2/2014. Laura on vuoden helmiläinen. Kuntoutuja oman elämänsä asiantuntija Aikuisen itsetuhoisuus - PDF\n2/2014. Laura on vuoden helmiläinen. Kuntoutuja oman elämänsä asiantuntija Aikuisen itsetuhoisuus\nDownload "2/2014. Laura on vuoden helmiläinen. Kuntoutuja oman elämänsä asiantuntija Aikuisen itsetuhoisuus"\n1 Mielenterveysväen kulttuuri- ja mielipidelehti HELMI ry:n jäsenlehti 23. vuosikerta 2/2014 Kuntoutuja oman elämänsä asiantuntija Aikuisen itsetuhoisuus Saara Sutinen vastustaa leimaamista Tuore puheenvuoro jännittämisestä Syrjäytetyt nuoret Laura on vuoden helmiläinen\n2 sisällys 16 8 Kuntoutuksen teoria ja käytännöt Ihanteena usko ihmiseen 10 skitsofreniasta voi parantua Saara Sutinen tekee monipuolisesti taidetta ja ajaa kuntoutujien oikeuksia 11 Joel Haahtela vieraana Herttoniemen Helmi-talolla 7.4. Psykiatri-kirjailija taustoitti sivullisuuden tematiikkaa 12 Surun ja toivon seminaari Peijaksessa Sairaanhoitajat ja kokemusasiantuntijat valoivat uskoa toipumiseen 13 kirjat: Juhani Mattila Psykoanalyytikko esittää vaihtoehtoisen näkökulman jännittämiseen 18 Itsetuhoisuutta esiintyy myös aikuisilla Kun sain kehooni kivun ja arven, jaksoin jälleen hymyillä 20 Teatteri: Heidi Syrjäkari ja Juha Hurme Tarina viattomuudesta ja syyllisyydestä Europaeus pölystä putsattu originelli 24 hyvinvointivaltion syrjäpolkuja Valistusaatteen hukattu perintö lotan sarjis Outo planeetta: Miksei talous menisi ihmisen edelle? 28 aurinkoinen helmi-päivä Vuoden Helmiläinen kukitettiin iloisissa merkeissä Pasilan Helmi-talolla Helmi-lehti tehdään porukalla! Tule mukaan lehtiryhmään. Seuraava palaveri pidetään ti klo Pasilan Helmi-talolla. Kokoontumiset syyskaudella parillisten viikkojen tiistaisin aina samaan kellonaikaan. vakituiset PÄÄKIRJOITUS 3 UUTISIA 4 Sielun helmiä HELMI ry:n järjestösivut 29 mielenterveysyhdistys HELMI ry:n toimintaa tukevat RAY ja Helsingin kaupunki Mielenterveysväen kulttuuri- ja mielipidelehti, HELMI ry:n jäsenlehti Helmi-lehti julkaisee lukijoiden kirjoituksia. Lähetä tai tuo HELMI-lehdelle tarkoitettu posti toimitukseen, osoitteeseen Pasilan Puistotie 7, Helsinki tai lähetä sähköpostia: helmi mielenterveyshelmi.fi. Päätoimittaja: Arto Mansikkavuori Toimitussihteeri: Tommi Heikkinen Taitto: Annikki Kilgast ISSN-L ISSN (Painettu) ISSN (Verkkolehti) 23. vuosikerta Paino: Reusner AS, Tallinna Ilmoitusmyynti: Jaana Martiskainen, p lmoitusaineistot: TJM-Systems Oy: PL 75, Espoo, p. (09) , aineistot tjm-systems.fi. Kannen kuva: Annikki Kilgast Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Helmi-lehdet arkistossa: Yhteystiedot: helmi mielenterveyshelmi.fi, p. (09) Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto KULTTI ry:n jäsenlehti.\n3 pääkirjoitus puheenjohtajalta Syrjintää ja syyttelyä hiekkalaatikolla Monesti sanotaan, että äideille julmimpia ovat toiset äidit. Tyypillinen hiekkalaatikkotilanne on se, kun äidit istuvat lastensa kanssa tekemässä hiekkakakkuja ja vertailevat lapsiaan ja kasvatustaan. Jokaisella äidillä on maailman parhaat lapset ja kasvatusohjeet. Kyyti on kylmää ja julmaa, jos joku äiti ei toimi yleisesti hyväksyttävällä tai trendikkäällä tavalla. Tämän saman hiekkalaatikkoilmiön olen valitettavasti havainnut myös mielenterveyskentällä. Välillä näyttää siltä, että emme millään meinaa mahtua samalle hiekkalaatikolle, vaikka tavoitteidemme pitäisi olla täysin samat mielenterveyden ja hyvinvoinnin edistäminen. Miksi meidän pitäisi olla täysin samaa mieltä tai käyttää täysin samoja keinoja saavuttaaksemme tämän? Vaikka eri mielenterveystoimijat puhuvat suvaitsevaisuuden puolesta ja vastustavat syrjintää, monesti silti kompastumme todella mustavalkoiseen ajatteluun. keinot ovat tepsineet, oli kyse sitten liikunnasta, ravinnosta, taiteista, lääkkeistä, terapiasta, henkisyydestä, työtoiminnasta tai mistä tahansa. On ihan turhaa toisten syyllistämistä väittää yhtä ainoaa keinoa oikeaksi. Tarkoitus on toipua ja voida hyvin, ei kilpailla hyvinvointivälineiden ja -keinojen paremmuudesta. Saila Turkka Vuosikausia on käyty keskustelua siitä, auttavatko psyykelääkkeet vai eivät. Erilaiset tutkimukset paljastavat vuoronperään, että lääkkeistä on apua, ei ole apua tai niistä on enemmän haittaa kuin hyötyä. Media julkaisee tutkimuksista omia tulkintojaan, kirjoitetaan kirjoja lääkkeiden puolesta ja vastaan. Pitäisikö lääkkeitä ja terapiaa kenties yhdistää? Onko terapiasta ylipäänsä apua ja pitääkö käydä yksilö- vai ryhmäterapiassa? Kaikessa tässä unohtuu se mahdollisuus ja näkökulma, että lääkkeet ja terapia voivat auttaa toisia mutta eivät välttämättä kaikkia. Viime aikoina olen törmännyt kirjoituksiin siitä, minkälainen toiminta auttaa tai ei auta mielenterveyskuntoutujia. Onko paras tuki vertaistukeen pohjautuvaa jutustelua, yhdessä käsillä tekemistä, musiikkia, erilaista kuntouttavaa työtoimintaa vai haasteellisempaa työntekoa? Tästä sitten esitetään mielipiteitä siitä, mikä kuntouttaa tai sopii parhaiten kuntoutujalle ja mikä on tehokkainta. Tämä joko-tai-ajat telu tuntuu ihan järjettömältä. Unohdamme kokonaan, että jokainen on oma ainutlaatuinen yksilönsä. Jokaisen sairastuminen, oireet, toipuminen ja hyvinvoinnin vaaliminen ovat yksilöllisiä. Emme millään voi sanoa toisen puolesta mikä auttaa juuri häntä parhaiten. Voimme toki kertoa mitkä Kuva: Timo Turkka. 3\n4 uutiset Kuva: Tanja Talaskivi. Taidenäyttelyn keinoin eroon häpeästä ja hiljaisuudesta Hyväksikäytöstä ei saa vaieta Näyttelyn järjestäjät Marika ja Tuuli. Minulla on monta identiteettiä. Kaaoslapsi koki insestin. Vahvin identiteettini, se jota kutsun sosiaaliseksi skarppaajaksi, oli pärjännyt loistavasti jo vuosia käsittelemättä juurikaan niitä vanhoja traumoja ja sitä valtavaa ristiriitaa, jotka kymmenisen vuotta sitten miltei veivät henkeni. Kaikki käynnistyi uudestaan hammaslääkärikäynnistä joulun alla: Dissosiaatiokohtaus, muutama muisto menneisyydestä ja ensi kertaa varmuus muistojen todenperäisyydestä. Totesin, että oli aika jatkaa aikoinaan kesken jäänyttä terapiaa. Oli myös aika ottaa yhteyttä Marikaan, vanhaan opiskelukaveriin, ystävään, taiteilijaan ja kohtalotoveriin: Pidettäiskö nyt se näyttely, jota suunnittelimme silloin kymmenen vuotta sitten? Näin sai alkunsa taidenäyttely We DID it (mieli)kuvia dissosiaation reunamilta. Saimme ilon tutustua HELMI ry:n toimintaan sekä Olli Stålströmiin, Riitta Excelliin ja Arto Mansikkavuoreen, jotka suhtautuivat ajatukseen heti us- komattoman avoimesti ja ennakkoluulottomasti. Projekti lähti lentoon. Taidenäyttely oli esillä Herttoniemen Helmi-talolla Näyttelyn yhteydessä pidettiin kaksi onnistunutta keskustelutilaisuutta, joissa kuultiin myös asiantuntijoiden alustuksia aiheesta. Avajaisissa psykoterapeutti Pirjo Juutilainen kertoi dissosiaatiosta ja kirjailija Maria Peura luki insestiä käsittelevää romaaniaan On rakkautes ääretön. Riitta Excell esitti teemaan sopivia tekstejä itkuvirsinä ja Olli Stålström puhui hengellisestä sekä psykiatrisesta väkivallasta. Minä ja Marika kerroimme omat tarinamme suorin sanoin omilla biiseillämme. Toinen keskustelutilaisuus kantoi nimeä Suuri Häpeäilta. Tutun järjestäjätiimimme lisäksi alustajina kuultiin Uskontojen Uhrien Tuki ry:n toiminnanjohtaja Joni Valkilaa sekä tutkija-terapeutti Janne Villaa. Kuten toivoimmekin, myös yleisö osallistui aktiivisesti uskontokriittiseen mutta silti suvaitsevassa hengessä käytyyn keskusteluun. Molempien tilaisuuksien henki oli helmimäisen avoin ja hyväksyvä. Näyttelyllä halusimme ennen kaikkea ottaa kantaa mielenterveyspalveluiden helpomman saatavuuden puolesta sekä lisätä mieleltään sairastuneiden näkyvyyttä, kuuluvuutta ja uskottavuutta yhteiskunnassamme. Korjattavaa on paljon. Turhaan pelkäsimme, että materiaali olisi liian rankkaa ja ahdistavaa. Tuntui mielettömän hienolta, että projektimme tarjosikin näyttelyvieraille pelkän ahdistuksen sijaan voimia ja rohkeutta. Erään avajaisvieraan sanoin: Vaikuttavia teoksia, vaikka erittäin vaikeita katsoa ja kuunnella. Sain sieltä mukaan ison annoksen luottamusta elämään, jolle en ole enää niin vihainen. Kiitos teille! Me tekijät haluamme lausua kiitoksemme HELMI ry:lle ja niille ihmisille, jotka mahdollistivat projektin toteutumisen. Suurin kiitos kuuluu kuitenkin jokaiselle, joka löysi tiensä paikalle jokaiselle joka haluaa tietää, uskaltaa katsoa ja on valmis taistelemaan kanssamme häpeää ja hiljaisuutta vastaan. We did it! Tuuli 4\n5 uutiset Kuva: Arto Mansikkavuori. Emma Salokoski esiintyi avajaisissa. Säestämässä Lasse Sakara ja Jarkkis Tapani Toivanen. Emma Salokosken kokoama taidenäyttely sai väen liikkeelle! Laulaja Emma Salokosken Kansallisteatterin Lavaklubille kokoama taidenäyttely Taitekohtia viestejä sisäisestä maailmasta sai ihmiset liikkeelle. Maalis-huhtikuussa toteutetussa näyttelyssä 21 taiteilijaa toivat eri tavoin esiin omaa sisäistä maailmaansa. Teoksiin sisältyi tarinoita mielen toipumisesta kuvallisen ilmaisun keinoin. Näyttelyn toteuttajina olivat Salokosken lisäksi Mielenterveysyhdistys HELMI ry sekä Kukunori ry. Lavaklubin täyteen vetäneissä avajaisbileissä esiintyi joukko huippuartisteja. Emman ja hänen loistavan Emma Salokoski Voices-kuoronsa lisäksi lavalle nousivat mm. Tommy Lindgren sekä Janna. Musiikkiesitysten välissä kuultiin myös mielenterveysväen runoja. Runo- ja lausuivat näyttelijä Anna Paavilainen sekä Fanni-Laura Patanen, joka sai huikeat suosionosoitukset omien koskettavien runojensa rohkeasta esittämisestä. Illan hullun huipentuman tarjosi katusoittoyhtye Neljä Ässää, jonka johtohahmona ja lehmänkellistinä heilui näyttelijä Riku Nieminen. Lavaklubilta taidenäyttely siirtyi huhtikuun lopulla Tampereen Pispalassa sijaitsevaan Muuttuva myrskytilagalleriaan. Molemmista näyttelyistä saatiin paljon positiivista ja rohkaisevaa palautetta. Mielenterveysväki kohtaa kohtuuttoman paljon ymmärtämättömyyttä sekä ennakkoluuloja ja taiteen keinoin niitä on mahdollista murtaa. 5\n6 uutiset Kuva: Minna Fossi. Lapinlahden lähde -hanke etenee Mielenterveys- ja kulttuuritoimijoiden yhteishankkeessa Lapinlahden sairaalaalueesta pyritään kehittämään kaupunkilaisten kulttuuri- ja hyvinvointikeskus. Hanke on tällä hetkellä myötätuulessa: ELY-keskus ja Helsingin kaupunki ovat myöntäneet rahoituksen kansainvälisestikin kiinnostavan Lapinlahden lähde-hankkeen valmistelulle. Rahoituksen turvin voidaan koota eri toimijoiden ideat yhteen sekä löytää keinoja sairaala-alueen kehittämiseen. Hankkeen avulla Lapinlahdesta halutaan kaupunkia elävöittävä uudenlainen, avoin, yhteisöllinen ja osallisuutta lisäävä kohtaamispaikka. Mielenterveys- ja kulttuurijärjestöt haluavat tuoda Lapinlahden sairaalaan mielen hyvinvointia sekä kulttuuria, taidetta, vertaistukea, vapaaehtoistoimintaa ja osallisuutta edistäviä työmahdollisuuksia. Lapinlahden lähde tarjoaa kaivatun toimintaympäristön yhteiskunnallisen yritystoiminnan ja sosiaalisten innovaatioiden syntymiselle. Tulevaisuudessa vanhalla sairaala-alueella kaupunkilaisia voisivat ilahduttaa muun muassa kahvilat ja ravintolat, erilaiset työpajat, tuotemyymälät, museo, osallistava elokuvanteko sekä muut ennen kokemattomat osallistumismahdollisuudet. Helsingissä sijaitseva Lapinlahden sairaala on Euroopan vanhimpia psykiatrisia sairaaloita. C.L. Engelin piirtämä kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus valmistui vuonna Nykyisin suojeltua rakennusta ympäröi historiallinen merenrantaan rajautuva sairaalapuisto. HELMI ry:n kevätkokouksessa keskusteltiin Lapinlahden sairaala-alueen kehittämisestä. Konkreettisia päätöksiä ei tehty, mutta kokous oli myönteinen yhdistyksen mukanaolemiseen hankkeessa. Yhtenä kehittämisen arvoisena ideana nousi esiin ajatus sosiaali- ja terveysalan ihmisoikeuskeskuksen perustamisesta Lapinlahden sairaalan tiloihin. Keskuksen tarkoituksena olisi kouluttaa alalla työskenteleviä ammattilaisia, järjestöväkeä sekä vapaaehtoisia tiedostamaan perusoikeudet hoidossa sekä asumis- ja terveyspalveluissa. Ihmisoikeuskeskus syntyisi kipeään tarpeeseen, koska monilla hoitojärjestelmässä vääryyttä kokeneilla ei ole tietoa oikeuksistaan tai valitusmenettelyistä. Muita ideoita olivat mm. taidekahvila, kirpputori, yleinen sauna, ryhmätoiminta, puusepänverstas, työpajatoiminta, säännölliset yleisötilaisuudet sekä kulttuuritapahtumat. 6\n7 Pasilassa keskusteltiin masennuslääkkeiden vaikutuksista uutiset Pasilan Helmi-talolla vieraili tietokirjailija, toimittaja Maarit Nermes. Hän piti esitelmän kirjastaan Näyttöön perustuvaa masennuksen lumehoitoa Miten depressiosta tuli lääketeollisuuden huippubisnestä?. Nermes kertoi, että hänen kirjansa tarkoitus on herättää keskustelua lääketeollisuuden rahoittamasta ja organisoimasta tutkimustoiminnasta sekä vallankäytöstä myös Suomessa. Mm. Amerikassa tätä keskustelua on käyty vilkkaasti jo pitkään. Paikalle oli saapunut noin 30 kuulijaa ja keskustelu oli aktiivista. Moni paikalla olleista oli seurannut aihepiiriä ulkomaisen lehdistön kautta jo vuosia. Aivokemia epätasapainossa? Nermes osoitti esitelmässään, että masennuslääkkeiden taustalla oleva ns. monoamiinihypoteesi on tieteellisesti väärä. Lääkkeet vaikuttavat kyllä keskushermostoon, mutta niiden ei ole osoitettu parantavan masennusta. Se, että masentuneella olisi jokin serotoniiniongelma tai aivokemian epätasapaino on vain lääketeollisuuden ahkerasti viljelemä uskomus. Masennuksen määrittely aivokemian epätasapainoksi ja aivosairaudeksi on lääketeollisuuden etu. Tieteellisesti asiaa ei voida näin tulkita. Tutkimus vääristynyttä Nermes paljasti runsaasti masennuslääketutkimukseen liittyviä ongelmia, jotka vaikuttavat tutkimustuloksiin. Tutkimuksiin valikoidaan sellaisia potilaita, joilla on vain masennusoireita ja joiden toipumisennuste on hyvä. Tämä vääristää lääkkeiden tutkittua tehoa. Toinen ongelmallinen menetelmä on ns. lumepesu (placebo washout). Kaikki tutkimukseen osallistuvat pannaan aluksi lumepillerikuurille. Lumelääkkeellä parhaiten toipuvat poistetaan varsinaisesta tutkimusjoukosta. Myös tämä vääristää tuloksia. Tutkimuksissa lääkkeen tehoa mitataan potilaan oireiden pisteytyksellä, ns. Hamiltonin masennuspisteskaalalla. Tämä ei ole luotettava mittaustapa. Masennuslääkettä pidetään yleensä tehokkaana, jos sillä on saatu 1,6 2 pisteen ero verrattuna lumelääkkeeseen. Parin pisteen ero on tuskin havaittava potilaan olotilan kannalta, se kertoo vain teoreettisesti jotain lääkevasteesta. Hämmästyttävää on se, että tutkimuksissa ei kiinnitetä huomiota toipumiseen ja sen mittaamiseen. Nermes tokaisikin tilaisuudessa, että masentunut haluaa ensisijaisesti toipua! Häikäilemätöntä toimintaa Lääketeollisuuden häikäilemätön toiminta näkyy myös julkaisutoiminnassa. Lääketieteellisissä julkaisuissa käsitellään vain myönteisiä tutkimuksia. Lisäksi tutkimuksia tekevät lääkeyhtiöt eivät luovuta itsensä kannalta kielteisiä tutkimuksia lääkkeitä hyväksyville viranomaisille. Nermes piti huolestuttavana sitä, että lääketeollisuus rahoittaa järjestöjä myös Suomessa. Rahoitusta kanavoidaan European Brain Council-nimisen järjestön sekä sen kansallisten osastojen kautta. Niinikään huolestuttavana Nermes piti sitä, että Mielenterveyden keskusliitto on ollut keskeisesti mukana perustamassa Suomen Aivot ry:tä, joka on EBC:n Suomen osasto. Keskustelun osallistujat pitivät Nermeksen puheenvuoroa tärkeänä avauksena. Myös Suomessa on aika nostaa kissa pöydälle ja käydä avoin keskustelu lääketeollisuuden toiminnasta sekä ryhtyä vaatimaan pelisääntöjä. Kirjoja on muutamia kappaleita saatavilla luettavaksi molemmilla Helmitaloilla. Arto Mansikkavuori 7\n8 Mielenterveyskuntoutuksesta ja kuntoutumisesta Monen helmiläisenkin kotoa löytyy Kelan hyväksymä lomake 1002 eli Lääkärinlausunto B1 sairauksista, hoidoista ja kuntoutuksesta sekä työkyvystä. Lomakkeen kohdassa 7 lääkärille on annettu kahdeksan riviä tilaa esittää hoitosuunnitelma, lääkinnällisen kuntoutuksen suunnitelma ja ammatillisen kuntoutuksen suunnitelma. Useimmiten lausuntoa kai jatketaan lisälehdellä. Suomalaisen psykiatrian grand old man, professori Kalle Achté kirjoitti Psykiatria-perusteoksen vakuutuspsykiatriaa käsittelevässä jaksossa, että lausunnot kertovat monesti enemmän niitä kirjoittavista lääkäreistä kuin itse potilaista. Vaikka tilanne on vuosikymmenten kuluessa parantunutkin, joskus toivoisi, että ko. lomakkeessa olisi enemmän tilaa nimenomaan kuntoutusseikkojen arvioimiseen. Kuvat: Mariella Järvisalo MITÄ KUNTOUTUMINEN ON? Kuntoutujajärjestöjen näkemys y Kuntoutuminen on muutosta suhteissa minuuteen, käsitykseen itsestä. y Kuntoutuminen on muutosta sosiaalisissa rooleissa. y Kuntoutuminen näkyy siinä, miten ihminen on vuorovaikutuksessa ympäristönsä kanssa ja miten hän elää elämäänsä. Lähde: Summit of Mental Health Consumers and Survivors Recovery Park, Jari Koskisuun teoksen mukaan. Lait ja suositukset Lainsäädännöllisesti kuntoutus on yleensä sosiaalipoliittinen säätely-, palvelu- ja tukijärjestelmä. Sodanjälkeisen yhteiskuntahistorian myötä se on kehittynyt moniosaisena ja monilakisena. Perinteisesti se on jäsennetty ammatillisen, kasvatuksellisen, lääkinnällisen ja sosiaalisen kuntoutuksen osa-alueisiin, joilla kullakin on omat lakisääteiset vastuutahonsa. Vuonna 2002 annetun Mielenterveystyön laatusuosituksen mukaan kaikessa mielenterveyden hoidossa on oltava kuntouttava ote. Suosituksen mukaan varsinainen kuntoutus tapahtuu yleensä hoidon jälkeen. Potilaan hoito ja kuntoutus suunnitellaan yhdessä potilaan ja tarvittaessa hänen omaistensa ja läheistensä kanssa. Kuntoutuksen tavoitteena on edistää itsenäistä suoriutumista, työja toimintakykyä sekä omien tavoitteiden löytämistä ja toteuttamista. Jokaisella potilaalla on oltava kirjallinen hoito- ja kuntoutussuunnitelma, jota tarkennetaan hoidon aikana tilanteen kannalta sopivin määrävälein. Usein on kuitenkin todettu, että mielenterveyspotilaat ovat tietämättömiä kuntoutussuunnitelmastaan. Esimerkiksi Helmi ry:n jäsenkyselyssä 2012 kävi ilmi, että yhdistyksen jäsenillä ei ole aina tietoa edes hoitosuunnitelmastaan. 8\n9 Kuntoutusajattelu perustuu käsitykseen, jonka mukaan kuntoutuja on oman elämänsä asiantuntija. Työelämän käytännöt Työntekijä, joka ei enää pysty omaan työhönsä, voi hakeutua työkokeiluun tai työhönvalmennukseen toiselle alalle ja työnantajalle. Yli 55-vuotiaita työeläkekuntoutujia ei yleensä kouluteta enää uuteen ammattiin, ellei työnantaja sitä ehdota pitääkseen henkilön palveluksessaan. Sen sijaan heille voidaan tarjota täydennyskoulutusta työpaikkakuntoutuksena. Työeläkeyhtiö maksaa työntekijälle kuntoutusrahaa työkokeilun ja opiskelun ajalta. Lisäksi kuntoutuja voi saada ulkopuolista uravalmennusta, jos sopiva ala ei löydy omin voimin. Kuntoutusraha on työkyvyttömyyseläkkeen suuruinen korotettuna 33 prosentilla. Työkokeilu on työnantajalle maksutonta. Eläketurvakeskuksen mukaan onnistuneen kuntoutuksen hinnaksi tuli toissavuonna euroa. Työkyvyttömyyseläkkeen keskimääräiset kustannukset olivat viime vuonna euroa vuodessa. Kuntoutukseen käytetty raha saadaan siis periaatteessa takaisin 1,7 vuodessa, jos kuntoutuja jatkaa ansiotyössä. kuntoutusajattelu Kun Mielenterveyden keskusliitto aloitti kuntoutuskurssitoiminnan 1980-luvulla, liiton periaatteiden mukaisesti kaikilla kursseilla oli mukana kuntoutujataustainen työntekijä. Tämän työryhmän jäsenen nimitykseksi vakiintui 1990-luvun alussa vertaisohjaaja. Kurssitoiminnan alusta lähtien uskottiin, että ammattiosaamisen rinnalla vertaistuella on merkitystä juuri kuntoutuksessa. Varsinainen kuntoutumisen prosessiajattelu tuli kuntoutuskursseille 1990-luvun alussa. Se perustuu käsitykseen, jonka mukaan kuntoutuja on oman elämänsä asiantuntija. On tärkeää erottaa toisistaan kuntoutus kuntouttajien työnä ja kuntoutuminen kuntoutujan omaa elämää koskevana toimintana. Toisin kuin hoidossa, kuntoutumisessa ihminen pääasiassa itse määrittelee tilanteensa ja päättää asioistaan. Sairaus ei aina ole edes lähtökohta. Usein kuntoutuskurssi alkaa kysymyksellä: Mistä Sinä haluat kuntoutua? Kuntoutumista ei nähdä vain taitojen tai ulkoisen käyttäytymisen muutoksena vaan henkilökohtaisena muutosprosessina, jossa kuntoutujan ajatusten, tunteiden ja asenteiden muuttumisen kautta muuttuu myös hänen tapansa toimia. Tämän prosessin käynnistäminen ja ylläpitäminen edellyttää vuorovaikutusta niin toisten ihmisten kuin itsensäkin kanssa. Kuntoutumista voi tapahtua myös ilman ammatillista väliintuloa. Kuntoutuminen psyykkisestä sairaudesta voi olla luonteeltaan samanlainen prosessi kuin kuntoutuminen mistä tahansa vaikeasta elämäntilanteesta. Kyse on uuden merkityksen löytämisestä sekä oman arvon ja merkityksellisyyden kokemisesta ihmisenä mahdollisesta sairaudesta ja sen aiheuttamista rajoituksista huolimatta. Kuntoutuminen ei ole suoraviivainen matka. On etenemisen aikoja, on pettymyksiä. Ratkaisevaa ei ole miten usein epäonnistuu, vaan miten voi rakentaa uuden yrityksen. Jokaisella on myös oikeus tarkistaa ja muuttaa omia tavoitteitaan. Juhani Weijola Kirjoittaja on vapaa suomentaja ja toimittaja Lähteitä Mielenterveystyön laatusuositus Sosiaali- ja terveysministeriö Koskisuu, Jari: Eri teitä perille. Mitä mielenterveyskuntoutus on? EDITA Järvikoski, Aija & Härkämaa, Kristiina: Kuntoutuksen perusteet. WSOYpro. 5. painos Sosiaalinen kuntoutus. Wikipediaartikkeli. Mielenterveyden keskusliitto ry:n kotisivu: mtkl.fi. 9\n10 Joel Haahtela Helmin vieraana 7.4. Herttoniemen Helmitalolla oli tupa täynnä, kun huhtikuun alussa vieraaksi saapui psykiatri-kirjailija Joel Haahtela. enemmän pyrkimystä pitää kiinni hajoamaan pyrkivästä identiteetistä. Kieli kuitenkin rapistuu, kunnes päiväkirjan sivuille syntyy vain sanoja, lopulta kirjaimia. Päiväkirjojen pitäminen päättyy vuoteen 1936 ja saksalaiseen mielisairaalaan, jossa kertoja on hoidossa. Helmi oli kutsunut Joel Haahtelan vierailulle hänen uusimman romaaninsa Tähtikirkas, lumivalkea tiimoilta. Kirja oli innostanut helmiläisiä ja sitä oli kierrätetty ainakin kirjoitusryhmäläisten parissa. Ennen kuin kirjailija päästettiin ääneen, itkuvirsien taitaja Riitta Excell esitti katkelmia romaanista. Tähtikirkas, lumivalkea on Haahtelan yhdeksäs romaani. Kaikkien hänen kirjojensa teemat ovat samankaltaisia: sivullisuus, yksinäisyys, juurettomuus, elämän sattumanvaraisuus. Kertoja on kokenut jonkin menetyksen, joka sysää hänet sivuun maailmasta. Välitilassa Tilaisuudessa Haahtela kertoi, että hänen romaaniensa aihepiirien taustat löytyvät hänen lapsuudestaan. Hän vietti perheineen 15-vuotiaaksi asti Tiuruniemen keuhkoparantolassa, jossa lääkäriisä oli töissä. Parantola sijaitsi kaukana kaikesta. Se oli oma maailmansa, paikka jossa mikään ei ollut pysyvää: perheet tulivat ja menivät eivätkä jääneet. Se synnytti juurettomuuden tunteen. Oltiin kuin välitilassa, niin kuin Haahtelan romaanien päähenkilötkin. Isovanhemmilla on myös tärkeä rooli Haahtelan romaanien tematiikassa. Hän kertoi ihannoineensa isänpuoleista isoisäänsä, ennen hänen omaa syntymäänsä kuollutta äidinkielen opettajaa ja humanistia. Äidin puolelta taas molemmat isovanhemmat olivat tehneet itsemurhan. Heitäkään hän ei ehtinyt tuntea. Haahtela kertoo lapsuutensa kuitenkin olleen onnellinen eikä hän kirjoissaan kerro perheestään. Tähtikirkas, lumivalkea -romaanissa päähenkilö joutuu henkilökohtaisen tragedian jälkeen karkotetuksi Pariisiin. Hän alkaa kirjoittaa päiväkirjaa, ensin kuolleelle rakastetulleen mutta ajan myötä ja vuosien sekä vuosikymmenten kuluessa kirjoittaminen on yhä Optimistinen loppuvire Romaanissa on vuosien mittaisia aukkoja, jolloin päähenkilön tekemisistä ei tiedetä. Vuodesta 1936 Haahtela siirtää romaaninsa tapahtumat vuoteen 2012, jolloin päähenkilön jälkeläinen saa käsiinsä sukulaisensa päiväkirjat ja alkaa kirjoittaa niitä puhtaaksi. Myös jälkeläinen on ollut mielisairaalassa syvän masennuksen takia. Hän on tavannut Hesperiassa potilaan, joka on uskonut olevansa Kristus. Haahtela panee jälkeläisen pohtimaan, ovatko mieleltään sairastuneet Kristuksen kaltaisia, niitä jotka kärsivät muiden puolesta ja maksavat hinnan siitä, että ihmiset elävät niin kuin elävät. Haahtela painotti vierailullaan, että vaikka romaani saattaa vaikuttaa synkältä, sen loppu luo lohdun tunnetta: valoisampia päiviä on edessä. Joel Haahtela (s. 1972) toimii psykiatrina Matinkylän psykiatrian poliklinikalla. Helmiläisten tapaamisen aikaan hän oli jäämässä kirjoitusvapaalle. Meille on siis tiedossa lisää Haahtelan mielenkiintoisia, ihmisen mielenmaisemaa syvästi luotaavia kirjoja. Teksti: Seija Paakkunainen Kuva: Tanja Talaskivi 10\n11 Saara Sutinen puhuu paranemisesta Saara Sutinen (s. 1980) haluaa puhua paranemisesta sillä hän kokee, että sairauksien mukanaan tuomista ongelmista kyllä puhutaan paljon muttei niinkään siitä, mitä tarvitaan kuntoutumisen ja paranemisen edistämiseksi. Tapaan Saara Sutisen Pasilan Helmitalolla kauniina huhtikuisena päivänä. Saara on pukeutunut siniseen ja vihreään, kevään väreihin. Hän asuu Helsingissä avomiehensä ja nelivuotiaan poikansa kanssa. Saara Sutinen on mielenterveysaktivisti, kuvataiteilija, muusikko ja tanssitaiteilija. Hän on äskettäin saanut valmiiksi ensimmäisen kokeellista musiikkia sisältävän levynsä. Albumin Shadow Rised hän on tehnyt kokonaan yksin ja äänittänyt sen kotonaan. Levyn painattamiseen rahaa ei ole ollut, joten lauluja voi kuunnella Spotifyssa ja Youtubessa sekä ostaa itunes Storesta. Saara Sutinen kertoo koruttomasti kuntoutumisestaan mielen sairaudesta, joka matkan varrella oli saanut useita diagnooseja. Nykyään hän on Suomen Skitsofreniayhdistyksen hallituksen jäsen. Hän ei pidä usein käytetystä skitsofreenikko-sanasta, joka antaa ymmärtää, että kerran sairastunut on aina sairas. Paranemisprosessinsa hän kertoo alkaneen kun hän pääsi eläkkeelle ja toipumiselle oli aikaa ja siihen saattoi keskittyä. Lasta odottaessaan hän jätti päihteet ja vihdoin vuonna 2010 hän pääsi kauan toivomaansa terapiahoitoon. Aikaisemmin terapia oli torjuttu ja hoidoksi oli tarjottu vain Antabusta. Toipumista auttoi myös lääkkeiden käytön vähentäminen ja nykyään hän käyttääkin niitä vain tarvittaessa. Kuvaryhmästä oli suuri apu Avohoidossa tarjottiin toiminnallista terapiaa, mutta suurin apu tuli kuvaryhmästä. Taide merkitseekin Saaralle kaikkea ja hän on opiskellut maalaamista ja musiikkia pienestä pitäen. Taideaineiden opiskeluun hän sai kotoa kannustusta ja mm. kuvataiteita Saara opiskeli Vapaassa Taidekoulussa Helsingissä. Hän on toiminut myös tanssinopettajana. Tanssia ei voi erottaa itsestä, hän tuumaa. Saara on omatoimisesti kokeillut myös luontaishoitoja kuten aromaterapiaa ja harrastanut joogaa, ja niistä on myös ollut apua paranemisessa. Ensimmäisen psykoosinsa Saara koki vuonna Sitä edelsi työstä ja taidekoulun lopputyön valmistelusta johtuva stressi ja muita henkilökohtaisia ongelmia kuten ystävän itsemurha ja äidin kuolema syöpään. Saamaansa hoitoa Saara pitää huonona. Häntä ei kuunneltu eikä hän osannut vaatiakaan kun häntä ylilääkittiin ja sairaalassa pidettiin lepositeissä. Hän kokee, että hoidot vain pahensivat hänen oloaan. Liikaa valvontaa Saara kärsii siitä, että ympäristö pitää tarpeellisena valvoa jatkuvasti kerran sairastuneen elämää, mikä joskus johtaa kiusallisiinkin tilanteisiin. Saara on kokenut kommunikaatiovaikeuksia mm. sosiaaliviranomaisten kanssa autistisen poikansa hoidossa viranomaisten kuunnellessa vain toisiaan eivätkä kuntoutujaa, joka kuitenkin tietää parhaiten perheensä asiat. Skitsofreniayhdistys pyrkii toiminnallaan kuntoutujien olojen parantamiseen, Saara kertoo. Yhdistys mm. korostaa ajoissa hoitoon pääsyn tärkeyttä. Kun potilas hakeutuu sairaalan poliklinikalle, hänet on otettava sisään, vaikka hän ei itse osaisi kertoa mikä vaivaa, Saara tähdentää. Yhdistys peräänkuuluttaa kuntoutujien ihmisoikeuksia ja oikeutta palata työelämään. Saaran maalauksiin voi tutustua osoitteessa saarasutinen/galleria. Teksti: Seija Paakkunainen Kuva: Tanja Talaskivi 11\n12 Tässä kaikki paneeliin osallistujat, kolme vasemmanpuoleista edustivat omaisia. Kun toivo herää, suru väistyy Kokemuksellinen koulutuspäivä Peijaksen sairaalan auditoriossa Peijaksen sairaalan auditorio oli lähes täynnä, kun siellä järjestettiin huhtikuussa Surun ja toivon seminaari. Idea seminaariin syntyi syksyllä 2013, kun mm. sairaanhoitajat Jorma Piiroinen ja Katri Boahene huomasivat omassa työryhmässään Peijaksen sairaalan psykoosiosastolla, että ei puhuta siitä mitä tapahtuu skitsofreniaa sairastaneelle sillä välin kun ensishokki on ohi ja hänet uloskirjoitetaan. Piiroinen, Boahene ja muutama kokemusasiantuntija kokoontuivat ideoimaan ja suunnittelemaan seminaaria. Osa kokemusasiantuntijoista toimi hankkeen aikana yhdessä hoitajien kanssa osastolla, jossa he toivat toivoa skitsofreniaa sairastaville. Näillä asiantuntijoilla on samankaltaisia kokemuksia vuosikymmenten varrelta. Ja keskustelu heidän osastoryhmissään oli aika avointa. Useimmat potilaat kertoivat kokemuksistaan rohkaistuneina kun he huomasivat, että näillä kokemusasiantuntijoilla oli niin paljon samankaltaisia oireita ja tuntemuksia kuin heillä. Lähtökohtana hankkeelle oli myös stigman eli häpeän vähentäminen. Kaikilla kokemusasiantuntijoilla oli samanlainen kokemus siitä, ettei stigmaa käsitelty missään hoidon vaiheessa. Tärkeäksi koettiinkin rohkeus avoimuuteen, vaikeasta sairaudesta huolimatta. Tieto omasta sairaudesta helpottaa myös oloa. Keskeisiä asioita olivat myös luopuminen ja alistuvuus. Että potilas pystyisi pitämään puoliaan, eikä olisi liian kiltti. Todettiin, että on hyvä olla terveellä tavalla itsekäs hoitaakseen itseään. Eräs kokemusasiantuntija korosti ns. epämukavuusalueelle menemistä eli rohkaisua itsensä voittamiseksi. Että toimitaan tarvittaessa epämukavuusalueella vaikka se ei ole mukavaa jotta saadaan tuloksia kuntoutumisessa ja selviytymisessä. Kun ihminen sairastuu skitsofreniaan, hän ahdistuu kun hän alkaa ymmärtää millaiseen sairauteen on sairastunut. Hän kokee myös häpeää ja usein myös syyllisyyttä. Eräänkin potilaan ääniharhat syyttivät tätä jatkuvasti syylliseksi. Ja yksi monista tuntemuksista on suuri suru. Moni joutuu luopumaan niin paljosta. Toisaalta skitsofrenia on hyvin itsekeskeinen, kun ajattelee esim. jumalia ja kuninkaallisia harhatiloja. Nyt on kuitenkin Vantaalla ymmärretty, että on tärkeää luoda toivoa skitsofreniaa sairastavaan potilaaseen. Eräs kokemusasiantuntija sanookin hienosti, että kun ovi sulkeutuu, niin pari ikkunaa avautuu. Ja eräs toinen puolestaan kertoi vertauskuvan tiiliseinästä, josta puuttuu yksi tiiliskivi, tällöin rakennelma voi luhistua eli tarvitaan tiili sen puuttuvan tilalle ja se voi olla erilainen kuin alkuperäinen, joskin aikaa myöten löytyy sopiva tiiliskivi. Kokemusasiantuntijat voivat toimia tulkkeina, tukena ja tietolähteinä toipumisen prosessissa eli heitä kannattaa hyödyntää. Kuntoutuminen tarkoittaa myös sitä, että potilas itse hoitaa oman osuutensa eli tekee työtä itsensä kanssa tullakseen parempaan kuntoon. Korostettiin paljon myös fyysisen kunnon ylläpitämistä, se kun vahvistaa ja ennen kaikkea tekee hyvää psyykellekin. Riittävään lääkitykseen on potilaan hyvä olla motivoitunut, koska se on osa hoitoa. Hypoteesina hankkeessa oli myös se, että kaikki tämä vaatii paljon aikaa, kyyneliä, ahdistuksensietokykyä, epävarmuutta ja pelkoa (puhumattakaan erilaisista harhoista sekä niiden kanssa elämisestä ja hyväksymisestä). Muita tärkeitä tekijöitä ovat ystävien, omaisten ja läheisten tuki. Potilaalle on ensiarvoisen tärkeää, että hänellä on paikka missä käydä esimerkiksi työkeskus, opiskelupaikka tai kolmannen sektorin tarjoamat palvelut jotta potilas kuntoutuu ja voi elää mahdollisimman normaalia elämää. Kaikkein tärkeintä on toivo, sillä sairastumisesta on mahdollisuus selvitä! Teksti ja kuva: Tanja Talaskivi 12\n13 kirjat Juhani Mattilan Herkkyys ja sosiaaliset pelot on tarkoitettu itsetutkiskeluun. Kirja tarjoaa vaihtoehtoisen näkökulman nykypsykiatrialle. Terapiakeskusteluja ei tulisi korvata lääkkeillä. Sosiaalisesta jännittämisestä voi vuosien aikana kehittyä masennusta ja paniikkihäiriöitä. Esiintymispelko voi olla oire tästä kehityksestä. Siihen puuttuminen on mielenterveyden häiriöiden ennalta ehkäisevää toimintaa. Kirjassa puhutaan aistiherkkyydestä. Kyse on hermoston tavasta reagoida ärsykkeisiin. Lähes kaikki jännittäjät ovat aistiherkkiä, Mattila kirjoittaa He saavat normaalia enemmän informaatiota siitä, mitä tapahtuu mielessä ja sosiaalisessa ympäristössä. Aivot eivät pysty käsittelemään niihin virtaavaa tietotulvaa ja saattaa tapahtua blackout, ajatusten katoaminen. Tämä ei ole vaarallista. Sosiaalisissa tilanteissa toimiminen ei ole aina helppoa. Ujoksi määrittely tapahtuu ulkoapäin, jännittäminen on subjektiivinen kokemus. Jännittäminen ei aina ole negatiivinen asia. Siihen liittyy myös positiivista energiaa. Se auttaa keskittymään ja olemaan läsnä. Jännittäminen on seuraus siitä, että ihmisen mieli toimii aktiivisemmin. Mattilan mukaan jännitys syntyy siitä ristiriidasta, että ihminen toivoo hyväksyntää ja samanaikaisesti pelkää tulossa olevan torjunnan aiheuttamaa kipua. Kirja on kirjoitettu myötätunnolla, viisaudella ja yksinkertaisen selkeästi. Juhani Mattila on psykiatri ja psykoanalyytikko. Hän on kirjoittanut myös työuupumuksesta ja ujoudesta. Teksti: Eija Toiviala Kuvat: Mariella Järvisalo Juhani Mattila: Herkkyys ja sosiaaliset pelot. Kirjapaja\n14 sielun helmiä Vatsan ja jalkojen paikalle oli kasvanut pyrstö. Kuvat: Lotta Lindroos Merenneito ja Lohikäärme Olipa kerran Merenneito, jolla ei ollut nimeä. Hän ei muistuttanut tavallista merenneitoa; hänellä oli aivan tumma, lyhyt ja pörröinen tukka, vihreänhohtoiset silmät, eikä hänellä ollut kalanpyrstöä, vaan aivan tavalliset jalat. Tosin varpaiden välissä oli poimut, joiden avulla oli helppo liikkua vedessä. Sukkela hän olikin; teki niin hurjia pyrähdyksiä, kuperkeikkoja ja voltteja, että leikeissä kaverit jäivät aina jälkeensä ihmettelemään. Luonteeltaan hän oli hauska ja nauravainen, oli aivan kuin mikään ei ikinä voisi saada häntä mitään suremaan. Merenneidolla oli yksityinen Salonki, väritykseltään viheriöivästä purppurakoralliin ja sen jokaisella seinällä oli kuvastin. Siellä Merenneito saattoi toisinaan häpeilemättä ihailla itseään ja nuoruuttaan. Kuinka ihastuttava olenkaan! huokaili Merenneito ja toivoi että olisi voinut jäädä ikuisiksi ajoiksi tuohon hetkeen. Mutta Merenneidollemme oli käyvä, niinkuin meille kaikille. Hän kasvoi aikuiseksi. Eräänä aamuna hän huomasi että se oli tapahtunut. Vatsan ja jalkojen paikalle oli kasvanut pyrstö. Merenneito itki. Hän ei pyrähdellyt, polskinut, tehnyt voltteja ja kuperkeikkoja. Kuinka sillä naisen vatsalla ja pyrstöllä moisia temppuja edes voisikaan tehdä? Hän oli niin masentuneena muodonmuutoksestaan, että hänelle jouduttiin määräämään mielialalääkitys. Ja niin kuluivat nyt Merenneidon päivät, Merenneitojen lepokodissa, turhautuneena ja murheellisena vuoteella lojuen. Näin olisi jatkunut hänen elämänsä ties kuinka pitkään, ellei vierailulle olisi eräänä päivänä eksynyt sauvakävelyä innokkaasti harrastava, maanisdepressiivinen Lohikäärme. Tämä harrasti aktiivisesti muutakin liikuntaa, kuten uintia, punttisalia ja vesijuoksua. Merenneito havahtui; Pakkohan pyrstöä on johonkin hyödyntää. Jos siihen pystyy lohikäärme, pystyn minäkin! Alkoi uusi aika. Lohikäärmeestä tuli Merenneidon personal trainer ja vähitellen Merenneidon silmiin palasi niiden vihreä hehku ja nauru. Hän oppi uusia temppuja, joista jalkaisin ei olisi voinut haaveillakaan. Hän oppi uudet voltit, uudet kuperkeikat ja uudet pyrähdykset, naiselliset, pehmeät, sulavat, arvokkaat. Lohikäärme hymyili tyytyväisyyttään. Vesijuoksuakin on niin hauska opettaa! Varsinkin, jos on pyöreä vatsa ja viuhuva pyrstö. Tytti Seppälä 14\n15 sielun helmiä Pakkohan pyrstöä on johonkin hyödyntää. Jos siihen pystyy lohikäärme, pystyn minäkin! 15\n16 sielun helmiä Mies kotiutettiin ystävällisesti takaisin pahvilaatikkoonsa, Kodittomienkadun varrelle ja häneltä poistettiin lainaksi annettu passivointioloasu (entiseltä kutsumanimeltään pakkopaita ). 16\n17 sielun helmiä Päivystykseen saapui klo 14 neuroottinen, tärisevä, nuorehko mies ruskeassa, kuluneessa nahkatakissa (kertoo kaikille, että se on hänen isoisoisänsä peruja ja luultavasti antiikkia). Saapumishetkellä mies toisteli loputtomasti lauseita: Mistä mä nyt revin sen inspiksen muka? ja Voi helvetin helvetin helvetti! sekä Ai huomenna pitäis vielä juhliakin? Painoindeksin perusteella mies oli lievästi ylipainoinen, lääkitykseksi suosittelin viagraa ja rouhevaa seksielämää. Miehen vastaus suositukseeni oli seuraava: Ai oonko mä läski vai? Noi painoindeksit ei kyllä tutkimusten mukaan kerro mitään ihmisen todellisesta kunnosta. Pidemmän tarkastelun perusteella diagnosoisin miehen narsistiksi, jolla on erittäin kyyninen maailmankatsomus. Yleisesti ottaen miehen koko olemus oli sekava. Hänen pitkähkö, ruskea kuontalonsa oli rasvainen ja haisi ulosteelta, joten lähetimme hänet puhdistusyksikköön pestäväksi. Miehen nenä oli kooltaan sen verran mittava, että hänet oli vietävä leikattavaksi, jotta hänet voi palauttaa tähän yhteiskuntaan. Mies myös niiskutteli kaiken aikaa, ja epäilenkin hänen sairastavan astmaa. Tähän vikaan määräsin lääkitykseksi neljät villasukat ja yhden pitkäkaulaisen villapaidan. Neuroosiongelmiin määräsin lääkkeeksi runsaan kourallisen rauhoittavia päivässä, eiköhän näillä selvitä. Mies kotiutettiin ystävällisesti takaisin pahvilaatikkoonsa, Kodittomienkadun varrelle ja häneltä poistettiin lainaksi annettu passivointioloasu (entiseltä kutsumanimeltään pakkopaita ). Odotukset miehen toipumisesta ja palaamisesta osaksi toimivaa yhteiskuntaa ovat erittäin positiiviset, varsinkin jos suosittelemiani lääkityksiä jatketaan vähintään yhden eliniän verran. Anonyymi kirjoitusryhmäläinen 17\n18 Ympäri kehoani on erilaisia arpia: paksuja, tummia ja koholla olevia. Olen kolmekymppinen nainen ja arvillani on yli 25 vuotta pitkä historia. Viiltelyn ja muun itsetuhoisuuden tarkkaa esiintyvyyttä on vaikea arvioida, sillä suurin osa siitä tapahtuu yksityisesti. Keskimäärin viiltely alkaa 14-vuotiaana ja 19:nnen ikävuoden jälkeen sen esiintyvyys alkaa laskea. On kuitenkin yleinen harhaluulo että vain nuoret viiltelisivät, sillä itsetuhoisuutta esiintyy myös aikuisilla. Oma itsetuhoisuuteni alkoi alle kouluikäisenä. Saatoin painaa sormiani kuumaa lamppua vasten ja puhkoa neuloilla ihoani. Kun ensimmäisellä luokalla ommeltiin pussukkaa jumppatavaroita varten, sain idean ommella villalankoja käsiini. Pari vuotta myöhemmin keksin nitoa niittejä sormenpäihini. Kuvioon tulivat myös iskut kehooni nyrkeistä vasaroihin. Viiltely alkoi yläasteikäisenä ja siitä tuli ensisijainen itseni vahingoittamisen muoto. Aluksi jäljet muistuttivat kissanraapaisuja, mutta vuosien saatossa ne muuttuivat yhä raadollisemmiksi ja raadollisemmiksi. Kukaan ei koskaan puuttunut tekoihini, sillä peitin aina tuoreet jäljet ja jos joku sattui näkemään, keksin valheellisen tarinan haavoille. Itseni vahingoittamisesta tuli salainen ystäväni. Nyt, ollessani aikuinen, en ole vieläkään täysin päässyt eroon itsetuhoisuudesta vaikka viiltelyä ja muuta tuhostelua tapahtuukin aiempaa harvemmin. Kun tuska käy sietämättömäksi, en tunne enkä taida muuta lohdutusta kuin veitsenterän ihollani. RANGAISTUKSESTA LOHDUTUKSEEN Itsetuhoisuuden syyt ovat moninaiset. Yleisesti ajatellaan syyn olevan halu kuolla tai saada huomiota. Näin yksinkertainen asia ei kuitenkaan ole. Yksi syy itseni vahingoittamiseen on minulle se, etten koskaan voinut lapsena kanavoida vihaani siihen osoitteeseen, johon viha olisi oikeasti kohdistunut. Minua kohdeltiin pienestä asti kaltoin seksuaalisesta hyväksikäytöstä karkeaan emotionaaliseen kaltoinkohteluun ja laiminlyöntiin saakka. Kieltojani ei otettu vastaan vaan ne lensivät bumerangina takaisin. Raivo oli massiivista ja kääntyi itseeni. Veitsi iholla oli myös peilikuva katseille, joita sain äidiltä: viiltävä, vahingoittava. Lapsuudenkotini ilmapiiriin kuului ehdoton voimakkaiden tunteiden tukahduttaminen. Olin kuitenkin täynnä hallitsemattoman voimakkaita tunteita eikä minulla ollut muita keinoja sammuttaa niitä kuin fyysinen kipu. Kun sain kehooni kivun ja arven, jaksoin jälleen hymyillä, sillä vaikea tunne ei enää pitänyt minua kynsissään. Ja kun tämän keinon oppi lapsesta saakka, ei tavasta ole enää ollut helppo päästä irti aikuisenakaan. Niin välitunneilla kouluaikoina kuin luentojen välissä yliopistossa saatoin käydä vessassa viiltämässä itseäni, jotta vellova tuska pysyisi aisoissa. Niin syvään minuun oli iskostettu, että itkevänä minua ei kukaan hyväksyisi, ettei tullut mieleenikään kertoa kenellekään kuinka pohjattoman paha minulla on olla. En koskaan lapsena oppinut, että minuun voi koskea myös lempeästi ja kauniisti ja myös se on merkittävä syy itseni vahingoittamiselle. Kun en tiennyt muuta tapaa tuntea kosketusta kuin kipu ja kylmyys, aloin toistaa oppimaani. Kun toiset saavat hyvänolontunteen kampaajalla tai hierojalla käymisestä, minua hellii tuttu veitsenterä. Vaikeiden ja tuskaisten tunteiden sanoittaminen ei myöskään ole helppoa varsinkaan kun tähän ei ole lapsena opetettu. Tämä onkin myös syy haavoille, sillä ne antavat konkreettisen muodon kipeille tunteille. Kun veri vuotaa haavasta, voin nähdä, miltä minusta tuntuu. Usein tartun veitseen silloin, kun sanat tunteisiin loppuvat. Vastakohtana ylivoimaisiksi käyville tunteille viiltely ja muu itsetuhoisuus täyttävät joskus myös tappavan tuntuista sisäistä tyhjyyttä. On aikoja, joina tunnen olevani vain ulkokuoreni eikä sisälläni ole mitään. Silloin veitsi piirtää sisääni mielen ja sielun. Itsemurhaa olen yrittänyt viiltämällä vain kerran ja se on vähän tuhansien arpien keskellä. Silloin elämäni oli todella päättyä, mutta sattuma puuttui tilanteeseen ja jäin henkiin. Huomiota en ole halunnut teoillani saada vaan peitän aina tarkoin ainakin räikeimmät jäljet. Päinvastoin tunnen 18\n19 suurta häpeää arvistani - ja itseviha kasvaa entisestään. Viillän, koska vihaan itseäni ja vihaan itseäni, koska viillän. ENDORFIINIA JA ANALGESIAA Ne, joiden kanssa olen itsetuhoisuudestani puhunut, ihmettelevät kuinka kykenen tekemään moista. Ihmetellään, eikö kipu ole valtavaa. Vastaus on se, ettei kipua juurikaan ole ja minulle on diagnosoitu analgesia eli traumataustoistani johtuva kivuntunnottomuus. On myös tutkittu, että viiltely tuottaa morfiinin kaltaista hyvän olon hormonia endorfiinia ja endorfiini stimuloi aivojen palkkiokeskusta samalla tavoin kuin muun muassa nikotiini, alkoholi ja huumausaineet. Riippuvuus on siis suuri. TILALLE JOTAIN PAREMPAA Olen käynyt tiiviissä terapiassa yli kahdeksan vuotta eikä itsetuhoisuuteni ole vielä täysin poistunut elämästäni. Kun oikein tiukka paikka tulee, en osaa lohduttaa ja rauhoittaa itseäni muutoin kuin veitsen avulla. Vähitellen olen kuitenkin alkanut kyseenalaistaa syvään juurtunutta tapaani. Olen alkanut ymmärtää, ettei verenvuodatus loppujen lopuksi ratkaise ongelmiani vaan päinvastoin vain lisää häpeäni ja itsevihani taakkaa. Jokainen viilto myös vie minua kauemmas sanoista, jotka vaikeille tunteille pitäisi löytää. Minun on opittava löytämään itseni rauhoittamiseen ja lohduttamiseen muita keinoja kuin haavat mutta niin kauan kuin viillän, en voi löytää uusia tapoja. Tämä on sama kuin huumeiden käytössä: käytön on loputtava ennen kuin tilalle voi syntyä jotain uutta. Ehkä kuitenkin joskus tulee päivä, jolloin verivirran sijaan itken kuten muutkin ihmiset itkevät. Kyyneleitä, jotka puhdistavat ja huuhtovat silmän pintaa. Arpiani minun ei tarvitse katsella loppuelämääni, sillä minulle on luvattu korjausleikkaus julkiselta terveydenhuollon sektorilta, kun viiltely on selvästi ja lopullisesti taaksejäänyttä elämää jälkiä pidetään taustoistani johtuen tapaturmana. Minä kun en valinnut lapsuuttani ja sen väkivaltaa ja luonnollisesti julmuudella on seurauksensa. Kuinka olisin voinut porskuttaa elämään vailla oireita sisin raadeltuna? Sen kuitenkin tiedän, että yhden arven haluan säilyttää. Muistomerkkinä vuosikymmenten mittaisesta sodasta, jonka olen itseni kanssa käynyt. Syyllinen Raivo oli massiivista ja kääntyi itseeni Kun toiset saavat hyvänolontunteen kampaajalla tai hierojalla käymisestä, minua hellii tuttu veitsenterä. 19\n20 Teksti: Evi Riitta Excell Kuvat: Kuriton Company ja Kansallisteatteri Hurmaannuin syvällisesti nähtyäni Heidi Syrjäkarin ohjaaman episodinäytelmän Maailman epäluotettavuudesta ja Juha Hurmeen teatteriesityksen Europaeus. Eikä näiden näkeminen riittänyt, pitipä lukea käsikirjoituksetkin useaan kertaan. Hurmeeseen hurahtamista vauhditti hänen tuore souturomaaninsa Nyljetyt ajatukset (Teos 2014), jossa toinen paatissa seilaava toteaa toiselle, että 20 Horacio Guiamba ja Maija Arhola. Kuva: Ville Härkönen teatteriesityksen takana on aina toinen taide, käsikirjoituksen taide, sanataide, puhdas fiktio. Syrjäkaria ei ole syrjiminen vaikka ohjauksensa onkin menneen talven lumia Maailman epäluotettavuudesta on osuva nimitys otteille saksalaisen näytelmäkirjailija Dea Loherin vuonna 2003 Paperittomat maahanmuuttajat näkevät naisen menevän mereen, mutta viranomaisia peläten jättävät tämän hukkumaan. Syyllisyys on raskas taakka. Syntymäsokea tankotanssija haaveilee näkemisestä. Turhautunut filosofi säästää tuotannostaan yhden ainoan kirjan (Maailman epäluotettavuus), muut hän polttaa ja ryhtyy monologiin kuuroille korville koska kultaseppämiehensä mykkyys tiivistyy luuppilamppuun. Juha Sääski,. Kuva: Ville Härkönen. ilmestyneestä yhteiskuntakriittisestä näytelmästä Viattomuus (Unschuld), joka tarkastelee maailmaa kahden laittoman siirtolaisen silmin ja on tänään todellisempaa kuin näytelmän ilmestymisvuonna. Käsikirjoitus on julkaistu Emilia Pöyhösen suomentamana saksalaisen näytelmäkirjallisuuden antologiassa Peruskivet (Goethe Institut, 2013). Kannattaa lukea, toimii proosana erinomaisesti. Esitys koostui lyhyistä, eri paikkoihin ja ihmiskohtaloihin sijoittuvista jaksoista, joissa kohtaamattomuus oli sääntö ja lähelle päästäminen poikkeus. Suvantopaikkoja ei juuri ollut. Esitykseen oli käsikirjoituksesta poiketen luotu rujon kauneuden lisämaustetta. Paperittomia nykyorjia piti elämässä kiinni tietty pyhyyden kokemus, he uhrasivat saamastaan viinatipasta ensin Äiti Maalle ennen kuin siemaisivat huikkansa. Kauniisti oli kuvattu myös kuolemanportit, joiden valoisaan usvaan olivat kaikki mereen menijät ja muut manalle mielineet yhdenveroisina tervetulleita. Ensi reaktioni esityksen jälkeen oli sanaton hämmennys. En kuitenkaan kokenut näytelmän lohduttomuutta raskaana, pikemminkin tulin siitä raskaaksi. Kuin boababin siemenen olisin nielaissut, jos kohta parin päivän päästä siemen alkoi pukata valtavaa puuta kuin konsanaan Pikku Prinssin kotiplaneetalla. Täysinäishyminöinnistä, Hurmetta siteeratakseni, heräsi loputtomia kysymyksiä ulkopuolisuudesta, osattomuudesta ja kuolemanhalusta. Miten elää ihmisarvoista elämää jos ei pääse sisälle yhteiskuntaan, perheeseen, rakkauteen, omaan elämäänsä? Miten elää kun toivo on kuollut? Miten elää kun ei ole paikkaa jossa asua? Miten elää kun kukaan ei kosketa? Miten puhua kun sanat hajoavat? Mihin uskoa kun presidentti puhuu liikaa? Mikä estää hyppäämästä ikkunasta ja miksi niin ei saisi tehdä? Mitä syyllisyys on kun kaikki ovat viattomia mutta kukaan ei ole syytön? Minä haluaisin hengenpelastajaksi, on näytelmän toivoa antava viimeinen repliikki. Sen lausuu musta maahanmuuttaja, joka tällä tokaisullaan laajasti ymmärrettynä osoittaa olevansa porukan ainoa käenpesän ylitse lentäjä.\n21 Europaeus, Timo Tuominen. Kuva: Tuomo Manninen. Hurmeen huikea Europaeus-esitys, hurraa! David Emmanuel Daniel Europaeus ( ) oli kansanrunouden kerääjä, joka kokosi huomattavan osan Kalevalan runoista ja merkittävä kielitieteilijä, joka loi suomeen uusia sanoja (mm tasa-arvo, eduskunta, enemmistö, harrastus, toimeentulo). Hän oli Runebergin, Kiven, Snellmanin ja Lönnrotin aikalainen ja viimemainitun tarkkanäköinen kriitikko. Hän oli vähäosaisten, tasa-arvon ja rauhan puolustaja, ikuinen ylioppilas jolle aikalaiset nauroivat, änkyttävä originelli joka salkussaan kantoi pääkalloa. Historian pölystä puhdistetun surullisen hahmon kulkijan myötä teatteriesityksestä tuli valohon ja viisauteen vievä retki. Naurun jälkeen näytettiin elämän nurja puoli, kun näyttelijät suustansa laukoivat miltä maailman meno kaikkein potkituimman, hulluksi haukutun silmissä näytti. Europaeuksen naiset: äiti ja Lilli Äidin merkitys Europaeukselle oli suuri, tarvittiin kaksi näyttelijää häntä esittämään. Näytteeksi pätkä äidin ja Europaeuksen käymää dialogia: Anna olla, ottaisit vähän iisimmin. Ei yhdelle kuulu noin monta mittaa. Olisit kuin yksi muista pojista. Pysyisit kotona. Lapsiraukkani olet hieman tasapainoton mielenliikkeissäsi. Minulla on liikkuva hengenlaatu. Sinä hosut tuhanteen suuntaan! Tässä maailmassa on paljon korjattavaa! Sinä menet rikki, kun korjaat niin paljon. Väkeväjuonteinen aatemaailma pitää minut kasassa kuin rautavanne tynnyrin! Entäpä kuka oli Lilli, tämä äidin jälkeen miehen toiseksi tärkein nainen? Pääkallo oli hänen ainoa tosi ystävänsä, ymmärtäjä, kuuntelija, opettaja, innoittaja ja vieläpä herttainen nuori nainen nimeltään Lilli! Pääkallo symboloi Europaeukselle kaikkien ihmisten yhteistä alkuperää. Europaeuksellekin soisi oman muistomerkin ja liputuspäivän. Tätä kävelevää kosmopoliittia voisi hyvin juhlia jo valmiina liputuspäivänä eli Eurooppapäivänä 9.5. Europaeus-esitykset jatkuvat syksyllä Kansallisteatterissa, nyt pienellä näyttämöllä. Nyljetyt ajatukset on romaanin ja tietokirjan ihana risteytys Juha Hurme antaa uutuuskirjassaan vastauksia siihen mistä ihmisten maailmassa on kysymys. Hän puhuu vaikeista asioista ymmärrettävästi ja näyttää miten kulttuuri pitää maailmaa pystyssä. Jos aikalaiset nuijivat kuin hakkalelua Europaeusta alas, niin Juha Hurme nakuttelee alashakattuja ja historian hämärään hukkuneita takaisin näkyviin. Juha Hurmeen ajatuksia päästään Helmissä kuulemaan livenä. Hurraa ei hän sanonut ei, kun kutsuin hänet vieraaksemme Hertsikan Helmi-talolle syksyllä. 21\n22 MAINOSSIVU HELMI\n23 MAINOSSIVU HELMI\n24 Spei suae patria dedit. Toivoilleen isänmaa antoi. Köyhä Suomen suuriruhtinaskunta rakennutti Vanhan ylioppilastalon, se rahoitettiin osittain kansalaiskeräyksellä. Siksi talon fasadissa lukee tuo kuuluisa lause. Valistusaatteelta kesti yli viisisataa vuotta itää, kasvaa ja tuottaa hedelmiä. Suomen tasavallan (demokraattisilla vaaleilla yhteisiä asioitamme hoitamaan valituilta) päättäjiltä kesti vajaat kymmenen vuotta möyssätä ne hedelmät tuusannuuskaksi ja vetää ne alas viemäristä. Keväällä 2011 Kelan tiedotteessa kerrottiin: viisi nuorta jää eläkkeelle joka päivä. Miksi näin tapahtuu? Kelan tutkija Raimo Raitasalo esittää kolme mahdollista syytä nuorten eläköitymisilmiöön: sosiaaliturvan saamisen edellytykset ovat muuttuneet, mielenterveyden häiriöitä pystytään paremmin diagnosoimaan ja hoitomahdollisuudet ovat riittämättömiä. Voiko kyse olla siitä, että nämä työkyvyttömyyseläkkeelle joutuneet nuoret ja nuoret aikuiset eivät ole saaneet riittävän varhain aloitettua tarpeen mukaista hoitoa? kysyy Raitasalo. Mutta onko se oikea kysymys? Ja riittääkö se? Isänmaan toivot ja 1990-lukujen talous- ja sosiaalipolitiikan seuraukset ovat alkaneet näkyä nyt. Ahneus on johtotähtemme. Osmo Soininvaaran mukaan Työttömyyden nousu ja laman alku aiheutettiin aluksi tahallaan, mutta kävi niin kuin silloin tällöin käy kulotuksessa. Tarkoituksena oli tiettävästi nostaa työttömyys henkeen, mutta lama pääsi ryöstäytymään valloilleen luvun lamahallitusten oli tarkoitus luoda työttömien reservi, koska silloisten talousoppien mukaan sellaista tarvittiin taloudellisen nousun vauhdittamiseen. Työttömyys kuitenkin räjähti käsiin. Hella Wuolijoen näytelmä Juurakon Hulda (1937) kuvaa oman aikansa ihanteita, kansanvalistusaatetta ja sosiaalisen nousun mahdollisuuksia opiskelun ja työn avulla. Juurakon Hulda, 1930-luvun nuori, opiskeli vapaa-ajallaan ja 24


Vuonna 1991 totalitaarinen valta lähetti edustajansa BJ: n arktisella alueella sijaitsevalle salaiselle saarelle tiedusteluun vihollismaassa. Vuonna 1992 järjestelmän vikaantumisen vuoksi BJ paljastaa sijaintinsa. Kahden päivän kuluessa vihollisjoukkojen...\n3 May 20 Sisään Pelit, Tappelupelit\nStreet Battle 2 on Beat'em up -peli. Tuntemattomat mutanttitaistelijat tunkeutuivat maahan. Sinun on hylättävä vihollisen hyökkäys. Valitse taistelijasi kuudesta käytettävissä olevasta merkistä. Päihitä kaikki vastustajasi kolmella käytettävissä...


Kovaa treenaminen vanhemmalla iällä! - heleatraining.fi\nKovaa treenaminen vanhemmalla iällä!\nTuossa kun yrittää iän karttuessa treenata kovin niin tuli mieleen et mitä otan huomioon ja mitkä ovat mielestäni tärkeimpiä seikkoja kun näin keski-iän kynnyksellä treenaa.\nSelvästi Ninja !\nMielestäni tärkein seikka, myöskin asia mistä huomaa että ikää on tullut. Siinä kun nuoremmat voivat vetää peräkkäisinäkin päivinä kovia treenejä pitää itse suunnitella jo viikon treenejä ja ottaa huomioon mitä tekee ja milloin. Tämä sen takia että ehtii palautumaan kunnolla, en esimerkiksi juokse kahtena päivänä peräkkäin kuin aniharvoin ja tuolloinkin toinen on yleensä pk-lenkki.\nSamoin en ota juoksun välipäiville mitään kovaa jalkatreeniä salilla, enemmin yläkroppaa taikka nopeutta. Itselleni sopiva on että viikossa on noin 2-4 kovaa treeniä, muut sitten kevyempiä.\nSamoin olen alkanut ottamaan ylimääräistä lepoa myöskin jos yhtään siltä tuntuu, se on selkeästi toiminut. Uni ja ruoka myös tärkeässä asemassa että jaksaa. Toista oli nuorempana mutta nykyään ei voi mennä vähillä unilla ja huonosti syöneenä.\nVetoja juoksuvarjon kanssa\nPikavoittoja ei ole olemassa, pitää olla malttia. Kannattaa asettaa tavoitteet kesän juoksukilpailuihin realistisesti, näin pysyy myös terveempänä ja välttää turhat telakat. Eikä kannata väkisin päästä kesäksi ennätyskuntoon jos on kaukana ollut vaikkapa rikkonainen kevät takana vaan rauhassa taas rakennella pohjaa kuntoon.\nVenyttelyn voi aloittaa koska tahansa , vaikka ei olisi nuorempana sitä tehnyt. Mitä enemmän liikkuu ja ikää tulee sen tärkeämpää on kehonhuolto ja harjoittelun monipuolisuus muutenkin jotta välttyy turhilta rasitusongelmilta yms. Lihaskuntoon kannattaa myös kiinnittää huomiota koska lihasmassa alkaa iän myötä huveta.\nJos aikoo saada parempia tuloksia kuin ennen, varsinkin mitä nuorena saavuttanut on mentävä epämukavuusalueelle. Kehitys pysähtyy ajanmyötä jos aina tekee saman treenin samoilla vauhdeilla ja ärsykkeillä. Intervallit ovat siihen hyvä keino.\nTags: : harjoittlelu • hyvinvointi • keski-ikä • kuntoilu


Vapaavuori vie, eikä vasemmisto edes vikise » Yrjö Hakanen\nVapaavuori vie, eikä vasemmisto edes vikise\nHelsingin valtuusto kävi ensi vuoden talousarviosta eilen keskustelun, jossa kukaan ei halunnut tai uskaltanut puuttua satojen miljoonien eurojen ylijäämiin. Pormestari Jan Vapaavuori (kok) kertoi avoimesti tehneensä syksyn alussa tahallaan vähäsen alimittaisen esityksen, jotta poliittiset ryhmät voivat kirjata saaneensa neuvotteluissa ”lisäyksiä”. Näytelmä kulki käsikirjoituksen mukaisesti.\nVaisu keskustelu budjetista\nValtuusto keskusteli budjettiesityksestä noin kolme tuntia, mutta vaisusti. Kokoomus kehui budjettiesitystä ”vastuullisesta taloudenpidosta”. Voi kysyä, kenelle ja mistä kannetaan vastuuta, kun palvelujen määrärahat alimitoitetaan?\nVihreät, demarit, Vasemmistoliitto, keskusta ja kristilliset tyytyivät melko ympäripyreiden puheiden lisäksi muutamiin ponsiin, joilla ei budjettia muuteta. Paavo Väyrysellä, piraattien Pennasella ja Liike Nytin Saxbergilla ei ollut oikeastaan mitään sanottavaa budjetista.\nPerussuomalaiset arvostelivat maahanmuuttajien kotoutumisen tukemista ja esittivät keskustakirjastolta siirrettäväksi 7 miljoonaa sote-rahoitukseen. Vapaavuori muistutti, että kaupunginhallituksen budjettineuvotteluissa perussuomalaiset tehneet mitään esityksiä.\nKatju Aro ilmoitti, että feministipuolue ei ollut mukana neuvotteluissa eikä ole mukana budjettisovussa. Hän totesi budjetin vaarantavan palvelujen laadun ja riittävyyden. Aro ehdotti budjetin palauttamista uuteen valmisteluun, jossa lisätään sote-rahoitusta nostamalla veroprosenttia. Kukaan ei tätä kannattanut.\nValtuusto päättää budjetista seuraavassa kokouksessa eikä esitykseen ole tulossa mitään muutoksia. Kuntaveron ja kiinteistöveron valtuusto päätti jo eilen. Ne säilyvät nykyisellään.\nMalminkartanoon päätettiin päiväkodin ja nuorisotalon rakentamishanke. Pasilaan hyväksyttiin kaavamuutos, joka mahdollistaa Asemamiehenkatu 3:n toimistotalon tilalle asuntorakentamista. Lisäksi päätettiin Herttoniemen yritysalueen yhden korttelin osittainen muuttaminen asuinrakentamiseen.\nOsallistuva budjetointi alkaa\nTänään avattiin verkossa sivusto, jolla helsinkiläiset voivat tehdä 9.12. asti ehdotuksia osallistuvaan budjetointiin. Tällä ei kaupungin 4,5 miljardin budjetin linjaa muuteta, mutta aloitteilla voi saada liikkeelle joitain projekteja, tapahtumia ja muita hankkeita (joiden menot vähintään 35 000 euroa). Yhteensä osallistuvaan budjetointiin on varattu 4,4 miljoonaa.


Koronakriisissä yhteiskunta-alan osaajat turvaavat rakenteet - Uralehti Koronakriisissä yhteiskunta-alan osaajat turvaavat rakenteet - Uralehti\nOlethan huomannut, että YKA palvelee sinua verkossa? Kaikki koulutuksemme on toistaiseksi siirretty sähköiselle oppimisalustalle tai pidetään webinaareina. Esimerkiksi oman työhakemuksen hiomiseen saa apua lounastauon lomassa. Pohditko omaa uraasi? Voit varata henkilökohtaisen uravalmennusajan puhelin- tai skypeyhteydellä. Seuraa päivittyvää tietoa urapalveluista täältä: https://www.yhteiskunta-ala.fi/edut-ja-palvelut/urapalvelut/. Jäsenpalvelumme saat kiinni osoitteesta jasenasiat@yhteiskunta-ala.fi ja puhelinnumerosta 010 231 0350.\nYhteiskuntatieteilijät ovat keskeisessä roolissa kriisin ratkaisemisessa


MaijaKirsikka: Epäonnistuneet osa 2. Bounty\nEpäonnistuneet osa 2. Bounty\nOon nyt tehnyt kinderpiirakkaa sekä kahdella eri tavalla twixejä kotona. Seuraavana vuorossa oli kokeilla Bountyja. Eli suklaapatukoita joissa on kookosta sisällä. Ei taaskaan mennyt putkeen. En tiedä oliko ohjeeseen merkattu liian pieni vuoka vai missä vika, mutta minulla piirakasta tuli todella paksu.\nPiirakasta paloja leikattaessa paloista ei saanut tehtyä kovin pieniä, vaikka piirakka oli niin makeaa että olisi sitä vaatinut. Piirakan pohja oli kevyt ja päällinen raskas joten palat kaatuilivat :D\nHyvä idea mutta epäonnistunut toteutus :D en sitten tiedä oliko vika leipojassa vai ohjeessa, mutta kookoskreemiä voisi kyllä käyttää joskus toiste, esimerkiksi kakun päällysteenä?\nLähettänyt Maija klo 10.00\nTunnisteet: kookos, piirakka\nEpäonnistuneet leipomukset osa 1.\nUus lemppari sämpylä resepti!


Äänentoistojärjestelmä: aux usp\nKatsastettu bmw alustasarja ynnä muuta. 22vuotta vanha auto joten käytönjälkiä sanomista ja korroosiota löytyy vaihto käy halvenpaan vehkeeseen lisää kuvia tulossa tarjouksia voi tehdä\n***** Kelpaako? Vaihto: BMW 523 (Myyty) - Nettiauto\n***** Kiinostasko vaihto? Vaihto: Fiat Punto (Myyty) - Nettiauto\n***** paljonko pitäisi saada väliä kun tuota ooppelia tyrkytin vaihossa? soittele 0404875474\n***** Vaihto opel vectra 1.8 bensa vm -01 vähillä kilometreilä ja tosi hyvin pidetty, löytyy säädettävä alusta ja 17" alumiinivanteet nastarenkailla\n***** vastasi paljonko saisi väliä\n***** Päikseen e39 520i - 97 Hopea?\nBMW 320 2.0, '95, 270 tkm\nNettiauto ID 9246191


Onnen hetkiä paratiisissa: syyskuuta 2013\nSisustussuunnitelma osa 2, yläkerta\nSuurkiitos, kun kommentoitte niin ahkerasti aiempaa sisustussuunnitelmapostaustani nro 1. Mielipiteistänne on suuri apu, joskus kun on niin vaikea valita kahden tai useamman\neri vaihtoehdon väliltä.\nTässä postauksessa kurkistamme yläkerran lastenhuoneiden ja meidän makkarin sisustussuunnitelmiin. Kaikkiin näihin huoneisiin uusitaan tapetit ja\njoitain pintoja maalataan. Lisäksi hankintalistalla on muutamia uusia kalusteita ja >\nmattoja sekä verhoja.\nVasemmalla pojan huoneen uusi Sandberg Edward -ruututapetti, jota tulee kahdelle seinälle.\nKaksi muuta seinää maalataan vaaleanharmaalla maalilla. Tässä huoneessa on vallitsevana elementtinä punainen, iso Salama Mcqueen -sänky, joten tapetin pitää olla jokseenkin neutraali.\nVieressä tytön huoneen tapettiehdotukset. Toiveena hänellä on mustavalkoinen huone.\nItse ihastuin ylhäällä vasemmalla olevaan kirjain-tapettiin, ihastuttavia fontteja, eikö totta?\nMikä näistä neljästä mustaharmaa sävyisestä tapetista on sinun makuusi?\nOikealla keskellä näyte maalista, jolla maalataan ne seinäpinnat,\njonne tapettia ei laiteta, huoneeseen tulee siis kaksi maalattua seinää\nniin kuin pojankin huoneessa.\nSamassa ruudussa myös kangasnäyte tytön huoneen läpikuultavista laskosverhoista.\nTässä meidän makkarin tapetti ja tekstiilimalleja. Vaihtoehto 1. Ihastuin oitis tuohon harmaan sävyiseen ylhäällä esiteltyyn kohokuvioiseen Leaf harlequin -tapettiin.\nVaikka rullalle tulee jokseenkin paljon hintaa, niin yhdelle seinälle tehosteeksi sitä kyllä raskii laittaa. Muut seinät tapetoidaan sitten yksivärisellä, harmahtavalla Casadecon Amboise -tapetilla,\njossa on hieman kiiltoa.\nTai sitten vaihtoehto 2. Tehosteseinälle tuo Casadecon, alla esitelty tapetti, jossa kiiltäviä kukkakuvioita. Ja muille seinille yksivärinen, vaalea tapetti, jossa hieman hentoja viivoja.\nKumman sinä vaihtoehdon sinä valitsisit?\nSuunnitelman oikeassa reunassa on esitelty harmaasävyisiä, kiiltäväpintaisia tyyny- ja päiväpeitetekstiilejä. Makuuhuoneen hankintalistalla on lisäksi verhoiltu sängynpääty ja\nSwarovski-kristallein koristellut silkkiset koristetyynyt tuovat ripauksen luksusta makuuhuoneeseen.\nTämänkaltaista sängynpäätyä olen ajatellut. Värinä tummanharmaa, kuinkas muuten :)\nVasemmalla kuva saunaan ehdotusta uudesta sävystä. Suunnitelman mukaan sauna sävytettäisiin harmaaksi, lauteet Artic 5120 saunavahalla ja seinät Artic helmiäsikuullotteella nro 5122. Pidän kovasti suunnittelijan ehdotuksesta tuunata nyt puunvärinen sauna samaan sävymaailmaan kodin muiden tilojen kanssa.\nKuvassa keskellä ja oikealla kuvia tytön huoneesta ja meidän makkarista nykytilassa. Tyttö on protestoinut jo jonkin aikaa huoneensa ruusutapetteja ja asettunut asumaan kotimme telkkarihuoneeseen. Remontti on parasta aloittaa siis hänen huoneestaan, jos haluamme saada sovun aikaiseksi :)\nMeidän makkarissa on tällä hetkellä syreenin lila tapetti. Kuvan ottamisen jälkeen sänkyä on siirretty 90 astetta (kuvan oik. reunalle, jossa kattolyhty). Niin kuin kuvista käy ilmi, kaikissa makkareissa on Kannustalolle tyypillisiä kattolyhtyjä, jotka asettavat omat haasteensa niin seinien materiaalivalinnoissa kuin kalustesijoittelussakin.\nTässä viimeisenä vielä olohuoneen ja keittiön tekstiiliehdotuksia. Keltainen on hyvä pari harmaalle, sitä on suunnitelmassa ehdotettu käytettäväksi muun muassa sohvatyynyissä ja\nkeittiön laskosverhojen höyhen-kirjailussa.\nKeittiön ilmettä modernisoidaan vaihtamalla nykyinen puujäljitelmäpöytätaso uuteen, graniitinharmaan säviseen tasoon (kuva oik. alhaalla).\nKuvassa vas. ylhäällä Poshin ihanan pehmeät matot, Nuala White tai Silver. Aion panostaa tässä uudistuksessa määrämittaisiin, kyllin suuriin mattoihin. Tällä hetkellä kotimme kaikki matot ovat tilaan nähden auttamatta liian pieniä. Olohuoneeseen tilataan 2500 x 2500 -kokoinen matto kokoamaan tila yhteen niin, että sohvan ja nojatuolien etujalat ylettävät hyvin matolle.\nRuokailutilaan ja yläkerran aulaan on ehdotettu harmaata, matalanukkaista mattoa.\nTällä hetkellä meillä ei ole lainkaan mattoa ruokapöydän alla, koska joskus on tuntunut,\nettä ruokaa on enemmän pöydän alla kuin lautasella :) Mutta ehkä nyt uskaltaisin jo kokeilla tilaan mattoa, lapsukaiset ovat toivottavasti sisäsiistempiä kuin taaperoikäisinä :)\nIso muutos tulee olemaan olohuoneen ja ruokailutilan verhojen vaihto laskosverhoista pitkiin,\nsuoriin verhoihin. Warwickin Delphi -kangas on kauniin läpikuultavaa ja tuo ripauksen ylellisyyttä sisustukseen (kuvassa keskellä). Lise-Mari ehdotti, että kiinnittäisimme verhotangot mahdollisimman ylös, lähelle katon rajaa, luodaksemme vaikutelman korkeasta tilasta.\nTässä kuva olohuoneen manttelitakasta. Uudistuksessa takkakin saa uuden ilmeen,\nkun tammipuinen kehys maalataan harmaaksi (Farrow & Ball 242 Pavilion grey).\nTuo taustalla näkyvä beige tapetti vaihtuu sekin harmaaseen.\nItseasiassa kaikki olohuoneen ja keittiön seinät tapiseerataan samalla hentoraitaisella\nHooked on walls tapetilla nro 97005.\nKuvassa näkyvä musta pelikehys saa uuden, kevyemmän ilmeen maalilla,\nsävy Ammonite 274 (Farrow & Ball).\nSumma summarum, neutraaleilla, mutta raikkailla linjoilla mennään.\nLuotan Lise-Marin ammattitaitoon, sillä hän vastasi myös mökkimme sisustussuunnittelusta.\nMutta kerrohan, mitä mieltä itse olet?\nKaikki neuvot ja vinkit otetaan kiitollisuudella vastaan!\nLähettänyt Teija Hakula klo 21.42 7 kommenttia:\nTunnisteet: koti, maricken, sisustus, sisustussuunnitelma\nSyksyn mehevin omenapiirakka\nTulin tässä huikkaamaan teille herkullisen omenapiirakkareseptin. Nappasin sen viime syksynä ilmestyneestä Valion Kerma-lehdestä. Erityisen makoisan tästä piirakasta tekee mehevä, pehmeän kermainen täyte, joka on oiva seuralainen omenalle.\nPohja: Vaahdota voi ja sokeri keskenään. Vatkaa joukkoon muna. Lisää jauho-leivinjauheseos taikinaan. Pohjusta leivinpaperilla irtopohjainen kakkuvuoka ja voitele vuoan reunat. Levitä taikina vuoan pohjalle ja reunoille.\nTäyte: Sekoita täytteen aineet keskenään ja kaada pohjan päälle. Kuori omenat ja leikkaa ne ohuiksi viipaleiksi. Lado viipaleet mielesi mukaan rahkatäytteen päälle. Sirottele päälle kanelia ja sokeria.\nPaista 175 asteessa n. 50 min. tai kunnes on kypsä. Anna jäähtyä rauhassa vuoassa ja irrota vasta sen jälkeen.\nTäytteen maitorahkan voi mainiosti korvata esim. turkkilaisella jogurtilla, testasin, hyvin toimii!\nNautitaan, on syysherkkujen aika!\nLähettänyt Teija Hakula klo 3.43 Ei kommentteja:\nSisustussuunnitelma osa 1, alakerta\nOlen ihan täpinöissäni! Kävimme tiistaina J:n kanssa Marickenissa tutustumassa Lise-Marin tekemään omakotitalomme sisustussuunnitelmaan. Kivalta näyttää, suht pienillä muutoksilla saamme päivitettyä kodin sisustuksen uudelle tasolle.\nKupletin juonihan on tämä. Asumme kymmenen vuotta sitten rakentamassamme omakotitalossa, joka on pitkälti Kannustalon Rauhalan kaltainen, vain pieniä muutoksia olemme pohjaratkaisuun tehneet.\nNoh, kymmenen vuotta on kymmenen vuotta. Eli paljon on vettä Aurajoessa virrannut sitten vuoden 2004, jolloin pääsimme muuttamaan sen ajan unelmien kotiimme. Sisustusmaku on muuttunut melko lailla kymmenen vuoden takaisesta ja nyt tuli tunne, että on korkea aika saada kodille uusi ilme.\nTässä muutamia kuvia Lise-Marin meille ehdottamista materiaali- ja kalusteratkaisuista. Uudistuksen punaisena lankana siis harppaus maalaisromanttisesta mummolatyylistä reippaasti modernimpaan ja skandinaavisempaan suuntaan. Muutoksen myötä kotimme värimaailma muuttuu lämpimästä, minun silmiini tällä hetkellä jonkin verran tunkkaisestakin, maitokahvinväristä raikkaaseen valkoiseen ja hillittyyn harmaaseen.\nSuokaa anteeksi kömpelyyteni. Minä tumpelo en osannut muuttaa pdf-tiedostoja jpg-formaattiin, joten tässä print screenit suunnitelmista. Suosikkihuonekaluistani, jotka todennäköisesti tulemme hankkimaan, on sitten paremmat kuvat kunkin suunnitelman alla.\nOlohuoneen sohvavaihtoehdot. Syli -sohva ja nojatuolit tai kääntyvät Dada -nojatuolit laippajalalla. Tykkään kovasti tuosta kääntyvästä nojatuolista. Sopisi passelisti meidän olohuoneeseen, jossa on telkkari seinän toisessa päässä ja takka keskellä huonetta. Kelpaisi sitä sitten kiepauttaa tuolilla itsensä sopivaan asentoon riippuen siitä mitä on tekemässä, katseleeko telkkua vai ihaileeko takkatulta.\nVaihtoehtona Sylille Studia -sohva (Sohva Design) ja saman sarjan nojatuolit. Kalusteisiin olemme ajatelleet valita valkean kankaan.\nStudia, kumman sinä valitsisit?\nOlohuoneen sivupöydälle valaisin, Costanza, Luceplan, samasta sarjasta myös lattiavalaisin. Olohuoneen laskosverhojen tilalle pitkät verhot. Ylhäällä vasemmalla Option Calligaris sivupöytä.\nEhdotetut sohvapöydät eivät olleet oikein makuuni, niitä pitää vielä katsella ajan kanssa. Manttelitakan tammipuiset kehykset maalataan harmaiksi, kiva idea ja vaivaton toteuttaa, koska kehys on helposti irrotettavissa.\nKeittiön ruokapöydäksi Calligaris Omnia -pöytä, valkoinen koko 160 cm x 90 cm, jatkolla 220 cm. Easy -tuoli, metallirunko, valkoinen nahka (tai keinonahka) verhoilu.\nNäistä tuoleista olen jo nähnyt unta :-)\nKeittiön ruokailuryhmän valaisin 1 kpl Collage Snow, Louis Poulsen,\nhalkaisia 600 mm, aika ihqu!\nVaihtoehtona GE -valaisin, Kartell, kirkas, näitä tarvittaisiin pöydän päälle kaksi kappaletta.\nTämä Louis Poulsenin Collage snow on ykkösvalintani ruokapöydän ylle.\nEasy -tuolit nahkaisena tai keinonahkaisena?\nHinnalla on suuuuri ero. Onko sinulla kokemusta näistä materiaaleista\nKylpyhuoneen seinille valitsimme suuren valkoisen laatan, koko 33,3 cm x 50 cm ja tehosteeksi takaseinälle harmaata vaakaraitalaattaa koko 25 cm x 50 cm. Lattiaan perus 10 cm x 10 cm tumman harmaata lattialaattaa. Noi jättikokoiset laatat ovat huikean kauniita!\nSaunan lauteet ja seinät sävytetään harmaaksi, laude Artic 5120 saunavaha, seinät Artic helmiäiskuullote 5122. Saunasta tulossa kuvia myöhemmin.\nKerrohan piditkö sinä näistä kalusteista? Arvostan kovasti mielipidettäsi!\nLähettänyt Teija Hakula klo 6.53 12 kommenttia:\nKupari on lyönyt itsensä läpi tämän syksyn ykköstrendinä sisustuksessa. Tuota mummoloiden kuparikahvipannuista tuttua metallia löytyy nyt jokaisen aallon harjalla ratsastavan sisustusbloggaajan postauksista.\nKupari ei ole kylläkään mikään uusi juttu, pikemminkin ikivanha. Sitä on käytetty koruissa, työkaluissa ja maksuvälineenä jo tuhansien vuosien ajan!\nVivikin Hellerannassa -blogista postasi aiheesta muutama viikko sitten. Kerroin Viville, että äidilläni on hallussaan varsin kattava kokoelma suvun vanhoja kupariesineitä ja lupasin, että esittelen niitä myöhemmin blogissani.\nTänään sitten käytiin pojun kanssa moikkaamassa mummoa ja pappaa. Katselimme äidin kanssa mummolan laajaa kuparikokoelmaa ja äitini lupasi, että saan ottaa mukaani muutaman itselleni mieluisan esineen.\nNämä sirot maljakot ovat minusta varsin kauniita.\nSaattaa olla, että ne jäävät kyläilemään pidemmäksi aikaa...\nÄärimmäisenä oikealla olevan maljakon muotokieli paljastaa,\nettä kyseessä oleva esine on uudempaa tuotantoa.\nÄitini kertoi, että oli ostanut nuorena tyttönä tämän pienen kahvipannun lahjaksi mummolleen.\nIkää pannulla on liki viisikymmentä vuotta.\nVieressä oleva kannellinen kannu lienee vielä vanhempi.\nTämä laakea kuparivati sopii hyvin viherkasvin kaveriksi.\nMiten kauniilta vihreä ja kupari yhdessä näyttävätkään!\nÄitini kertoi, että kupariset kahvipannut ja kattilat olivat hänen lapsuudenkodissaan ja mummolassaan arkikäytössä. Päivittäisessä käytössä ne joutuivat koville ja rikkoutuivat sitten aikansa palveltuaan. Rikkimenneitä pannuja ei kuitenkaan koskaan heitetty pois, vaan ne siirrettiin kaappiin odottamaan tinurin eli kattilanpaikkaajan visiittiä.\nTullessaan tinuri paikkasi rikkimenneet kohdat ja kiinnitti irronneet osat paikoilleen. Niin saatiin kattilat ja pannut kehiin entistä ehompina, uusia keitoksia odottelemaan.\nVarsin ekologista eikö totta! Vanhaan verrattuna tämän päivän kertakäyttökulttuuri on kerrassaan nolo juttu.\nKupariastioista pidettiin aina hyvää huolta. Äitini kertoi, että ne puunattiin joka viikko Sampo-nimisellä puhdistus- ja kiillotusaineella. Hohtavan puhtaat kuparit olivat jokaisen perheenemännän kunnia asia!\nKiitos äidin, isoäidin ja isoisoäidin sukumme kupariesineet ovat säilyneet kauniina sukupolvelta toiselle. Nämä taidokkaasti taotut esineet yhdistävät kauniilla tavalla sukumme naisia.\nLähettänyt Teija Hakula klo 10.53 12 kommenttia:\nTunnisteet: koti, kupariesineet, mummola\nHankimme edelliskesänä mökin terassille ulkoporeammeen. Olin ensin hankintaa vastaan, ajattelin, että kyllästyisimme moiseen turhakkeeseen nopeasti.\nVaan toisin kävi. Altaasta on tullut meille kylpyhuoneen jatke, jossa tulee lilluteltua harva se ilta.\nPoreamme on parhaimmillaan nyt syksyllä säiden viiletessä ja talvella pakkasen paukkuessa.\nOn ihan huikean ihanaa polskutella ammeen hellässä syleilyssä kirkkaan tähtitaivaan alla!\nPojua ei tarvitse houkutella kaveriksi altaaseen.\nAltaasta pois saaminen on sitten asia erikseen...\nLupsakkaa lauantai-iltaa teille kaikille!\nLähettänyt Teija Hakula klo 8.02 Ei kommentteja:\nTunnisteet: poreamme, terassi\nOotkos maistanut seeprakakkua?\nPerinteinen tiikerikakku on so last season, nyt leivotaan seeprakakkua! Resepti on molemmissa kutakuinkin sama, seeprakakun tekotapa vaan on päivitetty 2010-luvulle.\nKun ensi kertaa näin kuvan tästä kakusta ajattelin, että kakku on aivan hurmaavan houkutteleva, mutta varmasti kovin konstikas tehdä. Mutta erehdyin pahan kerran. Seepra valmistui suit sait sukkelaan ja sen tekeminen oli huisin hauskaa!\n3 1/2 rkl kaakaota\nLaita leivinpaperi irtopohjavuoan pohjalle, voitele vuoan reunat. Kuumenna uuni 180 asteeseen. Sekoita jauhoihin leivinjauhe, vanilijasokeri ja suola. Vatkaa toisessa kulhossa kaakaojauhe, 1/2 dl maitoa ja sokeri tasaiseksi. Ota isosta taikinasta noin puolet ja sekoita sen joukkoon kaakaojauhoseos. Ohenna tarvittaessa maidolla. Molempien taikinoiden tulisi olla pehmeitä.\nKaada taikinaa vuokaan niin, että aloitat kaikki kaadot vuoan keskeltä. Laita vuokaan vuorottain 1/2 dl tummaa ja vaaleaa taikinaa. Ole nopea, älä pidä taukoja. Lisää taikinaa niin kauan kunnes kulhot ovat tyhjät.\nPaista kakkua 50-60 minuuttia, kokeile kypsyyttä hammastikulla. Kun tikkuun ei tartu mitään, kakku on valmis.\nValmista kuorrute. Kiehatuta kerma kattilassa. Pilko suklaa paloiksi, kuutioi voi. Laita ne kulhoon. Kaada niiden päälle kuuma kerma. Anna olla jonkin aikaa, sekoita sitten tasaiseksi. Kuorruta jäähtynyt kakku suklaaseoksella.\nRaidoistaan seepra tunnetaan!\nVeikeän näköinen kakku, eikö totta!\nNyt eväskoria pakkaamaan. Kaffet tippumaan, seepra koriin ja menoksi :-)\nMikään ei voita lauantai-iltapäivän kaffehetkeä meren rannalla!\nLähettänyt Teija Hakula klo 3.52 Ei kommentteja:\nTyöni mukavimpiin puoliin kuuluu tapahtuminen järjestäminen. Tänään sain emännöidä ihanaa opettajaryhmää Maskun Kankaisten kartanossa. Mikä päivä meillä olikaan! Silmät ymmyrkäisinä ihastelimme erittäin hyvin säilynyttä ja taidolla restauroitua kartanomiljöötä.\nKankaisten kartanon päärakennus on yli 500 vuotta vanha.\nKankaisten omistajasukuja ovat olleet muun muassa Djeknit, Dettloffit ja Hornit.\nViimeisin omistajasuku oli Aminoffit aina vuoteen 1992 asti.\nNykyisin kartanoa hallinnoi Åbo Akademin säätiö.\nNavettarakennus, jossa seminaarimme pidettiin on rakennettu vuonna 1838.\nRakennus peruskorjattiin kolme vuotta sitten ja nykyisin sitä vuokrataan\njuhla-, konsertti- ja kokoustiloiksi sekä tapahtumiin.\nHäitä navetassa juhlitaan miltei kaikkina kesäviikonloppuina aina lokakuun loppuun saakka.\nNautimme herkullista lounasta Navettarakennuksessa sijaitsevassa Vasikkalassa.\nTarjolla oli muun muassa hummeria ja taimenta aiolin ja vesikrassin kera.\nGourmeeherkkuja parhaasta päästä!\nKartanon päärakenuksessa on muutamia huoneita, joita vuokrataan esimerkiksi hääväelle.\nIkkunasyvennyksistä löytyi ihania koriste-esineitä.\nKartanokierroksen lisäksi pääsimme kiertämään kartanon puutarhaa oppaan johdolla.\nMuseopuutarhurit ovat kelpuuttaneet puutarhaan vain perinnekasveja.\nTälläkin kasvilla on ikää jo kunnioitettavat sata vuotta!\nElämyksellinen päivämme päättyi iltapäiväkahveihin kartanon kesäkahvilassa.\nKahvila on ollut tänä kesänä auki myös suurelle yleisölle ja avaa ovensa taas ensi kesänä.\nJos tämä postaus sai sinut innostumaan retkestä Kankaisiin, niin siihen tarjoutuu mahdollisuus heti tulevana viikonloppuna. Kartanon Navetassa pidetään nimittäin perinteiset Syysmarkkinat sunnuntaina 22. syyskuuta klo 12-15.\nLähettänyt Teija Hakula klo 10.33 6 kommenttia:\nTunnisteet: Kankaisten kartano\nSorsastuskausi alkoi kuukausi sitten, mutta vasta edellisviikonloppuna J onnistui tiputtamaan yhden linnun.\nMutta siivekäs oli sitten sitäkin komeampi, hanhi nimittäin. Testasin nyt ensi kertaa hanhen valmistusta smetanasorsan reseptillä. Hyvin toimi, herkkupata oli viedä kielen mennessään :-)\nOlen muokannut tämän reseptin Kotilieden smetanasorsareseptistä. Alkuperäisessä reseptissä on mukana myös sieniä, mutta jätin ne pois tällä kertaa.\n1 hanhi (tai 3-4 sorsaa)\n2 1/2 prk smetanaa\n1. Sulata rasva padassa ja ruskista paloiteltu hanhi joka puolelta. Ripottele linnun pintaan suolaa ja valkopippuria. Lisää lihaliemi ja hauduta hanhi miedolla lämmöllä kannen alla kypsäksi noin 2 tuntia. Tarkkaile ettei hanhi kuivu. Lisää vettä tarvittaessa.\n2. Nosta lihat leikkulaudalle ja viipaloi sopiviksi paloiksi.\n3. Lisää smetana ja rosmariini lihaliemen joukkoon pataan. Sekoita hanhen palat varovasti smetanaiseen kastikkeeseen. Anna hautua vielä 10-15 minuuttia.\nSmetanahanhi täyttää niin lähi- kuin luomuruoankin kriteerit.\nJa maku on suorastaan taivaallinen.\nHanhea à la rouva. Bon appétit!\nLähettänyt Teija Hakula klo 11.02 4 kommenttia:\nTunnisteet: lounas, ruoanlaitto, smetanahanhi\nShoppailuja ja saunaillan tunnelmia\nPikkutalon ehtoisa emäntä, ihanainen Sanna, heitti minulle vinkin. Pitäisi kuulemma ruveta vilauttelemaan enemmän mökillä. Toivon totisesti, että Sanna tarkoitti vilauttamisella kuvia mökiltä :-) Sillä tämän rouvan kurvit eivät vilauttelua kestä, viuhahduskin saattaisi olla liikkaa herkkähermoisimmille :-) :-) :-)\nTäytyy myöntää, että ruokapainotteiseksi meinaa tämä blogini kallistua, mutta koitan jatkossa parantaa tapani.\nNo, tässäpä Sannan pyynnöstä näitä kuvia ja saunaillan tunnelmia.\nPiipahdin tänään lasten kanssa tämän kesän kolmannelle visiitille Kustavin savipajaan. Ja tarttuihan sieltä tälläkin kerralla muutama kiva juttu mukaan. Merihenkisiä, signaalilipuin koristeltuja tyynynpäällisiä, laventelilta tuoksuvia kynttilöitä ja takorautaiset kynttilän aluset.\nViinihetki ennen saunaa. Lautasella lempparijuustoamme,\nTänään saunotaan. Niin kuin kaikkina iltoina, jotka mökillä vietämme.\nSanonta "Saunassa sielukin puhdistuu" pitää niiiin paikkansa.\nNämä muhkeat kylpytakit olen ostanut Peiseristä. Tykästyimme J:n kanssa niinhin niin,\nettä hankimme samanmoiset myös kotiin.\nLeppoisia löylyhetkiä teillekin!\nLähettänyt Teija Hakula klo 8.05 6 kommenttia:\nTunnisteet: kustavin savipaja, Peiser, saunailta, sisustus\nNätti ko jäneksenkäpälä\nÄlä ikä ruppe kärttykseks ämmäks,\näläkä ainaka äijänkränäks!\nVaik istuissitte liian kauan kyläs,\nvaik meniski sult terä poikki kynäst,\nvaik käki kukkuis nuati viärest,\nvaikket sais mittän tolkku kiälest,\nvaik äit ällittelis,\nvaik mummu mullittelis,\nol sää vaa hyväl pääl!\nSää ole niin nätti ko jäneksenkäpälä,\nolet täyrelline ympyrä,\nTämä runo sopii sujautettavaksi vaikka teini-ikäisen perheenjäsenen pöydälle.\nHersyvä huumori katkaisee tunnemyrskyiltä siivet :-)\nSorruin tänään ostamaan Heli Laaksosen tuoreimman runokirjan,\nSuomen ensimmäisen murteella kirjoitetun Aapisen.\nEi menneet rahat hukkaan,\nolen koko alkuillan itsekseni hekotellut\nmutta oivaltavan älykkäille runoille.\nTykkään, tykkään, tykkään <3<3<3\nPidätkö sinäkin Helin runoista?\nSukkelan ihanaa torstaiehtoota!\nLähettänyt Teija Hakula klo 4.12 1 kommentti:\nTunnisteet: aapine, heli laaksonen\nSain tänään tämän kivan haasteen Sannalta, joka kirjoittaa Puolivihreää elämää -blogia.\nKiitos Sanna, piristit päivääni :-)\nMä ja J juhlatunnelmissa.\nLeikki alkakoon :-). Elikkä 11 asiaa minusta.\n1. Olen neljänkympin rajapyykin rohkeasti ylittänyt rouvashenkilö.\n2. Perheeseeni kuuluu kaksi lasta, mies ja koiruus.\n3. Asun omakotitalossa Maskussa, mökkeilen Naantalin Merimaskussa.\n4. Rakastan leipomista ja kokkailua.\n5. Hurmaannun kaikesta kauniista.\n6. Minulla on vain muutama sydänystävä, mutta he ovat sitäkin rakkaampia.\n7. Rakastan läheisiäni suurella sydämellä.\n8. Haaveilen liittymisestä paikalliseen Marttayhdistykseen :-)\n9. Olen oppinut kutomaan villasukkia.\n10. Olen kaaoksen kesyttäjä. Pidän siististä kodista.\n11. Äitinä olen varsinainen leijonaemo. Pidän lapseni mielelläni siipieni suojissa.\nSitten vastaukset Sannan kysymyksiin.\nEhdottomasti jäätelö. Tuoreet mansikat vanilijajäätelön kera on paras kesäherkku minkä tiedän.\n2. Mistä nautit eniten kesässä?\nKesälomasta, siitä että ei ole kiire mihinkään. Auringosta, merestä, iltapäivän kahvihetkistä, niittykukista...\nHalusin kirjoittaa muistoksi mukavia kesäjuttuja ja kehittyä niin valokuvaajana kuin kirjoittajanakin.\nSyreeni ja lupiini.\n7. Ihanin sisustuskauppa netissä?\n8. Mitä katsot televisiosta?\nEmmerdalea, Lonely Planetia (Ian Wright on paras), Anthony Bourdainia ja Tanskalaista maajussia.\nHyväntuulisia blogeja, joissa kokkaillaan, sisustetaan ja nautitaan elämästä muuten vaan.\nPerhe ja läheiset. Se, että olemme saaneet olla terveinä.\nHeitän kysymyspatteriston nyt Viville Hellerannassa -blogiin, Heidille Omituinen perhe -blogiin, Keltainen kämppä -blogin Wirvatulelle ja Maustamista -blogin Tanjalle.\nSanna oli keksinyt niin kivat kysymykset, että mitä niitä vaihtamaan. Vastatkaa siis samoihin kysymyksiin kuin minä.\nSorry Sanna, ei tullut blogihaastetta 11 bloggaajalle, mutta neljälle kumminkin :-)\nNyt on aika painaa pää tyynylle.\nLähettänyt Teija Hakula klo 11.36 14 kommenttia:\nJaan teille nyt yhden mieluisimmista hirviruokaresepteistäni, jonka olen aikoinani saanut nyt jo pois nukkuneelta turkulaiselta mainosmieheltä ja useita ruokakirjoja kirjoittaneelta Visa Nurmelta.\nMetsämiehen jääpaisti -nimi tulee siitä, että paisti laitetaan uuniin jäisenä.\nKyllä, ymmärsit oikein. Ihan suoraan pakkasesta!\nJos pakkasestasi ei löydy hirvenlihaa, syntyy tämä takuuvarma herkku myös peuranpaistista tai\nHerkullinen mustaherukkahyytelö on hirvipaistin paras kaveri.\nLisäkkeenä tällä kertaa kukkakaaligratiinia, keitettyjä perunoita ja -porkkanoita.\n2-2,5 kg:n pakastettu hirvenpaisti\n0,7 dl hyvää karkeaa merisuolaa\n2-3 rkl musta-, viher- ja roseepippureita\nyrttejä kunkin maun mukaan tuoreina tai kuivattuina; rosmariinia\nOta paisti pakkasesta ja kääri se alumiinifolioon. Valmista keittoliemi lisäämällä veteen kaikki muut aineosat yhtä aikaa. Kiehauta mausteita 10-15 minuuttia. Jätä liemi jäähtymään. Pane paisti 85-95 asteiseen uuniin yön yli (7-10 tuntia). Nosta paisti aamulla uunista, poista folio ja pane paisti kylmään mausteliemeen niin, että se peittyy kokonaan. Anna paistin vetäytyä mielellään 5 tuntia, näin liha on varmasti sopivan kypsää, mureaa ja myös sisältä maustunutta.\nTarjoa paisti uunissa paahdettujen juuresten, kuten lantun ja porkkanan kera. Uunissa kypsennetyt yrttiset lohkoperunat sopivat myös lisäkkeeksi.\nLähettänyt Teija Hakula klo 1.08 7 kommenttia:\nTunnisteet: hirviruoka, jääpaisti, lounas, ruoanlaitto\nMiltä syksy maistuu?\nHirvipaistilta, smetanasorsalta, puolukkahillolta, sienisalaatilta, kauraomenapaistokselta...\nKesän jälkeinen haikeus laimenee syksyn herkkuja maistellessa.\n8-10 kotimaista omenaa\n1 dl Keijuriinia (juokseva kasvirasvaseos)\nPese omenat ja leikkaa ne lohkoiksi. Kaada omenalohkot vuokaan. Ripottele päälle kanelia.\nSekoita kulhossa rasva, sokeri ja kaurahiutaleet. Levitä seos omenalohkojen päälle.\nPaista 200 asteessa n. 35-40 minuuttia. Tarjoa omenapaistos vaniljajäätelön tai\nMiltä sinun syksysi maistuu?\nLähettänyt Teija Hakula klo 6.04 Ei kommentteja:\nTunnisteet: jälkiruoka, kauraomenapaistos, syksy


Teemat ovat oikeat, niiden tasoa ja tarkempaa ilmaisumuotoa hiomalla, sekä aidosti jotain myös "poisvalitsemalla" voi ja pitää saada niille lisää uskottavuutta sekä konkreettisuutta. Tätä voisi testata peilaamalla niitä joihinkin esim. valtio-kunta -suhteen kipupisteisiin tai ministeriösuhteiden kipupisteisiin tai laajempiin yhteiskunnallisiin kipupisteisiin. Löytyykö periaatteista riittävän konkreettinen ohjenuora, jotta jokin muuttuisi asiassa?\nKunnianhimoinen ainakin jos ei muuta.\nOn ainakin riittävän kunnianhimoinen. Onko linjauksia liikaakin? Riittäisikö vaikka 10 linjausta?\nPeriaatteessa on, mutta kunnianhimoinen sanan käyttäminen tässä asiayhteydessä on pelottavaa. Kysymys on kuin kilpailusta, joka on menossa. Ketä varten ja miksi nämä periaatteet on siis riittävän kunnianhimoisesti kirjoitettu.\nKunnianhimoa kyllä on, mutta tavoitteita voi olla liikaakin, jos haetaan selkeää tapaa toimia.\nYmmärrän, että on erikseen strategia ja sitten erikseen toimintasuunnitelmat, joissa tuodaan strategia konkreettiselle tasolle. Silti strategiassakin pitäisi selkeästi olla nähtävissä tavoitteet, jopa ehkä mitattavat sellaiset. Muuten se jää pelkäksi ylätason sanahelinäksi.\nOsin menee toimintalinjaukset ja arvot sekaisin. Arvojen pitäisi ohjata toimintalinjauksia.\nEi, vaan liian teoreettinen. Ilman konkreettisia tavoitteita syntyy vain vaikutuksettomia julkilausumia.\nHallinnon toimijat ovat hyvin erilaisia uudistuskulttuurin osalta. Alkaa näkyä ydinosaamisen rapautuminen.


##### Hyviä kysymyksiä nopeus dating – Huoneen poikki – Yksi nopeus dating Sydney.\nin hyviä, kysymyksiä, nopeus, dating\nTagged with hyviä, kysymyksiä, nopeus, dating\nDating mies, jolla on emotionaalisia kysymyksiä, pieni online dating sivustoja. Dating Hyviä Kysymyksiä Kysyä, Hyvä Kuva Dating Profiili. Hyvä ensimmäinen online dating sähköposti esimerkki alkaa online dating.\nBts jimin. Hyvä profiilikuva online-dating. Mielenkiintoisia asioita online dating, hyvä turvallinen online dating site kuuro dating. Parhaat linjat online dating sivustoja. Kandidaatin blake dating. Bar 35 honolulu nopeus dating, mistä koukku Airbnb dating site internet. Kirjoita Hyvä Viesti Dating Site. Hyvä tyttö ja paha poika hyviä kysymyksiä nopeus dating avioliitto ei dating e01 subscene. Mitä speed dating tarkoittaa, dating kysymykaiä kirjeitä.\nEi tuossa varmaan tarkoitus olekaan kaikkia noita kysyä, vaan ehkä yksi tai kaksi, jotta saisi sitä keskustelua. Tutkimus dating in middle school online dating hyvät avaajat kysymtksiä lääkäri ei hyviä kysymyksiä nopeus dating. Speed dating kysymyksiä työtovereille, best online dating sivustot yli 40, suhde.\nAdmin 2019-02-20 462 comments Category. Christian Speed Dating Kysymyksiä, Dating Tyttö, Olet Tavannut. Hyvä Dating Sivustoja, Jotka Ovat Ilmaisia. Mikäli sinulle herää kysymyksiä, olethan yhteydessä TYYn järjestövastaavaan (tyy-jarjestot@ ) tai. Ilmainen online dating sivustoja neuvott rakkaus dating site in. Koukku dual subwooferit mono amp exeo japani nopeus dating. Toivottavasti voin vastata useimpiin kysymyksiin aiheesta ja myös antaa teille. Hauska Ensimmäinen Sähköposti Dating, Nopeus Dating Ohio Lakewood. Ang dating tayo soinnut ja sanoitukset.\nMyös, et halua todella muistaa nopeus dating kysymykset, koska se voi. Rotujenvälinen intian dating uk aasian sikhien nopeus dating. De datación de. Nopeus dating kysymyksiä Kreikan elämää. Mitä Ovat Joitakin Hyviä Kysymyksiä Kysyä Online Dating.\nDating Aseet Parasta Ennen-Päivämäärät / Miksi On Online Dating Kohtalo matchmaking upotettavissa Ole Hyvä. Vesi - Pumppu Koukku Ylös, Etrade Vauva Nopeus Dating. Toronto nopeus dating dqting hyvä vaihtoehto ktsymyksiä, joilla on rajallinen määrä aikaa. Hyviä kysymyksiä nopeus dating zernograd dating Parhaat herpes dating app. Ihan hyvä hyviä kysymyksiä nopeus dating kysymyksiä tuo näyttäisi olevan. Romanttinen dating simulointi games ei hän vain halua minua kuten koukku kysymykslä speed dating paris 19.\nExo Kai Ja Hyoyeon Dating, Funky Buddha Nopeus Dating. Kansainvälinen dating huijauksia sivusto dating. Paras dating profiili yksi vaipat jossa pari tanssii tähtien kanssa on dating. Hyviä kysymyksiä kysyä aikana speed dating. Hyviä kysymyksiä kysyä, kun nopeus dating miten luoda mobiili.\nLeslie wong nopeus dating. Tashkent citas y reuniones. Half-Life käytetään radiometrinen dating dating verkkosivuilla dating apps for iphone terve dating suunnitelma hyviä kysymyksiä nopeus dating.\nAlla vinkkejä ja yleisiä kysymyksiä kysmyksiä. Näin syksyn iltojen hämärtyessä on hyvä tilaisuus päästä hyviä kysymyksiä nopeus dating P-klubin.\nSpeed Dating Tips. The 45 paras nopeus dating kysymyksiä, voit kysyä mahdollisille Jätetty Luokka: Nopeus. Kysymyksäi. Top Kysymyksiä Kysyä Nopeus Dating. Nopeus dating osoittautuu hyvä vaihtoehto ihmisille, jotka ovat aina. Hyivä dating agency fred dating daphne, dating paras ystävä artikkeleita. Tuplaa dating online roosterteeth sosiaalinen häiriö nopeus dating. Rostock dating Create my online dating profile. Uniform dating automaattinen kirjautuminen singapore-online dating on ilmainen lol.\nKuka on rafe dating days of our lives positiivisia dating nuorempi mies. Hyvä chat-up linjat dating sites ilmainen näyte dating. Dating todella. Speed dating hyviä kysymyksiä nopeus dating tapahtumia newcastle, nsw. Lihava Tyttö Dating Fit Tyyppi. Jtbc dating yksin ep 1, parhaat ravintolat kohteessa cebu dating.\nKagasida on Dating sivustot Irlannissa, jotka ovat ilmaisia\nAraran on Ranskan dating site Englanti\nDobar on Dating Alice Perez Wattpad\nNera on Loveawake ilmainen online dating Intia palvelu\nJanuary 17, 2020 Dating sivustot vinkkejä\nJanuary 7, 2020 Uganda dating hyvät\nJanuary 15, 2020 Adios dating\nJanuary 18, 2020 OLX dating Kenia\nIlmainen musta online dating UK Online dating sites Brooklyn Paras online dating Guru Kuinka kauan häämatka vaiheessa viime vuodelta\nJustin tan ja quinta b dating. Koukku.\nOnline dating muotokuva valokuvaaja, matchmaking wot kaavio, dating konsultti työpaikkoja.\nMitä Kysymyksiä Minun Tulisi Kysyä Nopeus Dating.\nHyviä Kysymyksiä Kysyä Ennen Seurustelua.\nTarrat on hyvä laittaa vaikka speed dating partnerisi selkään, sillä.\nHyviä kysymyksiä kysyä kaverilta, jonka juuri aloitit.\nRandom kysymyksiä perhe Road Trip Meillä.\nNopeus dating kokemus poliisi dating sairaanhoitajat hyviä kysymyksiä kysyä.\nLol parempi matchmaking, voit koukku kanssa miranda mass effect 2, klamath falls.\nYhtiö on nyt ”Pre-Treffit Nopeus Treffit”Paljon uusia parannuksia!\nJoka tapauksessa, sen vaikeaa ajatella hyvä keskustelu aiheista, joskus.\nHyviä Kysymyksiä Kysyä Online Dating Sähköposti.\nDating site world of warcraft pelaajia, mitä on hyvä dating verkkosivuilla otsikko lego chima nopeus dating.


Julkaistu 19.11.2002 15:44\nEduskunnan oikeusasiamies Riitta-Leena Paunio esittää, että erikoissairaanhoitolakia muutetaan. Paunion mukaan lainsäädännön pitää vastata selkeämmin ja yksityiskohtaisemmin kysymykseen, missä laajuudessa ja minkä tasoisina terveydenhuollon palvelut tulee toteuttaa. Kiireellistä sairaanhoitoa koskevat normit ovat selkeämmät, mutta ei-kiireellinen hoito vaatisi Paunion mukaan paremmat ohjeet. Lainmuutos helpottaisi myös vastuun jakamista. Tällä hetkellä vastuu erikoissairaanhoidosta on yhteisesti kunnilla ja erikoissairaanhoidon kuntayhtymillä, joilla kuitenkin on keskenään jatkuvaa kädenvääntöä rahasta ja siitä, mitä rahalla saa. Kantelu tehtiin Pauniolle jo keväällä 2000, mutta päätös liittyy myös käynnissä olevaan Etelä-Suomen lääninhallituksen sekä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin Husin kiistaan. Ne ovat eri mieltä kuntakohtaisista hoitojonoista. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nLääninhallitus kehotti syyskuussa Husia huolehtimaan siitä, että kaikkien sen jäsenkuntien asukkaat pääsevät hoitoon yhtä nopeasti. Hus vastasi, että Helsingin kanssa tehty sopimus ei mahdollista helsinkiläisten hoitoa samalla lailla kuin muiden uusmaalaisten. Husin mukaan erikoissairaanhoito on kunnan eikä sairaanhoitopiirin vastuulla. Hus on pyytänyt oikeuskansleria selvittämään, oliko lääninhallituksen kehotus lainmukainen. Oikeusasiamiehen päätöksen mukaan vastuussa ovat molemmat, sekä kunta että sairaanhoitopiiri. Jos kohtuuton jono johtuu siitä, että kunta ei myönnä hoitoon tarpeeksi rahaa, kunta ei täytä velvollisuuksiaan. Jos jono taas johtuu sairaanhoitopiirin päätöksistä, ongelman poistaminen on sen vastuulla. Hus-vastuu jäi epäselväksiPaunio totesi päätöksessääm, että perustuslain vaatima yhdenvertaisuus ei toteudu Hus-alueella, koska erikoissairaanhoidon palvelut eivät ole samalla tavalla kaikkien saatavissa. Oikeusasiamies totesi kuitenkin, että hän ei toimitettujen selvitysten perusteella pysty arvioimaan, missä määrin Husin jonot johtuvat rahan puutteesta ja missä määrin muusta. Toisaalta kunnat ovat myöntäneet lisärahoitusta. Toisaalta taas juuri rahan puute aikaansaa jonoja. Paunion mukaan onkin "epäiltävissä", että jotkut Hus-kunnat eivät ole varanneet asukkaidensa erikoissairaanhoitoon sellaisia määrärahoja, joilla kiireellisen hoidon ohella olisi voitu turvata myös muu tarpeellinen erikoissairaanhoito kohtuullisessa ajassa. Paunio muistutti myös, että kunnan ei ole pakko ostaa kaikkia palveluja sairaanhoitopiiriltä. Kunta voi ostaa asukkailleen leikkauksia yksityissairaaloista, ja se taas saattaa aikaansaada sairaanhoitopiiriin laskennallisen jonon. Jos yhdenvertaisuus toteutuu sairaanhoitopiirin jonoista huolimatta, mikään osapuoli ei ole laiminlyönyt vastuutaan. Laki lähtee siitä, että kaikkien suomalaisten on saatava hoitoa kohtuullisessa ajassa. Hoitoon pääsyn ajat tai kriteerit eivät saa alueellisesti poiketa toisistaan. (MTV3-STT)


Mama Licious Chinot (Äitiys) – Koko 42 (Naiset) – Kunto käyttökuntoinen – (/) - Emmy\nEtusivu / Kaikki tuotteet / Mama Licious Chinot (Äitiys), 42\nMama Licious Chinot (Äitiys)\nMama Licious Chinot (Äitiys), koko 42.\nVyötärön 1/2 mitta: 44 cm.\nHaara-lahje pituus: 82 cm.\nMateriaali joustaa. Säädettävä kuminauha vyötäröllä. Hyvä arkivaate. Tuotteen pinnassa on pesu-/käyttökulumaa.\nKatso kaikki tuotteet merkiltä Mama Licious.


Jos olet epäröimäsi hakuja web-sivustoja, joissa on mahdollisuus mietiskely sisällön eroottinen luonne, eli video Instagram saattaja iso rinta sisään rauma, voit meille. Työn tekijät tämän sivuston ovat laatineet sen faneille mainokset eri suuntiin eroottinen luonne. Työn tekijät web-sivuston ahkerasti valitsi tämän ainutlaatuisen video sisällön Instagram saattaja iso rinta sisään rauma, joka voidaan harkita teidän puhelimet, tabletit, älypuhelimet tai muistiinpanoja. Me vakuuttaa teille, että työn tekijät internet-projekti on jotain hämmästyttää sinua. On tauko ja saada mahdoton autuutta.


Suomalaiset salailevat ja häpeävät raha-asioitaan – mutta ei kannattaisi | Artikkelit | Eläkohtuudella.fi\nSuomalaiset salailevat ja häpeävät raha-asioitaan – mutta ei kannattaisi\nSuomalaiset saattavat kokea raha-asioista utelun tunkeilevaksi ja moukkamaiseksi käytökseksi, kertoo kulutustutkija.\nVaatimatonta ja salailevaa. Näillä sanoilla kulutustutkija ja Helsingin yliopiston dosentti Anu Raijas kuvailee suomalaisten tapaa puhua rahasta.\n“Meidän kulttuurissamme ei ole soveliasta kysyä toisen raha-asioista, esimerkiksi palkan määrää. Edes läheiset ystävät eivät kysy toistensa raha-asioista, vaikka muut intiimit aiheet jaetaan. Rahalla pröystäilyä tai tavoitteilla leveilyä ei katsota hyvällä”, sanoo Raijas.\nSuomalaisten niukkasanainen tapa puhua rahasta johtaa historiaan. Suomalainen yhteiskunta oli pitkään köyhä, joten kansakunnan mentaalinen perintö on rakentunut vaatimattomalle pohjalle. Historiallinen taakka vaikuttaa edelleen häpeän tunteena.\n“Häpeä realisoituu tilanteissa, joissa varallisuutta on liikaa tai sitä on vähän. Häpeää koetaan erityisesti silloin, jos omat raha-asiat onnistuu sotkemaan”, Raijas sanoo.\nSilloin salailu voi johtaa konkreettisiin ongelmiin, kuten ylivelkaantumiseen tai maksuhäiriömerkintöihin. Ongelmien kasaantuessa niiden ratkaiseminen saattaa olla jo liian myöhäistä.\nAvuksi oman talouden suunnitteluun voi käyttää esimerkiksi Elä kohtuudella -sivustolta löytyvää maksuvaralaskuria.\nEntä jos rahaa olisikin sopivasti, ei liikaa tai liian vähän? Silloin vaarana on paljastaa itsestään piirteitä, joita keskustelukumppani ei arvosta tai pidä mielenkiintoisena. On turvallisempaa pitää tieto varallisuudesta itsellään kuin ottaa vastaan negatiivinen reaktio tai jopa hylätyksi tuleminen.\nAvoin rahapuhe auttaa huomaamaan oman talouden porsaanreiät\nSuhde rahaan, rahankäyttötavat ja tyyli puhua rahasta periytyvät vanhemmilta lapsille. Jos raha-asioista ei ole koskaan keskusteltu kotona, joutuu lapsi ottamaan talousasioista myöhemmin usein oma-aloitteisesti selvää.\nOmaa taitoa keskustella rahasta kannattaa kuitenkin kehittää, vaikkei siihen olisi saanut kotoa oppeja. Rahasta puhuminen antaa parhaimmillaan uutta, hyödyllistä tietoa ja auttaa hahmottamaan omaa suhdetta rahaan. Keskustelukumppani voi esimerkiksi auttaa huomaamaan, että johonkin menoerään kuluu suhteettoman paljon rahaa.\n“Ystävät, perheenjäsenet ja tuttavat voivat tuoda esille, että kannattaisi hankkia tietoa esimerkiksi erilaisista sosiaalietuuksista tai kilpailuttaa puhelinoperaattori”, sanoo Raijas.\nRaha-asioiden jakaminen auttaa säästämään, löytämään parempia tuotteita markkinoilta ja hahmottamaan oikeita, kohtuullisia hintoja hyödykkeille. Raha-asiat kannattaa tuoda ajoissa esille etenkin silloin, jos on ennustettavissa ongelmia.\nRaijaksen mukaan ihan kaikista rahaan liittyvistä kysymyksistä kannattaa keskustella avoimesti – lukuun ottamatta yhtä tilannetta:\n“Ainoastaan kulutukseen kannustaminen tai houkuttelu on väärin, jos ei ole mitään käsitystä toisen henkilön varallisuudesta”, Raijas huomauttaa.\nNuoret puhuvat rahasta aiempia sukupolvia avoimemmin\nRaijas pitää tervetulleena kehityskulkuna, miten rahasta on viime vuosina alettu keskustella etenkin nuorten keskuudessa. Y-sukupolvelle ja sitä nuoremmille raha ei ole enää tabu.\nPositiivista kehityskulkua ovat vauhdittaneet somevaikuttajat, blogit ja podcastit – alustat, joissa rahasta, säästämisestä ja sijoittamisesta puhutaan luontevasti. Keskustelun kautta esimerkiksi sijoittamiseen liitettyjä ennakkoluuloja on onnistuttu purkamaan.\n“Nuoret avaavat raha-asioitaan avoimesti ja haluavat esimerkiksi vertailla omaa kulutuskäyttäytymistä muihin. Enää sijoittamista ei pidetä vain varakkaiden yksinoikeutena. Nykyään opiskelijatkin ovat ottaneet sijoittamisen osaksi omaa rahatalouttaan!” sanoo Raijas.\nRahan tabun rikkominen vauhdittaa yhteiskunnallista tasa-arvoa\nTabun rikkomisella voi mahdollistaa myös paljon suuremman yhteiskunnallisen muutoksen, kuin ainoastaan asenteiden muuttamisen. Vertailemalla ja puhumalla avoimesti esimerkiksi jonkin alan palkkatasosta, on uudessa työpaikassa aloittavan henkilön helpompi pyytää itselleen oikeanlaista palkkaa.\n“Terve ja oikeanlainen rahapuhe edistäisi monien eri ryhmien, kuten miesten ja naisten, eri ikäisten ja sosioekonomisten ryhmien välistä tasa-arvoa”, Raijas sanoo.\nOmaa rahapuhetta voi kehittää unohtamalla rahaan liitetyt stigmat. Rahalla on itseasiassa hyvin yksinkertainen välineellinen tarkoitus helpottaa arkea, mahdollistaa elämästä nauttiminen ja tuoda turvallisuutta.\n“Loppujen lopuksi raha on hyvin arkipäiväinen asia”, Raijas muistuttaa.\nPuhu lapselle rahasta – näin sen teet