Essee: Näytelmien lukemisen vaikeudesta | Kirjasampo\nNäytelmien lukemisen vaikeudesta\nEsityskäsikirjoitus näyttämöteokselle ”Suomalaisen näytelmäkirjallisuuden noidankehä”:\nNäytelmät ovat kirjoitettu paitsi esitettäväksi näyttämöillä myös luettaviksi > näytelmän lukeminen vaatii toisenlaista taitoa kuin proosan tai lyriikan lukeminen ja tätä taitoa tulee opetella siinä missä mitä tahansa muutakin taitoa > näytelmiä ei opita lukemaan > näytelmiä ei opita lukemaan, koska näytelmiä ei ole saatavilla > näytelmiä ei ole saatavilla, koska niitä ei kustanneta > näytelmiä ei kustanneta, koska niitä ei lueta > näytelmiä ei lueta, koska niitä ei ole saatavilla > näytelmiä ei kustanneta, koska niitä ei lueta > > näytelmiä ei lueta, koska niitä ei ole saatavilla >>>>>>\nEssee on siitä mahtava tekstilaji, että ensin kirjoittaja päättää mistä kirjoittaa ja sen jälkeen etsii faktaa ideansa tueksi. Yleensä oudoimmankin väitteen voi osoittaa esseellä toimivaksi ajatukseksi, ja marginaalisimmankin ilmiön saa esitetyksi valtavan kiinnostavana ja kaikkia koskettavana asiana.\nHalusin kirjoittaa esseen näytelmien lukemisesta. Suunnittelin otsikkoa ”Näytelmäkirjallisuus on lukemisen seuraava megatrendi”. Kuvittelin maalaavani kuvan siitä, kuinka lukemisen edelläkävijät tällä hetkellä kanniskelevat kangaskasseissaan Shakespearea ja selailevat työmatkabusseissaan uunituoretta nykydraamaa. Olin jostain saanut päähäni, että lukemisen trendeissä 2010-luvulla runobuumia seurasi esseebuumi jota nyt 2020-luvulle tultaessa seuraisi näytelmäbuumi.\nVoin kertoa: Ei seuraa.\nHarhaani lisäsi se, että omassa sosiaalisen median verkostossani näkyi juuri kirjoiksi kustannettuja, tuoreita kotimaisia näytelmiä, ja Turun Kirjamessujen yhtenä pääteemana ovat vuonna 2019 näytelmät. Olin vaikuttunut ja vakuuttunut ajatukseni kantavuudesta.\nTodellisuus osoittautui toiseksi.\nTurun Kirjamessuilla teemana onkin teatteri, ei näytelmä. Se kuuluu messujen uuteen poikkitaiteellisten pääteemojen sarjaan. Teeman tavoite ei ole lukemisen laventaminen näytelmäkirjallisuuteen tai sen muistuttaminen, että draama on lyriikan ja proosan rinnalla kolmas kaunokirjallisuuden laji. Teeman tavoite on – sinänsä arvokas – taiteidenvälisyys. ”Ensimmäisenä poikkitaiteellisten teemojemme sarjassa esittäytyy teatteri, kirjallisuutta kenties kaikkein lähinnä oleva toinen taiteenlaji”, kerrotaan Turun Kirjamessujen verkkosivuilla(1. Esittelytekstissä ei ole mainintaa, että teatteriksi näytelmäteksti muuttuu vasta sitä esittäessä. Sitä ennen näytelmä on itsenäinen kaunokirjallinen teksti. Tai että teatteri sinänsä ei vaadi näytelmää, tekstiä, ollakseen teatteria.\nKuuntelin erilaisia podcast- ja radio-ohjelmia, joissa kotimaiset näytelmäkirjailijat ovat äänessä(2. Parikymmentä tuntia keskustelua näytelmien ja näytelmäkirjailijuuden ympärillä jättivät päällimmäisenä mieleeni: 1) näytelmäkirjailijat ovat viehättävän ammattiylpeää väkeä, ja ammattikuntaa vaikuttaa sitovan vahva solidaarisuus; 2) näytelmäkirjailijuus ei lyö leiville Suomessa; 3) näytelmäkirjailijaa ei pidetä kirjailijana; 4) näytelmien kustannustoiminta on olematonta; 5) usko kirjastojen rooliin näytelmien lukemisessa on kova.\nEsseeni idea kuivui alkumetreillä kokoon.\nTähän väliin haluan lähettää terveisiä siihen osaan tuonpuoleista, missä istuu suomalaisen kirjallisuuden kaanon. Erityisterveiset teille Aleksis Kivi, Minna Canth, Maria Jotuni ja Hella Wuolijoki!\nNäytelmäkirjailija Heini Junkkaala(3 pohtii näytelmän heiveröisen statuksen suomalaisten lukijoiden keskuudessa johtuvan siitä, että näytelmä vaatii lukijalta totutusta poikkeavaa aktiivisuutta; näytelmä on aukkoista ja lukijan täytyy itse täyttää ammottavat reiät. Olen Junkkaalan kanssa sekä samaa että eri mieltä. Ymmärrän Junkkaalan pointin; näytelmän lukeminen on erilaista kuin proosan lukeminen. Mutta myös monenlaista proosaa tai runoutta lukiessa lukija joutuu käyttämään aivonystyröitään ja mielikuvitustaan. Ja vaikka väite aukkoisuudesta sinänsä onkin totta (lukijalle kerrotaan harvoin, miltä näytelmän henkilöt tai tila tarkalleen näyttävät, toisinaan näytelmäkirjailija ei anna ainuttakaan määrettä tai vihjettä niistä, vaan jättää visualisoinnin teatterin työryhmän ja/tai lukijan ratkaistavaksi), miksi se pelottaisi lukijoita? Vieläpä suomalaista lukijaa, jonka kirjallinen kaanon nojaa merkittävästi näytelmäkirjallisuuteen.\nJokainen teksti on luettavissa, eikä näytelmä kirjallisuuden lajina ole vaikeampaa luettavaa kuin muutkaan kaunokirjallisuuden lajit. Yksittäinen näytelmä sitä vastoin saattaa olla haastava luettava, mutta niin saattaa olla novelli, runo tai pitkä romaanikin. Vierastan yleisenä totuutena leijuvaa ajatusta, että näytelmän lukeminen olisi vaativampaa ja sitä myötä vaikeampaa kuin muukaan kaunokirjallisuuden. Tämä ajatus luo tarpeettomia luokkia ja arvoasetelmia. Se myös antaa helposti kuvan, että näytelmät olisivat keskenään yhtenevän muotoisia.\nPerinteinen oletus siitä, miltä näytelmä näyttää on jotakuinkin tällainen:\nAlkulehdellä kerrotaan hahmojen nimet, tapahtumien miljöö, ja kenties lyhyt esittely tähän tapaan: Kohtauksia maalaiselämästä neljässä näytöksessä\nJokainen kohtaus alkaa näyttämöohjeella eli parenteesilla, joka on esimerkiksi tällainen:\nPuutarha. Talo näkyy osittain ja terassi. Kujalle vanhan poppelin alle on katettu teepöytä. Penkkejä, tuoleja; yhdellä penkillä lojuu kitara. Vähän matkan päässä pöydästä on puutarhakeinu. – Iltapäivä, jälkeen kahden. Pilvistä.\nMarina, turpea, kankeasti liikkuva muori, istuu samovaarin vierellä, kutoo sukkaa, Astrov kävelee lähistöllä.\nSitten alkavat repliikit, usein dialogi, jota välillä katkovat parenteesit ja kohtausvaihdot:\nMARINA (täyttää kupin) Juo veikkonen.\nASTROV (ottaa kupin vastahakoisesti) Ei oikein maita.\nMARINA Jos ottaisit ryypyn?\nASTROV Ei. En minä ota viinaa joka päivä. Kun on tämä hellekin.\nNjanja, kuinka kauan me olemme tunteneet toisemme?\nTosiasiassa näytelmä voi olla mitä vain. Sen ei tarvitse sisältää yhtään repliikkiä tai vaihtoehtoisesti yhtään näyttämöohjetta, ja se on silti näytelmä. Yhdistävää näytelmille on se, että niiden kirjoittaja on ajatellut ne esitettäväksi, ei pelkästään luettavaksi.\nLiukuhihna pitkässä käytävässä (kuin lentoasemalla tai satamassa).\nLiukuhihnalla seisoo ja kulkee ihmisiä, kukin omissa mietteissään. Osa seisoo paikoillaan ja antaa hihnan kuljettaa heitä loputtomalta vaikuttavaa käytävää eteenpäin, osa kulkee määrätietoisin askelin ja laite jouduttaa heidän kulkuaan.\nKäytävän varrella seisoo viulisti, joka soittaa Johann Sebastian Bachin Sarabanden. Viulistin jalkojen juuressa on virttynyt kertakäyttökuppi.\nKaukana edessä, siellä missä liukuhihna viimein päättyy, ihmiset kaatuvat kuolleina maahan ja siirtyvät ruhoina toista hihnaa pitkin toisaalle.\nKorvia huumaava jyly.\nEnsimmäinen esimerkki on pätkä Anton Tšehovin klassikko Vanja-enon alusta, jälkimmäinen ensimmäinen kohtaus Pipsa Longan näytelmästä Toinen luonto. Niitä ei yhdistä muodossa juuri mikään. Kumpikin on äärimmäisen luettavaa kirjallisuutta.\nMoni mieltää näytelmän esityksen materiaaliksi, jonkinlaiseksi esiesitykseksi.\nNäytelmäkirjailija E.L. Karhu on määritellyt näytelmän kirjalliseksi teokseksi, joka voidaan myös esittää näyttämöllä(4. Hän näkee näytelmän aina näyttämöstä irrallisena teoksena. Karhu huomauttaa, että ihmiset usein puhuvat menevänsä teatteriin katsomaan näytelmää, vaikka tosiasiassa menevätkin katsomaan esitystä. Esitys pohjaa esityskäsikirjoitukseen. Karhun mukaan perustavanlaatuinen ero esityskäsikirjoituksen ja näytelmän välillä on se, että näytelmän voi ohjata monina eri aikoina, ja ohjaajana voi toimia joku muukin kuin henkilö joka sen on kirjoittanut. Esityskäsikirjoitus puolestaan syntyy kirjoittajansa/kirjoittajiensa toimesta tiettyyn tilaan, aikaan ja kontekstiin.\nKarhu on tiivistänyt näytelmän määritelmän myös ”kirjalliseksi teokseksi, johon on kirjoitettu sisään mahdollisia esityksiä”(5. Pidän tästä mielikuvasta. Se pätee myös jokaiseen lukukokemukseen, ei pelkästään näyttämöllepanoon ja esityskokonaisuuteen: Joka kerta kun näytelmä luetaan, sisältää se mahdollisen esityksen lukijansa mielikuvituksessa.\n”Tietoisuus siitä, kuka saa teoksessa äänen, nousee tärkeäksi. Uudet näytelmät ovat usein moniäänisiä ja moninäkökulmaisia (…). Lukijallekin on helpottavaa, kun kirjailija ei ole valinnut moralistista positiota ja helppoa vihollista, vaan teoksessa saa tilaisuuden asettua tai olla asettumatta useampaan positioon. (…), myös itsetietoinen yksiäänisyys, tendenssimäisyys, pamfletin keinot saattavat olla täysin harkittua sisältöä.\nTyypillistä on myös teoksen tietoinen suhde lukijaan, sen viittaaminen mahdolliseen esitystilanteeseen, tekstin maailman ja esitystilanteen ulkopuolella olevan maailman keskinäiseen suhteeseen (…)”, näytelmäkirjailija-dramaturgi Elina Snicker kirjoittaa tekstissään ”Välineitä uuden näytelmän lukemiseen”, joka on osa vuonna 2018 ilmestynyttä Uuden näytelmän antologiaa (Teatteri 2.0: UNO & Kulttuuri- ja teatteriyhdistys Kaksikko ry).\n”Kirjoitettua näytelmää voi verrata rakennukseen, joka kutsuu käymään taloksi, kuljeskelemaan sen huoneissa. Kulkija voi katsoa, mistä aineksista talo on rakennettu, minkälaisesta elämästä talo kertoo tai minkälaiseen elämään se houkuttaa. Näytelmällä on kyky koskettaa ja kiihottaa ajattelemaan.” Näin kirjoittaa puolestaan Teatterin tiedotuskeskuksen johtaja Hanna Helavuori E.L. Karhun kokoelman Prinsessa Hamlet ja muita näytelmiä (Into, 2017) jälkisanoissa.\nMiten hienot kutsut lukea näytelmää!\nLuin tätä kirjoitusta varten läjäpäin näytelmäkirjallisuutta. Kysyin lukuvinkkejä sosiaalisen median kanavissa ja kahvipöydissä. En ollut kiinnostunut ihmisten lempinäytelmistä vaan halusin kuulla, mikä näytelmä on ollut antoisin lukukokemuksena. Rehellisyyden nimissä en usko, että ihan kaikki ymmärsivät mitä tarkoitin. Luulen, että osa kertoi minulle ikimuistoisimmista teatterielämyksestään. Moni vastanneista myös työskentelee näyttämön parissa ja lukee näytelmiä enemmän tai vähemmän potentiaalisena näyttämösovituksena, mikä on erilainen lähtökohta lukemiseen kuin kaunokirjallisuuden nautiskelijalla eli niin kutsutulla peruslukijalla.\nKuitenkin, lopputuloksena sain luettavakseni pinon, jossa oli paljon eurooppalaisia klassikoita sekä 2010-luvun kotimaista draamaa.\nKärkihavainto näytelmien lukemisesta: Kaikki näytelmät eivät ole kiinnostavaa luettavaa. Yhtenä syynä on yksinkertaisesti maku, mutta huomioon on otettava myös näytelmätekstin monipuolinen tarkoitus. Kun sanon, että jokainen näytelmä ei ole kiinnostava lukukokemuksena, en tarkoita, että ajattelisin lukemismielessä tylsän/kömpelön/lattean näytelmän olevan huonoa teatteria. Näytelmäteksti palvelee useampaa tarkoitusta; se on sekä yksi komponentti teatteriesityksessä että itsenäinen teksti, jota voi lukea kirjallisuutena.\nLukiessani näytelmiä olin jo valmis tekemään yleistyksen, että tekstit, jotka pohjaavat lähinnä dialogiin, ovat lukemiseen raskaita. Kunnes törmäsin näytelmiin, jotka ovat pelkkää dialogia ja vetivät mukaansa täydellä teholla. Taivun väitteeseen, että näytelmä vaatii lukijaltaan mielenlujuutta toisinaan enemmän kuin proosa. Perinteiseen lukuromaaniin uppoutuessa lukijan katse ja mieli saattavat harhailla mutta sivut etenevät siten, että juonessa pysyy mukana. Dialogiin pohjaavassa näytelmässä pitää monesti pysyä kartalla siitä, kuka puhuu, ja katsoa sanojen taakse tarkemmin. Näytelmästä puuttuu sellainen kertoja, joka proosassa on aina läsnä. Näytelmässä voi olla hahmo nimeltä kertoja, mutta se on eri asia kuin mikä proosassa koetaan kertojan ääneksi, muistuttaa näytelmäkirjailija-dramaturgi Heini Junkkaala(6.\nTeatterin tiedotuskeskus Tinfon johtaja Hanna Helavuori on osuvasti todennut, että näytelmän lukemisessa on jotain runojen lukemisesta tuttua: ”Jokaisella näytelmällä on oma kielellinen hahmotuksensa. Muoto ja sisältö toteutuvat kielessä, joka ei voi olla mitä tahansa kieltä. Tällaisina näytelmät vertautuvat runoihin, joissa joka sana painaa.” (E.L. Karhu, Prinsessa Hamlet ja muita näytelmiä, jälkisanat, Into-kustannus, 2017)\nToinen osuva vertaus runon oheen voisi olla kokeellinen proosa. Teatterintekijä-kirjailija Saara Turunen jakaa tämän näkemyksen: ”On käsittämätöntä, että niin suuri osa kokeellista kirjallisuutta jää kustantamatta vain sen takia, että se on muodoltaan näytelmä.”(7 Näytelmän muoto voi olla omassa lajissaan perinteinen, mutta proosan lukemiseen tottunutta lukijaa se ohjaa toisenlaiseen lukemisen rytmiin ja tapaan. Tämä tosin saattaa olla vaarallinen vertauspiste, sillä kokeellinen – tai kokeileva – kirjallisuus tuntuu olevan Suomessa usein synonyymi vaikealle kirjallisuudelle ja se taas synonyymi mahdottomalle lukea.\nLempinäytelmä ei välttämättä tuota luettuna iloa tai ihastusta lainkaan. Inhokki näyttämösovitus voi puolestaan aueta kirjallisuutena aivan toisella tapaa. Minä en esimerkiksi nauti lainkaan William Shakespearen lukemisesta, vaikka hyvien näyttelijöiden tulkitsemina hänen klassikkotekstinsä hurmaavat minut kerta toisensa jälkeen. Sitä vastoin Veikko Nuutisen Pasi Was Here -näytelmä imi mukaansa, vaikka näyttämöllä sen hienovireisyys ja osuva ajankuva jäävät helposti karun, uhoavan huumorinsa jalkoihin.\nSuomalaiset näytelmäkirjailijat tuntuvat olevan yksimielisiä siitä, että näytelmä ansaitsee tulla paitsi esitetyksi, myös luetuksi. He muistuttavat, että lukeminen on mahdollista ainoastaan, jos näytelmiä kustannetaan kirjoiksi ja näitä kirjoja saatetaan paikkoihin, joista ihmiset voivat niitä hankkia luettavakseen. Tällaisia paikkoja ovat ensisijaisesti kirjastot ja kirjakaupat, eivät vain pienkustantamoiden nettikaupat ja teattereiden lämpiöt.\nNäytelmien lukemisen ongelma on siis verrattain helposti paikannettavissa jo käytännön esteisiin. Pääsemme esseen alussa esittelemäni noidankehän äärelle. Kustantajat eivät kustanna, koska ei ole lukija- eli ostajapohjaa, ja lukijat eivät lue, sillä ei ole luettavaa.\nEi ole luettavaa on liioittelua. Uutta kotimaista draamaa kustannetaan kirjaksi muutaman teoksen vuositahdilla, ja klassikoita löytyy niin kirjakaupoista kuin kirjastoistakin.\nTodenmukaisempi väite olisi, ettei yksikään iso kustantamo harjoita tällä hetkellä säännönmukaista näytelmäkustannustoimintaa. Lukiessani näytelmiä huomaan, että moni kustantamo on jossain vaiheessa 1900-lukua ja vielä 2000-luvun alussakin julkaissut yksittäisiä näytelmiä tai näytelmäantologioita. Useimmiten vanhempien näytelmän selkämyksessä lukee WSOY ja 2000-luvusta eteenpäin Kirja kerrallaan, ntamo tai Noxboox. Kirja kerrallaan ja Kansallisteatteri aloittivat vuonna 2010 Kansallisteatterin kirja -hankkeen, joka julkaisi uutta draamaa säännöllisesti. Hanke siirtyi sittemmin ntamon ja Kansallisteatterin välille ja toimii edelleen epäsäännöllisen säännöllisesti. Into-kustannus on alkanut kustantaa suomalaisten nykynäytelmäkirjailijoiden antologioita, Suomalaisen kirjallisuuden seura julkaisee klassikoita tutkimuksen ryydittämänä, ja osa isoistakin kustantamoista herää hetkittäin näytelmien olemassaoloon. Lisäksi näytelmiä tai näytelmän ja proosan fuusioita julkaistaan toisinaan myös kirjallisuuslehdissä kuten Nuori Voima.\n”Suomessa on tapana julkaista hyvin harvoin näytelmiä. Onko niin, että näytelmän esittämistä pidetään riittävänä, että näytelmää ei tarvitse kirjaksi painaa? (…) Näytelmäantologia vuodessa ei olisi lainkaan paljon.” kirjoitti Pekka Kyrö Ramppi palaa -näytelmäantologian (Otava) esipuheessa vuonna 1983. Paljon ei ole muuttunut vajaassa neljässäkymmenessä vuodessa.\nHelsingin kaupunginkirjaston alueella on lainattavissa yhteensä noin 4000 näytelmänimekettä. Niistä suomenkielisiä on noin 2100, ruotsinkielisiä 800, englanninkielisiä 700 ja muilla kielillä ilmestyneitä yhteensä jotakuinkin 700.\nJotta mittakaavaa on helpompi hahmottaa, otti Helsingin kaupunginkirjaston suunnittelija Marjut Puominen vertailuun suomenkielisten näytelmien rinnalle jännitysgenren lainat viime vuodelta. Vuonna 2018 näytelmiä lainattiin Helmet-alueella 11 418 kertaa, kun taas suosikkigenreä, jännitystä, lainattiin 171 440 kertaa. Vuonna 2017 Helmet-kokoelmiin hankittiin 35 suomenkielistä, 6 ruotsinkielistä ja 2 englanninkielistä nimikettä näytelmiä. Tämä vastaa Puomisen mukaan melko tavanomaista vuosiostoa näytelmien kohdalla.\nTeatterikorkeakoulun kirjastosta puolestaan löytyvät lähestulkoon kaikki Suomessa kirjoitetut ja suomennetut näytelmät. Miksi samat teokset eivät ole myös kaupunginkirjastoissa kautta maan? Kyse on näytelmien fyysisestä muodosta: kirjastoissa ei ole tapana pitää esillä monistenivaskoita, ja se on – .doc-tiedoston rinnalla – perinteisin näytelmäkirjallisuuden olomuoto.\nVoisivatko e-kirjat olla tässä ratkaisu? Näytelmät ovat valmiiksi kirjoitettua ja useimmiten varsin editoitua kirjallisuutta – ikään kuin kustannustoimitettua materiaalia jo sinänsä. E-kirja ei toki poistaisi kaikkia esteitä näytelmien ja lukijoiden väliltä, mutta olisi roima kehitys saatavuuden kannalta.\nUskon, että tämä tapa voisi toimia ensisijaisesti indikaattorina kustantamojen suuntaan; keiden näytelmät herättävät luettuna kiinnostusta? E-kirjat eivät kuitenkaan poistaisi sitä ongelmaa, että näytelmiin ei voi vain törmätä kaupan tai kirjaston hyllyllä, samalla viivalla muun kirjallisuuden kanssa. Pahimmassa tapauksessa ”ongelma koettaisiin ratkaistuksi” ja näytelmien vähäinenkin kustantaminen kirjaksi loppuisi.\nSuomentaja Jukka-Pekka Pajunen ja Goethe Institut Finnlandin informaatio- ja kirjastopäällikkö Alexandra Stang kertovat Peruskivet – kuusi näytelmää saksankielisiltä näyttämöiltä -kokoelman (Goethe Institut Finnland, 2012) esipuheessa, että teatterilla on saksankielisissä maissa edelleen merkittävä rooli yhteiskunnallisen keskustelun herättäjänä, ja näytelmäkirjailijan rooli on sen vuoksi hyvin keskeinen. Suomessa puolestaan kirjailija on saattanut kirjoittaa useita näytelmiä – vieläpä sellaisia joita on julkaistu kirjoissa ja kansissakin – ja silti häntä tituleerataan esikoiskirjailijaksi, kun hän julkaisee proosaa. Yleinen kysymys näytelmäkirjailijoille on: milloin aiot kirjoittaa kirjan? Ikään kuin näytelmä olisi harjoittelua, joka edeltää prosaistiksi ryhtymistä.\nNäytelmäkirjallisuus on samaan tapaan marginaalista luettavaa kuin valtaosa runoudesta tai jopa novellit. Silti runoja ja novelleja kustannetaan vuodesta ja kustannusohjelmasta toiseen. Kustantamoissa osataan varautua siihen, että niistä harvoin tulee bestsellereitä, mutta ne nähdään oleellisena osana kirjallista kenttää. Epäilen, että harva kaunokirjallisuutta julkaiseva kustantamo kehtaisi sanoa, ettei aio kustantaa ainuttakaan novellikokelmaa ikinä, mutta voisi ongelmitta todeta ettei kustanna näytelmiä. Syynä täytyy siis olla muukin kuin oletettu huono kaupallinen menestys. Ehkä kustantamoissakaan ei osata lukea näytelmiä? Ehkä kustantamot ovat julkaisseet näytelmiä, jotka eivät ole lukemiseen parhaita, ja saaneet huonoja kokemuksia? Ehkä kustantamoissa ei ole löydetty oikeaa kohderyhmää ja markkinointireittiä sen luokse?\nOlen kuulunut R.E.A.D. – Reading European Drama -lukudraamafestivaalin raatiin parin vuoden ajan. Sen kautta olen päässyt lukemaan viime vuosina ulkomailla kirjoitettua nykydraamaa laajasti. Raatityöskentelyssä olen havainnut, että suomalainen nykynäytelmäkirjallisuus on todella korkeatasoista. Samalla olen huomannut, että kuten muunkin käännöskirjallisuuden kohdalla, olisi tärkeää tuntea myös muiden maiden näytelmäkirjallisuutta.\nShakespearea ja Tšehovia löytyy monina käännöksinä useimmista suomalaisista kirjastoista, niiden saatavuus on taattu, kuten myös muiden kanonisoitujen näytelmäkirjailijoiden, esimerkiksi Samuel Beckettin tai Georg Büchnerin. Uutta eurooppalaista draamaa pääsee käännettynä Suomessa lukemaan eniten saksankielisiltä alueilta. Goethe Institut tukee aktiivisesti saksalaisen nykydraaman kääntämistä. Myös muilla kieli- ja kulttuuri-instituuteilla on satunnaisia antologioita oman kielialueensa kiinnostavimmista näytelmistä. Antologiat kuratoituine sisältöineen ja kontekstoivine esipuheineen ovat oiva tapa tarjoilla näytelmiä lukijoille. Vielä pitäisi keksiä, miten nämä löytäisivät tiensä lukijoiden kangaskasseihin ja yöpöydille!\nVähäisen kustantamisen ja hankalan saatavuuden oheen nostaisin näytelmäkirjallisuuden vähäisen luettavuuden syyksi suosittelun puutteen. Mistä lukija löytää itselleen mielekästä näytelmäkirjallisuutta? Mistä sellaisen tunnistaa? Tarvitsemme enemmän keskustelua kiinnostavan näytelmäkirjallisuuden ympärille.\nYhtä lailla kuin mikä tahansa kirjallisuus, myös näytelmä tarvitsee puolestapuhujia ja suosittelijoita. Mihin tarttua? Onko se Shakespeare aidosti paras näytelmäkirjailija, kun hänen teoksiaan on tarjolla niin paljon? Jos pitää Sofi Oksasesta tai Juha Hurmeesta prosaistina, kannattaako tarttua hänen näytelmiinsä? Mistä oppisi kaikkien niiden kirjailijoiden nimet, jotka kirjoittavat vain näyttämöille eivätkä paistattele lehtien palstoilla prosaistien lailla?\nEnsin pitäisi tietää, mitä haluaa lukea. Mikä on minun makuuni sopiva näytelmä?\nItse luen näytelmiä a) jotka olen nähnyt näyttämöllä ja joiden tekstiin haluan paneutua vielä tarkemmin; b) kirjailijoilta, jotka tunnen muiden näkemieni näytelmien kautta; c) kirjailijoilta, jotka tunnen heidän proosa- tai runotuotantonsa puolesta; d) jotka ovat klassikoita; e) jotka kiinnostavat kannen perusteella.\nToki tämä on taas yhdenlainen noidankehä: mistä tietää, mitä haluaisi lukea, jos sitä ei ole saatavilla.\nTutustuessani näytelmien lukemiseen huomasin, että siihen annetaan mielellään ohjeita.\n”Näytelmäteksti on kerroksinen, tiivis ja taloudellinen kirjallisuudenmuoto. Näytelmä kannattaa lukea ja kokea yhdeltä istumalta kokonaan, jotta sen ehdottaman säännöstön havaitsee ja pääsee näin mukaan sen ehdottamaan maailmaan. Kirjallisuutena näytelmäteksti on huokoista, aukkoista ja lukijan aktiivista tulkintaa vaativaa, mutta kun löytää käyttökelpoiset välineet sen lähestymiseen, lukeminen palkitsee”, Elina Snicker kirjoittaa Uuden näytelmän antologiassa tekstissään ”Välineitä uuden näytelmän lukemiseen”.\nNetistä löytyy Wade Bradfordin(8 lista opetusalan ihmisille, joka kehottaa 1) lukemaan näytelmää kynän kanssa eli tekemään muistiinpanoja lukemisen varrella teoksen teemoista, juonesta ja henkilöistä; 2) luomaan visuaalisen kuvan näytelmän henkilöistä, sillä teksti harvemmin tarjoaa kokonaiskuvaa hahmon ulkomuodosta; 3) miettimään miljöötä ja sen merkitystä – onko esimerkiksi ajankuvalla todellista merkitystä itse tekstiin ja sen aiheeseen; 4) tutustumaan historialliseen kontekstiin, jos ajalla ja paikalla on väliä näytelmän sisällön kannalta; 5) leikkimään ohjaajaa ja mielikuvittelemaan näyttämön tapahtumat eläväksi.\nEn ole varma, onko kukaan pyytänyt näitä ohjeita ja jos on, niin minkälaisessa tilanteessa. Jos tarkoitus on rohkaista lukijaa tarttumaan mielenkiintoiseen kirjallisuuteen, erilaiset säännöt ja koodistot tuntuvat enemmän rajoittavilta kuin houkuttelevilta. Toisaalta erilaiset How to read poems -oppaat ja Runonlukemisen alkeet -teokset ovat suosittuja, miksei näytelmän lukemisen opaskin siis olisi paikallaan.\nTässä yksi tiivis opas näytelmien lukemiseen:\n1. Hanki näytelmä, jonka aihe tai kirjoittaja puhuttelee sinua.\n2. Lue näytelmä. Lue se sillä tahdilla kuin sinulle ja teokselle on ominaista.\n3. Kerro muillekin, mitä pidit siitä.\nOppaan tuotot voi ohjata minun pankkitililleni.\nPalaan vielä ajatukseen, ettei jokainen näytelmä ole kiinnostavaa luettavaa. Esitykset, jotka ovat hurmanneet lavalla, voivat näyttäytyä tekstiä lukiessa yksioikoisina ja/tai sisällyksettöminä. Tarvitaan kustantamojen, kirjastojen ja kirjakauppiaiden ammattilaisia tunnistamaan sellainen näytelmäkirjallisuus joka puhuttelee omillaan.\nSen lisäksi näytelmä kaipaa lukijoita: Lainaajia, ostajia ja puhetta näytelmäkirjallisuuden ympärille lukevien ihmisten joukossa.\nHeini Junkkaala muistuttaa, että näytelmien julkaiseminen myös kirjana on tärkeää siksikin, että kirjalla on erilainen kaari kuin esityksellä; esityskausi on aina rajallinen ajallisesti, mutta kirja voi elää sukupolvelta toiselle. Mietitään nyt vielä kerran Aleksis Kiveä ja Minna Canthia. Jos heidän näytelmiään ei olisi kustannettu, olisivat monet kirjallisuudellemme ja jopa kulttuurillemme oleelliset ajatukset ja näkemykset painuneet esityskausien myötä historiaan.\n1) Turun kirjamessut, Teemat (haettu heinäkuussa 2019)\n3) Puhetta taiteesta-podcast, toim. Minna Sirnö, jakso 8: Tietäisimmekö Canthia, Jotunia & Kiveä ilman painettuja näytelmiä?, vieraana Heini Junkkaala\n4) F/Symposium: Emmyn Ja Sasin feministinen kirjakerho, jakso 2, E.L. Karhu & Saara Turunen\n5) Nuoren Voiman Liiton podcast Toinen tila, toim. Inna Perheentupa, jakso 2 Näytelmäkirjailija E.L. Karhu: Speak your truth!\n6) Sama kuin 3)\n7) Sama kuin 4)\n8) 5 Tips to Help You Read a Play Script, toim. Wade Bradford (12.3.2018, haettu heinäkuussa 2019)\nPODCAST-LUETTELO, johon viitataan kohdassa 2) ja josta 99% tämän esseen ajatuksista on peräisin:\nPuhetta taiteesta-podcast, toim. Minna Sirnö\n– jakso 7: Olla näytelmäkirjailija, vieraana Heini Junkkaala\n– jakso 8: Tietäisimmekö Canthia, Jotunia & Kiveä ilman painettuja näytelmiä?, vieraana Heini Junkkaala\nF/Symposium: Emmyn Ja Sasin feministinen kirjakerho -podcast\n– jakso 2, E.L. Karhu & Saara Turunen\nNuoren Voiman Liitto: Toinen tila -podcast, toim. Inna Perheentupa\n– jakso 2 Näytelmäkirjailija E.L. Karhu: Speak your truth!\nUNO – Uuden Näytelmän Ohjeman podcast\n– UNO podcast 2/2019, vieraina Okko Leo ja Maria Säkö\n– UNO podcast 5/2018 // Iira Halttunen & Pipsa Lonka\n– UNO podcast 4/2018 // Marie Kajava & Laura Valkama\n– UNO podcast 3/2018 // E.L. Karhu & Otto Sandqvist\n– UNO podcast 2/2018 // Tekstin ja näyttämön suhde\n– UNOn ja SARV:n podcast 1/2018 // Taija Helminen & Katri Tanskanen\n– Ammattina Näytelmäkirjailija 3/2017 // Helminen & Salminen\n– Ammattina Näytelmäkirjailija 2/2017 // Leo & Nurmelin\nLonka, Pipsa: Toinen luonto, 2019, ntamo\nNumminen, Katariina; Kilpi, Maria & Hyrkkänen, Mari (toim.): Dramaturgiakirja – Kaikki järjestyy aina, 2018, Helsinki: Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu\nPajunen, Jukka-Pekka & Stang, Alexandra: Peruskivet – kuusi näytelmää saksankielisiltä näyttämöiltä, 2012, Goethe Institut Finnland\nPuominen, Marjut, sähköpostihaastattelu 16.8.2019\nSalminen, Paula & Snicker, Elina (toim.), Jumalainen näytelmä – Dramaturgisia työkaluja, 2012, Helsinki, Like Kustannus\nTšehov, Anton: Neljä näytelmää (Lokki, Vanja-eno, Kolme sisarta ja Kirsikkapuisto), suom. Eino Kalima, 1960, WSOY\nTurunen, Saara, keskustelu 14.8.2019, Oodissa, Helsingissä\nRamppi palaa, suomalaisia näytelmiä 1974-1981, 1983, Helsinki, Otava\nAloita näytelmien lukeminen vaikka näistä kotimaisista nykydraamoista:\n(kaikki saatavilla Helmet-kirjastoista)\nHelminen, Taija; Kajava, Marie; Lonka, Pipsa; Pantzar, Jonni; Timonen, Tuomas; Snicker, Elina & Rautavuoma, Saara: Uuden näytelmän antologia, 2018, Kulttuuri- ja teatteriyhdistys Kaksikko ry\nKarhu, E.L.: Prinsessa Hamlet ja muita näytelmiä, 2017, Into-kustannus\nNuutinen, Veikko: Pasi Was Here, 2017, Noxboox\nTurunen, Saara: Tavallisuuden aave ja muita näytelmiä, 2019, Into\nJa Tšehov, se toimii aina.\nTeksti: Heidi Backström


Betsafe - Jaossa 20.000€\nKoti\t» Betsafe - Jaossa 20.000€\nPäivitetty: 23 Oct 14\nOsallistu kilpailuun - Voita osasi 20.000€ potista\nNetticasino Betsafe juhlii NetEnt uutuuden saapumista! South Park: Reel Chaos on saletisti yksi tulevista klassikoista. Siksi Betsafe järjestääkin slottiturnauksia, joiden yhteensälaskettu palkintopotti nousee 20.000€!\nKaikissa turnauksissa pelataan South Park: Reel Chaos slottia.\nTurnauksia on kahta eri sorttia: nettovoittojen turnaukset sekä pelikierrosten turnaukset.\nNettovoittojen turnauksen voittaa suurimmat nettovoitot 20 peräkkäisellä kierroksella South Park: Reel of Chaos pelissä saavuttanut pelaaja. Jokaisen turnaukseen osallistuvan pelaajan on pelattava vähintään 100 kierrosta panoksella 2€ per kierros osallistuakseen turnaukseen.\nPelikierrosten turnauksen voittaa eniten kierroksia South Park: Reel Chaos pelissä turnausaikana pelannut voittaja. Sama 100 kierroksen minimimäärä 2€ panoksella pätee tässäkin turnauksessa.\nJokaisen turnauksen 25 parasta pelaajaa pääsee Finaaliturnaukseen, jossa palkinnot ovat karsintoja kovempia.\nTarkasta turnausten palkinnot klikkaamalla alla olevaa kuvaa.\nKarsintaturnauksia järjestetään välillä 23. lokakuuta - 30. lokakuuta. Turnaukset ovat kaksipäiväisiä ja niiden päivämäärät ovat seuraavat: 23-24/10, 25-26/10, 27-28/10, 29-30/10. Finaaliturnaukset järjestetään 31/10-02/11.\nSiirry Betsafelle tästä


Raivauspalvelua Tampere ja lähikunnat: Pirkkala, Lempäälä, Nokia, Ylöjärvi. Ottakaa yhteyttä e-mail: 2014\nRaivauspalvelua moottorisahalla raivaussahalla,\njoko yhden miehen tai useamman kokoonpanona tamperelaiseen tapaan koko Suomessa erityispalvelualueena Pirkanmaa ja Tampereen talousalue, mieluiten aamusta ja illasta helleaikana, muulloin tavoitteena tehdä sateettomaan ja valoisaan aikaan, niin ei liukastella rungoilla, eikä leikkausjätteillä\nHinnoittelu tapauskohtaista ja tilanteen mukaan. Maksu aina käteisellä ennen raivauspalvelua. Vähän sama juttu kuin muussakin elämässä, kerrasta valmista, ilman turhia odotteluita. Kotitalouksilla mahdollisuus kotitalousvähennykseen.\nKesähelteillä vietetään siestaa keskipäivällä. pihapiirin raivaustyöt, istutustyöt, pensasaitojen leikkaukset, pihapuiden kaadot aamuisin ja iltaisin. Syksyn alettua hommia tehdään aamu 9:stä niin kauan kuin valoa riittää tarpeen mukaan.\nRaivauspalvelua koko Suomessa Baltiaa myöden, kun niin sovitaan ja maksu tapahtuu ennen projektia ennen palvelun alkua\nPihapuun kaadon varmistamiseksi oikeaan suuntaan voi apumies vetää köydellä oikeaan suuntaan, niin samalla estää ettei ketään tule kaatoreitille kesken pihapuun kaadon\nPihakoivujen kaadot http://pihakoivun-kaato.blogspot.com\nKirsikka- ja hedelmäpuiden hoitoleikkaukset tai poisleikkaukset:\nSiirtolapuutarha-alueilla ja kotipihoissa puiden kaadot näppärästi palasiksi käden käänteessä\nPihapiirissä olevat lahovikaiset lepät ja muut konkelot poistetaan sopimuksen mukaan\nKonkeloita tulee helposti jos kotipuutarhuri ei ota huomioon, että laholle herkät puut saattavat kierähtää jopa lankojen päälle. Sitten pitää tilata minut\nRaivauspalvelua Tampereen Pirkanmaan talousalueilla. Sopivalla siirtosummalla ja kilometrikorvauksilla toki kauemmaksikin\nLähettänyt Raivauspalveluja puutarhaneuvontaa Tampere Pirkanmaa: Raivauspalveluita piha- ja maisematöitä käteisellä edetään on sitten mooottorisaha tai raivaussaha kädessä klo 1.11 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Hinnoittelu tapauskohtaista ja tilanteen mukaan. Maksu aina käteisellä ennen raivauspalvelua\nRaivauspalvelua moottorisahalla raivaussahalla jok...


Jääkaapin, pakastimen, astianpesukoneen, pyykinpesukoneen huolto ja puhdistus – pidennä käyttöikää | Me Naiset\n”Siistikin ihminen unohtaa nämä” – 7 seikkaa, joilla saisit jääkaappisi ja pesukoneesi toimimaan paremmin\nklo 18:03 | 6.3.2019\nPyykkikone pesee pyykkejä mutta auts, taas on unohtunut se koneen puhdistaminen. Kuvat: Shutterstock ja Sanoma-arkisto\nMilloin viimeksi puhdistit jääkaapin tiivisteet tai pesukoneen nukkasihdin? Älä välitä, muiltakin unohtuu! Marttojen neuvoilla kohtelet kodinkoneitasi pienellä vaivalla paljon paremmin.\nEi mene putkeen jääkaapin kanssa, ei pakastimen eikä pesukoneiden. Marttojen kotitalousneuvoja Outi Mehto tietää, minkä kodinkoneiden huoltamista laiminlyömme.\n– Kodinkoneiden puhtaana pitämisessä tulee yllätyksiä siisteillekin ihmisille. Moni sanoo, ettei ole ikinä tullut ajatelleeksi, että pesukonetta pitäisi vielä erikseen pestä tai että jääkaapissa on tiivisteet, joita pitäisi pyyhkiä, Mehto sanoo.\nEdes silloin tällöin siistiminenkin on jo tosi hyvä.\n– Koskaan ei ole liian myöhäistä aloittaa. Edes silloin tällöin siistiminenkin on jo tosi hyvä.\nJos muistat aina välillä tämän seitsemän kohdan muistilistan, kodinkoneet kiittävät ja kestävät:\n1. Pyyhi jääkaapin tiivisteet\nMoni muistaa pyyhkiä jääkaapin sisältä ja oven ulkoa, mutta tiivisteet siinä välissä usein unohtuvat.\n– Tiivisteiden pyyhkiminen unohtuu useimmilta. Likaiset tiivisteet voivat alkaa haista, eikä jääkaapin ovi pysy kiinni yhtä tiivisti.\nTiivisteitä kannattaa pyyhkiä mikrokuituliinalla, joka on kostutettu mietoon astianpesuaineveteen. Muista myös pakastimen tiivisteet.\n2. Leipä ei kaipaa kylmää – karsi turha jääkaapista\nJääkaapin perussiivousta pitäisi tehdä jatkuvasti, ja roiskeet sekä valumat pitäisi pyyhkiä pois saman tien. Kotitalousneuvoja suosittelee käymään noin kerran viikossa läpi, mitä kaikkea jääkaapin hyllyillä onkaan, ja karsimaan turhat tavarat.\n– Laite joutuu pinnistelemään turhaan, jos jääkaapissa on ylimääräistä tavaraa. Ei ole järkevää käyttää sähköä vaikkapa leivän kylmänä pitämiseen: jääkaapissa säilyttäminen vain vanhentaa leipää nopeammin.\nLeipä tykkää huoneenlämmöstä, joten sillä ei kannata täyttää jääkaappia.\n3. Tyhjennä pari kertaa vuodessa kaikki hyllyt\nPari kertaa vuodessa jääkaappi kannattaa siivota kokonaan. Kostealla, astianpesuaineveteen kastetulla mikrokuituliinalla pyyhitään silloin jääkaapin kaikki seinät, tasot irrotetaan ja pestään, samoin lokerot ja laatikot. Muista ovi sisäpuoleltakin, sekä oven tiivisteet.\nVaikka pakastin sulattaisi itse itsensä, sekin on hyvä silloin tällöin pestä. Pakkaspäivinä se käy helpoiten. Jos ulkona on pakkasta yli 18 astetta, pakastimen sisällön voi viedä suoraan pihalle tai parvekkeelle.\n4. Kurkkaa kerran vuodessa kylmälaitteiden taakse\nMyös pakastimen ja jääkaapin takaa pitäisi imuroida noin kerran vuodessa. Pöly kertyy laitteiden takana olevaan viilennyslaitteistoon ja haittaa ilmankiertoa. Siten se laittaa laitteen koville ja käyttämään energiaa enemmän. Kertynyt pöly on myös paloturvallisuusriski.\n5. Älä unohda jätesihtiä ja suihkuvartta\nVaikka pesukoneet pesisivät päivät pitkät astioita ja pyykkejä, itse koneita pitää silti välillä pestä vielä erikseen.\n– Astianpesukoneen jätesihti ja suihkuvarsi unohdetaan usein kokonaan.\nSuihkuvarsien koloista tulee ulos vettä, mutta samoista koloista voivat mennä sisään vaikkapa siemenet, pippurit ja kalanruodot, jotka jäävät suihkuvarsien sisään estämään veden kulkua. Likainen jätesihti taas voi alkaa haista ja tukkii konetta.\nJätesihdin ja suihkuvarren pesuun riittää lämmin vesi ja astiaharja. Tiskiainetta ei tarvita.\nAstioita ei tarvitse esihuuhtoa ennen koneeseen laittamista. Ruuantähteiden kaapiminen lautasilta biojätteisiin on parempi tapa.\n– Astianpesukoneeseen päätyessään käsitiskiaine alkaa vaahdota valtoimenaan. Käsitiskiainetta voi kyllä käyttää osien puhdistukseen, mutta silloinkin tippa riittää.\nAstioita ei kannata esihuuhtoa ennen koneeseen laittamista, mutta kun ruuantähteet kaapii lautasilta biojätteisiin, jätesihti pysyy puhtaampana.\nRuuantähteet kuuluvat bioroskikseen.\n6. Pesukone pyörimään ilman pyykkiä\nYksinkertainen pyykinpesukoneen puhdistuskeino on pestä 90 asteen pesuohjelma läpi ilman pyykkiä. Tavallisilla pesukoneen käyttömäärillä muutama kerta vuodessa on hyvä. Jos kone alkaa tuntua tunkkaiselta, kannattaa pesu useamminkin.\n– Tähän voisi keksiä muistisäännön itselleen niin, ettei konetta puhdistava tyhjänä peseminen unohdu. Vaikkapa aina pyykinpesuainepullon tai -paketin loppuessa voisi olla tyhjäpesun aika.\nLisätehoa antamaan voi välillä käyttää apteekissa myytävää sitruunahappoa.\n7. Jos vielä nukkasihdin ja pesuainekotelon puhdistaisi\nVaatteista irtoavaa nukkaa kertyy pesukoneen nukkasihtiin, ja pesuainekoteloon taas kertyy pesuainejäämiä.\n– Nukkasihti ja pesuainekotelo ovat pyykinpesukoneen usein unohdetut. Nukkasihtiä saa puhdistettua helposti käsin, pesuainekoteloa mikrokuituliinalla tai vaikka astianpesuharjalla.\nNeuvot antoi kotitalousneuvoja Outi Mehto Martoista.\nJoko sinä olet puhunut teiniesi kanssa sulakkeista ja lattiakaivoista? 7 hyödyllistä taitoa omaan kotiin muuttavalle


Tulkaa kaikki -liikkeen pääsiäiskirje 1/19 – TULKAA KAIKKI\nkevään valo ja lämpö lisääntyvät luonnossa, mutta kristillinen kirkko viettää paastonaikaa. Onko se ristiriitaista? Ehkä ei, paasto näet kutsuu meitä vapautumaan turhista asioista, liiallisuudesta, haitallisista sidoksista. Näin paasto palvelee elämää, iloa, vapautta. Vapaus on meille kristityille tärkeä asia: ”Vapauteen Kristus meidät vapautti” (Gal. 5:1), todistaa apostolikin. Mukavaa olla kutsuttu vapauteen!\nSeuraavaksi muutama sana menneestä ja tulevasta.\nUudet luottamushenkilöt ovat aloittaneet\nSeurakuntavaalit saatiin onnellisesti käytyä ja uudet luottamushenkilöt ovat aloittaneet työnsä. Ilahduttavan monen seurakunnan neuvostoon on saatu maallikkopuheenjohtaja, joukossa myös meidän listoiltamme valittuja. Tulkaa kaikki -edustajia on iloksemme valittu myös kirkkovaltuustojen johtotehtäviin: pääkaupunkiseudulla Helsingissä ja Vantaalla yhteisiä kirkkovaltuustoja johtaa Tulkaa kaikki -edustaja, samoin esimerkiksi Järvenpäässä. Vaali vaalilta mennään eteenpäin, meihin luotetaan, edustajamme rakentavat paikallisseurakuntia ja kirkkoa yhdessä muiden luottamushenkilöiden kanssa. Muistathan luottamushenkilöitämme rukouksin.\nKirkon vaalit jatkuvat: helmikuussa 2020 pidetään kirkolliskokousvaalit, ja liikkeemme on jo aloittanut niihin valmistautumisen. Nyt etsimme henkilöitä koordinoimaan osallistumistamme kirkolliskokousvaaleihin eri hiippakunnissa. Mikäli olet kiinnostunut osallistumaan hiippakuntasi vaalikoordinaatioryhmään, vastaathan oheiseen kyselyyn. Ilmoita kiinnostuksestasi 14.4.2019 mennessä. Linkki lomakkeeseen: https://goo.gl/forms/GY4WC0VOYH5vpoDp1\nIdeoita liikkeen tulevaisuudesta\nTulkaa kaikki -liikkeen periaatteena on ollut toimia vapaana verkostona, jolla ei ole ollut hallintobyrokratiaa, pankkitilejä eikä varainkeruuta. Tämä on pitänyt toiminnan ketteränä ja vapauttanut voimavaroja sisältötyöhön. Toisaalta ammattimainen vaalityö ja viestintä hyötyisivät järjestäytymisestä.\nEmme ole kyenneet ottamaan vastaan rahoitusta esimerkiksi vaalikampanjoihin, ja tulevaisuudessa saattaa olla hankala pitää yllä nettisivuja ja rekistereitä, jos tukenamme ei ole minkäänlaista juridista rakennetta. Henkilörekisterisäännökset ovat tiukentuneet, ja selvitämme paraikaa, voiko esimerkiksi allekirjoittajalistamme jatkossa olla julkisesti näkyvissä.\nOlemme tehneet kyselyn, jolla kartoitamme Tulkaa kaikki -ihmisten ajatuksia siitä, miten meidän olisi viisasta toimia jatkossa. Kannattaisiko pyrkiä jatkamaan avoimena verkostona? Kannattaisiko perustaa tiedotusta ja varainhankintaa varten liikkeen kylkeen pienimuotoinen yhdistys? Vai kannattaisiko itse liike muuttaa rekisteröidyksi yhdistykseksi? Tässä kirjeessä kyselyn saavat kaikki Tulkaa kaikki -ohjelman allekirjoittaneet, joiden osoite on tiedossamme. Joillekin (lähinnä vaaliehdokkaille) se on lähetetty jo aiemmassa postituksessa, kiitos vastanneille. Jollet ole vielä saanut kyselyä ja/tai vastannut siihen, olisimme iloisia jos vastaisit ja antaisit vinkkisi. Kyselyssä etsitään myös uusia toimijoita mukaan, olisitko Sinä sellainen? Vastaathan 10.4. mennessä. Linkki lomakkeeseen:\nLiikkeemme toimintaryhmä käsittelee kyselyä ma 15.4. klo 16.30 Helsingissä Keskustakirjasto Oodissa (Töölönlahdenkatu 4, 2. krs, ryhmätila 4) pidettävässä kokouksessa. Kokous on avoin kaikille liikkeen ihmisille, tervetuloa mukaan keskustelemaan! Lisätiedot arttu.lindroth@helsinki.fi ja katri.korolainen@gmail.com.\n17.-19.5. järjestetään Jyväskylässä Kirkkopäivät. Liikkeemme on perinteisesti ollut mukana Yhteys-liikkeen ja muiden uudistusmielisten järjestöjen kojulla. Olemme myös järjestäneet pienimuotoisen Tulkaa kaikki -ihmisten tapaamisen. Näin on tarkoitus toimia tälläkin kerralla. Seuraa liikkeemme kotisivujen Ajankohtaista-palstaa ja fb-sivuja. Sinne tulee lisätietoa asiasta.\nSiunattua paaston- ja pääsiäisen aikaa Sinulle ja läheisillesi toivottaa


Salibandy tarjoilee parastaan viikonloppuna – älä missaa näitä tapahtumia « Pääkallo.fi – salibandy\nSalibandy tarjoilee parastaan viikonloppuna – älä missaa näitä tapahtumia\nLauantaina väännetään mestaruuspokaalista. SPV:llä on mahdollisuus napata Suomen mestaruus Seinäjoella. Happee pyrkii taasen siirtämään ratkaisun viidenteen peliin, joka pelattaisiin viikon päästä Jyväskylässä. Kuva: Topi Naskali\nViikonlopun salibandykattaus on jälleen todella hunajainen. Nyt vallitsevassa tilanteessa on mahdollista, että sekä miesten että naisten Suomen mestarit ovat selvillä viikonlopun jälkeen.\nLauantain isoin kamppailu väännetään Seinäjoella. SPV otti viime viikonloppuna henkistä niskalenkkiä Happeeta vastaan ja nousi kahdesti takamatkalta voittoon. Sarja on nyt tilanteessa 1-2 ja ensimmäistä kertaa katkolla. Pääkallo.fi raportoi paikan päältä laajan toimittajajoukon voimin. Yle TV2 näyttää ottelun suorana.\nNaisten finaalien toinen kamppailu mitellään myöskin lauantaina. Classic nappasi voiton ensimmäisestä finaalista ja nyt SB-Pron pitäisi kammeta vierasvoitto Tampereelta. Jos Classic voittaa toisenkin ottelun, niin mestaruus on katkolla sunnuntaina Elenia Areenalla. Lauantain ottelu on nähtävissä VeikkausTV:n kautta ja sunnuntain ottelun näkee suorana Yle TV2:lta.\nNaisten pronssiset mitalit ratkaistaan lauantaina Lappeenrannassa. Viime vuonna kolmanneksi yltänyt Happee yrittää jatkaa mitaliputkeaan ja vahvan runkosarjan pelannut NST pyrkii saamaan kaudelleen positiivisen päätöksen.\nMiesten Salibandyliigan karsintojen viimeinen vaihe käynnistyy myös lauantaina. TPS ja Welhot kohtaavat ensimmäisessä ottelussa Iisalmessa ja sarjaa jatketaan sunnuntaina Turussa. Panokset ovat kovat ja Salibandyliigan ensi kauden kaikki joukkueet tiedetään viimeistään 19.4.\nDivarikarsintojen viimeinen vaihe käynnistyy lauantaina. Sarjoissa kohtaavat KeLy ja FBC Raseborg, Nurmon Jymy ja Karhut sekä Rangers ja SC PirU. Ottelusarjojen voittajat nousevat ensi kaudeksi miesten Divariin.\nJotta pysyisit kärryillä tämän hektisen salibandyviikonlopun kiemuroista, niin ota Pääkallo.fi seurantaan Facebookissa, Twitterissä ja Instagramissa.\n15:30 SPV-Happee, Seinäjoki Areena 1, YLE TV2 Otteluvoitot 1-2 SPV:lle\nMiesten Salibandyliigan karsinnat (paras viidestä)\n17:00 SB Welhot–TPS, Iisalmen liikuntahalli\nNaisten Salibandyliigan finaalit (paras viidestä)\n15:30 Classic-SB-Pro, Tampere Areena 1, VeikkausTV Otteluvoitot Classicille 0-1\nNaisten Salibandyliigan pronssiottelu\n15:30 NST-Happee, Lappeenrannan UT 1\n18:30 KeLy-FBC Raseborg, Kastelli Oulu 1\n19:00 NJ-Karhut, Nurmon Liikuntahalli 1\n19:00 Rangers-SC PirU, Kirkkonummen VS 1\n18:30 TPS–SB Welhot, Caribia Turku\n14:00 SB-Pro-Classic, Elenia, Hämeenlinna 1, Yle TV2\nNyt se on varmaa – miesten mahdollinen viides finaali siirretään viikolla eteenpäin


Kangasala haluaa siirtää päivystyksen Valkeakoskelta Acutaan vuoteen 2020 mennessä - Uutiset - Aamulehti\nKangasala haluaa siirtää päivystyksen Valkeakoskelta Acutaan vuoteen 2020 mennessä\nAmbulansseja Tampereen yliopistollisen sairaalan ensiavun edessä. Kangasalan ja Pälkäneen yhteistoiminta-alue haluaa siirtää päivystyksensä Acutaan. Kuva: Janne Ruotsalainen\n14.1.2019 6:39 | Päivitetty 14.1.2019 8:52\nKangasalan kaupunki haluaa siirtää kangasalalaisten kiireellisen hoidon päivystyksen Tays Valkeakoskelta Tampereelle Tays ensiapu Acutaan. Koska Kangasala ja Pälkäne ovat yhteistoiminta-aluetta, myös Pälkäneen asukkaat siirtyisivät käyttämään Acutan palveluita Tampereella.\nKangasalta tulevat ambulanssit on ohjattu jo syyskuun alusta Acutaan, koska Tays Valkeakoskella on kärsitty lääkäripulasta. Vaikka pulaan on jo saatu paikkauksia, kangasalalaisten ja pälkäneläisten ensihoitoa vaativat tehtävät on edelleen hoidettu Tampereella. Kaupunki katsoo, että kokemukset ovat olleet hyviä, Acutan kapasiteetti on riittänyt hyvin ja että kulkeminen Valkeakosken sijaan Tampereelle on parantanut ambulanssien peittävyyttä alueella.\nPerusteluina pysyvään muutokseen kaupunki esittää muun muassa etäisyyden, sillä Valkeakoskelle on Kangasalan keskustasta matkaa 30 kilometriä, Tampereelle vain 15. Lisäksi esityksessä todetaan, että mutkainen tie 310 on koettu etenkin talvisin turvattomaksi.\nEsityksessä perustellaan myös, että Acutassa on enemmän osaamista. Vastaan on tullut tilanteita, joissa potilas on ohjautunut Valkeakosken päivystykseen, missä häntä ei ole osattu auttaa, ja asiakas on siirretty Acutaan. Siirroista on aiheutunut Kangasalan ja Pälkäneen yhteistoiminta-alueelle ylimääräisiä kuluja, joten pysyvällä muutoksella Tampereelle uskotaan saavutettavan myös säästöjä.\nKaupunki katsoo, että Taysin lastenpäivystyksen avautuminen mahdollistaa muutoksen, sillä se on siirtänyt osan Acutan kysynnästä erillisiin tiloihin lastenpäivystykseen.\nKangasalan ja Pälkäneen yhteistoiminta-alue koetti päästä Acutan palveluiden piiriin viimeksi vuonna 2015, mutta tuolloin katsottiin, että Acutan tilojen riittävyyden puolesta uusia kuntia ei ollut mahdollista ottaa palvelujen piiriin.\nKangasalan kaupunki katsoi myös, että kangasalalaisten lasten pääseminen lasten omaan päivystykseen yhteispäivystyksen sijaan yhdenvertaistaisi potilaiden oikeuksia.\nEsityksessä edellytetään, että Kangasalan ja Pälkäneen yhteistoiminta-alue siirtyisi vuoteen 2020 mennessä Acutan piiriin pysyvästi. Kangasalan kaupunginhallituksen on määrä käsitellä asiaa kokouksessaan maanantaina 14. tammikuuta. Sairaanhoitopiiri ei ole vielä antanut lausuntoa asiasta.\nOikaisu 14.1.2019 kello 8.51: poistettu kohta, jossa mainittu, että Valkeakoskella ei olisi kuvantamispalveluita öisin. 8. tammikuuta alkaen palveluita on tarjottu vuorokauden ympäri.\nKangasalan ja Pälkäneen yhteistoiminta-alueella tarjotaan kiireellistä hoitoa terveysasemilla arkisin kello 8–16.\nArki-iltaisin maanantaista torstaihin kiireellistä hoitoa tarjotaan kello 16–21 keskusterveysasemalla.\nMuina aikoina eli öisin kello 21–08 ja perjantaista kello 16 maanantaihin kello 8 alueen päivystys hankitaan Tays Valkeakoskelta.\nLääkäripulan vuoksi ambulanssit on ohjattu syyskuusta asti Tays Valkeakosken sijasta Acutaan.\nValkeakosken päivystyksessä on saatavissa aina laboratoriopalvelut.\nAcutan päivystys on päivisin tamperelaisille. Yöaikaan se hoitaa myös Hämeenkyrön, Ikaalisten, Nokian, Oriveden, Pirkkalan, Ruoveden, Sastamalan, Virtain ja Ylöjärven kuntien asukkaita.\nTays Valkeakosken päivystyksen toiminta on vaarassa heikentyä, jos kahden naapurikunnan potilaat ohjataan Acutaan\nPirkanmaa 22.1.2019 8:56


Blinit tunnissa | Famu kokkaa\nTuotehaku Päätaso ›› Alkupalat ›› Blinit tunnissa\nBlinien nälkä voi yllättää yhtäkkiä ja kaikki seuraavaan päivään kypsyttelyä vaativat taikinat tuntuvat epämukavilta. Siksi takataskussa on hyvä olla plan B pahimpaan blinin nälkään. Tällä reseptillä saat kuohkeat ja maultaan hyvät blinit lautaselle jopa tunnissa. Koska taikinaa ei hapateta yön yli, on blinien maku aloittelijallekin sopivan mieto.\nAinekset 16 pikkuletun kokoiseen bliniin\n2 dl kermaviiliä (normaalirasvainen)\nLämmitä kermaviili kädenlämpöiseksi. Sekoita siihen sokeri, kuivahiiva ja tattarijauhot\nAnna seisoa huoneenlämmössä kannen alla 0,5-1 h kunnes taikina on noussut\nLisää kädenlämpöiseksi lämmitetty maito ja suola, sekoita\nLisää lopuksi vatkattu kananmuna kevyesti sekoittamalla\nLaita lettupannuun sormenpään kokoinen voinokare jokaiselle blinille\nAnnostele taikina pannulle\nPaista blinejä keskilämmöllä, kunnes blini on päältä hieman hyytynyt ja käännä. Lisää voinokare myös toisen puolen alle\nBlinit paistetaan reilussa voissa. Voita on riittävästi, kun näet sen kuplivan paiston aikana blinin reunoilla. Kun käytät paistaessa riittävästi voita, et tarvitse enää voisulaa valmiiden blinien päälle.\nKokoa blinit tarjolle lämmitettyyn astiaan tai annostele valmiiksi lautasille. Päälle smetanaa, mätiä, sipulia ja ripaus mustapippuria. Koristele halutessasi tillillä tai ruohosipulilla\nBlinin päälle sopivat myös kaloista ja äyriäisistä valmistetut tahnat.\nYlijäänyt taikina säilyy jääkaapissa seuraavaan päivään, jolloin voit jatkaa vastapaistettujen blinien herkuttelua. Jauhot turpoavat säilytyksessä, joten taikina saattaa tarvita tilkan maitoa seuraavana päivänä.


Nettivaraosa - Toyota Carina 2 - 89 vm autosta. Kaasarikone - Auton varaosat - Nettivaraosa\n89 vm autosta. Kaasarikone\nToyota Carina 2 89 vm autosta. Kaasarikone\nVuoden käytetty carinan äänenvaimennin. Uusi 100e ja tuskin mistään enään edes saa uusia.\nSopii kaasarikoneiseen liftback carinaan, ei tietoa käykö ruiskukoneiseen.\nNettivaraosa ID 2950703


Hurmioitunut: Winterthur - Stadtkirche\nWinterthurin vanhan kaupungin keskusta oli mukavan pieni ja vihreä. Zürichistä Winterthuriin pääsee junalla noin 20 minuutissa. Kävelymatkan etäisyydellä on Oskar Reinhartin museon lisäksi mm. Kunsthalle, Kunstmuseum, Gewerbemuseum sekä raatihuone ja kaupungintalo. Tiedekeskus Technorama on myös kehuttu paikka, mutta sinne emme tällä visiitillä vielä ehtineet.\nWinterthurin kaupunki perustettiin 1180 Hartmann III von Dillingenin toimesta. Kaupungin historia pohjautuu mm. tekstiili- ja koneteollisuuteen, mutta sillä on pitkä historia myös kulttuurikaupunkina. Se palkittiin mm. 1989 valtakunnallisella Wakker-palkinnolla, joka huomioi arkkitehtuuria kehittävät ja kulttuuriperintöä säilyttävät kaupungit. Winterthurin kamariorkesteri on Sveitsin vanhin orkesteri (1875-), joka soittaa myös Zürichin oopperassa. Ja kaupungissa on syntynyt mm. taidehistorioitsija Heinrich Wölfflin (1864-1945).\nWinterthur ei (vielä?) ole kovin korkealla turistioppaissa, mikä johtuu osittain siitä, että kaupungissa on rajallisesti majoitusvaihtoehtoja. Zürichin läheisyys antaa kuitenkin loistavat mahdollisuudet päivämatkailulle, ja esimerkiksi kaupungin lukuisat museot saavuttaa tunnin välein kiertävällä museobussilla.\nHistoriallisessa keskustassa kohoava katolinen Stadtkirche on pyhitetty pyhälle Laurentiukselle. Goottilaistyyppinen kirkko on rakennettu alun perin 1264, ja sitä laajennettiin useaan otteeseen ennen 1400-lukua. Alkujaan kirkko sijoitettiin 700-luvulla sijainneen pyhäkön viereen. Sisätilan barokkiurut ovat 1600-luvulta, lasimaalaukset 1800-luvulta ja näyttävät freskomaalaukset toteutti berniläinen Paul Zehnder (1884-1973).\nWinterthur oli ensimmäinen varsinainen kosketus Sveitsin kulttuuritarjontaan, ja kokonsa puolesta pienehkö ja lämminhenkinen vanhakaupunki teki vaikutuksen tihkusateesta huolimatta.\nTunnisteet: historia, kirkkotaide, kirkot, kristillinen taide, kulttuuriperintö, matkat, seinämaalaukset, Sveitsi, Winterthur\nPaluumuuttajatar 16. huhtikuuta 2018 klo 23.14\nOlipas komeat maalaukset kirkossa. Ja sinulla näköjään aika hyvä tila kuvata, kun ei näy ketään muita ihmisiä kuvissa.\nHurmioitunut 17. huhtikuuta 2018 klo 5.41\nKyseinen päivä sattui olemaan pääsiäisen lankalauantai, joten kaupunki oli hiljainen. Lisäksi suurin osa kuvista on valokuvattu melko aikaisin aamulla, joka myös vaikutti ihmismäärään. Iltapäivästä kävelykaduilla ja keskustan kaupoissa alkoi olla sopivasti vilinää.\nKirkon maalaukset olivat melko erikoiset, niin voimakas sininen ja viivankäyttö jotenkin sarjakuvamainen. Miehillä siniset hiukset ja parrat.


Sun Sauna etusivu Blogi Page 3\nSun Sauna Uutuus: Valkoinen, leveä ja suorareunainen Haapa paneeli nyt varastossa!\nUutuus haapapaneeli Varastossa nyt pitkään haettua, haluttua ja tarkkaan valikoitua valkoista Haapa paneelia. Vaalea, oksaton haapapaneeli tuo saunaasi valoisuutta ja raikasta skandinaavista ilmettä. Tällä paneelilla pienetkin tilat voidaan saada...\tLue lisää\nAsuntomessujen saunat 2018\nVuoden 2018 Asuntomessut järjestetään Porissa 6.7.-5.8.2018. Messujen teemana on asuminen läpi ihmiselämän. Kokemäenjoen rannalla yhdistyvät asumisen oma rauha ja turvallisuus. Asuntomessuilla mukana tälläkin kertaa kiinnostavia saunakohteita. Sun Saunan valmistamia...\tLue lisää\nJuhannus on suomalaisten keskikesän juhla, jolloin päivät ovat pisimmillään ja aurinko paistaa laskematta lainkaan suurimmassa osassa maata. Mökkisauna ja saunominen ovat vahvasti osana suomalaisten perinteistä Juhannuksen viettoa. Saunomiseen varataan...\tLue lisää\nLauteen tilasuunnittelu, osa 3/3: U -mallinen laude\nU-mallinen laude on yksi halutuimmista laudemalleistamme. Harmittavan usein käy kuitenkin niin, että löylyhuoneen tila on joko liian pieni tai vääränmuotoinen sen toteuttamiselle. Tällöin joudutaan tyytymään L-malliseen tai suoraan lauteeseen....\tLue lisää\nLauteen tilasuunnittelu, osa 2/3: L -mallinen laude\nL-mallinen laude on kaikkein suosituin laudemalli Sun Saunan valikoimasta. Niiden osuus kaikista toimitetuista lauteista noin 50%. Jo suunnitteluvaiheessa olisi hyvä tietää lauteen mitoituksesta, suositus- ja minimimitat saunalle. 1.1. L...\tLue lisää\nVastakkain istuttavat lauteet/ Vastakkaiset lauteet ovat usein rakentajan ja remontoijan haaveena, kun aloitetaan saunatilan suunnittelu. Harmittavan usein vastakkaisista lauteista joudutaan kuitenkin luopumaan, koska saunatilan mitat eivät riitä haaveen toteuttamiseen. ...\tLue lisää\n‹ Edellinen12345Seuraava ›Loppuun »


studiotila, jossa on lonkkakatto (ilman alkovia) - Airbnb\nstudiotila, jossa on lonkkakatto (ilman alkovia)\nBeyoğlu, Istanbul, Turkki\nKoko hotellipalveluja tarjoava huoneisto, jonka majoittaja on Emrah\nEmrah on Supermajoittaja\nTilavat ja tyylikkäät yksiömme ovat kooltaan 35 neliömetriä. Jokaisessa kerroksessa on yksi yksiö ja yhteensä 4 yksikköä (ei hissiä).\nVain tämä studio, w/alcove, on ylimääräinen istumatila ja sijaitsee toisessa kerroksessa.\nJokainen tasainen nukkuu 2 on queen size tasosänky täynnä hypoallergeeninen untuvasekoitus vuodevaatteet ja voi nukkua 3. vieras kautta vuodesohva (yhden hengen) samassa studiossa (ei ylimääräistä huonetta). 5. kerroksessa sijaitseva kattoterassi ja keittiö ovat yhteiseen käyttöön.\nStudioissamme on lehtipuulattiat, italialainen valaistus, taulutelevisio satelliitin kanssa, DVD-soitin, ilmainen langaton internet, kannettavan tietokoneen ystävällinen työtila, räätälöidyt huonekalut, ilmastointi, keskikokoinen jääkaappi (joten vieraamme tekevät omat ostoksensa ja täyttävät jääkaappinsa haluamallaan tavalla), sähköinen kassakaappi, Bluetooth-kaiutin, kahviasetukset, hiustenkuivaaja, froteekankaat ja ylelliset liinavaatteet.\nKattoterassimme, jossa on täysi keittiö ja oleskelutila, sijaitsee 5. kerroksessa ja on avoinna yleiseen käyttöön.\nKaikki studiomme ovat täysin savuttomia. Kutsumme tupakoivia vieraitamme tupakoimaan 5. kerroksessa sijaitsevalla terassillamme.\nKellarissa sijaitseva pyykki on käytettävissä (ilmainen) henkilökohtaisiin pyykkeihin.\nKaikki hintamme sisältävät kaikki apuohjelmat, viikoittaisen täyden siivouksen ja ilmaisen langattoman internetin.\nVoit vapaasti ottaa meihin yhteyttä milloin tahansa, jos sinulla on henkilökohtaisia kysymyksiä.\n4,91 5 tähdestä 163 arvostelusta\n4,91 · 163 arvostelua\nSijaitsemme kadulla lähellä vanhaa kala- ja vihannestoria Taksimissa, kahden korttelin päässä Istiklal Caddesista (Taksimin pääkatu), korttelin päässä Britannian konsulaatista; yksi Istanbulin värikkäimmistä kaupunkialueista, jossa on taidegallerioita, kauppoja, ravintoloita, klubeja, elokuvateattereita ja paljon muuta.\nToivotamme sinut tervetulleeksi ja autamme sinua henkilökohtaisesti sisäänkirjautumisesi aikana. Jos haluat lisäapua, olemme aina tavoitettavissa.


Kannattaako työkaverin kanssa ystävystyä? Asiantuntija vastaa | Me Naiset\nKannattaako työkaverin kanssa ystävystyä? Asiantuntija vastaa\nklo 18:00 | 5.12.2015\nAfterwork, ihan parasta vai tosi kamala pakkopulla? Kuva: Shutterstock\nMeillä ollaan kuin yhtä suurta perhettä, sanotaan joillakin työpaikoilla. Kannattaako olla? Tai onko pakko?\n”Kaikkien kannattaa viettää työkavereiden kanssa aikaa myös vapaalla.” Onkohan noin? Haluaako joka pirkko läpättää vapaa-ajallaankin työkavereiden kanssa afterworkissa?\n– On luksusta, jos on sellaiset työkaverit, että huvittaa vapaallakin olla heidän kanssaan. Mutta välttämätöntä hengailu ei todellakaan ole, sanoo Jari Hakanen, Työterveyslaitoksen ja Helsingin yliopiston tutkimusprofessori ja työhyvinvointitutkija.\nMe Naiset teki netissä työelämäkyselyn, jonka tulosten mukaan suurin osa työntekijöistä ei hengaile kollegoidensa kanssa. Työkavereita nähdään vapaalla harvoin, 13,4 prosenttia ei tapaa koskaan. Ei, eikä se varmastikaan johdu siitä, että Suomi johtaa kiusaamistilastoja Euroopassa.\n– Joku voi olla ihan loistava työyhteisön jäsen, muttei silti halua ystävystyä sen syvemmin. Joskus ystävystymisen tarve voi mennä ylikin: kaikkien kanssa halutaan jakaa kaikki omasta elämästä.\nKetään ei saa sulkea ulos, vaikka suhteen haluaisi tai joutuisikin pitämään täysin työpohjaisena.\n– Työpaikan sosiaalisissa suhteissa pitää olla kypsyyttä ja sallivuutta. Jos lapsi pitää hakea kello 16.30 päiväkodista, se ei saa merkitä, että jää yhteisöstä ulos.\nToki juuri työkaverit ovat myös yksi syy, josta vastaajat ovat töissä joka päivä kiitollisia. ”Palkka on huono, vaihtaisin työtä, ellei tämä porukka olisi niin loistava”, sanotaan.\nJa onhan tämä mahtavaa: sen sijaan että sählää itsekseen, voi kysyä neuvoa. Voi jakaa ilot ja surut.\n– Lisäksi huumorin viljeleminen ei ole pidemmän päälle yksin kovin palkitsevaa, Hakanen sanoo.\nNäetkö työkavereitasi myös vapaa-ajalla?\nKyllä, saatamme käydä esimerkiksi afterworkissa. 28 %\nHarvoin. 51 %\nEn koskaan, pidän työ- ja yksityiselämän täysin erillään. 13 %\nMinulla ei ole työkavereita. 7 %\nTöissä olen joka päivä kiitollinen\n”Että tiedän olevani hyvä työssäni. Työporukka on myös hyvä.” Nainen, 36\n”Että saan joka päivä lähteä töihin ystävällisten ja huumorintajuisten ihmisten pariin ja tehdä työtä, josta nautin.” Nainen, 34\n”Työkavereistani. Ilman heitä ei kukaan meistä jaksaisi.” Nainen, 38\n”Hyvistä työkavereista, vapaasta ja vastuusta.” Nainen, 36\nMe Naisten työelämäkyselyyn vastasi 179 vastaajaa 22.9.–5.10. Luvut on pyöristetty tasaluvuiksi.\nTämän takia sinun pitäisi tehdä töitä parhaan ystäväsi kanssa\nKäytä viimeiset 10 minuuttia työpäivästä näin\nNainen! Tiesitkö, että hedelmällisyytesi laskee nelikymppisenä!\nklo 19:45 | 17.12.2017\nTiesit. Mutta jos kuitenkin vielä muistutettaisiin. Kävisikö semmoinen?\nVäestöliiton perhebarometri julkaistiin juuri. Sen huolenaihe on sama kuin jo monena vuonna: suomalaisia syntyy koko ajan vähemmän. On Väestöliiton ydintehtäviä olla asiasta huolissaan, ja se on aivan ok.\nVäestöliiton ydintehtävänä on kai myös olla hiukan ärsyttävä taho, joka harmittelee vuosittain, että lasten tekemistä lykätään liian myöhäiseen ikään. Jo sana ”lykkääminen” saakin perheen perustamisen kuulostamaan yhtä kiinnostavalta velvollisuudelta kuin kellarivaraston siivoaminen tai hammaslääkärin määräaikaistarkastus.\nVarsinainen hämmästyttävä pommi on kuitenkin se, että perhebarometrin mukaan Lykkääminen johtuu usein tiedon puutteesta. Naiset eivät hahmota, että hedelmällisyys alkaa laskea 35 ikävuoden jälkeen. Mitä ihmettä? Eivätkö? Tämähän loukkaa paitsi älykkyyttäni, myös niitä monia hienoja ammattilaisia peruskoulussa ja terveydenhuoltoalalla, jotka ovat muistutelleet asiasta koko elämäni ajan. Olen varma siitä, että moni nainen tekee viiden vuoden lykkäämispäätöksen kiusallaan joka kerta, kun joku vihjaa kellon tikittävän.\nSuomalaiset nuoret aikuiset vaikuttavat siinä mielessä itsetuhoisilta, että heidän mielestään ideaaliperhe on kaksi lasta, pienellä ikäerolla.\nPainostuksen tunne saattaa toki tulla aivan omien korvien välistä. Väestöliittokin on huolissaan ennen kaikkea siitä, että ihmiset eivät saa niin montaa lasta kuin haluaisivat, ja perhebarometrin kanssa on tehty itse asiassa tänä vuonna tosi kiinnostavaa työtä. Nuorilta aikuisilta on kysytty, miksi lisääntyminen ei kiinnosta. Kävi ilmi, että lapsiperheiden elämä näyttää heidän silmissään pelkältä ankealta arjenhallinnalta, ruuanlaitolta ja Prismassa käymiseltä.\nLisäksi vaikuttaa siltä, että tasa-arvotyötä olisi vielä: naiset ovat huolissaan omasta urastaan ja oman elämänsä menettämisestä vauvan myötä. Miehet taas ovat pikkuisen huolissaan siitä, voiko lapsen jälkeen tehdä yhtä paljon ylitöitä kuin ennen. Tässä valossa syntyvyyden pieneneminen alkaakin jo saada selityksensä.\nSuomalaiset nuoret aikuiset vaikuttavat siinä mielessä itsetuhoisilta, että heidän mielestään ideaaliperhe on kaksi lasta, pienellä ikäerolla. Väestöliiton Anna Rotkirchkin toteaa, että tällainen perhenormi ei ainoastaan näytä raskaalta setiltä vaan oikeasti on raskas. Olisiko pieni perhekäsityksen laajentaminen paikallaan? Että jospa vaikka yksi lapsi riittäisi? Eipä tällä planeetalla ihmisistä tule pulaa, vaikka muutama suomalainen jäisi syntymättäkin.\nMinisteri Merja Kyllönen: "Lapsettomuus ei määrittele minua ihmisenä"\nPerheellinen, älä sano näin lapsettomalle\nklo 22:17 | 17.12.2017\nEikö lapsiluvun pienentäminen ja rajojen vartioiminen ole ainut järkevä toiminta tällä hetkellä? Sitten kun ja jos päättäjät heräävät todellisuuteen ymmärtäen että tämä globalismi olikin bankstereiden tilaama ja mainosmiesten luoma kusetus (taas kerran) ja jonkinlaista järkeä ja ennustettavuutta alkaa päätöksissä olemaan niin ehkä sitten voitaisiin harkita lastenkin hankkimista tähän maahan. Ihmisten ruokaketjun tietoinen tuhoaminen, mikrosäröytys ja kuplatalous malli puhumattakaan AI:n...


Yhdys sanat ja oikeinkirjoitus - Sivu 11\nNäytetään tulokset 151-164/164\n13.02.2013, 23:39 #151\nEsimerkiksi juuri lokalisointi on sana, jonka otaksuisin valtaosan työelämässä olevasta aktiiviväestöstä tunnistavan...\nNo minä ainakin törmäsin tähän sanaan ensimmäistä kertaa tällä foorumilla. Vaikka pystyinkin aika vaivatta päättelemään sen merkityksen. Ja sanoisin kyllä itse tuntevani aika tavalla vähän harvinaisempiakin sivistyssanoja.\nPäinvastaisia esimerkkejä voisivat olla vaikka niittyleinikki, länget, merta tai äestää. Näitä maalaiselämään liittyviä termejä ei nykyajan kaupunkilaislapsi enää opi, vaikka moni varmaan sanoisi niiden kuuluvan yleissivistykseen ja täysin normaaliin perussanastoon.\nNämä sanat ja niiden merkitykset taas ovat minulle, kolmannen sukupolven kaupunkilaiselle aivan tuttuja. Ja tässä asiayhteydessä voi olla paikallaan korostaa, että en ole kuitenkaan kuin 35-vuotias.\nEli oletustensa kanssa kanssa kannattaa olla varovainen. Ajan kanssa tietotekniikkasanosto tulee osaksi yleiskieltä, kyllä, mutta muutos sitten kuitenkin vie aikansa.\nYleissääntö tännekin kirjoitettaessa on tämä kuuluisa BBS:n toimittajien maksiimi: "älä koskaan yliarvio kuulijoiden tietoja äläkä koskaan aliarvioi heidän ymmärrystään."\n14.02.2013, 00:27 #152\nOmasta puolestani täytyy sanoa, että niittyleinikin tiedän olevan kukka, mutta minulla ei ole aavistustakaan minkä näköinen se on. (Koululaisena en tiennyt mitään tympivämpää kuin opetella kasvintunnistusta.) Länget tiedän, ne on hevosella. Merta on rapuansa. Äestää-sanan tiedän liittyvän peltotöihin, mutta tunnustan tyhmyyteni kun en tunne tarkkaa merkitystä. Veikkaan kyntämistä. Eli en minä ihan päästäni keksinyt että näitä sanoja ei välttämättä tunneta. Ne ovat juuri sellaisia, jotka ovat oman sanastoni harmaalla raja-alueella: tuttuja sanoina, mutta annapas olla kun pitäisi selostaa tarkka merkitys niin voi haksahtaa vikaan. Ja minä olen sentään 39-vuotias, koko ikäni kaupungissa asunut... Sen sijaan esim. bisneksen ja tietotekniikan sanasto on hyvin hallussa, samoin kohtuullinen varasto sivistyssanoja.\n14.02.2013, 00:57 #153\nYksi piirre muuten mitä rakastan yli kaiken ranskan kielessä (ja muissa romaanisissa kielissä) on, että niissä ei epäröidä lainata aineksia latinasta (ja toisinaan jopa kreikasta joka ei ole edes sukua ranskalle) aina kun on tarve muodostaa uusia sanoja. Jokainen uusi sana on tällä tavalla aina jotenkin tuttu jo ennakolta.\nTarkkana! Kyllä ranska ja kreikka ovat keskenään sukua, tosin yhtä kaukaista keskenään kuin suomi ja unkari. Ranskan ja kreikan kognaatteja ovat mm. yötä tarkoittava raksnan nuit ja muinaiskreikan νυχ (nykh) / nykykreikan νυχτα (nykhta) ja maitoa merkitsevät lait ja γαλακτος (galaktos). Ne eivät missään nimessä ole lainasanoja, kuten ei myöskään äitiä merkitsevät mère ja μητηρ (mitir) sekä isää merkitsevä père ja πατηρ (patir).\nKOTUSismeistä parhaat on arkistoitu: http://arkistokaapilla.blogspot.fi\nViimeisin muokkaaja ultrix; 14.02.2013 kello 01:49.\n14.02.2013, 01:15 #154\nTarkkana! Kyllä ranska ja kreikka ovat keskenään sukua, tosin yhtä kaukaista keskenään kuin suomi ja unkari.\nHyvä korjaus. Eivät ole lähisukulaisia (ranska = romaaninen kieli, läheistä sukua latinalle; kreikka = oma indoeurooppalainen kielihaaransa), mutta ovat kuitenkin sukua (molemmat indoeurooppalaisia kieliä).\n25.09.2013, 22:09 #155\nMitä mieltä olette allatiivistä aistihavaintojen yhteydessä?\nablatiivi - Uusi Volvo näyttää tältä\nallatiivi - Uusi Volvo näyttää tälle\nPikaisen googlauksen mukaan sekä ablatiivi että allatiivi ovat oikein, mutta omaan korvaani allatiivin käyttö kuulostaa vain oudolta.\nEi siis oudolle\n25.09.2013, 22:21 #156\nJotenkin tuntuu, että "Volvo näyttää joltakin (väri yms.)" - siis ablatiivi olisi oikeampi. "Volvo näyttää jollekin" (esim. Matti näytti Pirkolle - allatiivi.)\nAblatiivissa Volvon ulkonäköä kuvataan. Allatiivissä Volvo näyttää jollekin kohteelle.\n26.09.2013, 00:03 #157\nAivan. Kuvailtaessa käyttäisin aina ablatiiviä, mutta viime aikoina olen törmännyt hämmästyttävän usein allatiiviin juuri tuollaisessa kuvailevassa kontekstissa.\n26.09.2013, 08:26 #158\nTuo taitaa olla itä-länsiakselin ero: itämurteissa maistuu ja näyttää hyvälle, lännessä taas hyvältä. Normaalimpaa kirjakieltä lienee tuo jälkimmäinen ja tosiaan lisäksi tuo itäinen ilmaisutapa avaa joskus mahdollisuuksia aika koomisiin väärinymmärryksiin vrt. liha maistuu kalalle.\n28.09.2013, 08:15 #159\nKyllähän petokalat lihaa syövät toki, mutta hieman oudolta tuo ilmaistutapa.\nItselle kyllä yhdyssanat ja oikeinkirjoitus ovat tärkeitä, esimerkiksi tälläinen kuvateksti (ihan itse keksitty) : "sm1 juna seisoo helsingin juna asemalla lähdössä m junana vantaankoskelle" vertaa: "Sm1-juna seisoo Helsingin päärautatieasemalla, ja on lähdössä M-junana Vantaankoskelle." Kumpi oli selkeämpi lukea?\n28.09.2013, 16:41 #160\nEmme me voi syyllistää nykyisiä sukupolvia siitä, että "yhdys sanat" eivät ole hallinnassa.\nNimittäin oletan, että syy on peruskoulussa ja siinä, mitä siellä opetetaan.\nYli 50 vuotta sitten kansakoulussa jo hyvissä ajoin opetettiin "yhdys sanat" ja helppo sääntö niistä.\nEli mitkä kuuluvat yhteen ja mitkä eivät. Se on varmaankin peruskoulussa unohtunut.\nMutta paljon muutakin on jäänyt viime aikoina opettamatta. Työssäni olen kauhukseni huomannut, että vaikka Porin tai Joensuun sijainti kotimaamme kartalla on vallan hakusessa.\nEn tarkoita tarkkkoja koordinaatteja vaan yleensä sitä, että missäpäin noin suunilleen ollaan.\n29.09.2013, 15:22 #161\n"Sm1-juna seisoo Helsingin päärautatieasemalla, ja on lähdössä M-junana Vantaankoskelle."\nTämä on selkeämpi lukea ilman muuta, vaikkakin pilkku on tarpeeton. (Ja ehkä jopa väärin?) Rinnasteisten päälauseiden väliin ei tule pilkkua, jos niillä on yhteinen tekijä. Näin ulkomuistista muisteltuna.\n01.10.2013, 12:03 #162\nUskallan väittää, ettei kysymys ole peruskoulusta (olen itse peruskoulun käynyt, ja kyllä ainakin minulle on helppo muistisääntö opetettu). Sitä en uskalla sanoa, onko yhdyssanojen osaamisen taso heikentynyt viime vuosina, mutta rohkenen epäillä, ettei se ikinä ole sataprosenttista ollut. Vanhoja tekstejä lukiessa törmää silloin tällöin ilmaisuihin, jotka ainakin nykyisten yhdyssanasääntöjen valossa ovat väärin. Onko sitten sääntö ollut joskus erilainen, en tiedä.\n02.10.2013, 22:55 #163\nKyllähän perusongelma tulee ihan vain englannin kielestä, sillä ei oikeinkirjoitusta viime kädessä opista säännöistä, vaan yksinkertaisesti lukemalla. Ihan samoin, kuin vaikka ajoneuvon kuljettamista ei opita teoriaopetuksen avulla, vaan ajamalla ja seuraamalla kokeneempia kuljettajia. Ajo-opetuksen ohjeet tulevat sitten tueksi, uusissa tilanteissa. Samanlainen rooli on oikeinkirjoituohjeilla: niillä aloitetaan kirjoittaminen ja ne tulevat avuksi, kun oma kielikorva ei auta. Mutta jos sitä tuntumaa, kielikorvaa, ei ole, niin eihän siitä oikeinkirjoituksesta tule mitään. Tämä tuntuma taas tulee yksinkertaisesti lukemalla riittävän paljon oikeakielistä tekstiä. Ja tätä prosessia ikävä kyllä englanninkielisten tekstien lukeminen häiritsee, koska koko ajan alitajuisesti oppii vääriä sääntöjä. Tietysti sitten tarvitaan huomattavasti paljon enemmän luettua taustalle, että osaa luontevasti kirjoittaa oikein sekä englantia että suomea. Vanhemmilla sukupolvilla ei ole ollut tätä ongelmaa.\nMutta lääke on yksinkertainen: pitää lukea tarpeeksi, ei pelkästään foorumeita, sosiaalista mediaa, yms. vaan myös oikeita kirjoja, joita sentään on joukkoliikenneharrastajillekin kohtuudella suomeksi. Itsekin huomaa olevansa paljon epävarmempi oikeinkirjoituksen suhteen, kun sanotaan vaikka kymmenen vuotta sitten. Nykyään luen vähemmän, toisaalta hallitsen englannin paremmin, kuin ennen. Seurauksena yhä useammin joutuu pysähtymään ja miettimään, miten jokin pitäisi kirjoittaa suomeksi.\n02.10.2013, 23:41 #164\nSitä en uskalla sanoa, onko yhdyssanojen osaamisen taso heikentynyt viime vuosina, mutta rohkenen epäillä, ettei se ikinä ole sataprosenttista ollut. Vanhoja tekstejä lukiessa törmää silloin tällöin ilmaisuihin, jotka ainakin nykyisten yhdyssanasääntöjen valossa ovat väärin.\nJuu, sopii lukea vaikka pienempien sanomalehtien ilmoituksia menneiltä vuosikymmeniltä. Siellä on yhdys sanoja mennen tullen, vaikka siihen aikaan jollain saattoi olla jopa aikaa oikolukea ilmoituksia.\nEnglannin vaikutus on nykyään ihan selvä, eikä vain yhdyssanoissa. Ihmiset käyttävät aivan suoraan englanninkielisiä ilmauksia, vaikka aivan pätevä suomenkielinenkin olisi, ja toisaalta elinkeinoelämä ottaa käyttöön suomen normien vastaisia erisnimiä tyyliin takavuosien Merita Pankki. Tulin muuten tätä kirjoittaessani katsoneeksi Nordean nykyisiä tekstejä webissä, ja niissä on näemmä tipitarkkaan vältetty normin mukaista muotoa Nordea-pankki. Käytössä on pelkkä Nordea tai pankki, jos asiayhteydestä selviää, mitä lafkaa tarkoitetaan.


Marketan puistossa | Förmaaki ja puutarha\nTuttuja nuo puruongelmat :) Siihen ei itse kamalasti tietoisesti pysty vaikuttamaan. Kiskoja kokeiltu, mutta ei toimi meikäläisellä. Tsemppiä hoitoihin!\nSama kirskutusongelma minulla. Sain muutama vuosi sitten purukiskot, mutta en kyllä ikinä totu niitä pitämään. Alhaalta takaa halkesi hammas niin pahasti, että se oli otettava kokonaan pois. Piti mennä päivystykseen julkiselle puolelle, joten ei maksanut paljoa. Implantteja ei laiteta julkisella, joten olen miettinyt Tallinnaa. Sain tutultani yhteystiedot suomalaiselle hammaslääkärille, jonka luona tuttuni on käynyt jo useamman vuoden ajan.\nUpeita kuvia. Miten ihmeessä jossain rönsytiarella voi kukkia noin valtoimenaan - mun tiarellamatto ei ole lainkaan yhtä upea eli ehkä kaipaisi jotain parannusta.\nHarmillista tuo hammasjuttu, voih. Stressitekijöitä pitäisi vähentää ? No, se on aina helposti sanottu ja vaikeasti toteutettu. Tsemppiä.\nPitäisikin käydä taas Marketan puistossa.\nOletko kokeillut tuota mainittua purentakiskoa? Jos vaan jaksaa pitää sitä, kuulemma auttaa.\nItse olen ajatellut, että olisi hyvä idea rentouttaa itsensä iltaisin, meditoida vaikka. Mikähän siinä on, ettei saa aikaiseksi?\nTaina T 3/6/13\nVoi mitä ihania muureja ja toi Tiarella miten upea!\nHammas hommelit on hankalia..\nMitenkähän sitä stressiä voisi vähentää? En tiedä,itsekkin niin paljon stressaan..usein turhastakin.\nKatja Lammi 3/6/13\nAuts auts sekä hampaan halkeaminen että siitä aiheutuva kukkaron keveneminen. Uuden hampaan laitto ei tosiaan ole ilmaista puuhaa.\nOnkos tuossa yhdessä kuvassa rönsytiarellaa, laitoin itse sitä viime kesänä ja levsi heti ihan valtavasti, nyt kukkii tosi kauniisti :) ihania kesäkuvia olet ottanut, toivotaan että purukalustokin rauhoittuu, itekin olen sellainen nirskuttelija varsinkin stressiaikaan...\nTuttua on tuo pureminen, miulla on öisin suussa kiso jota sitten puren, ei hajoa hampaat mutta kisko on purtu kuopille.\nSuosittelen siullekkin, tulee halvemaksi kuin hammashoito.\nTerveisin toinen dobermanni:)))\nIntianminttu, kiitos:) Vähän kauhistuttaa, että syksyllä porataan ruuvia leukaluuhun. Vähän epäilen, että kiskot eivät sovi minullekaan.\nBetween, olen kuullut, että monet käyvät Virossa hoidossa. Suomen hoitohinnat ovat ihan kamalat. Tämä kirskuttaminen on kurja juttu. Minulla halkesi kulmahammas ylhäältä, joten hampaan puuttuminen näkyy helposti.\nPivi, rönsytiarellaan ihmettelin minäkin, minulla ne ovat pihalla todella vaatimattoman näköisiä. Stressiä pitäisi tosiaan saada vähemmäksi, ehkä se loman myötä onnistuu.\nkeskeneräinen, hammaslääkärini uhkasi sellaisen minulle laittaa mutta epäilen, että minulla tulee sen kanssa ongelmia. Se muistuttaa nyrkkeilijän hammassuojia ja niistä minulla ei ole hyviä kokemuksia. Aikamoiset mötikät suussa.\nTaina T, siellä on käytetty muutamassa paikassa muureja ja kukkia upeina väriyhdistelminä.\nKatja, niinpä, hoitohinnat ovat hirmuiset.\nSarppu, on rönsytiarellaa, siellä oli sitä valtavina mattoina. Stressin vuoksi minäkin narskuttelen, siihen minun pitäisi muutos aikaan.\nohoh, mikä emäntä siellä onkaan ;)\nMutta kivannäköinen puutarha , enpäs ole vielä itse käyny täällä paikallisella kirkkolammen puistossa katselemassa miten on kasvu lähtenyt käyntiin, hyvin varmaan ;)\nKosotäti, hammaslääkärini olikin jo kiskon kannalla. Voi meitä dobbereita...\nRiikka,puruvoimaa riittää, D!\nMarketan puisto on iso alue, jossa on näytillä kaikenlaista mielenkiintoista yksityiskohtaa ja kiehtovaa värien käyttöä.\nEihän tässä voinut kuin nauraa ja ihan ääneen!!!;D\nVoi, Sussi sua!!! Saat asiat aina kerrottua niin hienosti huumorin avulla!!♥\nMulla on ollut iät ja ajat hampaiden kirskutusongelma...mulla on ollut nuorempana kiskot, mut lasten synnyttyä niiden käyttö jostain syystä jäi...\nHih " Varokaa purevaa emäntää". kyllä osaat, sait mut nauramaan.\nKauniita kuvia. Nyt se puisto alka näyttääkin jo joltakin. Olin siellä ihan alkuvaihessa, kun se avattiin.\nMarikki, kiitos:) Parempi ottaa näitä huumorilla:)\nK, kiitos:) Monella tuntu olevan sama ongelma.\niren, puisto taitaa olla kauneimmillaan loppukesästä, kun ruusut kukkivat. Nyt sieltä löytyy kiehtovia yksityiskohtia.\nHyvää keskivikkoa kaikille!\nKukkaiselämää - My flowering life 5/6/13\nVoi ei sun kanssas! Tsemppiä hampilakäynneille!\nKaunis puisto. En ole koskaan käynyt siellä. Tiarelloja vaikka kuinka!\nVoi harmitus tuota hammas-asiaa. Mutta kaunista on puistossa, aahh...\nMinulle riittäisi "varokaa emäntää". Ei pelota yksin keskellä metsääkään : ) Toiseksi viimeisin kuva on tasan lumoava!\nIhastuttava puisto, voi kun pääsisin joskus käymään siellä!\nMulla oli pari vuotta sitten hammasoperaatio ja ylös eteen istutettiin uusi hammas. Eikä se laitto kestänyt kuin puoli vuotta. Ja hyvin toimii!\nAnteeksi, ihan pikkasen hymyilyttää tämä pureva koira-osuus! Kurjuutta! Mulla samat ongelmat, huomasin kun niskat aamuisin aina juntturassa, ja nyt on käytössä purentakisko. Mietin vaan sitä, että koskakohan puren sen päreiksi...Tsemppiä sulle!\nIhanat kuvat! Kauniita päiviä!\nKukkaiselämää, kiitos, vielä se tästä...\nMarkka, joskus on huono tuuri.\nMayo, sekin on hyvä varoitus:)\neeviregina, hienoa kuulla hyvistä kokemuksista. Minulla nyt puoli vuotta, kun odotellaan poistokohdan parantumista. Olisi tosi kiva seliäisin sen jälkeen puolella vuodella.\nsatu, kiitos:) saa hymyillä, helpompaa on ottaa huumorilla. En voinut itse muuta kuin nauraa, kun käsitin millainen dobberi olenkaan.


Etävastaanotto - Lääkärikeskus Karhulinna\nLääkärikeskus Karhulinnan verkkosivut ovat uudistuneet. Vieraile uudistetuilla nettisivuilla\nNettisivu-uudistuksen myötä Lääkärikeskus Karhulinna kohtaa jatkossa asiakkaita sujuvasti ja laadukkaasti myös etävastaanotolla, jonka ansioista se pystyy palvelemaan asiakkaita sujuvasti jopa koko Suomessa.\nVoit varata itsellesi sopivan etävastaanottoajan nettiajanvarauksesta tai puhelimitse 02- 724 8000, kuten tavallisenkin vastaanottoajan. Työterveysasiakkaiden etävastaanotot varataan työterveysasiakkaan nettiajanvarauksen puolelta.\nEtävastaanotolla voidaan hoitaa rajoitetusti terveydentilaan liittyviä asioita, tarvittaessa asiakas ohjataan lähivastaanotolle, mikäli tilanne sitä edellyttää. Palvelun käyttö edellyttää vahvaa tunnistautumista. Lisätietoa löydät nettisivuiltamme.\nVastaavaan työterveyspsykologin Maria Niemen terveiset kesään\nLääkärikeskuksen aukioloajoissa muutoksia kesällä


Gaviscon pahensi yö refluksia | refluksi\n73772 Gaviscon pahensi yö refluksia 24.3.2021 12:08\nPalleatyrä todettu 4v sitten. Nyt lääkärin epäily ruokatorventulehduksesta. 3 viikkoa olen syönyt somaccia. Ja ajattelin nyt lisäksi että olisin parin viikon ajan ottanut iltaisin gavisconia, jotta mahanestettä ei pääsisi ruokatorven puolelle. En ole ennen käyttänyt sitä. Puolenyön aikaan kävin nukkumaan ja otin 10ml gavisconia. Heräsin 4am järkyttävään karvaan liman tunteeseen kurkussa, niin karsea tunne että joku saattaisi siitä oksentaa. Näin käy yleensä jos on syönyt suuren annoksen ruokaa ennen nukkumaan menoa, mutta se tapahtuu jo muutaman tunnin päästä. Nyt en ollut syönyt ennen nukkumista, joten tuolla gavisconilla selvästi oli jotain yhteyttä asiaan.\nPäästääkö tyrä karsean makuiset gaviscon vaahdot kurkuun ärsyttämään, vai oliko annos liian pieni, joinkohan vettä liikaa gavisconia ottaessa? Minulle tuli vähän ilmavaivojakin tuosta gavisconista selvästi.\nPike Re: Gaviscon pahensi yö refluksia 24.3.2021 16:49\nMinulle on määrätty myös Somac. Tähystyksessä todettiin viime vuonna ruokatorventulehdus ja aiemmin palleatyrä ja löysä sulkija.\nGastroenterologi eli tähystävä lääkäri suositteli ottamaan Antepsin liuosta iltaisin ennen nukkumaan menoa ja näin teinkin kuukauden ajan, että tulehdus rauhottui ja sapen nousu poistui. Auttoi kyllä. Nyt käytän Gaviscon purutabletteja toisinaan, jos (ja kun) syön jotain rasvasta ja raskasta. Auttavat nekin nykyään.\nSomc 20mg menee nyt taas päivittäin kun tuo kilpirauhaslääke ((tyroksiini) ärsyttää vatsaa 🙄\nMutta yksilöitä ollaan, se mikä sopii toiselle, ei välttämättä toiselle, mutta kokemuksen tässä jaoin 😚


Oheislaitteet Yrityksille | Keski-Pohjanmaan Konttoripiste\nOikeat oheislaitteet asiantuntemuksella\nTietokoneen oheislaite on tietokoneeseen liitettävä erillinen laite, jonka käyttöönotto vaatii usein vähintään oheislaitteen ohjelmiston asennuksen. Oheislaitteita ovat esimerkiksi syöttö-, tulostus- ja tallennusvälineet. Kategoria on erittäin laaja ja sisältää mm. tulostimet, hiiret, näppäimistöt, ulkoiset kovalevyt, näytöt ja vaikkapa USB-muistitikut. Oheislaitteiden avulla otat kaiken hyödyn irti tietokoneestasi.\nTieto- ja toimistotekniikan toimittajan täytyy tarjota kattavat ratkaisut nykyaikaisen toimiston it-tarpeisiin. Me tarjoamme yrityksellesi sopivat oheislaitteet, joilla saat toimivat it-ratkaisut toimistoon ja säästöjä käyttökustannuksissa. Laajasta valikoimastamme löydät mm. värilliset ja mustavalkoiset verkkotulostimet, monitoimilaitteet, näytöt, skannerit jne.\nKaikki oheislaitteet ja niihin liittyvät palvelut kätevästi saman katon alta paikalliselta, palvelevalta asiantuntijalta. Keski-Pohjanmaan Konttoripiste palvelee alueella Kokkola, Pietarsaari, Kannus, Ylivieska ja Raahe.\nTuotemerkkimme - Oheislaitteet


sulantoblog: Sigma 19 mm f/2.8 EX DN MFT kokeilussa\nOlympus E-M5 + Sigma 19 mm f/2.8@ f/4, 1/50 s. ja ISO 800.\nSigma lähti vihdoin mukaan m4/3 objektiivimarkkinoille kahdella tarjokkaalla: 30 mm f/2.8 ja 19 mm f/2.8. Otin kokeiluun 19 millisen, koska m4/3 kamerassa se on mielestäni järkevämpi polttoväli kuin 30 mm. Pekka Potka on arvioinut 30 millisen Olympuksen kanssa ja hyväksi todennut.\nSigman objektiivit eivät valitettavasti ole m4/3 järjestelmään varta vasten suunniteltuja vaan niistä on sopiva versio myös Sonyn E-bajonettiin, joka on Nex-sarjan kameroissa. Valitettavaa tässä on se, että objektiivien koko voisi olla pienempikin, jos piirtoympyrän ei tarvitsisi kattaa APS-C kennon pinta-alaa.\nSigma 19 mm f/2.8 kiinni Olympuksessa. Vierellä vertailun vuoksi Panasonic 20 mm f/1.7.\nEi Sigma 19 mm ole koolla pilattu, mutta verrattuna Panasonic 20 milliseen Sigma on n. kaksinkertainen tilavuudeltaan. Panassa on lisäksi reilun aukon verran parempi valovoima. Ennen kuin joku nyt kommentoi, että Pana on ns. pannukakku, niin se kuitenkin näyttää kuinka pieneksi objektiivi voidaan tehdä.\nSigma on muovirakenteinen, mutta bajonetti on metallia. Rakenne on tukeva ja kokonaisuus laadukkaan tuntuinen, mutta mattamusta ulkonäkö on jokseenkin pelkistetyn vaatimaton, joka voi olla hyvä tai huono seikka näkökulmasta riippuen. Ainoa päällepäin liikkuva osa on tarkennusrengas. Objektiivin mukana tulee vastavalosuoja, joka kokeiluobjektiivista puuttui.\nOlympus E-M5 + Sigma 19 mm f/2.8@ f/3.2, 1/30 s. ja ISO 800.\nAutomaattitarkennus ei pidä kuultavaa ääntä ja toimii kaikin puolin luotettavasti. Tarkennusnopeus on aistihavaintojen perusteella samaa luokka kuin esim. Panan 20 millisessä tai Olympuksen 45 millisessä, siis erittäin hyvä. Tarkennus on täsmällinen niin kuin mikrojärkkäreissä on tapana. Tarkennusjärjestelmästä johtuvia virheitä ei esiinny.\nOptinen suorituskyky on hyvä ja vähintäänkin samaa tasoa kuin jo mainitussa Panasonic 20 mm lasissa. Täydellä aukolla kuva on keskeltä terävä ja kontrastikas, mutta reunat ovat hieman pehmeät. Aukolle f/5.6 mennessä kuvat reunatkin ovat hyvällä terävyystasolla, mutta eivät aivan yllä samaan kuin kuvan keskusta, joka on aukolla f/5.6 erinomainen. Vastavaloa Sigma sietää kohtalaisen hyvin.\nOlympus E-M5 + Sigma 19 mm f/2.8@ f/2.8, 1/320 s. ja ISO 1600.\nMainittakoon, että kokeiluobjektiivi oli hieman epäkesko niin, että täydellä aukolla kuvan oikea reuna oli selvästi pehmeämpi kuin vasen. Ero tasoittui melko hyvin himmentämisellä. Tällainen on melko yleistä eikä se välttämättä näy muissa kuin testikuvissa.\nKromaattisia aberraatioita näkyy kuvan reunoilla, mutta niistä ei ole isompaa haittaa nyt, kun Lightroomin uusimmassa RC-versiossa on suorastaan loistava työkalu tällaisten optisten virheiden korjailuun.\nKäytännön kuvaustilanteissa Sigma toimii hienosti ja kuvat ovat teräviä. Valovoima on kiinteäpolttoväliselle maltillinen, mutta kuitenkin n. aukon verran parempi kuin tyypillisissä pakettizoomeissa vastaavalla polttovälillä. Kuvakulma on m4/3 kamerassa mitä parhain yleiskuvaukseen ja vastaa 38 mm objektiivia ns. täyden kennon kamerassa.\nOlympus E-M5 + Sigma 19 mm f/2.8@ f/2.8, 1/50 s. ja ISO 1600.\nLyhyt polttoväli ja vaatimaton valovoima rajoittavat syväterävyyden säännöstelyä niin, että Sigmalla ei ole helppoa erottaa kohdetta taustasta pelkällä terävyyskontrastilla. Taustan voi pehmentää, mutta kohteen pitää olla hyvin lähellä kameraa.\nMicro 4/3 järjestelmän kannalta on hyvä, että Sigma on lähtenyt mukaan ensimmäisenä tarvikeobjektiivivalmistajana. Sigma 19 mm EX DN MFT on hyvä ja kohtuuhintainen, tekisi mieleni sanoa suorastaan edullinen, verrattuna m4/3 järjestelmän Olympuksen tai Panasonicin laseihin.\nOlympus E-M5 + Sigma 19 mm f/2.8@ f/4.5, 1/80 s. ja ISO 1600.\nJos etsit edullista kiinteäpolttovälistä objektiivia m4/3 järjestelmään, niin Sigma 19 mm f/2.8 kannattaa ottaa huomioon.\nKäytin näissä esimerkkikuvissa Olympus E-M5 kameraa ja kuvasin Lahden klassikkoautonäyttelyssä.\nHarmi jos AF nopeus on todellakin Panan 20mm tasolla, sillä se on mielestäni luvattoman hidas ja äänekäs.Olympuksen 45mm on todella nopea ainakin omassa Panan GX1 kamerassa. Yksi kpl nopeaa, hiljaista ja valovoimaista kinokoossa ~35mm vastaavaa linssiä tänne, kiitos.\n7. toukokuuta 2012 10.52\nKuten tekstissä lukee, niin tarkennusnopeus on hyvä. Käy itse kaupassa kokeilemassa, niin ei jää epäselväksi.Minun Pana 20 mm ei ole äänekäs tai hidas. Olympus 45 mm on kyllä nopeampi, mutta sehän on uudempaa tekniikkaakin.\n7. toukokuuta 2012 12.08\nJos linssi on iso verrattuna Panasonicin 20 milliseen, niin en näkisi sitä pelkästään huonona asiana. Isokätisenä saan pienestä kamerasta paremman otteen kun on edes jonkinlainen linssin nysä näpeissäni kuvaamista vakauttamassa.Tarkennusta en äänekkääksi voi sanoa. Se on pikemminkin äänetön. Jos on tarkkana, niin saattaa kuulla vienon napsauksen, kuin kellon viisarin heilahdus, ja tarkennus on kohdallaan. Äänetön ja nopea, sanoisin.Ostin linssin ensimmäisenä hankintanani E-M5:een, joten vertailukohtaa muihin vastaaviin m4/3-linsseihin ei ole.\nOnko tuota vihreää zetori kuvaa paljonkin retusoitu vai näyttääkö kuva muistakin keskustelijoilta kohisemattomalta 1600 herkkyydeksi olympus kamera vielä kyseesssä :D\n8. toukokuuta 2012 18.03\nMitään kuvaa ei ole sen kummemmin retusoitu, mutta ei noin pienessä kuvassa kohinat tai muutkaan epäkohdat kovin hyvin nouse esille.Olympus E-M5 on hyvä kamera kuvanlaadultaan, mutta niin ovat oikeastaan kaikki uudet järkkärit.\n8. toukokuuta 2012 22.14\nMoi, Ei liity tähän, mutta voisitko testata uuden Sigman 50-150mm f2.8 pikkukennoisille suunnatun putken? Vaikuttaa kiinnostavalta laitteelta mm. Nikon D7000 kaveriksi.\n9. toukokuuta 2012 10.06


Louna Taskinen « Tietosuojauutiset.fi\nMikä EU:n tietosuoja-asetuksessa on keskeistä? Voiko poliisi hakkeroida iPhonen? Miksi Facebook haluaa tietää sijaintisi?\nSelostus henkilötietojen käsittelystä\nAuthor Archives: Louna Taskinen\nLiikenne- ja viestintäministeriö: Suomalainen sähköisen viestinnän välitystietojen säilytysvelvollisuus täyttää EU-lainsäädännön vaatimukset\n20/07/2017 By Louna Taskinen in luottamuksellinen viestintä, yksityisyydensuoja Tags: OTT, pikaviestipalvelut, Tietoyhteiskuntakaari, välitystiedot\nTietoyhteiskuntakaaren säätämisen yhteydessä eduskunta edellytti, että sähköisen viestinnän välitystietojen säilytysvelvollisuuteen liittyviä kysymyksiä tulee pohtia lain voimaan astumisen jälkeen siinä vaiheessa, kun aihepiiristä on EU-tasolta saatavissa tietoyhteiskuntakaaren säätämishetkeä tarkempia tietoja. Taustalla oli tietoyhteiskuntakaaren valmisteluunkin vaikuttanut EU-tuomioistuimen tuomio tapauksessa C-293/12 (Digital Rights Ireland), jossa tuomioistuin linjasi, että ei-tarkkarajaisen välitystietojen säilytysvelvollisuuden avulla toteutettu viestintäpalvelun käyttäjien valvonta ei ole suhteellisuusperiaatteen mukaista. Kun tuomioistuin vahvisti kantansa joulukuussa 2016 yhdistetyissä asioissa C-203/15 (Tele 2 Sverige ja Watson ym.) antamassaan tuomiossa, oli aika aihetta pohtivan työryhmän asettamiselle kypsä. Lue loppuun →\nHemoglobiiniarvosi ovat joko terveystietoja tai potilastietoja riippuen siitä, kuka tietoja käsittelee\n30/06/2017 By Louna Taskinen in tietosuoja-asetus Tags: potilastieto, terveystieto\nSovelluskaupat pursuilevat mobiilien älylaitteiden teknisiä ominaisuuksia hyödyntäviä terveys- ja hyvinvointiapplikaatioita. Oman terveyden hoitoon ja hyvinvoinnin edistämiseen tähtäävät sovellukset kannustavat liikkumaan, auttavat tupakoinnin lopettamisessa ja suupalojen sekä unen laadun tarkkailemisessa, ohjaavat meditoinnissa ja jopa mittaavat verensokeria tai keuhkojen hengityskapasiteettia. Vaikka miellämme terveystiedot erityisen arkaluonteisiksi tiedoiksi, ovat markkinoilla olevien sovellusten käytännöt sovellusten avulla kerättyjen tietojen käsittelyssä olleet varsin kirjavia.\nEU-komissio päätti puuttua tähän epäkohtaan ja fasilitoi sovelluskehittäjille suunnattujen käytännesääntöjen (Privacy Code of Conduct on mobile health apps) laatimisen. Lue loppuun →\nVuosi tietosuoja-asetukseen – Mitä tiedämme nyt?\n24/05/2017 By Louna Taskinen in tietosuoja-asetus\nEU:n yleinen tietosuoja-asetus astuu voimaan päivälleen vuoden päästä. Vuoden päästä keskiyöllä tietosuojakentällä otetaan ei vain eurooppalaisittain, vaan myös laajemmin, historiallinen askel, kun sovellettavaksi tulee EU-tasoinen sääntelyinstrumentti, joka vaikuttaa lähes jokaisen EU-alueella toimivan organisaation toimintaan. Tietosuojauutiset.fi on koonnut tähän kirjoitukseen muutamia huomioita siitä, mitä tietosuoja-asetuksesta tiedetään EU-tasoisen ja kansallisen ohjeistuksen valossa nyt, kun valmistautumisaikaa on jäljellä vuoden päivät. Lue loppuun →\nTietoliikennetiedustelu vs. luottamuksellisen viestinnän sisällön suoja – kansallinen turvallisuus kokemassa rökäletappion arvoasetelmaottelussa luottamuksellisen viestinnän sisältöä vastaan?\n19/05/2017 By Louna Taskinen in luottamuksellinen viestintä, yksityisyydensuoja Tags: tiedustelu\nHuhtikuun 19. päivä sisäministeriön, puolustusministeriön ja oikeusministeriön työryhmät julkaisivat ja luovuttivat ministeriöille hallituksen esityksen muotoon laaditut mietintönsä koskien Suomen tulevaa tiedustelulainsäädäntöä. Tietosuojauutiset.fi:ssa pohdittiin ennen mietintöjen julkaisua sitä, voidaanko tiedustelulainsäädännöllä tehokkaasti torjua terroritekoja, ja jatkaa nyt saman aihepiirin äärellä perkaamalla lyhyesti sisäministeriön työryhmän ehdotusta laiksi tietoliikennetiedustelusta siviilitiedustelussa (myöhemmin tietoliikennetiedustelulaki) sekä ehdotuksen herättämiä keskeisiä kysymyksiä. Lue loppuun →\nVoidaanko tiedustelulainsäädännöllä tehokkaasti torjua terroritekoja?\n10/04/2017 By Louna Taskinen in kyber, profilointi, yksityisyydensuoja Tags: signaalitiedustelu, tiedustelu\nTukholman perjantaisesta terrori-iskusta epäillyn tekijän tiedetään osoittaneen verkossa sympatiaa islamistisia äärijärjestöjä, kuten Isisiä kohtaan. Ruotsin poliisi vahvisti jo aiemmin mediassa olleet tiedot asiasta sunnuntaina. Ruotsin turvallisuuspoliisin Säpon mukaan epäilty ei kuitenkaan ole ollut Säpon aiemmissa rekistereissä, joskin hänestä on yksittäisiä tietoja viime vuodelta.\nSäpo alkoi ylläpitää rekisteriä tiettyjä äärijärjestöjä sympatisoineista henkilöistä terrorismirikosten ehkäisytarkoituksiin viime kesänä sen jälkeen, kun Ruotsin tietosuojavaltuutettu (Datainspektionen) näytti vihreää valoa Säpon aikeille. Lue loppuun →\nNäytä tietosuojanews:n profiili Twitter palvelussa\nPerustuslakivaliokunta lausui jälleen sote-uudistuksen tietosuojaongelmista – Voisiko sote kaatua juridiseen väärinkäsitykseen?\nLäpinäkyvyyden periaatteen toteuttaminen käytännössä WP29:n hiljattain päivitetyn ohjausasiakirjan valossa\nTietosuojalain hallituksen esitystä on odotettu kuin kuuta nousevaa – ja nyt se on saatavilla\nEU-parlamentin LIBE-valiokunta yksityisyyden suojan vartijana EU:n tekijänoikeussääntelyn uudistuksessa\nLaki ja kryptovaluuttojen hajautettu louhiminen lainatulla hakulla\nsähköisen viestinnän tietosuoja-asetus\nWorking Party 29