Esilukija XIV – Esilukija – Medium\nMukavaa pääsiäisviikkoa. Esilukija on lukenut kahdeksantoista artikkelia. Suositeltavia niistä on yksitoista, kahden tähden veroisia kaksi.\nJokainen luettu media on yltänyt tähdille. Tarjolla on lukusuosituskatsaus Helsingin Sanomien Sunnuntai-sivuilta, Kuukausiliitteestä ja Suomen Kuvalehdestä. Lisäksi olemme lukeneet viimeisimmän Long Playn jutun.\nSeuraava uutiskirje lähtee matkaan kahden viikon kuluttua 27. huhtikuuta.\nJos luet tätä Mediumista, uutiskirjeen saat jatkossa sähköpostiisi tästä. Mikäli on kysyttävää tai kommentoitavaa, @esilukijat vastaavat parhaansa mukaan Twitterissä ja Facebookissa, joissa molemmissa saa painaa tykkäysnappuloita. Todennäköisesti kysyttävien kysymysten kooste löytyy täältä.\nTähdellä merkityt jutut vaativat joko tilauksen tai ovat kirjeenlähetyshetkellä luettavissa vain printissä. Kaikki nämä ongelmat ovat ratkaistavissa tekemällä lehtitilauksia ja ostamalla irtonumeroita. Sitä Esilukija suosittelee siinä missä lukemistakin.\nHS Kuukausiliite 4/2017\nTeppo Sillantaus: Viimeinen toisinajattelija*\nKekkosslovakian radikaali jyrähtelee.\nHauska, sivistävä ja avartava juttu poliittisesta ilmapiiristä 1970-luvulla. Aivan erinomaisen hyvää historiajournalismia. Juttu sisältää yhden viime aikojen parhaimmista haastatteluista. Emme spoilaa haastateltavaa, mutta tämä henkilö onnistuu kuvailemaan 1970-luvun Suomen poliittista ilmapiiriä paikoin The Office -henkisellä kuivalla humoristisuudella. Kokoomusnuoret pyörivät eduskunnan käytävillä aivan tosissaan sirppivasarapinssit rinnuksissaan, ja Harri Holkeri suostuu puhumaan kokoomuskollegalleen lähinnä selkävaivoistaan. Kun nykyään varoitellaan niin kovalla suulla, että on vaarallista keikuttaa venettä, niin osattiinpa sitä ennenkin. Huikea juttu, kippis Cyomi!\nSuomen Kuvalehti 13/2017\nJukka Heinonen: Miro\nVastaanottokeskusrähinöitsijän annetaan kertoa itse.\nViime aikoina on hirvittävästi yritetty selittää, mitä Suomessa tapahtui vuonna 2016. On tehty dokumentteja, kirjoitettu kolumneja, korjailtu faktoja. Silti mikään muu ponnistus ei anna menosta yhtä kirkasta kuvaa kuin tämän jutun yhden yksittäistapauksen näkemys yhdestä yksittäistapauksesta. (Joka olisi saanut fiiliksen vuoksi olla vielä puhekielisempi.) Yleistää tätä tahtoisi, jotta voitaisiin viimein puhua rakenteista eikä natseista.\nSuomen Kuvalehti 14/2017\nSilja Lanas Cavada: Je suis Marine\nLe Pen ABC.\nJuttu tuskin sisältää uutta tietoa kellekään, joka on lainkaan seurannut Le Penin kulkua ranskalaisessa politiikassa tai ylipäätään eurooppalaisen oikeiston nousua, mutta se on yhtä kaikki oiva ja teknisesti moitteeton rautaisannos Marinesta. Väsyneelle otsikollekin löytyy tekstistä motiivi. Lue rinnakkain Imagen viiden vuoden takaisen jutun kanssa.\nKati Leskinen: Hän: Teppo Saari\nTaas yksi ehdokas tolkun ihmiseksi.\nSympaattinen juttu tolkun ihmisestä, joka auttaa turvapaikanhakijoita. Mukavaa, että iänikuisen turvapaikanhakijakeskustelun tavisosapuolet pääsevät ääneen, ja tässä on vielä kuunneltu itse turvapaikanhakijoitakin. Kannattaa lukea, jos päivän positiivisuuskiintiössä on vajetta.\nHS Sunnuntai, 2. huhtikuuta 2017\nVeera Luoma-aho: Somessa mainostaa Mika Häkkinen ja kohta myös naapurin Irma*\nKohta ihan kuka vain voi olla somebrändilähettiläs ja mannekiini.\nTärkeä katsaus vaikuttajamarkkinointiin ja uusiin luoviin tapoihin, joilla ihmiset saadaan huijattua ostamaan asioita. Muotoseikoissa puutteita, mutta aiheesta ei ole Suomessa vielä kyllästymiseen asti jauhettu. Alku hyvä, loppua kohden huononee.\nHS Sunnuntai, 9. huhtikuuta 2017\nJaakko Lyytinen: Koppiin jo 16-vuotiaana*\nFiksu demokratiatutkija jyrähtelee.\nTutkijareferaatti, mutta siitä huolimatta oikein hyvä vaalipäivän juttu. Onnistutaan tökkimään monia kohtia ja lähettämään pisteliäitä terveisiä ajatushautomoihin kyseenalaistamalla konsulttielitistinen demokratiakupla “vahvimman demokratiana” ja kritisoimalla sen kykyä madaltaa osallistumiskynnyksiä oikeasti. Sanotaan ääneen, että köyhyyspolitiikka, työllistymispolitiikka ja syrjäytymisen ehkäisy ovat kaikki demokratian edistämistä.\nKatri Merikallio: Miten ne sen tekevät\nMelkein kaikki rakastavat dynaamista ja ketterää digi-Viroa.\nVihdoin ne sen tekivät! Digi-Virosta on kirjoitettu lähinnä uutisvirkkein, mutta SK tulee ja poimii matalalla riippuvan hedelmän. Pettyä ei tarvitse, sillä pelkkään digihuumaan sotkeutumisen sijaan SK maalaa tarkan kuvan koko Virosta. Oma komiikkansa on tosin siinä, että anarkistikin päästetään ääneen. Jakautumiselle olisi löytänyt hienovaraisempiakin symboleita. Jos suotte, nillitämme sen verran, että suuren ristiriidan valtiollisten tavoitteiden (kaikki koodaa! menestytään!) ja osittain huonosti voivan todellisuuden välillä olisi voinut nostaa keskiömpään. Nyt kritiikki tulee vasta lopussa ja on aika nopeasti kuitattu.\nAnu Nousiainen: Hengetön hengenpelastaja*\nKaikki, mitä olet aina halunnut tietää Anne-nukesta.\nHieman tylsä juttu hengenpelastusnukesta, jossa varsinaisen suuren tarinan sijaan on kimppu irrallisia. Ei tarjoa suuria lukuelämyksiä, yleissivistystä kyllä senkin edestä.\nTuija Pallaste: Etusivun uutinen*\nValtakunnallinen paikallisuutinen sen keskelle joutuneen paikallislehden läpi katsottuna.\nHieno juttuaihe, kökkö toteutus. Periaatteessa hyvin kirjoitettu kuvaus Imatran joukkosurman vaikutuksista paikalliseen yhteisöön, mutta esimerkiksi selitysten etsiminen kansallisesta rakennemuutoksesta ynnä muusta jää analyysiltään ohueksi ja hieman kaukaa haetuksi. Hataraa lama- ja mielenterveysongelmaselitystä yritetään hapuilla kertomalla teollisuuskaupungin historiasta ja syöksystä, Eveliina Lappalaisenkin tapauksesta, mutta se sanoo niin vähän mitään, että tuntuu päälleliimatulta.\nPetri Pöntinen: 46 päivää sosialismia\nSuomussalmella perustettiin kovaa vauhtia Suomen kansantasavaltaa vuonna 1939.\nHieno historiajuttu todella erikoisesta ajanjaksosta Suomen historiasta. Kaikki on niin kutsutusti kohdillaan. Hieno yksityiskohta kaivettu esiin ja selostettu kuivakan sijaan jopa ylielävästi. Aikuisten journalismia. What’s not to like.\nSaska Saarikoski: Šakkimestarin vaikein ottelu*\nSaskarov kyselee, Kasparov jyrähtelee.\nKeskipelissään hieman junnaava, mutta silti mainio henkilökuva šakkimestarista ja hänen taisteluistaan. Ei ole vähättelyä sanoa, että Garri Kasparov on mieleltään yksi maailman kiinnostavimmista ihmisistä, ja yhdestä tunnin haastattelusta on taitava kirjoittaja taustamateriaalin avulla saanut kelpo jutun kasaan. Suurta dramatiikkaa ei synny, mutta koska Venäjä on aina ajankohtainen, ovat maan asioita tiiviisti miettivien rohkeiden henkilöidenkin ajatukset aina kiinnostavia.\nLong Play 51\nMeri Valkama: Vaarallisia yhteyksiä\nSikainfluenssarokotesotkun vähemmän pateettinen ja monimutkaisempi puoli.\nOn hieman harmi, että Long Playn uutuus on oikeastaan jatkojuttu. Siinä referoidaan pitkät pätkät Meri Valkaman Suomen Kuvalehdessä aiemmin julkaistua juttua hämeenlinnalaisten lasten sairastumisesta. Siinä myös syvennetään ja järkevöitetään Iltalehdessä helmikuussa šokeerannutta narkolepsiatapausta. Kun juttu pääsee yli lapsitragedioista, kirkastaa sitä, että toden totta, sikainfluenssarokotteiden kanssa jokin taho on mokannut. Juttu vihjaa, että ensin mokasi lääketehdas ja myöhemmin, liian läheisten suhteiden vuoksi, myös THL. Sikainfluenssasotku on osoittanut järjestelmästä useita hyvin raskauttavia puutteita.\nMarkus Hotakainen: Jokin tässä ei nyt täsmää…\nEntä jos kuussa ei käytykään.\nKäsittämätön juttu yrittää todistaa vuonna 2017, että kuulento todella tapahtui. Ehkä tämä on vaan niin korkealentoisen hauskaa huumoria, että emme yksinkertaisesti ymmärrä. Ehkä pitäisi antaa neljä tähteä.\nJouni K. Kemppainen: Nyt saa nauraa feministille*\nHauska feministi jyrähtelee.\nNalkutamme usein siitä, että jutut ovat liian pitkiä. Tällä kertaa kaikki on toisin, sillä juttu on liian lyhyt. Raisa Omaheimo vaikuttaa esittelyään kiinnostavammalta haastateltavalta, jolla on paljon järkevää asiaa feminismistä, suomalaisesta komiikasta ja yhteiskunnasta. Toimittaja antaa taitavasti tilaa selittää näkemyksiä, ovat ne kuinka hyvin tai huonosti argumentoituja tahansa. Valitettavasti juttu katkeaa aivan uskomattomalla tavalla kuin seinään, ihan kuin olisi toimittajan nauhurista kasetti loppunut kesken tai jokin mystinen merkkiraja ylitet-\nAnna-Stina Nykänen: Jokapäiväinen leipäjonomme*\nLeipäjono for dummies.\nHurstin lama-ajan leipäjonon mittainen juttu leipäjonoista on raskasta luettavaa ei aiheensa vaan kirjoitustapansa vuoksi. Lukeminen on kuin seuraisi tekstin hidasta kompastumista omiin joka suuntaan kiitäviin jalkohinsa ja lentoa rähmälleen sitaattimereen. Leipäjonoista kaivetaan merkityksiä joita siellä ei ole, pohditaan, filosofoidaan ja maistellaan lausepareja, kuten: “Paljon liikkuu huhuja rikkaista, jotka hakevat ruoka-apua hienolla autolla. Vähemmän puhutaan niistä, jotka on haettu jonosta ambulanssilla.” Kokoelma huomioita vailla päätä tahi häntää.\nHS Sunnuntai, 9. huhtikuuta\nEeva Palojärvi: Nakkilasta kajahtaa*\n80-vuotias vuorineuvos jyrähtelee.\nToivottavasti tekoäly ei ainakaan lähiaikoina syrjäytä toimittajaa, sillä se näyttäisi todennäköisesti suurin piirtein tältä. Setä setäilee valtakunnanlehdessä mutu-pohjalta mielipiteitään taloudesta ja politiikasta. Jos et saa tätä tarpeeksi joulupöydässä, niin tässä oiva mahdollisuus tankata lisää. Tauno Matomäki latelee mielipiteitään, toimittaja/robotti nyökyttelee ja kirjaa ylös ja lehti painaa. Paksuinta jöötiä koko paketissa.\nEssi Salonen: Hän: Anu Koivunen\nAsiantuntijuus on mielentila, osoittaa uusi superprofessori.\nHenkilökuva viime vuosien superprofessorista on piinallisen ympäripyöreä, vaikka perusteleekin ympäripyöreyttään vilpittömällä tarpeella syventää lukijoille, mitä tämän vakikasvon julkisen minän takana on. Ilmeisesti lätinää perhekuviosta ja pendelöinnistä.\nOuti Salovaara: Venäläisten hotellit\nVenäläisillä on kiinteistöjä Suomessa, apua.\nKatsaus venäläisten hotellitoimintaan Kaakkois-Suomessa on sävyltään juurikin niin Yleisradion kakkoskanavan arki-illan ajankohtaisohjelmaa kuin aiheesta saattaa kuvitella — on keksitty, että niin, venäläisillä on aika paljon matkailukiinteistöjä Saimaalla, käydäänpä katsomassa, koetetaan tavoitella, kas, joku saadaan kiinnikin, ja katsotaanpa vielä kiinteistörekisteriä ja tilinpäätöksiä. Lopuksi kysytään oikeuslaitokselta, yliopistolta ja keskusrikospoliisista. Tavanomaista, kuivakkaa mutta perusasiat kunnossa pitävää journalismia, jota ei olisi näillä antimilla tarvinnut venyttää läheskään näin pitkäksi. Lukemisen jälkeenkin jää mysteeriksi, mikä koko asiassa on edes niin ongelmallista, sillä epäilykset ovat vain spekulaatioita.\nEikö riitä? Täältä satoja aiempia lukusuosituksia ja tästä kirje suoraan sähköpostiisi.


Kiista Koppelista – Nyrölän kaskimailla\nMatti Kant alkoi vaatia Aatami Vilpunpojalta perintömaataan itselleen keväällä 1797. Hänellä ei näytä olleen oikein tietoa isänsä Aatami Heikinpojan tekemän sopimuksen ehdoista. Asiaa käsiteltiin usean vuoden ajan. Aatami Vilpunpoika sai matkustaa monta kertaa käräjätuvalle Laukaan Petruman kylän Finnin taloon.\nSopimukseen nojaten Aatami Vilpunpojan asiamies esitti talvikäräjillä 1798 laskun, jonka maksamalla Matti voisi lunastaa vuokra-alueen itselleen. Siinä esitettiin talon verot ja maksut, jotka vuokralainen oli hoitanut usean vuoden aikana. Laskun loppusumma oli 31 riksiä ja 32 killinkiä. Se sisälsi seuraavaa:\nsopimuksessa mainittu rahavelka ja uusi rahavelka vuonna 1788\nLaukaan emäkirkon uusi rakennus\nhakemus kuninkaalliselle majesteetille\nAatami Heikinpojan ja tämän vaimon verot kuudelta vuodelta\nAatami Heikinpojalle lainatut kahdeksan kappaa ruista\nJyväskylän kappalaisen asuinrakennus ja viljelykset, tynnyri ja 10 kappaa ruista, ja\nosuus sotilaan ja resrviläisen pestirahasta.\nAatami Heikinpoika myönsi panneensa maan pantiksi velasta ja ottaneensa Aatami Vilpunpojalta lisää velkaa 3 riksiä ja 32 killinkiä, joten velkaa oli yhteensä 8 riksiä. Muut kulut ja muut sopimuksen ehdot hän kiisti.\nSyksyllä 1799 pöytäkirjaan merkittiin sopimus, jolla Matti ja Aatami jakoivat tilan rakennukset ja pellot puoliksi. Aatami sai tilan itäisen puolen, rakentamansa rakennukset ja niityt Koppelisuon siltaan asti. Matti sai läntisen puolen ja niityistä Karjokummunojanvarren sillan alapuolelta, Syvänlammenkorven ja Kaivonurmen, joiden kunnostamisesta hänen oli maksettava Aatamille 16 killinkiä. Aatami Heikinpoika sai pitää eläke-etunaan vanhat peltonsa ja niittynsä.\nMatti Kant ei ryhtynyt isännäksi, vaan myi maansa Aatami Vilpunpojalle vuoden kuluttua sopimuksesta 19. päivänä joulukuuta 1800. Tosin hän piti itsellään pienen alueen sotilaspalvelunsa ajaksi: neljä kapanalaa peltoa ja kolme kuormanalaa niittyä. Kauppahinta oli 66 riksiä ja 32 killinkiä, josta Matti sai käsirahana 20 riksiä. Aatami Vilpunpoika haki lainhuutoa tilaan talvikäräjillä 1801.\nKaupanteon jälkeen Matti Kant yhä viljeli talon peltoja. Hänellä oli mielestään siihen oikeus, koska loppuosa kauppahinnasta oli maksamatta. Matti kylvi keväällä kuusi kappaa ohraa, korjasi siitä syksyllä 24 kappaa ja kylvi tilalle rukiin. Talvikäräjillä 1802 Matti määrättiin luovuttamaan Aatamille vilja, oljet ja akanat ja maksamaan tämän oikeudenkäyntikuluja 2 riksiä ja 32 killinkiä.\nAatami Heikinpoika yritti pitää maan perheen hallussa kaikin keinoin. Hän teetti kirjurilla Vehniällä 10.2.1801 lahjakirjan, jolla antoi pojalleen perintötorpan. Talvikäräjillä 1802 vahvistetun sopimuksen ehtona oli, että Matti pitää pellot viljeltyinä ja maksaa kolmasosan sadosta syytinkiä ja sisarilleen 20 riksiä perintöosana talosta. Torpan paikaksi määrättiin sama alue, jonka Matti juuri oli myynyt Aatami Vilpunpojalle. Mikä lie lahjakirjan juridinen merkitys olikaan, Matti Kantista ei tullut torpparia.\nTalollinen Aatami Vilpunpoika\nSopimuksessa ei ollut mitään aikamäärää, mihin mennessä Aatami Heikinpojan tai hänen perillistensä piti maksaa velka Aatami Vilpunpojalle, ennen kuin tämä saa alueen omakseen. Aatami Vilpunpoika haki omistusoikeutta alueeseen ja sai kiinnekirjan Koppelin taloon Laukaan talvikäräjillä 1803.\nAatami Heikinpoika yritti yhä purkaa poikansa tekemää kauppaa ja vetosi talvikäräjillä 1804 siihen, että oli lahjoittanut talon puolikkaan pojalleen sillä ehdolla, että tämä huolehtii hänen eläkkeestään. Hän vaati Aatami Vilpunpojalta syytingiksi kaksi tynnyriä viljaa vuodessa ja muut välttämättömät tarvikkeet, joista hänen mukaansa oli sovittu suullisesti.\nAsiassa kuultiin todistajana lampuoti Heikki Sipinpoika Tuohimäkeä Korttajärven kylästä. Heikki oli kuullut Aatami Vilpunpojan sanovan kolmisen vuotta aiemmin: Kyllä minä maksan syytinkiä, jos sinun tyttäresi solmii avioliiton minun poikani kanssa. Sopimuksen mukaista naimakauppaa ei koskaan tehty.\nVuokrasopimus Koppelista ← Kiista Koppelista → Erkki Aataminpoika


Norsu: 10 kiehtovaa faktaa norsuista | Natgeo.fi\nPaljonko norsun sydän painaa? Miksi norsu ei pysty hyppäämään? Onko totta, että norsu voi itkeä? Katso vastaukset täältä.\nkeskiviikko 9. maaliskuuta 2016 teksti Anna-Dora Maron\n1. Norsu voi painaa jopa 6 tonnia\nAfrikkalainen norsu on maailman suurin maaeläin. Jättimäinen kasvinsyöjä voi painaa jopa 6 tonnia. Naarasnorsu painaa normaalisti puolet tästä.\nMaailman suurin norsu oli 3,96 metriä pitkä ja painoi 11 tonnia. Kyseinen norsu ammuttiin Angolassa vuonna 1956.\n2. Norsun sydän on 60 kertaa ihmisen sydämen kokoinen\nNorsun aivot ovat vain 3–4 kertaa niin suuret kuin ihmisaivot, mutta norsun sydän painaa peräti 21 kiloa. Vertailuna kerrottakoon, että ihmisen sydän painaa vain 350 grammaa.\nVaikka aivot eivät ole suhteessa ruumiiseen yhtä isot kuin ihmisellä, norsu on maailman älykkäimpiä eläinlajeja – norsun aivot ovat yhtä monimutkaiset kuin ihmisen.\n3. Norsu ei pysty hyppäämään\nNorsu on ainoa nisäkäs, joka ei pysty hyppäämään. Syynä ei ole laiskuus eikä itsepäisyys, vaan se, että suuren painon vuoksi hyppääminen on norsulle fyysisesti mahdotonta.\n4. Norsut viestivät erilaisilla äänillä\nNorsuilla on uskomaton kyky kommunikoida muiden norsujen kanssa. Norsu pystyy erilaisilla äänillä varoittamaan vaarasta, kutsumaan kumppaniaan tai jälkeläisiään ja pelottelemaan muita norsuja.\nIhminen ei pysty aina kuulemaan näitä ääniä, koska niiden taajuus on 0–20 hertsiä (ihmiskorva kuulee äänet, joiden taajuus on yli 20 hertsiä).\nNorsu käyttää kuulemiseen myös jalkojaan. Norsun jalat nimittäin pystyvät aistimaan matalampien taajuuksien aiheuttaman värinän maasta.\nVIDEO: Näin norsut kommunikoivat ääntelemällä. Tässä ääni muistuttaa kissan kehräystä.\n5. Norsu elää hyvin vanhaksi\nNorsut elävät lähes yhtä vanhoiksi kuin ihmiset. Useimmat yksilöt kuolevat noin 80 vuoden ikäisinä.\nVanhimmaksi koskaan elänyt norsu oli nimeltään Lin Wang, ja se saavutti kunnioitettavan 86 vuoden iän.\nMaailman vanhin norsu toimi japanilaisten ja kiinalaisten kulkuneuvona toisen maailmansodan aikana, ja siitä tuli kansallisikoni suuressa osassa Aasiaa. Lin Wang kuoli taiwanilaisessa eläintarhassa vuonna 2003.\n6. Norsu pystyy itkemään\nNorsut ovat hyvin tunteikkaita eläimiä: ne voivat itkeä, hassutella ja nauraa.\nNorsuilla on kehittyneitä rituaaleja. Kun norsut kohtaavat pitkän erossaolon jälkeen, ne leyhyttelevät korviaan ja päästävät tervetuloäännähdyksiä.\nKun yksi lauman norsuista kuolee, norsut surevat usean päivän ajan menehtynyttä toveriaan. Norsut muun muassa kokoontuvat hiljaisuudessa vainajan ympärille.\n_### Norsu on herkkä eläin\nNorsu on hyvin herkkä ja tunteellinen. Norsut pystyvät muun muassa osoittamaan erilaisia tunteita, kuten surua, myötätuntoa, ylpeyttä, lähimmäisenrakkautta ja leikkimielisyyttä. Valokuva: Colourbox._\n7. Norsu käyttää kärsäänsä snorkkelina\nNorsut osaavat uida, ja uidessaan ne käyttävät kärsäänsä snorkkelina voidakseen hengittää veden alla.\nKärsällä on monta muutakin käyttötarkoitusta. Norsut muun muassa katkovat sillä oksia ja imevät vettä pienistä lätäköistä.\n8. Norsun lähin sukulainen muistuttaa rottaa\nRottamainen kalliotamaani on pieni karvainen nisäkäs, joka elää kallioisilla alueilla Saharassa ja Arabian niemimaalla. Sekä kalliotamaani että norsu polveutuvat samasta hiirtä muistuttavasta eläimestä, joka eli miljoonia vuosia sitten.\nLajien erilaisuudesta ja kokoerosta huolimatta norsun ja kalliotamaanin perimässä on edelleen yhteisiä piirteitä. Molemmilla eläimillä on muun muassa samanlaiset jalkapohjat sekä hyvä kuulo ja muisti.\nMininorsu Tällä pikkukaverilla on eniten yhteisiä piirteitä norsun kanssa. Se tuntuu lähes uskomattomalta, koska norsu ja kalliotamaani ovat niin erikokoiset. Valokuva: Colourbox.\n9. Norsu on tiineenä lähes kaksi vuotta\nNorsulla on nisäkkäistä pisin tiineysaika. Yksi norsu saa elinaikanaan noin neljä jälkeläistä. Norsu voi tulla tiineeksi vasta 16-vuotiaana.\nKun pikkunorsu syntyy, koko lauma kerääntyy vastasyntyneen ympärille suojelemaan äitiä ja poikasta. Norsulauma auttaa norsupienokaista nousemaan jaloilleen.\n10. Norsu tunnistaa oman peilikuvansa\nVauvojen, apinoiden, harakoiden ja delfiinien tavoin myös norsut tunnistavat itsensä peilistä. Peilikuvastaan norsu pystyy näkemään, onko se palanut auringossa, ja jos vahinko on tapahtunut, norsu hoitaa ihoaan heittämällä hiekkaa auringonpolttaman päälle.


Viivi (o.s. Redcheetah's Pouta): maaliskuuta 2010\nMe kuullaan niin usein mamin ja isukin valittavan, että telkusta ei tule mitään katsomisen arvoista enää. No, Säde totesi saman asian tässä iltana eräänä.\nTyttö asettui oikein mukavasti sohvankulmassa olevan tyynyn päälle ja jäi odottamaan jotakin oikein mukavaa ohjelmaa värikkäistä ja eläväisistä tipusista.\nMutta eihän sieltä mitään sellaista tullut, joku neljäs uusinta jostakin sedästä, joka höpötteli ihan omiaan. Niinpä pian alkoi Säteenkin kiinnostus hiipumaan. Ja eipä aikaakaan, kun Säde sammui. Ilmeisesti iän myötä on Sädekin viisastunut ja on todennut sen, että kannattaa joskus levätä varastoonkin, eihän sitä koskaan tiedä, mitä seuraava päivä tuo tullessaan ja koska tarvitsee oikein extra-paljon energiaa.\nLähettänyt Viivi klo 7.24 1 kommentti:\nLähettänyt Viivi klo 13.37 6 kommenttia:\nEihän aurinkoa voi liikaa korostaa - eihän? Ei ainakaan näin keväästä piiiitkän talven jälkeen. Yksi meidän kevään kohokohdista osui viikonlopulle, kun aurinko lämmitti meidän terassin niin lämpimäksi, että pääsimme sinne ottamaan aurinkokylpyjä. Aurinko paistoi jopa niin kirkkaasti, että oltais tarvittu aurinkolasit. Nyt tuli vähän vihaisia ilmeitä, vaikka todellisuudessa me kyllä oikeasti nautimme!\nLähettänyt Viivi klo 7.34 1 kommentti:\nLähettänyt Viivi klo 7.21 Ei kommentteja:


Project... ME!: syyskuuta 2015\nSattuipa tuossa viikolla silmään Kaisa Jaakkolan kirjoitus stressaavasta arjesta. Kolahti samantien, sillä samojen asioiden kanssa on tullut itse painiskeltua viime aikoina.\nErityisen hienoa olisi, jos oma työpaikkani voisi tarjota työkaluja (työ)hyvinvoinnin edistämiseen, mutta niin ei tällä hetkellä todellakaan ole. Vai mitä mieltä olette mm. tälläisistä työputkista: aamu-ilta-aamu-ilta-ilta, aamu-aamu-aamu-YKKÖSVAPAA-ilta-aamu-YKKÖSVAPAA-ilta tai 12hvuoro-aamu-13h vuoro-ilta ? Mukavaa eikös? Laillisesti oikein, työntekijän jaksamisen kannalta ei todellakaan oikein.\nOn oma valinta harrastaa jotain työelämän ohessa. Ja miun valinta on fitnessurheilu, koska siinä on laji josta nautin ihan oikeasti. Harrastaisimpa mitä liikuntaa tahansa on lepo tärkeää. Se on tärkeää vaikka en harrastaisi työssäkäynnin lisäksi mitään muuta. Se on vaan eräillä työvuoroja suunnitteleville tahoille aivan käsittämättömän vaikeaa.\nKaisan kirjoituksesta löytyi yksi kuva, joka kiinnitti huomioni välittömästi.\nPystyin tunnistamaan itseni kaikkien laatikoiden sisällöistä. Sentään kaikkia oireita ei ole, mutta aika monta kylläkin. Esim. univaikeudet, väsymys, ruoansulatusongelmat, vaikeaa rentoutua, muutokset syömisessä, sosiaalisista tilanteista vetäytyminen, itkuherkkyys, ärtyneisyys, impulssikontrollin väheneminen, keskittymisvaikeudet, muistiongelmat, huumorintajun menetys.\nEi ole salaisuus, että olen vielä pari viikkoa uudessa työpisteessä perehtymässä. Sekään ei ole salaisuus, etten olisi halunnut mennä sinne. Ei siksi, että en halua työskennellä uudessa paikassa vaan siksi, että en olisi stressitasoja halunnut lisätä enää yhtään. Osan oireista olen tunnistanut jo ennen työpaikan vaihdosta, joten siksi en olisi mitään ylimääräistä elämääni kaivannut. Tuo työpaikan vaihdos, on ollut kuin viimeinen niitti. Jo ensimmäisen työviikon aikana olen saanut nuo ah niin "mukavat" univaikeudet riesakseni sekä mahaongelmat ovat pahempia kuin aikoihin! Olen myös viikon aikana saanut itkukohtauksia pari kertaa ihan vaan pelkästä väsymyksestä ja turhautumisesta. Keskittymisvaikeudet näkyy työssä sekä vapaa-ajalla.\nTyökaverit on huippuja eikä itse työ ole vaikeaa, mutta tottakai sitä joutuu uudessa paikassa pinnistelemään enemmän, kun et tiedä kaikkia tapoja, tiedä mitä missäkin on yms. Siihen päälle työpisteen kamala hälinä ja mahdottumuus keskittyä tekemään yhtä asiaa kerralla kaikessa rauhassa. Kolmen perehdytyspäivän jälkeen olisi oltava kykenevä olemaan täydessä työvahvuudessa. Töttöröö vaan. Tämä viikko on onneksi työtahdilta ollut rauhallinen, en tiedä missä lataamossa olisin jos olisi ollut oikeasti kiireisiä päiviä.\nPaljonko voimme sitten kuormittaa itseämme?\nAika hyvä kysymys. Itse koen olevani tällä hetkellä aikalailla äärirajoilla. Jo valmiiksii pelkään tulevaa työviikkoa (joka onneksi on hieman iisimpi kuin sitä ympäröivät viikot): onko miten kiire, selviänkö työtehtävistäni, mitä jos mokaan kun en pysty keskittymään?\nStressinsietokyky on yksilöllistä. Jollekkin tämä miun tämänhetkinen tilanne voisi olla ihan helppo nakki, eikä tuntuisi missään, mutta syystä tai toisesta miulle tää on ollut tosi raskasta ja työpaikan muutos tehnyt olemisesta ja elämisestä vieläkin raskaampaa.\nValitettavasti kesäloma, ei purkanut kaikkea kertynyttä stressiä vaan hyvin nopeasti töihin palattua tuntui kuin en olisi ikinä lomalla ollutkaan. Ja sitten vielä siihen muutos, jota en olisi halunnut, ja josta esimiehille sanoin että en halua. Tässä sitä nyt kuitenkin ollaan.\nAina ei mee nallekarkit tasan. Ja ihan turha tulla sanomaan, että "eihän se ole kuin kolme viikkoa, sitten pääset takaisin tuttuun" tai "kyllä sitä nuorena jaksaa". Vielä pahempaa on jos sanotaan "kyllä sitä on ennenkin pitänyt jaksaa". Prkl! Mitäs sitten jos joku ei vaan jaksa?! Miten paljon on pakko jaksaa?\nSe miten kukakin kokee stressin, on yksilöllistä eikä sitä pitäisi vertailla kenenkään toisen stressitasoihin ja jaksamiseen. Yksilöitä kun kerran ollaan. Joku jaksaa enemmän, joku toinen vähemmän. Se ei tee kenestäkään sen huonompaa työntekijää, jos nyt tuntuu että stressiä on enemmän kuin olisi hyvä.\nTässä aiheessa en välitä tippaakaan muiden mielipiteistä. En osaa luetella tekijöitä, jotka ovat ajaneet miut tähän pisteeseen. Olen tunnistanut ongelman ja yritän toki tehdä asialle jotain, harmi vain tietyt tyypit tekee siitä hemmetin vaikeaa. Taidan ihan oikeasti ruveta suunnittelemaan ja miettimään itselleni uutta työuraa.\nNyt pienen avautumisen jälkeen onkin hyvä lähteä valmistelemaan ruokaa ja huomisia eväitä. Viikonlopun ajan olen onneksi nukkunut hyvin ja olo on ollut iloisempi ja virkeämpi. Toivon todella, että saan nukkua myös ensi yönä hyvin ja työpäivä on siedettävä. Ja toivon todella, pysyväni kasassa seuraavat pari viikkoa. Ja myös siitä eteenpäin.\nParempaa alkavaa viikkoa!\nLähettänyt Unknown klo 8.47 5 kommenttia:\nTunnisteet: arki, epämukavuusalue, epävarmuus, pohdiskelua, terveys, työ\nJyväskylän SM-karsinnat 19.9.\nNyt on käyty katsomassa ensimmäiset fitnesskisat. Ystävän kanssa suunnattiin Jyväskylään SM-kisojen ensimmäisiä karsintoja katsomaan. Miehet skipattiin kokonaan ja keskityttiin täysin naisten kisoihin.\nMiten mukavaa olikaan höpöttää fitness- ja vähän koirajuttuja koko matka Jyväskylään ja sama homma kotiin päin tullessa. :) Etukäteen oli tiedossa, että lavalla on tuttuja, joten kyllähän heidän kuntonsa näkeminen hieman jännitti ja odotutti.\nKisojen taso yllätti. Ja valitettavasti ei kovinkaan positiivisessa mielessä. Oma kiinnostus oli tottakai body fitneksessä ja siinä "pitkässä sarjassa" eli +168cm. Kaikki naisten kilpailut katsottin mutta kovinkaan montaa VAU- elämystä ei kyllä tullut. Yllätyksenä tuli, miten paljon pehmeitä kuntoja oli. Etukäteen odotin myös isompia lihasmassoja.\nVoittaja nro. 164.\nBody fitneksen pitkän sarjan voitti Heini Hakalahti. Kilpailija, josta en ollut aiemmin kuullut mitään, mutta erottui line upissa upealla lihaksistollaan! Miinusta kisaväristä, joka näytti livenä katsottuna vihertävän harmaalle, mutta muuten oli hieno kokonaisuus. :)\nJenny mustissa biksuissa.\nAlle 168 senttisten sarjassa itse tykkäsin kovasti toiseksi tulleen Jenny Albrechtin kunnosta. Jos mie olisin saanut päättää, olisi hän voittanut sarjansa vaikka kireydessä lopulta hävisi ykköselle. :)\nPoseeraukset kiinnittivät paljon huomiota. Osalla kilpailijoista näki vaikka sun mitä ihmeellisiä asentoja. Ja konkretisoitui kunnolla se, että huonoilla asennoilla voit menettää vaikka miten monta sijaa! Joukosta täytyy erottua ja poseeraukset on hiottava niin, että niillä saa häivytettyä omia heikkouksia. Sama juttu bikinien kanssa. Huonosti istuvat ja sijoittuvat bikinit (varsinkin alaosat!!!) voi pilata fysiikkaa ja yleisilmettä tosi paljon. Kiinnitin huomiota paljon just noihin alaosiin ja vyötärön alueen kangasosiin.\nOmaa ajatusta vahvisti se, että nyt rauhassa rakennellaan lihasmassaa. Ja toivoisin sen tapahtuvan ilman enemmän rasvan kerryttämistä. Dietistä tulee aivan kamala, jos lähtökunto on kaamean pehmeä. Siinä vähän päälle parikymppisellä se ehkä viel onnistuu, mutta ei enää tässä iässä.\nJoitain kilpailijoita on tullut seurattua paljonkin ja varsinkin heidän vuoroaan lavalla odotti paljon. Sneak peakina mitä oli somessa nähnyt kuvia, oli odotukset korkealla. Valitettavasti täytyy myöntää että pettymyksiä tuli. Odotin enemmän mitä sitten lopulta lavalla näki. Harmitti ko. kilpailijoiden puolesta. :(\n"Oman tiimin" kilpailijat olivat molemmat bikinikisaajia. Ida Taskinen lavalla ensimmäistä kertaa ja hyvälle näytti. Idan sijoitus oli lopulta 10 ja pääsylipun SM-kisoihin hän sai. :) Töitä on vielä edessä, mutta tykkäsin näkemästäni. :)\nNiina Laukkasen kohdalla odotukset olivat todella korkealla ja hän näytti U-P-E-A-L-T-A lavalla. Mutta siltikkin sijoistus vain kymmenes!!! Mitä ihmettä!!! Järkytys oli valtava! Meinattiin katsomossa pudota penkeiltä! Ei vaan voi ymmärtää. Oikeana kilpailijana Niina osaa niellä pettymyksen ja nyt vaan uusi vaihde silmään ja SM-kisoihin entistäkin parempi paketti lavalle.\nVaikutti siltä, että tällä kertaa ei tuomaristo arvostanut biksukisaajien reilumpaa lihasmassaa. Kansainvälisellä tasolla lihasta on kisaajissa paljon, mutta jostain syystä se ei näissä kisoissa ollut arvossa.\nJaahas, nyt on aika lähteä valmistautumaan huomiseen työpäivään. Työpiste vaihtui seuraavaksi kolmeksi viikoksi, enkä ole asiasta mitenkään hyvilläni. :( Onneksi kyseessä on VAIN kolmen viikon muutos!\nTunnisteet: bodyfitness, fitness, fitnesskilpailut, kehitys, työ\nRoskaruokaklassikon uusi tuleminen\nPizza tuo roskaruokaklassikko sai kokea muutoksen. Itse tein ja säästin. Hyvää tuli ja sehän on tärkeintä. Olen tuskaillut aika-ajoin sitä, että niitä entisiä herkkuja ei aina oikein onnistu soveltamaan nykyisiin makroihin. Siihen liitettynä se, etten oikeasti tykkää laittaa ruokaa saatikka leipoa. Pizzerioiden mättölätysköillä on turha kuvitella elävänsä ja niistä menee vielä kaiken hyvän lisäksi pakki sekaisin.\nViimeisen kuukauden aikana olen tehnyt peräti kaksi pitsakokeilua. Perinteisempi malli, jonka pohja koostui gluteiinittomista jauhoista, ja sitten makroihin kuin nyrkki silmään osuva kaurapohjainen pitsa. Tuo kaurapohja vei voiton.\nKoska en tykkää leipoa, vaadin resepteiltä ehdotonta yksinkertaisuutta ja helppoutta. Ei isoa määrää mitattavia aineksia, saatikka että niitä pitäisi laskea sopimaan omiin makroihin. Tämä on naurettavan helppo ohje, ja tulen ihan varmasti tekemään sitä jatkossakin.\n- Kaurahiutaleita omien hiilihydraattimäärin mukaan\n- Suolaa (itse käytin Herbamarea)\nLämmitä uuni, itse käytin uunin "pizzavastusta" eli käytännössä alalämpöä kiertoilmaominaisuudella. Tällä pohjasta saa rapean.Mittaa kaurahiutaleet ja lisää vesi ja suola. Vettä sen verran, että seoksesta tulee helposti pellille levitettävää.\nEi kovinkaan houkuttelevan näköistä ;) Tuohon kun olisi lisännyt esim. viherjauhetta olisi voinut olla "taikina" aika vinkeän näköistä :D\nEsipaista pitsapohjaa sen aikaa, että siitä tulee kiinteä (n. 10min) ja lisää haluamasi täytteet.\nTällä kertaa täyttenä broileria, fetaa, sipulia, paprikaa, ananasta, persikkaa\nVois toimia myös ilman juustoa\nLaita pitsa uunin ja anna olla uunissa niin pitkään, että juusto sulaa ja täytteet saa kauniin värin. Sit vaan herkku ääntä kohden.\nHelppoa, nopeaa ja maukasta! Eikä mennyt maha kipeäksi. :) Eikä ollu mitään roskaruokaa! :)\nTunnisteet: kokeileva keittiö, ruoka, ruokavalio, terveys\nKeskiviikkona, syyskuun 9. oli aika palata lomalta töihin JA silloin oli myös syntymäpäivät. Mikä siinä onkaan, että vuosi vuodelta syntymäpäivät tuntuu aivan vaan tympeämmältä päivältä. Kyllä, olen saanut sen kuuluisan kolmenkympinkriisin.\nAhdistavia ajatuksia. Taas sellaisia syntyjä syvempiä, joihin ei ole olemassakaan mitään yksiselitteisiä vastauksia. Voi jee miten ne ottaa kupoliin. Ei, enää en tykkää syntymäpäivistä.\nHuikeaa kuitenkin oli se onnittelujen määrä mitä sain. Facebookissa yli 130 onnentoivotusta! Ja lisäksi puhelimeen onnitteluviestejä sekä puheluita. Olen kiitollinen jokaisesta onnittelusta. <3\nEi ole montaa vuotta aikaa, kun naureskelin moiselle typeryydelle kuin ikäkriisi. Ja sitten se iski. Sitä on pysähtynyt yhä useammin miettimään, mitä sitä on saanut aikaiseksi ja mitä on vielä saavuttamatta. Joo on ammatti, vakituinen työ, avioliitto, oma talo (kröhön, enemmän se kyllä on pankin) ja kaksi koiraa. On harrastuksia: koiraharrastukset agility ja näyttelyt sekä sitten omana elämäntapanaan tuo fitness. Mikä puuttuu? No perhe, lapset. Joko on niiden aika? Mitäs jo en voi saada lapsia? Haluanko vielä lapsia? Pitäisikö miun haluta? Tottakai haluan! Mites fitnessharrastuksen käy jos perustaa perheen? Entäs, kun haluan koiranpennun, joka saa pentuja (toivottavasti) aikaisintaan ensi vuonna ja olen haaveillut tästä jo vuosia?\nHaluaako mies perustaa perhettä? Nyt vai myöhemmin? Mitä jos mie oon liian vanha, eikä saada lapsia ikinä? Milloin on liian vanha?\nNykyinen työ ahdistaa. Pitäisikö opiskella jotain? Mutta mitä? Ei ole mahdollisuuksia heittäytyä kokopäiväiseksi opiskelijaksi. Poltanko itseni loppuun, jos yritän opiskella työn ohessa? Onnistuisiko työvuorojen suunnittelu niin, että opiskelu olisi mahdollista? Olisko minusta yrittäjäksi? Miten käy treenaamiselle ja mahdollisille kisahaaveille jos opiskelisin?\nMitäs jos treenaisin fitnesskisat tähtäimessä, kisaisin ja sen jälkeen perustaisi perheen? Miten kroppa reagoi kisadiettiin? Jaksanko nykyisessä elämäntilanteessa alkaa moiseen? Mitä jos kroppa ei toimikkaan, kun ongelmia on jo nyt? Mitä jos kroppa menee niin sekaisin, että sen palauttelu vie todella pitkän ajan? Onnistuuko perheen perustaminen kisadietin jälkeen?\nOnnistuuko tavoitteellinen treenaaminen ja kisoihin valmistautuminen lapsen saannin jälkeen? Edelleenkin jos nyt ikinä saan lapsia? Haluanko oikeasti fitnesskisoihin? Masters lavat, sinnekkö tähtään? Olenko liian vanha kisaamaan? Voiko olla liian vanha kisaamaan?\nEi oo ihan kevyitä ajatuksia. Eikä kysymyksiin ole selkeitä vastauksia. Olisi vain jollain mystisellä tavalla saatava ajatukset kasaan ja rohkeasti suunnattava unelmia kohti.\nHuomaa varmaan, että tuo perheen perustaminen on tällä hetkellä se suurin ajatus. Kiitos siitä rakkaalle ystävälle, joka sai esikoisensa ja sitä myöden tartutti minuun vauvakuumeen. Kyllä, kuumeen jota en ole koskaan ennen potenut enkä uskonut potevanikaan. Kai se on ihan luonnollista tässä iässä?\nAjattelenko vain liikaa? Pitäisikö vain suunnitelmat toteuttaa sen enempää miettimättä ja jossittelematta? Asiat on kuitenkin mielestäni niin isoja, että en niitä niin vaan suunnittelematta ja miettimättä toteuteta. En voi pohtia näitä asioita yksin. Niihin liittyy aina myös toinen osapuoli. :) On vain niin vaikea puhua asioista ääneen, kun oman pään sisällä myllertää niin älyttömästi. Ei kait asioiden voi antaa vaan ollakkaan? Vai voisiko?\nOnneksi mielenmyllerrykset on hyvä upottaa treeneihin. Niin, ja kohta asustelen työpaikalla siihen malliin etten todellakaan ehdi ajattelemaan mitään muuta. :D\nAsioilla on tapana järjestyä, uskon siihen nytkin.\nEi tullu fitnesspostausta tällä kertaa. Ei treenihypetystä tai ruokatuskailua. Uusi viikko ja uudet kujeet alkakoot. Olisi tarkoitus mm. lähteä loistoseurassa Jyväskylään fitnesskisoja katsomaan ja tuttuja kannustamaan. :)\nTunnisteet: epämukavuusalue, epävarmuus, pohdiskelua\nBlogi elänyt aikamoista hiljaisuutta viimeisen kuukauden ajan. Ensin ei ollut mitään kirjoitettavaa ja sitten on päässä myllertänyt jos jonkin moista ajatusta, joiden jäsentely ei vieläkään ole ihan kuosissaan. Ja vaikeaa on lähteä kirjoittamaan aiheesta, joka ei ole omassa päässä missään järjestyksessä.\nEdellisen kerran kirjoittelin väsymyksestä, fitnessturhautumisesta, palautumattomuudesta ja kesäloman alkamisesta. Ei kovinkaan positiivisesti sävyttynyt teksti. Ja pahalta näyttää, ettei tämäkään ole juurikaan sen positiivisempi.\nKauan odotettu kesäloma koitti viimeinkin elokuun puolessa välissä. Ja viimeisissä työ-öissä tuntui, että flunssa iskee ja niin se sitten töiden loputtua iski ihan oikeasti. Torstai-aamuna loppui työt ja torstai-iltana olin miltei 39 asteen kuumeessa. Great! Kuumeilua ei onneksi kestänyt päivää pidempään. Huono olo sen sijaan kesti pidempään. Ja kuten aina miun flunssa päättyy yskään. Eli hei hei yöunet, kun vaakatasossa olo sai aikaan jatkuvaa yskimistä. Ja jokainen tietää mitä olo on, kun vedät useamman päivän ihan vaan muutaman tunnin unilla. Ei kovinkaan hyvä olo.\nSohvalla maatessa oli aika miettiä fitnestä. Olen tämän n. vuoden aikana ollut useammin kipeänä kuin moneen edelliseen vuoteen! Ja aina kun jään lomalle. Joku voi pitää tuota ihan normaalina juttuna, se nyt vaan on niin. Itse edelleenkin olen asiasta erimieltä. Kaikki ei oo ihan jiirissä, jos kroppa ei siedä stressiä ja on heti kipeänä kun loma alkaa. On se hyvä ettei vuodessa niitä lomapäiviä kovinkaan paljoa ole. ;)\nSinisen tilalle harmaata.\nHieno juttu oli, että loman kunniaksi tuli myös kesän parhaimmat säät. Ja hyvät säät tiesivät sitä, että meidän mökki tulisi saamaan uuden maalipinnan. Niinpä sitä sitten siinä puolikuntoisena, todella huonosti nukkuneena pestiin talon seiniä maalipesulla ja viikonloppuna sudittiin uutta maalia pintaan. Miun vanhemmat olivat onneksi auttamassa, ja heidän apunsa oli korvaamaton. <3 Saatiin iso ja pitkään mieltä painanut urakka vihdoinkin tehtyä. Pitkiä päiviä tehtiin ja olo oli tosi naatti, mutta lopputulokseen olen enemmän kuin tyytyväinen.\nToisella lomaviikolla pääsin hiljalleen treeneihin kiinni sairastelun jälkeen. Aikamoista hissuttelua oli ensimmäiset treenit, kun hengästyminen sai aikaan yskimistä. Voimatasot olivat painuneet todella mataliksi varsinkin jaloissa. Ensimmäisen treenin jälkeen jo säikähdin, että hitto miten voin olla näin huono! Hiljalleen on voimatasot kasvussa ja treeneihin on päässyt kunnolla kiinni. Ihan kaikki ei kuitenkaan ole kunnossa...\nJaksan tehdä hyviä treenejä, joissa treenipainot ja toistomäärät ovat nousussa, mutta treenien jälkeen olo on todella naatti ja palautuminen nihkeää. Kroppa tulee treeneistä tosi kipeäksi. Valmentajan mukaan on vielä ok, että kroppa on väsynyt sairastelun jäljiltä. Kehoa pitää kuunnella ja jos on tosi väsy, on treeni skipattava/siirrettävä seuraavaan päivään. Oma pää taistelee ajatuksen kanssa, että voinko vielä syyttää flunssaa vai onko jotain muuta mitä pitäisi korjata?\nOlen tällä hetkellä hyvin tyytymätön kroppaan myös ulkonäöllisesti. Se on nesteinen ja turvonnut ja tuntuu että kaikki se massa pakkautuu nimenomaan vararenkaaksi keskivartaloon. Maha on oikutellut, vaikka ruokailut on edelleen sitä samaa mitä aina ennenkin ja yksittäisiä ruoka-aineita en edelleenkään ole keksinyt mikä ongelmia aiheuttaisi. Lisäravinteita ei ole käytössä paljoa, ja ne vähätkin on valittu niin että ne ovat mahdollisimman mahaystävällisiä. Viime viikolla uutena oireena oli närästys, mistä olen kärsinyt viimeksi reilu 10 vuotta sitten pitkän antibioottikuurin yhteydessä! Onneksi närästys meni parissa päivässä ohi, mutta kylläpä sekin laittoi miettimään onko tässä taas mitään järkeä. Ja turha sanoa, että älä stressaa. Kenen stressit on ennenkään käskystä hävinneet? Asiat täytyy saada jäsenneltyä järjestykseen eikä vaan sanoa, että lopeta se stressaaminen.\nHaluan päästä jyvälle kuinka tämä kroppa toimii. Tahdon etsiä ne juuri Minulle sopivat tavat ja tottumukset. Ja ei, punttitreenejä ei vähennä sillä se on liikuntaa mistä nautin todella paljon. Vaikka mennessä turhauttaa ja ärsyttää, saa raudan liikuttelu pään nollautumaan ja kotiin lähtiessä on paljon paljon parempi fiilis.\nTällä nimenomaisella hetkellä fitness kilpaurheiluna tuntuu kovin kaukaiselta. En voi kuvitella itseäni dietille, kun kroppa ei toimi optimaalisesti offillakaan. Sitä paitsi en ole kehitykseen niin tyytyväinen, että lähtisin sitä tuomaristolle tässä vaiheessa esittelemään. Näkemys on vahvistunut entisestään, että kropan pitää toimia hyvin ja olla ehdottoman TERVE ennen dietille ryhtymistä. Ja dietillä tarkoitan nimenomaan KISAdiettiä ei mitään laihdutuskuuria. Tällä hetkellä ei olisi myöskään korvienväli 110% mukana kisatouhussa.\nOlen nyt tyytyväinen, että miulla on eväät treenata niin että kehitystä tulee. Lihas ei kasva ilman rasitusta. Tärkeänä osana tulee myös se ravinto, minkä kanssa kamppailen siis yhä ja edelleen. Siihen tahdon löytää oikeat asiat niin, että kehitys on parasta mahdollista. Terveys ennen kaikkea kuten aina. :)\nTämä loma on mennyt varsinaisen itsetutkiskelun merkeissä. Sokrates on oikeassa, on tunnettava itsensä. Paljon on vielä asioita, joita täytyy oman pään kanssa neuvotella, mutta neuvottelut etenee. :)\nBlogihiljaisuus on nyt rikottu. Työt jatkuu loman jälkeen keskiviikkona. Uudella innolla kohti syksyä!\nLähettänyt Unknown klo 4.16 2 kommenttia:\nTunnisteet: epämukavuusalue, epävarmuus, fitness, fitnesskilpailut, kehitys, kuntosali, lisäravinteet, loma, pohdiskelua, remontti, ruoka, ruokavalio, sairastuminen, terveys, treeni


Coloriasto: Antosyaniini indikaattorina asidimetriassa.\nSemina 6-7, 1924\nKuten tunnettua on ahtosyaniini hyvin levinnyt väriaine kasvikunnassa. Willstätter'in mukaan ovat antocyanit glykosiideja, jotka happojen kanssa muodostavat hyvin kristalliseeravia suoloja, jotka ovat oxoniumsuoloja. Suolahappo hajoittaa nämä suolat hiilihydraateiksi ja n. s. antosyanidiineiksi, joilla juuri ovat varsinaiset väriaineominaisuudet. Antosyanimuodostuksesta riippuvat m. m. lehtien punaiseksi tuleminen syksyllä ja kukkien loistavat värivivahdukset kesällä. Happamassa solunesteessä on väri punainen ja alkalisessa sininen, mutta voi se olla myöskin tummanpunainen, violetti (neutraalisessa solunesteessä), tummansininen, vieläpä mustansininenkin, saaden alkalien vaikutuksesta usein myöskin vihreän vivahduksen. Erittäin voimakkaanvärisillä kukilla ovat antosyanit usein eronneet joko kristalleina tai myöskin amorfisina.\nHuolimatta siitä, että antosyania ei yleisesti käytetä indikaattorina, ei se kuitenkaan ole mikään uusi, vaan jo aikaisemmin ravintokemiassa käytetty indikaattori. Weigert jakaa antosyaniinit kahteen ryhmään, nimittäin viininpunaiseen ja punajuurikanpunaiseen. Edellinen antaa emäksisellä plumboasetaatilla saostettuna vihreän sakan. Happamessa liuoksessa on väriaine punanen, neutraalipisteessä osoittaen lakmuksentapaisen muutoksen ja vihdoin alkalisessa liuoksessa tullen vihreäksi. Tähän ryhmään kuuluvat ruskohiilen, villiviinin syyslehtien, kirsikan, mustikan, vatun y. m. punavärit. Jälkimäisen ryhmän värejä tavataan pääasiassa Amaranthaceae ja Chenopodiaceae heimojen kasveilla. Tämä väri antaa emäksisellä plumhoacetaatilla punaisenruskean sakan. Pieni määrä lipeää ei muuta sen väriä, ylimäärä sensijaan muuttaa värin keltaiseksi.\nItse indikaattori on paljon yksinkertaisempi valmistaa kuin lakmus. Joko rediisin tai punajuuren tai villiporkkanan kukkasarjojen sisimpien kukkien väri ekstraheerataan 96% alkoholilla, minkä jälkeen liuenneet orgaaniset hapot nutraliseerataan lipeällä. Väriaine on yhtä herkkä kuin lakmus, mutta antaa paljon tarkemmat värirajat kuin tämä, ollen hyvin tarkka indikaattori vieläpä heikoille orgaanisille hapoillekin.\n* Y. L. Tohtori V. Matula Ch. Z. N:o 57. 24.Talvella, jolloin on vaikea saada tarvittavaa kasvimateriaalia, voimme kernaasti käyttää ruskohiilestä saatua uutosta.* Vesiuutos haihdutetaan varovaisesti vesihauteella pieneen määrään, digereerataan väkevällä alkohoolilla. jolloin haitalliset uuteaineet saostuvat limamaisessa muodossa, n/10 KOH-liuoksella neutralisoituna on alkoholiliuoksessa oleva indikaattori valmis käytettäväksi. Liuos on ruskean punanen ja hvyin herkkä hapoille ja emäksille. Happamassa liuoksessa on se kirkkaanpunanen muuttuen varovaisesti neutraliseeraamalla helposti havaittavin vivahduksin keltasenvihreäksi ja vihdoin lipeäylimäärän pitemmän aikaa vaikuttaessa keltaseksi. Titrattaessa happoa lipeällä ovat värivivahdukset järjestyksessä peräkkäin: kirkkaanpunanen, malvanpunanen, sinisenpunertava, harmaansininen (neutraalipiste), sininen, sinisenvihreä, smaragdinvihreä ja keltasenvihreä palaten happoa lisättäessä takaisin päinvastaisessa järjestyksessä. Jos indikaattoria on käytetty hyvin hiukan, on liuos neutraalipisteessä täydellisesti väritön. Huomattava on, että indikaattori on hyvin herkkä myöskin hiilihapolle, minkä vuoksi on ennen titreerauksen lopettamista hieman kiehautettava.\nTitratessa lakmuksella on todellista neutraalipistettä tottuneenkin silmän sangen vaikea havaita. Antocyanini sitävastoin antaa kaikki vivahdukset vihreästä sinisenvihreään ja puhtaansinisestä harmaansiniseen, joka yhdellä ainoalla tipallakin n/10 Hcl muuttuu sinisenpunertavaksi. Väriero on niin jyrkkä, että jokaisen vasta-alkajankin on se helppo havaita. Tarkan värirajansa vuoksi on antocyanini varsinkin amoniakin titraamiseen paljon sopivampi kuin lakmus, mutta sopii se myöskin tavallisille hapoille ja emäksille, ollen suositeltava varsinkin laboratorioille, joissa työskentelijät helpoimmin voivat juuri tämän indikaattorin avulla itseänsä harjoittaa.\nHakusanat: 1920-luku , 1924 , antosyaanit , indikaattori , kasvivärit ja luonnonvärit , Semina , SUOMEKSI , Weigert , Willstätter


27.07.2017 klo 13:52\nTärinä, kylmä ja pakkanen voivat aiheuttaa mittarivian jopa uudehkoon autoon.\nKatsastuksessa vikoja ei hyväksytä.\nMittarioston vaihto uuteen maksaa helposti lähes puolitoistatuhatta euroa.\nOnneksi on toinenkin, paljon edullisempi vaihtoehto.\nMittarikorjaamo on erikoistunut irrottamaan mittariston autosta. Se on työ, joka ei aina välttämättä suju ongelmitta tavallisessa korjaamossa. ILPO MATTILA\nAuton mittariston vika voi alkaa vähitellen. Kaukovalojen merkkivalo lakkaa toimimasta, kello rupeaa juoksemaan eteen- tai taaksepäin. Koko näkymä pimenee ajoittain ja turvatyynyn varoitusvalo syttyy. Lopuksi mittari ei herää henkiin enää ollenkaan.\nVika voi olla vain monta kymmentä kilometriä liikaa näyttävässä nopeusmittarissa, jossain toimimattomassa varoitusvalossa tai näytössä.\nKun mittari on otettu ulos, jäljellä on aukko ja johdot, joita pitkin kaikki mittaristossa näkyvä tieto tuodaan.\nJärkytys tulee merkkikorjaamolla: remontin hinta kipuaa yli tuhanteen euroon. Uusi mittari olisi tilattava autotehtaalta ja asentaminen vaatisi mittarin asennuksen lisäksi ohjelmointia tehtaan avustuksella.\nOnneksi tämä ei ole koko totuus.\nAutoelektroniikkaa korjaava Petri Holopainen sanoo, että ainakin pääkaupunkiseudulla jo moni korjaamo osaa ainakin pyydettäessä tarjota myös edullisempaa vaihtoehtoa - mittariston korjauttamista kotimaassa.\nVoi korjaamolle ajaa ihan itsekin. Ilman välikäsiä remontin hinnaksi tulee keskimäärin vain 200-250 euroa. Tuo hinta kattaa myös tavallisimmat varaosat.\nPetri Holopainen sanoo, että tavallisimmat mittariviat johtuvat mittariston sisäisestä virtalähteestä tai vioittuneista juotoksista.\nTalvella pakkasen ja kesällä auringon paahteen aiheuttama kymmenien asteiden lämpövaihtelu kojelaudan uumenissa kuluttavat mittaristoa. Myös tärinä panee elektroniikan koville.\nMittariston viisarit kääntyvät pienten sähkömoottoreiden antamalla voimalla. Kapellimestarina ovat mittariston mikropiirit, jotka taas saavat tietoja auton eri ohjainlaitteilta.\nUusiinkin mittareihin ilmestyy vikoja, mutta auton tehdastakuun aikana vioittuneet mittarit vaihdetaan merkkikorjaamolla uusiin.\nKun vika on paikannettu mittaristoon, korjausmiehen pitää vielä selvittää vian tarkempi osoite.\nPetri Holopainen ei luota pelkästään vianetsintälaitteen vikakoodiin. Se on vain suuntaa antava.\nVikaa voidaan etsiä yleismittarin avulla osa osalta.\nVian korjaamisen lisäksi myös kaikki juotokset tarkastetaan ja tarvittaessa uusitaan.\nMittaristo on itse asiassa piirilevyllä varustettu näyttö, vähän kuin televisio tai älypuhelimen näyttö, jonka esittämät tiedot tulevat auton ohjainlaitteilta. Mittariston tehtävä on esittää autosta kokoamansa tiedot kuljettajalle sopivalla tavalla.\nAutojen mittaristot ovat rakenteeltaan merkistä riippumatta toistensa kaltaisia.\nMittaristojen valmistajia on maailmassa korkeintaan puoli tusinaa, ja autotehtaat käyttävät niitä vuorotellen kilpailuttaakseen itselleen mahdollisimman edulliset hinnat.\nElektroniikkakorjaaja lukee piirilevyä kuin kirjaa. Tässä Audin mittaristossa näkyi tahroja jonkin aikaisemmankin korjauksen jäljiltä. Tehtaan robotin jälki on hyvin siistiä ja juotokset täsmälleen toistensa näköisiä.\nMikko Puustinen tutkii Audin piirilevyn juotosten kuntoa suurennusluupin avulla. Osassa on halkeamia.\nJättitehtaissa robotit juottavat mittaristot.\nYksittäisen valmiin mittariston hinta on hyvin halpa. Siinä vaiheessa, kun sama tuote on kotimaisessa merkkiliikkeessä hinta on jotain ihan muuta: esimerkiksi 1 450 euroa asennuksineen.\nMittariston näyttämät tiedot syntyvät eri puolilla autoa.\nEsimerkiksi matkamittaritieto syntyy ABS-jarrujärjestelmässä, siirtyy auton moottorinohjauslaitteelle (ECU) ja sieltä mittariston pääohjainlaitteen kautta matkamittariin.\nKilometritieto tallennetaan joissakin autoissa lisäksi myös virta-avaimelle (BMW) tai virtalukkoon (MB). Tietojen kulkureitit vaihtelevat merkeittäin ja automalleittain.\nMittaristot muuttuvat ulkonäöltään, mutta pysyvät vuosien ajan toiminnoiltaan samanlaisina.\nMittareiden on oltava varmatoimisia ja myös noudatettava määräyksiä.\nEsimerkiksi nopeusmittarin on "lain voimalla" määrätty osoittamaan todellista suurempaa lukemaa. Mittarin pitää myös toimia. Jos mittaristossa palaa vikavalo tai jokin muu varoitusvalo, ei autoa hyväksytä katsastuksessa.\nMikko Puustinen korvaa kuluneet juotokset uudella tinalla pikkutarkasti ja kärsivällisesti.


Kaksi Unkaria - One with Alpenglow Kaksi Unkaria - One with Alpenglow\n(Suosittelen tätä The Atlanticin perinpohjaisesti tutkittua juttua lisä- tai taustatiedoksi.)\nKun muutin Unkariin opiskelemaan CEU:ssa, tiesin kyllä, että luvassa olisi poliittista turbulenssia, ja että opinahjon tulevaisuus oli jokseenkin uhattu. Muistin myös sen, miten herkullisia falafelejä juutalaiskorttelin kuppiloista saa ja miten komeasti keskustan historialliset, vähän jo ränsistyneet rakennukset valaistaan iltaisin.\nSitä en tiennyt, miten suuri kuilu näiden kahden Unkarin välille on revennyt.\nEnsimmäinen, se helpommin lähestyttävä, on pintapuolinen Unkari, joka toivottaa vierailijan tervetulleeksi opiskelijabaarien ilmaisilla jazz-konserteilla ja eriparisilla tuoleilla, pustan punaisilla auringonlaskuilla ja niin keisariajan rakennusten rappioromanttisilla julkisivuilla, joita kuvaillessa voisi hukata loputtomia iltapäiviä.\nSe toinen Unkari paljastuu omasta poliittisesta mielenkiinnosta ja taloudellisesta tilanteesta riippuen joko parissa viikossa tai sitten vuosissa. Siinä Unkarissa kodittomia passitetaan vankilaan Budapestin kaduilta, homobaariin menijät peittävät kasvonsa hupulla ja valtion yliopistoissa opinnoille lätkäistään sellainen hintalappu, ettei koulutukseen ole enää varaa kuin kaikkein hyvätuloisimmilla.\nJa niin, savustetaan maan ehdottomasti korkeatasoisin yliopisto maanpakoon entisen Itävalta-Unkarin keisarikunnan pääkaupunkiin. Siitä lisää vähän myöhemmin.\nBudapestissa asuessa tuntui kuin olisin Matrixin Neo, mutta sillä erotuksella, että pystyin valitsemaan punaisen ja sinisen pillerin välillä ihan milloin vain. Saatoin käydä treffeillä hämyisessä teehuoneessa ja jutella paikallisen miekkosen kanssa True Detectivestä, ja jatkaa siitä suoraan juttukeikalle haastattelemaan vasemmistoaktivisteja, jotka jakelevat ilmaista ruokaa kodittomille ja turvapaikanhakijoille, ja joiden toimintaa poliisi yrittää estää. Tai lillua iltapäivällä satoja vuosia vanhassa turkkilaiskylpylässä ja heiluttaa illalla kylttiä akateemista vapautta vaativassa mielenosoituksessa. Budapest on kaupunki, jossa tien toisella puolella länsieurooppalaiset turistitytöt ottavat toisistaan blogikelpoisia kuvia uuden, komean veistoksen edessä, ja toisella puolella valtapuolue Fideszin propagandajulisterivi kehottaa kansalaisia vihaamaan EU:ta.\nMitä kauemmin vietin Unkarissa, sitä vaikeampaa turistimoodiin oli kivuta. Korskean parlamenttirakennuksen sijaan näin ratikan ikkunasta autoritäärisen hallinnon päämajan. Historiaa kuvaavat museot korostivat etnisten unkarilaisten kärsimyksiä ja jättivät mainitsematta vaikkapa sen, että Unkari osallistui aktiivisesti juutalaisten kansanmurhaan. Ei-länsimaisen näköisille kavereille heitettiin ruokakaupan jonossa rasistisia kommentteja. Unkarilainen kurssikaverini alkoi opetella raivokkaasti saksaa, jotta voisi muuttaa heti valmistuttuaan rajan toiselle puolelle ja viedä poikaystävänsä ja vanhempansa mukanaan.\nNyt, vuonna 2019, Unkari on edelleen EU-maa, muttei demokratia. Toivon, että mahdollisimman moni täällä käyvä ja käynyt ymmärtää sen. Unkari on maa, jossa holokaustista selvinnyt ja maahan valtavasti omaa rahaansa satsannut miljardööri George Soros on leimattu valtion viholliseksi; jossa ei ole yhtään riippumatonta mediaa; jossa yliopistojen tutkimusrahoitus riippuu siitä, miellyttääkö tutkimuksen aihe valtapuolueen johtoporrasta.\nMitä tällä tiedolla sitten pitäisi tehdä?\nMinulla ei ole vastausta. Mitä minä, vain vuoden verran Budapestissä asunut ja kieltä osaamaton eliittiyliopiston kasvatti, voin edes sanoa?\nMinun vanhempani eivät ole vaarassa menettää työtään siksi, että vastustavat julkisesti hallituksen linjauksia. Minun mahdollisesti tulevat lapseni eivät joudu käymään koulua järjestelmässä, jossa Viktor Orbán on nostettu historiankirjoissa kansallissankariksi. Minun työurani kotimaassa ei ole jo valmiiksi pilalla siksi, että olen valmistunut ”Soros-yliopistosta”. (Se voi hyvinkin olla pilalla vaikka siksi, etten asu Suomessa tai tunne sieltä paljon oman alani ihmisiä.)\nSilti minuakin suututtaa, miten voimattomaksi ja hyödyttömäksi kouluttautuneet ja tarmokkaat vaipuvat, kun hallitus on juntannut ideologiansa tarpeeksi syvälle valtion rakenteisiin. Kukaan politiikasta tai yhteiskunnasta kiinnostunut tuntemani unkarilainen ei usko, että asiat nitkahtaisivat heidän kotimaassaan parempaan suuntaan seuraavaan kymmeneen vuoteen. Valtapuolue on ainoa, jolla on varaa tehdä suuria vaalikampanjoita, ja vaalipiiritkin on vedetty heidän kannaltaan edullisesti. Fidesziä äänesti eurovaaleissa yli puolet unkarilaisista äänioikeutetuista. Fideszin valta murenee jonain päivänä, kenties, mutta siihen tarvitaan ärhäkkä kansanliike ja Orbánin kaatuminen.\nKai haluan, että Unkarista tiedetään halvan kaljan ja kylpylöiden lisäksi myös kaikki edellä mainitut.\nEn sano, etteikö siitä loma-Unkarista pitäisi nauttia. Balatonilla on ihanaa pyöräillä auringonpaisteessa ja pysähtyä rantabaariin alle euron viinilasilliselle, ja Budapestissä voi antaa kameran laulaa ilta-auringon kultaisten säteiden hivellessä uusklassisia julkisivuja. Kunhan vain muistaa, että se toinen puoli on olemassa: sen näkee kyllä, kun nostaa lomalaseja nenältä. Ei tarvitse kuin skannata metrotunnelien propagandakylttejä Google Kääntäjällä.\nUnkarissa kannattaa ehdottomasti käydä, ja Budapest on yksi Euroopan hurmaavimpia kaupunkeja patsaineen, puutarhoineen ja ränsistyneine sisäpihoineen. Minua kiehtoi Unkarissa aluksi tunnelma, ja kiehtoo edelleen. Kuulostaa kliseiseltä, mutta Budapestissä on sielua ja syvyyttä: ehkä sen takia, että Unkarin historia on sortoa ja säpinää täynnä. Ottomaaneja, Itävalta-Unkarin keisarikuntaa, Neuvostoliiton satelliittivaltiota… Unkaria on koeteltu. Unkarilaisiin on myös mukavaa tutustua: heillä on usein musta huumorintaju ja suorat mielipiteet.\nOlen siis ihan muina Neoina valinnut pillerien väliltä monta kertaa päivässä. Se on raskasta. Vaikka vuosi Budapestissä olikin aivan uskomaton, en tahtoisi viettää siellä välttämättä enää toista. CEU:n muutto Wieniin tuntuu helpotukselta (vaikka itävaltalaisetkin poliitikot ovat rypeneet viime aikoina skandaaleissa): ei tarvitse mennä kuvaamaan mielenosoituksia peläten kyynelkaasua tai sitä, että kaveri vangitaan. Ehkä nyt yliopistomme voi toipua ja jatkaa Unkarin ja muiden Itä-Euroopan korruptoituneiden valtioiden tutkimista ja tukemista ilman lakkauttamisen uhkaa.\nPalaan varmasti Unkariin, ihan vain siksikin, että meillä on siellä vielä jonkin verran opetusta. Haluan myös pysyä kärryillä Unkarin tilanteesta ja kertoa siitä: blogissa, kirjoittamissani artikkeleissa, kasvotusten. Melkein mille tahansa Euroopan maalle voisi käydä unkarit: jos lakataan täysin välittämästä siitä, kuka tekee päätöksiä, parlamenttiin voi päätyä vallanjanoisia opportunisteja, jotka nappaavat median, oikeuslaitoksen ja koulutuksen hallintaansa.\nPS. Yritin olla sisällyttämättä tähän liikaa analyysiä Orbánin politiikan ideologiasta ja sisällöstä. Jos haluat kuulla siitä lisää, niin kysy, linkkaan hyvää luettavaa. Lyhyesti: Fidesz ei ole äärioikeistopuolue. Se on kameleonttipuolue, joka käyttää ihan mitä tahansa olkinukkea, kuten pakolaisia, varmistaakseen kannatuksensa. Fideszille tärkeintä on pysyä vallassa, ei ajaa kansan asiaa.\n5 viikkoa, 4 Väli-Amerikan maata\nReply Johanna 2.6.2019 at 18:18\nOlipa mielenkiintoinen kirjoitus. Mieluusti lukisin aiheesta lisää.\nReply Johanna Laakso 2.6.2019 at 20:02\nUnkarin tapahtumia seuraa Facebookissa ”Unkarin uutisvirta”, jossa tosin on viime aikoina ollut vähän hiljaista. Englanninkielinen Hungarian Spectrum (http://hungarianspectrum.org/ ) on oiva blogi, jossa Unkarin tapahtumia seurataan päivittäin. Itsehän olen pitänyt muutaman vuoden ajan Keski-Eurooppa-blogia, joka on mennyt yhä enemmän Unkarin politiikan päivittelyksi (https://sentrooppasantra.wordpress.com/ ). Ja sitä etenkin olen päivitellyt, että näin pitkälle on pitänyt asioiden mennä, ennen kuin Länsi-Euroopan ja Suomenkin media edes vähän alkaa seurata Unkarin tapahtumia.\nReply Sunna 2.6.2019 at 22:19\nHei Johanna! Kiitos, näitä olen seuraillut, samoin kuin sinun blogiasi – se on aivan huikea, en voi kehua sitä tarpeeksi. Olisipa hienoa nähdä Ylellä tai Hesarissa pitkä tutkivan journalismin juttu Unkarin tilanteesta ja sen taustoista. Tosin voi olla, että se pitää jonkun meistä itse kirjoittaa…\nReply Emilia 3.6.2019 at 01:17\nMielenkiintoinen postaus! Toivottavasti kirjoitat lisää aiheesta 😊\nReply Sunna 3.6.2019 at 11:19\nKiitos Emilia! Olen aiemmin kirjoittanut Central European Universityn hävitystä taistelusta täällä:


Tesis | FilmiFIN.com\nM. Pajulahti, To, 04/05/2006 - 00:00\nVuonna 1978 löydettiin ensimmäisen kerran Yhdysvaltoihin salakuljetettuja "snuff-elokuvia". Näillä videonauhoilla henkilö, tai henkilöitä, murhataan oikeasti. Ne ovat siis murhaajien itsensä kuvaamia videoita tekemistään sieppauksista, raaoista murhista ja kidutuksista perverssien katsojien huviksi. Näitä elokuvia on väitetty lavastetuiksi, eikä yhtäkään niistä ole todistettu aidoksi, mutta totuus on hämärän peitossa. Näistä mysteerisistä videonauhoista juontaa ideansa Alejandro Amenábarin debyytti Tesis.\nÁngela (Ana Torrent) opiskelee Madridin yliopistossa pääaineenaan elokuvat. Hän valmistelee graduaan (= espanjaksi tesis), jonka aiheena on väkivalta elokuvissa ja televisiossa. Ángelan seminaarityön ohjaaja professori Figueroa (Miguel Picazo) pitää Ángelan valitsemaa aihetta erikoisena, mutta lupautuu hankkimaan hänelle aiheeseen liittyvää materiaalia. Figueroa löytyy seuraavana päivänä kuolleena ja astmakohtauksen näyttää aiheuttaneen videoissa oleva kasetti. Ángela varastaa kasetin tietämättä mitä se sisältää.\nSamassa yliopistossa opiskelee myös omalaatuinen Chema (Fele Martínez), jonka intohimona ovat sairaat väkivaltaelokuvat. Cheman kanssa Ángela uskaltautuu katsomaan varastamansa videonauhan, mikä paljastuu oikeaksi snuff-elokuvaksi. Videolla näytetään nuoren naisen raaka kidutus ja surmaaminen. Kaiken lisäksi videolla murhattu nainen paljastuu yliopiston opiskelijaksi, joka on kadonnut mystisesti. Ángela ja Chema epäilevät videon tekijän olevan joku heidän omasta koulustaan, ja alkavat kaksistaan tutkia tapausta.\nJo alkutekstien aikana elokuva osoittaa suuren nerokkuutensa. Katsojan mielenkiinto herätetään heti, ja kun tarina pääsee kunnolla vauhtiin, sitä ei pysäytä mikään. Vaikka Tesis on luokiteltu kauhuelokuvaksi, se sisältää enimmäkseen psykologista kauhua sekä erittäin piinaavaa jännitystä. Siinä leikitellään myös ihmisen pelolla pimeää ja kuolemaa kohtaan. Yksi elokuvan tehokeinoista on olla näyttämättä katsojalle kaikkea, vaan kauhun hetkiä koetaan näyttelijöiden silmien kautta.\nVaikka myös Nicholas Cagen tähdittämä 8mm (1999) käsitteli samaista aihetta, muistuttaa Tesis tunnelmansa puolesta enemmän Jaume Balaguerón Nimetöntä (1999). Vaikka elokuva onkin synkkä niin ulkoasunsa kuin myös aiheensa puolesta, se on samalla jollain mysteerisellä tavalla piristävä ja jopa raikas.\nAlejandro Amenábarin vankka ja mestarillinen ohjaustyyli näkyy jo tässä hänen ensimmäisessä pitkässä elokuvassaan. Näyttelijät tekevät kiitettävää työtä, ja plussaa ropisee myös loistavasta käsikirjoituksesta. Vaikka aihe ja juoni antaisivat paljonkin aihetta kliseisiin, niihin ei ole kuitenkaan sorruttu. Elokuva kulkee omia polkujaan ja yllättää katsojan monia kertoja ennen loppuratkaisua.\nKaikenkaikkiaan Tesis on upea ja häkellyttävän vetävä elokuva, jonka synkkä ja mysteerinen tunnelma hipoo taivaita. Lavastus on huippujälkeä ränsistyneine kellareineen, ja kuvauspaikkoja onkin vaikea uskoa muuksi kuin aidoiksi. Ensimmäinen katsomiskerta tarjoaa kaikkein suurimmat yllätykset ja käänteet, mutta elokuva on yksinkertaisesti niin hyvä, että se kestää siitä huolimatta useamman katsomisen. Tätä eivät voi elokuvafriikit jättää väliin.\n1.78:1-suhteen kuva on melko tummasävyinen, ja mustaa nähdään runsaasti, mikä tekee elokuvasta lähes mahdottoman katsoa päivänvalossa, mikäli television valovoima ei ole kovin suuri. Elokuva sisältää myös täysin pimeitä kohtauksia, joissa on turha kuvitellakaan näkevänsä valon häivähdyksiä. Kontrasti on myös melko jyrkkää, ja vaikka kuva on aavistuksen rösöinen, varsinaista pikselöitymistä ei ole havaittavissa. Roskia hyppii kuvassa remasteroinnista huolimatta. Myös kuvaus on tyylikkään karkeaa, ja vaikka kamera liikkuu upeasti, hoitaa leikkaus homman lopullisesti kotiin. Valittavissa on myös 4:3-kuvasuhde vanhempien televisioiden omistajille.\nJulkaisun suurimmat puutteet ovatkin ääniraidassa. Se kun kulkee vain Dolby Digital 2.0 -muodossa. Elokuva olisi vaatinut ääniraidalleen enemmän kanavia, ja nyt varsinkin takakanavia jää todella kaipaamaan. Toisaalta hyödynnetyt kaksi kanavaa pelkistävät elokuvaa ja tekevät siitä jollain tapaa realistisemman. Vaikka useampi kanava olisikin voinut korostaa elokuvan pelottavaa tunnelmaa huomattavasti, tällainen ratkaisu olisi voinut myös rikkoa pienen ja tiiviin kuva-ääni-maailman. Nyt käytetyillä kahdellakin kanavalla tullaan toki hyvin toimeen, ja varsinainen ääniraidan sisältö kerää huikeasti plussapisteitä osakseen. Äänisuunnittelu on hienoa ja pursuaa nerokkaita ideoita. Teknisesti ääni on kuitenkin huonohkoa tasoa. Toisaalta teknisesti vaatimaton ääniraita onnistuu korostamaan elokuvan rosoista karmivuutta.\nJulkaisu sisältää lisämateriaalina pelkästään trailereita, omansa lisäksi elokuviin Redline, Kicked in the Head ja Top of the World.\nOikeasti pelottava Tesis on ehdottomasti yksi kaikkien aikojen parhaimpia espanjalaisia elokuvia, ja etenkin omassa genressään suuntaa näyttänyt mestariteos. Vaikka julkaisu onkin teknisesti huonoa tasoa, on elokuva sisällöltään niin laadukasta tavaraa, ettei kauhun ystävien elokuvahylly ole täydellinen ilman sitä. DVD onkin harrastajien keskuudessa melko suosittua tavaraa, ja sitä tuskin enää kaupan hyllyltä löytyy.


Veikkausliiga | Mika Laurikainen liittyy MyPan valmennusryhmään\nLaurikainen vahvistaa MyPan valmennusryhmää\nMika Laurikainen liittyy MyPan valmennusryhmään\nMika Laurikainen siirtyy MyPan kakkosvalmentajaksi ja juniorivalmennuspäälliköksi. Ennen siirtymistä MyPaan Laurikainen toimi TPS:ssä valmennuksen johtajana.\nLaurikainen toimi TPS:n edustusjoukkueen päävalmentajana vuosina 2001-2003. Vuodesta 2004 hän oli TPS:n valmennuksen johtaja.\n- Olen pari vuotta jo odottanut, että pääsen taas niin sanotusti haalarihommiin. Olen todella intoa täynnä. MyPa on hieno organisaatio ja siihen on todella mukava mennä mukaan, Laurikainen hehkuttaa MyPan verkkosivuilla.\nMyös MyPan päävalmentaja Ilkka Mäkelä on mielissään Laurikaisen saapumisesta MyPaan.\n- Laurikaisen tulo remmiin on kokonaisuutena erittäin hyvä asia joukkueelle. On vaikea löytää huippukavereita tällaiselle tontille ja jolla olisi pätevyys hoitaa junioripuolta ja samalla kanttia olla edustusjoukkueen mukana. Tässä molempien osapuolien halu ja tarve osuivat hyvin yhteen. Hänellä on näyttöjä aina päävalmentajana olemisesta lähtien, Mäkelä toteaa MyPan sivuilla.


perjantai 24.10.2008 klo 9:58\nOhjaus: Tim Fywell
Pääosissa: Daniel Craig, Corin Redgrave, Kitty Aldridge, Frances Barber ja Penny Dowie
Kesto: 173 minuuttia
Genre: Jännitys\nVuokralla ja myynnissä K13 Future Film\nJuoni: Komisario George Walsh ( Corin Redgrave) oli aikanaan vakuuttunut, että Phoebe Maybury ( Penny Dowie) tappoi tavalla tai toisella kadonneeksi väittämänsä väkivaltaisen aviomiehensä. Walsh ei kuitenkaan ikinä löytänyt ainuttakaan todistetta väitteelleen. Kymmenen vuotta myöhemmin Mayburyn tilan salaisesta ja unohdetusta jääkellarista löytyy miehen ruumis. Walsh uskoo vihdoin pystyvänsä ratkaisemaan vanhan arvoituksen aisaparinsa Andy McLoughlinin ( Daniel Craig) avustuksella.\nHyvää: Britit ovat lahjakkaita kirjoittamaan hyytäviä rikosromaaneja ja onneksi myös taitavia siirtämään niitä tyylikkäästi valkokankaalle ja televisioruutuun. Ohjaaja Tim Fywellin vuonna 1997 valmistunut versio menestyskirjailija Minette Waltersin romaanista ei ole poikkeus. Sujuvasti etenevä ja mukaansa tempaava murhamysteeri, jolle oman vastustamattoman mausteensa ripottelevat James Bond -komennuksensa jälkeen maailmanilmiöksi kasvanut nuori Daniel Craig ja vanhan koulukunnan persoonallinen ja takuuvarma näyttelijä, Vanessa ja Lynn Redgrawen veli Corin.\nHuonoa: Jo yksin BBC tuottaa joka vuosi niin monta huippuluokan rikosdraamaa, että joukosta on vaikea erottua. Eikä tämä erotu. Ei missään tapauksessa petä yleisöään, mutta ei pysty luomaan ikimuistoista katselukokemustakaan.\nErikoista: Future Film on julkaissut lähes samanaikaisesti myös toisen BBC:n kymmenkunta vuotta sitten tuottaman Minette Walters -filmatisoinnin. Diarmuid Lawrencen ohjaamassa Kaiku-elokuvassa pääosissa ovat Clive Owen ja Joely Richardson.\nMenestys teatterissa: Kaksiosainen televisioelokuva.


/ Asuminen residential / Betoni concrete / fi fi /\nKohde Niittysillankulma 1, Espoo\nTyöryhmä Juha Kämäräinen, Emma Kämäräinen, Janne Järvinen\nLaajuus 114 asuntoa, 5337 as-m², 9584 brm²\nAsiakas Espoon Asunnot Oy\nNiittysillankulma 1 on Espoon Asuntojen vuokratalokohde Niittykummun uuden metrokeskuksen alueelle. Korttelissa on kaksi viisikerroksista lamellitaloa sekä pysäköintihalli.\nRakennukset jatkavat Haukilahdenkadun laatikkomaisten talojen sarjaa. Rakennukset ovat kaavanmukaisesti tehokkaita ja syvärunkoisia, pienasuntoja avautuu molemmin puolin rakennusrunkoa.\nJulkisivut ovat graafista ja sileää mustaa betonia päädyissä ja graafista valkobetonia pitkillä julkisivuilla. Syvennyksissä on maalattuja betonielementtejä. Pitsimäiset kuitubetonielementit sitovat parvekejulkisivut osaksi julkisivuja. Elementtijako on suunniteltu osaksi shakkiruutumaista julkisivupintaa.\nMustavalkoiset julkisivut jatkavat Haukilahdenkadun talojen materiaali- ja värimaailmaa. Rungon syvennyksissä, sisäänkäynneissä ja iv-konehuoneissa käytetyt värit on poimittu naapurissa sijaitsevan Niittykummun koulun julkisivujen keltaisesta rappauksesta ja punaisista katoista. Tehostevärit toistuvat autohallissa sekä porrashuoneissa.\nGraafisen betonin ja kuitubetonielementtien kuvion suunnitteli Janne Järvinen, kuitubetonielementtien muotit Topi Äikäs.\nTehostevärit keltainen ja punainen on poimittu viereisen Niittykummun koulun värimaailmasta.\nParvekkeet on vedetty sisälle runkoon ja sidottu osaksi rakennusmassaa pitsimäisillä kuitubetonielementeillä.\nParvekkeet ovat sisäänvedettyjä ja sidottu osaksi rakennusmassaa pitsimäisillä kuitubetonielementeillä. Pohjaratkaisu mahdollistaa kaikille asunnoille oman parvekkeen ja näkymät kahteen ilmansuuntaan. Ratkaisu mahdollisti myös pysäköinnin sijoittamisen osittain rakennusten alle


Esikoinen painosta | Kananlihalla\n← Niin kuin kynä kuljettaa\nTurhautunut kanafarmilla →\nPosted on 19.10.2012 by Mari Siliämaa\nOlen ollut jonkun päivän täysin pihalla. En siis haravoimassa (mikä olisi syytä tehdä) vaan noin niin kuin metaforisesti pihalla.\nEsikoiskirja tuli painosta. Se on ollut häkellyttävä kokemus. En osaa eritellä vieläkään oikein yhtään ajatusta päästäni. Tiedän vain sen, että mitään tällaista en kuvitellut. En tällaista tunneryöppyä.\nMutta toisaalta, kun pidin esikoistani (oikeaa vauvaa) sylissäni, miten se silloin menikään? Sekavaa, perin sekavaa aikaa.\nPosted in Chick lit, Itsensä kehittäminen, Julkaiseminen, Kanakirjallisuus, Kirjallisuus, Kirjoittaminen, Kirjoitus, Kustantaminen, Lukeminen, Sydämestä, Viihdekirjallisuus\n4 thoughts on “Esikoinen painosta”\nOnnea, onnea!! Voi kun upeeta… Taidan olla vähän kateellinen. Olen niin kauan itse odottanut tuota hetkeä ja tuntuu, että se liukuu yhä kauemmaksi sitä mukaa kun aikaa kuluu.\nMutta eni vei, kirjat on ihan mahtavan näköisiä ja kuulostavat jokainen mielenkiintoiselta omalla tavallaan. Onnistunut käynnistys uudelta kustantamolta.\nNauti nyt koko sydämestäsi. Ota ja otata valokuvia. Niistä ne vuosien päästä muistuivat esikoislapsen syntymähetketkin mieleen ja onhan esikoisteos melkein yhtä veret seisauttava kokemus:)\nKiitos, Margit, kauniista onnittelusanoista!\nPienoinen kateuden pisto ei ole kauhean vieras tunne itsellenikään, ei ollenkaan. Tähän prosessiin on mahtunut myös se tunne, useamman kerran. Ja ehkä hyvä niin, näin jonkinlaisena jälkiviisaana.\nKun odottaa päätöksiä, aika on kaksiteräinen miekka: aika kuluu huimaa vauhtia mutta samalla aivan liian hitaasti, kun haluaa päämäärään, jolle ei voi itse asettaa päivämäärää.\nJos voisin neuvoa itseäni tekemään jotain ”odotusvaiheessa” toisin, neuvoisin kirjoittamaan enemmän. Minä jotenkin jumahdin. Onneksi jossakin vaiheessa sitten aloitin uuden kässärin, vaikka se tuntui suorastaan ylivoimaiselta, kun edellisenkin kohtalo oli auki (ja kommentointi ristiriitaista). Nyt, kun tunteet pomppivat sinne ja tänne, on hyvä, että kässäri on melko selkeänä päässä. Muuten en pystyisi kirjoittamaan varmasti mitään.\nKaikkea hyvää sinulle! Ennen kaikkea pidän peukkuja, että vastauksia tulisi pian…\nOnnea onnea onnea! Ihan tuhannesti onnea :)! Minäkin sanon kuten Margit: nauti nyt! Juhli ja hehkuta ja hyrise ja nauti. Kun vuosien uurastuksen jälkeen saa konkreettisesti sen esikoisensa käsiinsä niin kyllä kelpaa olla pihalla vaikka pitempäänkin :). Hurjasti onnea täältä!\nKiitos Rooibos! Sekavat ovat tuntemukset, mutta onnikin on mukana.\nUusi teksti vaatii aivan yhtä lailla tukijoukkonsa täällä paikan päällä kuin sähköisesti. Olkaamme siis yhtä rakentavasti yhteyksissä kuin aikaisemminkin 🙂


Metsäkoulutus ry vaikutti hallituksen syksyn puoliväli- ja kehysriihiesitykseen – Metsäkoulutus ry\nMetsäkoulutus ry vaikutti hallituksen syksyn puoliväli- ja kehysriihiesitykseen\n12.8.2021 12.8.2021 Ville Manner 156 Views\nMetsäkoulutus ry lausui hallituksen linjaukset puoliväli- ja kehysriihessä 29.4.2021 esitykseen seuraavan.\nHallituksen linjauksissa esitetään kappaleessa 2. Työllisyyden edistäminen jatkovalmisteltavia työllisyystoimenpiteitä, kuten nuorten erilaisia polkuja työelämään vahvistetaan (OKM) kokonaisuus. Siinä esitetään toteutettavaksi oppisopimuskoulutuksen koulutuskorvauksen määräytymisperusteiden uudistaminen tukemaan nuorten kouluttautumista ja työllistymistä. Yksityiskohdat tuodaan päätettäväksi budjettiriihessä 2021. Tarkoituksena on kokeilla oppisopimuskoulutuksen koulutuskorvauksen uudistamista vuosina 2022–2024 ja seurata uudistamisen vaikutuksia. Hallitus päätti puoliväliriihessä osoittaa toimeen 5 miljoonaa euroa / vuosi vuosille 2022–2024.\nMetsäkoulutus ry esittää, että samassa yhteydessä oppisopimuskoulutuksen koulutuskorvauksen määräytymisperusteiden uudistamisen kanssa toteutetaan toisen asteen oppilaitosten ja yritysten välillä solmittaviin koulutussopimuksiin liittyvän koulutuskorvausmallin uudelleenarvioiminen ja koulutuskorvauksen mahdollistaminen erityistoimialoilla, kuten esimerkiksi pääomavaltaisella metsäkonealalla. Esitämme, että toisen asteen koulutussopimuksiin liittyvien koulutuskorvauksien käyttäminen ja hyödyntämisen mahdollistava kokeilu erityistoimialoilla, kuten metsäkonealalla, tulisi toteuttaa vuosina 2022–2024 ja seurata sen vaikutuksia työllisyyteen. Esitämme 5 miljoonaan euron rahoitusta kokeiluun.\nMetsäkonealalla työssäoppiminen on haastavaa toteuttaa monestakin syystä. Taloudellisesti merkittävin yritykselle koituva riski on työssäoppijan ottamisesta koituva tuottavuuden lasku puunkorjuutyössä. Metsäkonekoneyrityksissä käytettävät koneet ovat kalliita, minkä takia yritysten pääomakustannukset ovat suuria. Tämän lisäksi myös polttoaine- ja muut käyttökustannukset asettavat työlle mittavat tehokkuusvaatimukset. Konetta voi kerrallaan käyttää vain yksi henkilö, ja kokeneen työntekijän tuottavuus on huomattavasti suurempi kuin työssäoppijan.\nKoneyrityksessä työssäoppija ei ole yritykselle ilmaista työvoimaa, jonka käyttäminen olisi yritykselle voitollista. Ammatilliseen kouluttamiseen osallistumisessa on kyse työvoiman kouluttamisesta koko alalle ja siten myös kilpaileville yrityksille, sillä pienen ja vakiintuneen yrityksen omat rekrytointitarpeet ovat rajalliset. Tämä vähentää rakenteellisesti yritysten kiinnostusta osallistua työssäoppijoiden kouluttamiseen.\nKoneyrityksille työssäoppimisen yhteydessä syntyvät kulut ja taloudellinen riski ovat kiistattoman suuria. Tästä huolimatta työssäoppimiseen yrityksissä käytettävää resurssia ei oteta huomioon ammatillisen koulutuksen resursoinnissa. Koulutussopimuksella toteutettavassa työssäoppimisessa koulutuskorvaus työssäoppimisen kulujen peittämiseksi lisäisi yrittäjien mahdollisuutta ottaa yrityksiinsä työssäoppijoita. Tämä turvaisi työssäoppimispaikkojen tarjoamisen ja alojen osaamisen kertymisen Suomessa myös tulevaisuudessa.\nAloilla on aiemmin ollut käytössä koulutuskorvausmalli, jossa yrityksille on korvattu työssäoppimisesta aiheutuvia kuluja. Nykyisin yritysten on kuitenkin mahdollisuus saada työssäoppimisen yhteydessä\nkoulutuskorvausta, vain jos opiskelijan katsotaan tarvitsevan vaativaa erityistä tukea. Tätä vastaavasti julkisen vallan tulisi myös kyetä tunnistamaan ne työpaikat, joille työssäoppiminen aiheuttaa erityistä tukea vaativia kustannuksia tai tulonmenetyksiä. Metsäkoulutus ry esittää, että koulutussopimuksiin liittyvää koulutuskorvausmallia tulisi kiireellisesti uudelleenarvioida metsäkonealojen kaltaisilla erityistoimialoilla, joilla työssäoppimisen kustannukset työssäoppimispaikalle ovat suuret.\n← Ilmoittaudun mukaan kansainväliseen nuorten metsäkilpailuun\nMetsäkoulutus ry vaikutti toisen asteen rahoitusasetukseen opetusministeriön lausuntokierroksella →


Ilmainen seksi elokuva seksi trefit / Gaytreffit sex\nKommentit ovat pois käytöstä päällä Ilmainen seksi elokuva seksi trefit\nEi haitannut räntäsade eikä loska, sillä tiesin pian päseväni paratiisiin hyvässä seurassa. Ja kaiken lisäksi nämä ovat sinulle täysin ilmaisia! RaRo, moi, olen 46-v mies. Hän kiihdytti tahtia ja minä näin tähtiä nautinnosta. Hän suuteli reisieni sisäpintaa ja minusta tuntui, että olisin voinut jädä siihen ikuisesti. Yhteisön jäsenenä tutustut seksiseuraa hakeviin avarakatseisiin ja seikkailunhaluisiin ihmisiin, jotka haluavat nauttia seksistä ehkäpä juuri sinun kanssa! Hae seksiseuraa, voit hakea seksiseuraa alueeltasi heti rekisteröidyttyäsi. Katselin häntä ja hän minua. Lähdin alapä sykähdellen ajamaan kotiin. Suomalaiset elokuvat - Nämä kotimaiset elokuvat. Seksi, ilmainen Video, sivustollamme löydät tuhansia ilmaisia porno elokuvia ja paljon elokuvia XXX sisällön aikuisille. Tämä elokuva on yhtä köyhä emotionaalinen tirkistelyruljanssi ja ankea amislaisen maailmankuvaan perustuva vulgaaridraama kuin edellisetkin Aku Louhimies-elokuvat. Nahkatakkiaan hän ei riisunut koskaan.\nSeksi videos, ilmainen, porno ja XXX seks, hD videot suomi Suomi elokuva seksi Seksiseuraa Ilmaiseksi - 100 suomalainen sivusto Seksiä Treffit, ilmaiset Homoseksuaaliseen, seksi, elokuvat Valtava musta kukko sisällä hänen tiukka märkä pillua - devils elokuva. Seksikäs stepmom lisa ann. Videoita maspalomas swingersclub maspalomasin nudistiranta fi sexwork elisa striptease nuoriso netti tv elokuva eksivideo ilmainen suomi seksi. Tee arjestakin juhlaa, seksi on iloinen asia, etsi ja löydä kumppani elämäsi voi muuttua hetkessä! Näin paljon rintaliivit vaikuttavat rintojen ulkonäkön Kyrp Homoseksuaaliseen idille Amat Hyviä Pornovideoita Treffit Haku Service, in Finland Rakel Liekki, porn Videos Tekokynnet varpaisiin kypsä sex. Joulukuu elokuva, nakut naiset elokuva big brother alaston seksi. Dior, yhteyshenkilö, seksi treffit. Ja jos kukaan ei koskaan kehu, ei voi tietä, tekeekö kaiken oikein.\nSuomalaista seksiseuraa huviopas tampere ravintolat Seksiseuraa, parille Call Girls Helsinki Seksikäs yöasu miesten siveysvyö / Iskuri nuathai Sexi asennot seksiseuraa jyväskylä seksi vierasta xxxsex miten harrastetaan sexiä kokkola thai netistä kypsä pillua täydellinen. Neulamäen koulu ilmaista sexsiä tivoli freda. Seksi treffit, hae profiileita, suomi 24, treffit, etsitkö seksitreffejä kaupungista. Tallinn erotic massage asian sex. Www thai hieronta varkaus - Suomen Kiinalaiset ravintolat Tantra hieronta tampere paras pornovideo / Kvinner nsai Seksikaupat vertailussa - Katso paras seksikauppa Peks Mies, 36 vuotta, Sinkku Helsinki, Uusimaa Minulla on nautinnollinen ja onnekaskin elämä, mutta liian yksinäinen. Tsekkaa my s uudet gay- tarinat! Pornoa suomi seksi seura puhelimella kuvattu seksi video ilmainen sex work ). Karvaiset naiset saksalaisia automyynti sivuja - Pissa seksi saksalaisia. Ei makeaa mahan täydeltä kuitenkaan.\nSinua tahtoa ilmainen seksi elokuva seksi trefit olla hyvin glad kohteeseen katsella monet fantastinen yhdenmukainen porno leikkeit toi tällä varten sinua. Hän pyöritteli kieltän koko pilluni alueella välillä runkkaus videoita bb naiset suihkussa nopeasti, välillä hitaasti ja samalla työnsi pitkin työnnöin sormea sisäni. Tai ehkä rakkaus kokenut seductresses? Toisella kädellä kourin hänen kaluaan samalla ihmetellen, mistä sain rohkeuden moiseen. Tankatessani kuulin moottoripyörän ajavan taakseni. Parhaimmat kotimaiset elokuvat kautta aikojen TOP10 - YouTube. Hae sinua kiinnostavat seksivideot ilmaiseksi kategorioiden, hakusanojen tai kuvalinkkien avulla. Hän maistui salmiakille ja tuoksui bensalle. Videoita maspalomas swingersclub maspalomasin nudistiranta fi sexwork elisa striptease nuoriso netti tv elokuva eksivideo ilmainen suomi seksi videot suvi, elokuva - Porno Videot: Suosittu - Tonic Movies. The toppi tytöt ja dirtiest seksi, karkandula: Seksiä, väkivaltaa, seksiä - Käsky-elokuva. Yö oli kuuma ja painostava, kesän helteet eivät poistuneet edes yöaikaan. Kiedoin käteni hänen nahkatakkinsa alla yhteen ja tunnustelin hänen lihaksikasta selkänsä. Yhtäkkiä kuulin askeleita takanani, ja ennen kuin ehdin reagoida, oli nahkatakkisen miehen toinen käsi uumallani ja toinen rinnoillani. En ymmärrä miksi ja miten, mutta sulin hänen kosketuksestaan. Tarjoamme sinulle laajan valikoiman eri teemalla video varmasti löydät mitä tarvitset. Yhtäkkiä huomasin bensatankin valon palavan.\nYstäväni sairastui, hän joutui sairaalaan viikoiksi ja olin todella huolissani - hänestä tietenkin, mutta myös matkastamme. Paratiisiin päsinkin, mutta hieman eri tavalla kuin kuvittelin. Hänen huulensa puhalsivat kuumaa ilmaa niskakuoppaani. Lisäksi iloisesti yllättynyt eri tyyppisiä tyttöjä brunette blondi, hoikka ja pieni, malli näyttä ja village typerys, Busty naisia, naisten Euroopan, Aasian ja latinalaisia kirjaimia. Kiinnitä huomiota nuoria tyttöjä, jotka ovat juuri alkaneet oppia lihallinen nautinnon iloista, hauskaa tyttöystäviä pitkän viedä sinua mielenrauhaa. Kaikki videot sivuillamme yksinkertaisuuden vuoksi jaettu luokkiin. Kaikki sivuston kuvat täyttävät : n vaatimukset Ota yhteyttä. Vai haluatko katsoa seksivideoita? Töissä oli ollut kiire ja olin hikinen. Oon13 vihdistä nuorta poikaa vailla pillua hele18. Sen jälkeen vodaan katsoa mitä tapahtuu.


Alisa Vainion valmentaja: "En ole pettynyt" | Yle Urheilu\nAlisa Vainion valmentaja: "En ole pettynyt"\nRami Virlander pitää tärkeänä, että Suomen tämän hetken kuumin kestävyysjuoksija juoksee tulevaisuudessakin monipuolisia matkoja.\nAlisa Vainio alitti Rion olympiarajan eilen Joutsenossa. Vainion aika 2.33.24 on 2000-luvun kovin suomalaisaika. Kuva: Yle\nLauantaina suomalaiset maratonilla yllättäneen Alisa Vainion valmentaja Rami Virlander ymmärtää kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n rajoituksia.\nVainio alitti Joutsenossa Rion olympiarajan, mutta häntä ei voida valita matkalle. Tänä vuonna 18 vuotta täyttävä Vainio on IAAF:n sääntöjen mukaan alaikäinen.\n- Kansainväliset säännöt perustuvat vahvaan harkintaan. En ole siitä pettynyt. Maraton tässä vaiheessa - vaikka se on juostukin - ei ole ensisijainen tavoite. Eikä maraton ole nuorilla urheilijoilla sellainen laji, mihin kovin nuorena kannattaa keskittyä, Virlander kommentoi.\nVirlander ei muutenkaan halua vielä rajata Vainion matkavalikoimaa. Tällä kaudella Vainio on kilpaillut kestävyysmatkoilla 1500 metristä ylöspäin.\n- Juoksu-ura on niin alussa, että joka tapauksessa pitää huolehtia nopean juoksun säilymisestä ja kehittymisestä sen kestävyyden rinnalla. Harjoituksellisesti näen järkevänä, että nimenomaan ne lyhyemmätkin matkat ovat harjoittelussa ja kilpailussa mukana, Virlander kommentoi.\nJääkiekko näkyy juoksukomeetan harjoittelussa: "Hän on aika voimakas" 20.9.2015\nurheiluyleisurheiluAlisa VainiokestävyysjuoksujuoksuKansainvälinen yleisurheiluliitto (WA)maratonjuoksukestävyysharjoitteluUrheiluvalmennusJoutsenoRion olympialaiset 2016urheilutapahtumatkesäolympialaisetLappeenrantasuomalaisuus


Viron ulkoministeri sanoo kuulleensa salakuuntelukohusta Postimees-lehdeltä | Yle Uutiset | yle.fi\nViron ulkoministeri sanoo kuulleensa salakuuntelukohusta Postimees-lehdeltä\nViron ulkoministeri Urmas Paet ei tiedä, kenen puhelinta on salakuunneltu. Hänen mukaansa keskustelu on aito ja hän pitää valitettavana, että puheluja on siepattu.\n5.3.2014 klo 18.15päivitetty 5.3.2014 klo 23.56\nViron ulkoministeri Urmas Paet sanoo kuulleensa puhelinsalakuuntelusta virolaisen Postimees-lehden toimittajilta. Venäläisen tv-kanava RT:n mukaan Ukrainan syrjäytetylle presidentille uskollinen turvallisuuspalvelu on salakuunnellut muun muassa ulkoministerin Paetin puhelinta. Paet kävi Kiovassa helmikuun lopussa.\nRT-kanava kertoi myös Paetin sanoneen, että Kiovan tarkka-ampujat olivat Ukrainan protestijohtajien palkkaamia. Tämä on paljastunut puhelinkeskustelussa, jonka EU:n ulkoministeri Catherine Ashton ja Viron ulkoministeri Urmas Paet kävivät Ukrainan tilanteesta. Paet piti asiaa koskevan tiedotustilaisuuden keskiviikkona illansuussa.\nPaet sanoi käyttäneensä ulkoministeriön matkapuhelinta. Hän sanoi, että väitteitä täytyy vielä selvittää. Hän sanoo, ettei tiedä, onko salakuuntelu koskenut ulkoministerin omaa vai EU:n ulkoministerin Catherine Ashtonin puhelinta. Paet sanoi keskustelleensa Ashtonin kanssa 26. helmikuuta, vuorokausi Paetin Kiovan matkan jälkeen.\n– Kaikenlaiset huhut saattavat vaikeuttaa ukrainalaisten elämää, korosti ulkoministeri Paet.\nHän sanoi, että Ukrainan tapahtumat on selvitettävä kokonaisuudessaan perinpohjaisesti. Paet sanoi Viron yleisradioyhtiölle, että keskustelu on aito. Hän piti valitettavana, että puheluiden sisältöjä voidaan siepata. Paetin arvion mukaan lataaminen nettiin ei ole sattumaa.\nKorjattu 23.49: Viron ulkoministeriö kiistää venäläisen tv-kanavan tulkinnan, jonka mukaan ulkoministeri Paet epäilisi itse Ukrainan protestijohtajia ampumisista. Ulkoministeriön mukaan Paet kertoi ainoastaan minkälaisia huhuja hän oli kuullut Kiovassa.\nKohu Virossa – Salakuunnellussa puhelussa ulkoministeri epäilee Ukrainan nykyjohtoa ampumisista 5.3.2014\nUlkomaatulkoasiainministeriöViroPostimeesUrmas PaettelevalvontaUkrainaKiovaulkopolitiikkaMinisterit, ministeriöt ja valtioneuvosto


Vuodenkierto-luontokirjoituskurssi yhteistyöhön Retkipaikan kanssa\nRetkipaikka on Suomen suosituin outdoor-media. Vuodenkierto on nimensä mukaisesti 12 kuukauden pituinen luontokirjoituskurssi. Ja nyt, Retkipaikan 10-vuotisjuhlavuoden kunniaksi, minulla on suuri ilo kertoa innostavasta yhteistyöstä, jonka kautta uudet kirjoittajat voivat päästä julkaisemaan luontotarinoitaan Retkipaikkaan yhtä kuin retkipaikkalaiset (ja kaikki muutkin) voivat syventää osaamistaan luonnon kuvailussa ja tunnerikkaiden tarinoiden kirjoittamisessa.\nVuodenkierto-luontokirjoituskurssilla pääset syventymään luonnosta, hetkistä ja retkistä kirjoittamiseen erilaisten tehtävien ja laatimieni luontosanastojen avulla. Halutessasi voit myös vaihtaa ajatuksia ja julkaista tekstejäsi osallistujille yhteisellä kurssialustalla ja omassa Facebook-ryhmässämme. Lisäksi Vuodenkierto-kurssiin kuuluu erilaisia webinaareja, joihin kurssilaisilla on maksuton pääsy. Myös Retkipaikan perustaja Antti Huttunen on lupautunut vierailemaan etänä toteutettavassa iltamassa, ja päätoimittaja Jonna Saari kertoo loppuvuonna pidettävässä webinaarissa Retkipaikkaan kirjoittamisesta.\nOlen aiemmin järjestänyt luontokuvauskursseja Syötteen kansallispuistossa, mutta koska koen ennen kaikkea olevani kirjoittaja, innostuin kirjoittamiskursseista valtavasti! Kun vielä Retkipaikka lähti mukaan yhteistyöhön, syntyi jotain aivan uudenlaista ja ainutlaatuista.\nJa koska itsekin aloitin aikanaan retkeilytoimittajan urani juuri Retkipaikassa, tämä yhteistyö tuntuu vieläkin erityisemmältä ja merkityksellisemmältä.\nToive luontokirjoituskurssista tuli seuraajilta\nIdean luontoaiheisesta luovan kirjoittamisen kurssista sain itse asiassa Instagram-seuraajiltani. Toiveiden takana vaikuttivat varmasti kaksi aiemmin julkaisemaani luontopainotteista kirjaa (Erältä, eräistä 2020 ja Vaella, kalasta, rakasta 2021) sekä blogini KAUKOKAIPUU.\nUutta verkkokurssia varten tarvittiin tottakai oma sivusto, joten perustin luovan kirjoittamisen kursseja tarjoavan oppimissivuston, joka kantaa nimeä Kirjoittaminen.fi.\nHaluaisitko sinäkin kirjoittaa lukijat hurmaavia luontotarinoita?\nSaat koko vuoden 75 eurolla, jolloin kuukausihinnaksi jää vain 6,25€. Koodilla RETKIPAIKKA saat lisäksi kurssista 10% alennuksen. Voit ilmoittautua mukaan täällä.\nKurssi on käynnissä, ja mukaan voi ilmoittautua heti tai missä vaiheessa vuotta tahansa. Alennuskoodi on voimassa vuoden 2022 loppuun asti.\nLämpimästi tervetuloa mukaan Vuodenkierto-kurssille!\nTags: kurssi, landscape, Marinella Himari\nPatruunoiden ja prinsessan poluilla – Kellokoski, Tuusula Ken on kuullut Soutajasta? Se on mainio tunturi, joka usein jää tunnetumman...


Haaveena hyvä kuva: Ostoksilla venemessuilla\nVaikka tykkäänkin todella paljon katsella veneitä ja moottoreita, on minun mielestä messujen paras anti yläkerran hallissa. Siellä on esillä merellisten tuotteiden ja tarvikkeiden ostosparatiisi kaikilla herkuilla. Tänä vuona ei ollut mitään erityistä ostoslistalla, ja silti voi melkein laulaa, että "tili tuli tili meni, mutta minkäs teet, tili tuli tili meni nousee silimistä veet". Messut sattuivat todella mukavasti tilipäivän tienoille (onneksi).\nLupasin ensimmäisessä messupostauksessa kertoa enemmän tästä laukusta. Nämä ovat ensimmäistä kertaa myynnisssä suomessa, O bag. Laukun on suunnitellut Emanuele Magenta ja se on valmistettu italiassa. Laukkua saa nahkahihnoilla, mutta messuilla se oli esillä merellisillä köysihihnoilla. Värejä on monia ja laukun sisälle on saatavana erillinen kangaspussi, jossa on vetoketju. Laukkuja tulee keväällä myyntiin Stockmannille ja erääseen toiseen paikkaa, joka nimi ei jäänyt mieleen =).\nYksi ehdoton suosikkikohteeni messuilla on joka vuosi Studio Ishavet. Näitä tuotteita vaan ei voi vastustaa. Ne ovat merellisiä ja hyvällä maulla tehty. En pysty koskaan ohittamaan tätä pistettä ostamatta sieltä mitään. Tällä kerralla lähti mukaan kaksi kaunista tarjotinta ja pussukka samaan sarjaan, jota olin jo aikaisemmin meille veneeseen ostanut.\nStudio Ishavetin tuotteet saavat inspiraation maailman meriltä ja rannoilta. Ne on valmistettu luonnonmateriaaleista ja tehdään käsityönä Suomessa. Kantava ajatus on "karu on kaunista" ja olen todella samaa mieltä. Ainakin minä pidän näistä tuotteista ihan valtavasti. Heidän tuotteita voi ostaa messujen lisäksi muutamista venetarvike liikkeista ja kohta myös nettikaupasta. Päämaja sijaitsee Lohjalla, missä on myös heidän oma kauppa aivan keskustassa. Pääset tutustumaan Studio Ishavetin nettisivuille tästä.\nToinen myyjä, jonka tuotteita löytyy jo meidän veneestä, on Skärvik Desing. Meidän veneellä nostellaan kattilat liedeltä heidän valmistamilla patalapuilla ja astiat kuivataan heidän valmistamiin astiapyyhkeisiin.\nTätä kylpytakkia olen kuolannut joka vuosi enkä vieläkään raaskinut sitä ostaa. Jakka rikastun ja köyhtymästä lakkaan, hommaan heti tämmöisen, minusta se on aivan ihana. Alla heidän valikoimasta ihania tyynyjä. Joten jos ei ole vielä tyynyjä veneellä tarpeeksi, niin nyt tilaamaan, sillä Skärvik Desingillä on verkkokauppa täällä.\nSitten päästään yhteen materiaali-intohimoon, nimittäin purjekangas. Purjekankaasta valmistettut tuotteet ovat minusta aivan ihania! Täältä lähti mukaan seuraksi isompi kassi kesällä Taalintehtaalta ostamalleni pienelle käsilaukulle.\nNämä olivat rakkautta heti ensi silmäyksellä, mitkä kengät! Nämä vastamattomat kengät löytyivät Kapteenskan osastolta.\nJa koska en osannut päättää kummat näistä kengistä ostaisin laukun pariksi, ostin molemmat. Nyt odotan niin kevättä, että pääsisin käyttämään näitä ihanuuksia.\nErottajan Majakan osasto suorastaan pursuaa upeita merellisiä tuotteita. Heidän valikoimasta on voinut ostaa jo pitkään Ala Carten majakkamukeja ja uutuutena on alettu valmistaa myös majakka lautasia. Joka vuosi ilmestyy uusi majakkalautanen, kahta eri kokoa.\nTämä hauska kynttilänjalka on luotsivene Högårasta.\nKippari on kerännyt minulle todella kattavan kokoelman majakkamukeja. Tällaiselle majakkahullulle ne ovat oikein oivallinen keräilykohde =). Pari uutuus mukia lähti jälleen mukaan, kuten edellisilläkin messukerroilla.\nNäiden lisäksi tuli tilattua Saariston sanomat, ostettua pari kirjaa, veneelle juoma"lasit" ja tiskirättejä. Mitähän tästä olisi tullut jos olisi ollut oikeasti jotain ostoslistaa vielä mukana =).\nTunnisteet: Båt 2014, Canon PowerShot SX260 HS, Vene 2014, Venemessut\norvokki 20 helmikuuta, 2014 12:18\nTuon ykköskuvan laukun takia olisi jo kannattanut sittenkin lähteä messuille. Se on kertakaikkiaan ihana.\nJa sä teet kuin minäkin, jos en osaa päättää, niin otanpa kaikki :) Tai melkein. Mutta näin on käynyt minullekin. Kauniit kengät ostit.\nKivan kuvasaaliin laitoit meidän kuolattavaksi.. hih\nKatinka 20 helmikuuta, 2014 18:42\nKiitos Orvokki =). Se laukku oli tosi kiva ja olin kahden vaiheella jo ostaa sellaisen. Myyjällä ei ollut mukana tumman sinistä jonka olisin halunnut, eli pitää mennä hakemaan myöhemmin Stockkalta =).\nViherrys 20 helmikuuta, 2014 15:59\nOdotinkin tätä postausta :-). Itseltäni jäi tämä sisustuspuoli penkomatta. Täytyisi saada mukaan ystävätär, jonka kanssa viivähtää näissä sisustuspuolen kohteissa kunnolla. Hyvä kun laitoit linkkejä myös. Hyvänen aika, en ole rekisteröinyt Ishavettia, vaikka Lohjalla sukulaisissa käymmekin. Asia on korjattava heti! Kapteenska oli hyvä messukohde, siellä tosin viivähdimme.Ihana persoonallinen myyjä. Katselin samoja balleriinakenkiä :-).\nKatinka 20 helmikuuta, 2014 18:46\n=D. Käy ihmeessä tuolla Ishavetissa, heillä on kaikkia ihania juttuja. Sieltä se löytyy ihan keskustasta. Ballerinat oli pakko ostaa mukaan ja ne toisetkin =). Kauppa löytyy Helsingin keskustasta jos tulet katumapäälle ja haluat sellaiset myöhemmin.\nAnsku 20 helmikuuta, 2014 16:13\nPurjekankaasta valmistetut tuotteet ovat minunkin suosikkeja. Olisin halunnut ostaa laukun tai vaikkapa kaksi ;) sekä vähintäänkin yhdet kengät, hih! Vaan eipä tässä nyt auta muu kuin kateudesta vihreänä tyytyä ihailemaan ostoksiasi =D Jospa ensi vuoden messuilla sitten ostan kaksinverroin enemmän kaikkea kivaa ;)\nKatinka 20 helmikuuta, 2014 18:49\nOnneksi samanlaisia tuotteita riittää joka vuodelle ja aina tulee ihania uutuuksia. Ja näitä tuotteita on kesällä suurimmat satamatkin täynnä =D.\nMerenneito 20 helmikuuta, 2014 16:21\nKiitos kovasti (vieläpä hyvin fokusoidusta) messupostauksesta! Itseltäni jäivät messut tällä kertaa väliin, kun olin niin pitkään reissussa. Ihania juttuja olit löytänyt ja hyviä ostoksia tehnyt :)\nKiitos Merenneito =). Messuja tulee lisää, joten seuraavalla kerralla sitten pääset mukaan =).\nPaula-Maija 20 helmikuuta, 2014 20:46\nIhania löytöjä olit totisesti tehnyt! Minulla kävi messuilla niin hassusti, että ainoa ostokseni oli Kesäpurjeen solmuohje 3 euroa ja Pidä saaristo siistinä ry:n jäsenyys... Mies sen sijaan osti kirjan ja GoProhon teleskooppivarren. Tosin jos olisin ehtinyt koluamaan kojuja tarkemmin, olisi varmaan mukaan tarttunut enemmänkin ostoksia, mutta seuralainen kun ei ole ostostelusta nautiskelevaa tyyppiä, niin säästyvät omatkin rahat :) Ihania tekstiilejä ja sisustusjuttuja ehdin kyllä sivusilmällä bongailla ja ah, nuo purjekankaiset kassit ja laukut! Valitettavasti vaan tällaisen käsityöihmisen ikuinen kirous on ajatella "tuollaisenhan minä tekisin itsekin ihan helposti", kun harvemmin sitten tulee kuitenkaan tehtyä :)\nKatinka 20 helmikuuta, 2014 22:31\nMeillä onneksi Kippari on melko sitkeä kiertäjä. Me saadaan messuilla kuin messuilla menemään koko päivä ja venemessut on tietty sieltä kärkipäästä =D. Minun oli pakko laittaa osa ostoksista jo visalle, että tasottuvat edes kahteen tiliin. Tiedän tuon tunteen siitä "itse voisi tehdä". Minä en tosin ompele, mutta kaikki neuleet, samaa ajattelen, ja joo harvoin tulee oikeasti tehtyä =D.\nCurryKaneli 20 helmikuuta, 2014 22:15\nOlipa ihania ostoksia. Noi majakkamukit on hurmaavia. En ole koskaan käynyt venemessuilla, kun olen ajatellut, että siellä on vain veneitä, mutta voisin ensi vuonna käydä ihan vaan noiden sun ostoskuvien innoittamana :).\nKatinka 20 helmikuuta, 2014 22:32\nSiellä on paljon muutakin kuin vain veneitä ja ja myös melonta asioita =).Käy ihmeessa joku vuosi, sillä uskon, että viihtyisit.\nNJ 22 helmikuuta, 2014 00:05\nKenkähulluna en tietysti saanut silmiäni irti kengistäsi. Ihania kerta kaikkiaan! Jätimme messut tänä vuonna väliin, sillä ne aiheuttavat niin paljon levottomia yöunia ja pahaa mieltä. Juutumme nimittäin aina suurempien uusien purjeveneiden lumoihin ja sitten sisustan ja purjehdin niillä maapalloa ympäri monta viikkoa mielessäni. Mielenrauha säilyy paremmin, kun pysyttelee kotona.\nKatinka 22 helmikuuta, 2014 11:04\nHeh, minäkin en muka ensin heti niitä ostanut, mutta kun messut oli loppumassa riensin paniikissa paikalle ja ostin. Tiesin että unettomia öitä olisi ollut luvassa, jos olisin jättänyt kengät sinne. Itse en myöskään vieraillut missään superkallissa veneessä vähän samasta syystä. Harmitus vain tulee kun tietää ettei ikinä ole varaa sellaista ostaa =). Ai niin ja jos haluat samanlaiset kengät niin myyjä oli Kapteenska joka on siinä kauppatorin kulmalla kun mennään suurkirkolle päin =).\nKatinka 22 helmikuuta, 2014 11:02


Design go sleeping mask / eye mask -silm�laput | Varuste.net\nMatkustus » Lentovarusteet » Silm�laput » Design Go Sleeping mask / Eye Mask -silm�laput\nkpl Hinta5.10 € (+toimituskulut)Hinta sis. alv 24%\nPaino0.025 kg (sis�lt�� mahdollisen myyntipakkauksen painon)\nTuotteen kuvausKorkealaatuiset s��dett�v�t silm�laput esim. lentomatkustamiseen. Sis�lt�� korvatulpat.Tuote voidaan toimittaa kirjeess�. T�t� tuotetta mahtuu kirjeeseen 3 kpl.Tuotteen koko pakattuna tai myyntipakkauksen koko on arviolta 150 x 150 x 28 mm. K�tev� ja edullinen silm�lappu / korvatulppa -paketti.\nDesign Go- Kotisivut www.design-go.com- Tuotemerkin kaikki tuotteet\nKommentitLis�� kommenttiNimimerkki E kirjoitti 07.06.2007 :Mahtava tuote. Takaa huv�t unet vaikka olisi kuinka valoisaa! Kes�ll� ehdoton ykk�nen. Kannattaa hankkia!Nimimerkki siiri kirjoitti 03.10.2008 :Mulle ei tuo sopinut. Kangas on kahisevaa, enk� saanut kireyss��t�� toimimaan. Mielipiteet\nHinta 47.50 €\nMatkustus » Tuotepaketit » Design Go Lentomatkustajalle\nHinta 14.40 €\nMets�stys » Kuulosuojaimet » Korvatulpat » Design Go Quiet Zone -korvatulpat\nSilikonista valmistetut korvatulpat vaihdettavilla ��nensuodattimilla. Muotoutuvat t�ysin korvak�yt�v�n mukaisesti. Mukana tulevat ala��nisuodattimet suodattavat erinomasesti esim. kuorsauksen ��ne...\nHinta 9.50 €\nVaellus » Makuupussit yms » Tyynyt yms » Design Go Carry Cushion -matkatyyny\nMonik�ytt�inen ilmat�ytteinen matka-/lentotyyny, joka sopii esim. niskatyynyksi, selk�tyynyksi tai istuimenpehmusteeksi. Kest�� vesipesun.\nVaellus » Rinkat, reput yms » Tarvikkeet » Hihnat » Matkalaukkuhihnat » Design Go 2 Luggage Straps -laukkuhihnat\nEritt�in kest�v� hihna esim. matkalaukkujen kiinni pysymisen varmistamiseen. Muoviset soljet.\nHinta 12.60 €\nVaellus » Rinkat, reput yms » Vy�laukut yms » Turvataskut » Design Go Passport Control -passitasku\nTasku passille, lentolipuille ja muille matkalla tarvittaville dokumenteille. - Taskussa turvahihna - Koko: 22,5 x 13cm\nMatkustus » Hygieniatuotteet » Saippuat » Lifeventure All-Purpose soap, 200 ml\nYmp�rist�yst�v�llinen biologisesti hajoava saippua vaellus- ja reppumatkailuk�ytt��n. Saippualla kannattaa pest� ulkomailla vihannekset ja hedelm�t. Saippua toimii sek� makeassa ett� suolaisessa ve...


Mobiili.fi - Kaksi SIM-korttipaikkaa iPhone 7:ssä? | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nMobiili.fi Kaksi SIM-korttipaikkaa iPhone 7:ssä?\niPhone 7 -huhumylly jatkuu. Tällä kertaa luvassa on uusi ”tieto”, jollaista ei ole vielä aiemmin kuultu. Seuraavassa iPhone-mallissa voi ensi kertaa olla kaksi SIM-korttipaikkaa – ainakin jossakin versiossa.\nTuoreimman paljastuksen takana on puhelinten korjauksia tekevä Rock Fix, joka on julkaissut joukon kuvia väitetyistä iPhone 7 -komponenteista. Asiasta on kertonut muun muassa Engadget.\nVäitettyjä iPhone 7 -komponentteja.\niPhone-huhut ovat olleet tänä vuonna poikkeuksellisen levällään. Yksi merkittävimmistä ristiriitaisten väitteiden aiheista on ollut 3,5 millimetrin kuulokeliitäntä – vuorotellen sen on raportoitu olevan mukana tai puuttuvan seuraavasta iPhonesta. Nyt Rock Fix viimeisimpänä komponenttien perusteella väittää, että tuttu kuulokeliitäntä säilyttäisi edelleen paikkansa.\nHiljattain huhuttiin myös, että iPhonen suurempaan versioon odotetusta kaksoiskamerasta olisi jouduttu luopumaan teknisten ongelmien vuoksi. Mutta näinkään ei asianlaita ole taas aivan tuoreimpien Rock Fixin komponenttikuvien mukaan.\nKaksoiskameran löytyminen seuraavasta suuremmasta iPhonesta vaikuttaakin edelleen hyvin todennäköiseltä, kaikkien moninaisten huhujen jälkeen.\nUlkoisesti seuraavien iPhone-mallien odotetaan säilyvän pitkälti nykyisen iPhone 6s:n linjoilla. Suurimmat erot liittyisivät kameran ympäristöön sekä taka-antennijuovien siirtymiseen laitteen reunoille. Lisäksi iPhone 7 voi saada uuden sinisen värivaihtoehdon.\niPhone 7:n sisältä löytynee uusi Apple A10 -järjestelmäpiiri sekä ensi kertaa Intelin modeemi. Todennäköiseltä vaikuttaa myös, että iPhone 7 saisi iPad Prossa jo nähdyn eri valaistusolosuhteisiin mukautuvan True Tone -näytön.\nUuden iPhone-sukupolven esittelyn odotetaan olevan vuorossa totuttuun tapaan syyskuun tienoilla. Tuotanto on jo väitetysti alkanut. Viimeisimpänä nyt OnLeaks-vuotaja Twitterissä on kertonut iPhone 7:n tuotannon alkaneen myös Pegatronilla, joka on toinen sen kokoonpanijoista. Suuremman Plus-mallin kokoonpanosta vastaa yksinään Foxconn.