hyppiväinen Asemaa voi itsekseen kokeilla, mutta ihan parasta sitä on kaverin kanssa pelata. Välillä voi vuoroa vaihdella, kuka yrittää hepalla karkuun karata. Eikä se mitään haittaa, vaikka ette heppaa osaisi pulaan laittaa. Silloin relatkaa ja vihjelaatikko avatkaa! Sieltä löytyy yksi keino, miten jää kiikkiin mokoma kaakki! Asema toisenlainen: Hevosen pyydystäjät vs. Koni Koukkivainen Vinkkinä tähän asemaan annan: On niin suuri lauta, ettei suora uhkaus läheltä auta. Ratsu pomppii ja vikuroi kaviosta konilta saada voi! Jos vierestä vaan uhkaa, ei välttämättä huomaa: voi koni koukata ja lähettiä takaisin uhata. Entäpä mitä suunnitelmaa pitäisi ratsulla koittaa, ettei valkoinen voisi voittaa? Pitäisikö pysyä laudan keskellä vai reunassa? Vai olisiko nurkassa tuo samettisukka suojassa? Jos et vastausta noihin keksi, katso kirstusta velhon niksi. Asema kolmesta kiperin: Kuninkaalliset hevosenpyydystäjät vs. Polle Pomppivainen On asema tämä velhollekin niin vaikea, että meinasi kerran iskeä olo haikea. Sitä pelatessa voi siis aikaa paljon vierähtää, mutta ei hätää! Ehdit samalla vaikka pelikaverin musamaun ja lempivärin selvittää! Velhon vinkki on relata ja asemaa rauhassa pelata. Ja taas muistakaa: vinkkikirstuun voi aina katsahtaa, jos shakkivelhon vinkin haluaa. Kirstu aukeaa sivulla\n8 Teksti ja kuvat Johanna Paasikangas-Tella TAVOITTEESEEN PÄÄSEE kovalla työllä Eurooppalaisissa jalkapalloseuroissa vuosia pelannut Aki Riihilahti tietää, miten unelmista tehdään totta. Ahkera harjoittelu, riittävä lepo ja terveellinen ravinto ovat välttämättömiä, jos haluaa menestyä urheilussa. Ja fysiikan ohella on syytä pitää myös älynystyrät hyvässä vireessä. misen kannalta muutama asia on keskeisen tärkeä: hyvä ravinto, riittävä lepo ja oikea valmistautuminen. Ja harjoitella pitää paljon. Jos jätät treenejä väliin, pelkät venyttelyt eivät paljon auta. Mutta tietenkään sairaana ei saa harjoitella, siitä voi koitua paljonkin haittaa. Hyötyä kirjoitustaidosta Ammattilaisuransa aikana Riihilahti on myös ottanut aikaa opiskelulle. Norjan Vålerengassa pelatessaan hän ehti opiskella Oslon yliopistossa, jonka atk-kurssin seurauksena hän tuli aloittaneeksi omien nettisivujen ylläpidon. Kirjoittaminenkaan ei Riihilahdella jäänyt pieneksi harrasteluksi. Englannissa Crystal Palacen riveissä pelatessaan hän kirjoitti ahkerasti blogiaan, jolla oli paljon lukijoita. Kirjoitustarjouksia tuli monelta lehdeltä ja Riihilahti päätyi pitämään omaa kolumnia arvostetun The Times -lehden sivuilla. Koulun penkillä ja käytännön elämässä hankitusta vahvasta kielitaidosta ja muutenkin hyvistä viestintätaidoista on ammattiurheilijalle paljon hyötyä. Kolumnien kirjoittamisen ohella Riihilahti on ollut suosittu asiantuntijavieras muun muassa TV:n jalkapallostudioissa. Tällä hetkellä Riihilahden varsinainen työpaikka on HJK:n toimistolla, jossa hän toimii seuran kotiareenan, Sonera Stadionin kehittämispäällikkönä. Kun mietitään stadionin ja muun toiminnan kannattavuutta, hyvä laskupääkin on tarpeen. pois. Katson vastustajan siirrot aina huolella, enkä oleta hänen tekevän pahoja virheitä. Paitsi jos kyseessä sattuu olemaan englantilainen jalkapalloammattilainen, sillä heidän joukossaan shakkitaidot eivät ole kummoiset Strateginen taistelu toista vastaan on Riihilahden mielestä kiehtovaa. Ja voimakas kilpailuviettikin aiheuttaa sen, että shakki vetää puoleensa. Teorian opiskeluun Riihilahden aika ei ole riittänyt, mutta silti hän pelaa aina niin hyvin kuin osaa, voitto mielessä. Kilpailumenestystä voi tulla kovalla työllä, mutta muullakin tavalla lajista voi nauttia. Riihilahden mielestä shakkia kannattaa pelata muun muassa siksi, koska se kehittää keskittymiskykyä ja oppimista. Playstationit ja muut helpot viihdykkeet vievät liikaa aikaa liikkumiselta ja keskittymistä vaativalta toiminnalta. Shakista kuten jalkapallostakin voi nauttia kuka tahansa, vaikka ei tietäisikään avausten nimiä. Se ei ole vain enemmän harrastaneiden etuoikeus. Ammattina jalkapallo se on varmasti monen haave. Tuo haave ei toteudu vahingossa, eikä sitä tulla kenellekään tarjoamaan hopealautasella. Tämän allekirjoittaa myös Aki Riihilahti. En ehkä ollut pienenä erityisen lahjakas, mutta tiesin että haluan pelata jalkapalloa ja tein sen eteen lujasti töitä. Harjoittelin paljon ja tein aina tunnollisesti ne pienetkin asiat. Moni harjoitteli vähemmän ja jätti osan työstä kokonaan tekemättä. Riihilahti on aina halunnut tulla hyväksi kaikessa, minkä aloittaa. Peruskoulun hän suoritti 9,9:n keskiarvolla ja nousi samoihin aikoihin kasvattiseuransa HJK:n edustusrinkiin. Hyvä menestys auttoi sisään Mäkelänrinteen urheilu lukioon, jossa sitten opinnot ja kovatahtinen urheilu oli mahdollista yhdistää. Tuloksena oli laudaturin paperit, mutta myös jotain paljon tärkeämpää. Suurin osa parhaista ystävistäni on tuolta ajalta. Edes edustusjoukkueen pelaajat eivät 90-luvun puolivälissä Suomessa pärjänneet pelkällä jalkapallolla, ja Riihilahtikin teki töitä sijaisopettajana ala-asteella ja lukiossa. Päivät olivat pitkiä, kun niihin piti mahduttaa sekä ammattilaisen harjoitusmäärät että leipätyö. Periksi ei kannata antaa Riihilahden uralle on mahtunut sekä ylä- että alamäkeä. Esimerkiksi vuosi 1996, jolloin hän oli 20-vuotias, loukkaantumiset johtivat polven eturistisiteen leikkaukseen. Samoihin aikoihin piti suorittaa varusmiespalvelus. Itseänsä keskinkertaiseksi jalkapalloilijaksi kommentoiva Riihilahti harkitsi tuolloin vakavasti jalkapalloilun lopettamista ja korkeakouluopintojen aloittamista. Riihilahti toteaa, että elämässä saa usein uuden tilaisuuden, kun sitä vähiten odottaa. HJK:n loukkaantumissuman vuoksi hän pääsi polvileikkauksesta toivuttuaan melkein suoraan takaisin estradille. Nopeaa kuntoutumista tietysti edisti vuosien ajan rakennettu hyvä peruskunto. Siitä alkoi kova nousu, ja myös seuran menestys. Vuonna 1997 HJK nousi ensimmäisenä suomalaisseurana Mestarien liigaan. Uusia loukkaantumisia on Riihilahden uran varrella tullut paljon, ja moni on ollut sen verran vakava, että peleistä on pitänyt olla sivussa pitkään. Aina hän on kuitenkin punnertanut itsensä takaisin kuntoon. Jalkapallossa vaikeimpia asioita on terveenä pysyminen. Kehittymisen ja loukkaantumisen välttä- Vastapainoa shakista Kovan työnteon ohella aikaa kannattaa ottaa myös harrastuksille. Shakki on ollut Riihilahdelle pienestä pitäen hyvää vastapainoa fyysisille lajeille. Ainakin alakouluikäisestä tuli pelattua isän ja veljen kanssa paljonkin. Ammattiurheilijat viettävät paljon aikaa hotelleissa. Riihilahdellakin on ollut hyvin aikaa pelata muun muassa shakkia, backgammonia ja pokeria. Norjan jalkapalloliigassa pelatessaan hän sai lahjaksi pienen pelaavan shakkitietokoneen, joka kulkee matkassa edelleen. Toinen Riihilahden monivuotinen pelikaveri on lapsuuden ystävä Jaakko. Etäisyys ei ole mittelöitä haitannut, koska siirtoja on tehty tekstiviestillä, viikon vastausajalla. Riihilahti ei ole tottunut menemään sieltä mistä aita on matalin, eikä hänellä ole myöskään tarvetta hakea tarpeettomasti näyttäviä ratkaisuja. Jalkapallossa hän on ollut keskikentän luotettava työmyyrä, ja shakissakin hän välttää turhaa riskinottoa. Pelaan varmaan liiankin varman päälle. Kun saan jonkin verran etua, vaihdan mielelläni nappuloita Shakki on kuulunut Aki Riihilahden harrastuksiin pienestä pitäen. Kun on voimakas kilpailuvietti, haastava laji vetoaa\n9 Ylöjärven vapaa-aika- ja harrastemessuilla 2006 oli mahdollisuus tutustua myös shakkiin. Monikymmenpäisessä joukossa yksi innokkaimmista nappuloiden liikuttelijoista erottui selvästi muista. Hän oli ulkomaalainen ja istui vielä pyörätuolissa. Se oli silloin kuutosluokalla. En mä silloin pelannut varsinaisesti shakkia. Osasin siirrellä ja tuupata niitä nappuloita. Se, että osaa siirrot tai osaa pelata, on kaksi täysin eri asiaa, sanoo nyt 17-vuotias, syntymästään saakka liikuntarajoitteinen Amjad Alhajaj, joka muutti Iranista Suomeen kymmenisen vuotta sitten. Me tultiin huhtikuun lopulla, ja ensimuistoksi Suomesta ja suomalaisuudesta jäi joka puolella olevat vappupallot, Amjad naurahtaa. Elämä ei totisesti ole aina riemukasta karnevaalia tai vappupallojen päällä leijumista, mutta lausahdus kuvastaa hyvin Amjadin peruspositiivista elämänasennetta, jota ryydittää luja tahto ja päämäärätietoisuus. Mä pystyn tekemään kaikkea, mitä mä haluan. Esimerkiksi rappusista mä menen ylös vaikka konttaamalla ja ottamalla pyörätuolin syliin. Irti arjesta Shakkia Amjad on pelannut kansainvälisellä tasolla. Meillä oli Moision koulussa Ylöjärvellä Joonas Nordman, Samuel Wiklund, Eero Ruhanen ja minä. Se oli semmoista, että pelattiin ja oltiin yhdessä. Sitten kerran mentiin koulujoukkueiden SM-kisoihin kokeilemaan, ja sieltä tulikin voitto, Amjad kertoo hymyillen. Moisiolaiset edustivat Suomea PM-kilpailuissa kahdesti. Palkintoa ei tullut, mutta toisella kerralla se jäi kirpaisevan lähelle. Puoli pistettä jäätiin pronssista. Ja vielä ruotsalaisille. Olisi ollut mikä vaan muu, mutta että se oli Ruotsi. Se tuntui tosi pahalta! Eteenpäin Teksti ja kuvat Marko Tauriainen Pyörätuolikorista Amjad on harrastanut aina liikuntaa. Muun muassa futista Amjadin mukaan pyörätuolissa oleva voi pelata tuntikausia, maalivahtina. Koripallo tuli harrastukseksi vähän puskan takaa. Mua ei oikein huvittanut mikään vammaisurheilu, mutta sitten me käytiin koulusta paralympialaismessuilla ja mä innostuin ihan hirveästi pyörätuolikorikseen. Tulin heti seuraavana päivänä harjoituksiin, ja viikonloppuna oli jo peli. Kaikki tapahtui hetkessä. Kolmen päivän kuluttua lajiin tutustumisesta Amjad oli jo pelaamassa. Siitä se sitten lähti. Eikä se ollutkaan sellaista, mitä mä olin ajatellut. Nyt harrastuksen aloittamisesta on kulunut noin vuosi ja Amjad tähyää maajoukkueeseen. Se on monivuotinen suunnitelma ja vaatii intensiivistä harjoittelua. Ensin alkaa nuorten maajoukkueleiri, ja syksyllä SM-liigaan pelaamaan. Maajoukkue on tähtäimessä kahden kolmen vuoden päästä, Amjad sanoo ja jatkaa painokkaasti: Maajoukkueeseen pääseminen ei kuitenkaan ole se kaikkein tärkein asia, vaan menestyminen siellä. Pyörätuolikoripallosta puhuminen on Amjadista mieluisaa. Hän on selvästi pohtinut lajia monelta kantilta ja tempaisee kuulijan mukaansa. Mukana on monenlaisia pelaajia. Moni on vammautunut jossain vaiheessa ja päässyt pyörätuolikoriksen avulla asioiden yli. On kuitenkin aika iso menetys istua pyörätuolissa, varsinkin jos siihen joutuu joskus murrosiässä tai muuten kriittisessä elämän vaiheessa. Jos on ollut syntymästään saakka, niin ei se tunnu sellaiselta, koska ei tiedä muusta. Täällä on sellainen peräänantamattomuuden ilmapiiri. Esimerkiksi mun valmentaja, Vesa Sydänmaa, sanoo, että kun prässätään, puolustetaan ylhäältä, niin siitä ei tule läpi kukaan muu kuin Jumala. olosuhteista huolimatta Siirrot hän oppi lapsena katselemalla, kun isä pelasi netissä. Kerran mä sitten aloin neuvoa iskää, että kannattaisiko pelata tämmöinen siirto. Se uskoi, että joo hyvä idea. Mä pääsin pikkuhiljaa siihen juoneen kiinni, mutta iskä joutui häviämään monta peliä sen takia, että mä rupesin neuvomaan sitä. Meillä on tullut yhteistyössä tosi hyviä pelejä, Amjad nauraa. Shakki on Amjadille rentouttavaa ajanvietettä ja keino irtautua arjesta. Shakkimestariksi hän haluaa vielä jonain päivänä, mutta ei aseta itselleen sen korkeampia tavoitteita. Koripallo on korvannut siinä mielessä shakin. Shakki on mulle henkistä kuntoilua ja ajattelutaidon treeniä. Tuntuu tosi hyvältä, kun pelaa pitkillä ajoilla ja unohtaa koko ulkomaailman, Amjad toteaa. Suomalaiseksi lääkäriksi Iranista tulleena maahanmuuttajana ja pyörätuolissa koko elämänsä eläneenä Amjad on oppinut, että ilman kunnianhimoa ja määrätietoisuutta ei pärjää. Myös kotona on terotettu pienestä pitäen, että makaamaan ei saa jäädä. Amjad sanookin, että opiskelussa hänen motivaationsa ja tavoitteensa ovat kaikkein korkeimmalla. Lääkärin ammatissa viehätti lapsena hyvä yhteiskunnallinen asema, mutta elämänkokemuksen myötä siitä on tullut kutsumus. Kun on istunut pyörätuolissa eikä ole selvinnyt elämässä ilman muiden ihmisten apua, on pakko saada tuntea avun antamisen tunne. Hyvän yhteiskunnallisen aseman ja rahaa voi saada pienemmälläkin työllä, mutta tärkeintä on, kun voi auttaa toista sydämestään ja ehkä pelastaa jonkun hengen. Autettavana olemisesta Amjadilla onkin monenlaisia kokemuksia. Yllättävän usein hänelle tarjotaan apua tilanteissa, joista hän selviäisi hyvin omin neuvoinkin. Amjad arvelee, että toisinaan pyörätuoli haittaa muita ihmisiä enemmän kuin häntä itseään. Välillä ihmiset tuntuvat ajattelevan, että mä olen niin vammainen, että mut täytyy pelastaa jostain tilanteesta. Etten mä selviä siitä yksin, hän sanoo mietteliäänä ja jatkaa ajatuksella, joka kelpaa elämänviisaudeksi: Kaikkein tärkeintä apua tarvitsevalle ihmiselle on auttaa häntä olemaan tarvitsematta apua. Maahanmuuttajataustastaan Amjad ei usko olleen ylitsepääsemättömiä ongelmia. Ulkonäkö, uskonto ja kulttuuritausta ovat kuitenkin erilaisia, mihin Suomessa on totuttu, ja voi olla, että Amjadia on sen vuoksi kohdeltu joskus toisin. Mä olen elänyt suurimman osan elämästäni Suomessa ja suomen kieli on vahvin kieleni, niin että ajattelen ja näen unia suomeksi. Kyllä mä koen ehkä olevani enemmän suomalainen kuin iranilainen ja haluan pitää sellaisen asenteen, ettei se ole rasismia, jos joku suhtautuu muhun jollakin tavalla. Amjadin vanhemmilla siintelee mielessään toive paluusta kotimaahan, mutta Amjad on kiintynyt Suomeen ja suomalaisuuteen. Kyllä mulla on tarkoitus pysyä täällä Suomessa. Mä tykkään ja haluan elää tämmöisessä järjestelmällisyydessä ja täsmällisyydessä\n10 ALEKSANDRA KOSTENJUK suurmestari, naisten maailmanmestari syntymäaika: syntymäpaikka: Perm, joka on Uralvuoriston länsirinteellä Keski-Venäjällä asuinpaikka: Asuu siellä, missä pelataan shakkia. Viettää puolet elämästään shakkiturnauksissa ympäri maailmaa. Loppuaika kuluu joko Moskovassa tai Miamissa Teksti Marko Tauriainen Kuvat Aleksandra Kostenjuk SHAKERIL PALVELEE SINUA NOPEASTI! Shakeril on kauimmin toiminut shakkikauppias Suomessa. Shakinpelaajalla Aleksandra Kostenjuk hullaannutti ihmiset Kolumbiassa. Bogotássa pidetty simultaaniesitys keräsi lapsikatraan Aleksandran ympärille. Kaikkialta maailmasta yksilöllisten toiveittesi mukaan myös lahjoiksi! on kavereita kaikkialla Minkälaisesta ruoasta pidät? Pidän venäläisestä ruoasta, kuten borssikeitosta ja stroganoffista. Lempikirjasi? Mihail Bulgakovin Saatana saapuu Moskovaan. Suosikkielokuvasi? Pidän kovasti Harry Potter -elokuvista. Harmi, ettei niitä ole tehty enempää. Suosikki televisio-ohjelmasi? Rentoudun pelin jälkeen katsomalla Kovaa lakia. Minkä ikäisenä opit pelaamaan? Isä opetti minut pelaamaan, kun olin 5-vuotias. Oliko koulussasi shakkikerhoa? Ei ollut, mutta kaupungissa oli monta shakkikerhoa, joissa kävin säännöllisesti. Niissä järjestettiin turnauksia ikäisilleni lapsille. Pelasivatko koulukaverisi? Monet pelasivat, sillä shakki on hyvin suosittua Venäjällä. Mutta koska olin jo 12-vuotiaana ikäluokkani maailmanmestari, minun piti käydä suurissa kerhoissa saadakseni vastusta. Oliko shakin pelaamisesta hyötyä koulussa? Shakista on todella paljon hyötyä koulussa. Se kehittää muun muassa muistia ja ongelmienratkaisukykyä. Mikä on mukavin turnausmuistosi? Kun voitin shakin naisten maailmanmestaruuden vuonna En unohda koskaan sitä tunnetta! Paras oma pelisi? Olen pelannut monta hyvää peliä, mutta sanon nyt kuitenkin ratkaisupelini Hou Yifania vastaan MM-ottelussa vuonna Paras shakkikirja? David Bronsteinin kirja Zürichin turnauksesta Maailman kolme parasta pelaajaa? Kasparov, Fischer ja kaikki shakin maailmanmestarit. Kuka on shakin maailmanmestari kymmenen vuoden päästä? Kymmenen vuoden päästä? Enpä tiedä. Toivottavasti joku tämän lehden lukijoista! Mitkä maat hallitsevat olympialaisissa 30 vuoden päästä? Kiina, Venäjä (toivoakseni) ja Yhdysvallat. Miten valmistaudut turnaukseen? Treenaan paljon fyysisiä lajeja, ratkaisen shakkitehtäviä, opiskelen avauksia ja käyn pelejä läpi. Onko shakki mielestäsi urheilua? Shakki on minulle ehdottomasti urheilua. Kilpaillessa hermojen hallinta ja kestävyys ovat yhtä tärkeitä kuin pelitaidot. Opettaisitko shakkia lapsillesi? Kyllä, kolmivuotias tyttäreni rakastaa shakkia! Raimo Lindroos Ahokuja Järvenpää P Fax (09) /railin Verkkokauppa: Shakkikirjat, -CD:t, -DVD:t ja -VHS:t, shakkilehdet (Everyman, Gambit, Batsford, Informator, NIC, Thinkers, Russell, jne.) Shakkinappuloita, -lautoja ja -kelloja Tietokoneohjelmia / shakkitietokoneita (Fritz, Rybka, Chessmaster jne. Mephisto, Saitek, Novag, Excalibur jne.) Suomalaisia ja ruotsalaisia shakkikirjoja Shakkikirjoja lapsille XIANGQI, GO, SHOGI, TAMMI, BRIDGE, BACKGAMMON, MAHJONG SHAKKIFILATELIA Miksi kannattaa opetella pelaamaan? Shakista on hyötyä paitsi koulussa myös elämässä yleensä. Shakki on reilua. Kun harjoittelet ahkerasti, niin voitat. Elämässä on sama juttu, kova harjoitus palkitaan. Minne haluaisit matkustaa pelaamaan? Olen käynyt yli 50 maassa pelaamassa ja haluaisin mennä johonkin, missä en ole vielä käynyt. Shakki on siitä mahtava laji, että voit matkustaa minne vain ja saada uusia kavereita! 18 19\n11 Kaikki alkoi tästä: Yhtenä iltana poikani Mitja pyysi minua pelaamaan kanssaan shakkia. Taisin olla väsynyt ja huonolla tuulella, joten tiuskaisin puolihuolimattomasti, etten osaa eikä sitä paitsi edes kiinnosta! Mitja, joka tuolloin oli yhdeksänvuotias, närkästyi minulle aiheesta. Tajusin heti tokaisuni jälkeen, miten typerä se oli. Kadutti. Vaikka en tiennyt shakista mitään enkä ollut sitä koskaan pelannut, miksi piti pilata toisen innostus? Koska minulla oli huono omatunto, yritin miettiä, miten voisin hyvittää Mitjalle hänelle aiheuttamani pahan mielen. Mietin ja mietin, ja lopulta keksin selvittää, olisiko kotikaupungissamme Tampereella mitään paikkaa, jossa lapset voisivat pelata shakkia. Tammer-Shakilla oli kuin olikin Pyynikin palloiluhallissa juniori-iltoja. Kerroin Mitjalle asiasta ja hän innostui heti. Siis Pyynikille! Pyynikin palloiluhallissa Mitja otettiin ystävällisesti vastaan. Vaikka osa lapsista oli jo kokeneita shakinpelaajia, aloittelija mahtui heti mukaan. Vaikka en yhä edelleenkään tiennyt Lukuvinkkejä Shakkiin voi törmätä mitä erilaisimmissa paikoissa Pasilasta Pariisiin tai Ankkalinnasta avaruuteen. Läpi vuosisatojen shakki on kiehtonut ja inspiroinut taiteilijoita ja kirjailijoita. Seuraavassa muutamia poimintoja lasten- ja nuortenkirjoista, joissa shakki on pienemmässä tai suuremmassa roolissa. Kukapa ei tuntisi Ihmemaan Liisaa, Lewis Carrollin klassikkoa! Jatko-osa, jossa Liisa seikkailee Peilimaassa ei ole ihan niin tunnettu, mutta yhtä kiehtoviin ja salaperäisiin seikkailuihin Liisa joutuu myös Peilimaassa. Kuten Ihmemaassa myös Peilimaassa Liisan seikkailut ovat unta. Shakkipelin ympärille kietoutuva tarina on täynnä kummallisuuksia ja epäloogisuuksia sekä klassisia hahmoja, kuten Tyyris Tyllerö. shakista mitään, minusta oli jännittävää katsoa lajia, jossa tavallaan ei tapahdu mitään ja toisaalta tapahtuu valtavasti. Mitja tykkäsi käydä shakkikerhossa, mutta sitten alkoivat muutkin harrastukset kiinnostaa. Mitja alkoi pelata kaverinsa kanssa salibandya. (Nyt Mitja harrastaa painia, sitä ennen hän kokeili judoa.) Shakkikerho jäi siis yhdeksi mukavaksi vaiheeksi. Vaikka en yhä edelleenkään tiedä shakista mitään, minulle jäi Pyynikin shakkikerhoilloista tosi hyvä mieli. En ole koskaan ollut Alaskassa, mutta uskon, että se on hieno paikka. En ole koskaan pelannut shakkia, mutta uskon, että se on hieno peli. Jos seikkailuretkellä Alaskassa törmää harmaakarhuun, niin shakkipelissä kuninkaaseen. Noihin aikoihin aloin kirjoittaa lastenromaaniani Tuukka-Omar, jonka päähenkilöinä on kaksi kahdeksanvuotiasta poikaa, Tuukka- Omar ja Paavo. Lastenkirjoissa pojilla on usein liikuntaharrastuksia, ja halusin kirjoittaa jotain muuta: niinpä kirjassani Tuukka-Omar tekee keksintöjä, ja molemmat pojat harrastavat shakkia. Liikuntaharrastukset ovat totta kai hy- Alice Martinin uudessa suomennoksessa (WSOY, 2010) Liisan nimi on vaihtunut alkukielen mukaisesti Aliceksi. Muutenkin käännös on uskollisempi alkuteokselle kuin vanhempi Kirsi Kunnaksen ja Eeva-Liisa Mannerin suomennos. Salapoliisitarinoiden ystävät eivät voi sivuuttaa ruotsalaisen Maria Gripen jännitysseikkailua Pörriäinen lentää hämärissä. Sen tarina on rakennettu taitavasti ja kiehtova kieli ja tunnelma jännittävine salaisuuksineen pitävät lukijaa otteessaan loppuun saakka. Mitä ovat nauhurilta kuuluvat kuiskaukset? Kuka on vanha nainen, joka tahtoo pelata puhelimitse shakkia? Mistä hän arvaa soittaa tyhjään taloon juuri silloin kun David, Jonas ja Annika ovat siellä? Onko kaikki vain sattumaa? Pienen salapoliisiseikkailun voi kokea siinäkin, kun metsästää vuonna 1989 ilmestynyttä kirjaa lähidivarista. viä ja mukavia, mutta joskus tuntuu, että niiden varjoon jää monia muita hauskoja asioita. Kuten vaikka shakki. Ei ole yhtään vähemmän jännittävää liikutella nappuloita shakkilaudalla kuin potkia palloa tai lämiä mailalla kiekkoa. Koska en siis tiedä shakista mitään, minulla oli varsin hauskaa, kun etsin tietoja kirjaani varten. Surffailin netissä ja luin kirjoja, jotta osaisin käyttää oikeita sanoja. Kirjan pojat ovat niin innostuneita shakista, että Paavo tekee kuvaamataidon tunnilla omakuvansa taustaksi shakkilaudan ja yhdessä pojat kirjoittavat eloonjäämissuunnitelmaa (koska he jännittävät leirikoulua) ja nimeävät sen luvut shakkisanaston mukaan. Vaikka en vieläkään tiedä shakista juuri mitään, niin tämän kuitenkin: shakki on hieno harrastus. Ja jonain päivänä olisi kiva päästä Alaskaan. Niina Hakalahti P.S. Shakkilaudasta ja -nappuloista on myös suklaaversio. Niina Hakalahden Tuukka-Omar on kirja erilaisuudesta ja ystävyydestä. Sen henkilöhahmot ovat toinen toistaan oudompia, eikä toisten erilaisuus tunnu häiritsevän ketään. Shakkia harrastavan ja omasta mielestään yhdestä nolosta jutusta kärsivän Tuukka-Omarin isä puhuu erikoisesti ja rentoutuu lentelemällä kaupungin yllä itämaisella matollaan, parhaan ystävän Paavon isä puolestaan autotallistuu, poikien vara äidiksi pestautuu nainen nimeltä Niilo, jolla on kalju tyttö, ja herra Kemppi uhkaa tuhota kaikki maailman porkkanat. Lämminhenkisestä, mitä erilaisimpia ihmisiä lähentävästä kirjasta voivat nauttia niin pienemmät kuin vähän isommatkin. Jukka Lemmetyn hauska kuvitus kuljettaa omalta osaltaan tarinaa eteenpäin. Kuva Marja-Leena Hukkanen Marko Tauriainen Shakkireissu Eduskuntaan Kylmä tuuli sekoitti hiuksiani, kun astelin Mannerheimintietä pitkin. Saavuin pian Eduskunnan lisärakennuksen eteen, jossa vastassani oli kansanedustaja Arto Satonen. Hän on eduskunnan moninkertainen shakkimestari, selo Hän on myös opettanut nuorille shakkia. Sain vahtimestarilta vieraslapun, ja lähdimme kävelemään maanalaista tunnelia pitkin Eduskuntataloon. Parin minuutin sokkeloisissa käytävissä kävelyn jälkeen Arto etsi työkaverinsa huoneesta pelinappulat ja kellon. Oli erikoista päästä pelaamaan Eduskunnan kahvilaan, joka on istuntosalin vieressä. Kello oli jo 18.00, eikä siellä ollut muita kansanedustajia paikalla sinä päivänä. Päätimme laittaa kelloihin aikaa 20 minuuttia. Kahvilassa oli täysin hiljaista, satunnaiset äänet kaikuivat seinistä. Satosen keskittyneen näköinen katse vilisti lautaa pitkin. Välillä tiukat tilanteet saivat hänet nojaamaan mietteliäästi käsi poskea vasten. Ensimmäisen peli oli tasainen, mutta hävisin sen ajalla, ja toisen jouduin harmikseni luovuttamaan, kun Arto teki haarukan tornista ja kuninkaasta. Pelien jälkeen hän kertoi hyvät siirrot ja mitä ei taas olisi kannattanut tehdä. Tästä pelireissusta jäi kivat muistot pidemmäksikin aikaa. Teksti ja kuva Milla Peltoniemi 15 v\n12 Q rppelipaikkoja JA -VÄLINEITÄ Aapeli on internetissä oleva maksuton pelipaikka, jonka shakkipalvelimelta löytyy pelikaveri lähes kellonajasta riippumatta. Enemmistö pelaajista on suomalaisia, mutta myös Baltian maiden ja Saksan pelureita (omien lippujensa alla) on yleensä aina muutama. Pelata voi ns. vierailijana, hevijuuserit yleensä rekisteröityvät ja voivat halutessaan muokata hahmojaan. Peliaikoja voi säädellä makunsa mukaan, ja valitun vastustajan tervehtiminen, pelistä kiittäminen ynnä muu lyhyt kommentointi sujuu näppärästi. Puutteena voisi todeta, että vastustajan taso selviää vain kokeilemalla mitään luokituksia pelaajilla ei ole. Enemmistö pelaajista edustaa keskitasoa, mutta myös aloittelijoita on joukossa. Huippupelaajiin ei täällä törmää. Internetissä toimiva maailmanlaajuinen shakkikerho, josta löytyy omantasoinen vastustaja koska tahansa. Voit pelata minuutin pikapelistä alkaen minkälaisia pelejä tahansa. Vakituinen pelaaminen edellyttää rekisteröitymistä ja jäseneksi liittymistä. Jäsenmaksu on noin 50 euroa vuodessa. Mukana myös maailman huippuja! Kelpo vastine (ICC) on täysin ilmainen (FICS), josta myös löytyy vastusta aina silloin, kun pelihalu iskee. Ominaisuuksia on tietysti maksullista ICC:tä vähemmän, peruspelaamiseen paikka on täysin riittävä. Normaalishakin lisäksi täälläkin voi päästää mielikuvituksen valloilleen ja kokeilla erilaisia shakin variantteja. Fritz & Chesster Aloittelijoille suunnattu Fritz & Chesster opastaa shakin saloihin aivan alkeista lähtien. Animoitujen hahmojen ja ohjelmassa olevien pienoispelien avulla on helppo oppia nappuloiden liikkeet ja muut pelin säännöt. Kun tarvittavat perusasiat ovat kunnossa, on mukava siirtyä haastavampien ohjelmien pariin. Fritz Lähinnä kilpapelaajille tarkoitettu pelaava ohjelma, jonka avulla voi katsoa ja analysoida pelejä. Löytää taktiset mahdollisuudet nopeasti, koska pystyy laskemaan miljoonia siirtoja sekunnissa. Uusin versio maksaa noin 50 euroa. Saatavilla on myös muita vastaavia ohjelmia, joista pelivahvuudeltaan paras on tällä hetkellä Rybka. Mephisto Chess Trainer Aloittelijalle tarkoitettu shakkikone, jonka kanssa voi harjoitella, kun muita vastustajia ei ole. Koneelle voi asettaa erilaisia miettimisaikoja ja pelityylejä. Heikkou tena on, että kone saattaa pelata täysin järjettömiä siirtoja ja asemia, mutta se käy erinomaisesti ensimmäiseksi harjoitusvastustajaksi. Suomalaisissa tavarataloissa kone maksaa noin 40 euroa. Shakkikello DGT XL Monipuolinen digitaalinen shakkikello, jota voi käyttää myös muissa peleissä, kun halutaan rajoittaa miettimisaikoja. Aloittelijallekin shakkikello tuo mukavan lisän pelin jännitykseen ja opettaa järkevään ajan käyttöön. Suomalaisissa verkkoshakkikaupoissa maksaa noin 90 euroa. Mekaanisia ja hiukan riisutumpia digitaalisia shakkikelloja saa eurolla. ChessBase Lähinnä kilpapelaajille tarkoitettu pelitietokanta, jonka avulla voi katsoa pelejä, tutkia avauksia ja valmistautua tiettyä vastustajaa varten. Uusimmat tietokannat sisältävät miljoonia pelattuja pelejä ja täydentyvät jatkuvasti, joten käyttäjä pysyy ajan tasalla suosituimmista pelitavoista. Uusin versio maksaa noin 180 euroa. Saatavilla on myös muita vastaavia ohjelmia, joista ChessAssistant on lähes yhtä suosittu kuin ChessBase. Playchess.com on aika monipuolinen shakinharrastusvaihtoehto, mikäli englanninkielen perusteet ovat hallussa. Selkeän pelilaudan, nappuloiden ja tehokkaan palvelimen ansiosta pelaaminen on miellyttävää. Eritasoisia (useimmat rankattuja) pelaajia maailman eri kolkista on aina paikalla. Vierailijoilla on pääsy aloittelijoiden pariin, ja lapsille on oma alueensa. Ainakin rekisteröitymisen jälkeen on mahdollista myös osallistua turnauksiin ja niin sanottuihin simultaanipeleihin, joissa mestari pelaa samanaikaisesti monen vastustajan kanssa. Myös muun muassa valmennusta ja opetusvideoita on tarjolla, mutta ne ovat maksullisia. Shakki- ja kielitaitojen ohessa täällä kohenee myös maantieto järjestelmä ilmoittaa etäisyytesi esimerkiksi brasilialaiseen vastustajaan kilometrin tarkkuudella. Pidetään Suomen lippu korkealla! Koonneet Tuomo Halmeenmäki, Kimmo Telenius ja Marko Tauriainen 22 23\n13 Kuningas joka lupasi liikaa Hallitsipa kitsas ja ahne kuningas kaukaista maata, jonka pellot pursusivat viljaa ja jolla laiduntavan karjan luut eivät laihuudesta vilkkuneet. Eräänä päivänä koki hallitsija olonsa pitkästyneeksi, kun sotiakaan ei ollut käyty aikoihin. Tarvitsen jotain älyllistä haastetta ja virikettä elämääni, tuumaili hän linnan kaarevasta ikkunasta katsellessaan. Niinpä hän lähetti viestin, jolla haettiin keksijöistä viisain hänen luoksensa. Sinä saat kunniatehtävän suunnitella minulle pelin, joka maailman hienoimpana vielä tunnetaan! Kuninkaan edessä keksijän oli otettava tehtävä vastaan. Viikkoja myöhemmin hän palasi tyytyväisenä esittelemään keksintöään kuninkaalle. Mainiota, mainiota, hihkui hallitsija lopputuloksen nähdessään. Minä palkitsen teidän mitä jaloimmin! Tuokaa säkillinen leipää tälle suurelle keksijälle! Hee... hetkinen vain arvon majesteettini. Jos suvaitsette, niin ehdottaisin viljan jyviin perustuvaa palkkiota, muovaili keksijä palkkiota mielessään. Kuninkaan lupaama palkkio oli aivan liian kitsas, mutta keksijä pelkäsi päänsä puolesta eikä halunnut suututtaa äkkipikaisena pidettyä kuningasta. Kiersihän laajalti huhuja, että monen alamaisen hartiat olivat jääneet päätään kaipaamaan. Ei kuningas ollut kuitenkaan hallitsijoista julmin, sillä hän piti aina lupauksensa, ja sen varaan keksijä saattoikin laskea. Mitä tarkoitatte, tuhahti hallitsija hunajavedellä viimeisteltyjen viiksiensä alta. Haluaisin palkkiokseni shakkilaudallisen vehnän jyviä. Shakkilaudallisen! Eihän siitä saa edes pussillista leipää, hörähti hallitsija, maha hyrskyen. Olkaa armollinen ja kuunnelkaa, hyvä majesteettini. Kyllä siitä siten saa, kun laitetaan yksi jyvä laudan ensimmäiselle ruudulle ja sitten aina tuplasti seuraavalle. Näin edetään aina viimeiselle 64. ruudulle saakka niin, että jokaisella ruudulla kaksinkertaistuu edellisen ruudun jyvämäärä. Hmm... vai niin, aprikoi hallitsija. Ehdotan, että teidän majesteettinne lähettää päivittäin yhden ruudun palkkioni, jatkoi keksijä ehdotustaan. Tänään siis yksi jyvä, huomenna kaksi ja ylihuomenna neljä, kysyi hallitsija tutkien samalla katseellaan keksijän arvoituksellisia kasvoja. Juuri näin, arvon majesteettini. Miten toimitatte palkkioni? Olen teille niin suopea, että käsken kuninkaallista viljalähettiäni toimittamaan teille lähetyksenne joka aamu heti kukonlaulun jälkeen. Kulkureittikin taitaa olla vinosti suoraan, niin kuin tässä keksimässänne pelissä tällä lähetillä, röhötti mahakas majesteetti jalopuusta veistetty shakkinappula kädessään. Ja niin asiasta sovittiin. Keksijä palasi kevein askelin kotiinsa, mutta ei hallitsijakaan sopimusta huonona pitänyt. Hän oli niin ihastunut uuteen suosikkipeliinsä, että suunnitteli jo linnan tähystystornien siirtämistä pyörille kulkemaan, jotta ne liikkuisivat kuin shakkipelissä. Seuraavana päivänä alkoi jyväralli, jollaista ei ole sen koommin nähty. Keksijän perheen aamut kuluivat ensimmäisellä viikolla viljalähetin rehvakasta hymyä katsellessa. Ja kyllä sii nä sivullisiakin huvitti, kun viljasäkin pohjalta laskettiin yksitellen palkkioon kuuluvia jyviä. Ei niillä jyvillä kenenkään maha täyttynyt, ja viikon eteenpäin edetessä nälkä kasvoi pikkuärtymyksestä isoksi kiukuksi. Seitsemäntenä päivänä vaimo tiuski nälissään keksijälle: Oletko ihan tyhmä, kun et ottanut hallitsijan palkkiota vastaan? Luuletko sinä, että muutamalla jyvällä ruokitaan meidät ja kaksi nokinaamaista kakaraa? Teksti Mika Karttunen Kuvat Valpuri Tauriainen Ole kärsivällinen ja luota minuun. Palkkioni on suurempi kuin ahne kuningas osaa odottaakaan, yritti keksijä rauhoitella vaimoaan. Tilanne rauhoittui hetkeksi, mutta toisen viikon alkaessa nälkä kaapi vatsalaukkua entistä hurjemmin. Tämä sai vaimon ottamaan asian uudestaan puheeksi: Sillä vinoilevalla läskimahalla on enemmän viljaa mahassaan kuin siinä löysässä säkissä, jolla sitä viljaa tuo. Ei tällä viljamäärällä voi elää! Keksijä aneli vaimoaan kestämään vielä ensi viikkoon, mutta vaimon kärsivällisyys loppui, eikä hän voinut olla kääntymättä hallitsijan puoleen. Pitkän matkan kuljettuaan keksijän vaimo saapui suureen linnaan. Hänet ohjattiin nopeasti kuninkaan luokse, linnan pelihuoneeseen. Ahaa, nyt minä tiedän, mistä keksijä on saanut idean, että kuningatar on laudan liikkuvin nappula, vinoili kuningas keksijän vaimon nähdessään. Mikä teidät tuo näin kauas kotoa? Vaimo esitti nöyränä huolensa päähän sidotun huivin alta, mutta myötätuntoa hän ei saanut. Kuningas katsoi alaspäin vierailijaan ja sanoi: Sopimus on sopimus, en kuuna päivänä riko sopimusta, jonka teen. Samassa kuningas istuutui takaisin shakkilaudan ääreen kananrasvaisia sormiaan silkkihuiviin kuivaten. Näky oli pöyristyttävä. Vaimo kääntyi, kätki kyynelensä ja palasi kotiinsa. Toisen viikon puolessa välissä koitti viimein aika, jolloin viljalähetys riitti taltuttamaan keksijän perheen nälän. Ja aina sen jälkeen, mitä useam min kukko lauloi, sitä enemmän lähetin ilkikuriset huulet vääntyivät alaspäin ja samalla keksijän vaimon ylöspäin. Kolmannella viikolla lähetin katse alkoi laahata maassa, kun viljakuormaa jouduttiin jo hevosella tuomaan. Pian kuormaa ei kyennyt tuomaan edes kaksi hevosta, vaan tarvittiin kolme ja neljä. Eivätkä ne hevoset olleet pieniä kuin shakkilaudalla vaan ruhtinaan suurimpia ja vahvimpia. Kun kukko oli kiekaissut 21 kertaa, alkoi kuningaskin hikoilla linnassaan. Ruhtinaalliset viljavarat olivat nimittäin ehtymäisillään. Keksijälle oli toimitettu vasta pieni osuus palkkiosta, mutta viljamäärä oli ylittänyt jo miljoona vehnän jyvää. Kun kolmas rivi saatiin lopulta päätökseen, hallitsija pyysi keksijän puheillensa. Hän ei halunnut syödä sanojansa, joten hän yritti muotoilla sopimusta uudelleen. Hallitsija lupasi mahtavan asunnon, 20 eekkeriä maata, kymmenen palvelijaa ja 20 härkää sekä kirstullisen kultarahoja. Hallitsijan tarjous oli tällä kertaa keksinnön arvoinen, ja niinpä keksijä suostui muuttamaan aikaisempaa sopimusta. Hymyillen hän toi riemastuttavat uutiset perheelleen. Illalla vaimo kysyi tulisijan lämmössä mieheltään: Olisiko rikkainkaan hallitsija voinut pitää sopimuksesta kiinni sellaisenaan? Keksijä nojasi eteenpäin niin, että tulen oranssi leimu valaisi kasvoilta veikeän hymyn. Ei. Sitä viljamäärä ei löytyisi, vaikka koko maapallon viljavarat laitettaisiin yhteen. Jos oikein shakkilaudalla valitsee, voi talonpoikakin tehdä kuninkaasta matin, kuiskasi keksijä vaimolleen iskien leikkisästi silmää samalla. Siitä lähtien tuo veikeä hymy viivähti keksijän kasvoilla aina, kun hän näki shakkilaudan\n14 Sastamalan Stormissa toimiva Shakkitarvike Tanni tekee vuorenvarmasti Suomen parhaat shakkinappulat. Raija ja Kalle Tannin vuodesta 1993 toiminut yritys on maan ainoa shakkinappuloiden valmistaja. Nappulat tehdään käsityönä, alusta asti omin voimin ja omista raaka-aineista perinteitä kunnioittaen. Tämä on nyt sitä tuppeen sahattua koivulankkua, Kalle Tanni nauraa. Ei mikään Teksti ja kuvat Marko Tauriainen puiseva juttu Siitähän tämä kaikki alkoi, kun huomasin 90-luvun alussa, ettei kunnon nappuloita saa enää mistään, sanoo Kalle Tanni, maanviljelijä ja innokas shakkimies. Samaa ovat huokailleet monet markettien hyllyjen väleissä haahuilevat asiakkaat etsiskellessään kelvollisia pelivälineitä. Kauppojen nappulasarjat ovat usein huojuvia ja huteria, liian pieniä ja kevyitä ja tehty ties mistä guttaperkasta tai puristemateriaalista, halpatuontitavaraa suoraan sanottuna. Hyvät ideat syntyvät usein henkilökohtaisesta tarpeesta. Siinä missä moni voi vain niellä harminsa, Kalle alkoi suunnitella nappuloiden valmistamista itse. Tuumasta toimeen Suomalaista nappulamallia, jollainen Kallella on itselläänkin vuodelta 1972, oli aiemmin valmistettu Tyrväällä sekä ainakin Turussa ja Porissa, mutta enää sitä ei kukaan tehnyt. Oli siis jo aika elvyttää vanhaa perinnettä. Vammalan ammattikoulun opettaja Ismo Rättäri innostui Kallen ideasta ja oli alkuvaiheessa apuna ja mukana tuotteen kehittelyssä. Tannit olivat rakentaneet ulkorakennuksen, jossa oli tarkoitus korjailla koneita, nikkaroida ja viedä sinne talon emännän kangaspuut. Mutta nappulaverstashan siitä lopulta tuli. Siitä ollaan tyytyväisiä, että rakennuksesta tuli hommaan sopiva, vaikka se ihan eri tarkoitukseen tehtiinkin, Raija Tanni sanoo, ja kyllähän rakennuksessa on tilaa toteuttaa alkuperäisiä suunnitelmiakin. Nappulan valmistamiseen kuluu 20 vuotta Automaattisorvi ulvahtaa ja sylkäisee valmiin näköisen nappulan koriin. Tuntuu, ettei tämä nyt niin vaikeaa voi olla. Raija ja Kalle Tanni nauravat, että yhden nappulan tekemiseen kuluu vähintään 20 vuotta. Sen ikäisenä koivu on parhaimmillaan työstettäväksi. Vanhemmistakin puista nappuloita tehdään. Tämä ei ole hätäisen miehen hommaa. Mutta 50-vuotias koivu alkaa olla kovin karkeaa, ja vanhat oksat ovat aina kovia, Kalle opastaa. Nappuloiden tekeminen alkaakin siitä, että ottaa moottorisahan kouraan ja lähtee metsään. Ennen ja jälkeen sorvauksen on monta työvaihetta. Kun sopivat puut on kaadettu ja sahattu, ne pitää kuivattaa. Ulkona kuivataan puoli vuotta tapulissa, Kalle kertoo. Sitten ne vedetään moottorisahalla sopivan mittaisiksi pätkiksi ja siivutetaan sirkkelillä. Sen jälkeen päästään sorvin ääreen. Aluksi Tanneilla oli käytössään iänkaikkisen vanha puoliautomaattinen sorvi. 50-vuotiaalla laitevanhuksella tehdään vielä nykyäänkin kuninkaille kruunut, mutta muuten nappulat sorvataan uudemmalla automaattisorvilla. Koneella pystyy tekemään 150 nappulaa tunnissa. Asiaan tietysti kuuluu, että Kalle on tehnyt tarvittavat terät itse. Puuta sorvatessa menee hukkaan noin puolet. Onneksi maatalossa purulle on käyttöä karjan kuivikkeena. Sorvista tulleet nappulat hiotaan pesukoneessa. Tarkkana saa olla siinäkin, kuten kaikissa muissakin työvaiheissa\n15 Tavaraa pitää olla oikea määrä ja aikaa sopivasti, ettei se klohmi niitä nappuloita, Raija toteaa ja jatkaa: Täytyy niitä vielä käsin hioa ja viimeistellä silti. Monivaiheisin työstettävä on ratsu, joka sorvin jälkeen käy vielä jyrsimessä, jossa se saa lopullisen muotonsa. Puuntyöstökoneiden kanssa työskennellessä täytyy olla ajatus mukana. Vahinko käy herkästi. Ei tätä saa kyllä väsyneenä tehdä. Jyrsimellä kun tehdään ratsuja, niin ei siinä saa sormet livetä yhtään, Raija varoittaa. Lopuksi ennen pakkaamista nappulat saavat lakan ja värin sekä pohjalliset. Lakkaus tehdään kolmeen kertaan. Konstit on opittu itse. Se on lyhyesti niin, että kourallinen heitetään tuonne ämpäriin ja sieltä nostetaan sitten kuivumaan. Mutta kyllä siinä oli aika homma sitä kehitellessä, Kalle sanoo salamyhkäisesti. Tyrvääläinen malli Tannit ovat tuoneet oman kädenjälkensä vanhaan suomalaiseen nappulamalliin. Ratsu ja torni ovat saaneet uusia piirteitä, nappuloiden kokoa on kasvatettu, ja mustat nappulat ovat nykyisin tummanruskeita. Kuninkaan kruunut tehdään vielä vanhalla puoliautomaatilla. Ratsun metamorfoosi on monivaiheinen. Ensin sorvataan nuijapää, josta ratsun muodot saadaan esiin jyrsimällä. Parannukset ovat pieniä mutta onnistuneita. Suuriin muutoksiin Tannit eivät aio ryhtyä jatkossakaan. Me ollaan nyt niin syvällä tässä jutussa. Pidetään kiinni tästä tyrvääläiseksi nimeämästämme mallista. Meidän tytär, Johanna, on kyllä puhunut, että tehtäisiin eri värisiä. Lapsille voisi olla jotain värikkäitä, Raija tuumii ja kertoo apua olleen myös vävykokelaalta. Hän kehitti hyvän työtavan painotuksen tekoon. Meillähän on valikoimassa myös painotetut nappulat, Raija muistuttaa. Tannin nappulat on aina tehty oman metsän koivuista, mutta Kalle on kokeillut myös muita puulajeja. Mahongista, punapyökistä ja pihlajasta tulee kaikista kauniinnäköisiä nappuloita. Kalle esittelee myös hienoja visakoivuisia ja katajaisia nappuloita. Visan ongelma on vaikea työstettävyys, katajaa puolestaan ei ole tarpeeksi saatavilla. Nappulat sorvataan erikoisvalmisteisilla terillä (vas.). Kallen rakentama katiska eli pesukoneen rumpu huolehtii nappuloiden hiomisesta. Automaattisorvi sylkee ulos noin 150 nappulaa tunnissa, hiukan nappulasta riippuen. Puolet puusta menee puruksi ja sitä myötä karjan kuivikkeeksi. Ystävällinen perheyritys Shakkinappuloiden tekeminen ja myyminen on Tanneille vain sivutoimi. Pääelinkeino tulee maatilalta, jossa on 35 lehmää. Raijan ja Kallen lapset Jarmo ja Johanna ovat apuna niin maatilalla kuin Shakkitarvikkeessakin. Jarmo on ulkomaankauppapäällikkönä vastannut muun muassa kellojen ostamisesta. Asiakaslähtöisyys ja ystävällisyys ovat läheisiä asioita kaupankäynnissä. Tannin nappulat ovat hyvälaatuisia ja kestäviä, mutta jos joltakulta häviää jokin nappula tai koira sattuu sen syömään, niin Tannit myyvät varanappuloita myös yksittäiskappaleina. Raijan hymyssä suin kertoma esimerkki on hyvin kuvaava: Kerran meihin otti yhteyttä yksi asia kas, jolta puuttui yksi nappula. Kun hän lähetti meille kuvan, niin huomasimme, että ne olivat sitä vanhaa mustaa sarjaa, jota me emme tee. Kerroin asiakkaalle, että me emme voi myydä teille arvokkaaseen sarjaanne uutta nappulaa. Sen sijaan löysimme varastosta sarjan samoja vanhoja nappuloita ja lähetimme puuttuvan sitten niistä. Tannin nappuloita on käytetty jo viitenä peräkkäisenä vuotena shakin massatapahtumassa, joukkuepikapelien SM-kisoissa. Lähes tuhannen pelaajan kilpailu on valtava ponnistus järjestävälle seuralle, ja Tannien nimellisellä vuokralla käyttöön antamat nappulat ovat olleet suuri kädenojennus. Ja onhan se aika kaunis näky, kun kaikki nappulat ovat samaa sarjaa, Tannit myhäilevät yhdessä. Maitotilallisen arjessa askareita riittää. Tanneilla on ollut jo neljä lehmää, jotka kukin ovat lypsäneet litraa maitoa! Niistä on seinällä muistutuksena kehystetyt kunniakirjat. Talon väelle ilta ei tule vielä navetassa käynnin jälkeen. Kyllä mä ehtoolla, siinä kun pidän huushollista huolen, otan santapaperin käteen ja keittiön pöydän ääressä hion ja valkkaan niitä nappuloita, Raija sanoo. Samaan aikaan Kalle on jo sorvaamassa seuraavaa satsia. HSL SHAKKINAPPULATURNAUKSET VUOSI NAPPULATYTÖT NAPPULAPOJAT APOJAT 2005 Maria Larionova Janne Kauppi 2006 Irina Tumanova Arto Elomaa 2007 Gabriela Ebeling Dmitri Tumanov 2008 Katariina Larionova Antti Kemppinen pine 2009 Mikaela Ebeling Jan Demidov 2010 Anastasia Mantulina Timo Syvälahti Helsingin Shakkiliitto Helsingfors Schackförbund Sinustako seuraava NAPPULATYTTÖ tai NAPPULAPOIKA? HELSINGIN KOULULAISKILPAILUT VUOSI ALAKOULUT YLÄKOULUT JATKOKOULUT 1999 Teemu Pudas Perttu Anttila Mikko Kangasmaa 2000 Kim Räisänen Teemu emu Tiinanen Mikko Kangasmaa 2001 Alexey Sofiev Rasmus Boman Antti Arpalahti 2002 Bennie Wardi Teemu Tiinanen inan Kimmo Karvinen 2003 Mikko Kurkijärvi Kim Räisänen änen Kimmo Karvinen 2004 William Linna Kim Räisänen änen Perttu t Anttila 2005 Vihtori Immonen Kim Räisänen änen Teemu Pudas 2006 Nikita Nossenko Vihtori Immonenmonen Teemu Pudas 2007 Daniel Ebeling Mikko Kurkijärvi Lauri Hitruhin 2008 Daniel Ebeling Vihtori Immonen monen Pongsan Ahkuputra 2009 Jan Demidov Daniel Ebeling Mikko Kurkijärvi 2010 Dmitri Tumanov Daniel Ebeling Arto Elomaa HELSINGIN KOULUJOUKKUEKILPAILUT VUOSI ALAKOULUT YLÄKOULUT LUT JATKOKOULUT 1999 Soukka Sotunki Ressu 2000 Soukka Sotunki Mat. lukio 2001 Soukka Länsimäki äk i Sotunki 2002 Kaisaniemi Espoonlahti on Mat. lukio 2003 Suna Korso o Maunula ula 2004 Suna Korso Ressu 2005 Suna Oulunkylä Ressu 2006 Suom.-venäläinen Saarnilaaksoar akso Ressu 2007 Suom.-venäläinen Maunula ula Mat.lukio 2008 Suom.-venäläinen Saarnilaaksoar akso Ressu 2009 English School ol Maunula ula Ressu 2010 English School English School ol Ressu 28 29\n16 LAIVANUPOTUSTA shakkilaudalla Teksti ja kuvat Marko Tauriainen Häiveteknologiaa käytetään tehokkaasti sotalentokoneissa ja sukellusveneissä. Niiden havaitseminen tutkalla on joko vaikeaa tai käytännössä mahdotonta. Kuvittele, että voisit käyttää samaa hyödyksi shakissa! Vastustajasi ei tietäisi, missä nappulasi ovat. Tai hän joutuisi ainakin arvaamaan, mikä nappula mikin on. Suomalaisessa shakissa pääkohteesi voi olla juuri siinä, missä et uskonut sen olevan! Suojaudu, etsi vihollinen, hyökkää! Shakki on lautapelien ykkönen, ja pelin tarkoituksena on nitistää vastustajan sotajoukkojen hallitsija, tehdä kuninkaasta matti. Yli 1500 vuotta vanhasta pelistä on kehitetty lukematon määrä versioita. Vihdissä asuvan Eero Raitasen keksimä Suomalainen shakki tuo peliin nykyaikaisen ulottuvuuden ja on samalla sekä jännittävää, kiehtovaa että hauskaa. Peliä pelataan lähes samoin säännöin kuin tavallista shakkia. Nappulat, jotka saa asettaa alkuasemiinsa kahdelle ensimmäiselle riville oman mielensä mukaan, liikkuvat kuten shakissa. Pelissä ei kuitenkaan ole linnoitusta eikä ohestalyöntiä. Pelissä ei myöskään tunneta mattia, vaan pelin voittaa se, joka onnistuu ensimmäisenä lyömään vastustajan kruunupäisen kuninkaan. Tärkein ero tavalliseen shakkiin on nyt tarkkana! ettei vastustaja tiedä, missä ruudussa mikin nappula on. Peli ei kuitenkaan ole sokkoshakkia, jota mestarit pelaavat ilman lautaa ja nappuloita. Suomalaisessa shakissa molemmat pelaajat näkevät laudalla olevat nappulat, mutta esimerkiksi valkeiden nappuloiden arvon ja liikkumismahdollisuudet tietää vain valkeilla pelaava. Vastustaja voi vain arvailla tai päätellä pelin tiimellyksessä! Siinä pelin kiehtovuus onkin. Riskillä voi tietysti aina yrittää, lyödä summamutikassa jonkin vastustajan nappulan ja toivoa, että se sattuisi olemaan kuningas. Sellaista tapahtuu, onnella on osuutensa. Toisaalta yltiöpäisessä riskinotossa on vaaransa. Aina voi käydä kuin sille entiselle miehelle, joka pelasi koko omaisuutensa yhden hevosen varaan, juuri sen, joka laukkasi ensimmäisessä kurvissa ulos kilpailusta. Hevosista puheen ollen, vain ratsun liikkeistä voi varmuudella tietää, mikä nappula se on. Kaikkia muita nappuloita voi käyttää taitavasti harhauttaakseen vastustajaa. Tuumasta toimeen Raitanen kertoo keksintönsä syntyneen pitkän miettimisen ja askaroinnin jälkeen. Lapsena tuli pelattua paljon Monopolia ja muita pelejä. Sitten jossain vaiheessa tuli shakki, pelien kuningas. Shakkihan on sotapeliä, ja sitten kun on tullut kaikkia tutkassa näkymättömiä lentokoneita ja sukellusveneitäkin on vaikea havaita, niin siitä se sitten lähti. Sitten tuli mieleen laivanupotuspeli, ja unet ovat kanssa sellaisia, joista saa inspiraatioita. Ihan helppoa ei ollut siirtyä ideasta toteutukseen. Aluksi Raitanen porasi tavallisen laudan jokaisen ruudun keskelle reiät sekä asetti nappuloiden pohjaan puutapit. Peliä pelattiin siirtämällä nappuloita pöydän pinnan alapuolella, yläpuolelle näkyivät vain puiset tapit ruuduissa olevista rei istä. Yksi ahaa-elämys oli muovinen t-lista, josta pelin nappulat on nykyisin tehty. Yksinkertaisuutta ja mielikuvitusta Monet uudet pelit voivat olla kauhean mutkikkaita. Sääntöjä on usein vaikka millä mitalla, ja joskus tuntuu, että pelkkien pisteiden laskemiseenkin tarvittaisiin huippuluokan matemaatikkoa. Shakki, tammi ja mylly ovat vanhoja ja hyviä pelejä, joiden parissa viihtyy. Joissakin nykyisissä peleissä ohjekirjakin voi olla näin paksu, Raitanen hymähtää ja ojentaa sormensa vaaksan mittaisiksi. Suomalainen shakki ei vaadi muuta kuin shakkisiirtojen osaamisen. Helppo ja hyvä suunnitelma on hyökätä ja puolustautua samaan aikaan, vastustajaa tehokkaammin. Mestariksi ja kunnon sotastrategiksi tullaan harjoituksen kautta. Ensikosketus peliin saattaa tietysti tuntua jännältä. Yhdessä marketissa peli oli esillä tulevaisuuden tuotteena. Ihmiset eivät oikein osanneet aavistaa, että mikä peli tämä oikein on. Aluksi voi olla vaikea mieltää sellainen peli, jossa ei näy mitään, kun kaikki ovat tottuneet siihen, että näkyy, Raitanen naurahtaa. Yksinkertaisuuden lisäksi keksijä penääkin mielikuvitusta. Joistakin koottavista leluista saattaa tulla vain yksi häkkyrä, jokin robotti tai kilpa-auto, ja siihenkin ovat ohjeet valmiina. Siinä se sitten on se mielikuvitus. Ei saa yhtään pitää hauskaa. Ihan kuin sitä pelättäisiin. Shakissa uskotaan olevan noin erilaista mahdollista asemaa, siis luku, jossa on ykkösen perässä 43 nollaa! Kukaan ei ole vielä laskenut, paljonko mahdollisia asemia on Suomalaisessa shakissa, mutta niitä on joka tapauksessa enemmän, kun esimerkiksi sotilaat saavat olla laitariveillä eikä shakkausta tunneta. Vaan olkoonpa asemien lukumäärä mikä hyvänsä, peliä voi muunnella sopimuksen mukaan. Jos toinen on kauhean ylivoimainen, peliä voi pelata vaikka niin, että toisella on normaalit shakkinappulat. Annetaanhan monissa muissakin peleissä tasoitusta, Raitanen muistuttaa. Toisaalta nappuloiden paikat voidaan aluksi vaikka arpoa, niiden määrää voidaan vähentää tai pelata niin, että kumpikin pelaaja asettaa vastapuolen nappulat. Varmaa on, että jos pelaajat pitävät pelistä pöytäkirjaa, niin joku vain tavallista shakkia pelannut hölmistyy sen nähdessään. Pitää olla erilaista viihdykettä, ettei kaavoihin kangistu, hymyilee keksijä lopuksi. Finn Chess Eero Raitanen Ruustinnantie Vihti 30 31\n17 Shakki on hieno laji, sanovat Aki, Valtteri ja Markus Nokso-Koivisto. Isä ja pojat harrastavat yhdessä, käyvät kilpailuissa ja harjoittelevat kotona. Pelatessa aikuisen murheet ja kiireet unohtuvat, ja pojat uskovat pelissä opituista taidoista olevan hyötyä myös muissa lajeissa. Teksti ja kuvat Marko Tauriainen Perheen harrastus Luostarivuoren koululla Turussa on pitkät perinteet. Koulu toimi pitkään tyttökouluna, ja vasta kolmisenkymmentä vuotta sitten myös poikia alettiin ottaa kouluun oppilaiksi. Oppilaina tyttöjä on yhä niukka enemmistö. Tänään poikia kuitenkin on 85-vuotiaassa päärakennuksessa paikalla paljon enemmän kuin tyttöjä. On shakkikilpailun aika. 13-vuotias Valtteri ja 11-vuotias Markus Nokso- Koivisto ovat mukana koululaisten SM-kilpailussa nyt neljättä kertaa. Kilpailurutiinit alkavat olla hallussa, ja pelaaminen on kivaa. Pojat istuvat keskittyneinä laudan ääressä. Heidän ulkoisesta rauhallisuudestaan huolimatta olen varma, että kumpaakin jännittää, edes vähän. Tiukka kamppailu on meneillään. Shakki verissä Valtteri ja Markus oppivat pelin isältään Akilta noin viisi vuotta sitten. Shakkiharrastus siirtyy usein isältä pojalle. Nokso-Koivistojen suvussa shakkia on kuitenkin harrastettu laajemminkin. Poikien Antti-setä on pelannut maajoukkuetasollakin ja isä oppi pelin salaisuudet 35 vuotta sitten serkultaan. Yhdessä harrastaminen on pojista hauskaa. Eikä siitä tule lisäkulujakaan, kun koko perhe on yleensä reissussa mukana, isä toteaa. Nokso-Koivistot käyvät kilpailuissa silloin tällöin, eivät ihan niin usein kuin haluaisivat. Pojilla on myös muita harrastuksia, ja aikataulujen yhteensovittaminen on välillä hankalaa. Kun päällekkäisyyksiä tulee, niin sitten mennään sinne, mikä juuri sillä hetkellä tuntuu parhaalta\n18 VINKKEJÄ NUORILLE PELAAJILLE Älä jännitä, vaan ota rennosti. Katso aina, onko jokin nappula suissa. Tee suunnitelma. Muista kohdella vastustajaa hyvin. Harjoittele ja lue shakkikirjoja. Osallistu rohkeasti kilpailuihin. Älä masennu häviöstä. Muista myös urheilla, nukkua ja syödä hyvin. Valtteri (vas.) ja Markus Nokso-Koivisto ovat nuoresta iästään huolimatta jo kokeneita shakkikilpailujen kävijöitä. Tavoitteena on kuitenkin käydä paljon shakkikilpailuissa, Markus sanoo päättäväisesti. Shakkia harrastetaan myös kotona. Harjoittelemme yhdessä ja käymme pelejä läpi, joskus pelaamme, pojat vakuuttavat yhteen ääneen. Käymme yhdessä pelejä läpi, ja koetan selostaa, miksi joku siirtää näin tai noin. Pojat pelailevat keskenään, mutta alkavat aika usein nujakoida, Aki hymähtää. Kiistatilanteita ei voida aina välttää. Shakissa lähisukulainenkin on se pahin vastustaja, joka täytyy nujertaa. Akista tuntui erityisen hauskalta aikanaan voittaa oma serkkupoika, Valtterista on kivaa voittaa isä pikapelissä. Ja minä haluan voittaa Valtterin, Markus hymyilee. Kinat unohtuvat nopeasti eikä kaunaa kanneta. Vaikka voittaminen tuntuukin hyvältä, ei se välttämättä ole shakissa tärkeintä. Itse peli ja pelitapahtuma ovat jänniä ja kiehtovia. Toisten pelien seuraaminen on mukavaa. Peli kehittää myös monenlaisia taitoja ja tuo uusia kavereita. Kamppailua isolla K:lla Nokso-Koivistojen kotiseura, Loimaan Shakkikerho, on lähtenyt uuteen nousuun pitkälti Akin tarmokkuuden ansiosta. Seura oli perustettu jo vuonna 1939, mutta kuten monissa muissakin seuroissa sen toiminta oli välillä virkeää ja välillä uneliaampaa, kunnes nuukahti 80-luvulla lähes kokonaan. Nyt Loimaan Shakkikerhoon on tullut pelaajia myös naapurikunnista. Pojille riittää pelikavereita, kun nuorisoakin on mukavasti mukana. Virkeyttä ja eloisuutta toi, kun toimintaan saatiin samanikäisiä ja samantasoisia lapsia ja nuoria, jotka saavat nostetta aikaiseksi aktiivisuudellaan ja vilpittömyydellään, Aki sanoo. Olen pitänyt ajoittain nuorille koulutusta joko koulukerhossa tai kotonani. Tärkeintä kuitenkin on, että on jokin pelipaikka, jossa pelataan säännöllisesti ja josta löytyy useampia eri vastustajia. Shakin olemuksesta käydään toisinaan tiukkasanaisiakin väittelyitä pelaajien kesken. Jotkut pitävät shakkia tieteenä ja toiset taiteena, kun kolmannet taas kallistuvat urheilun puoleen. Nokso-Koivistojen perheessäkään asiasta ei ole täyttä yksimielisyyttä. Isän mielestä ei ole hirveästi merkitystä sillä, miksi kukin lajia haluaa nimittää. Kovaa kamppailua se joka tapauksessa on, hän tuumii. Vaaka kallistuu lopulta toiseen reunaan: Kyllä se taistelun takia urheilun puolelle menee. Pojat eivät ole isänsä kanssa samaa mieltä, vaikka Valtteri myöntääkin kamppailun olevan kovaa. Shakki on taidetta, he toteavat yksissä tuumin. Siitä Nokso-Koivistot ovat kuitenkin kaikki yhtä mieltä, ettei shakki ole mutkattoman helppoa. Vaikeinta on löytää suissa olevia nappuloita, Markus toteaa. Minulle keskipelit ovat vaikeimpia, sanoo Valtteri. Isästä vaikeaa on olla nöyrä ja harjoitella tunnollisesti. Helpointa taas on munia kovalla työllä rakennettu asema, hän naurahtaa. Wille Ruotsalainen 34 35\n19 Teksti Timo Akkanen Kuva Toivo Pudas OPPIMISEN ytimeen! Tarkkaavaisuuden ongelmat ovat lisääntyneet viime vuosina. On perusteltua kysyä, onko tehokas oppiminen ylipäätään mahdollista ilman tarkkaavaisuuden suuntaamista ja oikeata vireystilaa? Luodaanpa katsaus kognitiivisiin toimintoihin yleensä. Vireys ja tarkkaavaisuus ovat perustavaa laatua olevia kognitiivisia toimintoja ja taitoja, jotka ovat kaiken oppimisen ytimessä. Ajattelu- ja muistitoiminnotkin harovat tyhjää ilman tarkkaavaisuutta suhteessa opittavaan asiaan. Otteen muodostaa herpaantumaton tarkkaavaisuus ja aistien oikea vireystila. Tarkkaavaisuuden ollessa kohdallaan koko toiminnanohjaus pelaa. Tarkkaavaisuuden kehittämiseen on toki tarjolla erilaisia menetelmiä, mutta mitään viisasten kiveä ei ole vielä käännetty. Tarjolla on lääkkeitä, aivojumppaa, keskittymisen harjoituksia ynnä muuta. Edelleen tarkkaavaisuushäiriöiden kuntoutusta on esimerkiksi kokeiltu ns. koutsiryhmissä, joissa tavoitteena on ollut muun muassa itsearvioinnin kautta oppia tunnistamaan omaa tarkkaamatonta käytöstään. (NMI-bulletin 3/2009). Koutsiryhmissä saavutettujen oppien siirtyminen luokkatyöskentelyyn oli kuitenkin vaihtelevaa. Tarkkaavaisuuden kuntoutusryhmien vaihtelevat tulokset saatavatkin selittyä juuri sillä, että esimerkiksi ala-asteen ikäisen pojan pitää kiinnostua aidosti jostain pelistä tai lajista harrastaakseen sitä pitkäjänteisesti. Voi myös kysyä, ovatko alaluokkien pienten lasten neurologiset valmiudet tarpeeksi kehittyneet itsensä arvioimiseen? Pelit, musiikki, käsityöt ja taiteet pitkäjännitteisyyden kehittäjänä Vanhastaan opettajat tietävät, että soittoa tai urheilulajeja, käsitöitä ja erilaisia taiteita harjoittelevat oppilaat ovat usein pystyviä keskittymään opetettavaan asiaan, kykeneviä harjoittelemaan opittua ja ottamaan vastaan ohjeita. Oppilaat tietävät, että vaikeakin asia on mahdollista saavuttaa harjoittelun ja ponnistelun kautta. Entäpä ne oppilaat, jotka eniten vihaavat juuri pitkäjänteistä harjoittelua. Miten saada heidät harrastamaan sitä? Joskus tällainen huijaus saattaa onnistua, sillä monilla normaaliälyisillä mutta tarkkaavaisuuden ja toiminnanohjauksen ongelmista kärsivillä lapsilla on kuitenkin tarve näyttää, että älli pelaa. Erityisesti pelit vetävät poikia. Shakkipeli antaa kielestä, musikaalisuudesta tai liikunnallisuudesta riisutun mahdollisuuden itsensä ilmaisuun. Monet muutkin kuin toiminnanohjauksesta kärsivät erityisryhmät kuten cp-vammaiset, liikuntarajoitteiset, erityislahjakkaat ja näkövammaiset voisivat hyötyä shakkipelin tarjoamasta oppimiskehyksestä, jos ohjausta pelin perustaitojen oppimiseen olisi heille tarjolla. Shakkipelin oppimiskehys Shakkipelin sisältämiä kognitioita on eritellyt ranskalainen kasvatustieteilijä Michel Noir, joka seurasi shakkikursseja seuranneita kursseja kolmen vuoden ajan ja vertasi tuloksia vastaavassa sosioekonomisessa viitekehyksessä eläviin oppilaisiin. Hän eritteli väitöskirjassaan (2002) seuraavia elementtejä, joita shakkipeli pitää sisällään. Oppilaiden suoriutumisen arvioinnissa käytetyt kriteerit Shakkikursseja seuranneiden oppilaiden tulokset keskiarvoon nähden ongelmanratkaisutaidot + 32 % intuitiivisen reaktion itsesäätely + 50 % kielelliset valmiudet + 25 % keskittyminen + 50 % analysoinnin nopeus + 13 % muistikapasiteetti + 22 % Tarkkaavaisuuden ja toiminnanohjauksen kannalta huomio kiinnittyy tämän tutkimuksen tuloksissa huimaan intuitiivisen itsesäätelyn lisääntymiseen. Tarkkaavaisuuden ydinongelmaksi on sekä aikuisilla että lapsilla tehtyjen tutkimusten perusteella nostettu juuri käyttäytymisen inhibitioiden ongelmat. (NMIbulletin 3/2009) Näiden mukaan yksinkertaisen käyttäytymisen säätelyn (kuten vuoron odottamisen, ylettömän puhumisen tai toiminnan tarpeen) kypsyminen edellyttää tarkkaavaisuuden ylläpitämistä ja toiminnanohjauksen taitojen kehittymistä. (NMI-bulletin 3/2009) Yksinkertaisia shakkipelissä vaadittavia itsesäätelyn elementtejä ovat hiljaisuus pelin aikana, kosketetun nappulan siirtäminen (käsien hallinta), vastustajan siirron huomioiminen, peliajan kulumisen seuraaminen. Peliin kuuluu myös vastustajan kunnioittaminen, oikeudenmukaisuus, pettymysten sietäminen ja tietoisuus vastuullisuudesta omissa siirroissa; jos pelin häviää karkeaan virheeseen, ei voi syyttää toisia, säätä, sattumaa tai huonoa tuuria. Silti shakkipelikään ei tuo kaikille ihmeparannusta tarkkaavaisuuden ja toiminnanohjauksen ongelmiin. Se voi kuitenkin kuntouttaa ja rikastaa lapsen tai nuoren elämää ja integroida hänet muuhun joukkoon. Shakkipelin sudenkuopat Toiminnanohjauksen ongelmista kärsivillä oppilailla on shakkipelin opettelemisessakin vaarana lopettaa tai alisuoriutua erityisesti häviön hetkellä. Kysehän on lopulta kamppailusta voitosta. Häviön hetkellä itsetunto on aloittelijalla helisemässä. Siksi myönteinen palaute, huomiot onnistuneista yksittäisistäkin siirroista ja häviämisen tuomien tunteiden käsitteleminen on tärkeää. Tullakseen pelaajaksi aloittelijan on ylitettävä tämä ansa. Shakin harrastajien sukupuolinen jakautuminen (poikadominanssi) pudottaa suurimman osan tytöistä pois viimeistään yläasteella. Missään muussa lajissa kuin shakissa ei esimerkiksi kilpailu kansalliselle huipulle pääsemiseksi olisi tytöille vastustajien vähyyden takia yhtä helppoa kuin shakissa Suomessa. Shakkia harrastavia tyttöjä on siitä huolimatta vain kourallinen, ja hekin ovat usein maahanmuuttajataustaisia. Toisaalta esimerkiksi teini-iässä shakin kautta olisi helppo tutustua toiseen sukupuoleen ja solmia sosiaalisia suhteita yli kaikkien rajojen. Parhaimmillaan shakki luokin sillan eri sukupolvien, sukupuolten ja erilaisten etnisten ryhmien välille. Kun kokonainen luokka saadaan pelaamaan shakkia, luodaan uusia suhteiden verkostoja, jotka säteilevät muuhun oppimiseen parantuneena luokkahenkenä. Suurin sudenkuoppa onkin usein juuri se, että harrastus loppuu pelaajien vähyyteen koululuokissa. Shakkipeli opettaa myös oppimisen taitoja. Yhteiskunnan uhraukset lasten ja nuorten ajattelun taitoihin, esimerkiksi maksamalla kerhoja ohjaaville opettajille täyttä palkkaa kerhotunneista peruskoulussa, kannustaisi opettajia pitämään niitä nykyistä enemmän. Näin saataisiin opettajien resurssit paremmin käyttöön ja luotua koulusta vaihtoehto, mitä tarjota niille lapsille ja nuorille, joiden vanhemmilla ei ole varaa esimerkiksi taiteen tai urheilun kohonneisiin harrastusmaksuihin. Lasten ja nuorten ajattelun taitoihin panostaminen muun muassa shakkipelin muodossa on vapaa-ajan taitojen opettamista siinä missä muutkin hyvät harrastukset. Ne ohjaavat yhteisöllisyyteen ja hyviin valintoihin. Yksilön kannalta tämä tarkoittaa vapaa-ajan mielekästä käyttöä, rikkaampaa elämää ja henkistä hyvinvointia. Lähteet: Kognitiiviset taidot: Kaija Matilaisen luennot erityispedagogiikan kurssilla Kognitiiviset prosessit (2000) Michel Noir (2002): Le développement des habilités cognitive de l'enfant par la pratique du jeu d'echec: Essai de modelisation d`une didactique du transfert. (Universite de Lyon II, 2002) NMI-bulletin 3/2009 (Miyake 2005), (Barkeley, 1997; Nigg 2000; Willcut, Doule, Nigg, Faraone & Pennington, 2005) 36 37\n20 Pidän shakkikerhoa parhaana kerhona Shakin koulukerhoja on keväällä 2010 toteutetun kyselyn perusteella noin 200 kappaletta, joissa on yhteensä noin 3000 oppilasta. Pohjoisin koulukerho löytyy Sodankylästä ja itäisin Joensuusta. Suurimmissa kaupungeissa on luonnollisesti eniten kerhoja ja oppilaita. Koulukerhojen vetäjinä toimii hyvin erilaisia opettajia. Tätä artikkelia varten haastattelin kahta vetäjää, jotka ovat Minkä ikäisenä shakin opiskelu kannattaa aloittaa? KL: Kaikenikäiset oppivat, mutta kerhoon kannattaa tulla heti, kun koulu alkaa. Hyvä aloitusikä olisi varmaan 5 vuotta. Ennen Pähkinärinteen päiväkodissa opetettiin shakkia ja lapset olivat hyvin innostuneita. ST: Ikä ei vaikuta tähän niin paljon kuin lapsen luonne. Mikäli lapsi jaksaa keskittyä opetukseen, ei iällä ole suurta vaikutusta. Minulla on muutamia eskari-ikäisiä lapsia kerhoissa, ja he tuntuvat pärjäävän hyvin shakkikerhossa. Jopa 4-vuotias poika kävi muutaman kerran tutustumassa shakkikerhossa, ja hän teki seuraavan Kuva Marko Tauriainen Shakkimestari Sauli Tiitta on ammattilainen shakin opettajana. Teksti Tuomo Halmeenmäki taustoiltaan hyvin erilaisia: Kai-Ari Lundell on Vantaan Pähkinärinteen koulun opettaja, joka on vetänyt koulussa shakkikerhoa jo noin 30 vuotta, mutta ei ole itse pelannut koskaan kilpailuissa. Sauli Tiitta on shakkimestari, joka on muutaman vuoden ajan vetänyt ammatikseen noin 15 koulukerhoa viikoittain. Yhteistä heissä kuitenkin on, että kumpikin on ohjannut shakin poluille jo likemmäs 1000 koululaista. kauniin matin 8-vuotiaasta shakinpelaajasta. Nelivuotias pelasi valkeilla väreillä: 1.e2 e4 g7 g6 2.Rg1 f3 Lf8 g7 3.Rb1 c3 Lg7c3 4.d2c3 b7 b6 5.Dd1 d5 Rb8 c6 6.Lf1 c4 Rg8 f6 7.Df7 matti! Eli mikäli innostusta shakkiin on, niin ikä ei ole ongelma! Kuinka nopeasti lapsi oppii siirrot? KL: Siirtojen oppimiseen menee aivan aloittelijalta pari kolme kerhokertaa. ST: Shakin säännöt on melko helppo oppia, sääntöjen oppimiseen menee aikaa noin 30 minuuttia. Perussiirtojen lisäksi on olemassa kolme erikoissääntöä: sotilaan korottaminen, linnoittautuminen sekä ohestalyönti. Näistä etenkin ohestalyönnin oppiminen voi tuottaa ongelmia. Millaiset lapset oppivat helpoiten shakkia? KL: Kaikenikäiset ja kaikenlaiset lapset oppivat. Mutta jos aikoo pärjätä kilpailuissa, pitää olla keskittymiskykyä ja kilpailuviettiä, täytyy valmistautua itsenäisesti myös. ST: En tiedä millaiset lapset oppivat helpoiten, mutta toiset lapset tuntuvat omaksuvan shakin periaatteita helpommin kuin toiset. Ja pelaavat shakkia yllättävän hyvin lyhyen harjoittelun jälkeen. Onko poikien ja tyttöjen oppimisessa eroja? KL: Ei ole. Tytöt vaativat kavereita mukaan, niin silloin homma sujuu. Tyttöjen suhteellinen määrä on kasvanut. Nyt ehkä kolmannes on tyttöjä, ennen heitä oli yksi tai kaksi. ST: Käsitykseni mukaan ei ole. Sen olen huomannut, että tytöille on poikia tärkeämpää, että heillä on läheisiä ystäviä koulushakkikerhoissa. Kerhot ovat usein valitettavasti erittäin poikavoittoisia. Mikä on vaikeinta shakin oppimisessa ja opettamisessa? KL: Alakoulujen kerhoissa on nykyään vaikeaa se, että kaikki eivät jaksa pelata shakkia ensimmäisestä luokasta kuutoseen saakka. On turhauttavaa, kun oppilas on juuri saatu shakin ekalle portaalle, niin viitosella sitten lopetetaan. Tietokonepelit ja muut harrastukset vievät monia shakkisieluja. Ennen oli mahtavaa, kun pojat ja jotkut tytöt jatkoivat vielä yläkoulussa ja lukiossakin. Jotkut oppilaat ovat saaneet shakista elinikäisen harrastuksen. ST: Lapsen tulisi oppia harkitsemaan siirtojaan eikä tehdä ensiksi mieleen tulevaa siirtoa. Tätä on kuitenkin vaikea opettaa, kun itse pelitilanteessa jännitys usein saa lapsen pelaamaan liian nopeasti. Lisäksi, kun laskee eri siirtovaihtoehtoja, on vaikeaa ymmärtää, mikä siirroista on paras. Usein päätös perustuu shakin asemallisiin seikkoihin, joiden eroja voi olla vaikea ymmärtää. Opettaja Kai-Ari Lundell on vetänyt monenlaisia koulukerhoja. Shakkikerho on paras, hän sanoo. Kuinka pian lapsi voi osallistua kilpailuihin? KL: Koulun omiin kisoihin kaikki osallistuvat joulun jälkeen. Aivan parhaat pääsevät saman tien jo kunnan kisoihin. Yksi aloittelija voitti Vantaan kisoissa samana vuonna jo hopeaa alakoulujen sarjassa, silloin kun Vantaan kerhojen taso oli Suomen paras. Kerhoja oli silloin Vantaan kouluissa paljon, kyse on luvusta. ST: Ensinnäkin lapsella tulee olla oma halu lähteä pelaamaan kilpailuihin. Toiseksi on hyvä valita sellainen kilpailu, jossa on sopivan tasoista vastusta. Suosittelen lapsille aluksi shakkikilpailuja, joissa on muitakin lapsia. Lapsi on usein valmis osallistumaan kilpailuihin, kun hän ymmärtää miten shakkinappuloita kannattaa pelata avauksessa ja kun hän pyrkii tekemään linnoittautumisen jokaisessa pelissään. Onko kilpaileminen tärkeää lapsille? KL: Lähes kaikki oppilaat rakastavat shakin kilpailullista puolta. Jotkut eivät kestä tappioita ja lopettavat sen takia, mutta heitä on hyvin vähän, ehkä yksi lukuvuotta kohden. ST: Jotta shakki jäisi elämänikuiseksi harrastukseksi, on kilpailupelaaminen tärkeää. Mikäli esimerkiksi koulukerhon paras pelaaja ei pääse mittaamaan taitotasoaan muiden kuin kerhokavereiden kanssa, voi hänelle jäädä kuva, että muista lapsista ei ole shakkivastusta. Tällöin lapsi voi lopettaa shakin harrastamisen. Etenkin lasten shakkikisoissa lapsi saa oikean kuvan pelivahvuudestaan, ja kisat saavat usein lapsen haluamaan panostaa shakkiin enemmän. Miksi shakkia kannattaa opettaa ja opiskella? KL: Pidän shakkikerhoa parhaana kerhona. Olen pitänyt atk-kerhoja, erilaisia liikuntakerhoja ja kuviskerhoja myös. Parasta shakkikerhossa on, että kaikenikäiset lapset pelaavat toisiaan vastaan. Joku kutonen jättää ekaluokkalaista vastaan kuningattaren ja vaikka toisen tornin pois, johan alkaa tulla haastetta. Lapsi oppii kunnioittamaan toista, kestämään voitot ja tappiot. Kilpailuissa ennen ja jälkeen matsin aina kätellään. Jos voittaa matsin pitää mennä ulos lenkille, ja jos häviää, niin vessa on hyvä paikka mennä itkemään. Isommat lapset opettavat pieniä. Itse olen sitä mieltä, että shakista pitäisi tulla oppiaine peruskoulussa, luokilla pakollinen 2 tuntia viikossa ja yläkoulussa valinnainen. Shakilla on niin paljon myönteisiä välillisiä vaikutuksia koulunkäyntiin. Shakki sopii aivan mainiosti myös erityisoppilaille. Joskus kerhossa on ollut autistisia poikia, jotka pärjäsivät mainiosti. Shakki nosti heidän itsetuntoansa huomattavasti, kun he voittivat niin sanottuja normaaleja poikia. ST: Shakissa ei tule hyväksi pelaajaksi vain pelaamalla. Shakissa on tärkeää oppia tietämään, miksi jokin siirto on hyvä tai huono. Tähän auttaa, jos joku opettaa, mihin asemassa kannattaa pyrkiä ja mikä on hyvä ja huono siirto. Myös shakkikirjojen lukeminen auttaa ymmärtämään syvemmin ja paremmin shakkia


LA: Wag the Dog - häntä heiluttaa koiraa ***\n<hl2></hl2>Teema klo 21.52BARRY LEVINSON (1997)\nSanotaan, mitä sanotaan, niin kyllä markkinatalous osaa olla nopea käänteissään.\nEli kun Bill Clinton oli teflon-miehenä selviytynyt yhdestä jos toisestakin, ilmestyivät esiin Monica Lewinsky, sikari ja vuoden pesemättömänä olleen hameen tahrat.\nMutta ilmestyi myös Wag the Dog, joka kasattiin supernimin 29 päivässä 15 miljoonalla dollarilla niille saalismarkkinoille, joilla olivat kellineet jo ennen Monicaa joukko Little Rockin mustia prostituoituja, Gennifer Flowers ja Paula Jones, jo unhoon jääneitä ison maailman johannatukiaisia.\nLopputulos ei ole Levinsonin parhaita, mutta piikkinsä tässäkin on ajankohtaisuuden päälle, kun Hilary Henkin ja David Mamet ovat päässeet Larry Beinhartin romaanin ja todellisuuden kimppuun: kaksi viikkoa ennen uudelleenvalintakierrosta istuva presidentti jää kiinni tyttöpartiolaisen ahdistelusta.\nSkandaali on vältettävä, ja niin presidentin neuvonantaja Conrad Brean ( Robert De Niro) palkkaa mukaan Hollywood-tuottaja Stanley Motssin ( Dustin Hoffman), muotigurun ( Denis Leary), lauluntekijän ( Willie Nelson) plus paimentaa poliittista koneistoa käyttämään voimaa – sota Albaniaa vastaan!\nFilmissä on oivalluksia, hihitysaiheita, mutta sen lähelle totuutta hakeutuva absurdius jää kuitenkin elävän elämän – erikoissyyttäjä Kenneth Starr ja hänen miljardeja vieneet tutkimuksensa – oman ironian alle.\nIdeakaan ei ole uusi: Michael Moore teki 1995 filmin Pekonia kanadalaisittain uudelleenvalintaa haluavasta presidentistä, joka nostatti huvennutta kansansuosiota julistamalla sodan Kanadaa vastaan.


Kansanvene Wilhelmiina: 2012\nWilhelmiina saatiin suunnitellusti laskettua lauantaina, Wilhelmiinan nimipäivänä. Laskussa noudatettiin tuttua kaavaa, laiturille oli viritetty sähköt, jonka perään oli kytketty uppopumppu turvaamaan veneen pinnallapysyminen sekä miehistön mielenterveys. Miehistöä oli tällä kerralla vähän, sillä työkiireiden takia vain Annika oli valvomassa tapahtumaa.\nLaskussa erikoista on, että puolet vastapuunatusta pinta-alasta katoaa veden alle.\nVuoto hiipui ensimmäisen vartin aikana totutusti, jonka jälkeen kuluikin useampi tunti ilman mitään merkittävää muutosta. Viimein illan suussa, kahdeksan tunnin vedessäolon jälkeen, veden virtaus oli hiipunut sen verran, että vene pysyi turvallisesti oman pumpun avulla kuivana - matka Tervasaaren kotisatamaan saatoi alkaa. Ilta loppui jo perineeksi muodostuneeseen laskupäivän juhlaillalliseen ravintola Kolmessa Kruunussa.\nPari iloista ja lämmintä viikonlopun päivää tulikin sitten lököiltyä veneessä sen kummemmin töitä, elämää tai venettä ihmettelemättä. Tiistai-iltana kone vedettiin seuraavan kerran käyntiin ja ajettiin takaisin Verkkosaaren talvisäilytysalueelle, josta masto nostettiin kyytiin. Merikapteenit Anna ja Teemu oli pyydetty kaljapalkalla auttamaan tikun pystytyksessä, ja suuri apu pariskunnasta sitten olikin, kun vastapystytetyn maston toppiin karkasi ison nostin, uusi vimppeli oli jo heti alkuun väärässä asennossa ja nostoliinakin kiinnitettiin sillä tavalla väärin, ettei sitä saanut apunarulla vedettyä vanttien ympäriltä takaisin veneen kannelle asti. Ei muuta kun Teemu reippaasti HMVK:n mastonosturin tikkaita pitkin taivaalle ja fiksaamaan edeellämainitut kömmähdykset. Meikäläinen toimi projektissa siinä roolissa, mikä luonteelleni parhaiten sopii, eli ihmispainona.\nNo, kivaahan meillä oli ja kaljaa ja rommia kului sitten kohtuudella vastalakattua ja pystytettyä mastoa pällistellessä. Annika loihti vielä tukevan illallisen viileässä kevätkesän yössä, joten kannen alle sai kömpiä tyytyväisinä vierekkäin minä sekä turvonnut vatsa. Muut sunnistivat kotejaan kohti, pelästyttyään ehkäpä tulevaa hallayötä.