Danmarks Oldtid Danmarkshistorien Dansk Biografisk Leksikon Dansk Pattedyratlas Dansk litteraturs historie Gyldendals Teaterleksikon Historien om børnelitteratur Naturen i Danmark Nordisk Mytologi Symbolleksikon ForsidenSprog, religion og filosofiFilosofiMenneskets grundvilkårangst (Du er her) angstVerificeretArtiklens indhold er godkendt af redaktionen.Del på FacebookTip en venUpassendeDirekte link\nAngsten som en\nvariant af frygten\nbemestring og behandling\ndens modsætning til frygten\nangst, fællesbetegnelse for en\nrække psykiske tilstande, hvis nærmere afgrænsning og fortolkning\ner omstridt. Udtrykket "angst" benyttes således i mindst to\nhovedbetydninger, alt efter om angsten opfattes som\n1) identisk med frygt, subsidiært en speciel form\nfor frygt, eller 2) et særligt fænomen, der adskiller\nsig fra frygten. Den første opfattelse af angsten er specielt\ndominerende inden for moderne psykologi og\npsykiatri, mens fortalere for en skarp skelnen mellem\nfrygt og angst hovedsagelig skal findes blandt filosoffer\nog teologer, der baserer sig på Kierkegaard og\nDer er uenighed om, hvorvidt de to anvendelser af ordet "angst"\nskyldes, at der er tale om to forskellige typer af\npsykiske fænomener, der tilfældigvis betegnes med det samme ord,\neller om det er den samme gruppe af oplevelser, som bliver\ntolket på konkurrerende måder. Eller sagt på en anden måde: Der er\nuenighed om, hvorvidt de to traditioner kan siges at supplere\nhinanden, fordi de dybest set taler om forskellige sider af\nmenneskelivet, eller om de er udtryk for en reel uenighed,\nsom bygger på fundamentale forskelle i menneskesyn og\nsygdomsopfattelse. Den følgende fremstilling vil ikke tage\nstilling hertil, men vil indskrænke sig til at fremstille\nhovedpunkter i de to traditioner.\nHjejle Bredsdorff/John Fowlie\nAngst. Områder i hjernen, der er aktive ved\nangst. Begge tegninger viser højre hjernehalvdel med panderegionen\npegende mod venstre. For at blotlægge andre områder af hjernen er\nbl.a. hjernestammen og lillehjernen fjernet på den nederste\nDer skelnes i reglen mellem normal angst og sygelig angst, hvor\nden sidstnævnte medfører faldende livskvalitet eller nedsat evne\ntil at varetage familie- og arbejdsmæssige forpligtelser.\nFor så vidt som angst identificeres med eller opfattes som en\nvariant af frygt, er der enighed om, at angsten er et alment\nmenneskeligt fænomen, der kan karakteriseres ved fire komponenter:\n1) en ubehagelig følelsesmæssig oplevelse\n2) særlige fysiologiske reaktioner: hjertebanken,\nsvimmelhed, åndenød og rysten 3) ændringer i\ntænkningens indhold til primært at omhandle fare og\n4) bestemte former for adfærd såsom stivnen, flugt,\nkamp eller tryghedssøgen.\nEnhver angstoplevelse omfatter disse aspekter, som hver især kan\nvariere. Der findes derfor mange forskellige former for angst.\nAngsten kan være rettet mod noget ganske harmløst, fx\nedderkopper, mod en reel aktuel fare, fx en truende person, eller\nen fremtidig mulig global fare, fx atomkrig, sygdomsepidemier og\nforurening, men den kan også være genstandsløs ("frit\nflotterende"). Den kan opstå tidsmæssigt sammenfaldende med\nangstvoldende forhold eller tidsforskudt enten som\nforventningsangst eller som følge af en overstået farefuld\nAngst kan udløses pludseligt og med voldsom styrke og\nbetegnes da som panik, rædsels- eller choktilstand. Den kan også\nudløses langsomt og snigende og have karakter af ængstelse og\nAngstoplevelsen kan være farvet af andre samtidigt\ntilstedeværende følelser, fx depression eller aggression.\nParadoksalt nok kan angst og lyst også forekomme\nsamtidig. Mange former for leg bygger på den kildrende fornemmelse\naf angst og lyst, fx rutschebaner. Visse former for sport\ntiltrækker sine udøvere pga. de angstoplevelser, de indebærer, fx\nbjergbestigning. Dette gælder også for skuespil, film og\nlitteratur. Endelig kan angst og seksualitet være sammenvævet, fx\nBiologisk-socialt set er det én af angstens vigtigste funktioner\nat gøre individet opmærksom på fare og aktivere til flugt eller\nkamp. Nogle fobier, dvs. irrationelle former for angst for\nbestemte ting eller situationer, kan forstås som medfødte\nreaktioner, der i artens udviklingshistorie har været nødvendige\noverlevelsesmekanismer, men som ikke er det længere.\nEdderkoppe- og rottefobi har sikret mennesket mod giftige bid,\nhøjde- og klaustrofobi har potentielt forhindret livstruende\nsituationer. Agorafobi, fx angst for at være alene væk hjemmefra,\nkan have været et advarselssignal, der udløstes, når individet var\nkommet for langt væk fra gruppen.\nAngst som en eksistentiel kategori er især fremhævet\nfra filosofisk side. Forenklet udtrykt tjener den eksistentielle\nangst til at advare mod en tom, overfladisk og indholdsløs levevis.\nAngst har dog også en central placering i psykologiske teorier om\nudvikling og om psykopatologi.\nDer er en glidende overgang mellem normal og\nsygelig angst, hvorved forstås angst, der fører til\nnedsættelse af livskvalitet eller af evnen til at leve op til\nfamilie- og arbejdsmæssige forpligtelser. Ved udtalt angst vil\nmange søge hjælp hos psykolog, praktiserende læge eller psykiater.\nAndre er ikke tilstrækkeligt opmærksomme på behovet for\nprofessionel støtte og søger måske at dulme ubehaget gennem et\nstort alkoholforbrug med risiko for udvikling af\nalkoholafhængighed. Det er derfor vigtigt at diagnosticere og\nbehandle sygelig angst i tide.\nVerdenssundhedsorganisationen (WHO) i Genève har udarbejdet et\ninternationalt klassifikationssystem over legemlige og psykiske\nlidelser, som anvendes i det følgende.\nVed nervøse og stress-relaterede tilstande er angsten\ndet dominerende symptom. Tilstandene inddeles i undergrupper, der\nkan opfattes som udtalte former af de normalt forekommende\nangstkomponenter. Ved de fobiske tilstande er angsten\nrettet mod noget bestemt, og undvigelsesadfærden er dominerende.\nVed enkelt fobi udløses angsten af specifikke genstande\neller situationer, fx edderkopper, overfyldte busser, tordenvejr\neller højder. Ved social fobi føler man sig meget utilpas\nved at være sammen med andre mennesker i små grupper; man er bange\nfor at dumme sig eller på anden måde gøre dårlig figur. I udtalte\ntilfælde isolerer man sig fuldstændig. Agorafobi betegnede\ntidligere ubehag ved at være på store åbne pladser, men anvendes i\ndag om angst for mange forskellige situationer, især for at forlade\nhjemmet uden ledsagelse. Ved panikangst domineres\ntilstanden af angstanfald, der kan optræde tilsyneladende helt\nuprovokeret, fx under indkøb i supermarked eller i andre vante\nomgivelser. Anfaldene kan være så udtalte, at den pågældende\nfrygter at skulle dø af hjertestop eller at blive sindssyg. Har man\noplevet sådanne uprovokerede anfald ved indkøb, kan der opstå en\nbetinget og generaliseret angst for at købe ind i enhver\nforretning. Panikangst indebærer ofte forventningsangst,\nfordi det forventes, at et nyt anfald vil komme enten uprovokeret\neller i særlige situationer. Vedvarende angst, nervøsitet, kaldes\ngeneraliseret angst og indebærer kronisk anspændthed,\nbekymring og pessimisme. Tilstanden kan domineres af psykiske eller\nlegemlige symptomer. I begge tilfælde vil personen udlægge små tegn\npå værst tænkelig vis — frygte, at der er sket de nærmeste en\nulykke ved lyden af en ambulance eller tro, at en hjerneblødning er\nforestående ved lettere hovedpine.\nAngst kan forekomme ved mange psykiske og legemlige lidelser, fx\nved sindssygdommen skizofreni eller ved blodprop i hjertet, og man taler da ofte\nom sekundær angst.\nDer findes flere teorier om angstens årsagsforhold og betydning,\nder sætter fokus på forskellige aspekter af angsten, og som\nindebærer forskellige metoder til behandling af de sygelige\nVisse angstreaktioner er som nævnt medfødte og derfor\ninstinktive som hos dyrene. Andre angstreaktioner indlæres gennem\nhele livet ved betingning.\nKlassisk betingning er beskrevet af russeren I.P. Pavlov på basis af undersøgelser af adfærd hos hunde.\nSåfremt en neutral stimulus, fx lyden af en klokke, kobles med\nnoget ubehageligt, fx noget smertefuldt, vil dyret indlære en\nbetinget reaktion på den neutrale stimulus. Herefter vil lyden af\nklokken udløse angst, og reaktionen kan generaliseres, således at\nlignende situationer fremkalder angst.\nTilsvarende indlæringsforløb kan ses hos mennesket. Efter at en\nperson har været udsat for en mindre bilulykke, vil blot synet af\nbilen kunne fremkalde angst. Hvis den pågældende herefter undlader\nat køre bil, kan angsten forværres og blive vedvarende.\nOperant betingning dækker det velkendte fænomen, at ros eller\nanden belønning øger motivationen for at gentage en handling,\nhvilket er tegn på at adfærden forstærkes. Modsat fører\nstraf til, at handlingen undgås og måske udslukkes. Hvis\ndet ikke er muligt for et menneske (eller dyr) at indrette sin\nadfærd efter formodet ros og straf, fx hvis omgivelserne er\nuforudsigelige, kan der opstå en indlært hjælpeløshed, hvor såvel\nangst som depression hindrer ethvert initiativ.\nDen engelske neuropsykolog Jeffrey Gray har udviklet en\npsykologisk model for betinget indlæring af angst hos mennesket.\nVed ukendte eller ubehagelige situationer hæmmer individet sin\nadfærd, øger kroppens beredskab og skærper opmærksomheden. I denne\naktiverede tilstand sammenligner individet situationen med\ntidligere lignende situationer. Hvis personen kan finde velkendte\ntræk eller kan udvikle en plan for rationel handling, daler\nangsten. I modsat fald vil angsten vare ved eller øges. Ifølge Gray\ner personlighedsforhold vigtige for tilbøjeligheden til at\nindlære angstreaktioner. Følelsesmæssigt indadvendte og ustabile\npersoner er mest udsatte for at udvikle angst, idet de hurtigt\nlærer af negative erfaringer (straf, trusler, smerte, nederlag) og\nkun langsomt udslukker indlærte angstreaktioner.\nDen klassiske indlæringsteori fokuserer på indlæring af adfærd,\nmen tager ikke tilstrækkeligt hensyn til menneskets\ntankemæssige bearbejdning af egne oplevelser. Dette er der\nrådet bod på i den kognitive indlæringsteori.\nAngst. Den amerikanske psykolog og psykiater\nPsykologen Aaron T. Beck er en af hovedpersonerne bag udvikling af en\nkognitiv terapi, en terapiform, der retter sig mod\nkognitionens (dvs. tænkningens) indhold. Det hævdes, at\nirrationel tænkning, der automatisk opstår i bestemte\nsituationer, ligger til grund for mange psykiske problemer og\nsygdomme. Angste mennesker er tilbøjelige til at opfatte livet som\nfarligt og sig selv som sårbare. De er konstant optaget af tanker\nom nærliggende risiko for modgang, ulykke eller død. De har en\nmangelfuldt udviklet evne til at ændre denne tænkning og foretage\nen nøgtern vurdering af forholdene. Dette medfører, at der opstår\nen ond cirkel, hvor de forskellige komponenter af angsten\nforstærkes: Den katastrofeorienterede tænkning øger følelsen af\nangst, hvilket forstærker de fysiologiske angstsymptomer, hvorefter\nadfærden præges af flugt, undvigen eller stivnen.\nDen automatiske tænkning ved angst er især kendetegnet ved\nfølgende forstyrrelser og forvrængninger: 1) Opmærksomheds- og\nkoncentrationsbesvær. 2) Tab af objektiv vurderingsevne og af\nfølelse af kontrol. 3) Generalisering: Forskellige situationer\nopfattes som ens. 4) Katastrofetænkning: Alt vil ende galt. 5)\nSelektiv abstraktion: Udelukkende fokus på farer med tab af\nperspektiv. Intet vil ændre sig. 6) Dikotom tænkning: Hvis noget\nikke er helt ufarligt, er det meget farligt.\nEn anden opfattelse af de psykologiske mekanismer ved angst med\nhovedvægt på ubevidste konflikter findes i den psykoanalytiske\nFreud formulerede sin første teori om angstneurosen i\n1890'erne, men inden for psykoanalysen har en stadig udvikling i\nteorier om angst fundet sted. Freuds oprindelige synspunkt er, at\nangst skyldes manglende seksuel tilfredsstillelse. Den ophobede\ndriftsenergi (libido) bryder igennem og resulterer i\nangstanfald. Freud ser ikke nogen skjult konflikt bag sådanne\nangstanfald og mener derfor, at angstneurosen adskiller sig fra de\nSenere ændrede Freud opfattelse og udviklede en teori om, at\nalle følelser, der ikke kan komme til udtryk, fortrænges og kan\nforvandles til angst. Såvel aggressive som seksuelle følelser vil\nofte blive hæmmet af kulturelle forhold — og dermed kunne blive\nforvandlet til angst. I denne fase foreslog Freud endvidere, at\nalle mennesker disponeres for angst i fødselsprocessen.\nI 1926 formulerede Freud sin sidste angstteori. Han har på dette\ntidspunkt en velformuleret neuroseteori: Neurotiske\nsymptomer skyldes en indre konflikt mellem et driftsønske og et\nforbud, fx skyld, formidlet af overjeget. Ønskets indhold\nfortrænges, men et symptom viser sig som erstatning for angsten og\nsom tegn på den neurosedannende proces. Freuds teorier er generelt\nudformet på baggrund af erfaringer med voksne patienter i\npsykoanalyse. Han opfatter patienternes angstsymptomer som\nubevidste gentagelser af fareoplevelser fra de tidligste\nlivsfaser. Disse oplevelser er alle forbundet med tab af\nforskellig art: angst for tilintetgørelse, for at miste forældrene\n— også kaldet separationsangst — for tab af forældrenes kærlighed,\nfor tab af kontrol, magt — symbolsk udtrykt i kastrationsangst — og\nfor tab af selvrespekt, altså skyldfølelse.\nDisse fareoplevelser vil opstå for alle børn, men med forskellig\nstyrke afhængig af den reelle fare og barnets konstitution. Hvis\nfaren ikke overskrider, hvad barnets jeg kan klare, vil der dannes\nen signalangstfunktion. Hvis faren er for stor, vil der\ndannes svage punkter i jeget enten i form af "huller"\n(deficits) eller konflikter. Som voksen vil situationer\nmed tab eller trusler herom uvægerlig opstå med genoplevelse af\nbarndommens oplevelse af fare. Angsten kan nu reproduceres som\nsignalangst, der er en erstatning for den fuldt oplevede angst. Men\nhos mennesker, der gennem barndommens oplevelser af fare og\nhjælpeløshed er blevet disponeret for det, vil angsten bryde\nigennem med sin oprindelige styrke.\nBlandt de mange senere psykoanalytiske angstteorier kan nævnes,\nat Melanie Klein sætter angst i forbindelse med dødsdrift\nog hævder, at angst dybest set knytter sig til driften mod tab og\ntilintetgørelse. Hun opererer med forskellige psykiske\npositioner, som et menneske ubevidst kan befinde sig i fra den\ntidlige barndom og gennem hele livet. I den såkaldt\nparanoide position har angsten karakter af tilintetgørelse\naf jeget, mens angsten i den depressive position er\nrelateret til fantasier om hævn for destruktive ønsker mod\nAngst. Den britiske læge og psykoanalytiker John\nI en teori udviklet af John Bowlby tillægges den tidlige tilknytning mellem\nbarn og mor (eller mor-erstatning) størst betydning for udvikling\naf personligheden. Han fremhæver vigtigheden af en stabil,\nvedvarende tilknytning til en mor som forudsætning for, at barnet\nvover sig ud i verden og udforsker denne. Hvis tilknytningen er\nmangelfuld, fx for kortvarig og ustabil, eller for overdreven og\nkompliceret, vil barnet udvikle ængstelse og blive hæmmet. Dette\nvil kunne disponere barnet for angstreaktioner senere i livet.\nAngst for at tabe forældre, specielt moderen, af syne forekommer\nhos de fleste børn i løbet af de første leveår, men det er ret\nforskelligt, hvordan børn oplever denne separationsangst, og hvor\nlænge den varer. Nogle børn bevarer angsten for adskillelse gennem\nhele barndommen og bliver fx skolefobikere. Som voksne kan disse\nbørn udvikle panikangst.\nDer skete i løbet af 1990'erne en større afklaring af det\nbiologiske grundlag for angst, herunder forskellige\nangstkomponenters lokalisation i hjernen.\nNår organismen stilles over for akutte farer eller trusler,\nudløses der en stressreaktion fra den grå substans omkring den\nvæskefyldte kanal (aquaeductus cerebri Sylvii) i\nhjernestammen. Ved dyreforsøg kan man ved stimulation af dette\nområde fremkalde angstreaktioner, der ligner det karakteristiske\npanikanfald ved panikangst.\nAndre former for trusler aktiverer nerveceller i thalamus, hvorfra der er forbindelse til amygdala, der er en\ndel af det limbiske system. Amygdala får endvidere impulser fra\nstorhjernens bark, hvilket dels kan forklare, at kognitive faktorer\nkan påvirke angstreaktioner, dels at nogle former for\nangsttilstande, såkaldt generaliseret angst, præges af bekymring og\nængstelse, der kræver betydelig kognitiv bearbejdelse. Der er\ndirekte forbindelser fra thalamus til amygdala, hvilket er det\nneurobiologiske grundlag for, at mange angstreaktioner typisk\nudløses, inden man bliver bevidst om de ydre farer. Fra amygdala\nsker der en aktivering af andre områder, bl.a. hippocampus, hvorved\nder sker en adfærdshæmning; man så at sige stivner i angsten. Der\ner en vis arbejdsdeling mellem amygdala og hippocampus i det\nlimbiske system, idet amygdala reagerer på specifikke signaler på\nfarer, fx betingede reflekser, mens hippocampus registrerer\nsammenhængende stimuli, dvs. hele den samlede situation, hvorunder\nfaren optræder. Fra amygdala og hjernestammens grå substans er der\nforbindelser til hypothalamus, der fungerer som et overordnet\nhormonelt og autonomt center.\nAngstreaktionen omfatter således store dele af hjernen, både\nevolutionært set mere primitive områder som hjernestammen og det\nlimbiske system og mere udviklede områder som storhjernen, der er\nsærligt udviklet hos mennesket.\nAngst. Benzodiazepinreceptor (BZ-R) i\nforbindelsesstedet mellem to nerveceller, der benytter GABA\n(gamma-aminosmørsyre) som hæmmende signalstof. GABA bindes til en\nsærlig receptor (GABA-R), hvorved cellemembranens transport af\nkloridioner (Cl-) ændres. Angstdæmpende lægemidler\n(benzodiazepiner, vist som en sort trekant) binder sig til BZ-R,\nhvilket øger GABAs effekt, dvs. fører til en endnu stærkere\nI 1977 påviste danske og schweiziske forskere, at der i hjernen\nfindes en særlig gruppe receptorer (modtagemolekyler),\nhvorigennem visse angstdæmpende lægemidler, de såkaldte benzodiazepiner (Stesolid®, Valium® o.l.) udøver deres\nvirkning. Man har siden karakteriseret disse receptorers molekylære\nGABA (gamma-aminosmørsyre) benyttes af visse\nnerveceller som hæmmende stof ved overførslen af signaler mellem de\nenkelte celler. Stoffets hæmmende virkning, der opnås gennem en\nændring af cellens elektriske forhold, er betinget af en ændring af\ncellemembranens transport af kloridionen. Benzodiazepinreceptoren\ner knyttet til GABA-receptorer, og når man behandler med et\nangstdæmpende lægemiddel, øger dette stof den hæmmende virkning af\nGABA. Det er kendetegnende for disse stoffer som for mange nye\nlægemidler, at de påvirker hjernen på en meget specifik måde.\nMange andre signalstoffer er betydningsfulde ved angst, især\nserotonin, noradrenalin og dopamin, og man har nu et indgående kendskab til molekylære\nforhold ved signaloverførslen mellem nerveceller, der benytter\ndisse stoffer som neurotransmittere. Nogle angstdæmpende\nlægemidler udøver deres virkning gennem en påvirkning af den\nserotonerge neurotransmission. Visse lægemidler mod depression\nhæmmer således, at serotonin efter frigørelse genoptages i\nnervecellen. Herved øges mængden af serotonin uden for nervecellen,\nhvilket igen efter nogen tids påvirkning af andre celler fører til\nnedsættelse af angsten.\nArvelige forhold kan betinge, at mennesker fødes med forskelligt\nangstberedskab. Den molekylære baggrund herfor er ikke\nAngst kan behandles, dvs. bringes til ophør, begrænses eller\naccepteres, med metoder, udviklet på baggrund af de omtalte\nteknikker. Ved normale angstformer taler man om\nbemestringsteknikker (eng. coping), ved sygelige\nom behandlingsteknikker. Denne skelnen er dog ikke skarp,\nog der er flere fælles basale principper for psykologisk\nbehandling. Farmakologisk behandling bør begrænses til sygelige\nVed uhensigtsmæssige angstreaktioner kan man benytte forskellige\nteknikker baseret på indlæringspsykologi. I\nadfærdsterapien benytter man fx gradvis\nafbetingning af angstreaktioner. Den angste person\nudsætter sig for stadigt mere angstprovokerende situationer i\ndagligdagen (eng. exposure in vivo) med henblik på at\nudslukke den indlærte angstreaktion. En person, der ikke uden\nledsagelse kan købe ind i et supermarked, kan begynde med blot at\ngå ned på gaden. Når dette ikke længere udløser angst, træner den\npågældende i at købe ind alene i en lille butik. Efterhånden bliver\nvedkommende i stand til igen at købe ind overalt.\nVed social fobi træner man tilsvarende systematisk evnen til at\nkommunikere med andre, hvorved selvtilliden opbygges. Det er\nafgørende for opnåelse af effekt, at man udsætter sig for de\nvirkelige angstprovokerende situationer, og exposure in\nvivo er derfor en væsentlig teknik i al angstbehandling.\nI kognitiv terapi er målet, at personen forandrer den\nautomatiske tænkning, der knytter sig til angstoplevelserne,\nhvorved også de øvrige komponenter normaliseres. Personen må først\nlære at gribe sig i irrationel tænkning og korrigere denne. Hvis\nhjertebanken straks fremkalder den tanke, at der er noget galt med\nhjertet, skal man straks korrigere sig selv ved at påpege, at\nhjertebanken jo er et normalt forhold ved legemlig aktivitet.\nTænkningen bliver derved nuanceret, og angstfølelsen daler. Der\nindgår desuden forskellige pædagogiske metoder i behandlingen.\nSåvel adfærds- som kognitivterapi fokuserer på aktuelle\nproblemer og har udviklet teknikker til forandring af personens\nadfærd og holdninger, som beror på et forhold mellem patient og\nterapeut, der har karakter af et åbent samarbejde. Behandlingen\nbegrænses ofte til nogle få måneder, hvorefter den angste person\nkan være bedret i en sådan grad, at vedkommende selv kan benytte de\nPsykoanalytiske terapiformer vil have som udgangspunkt,\nat angstsymptomer dækker over ubevidste problemer med rødder i\nbarndommen. Der kan være tale om en indre konflikt eller mangel på\nstruktur og indhold som følge af problemer i tidlige\ntilknytningsforhold mellem mor og barn. Tolkning af\npatientens udtalelser med henblik på at afdække det ubevidste\nforhold er en grundteknik. Hypotesen er, at patienten overfører de\nvæsentligste træk ved barndommens følelser fra forældrene til\nterapeuten, der bl.a. derfor skal fremstå neutral.\nOverføringen anses for en forudsætning for den\ngennemarbejdning, der kan føre til forandring. Klassisk\npsykoanalyse er meget langvarig, men der er udviklet forskellige\nkorttidsterapier baseret på psykoanalytisk tankegang. Jo\nmere såkaldt støttende den psykoanalytiske terapi er, jo flere\ndirektive teknikker (tillæggelse af mening, accept og rådgivning\nm.m.) anvendes frem for tolkning.\nVed sværere former for angst kan behandling med angstdæmpende\nlægemidler komme på tale. Man tilstræber, at behandlingen varer\nnogle få uger til måneder, men hos nogle kan den blive livslang. De\nkan ikke leve et liv med rimelig livskvalitet uden medicinsk\nbehandling. Der findes flere typer af lægemidler, der har\nforskelligt angrebspunkt for deres terapeutiske effekt\nBenzodiazepiner (Stesolid®, Valium® mfl.) har en god\nangstdæmpende virkning, og de er ret ugiftige. Efter måneders\nforbrug kan der dog udvikles afhængighed af stofferne, således at\nman ikke straks kan ophøre med behandlingen. Der optræder\nangstsymptomer ved forsøg på ophør, og man kan fejlagtigt tro, at\nangsten nu er kommet tilbage. Langsom nedsættelse af daglig dosis\nkan hindre eller mindske optræden af abstinenssymptomer.\nSenere års forskning peger på, at lægemidler med\nantidepressiv virkning også kan bedre angsttilstande. Der\ner fremstillet ny medicin, der især påvirker signalstoffet\nserotonin (fx Cipramil og Seroxat), som har få\nbivirkninger, og som ikke fører til udvikling af afhængighed.\nPsykofarmakologisk og psykoterapeutisk behandling kombineres\nofte ved svære angstlidelser.\nAngst er således et vigtigt og yderst komplekst fænomen, og der\ner en glidende overgang fra normale til sygelige angstformer. Ikke\noverraskende kan ingen af de mange angstteorier alene forklare\nangstens mange facetter. Angst repræsenterer derfor fortsat en stor\nvidenskabelig og behandlingsmæssig udfordring i psykologi og\nOpfattelsen af angsten som væsensforskellig fra frygten får sit\nførste teoretiske udtryk hos Søren Kierkegaard i Begrebet Angest (1844), idet han\npå én gang bygger videre på elementer fra den kristne tradition og\nsamtidig viser ud over kristendommen og hen til en efterkristen,\nSøren Kierkegaard forudsætter indledningsvis, at mennesket er\nnoget andet end dyret. Mennesket ligner ganske vist dyret derved,\nat både dyret og mennesket har en fysisk krop ("det Legemlige") og\npsykiske tilstande ("det Sjelelige"), hvorved de står i modsætning\ntil den døde natur, men modsat dyret lever mennesket ikke i en\nnaturlig harmoni med sine psyko-fysiske behov og reaktioner. Hvor\ndyret er et produkt af sine artsbestemte drifter og udelukket fra\nat kunne stille spørgsmål om godt eller ondt, besidder mennesket en\nfrihed til at vælge mellem ondt og godt, og i kraft af denne frihed\ner det også selv ansvarligt for, om det lever i den rette\npsyko-fysiske balance med sig selv. Herved tænkes ikke på, om det\ner lykkeligt eller ulykkeligt. Om mennesket bliver lykkeligt eller\nej, afhænger for en stor del af dets fysiske sundhedstilstand og\nsociale omstændigheder, og på disse punkter er mennesket i lighed\nmed dyret underlagt tilfældet. Derimod er mennesket (modsat dyret)\nansvarligt for, hvorledes det forholder sig til sin lykke eller\nulykke. Det er således menneskets eget ansvar, om det identificerer\nsig med sin lykkelige eller ulykkelige tilstand, eller om det\nsætter sig højere formål i livet, og specielt er det menneskets\nansvar, om det i sin stræben efter at virkeliggøre disse formål\nbliver skyldigt. Terminologisk udtrykker Kierkegaard dette ved at\nsige, at mennesket er bestemt som "Aand", dvs. et "Selv" eller med\net mere moderne udtryk: en ansvarlig person.\nMennesket fødes imidlertid ikke som en ansvarlig person. Det\nlille barn er dog ikke blot et dyr, men derimod, med Kierkegaards\nudtryk, en "drømmende Aand". Hermed menes, at barnet er anlagt på\nat udvikle sig til en ansvarlig person, selvom det endnu ikke har\nden reelle mulighed for at skelne mellem godt og ondt og handle på\ngrundlag heraf. Spørgsmålet er nu, hvorledes barnet oplever dette,\nog Kierkegaards svar er, at det ængstes. Han understreger, at\n"Begrebet Angest... er aldeles forskjelligt fra Frygt og lignende\nBegreber, der referere sig til noget bestemt", mens angsten er en\nangst for "Intet". Pointen er, at mens barnet (i lighed med dyret)\ngodt kan frygte en eller anden fare (fx en vild hund eller\net tordenvejr), er barnet (lige så lidt som dyret) ude af stand til\nat forstå den frihed, som det endnu ikke har erhvervet sig. Barnet\nhar imidlertid (i modsætning til dyret) en anelse om, at der findes\nsådan noget som frihed, men barnet kan ikke komme frem til at danne\nsig nogen bestemt forestilling om, hvad friheden indebærer. I kraft\naf denne ubestemthed kan anelsen, dvs. angsten, siges at\ndreje sig om Intet, thi for at noget kan være noget, må\nder være tale om noget bestemt. Angst er derfor modsat frygt noget\nspecifikt menneskeligt, idet angsten er erfaringen af, at mennesket\ner anlagt på frihed og en dermed forbunden ansvarlighed.\nAngst. Francisco de Goya Heksesabbat eller Den\nstore gedebuk; vægmaleri 1819-23, overført til lærred og skænket\ntil Pradomuseet i Madrid 1881. Som 72-årig købte Goya i 1819 et hus\ni nærheden af Madrid, som han dekorerede med en række store\nmalerier i mørke, dystre farver. I disse sorte billeder udfoldede\nGoya et univers af dæmoniske, skrækindjagende visioner over\nmenneskelig grusomhed og undertrykkelse, overtro og frygt, som han\nhavde oplevet i samtidens Spanien. I det mere end 4 m lange billede\naf heksesabbatten, som smykkede malerens spisestue, lyser heksenes\nforvredne ansigter af den angst, der både frastøder dem fra og\nholder dem tryllebundet til seancens hovedperson, Fanden selv i en\ngedebuks skikkelse og klædt i præstedragt. Uden for kredsen\nbetragter en fin lille kvinde med hænderne gemt i sin muffe det\nnatlige skue, hvor fornuftens søvn skaber plads for de frygtskabte\nDet er et kendetegn ved frygten, at vi oplever det\nfrygtelige som noget negativt, der fremkalder en entydig antipati\nfra vores side. Anderledes med angsten. Her er\nentydigheden udelukket, eftersom barnet ikke ved, hvad det vil sige\nat blive voksen, fri og ansvarlig, og derfor er det ude af stand\ntil at afgøre, om friheden er noget ønskværdigt eller uønskværdigt.\nAngsten er derved præget af en grundlæggende tvetydighed, som snart\nvirker dragende, snart frastødende, eller som Kierkegaard udtrykker\ndet: "Angest er en sympathetisk Antipathie og en antipathetisk\nSympathie". For at kunne leve med sin angst forsøger barnet\nimidlertid at give det ubestemte bestemmelser, at gøre "Intet" til\n"Noget". Kierkegaard mener, at det er på dette punkt, at eventyret har sin store berettigelse i forhold til barnet.\nEventyr skal ikke bedømmes på, at de ofte fantastiske historier om\nprinser og prinsesser, trolde og nisser ikke svarer til verden,\nsåledes som den faktisk er indrettet. Det er heller ikke en\nindvending imod eventyret, at det ofte kan indeholde skrækkelige,\nja grusomme passager. Det afgørende er, at eventyret giver barnet\nnoget at holde sig til, idet det ubestemte tager skikkelse\ni eventyrlige former, så barnet efterhånden, ligesom prinsen i\neventyret, kan lære sin angst at kende, inden det for alvor er\nalvor med den frihed, som foranlediger angsten.\nJo længere barnet kommer i sin udvikling, dvs. jo nærmere det\nkommer til overgangen fra barnlig uskyldig uvidenhed til den\nvoksnes ansvarlige viden om godt og ondt, desto mere angst bliver\nbarnet. Kulminationen herpå består i en overgang fra den barnlige,\numiddelbare uvidenhed til den voksnes mere reflekterede forhold til\nsig selv og sin omverden, hvorved angsten får en ny funktion.\nBarnet ængstes for muligheden af at blive voksen\nog skulle vælge frit, hvorimod den voksne er fri og\nængstes for muligheden af at skulle vælge mellem\nondt og godt. I begge tilfælde er det en fremtidig\nmulighed, der fremkalder angsten; men for barnet er denne\nmulighed helt ubestemt, hvorimod det for den voksne drejer sig om\nden konkrete mulighed af at vælge det gode eller det onde. Angsten\nhar derved fået et konkret indhold, men den adskiller sig stadig\nfra frygten, der er rettet imod noget bestemt udefrakommende, mens\nangsten er optaget af muligheden af selv at skulle bestemme\nfremtiden — for så vidt som vi overhovedet har denne mulighed, thi\ndet er netop Kierkegaards pointe, at næppe har mennesket\nopnåetfriheden, førend det sætter den nyvundne frihed over styr ved\nat vælge det onde. Mens Kierkegaard mener, at overgangen fra barn\ntil voksen sker med udviklingspsykologisk nødvendighed, vil han\nimidlertid afvise, at psykologien skulle kunne forklare, hvorfor vi\nalle i praksis benytter friheden til at vælge det onde. Psykologien\nkan beskrive og forklare den angstfulde udvikling frem til\nfrihedens frembrud i mennesket, men det frie valg og den deraf\nfølgende skyld er ikke et anliggende for psykologiske\nDet er omstridt, hvad Kierkegaard nøjagtig mener hermed. Ifølge\nén læsemåde synes han at mene, at det frie valg repræsenterer et\nbrud på den årsagssammenhæng, som mennesket indgår i, således at\nden menneskelige handling er udslag af en "relativt fritvirkende\nAarsag" og derved udgangspunktet for en helt ny årsagskæde. Ifølge\nen anden udlægning indebærer friheden hos Kierkegaard ikke noget\nbrud på nogen årsagskæde, men har at gøre med fremkomsten af en ny\ndimension i menneskets liv. Så længe mennesket er barn, giver det\nkun mening at beskrive det i psykologiske termer, hvilket indebærer\nbrugen af psykologiske årsagsforklaringer. Ved overgangen til den\nvoksne ansvarlighed bliver det derimod muligt at supplere denne\nbeskrivelse med en redegørelse for den voksnes intentioner og\nnormer, og denne redegørelse kan ikke reduceres til et psykologisk\nsprog, hvilket ifølge denne alternative udlægning er meningen med\nKierkegaards skarpe skelnen mellem psykologiens og frihedens\nUanset hvilken af de to udlægninger der er korrekt, er det\nimidlertid klart, at Kierkegaard antager, at vi alle forvalter\nvores frihed på en sådan måde, at vi pådrager os en skyld. Og vel\nat mærke ikke en skyld, som vi kan betale os fra som en anden\nkøbmandsregning eller overvinde gennem anger og gode gerninger, men\nderimod en radikal skyld, som betyder, at vi gennem vort frie valg\nhar sat friheden over styr. Da det er menneskets særkende at kunne\nhandle frit, er tabet af friheden ikke et tab af dette eller hint,\nmen derimod et tab af sig selv, dvs. den fortabelse, der også kan\nkaldes fortvivlelse eller kristen-dogmatisk formuleret:\nsynd. Dogmatikken hævder imidlertid også, at der er en\nfrelse fra synden, nemlig troen på den guddommelige nåde, i kraft\naf hvilken mennesket påny kan erhverve sig friheden.\nI lyset heraf kan Kierkegaard beskrive forskellige former for\nangst, alt efter hvorledes det syndige menneske forholder sig til\nsynden og muligheden for frelsen. Den laveste form er\n"Aandløshedens Angest", dvs. den form for fortvivlelse, som er\nuvidende om, at den er fortvivlelse. Mennesket lever her, som om\nlivet blot drejer sig om at få så megen lykke som muligt, og det\nbekymrer sig ikke om, hvorvidt det nu også er frit eller ej. Da\nmennesket imidlertid er anlagt på frihed, vil angsten bestandig\nlure under overfladen som en anelse om, at mennesket forspilder sin\nEn mere udviklet form for fortvivlelse er "Svaghedens\nFortvivlelse", der er en "Angest for det Onde", hvorved henvises\ntil det menneske, der er bevidst om sin ansvarlighed, og som\nreagerer herpå ved at søge at undgå at gøre det onde. Når et sådant\nmenneske ikke desto mindre alligevel gør det onde, reagerer han med\nskyldfølelse og anger, og "jo dybere han er, jo dybere er Angeren".\nMen da selv nok så megen anger ikke kan gøre det gjorte ugjort, vil\nhan aldrig kunne overvinde synden ad denne vej, og resultatet er\nindesluttethed og angst for at indlade sig med livets\nDen mest udviklede form for angst omtales som "Dæmoni", der\nbestår i en "Angest for det Gode". Det ufrie menneske vil her hævde\nsig i sin ufrihed, idet det vil være sin egen herre. Det nægter\nderfor at ydmyge sig for Gud og modtage nåden, men fastholder i\n"Trods", at dets liv har en højere værdi end kristenlivet. Dæmonien\nkan derfor siges at være "Ufriheden, der vil afslutte sig". Men det\ner umuligt, og den dæmoniske kan derfor pludselig afsløre sig selv\nigennem en ufrivillig åbenbarelse. Skal mennesket frelses fra den\nangstfyldte synd, kan det kun ske gennem troen, der — med en\nformulering fra Kierkegaards Sygdommen til Døden (1849) —\nbestår i den tilstand "at forholde sig til sig selv, og i at ville\nvære sig selv grunder Selvet gjennemsigtigt i den Magt, som satte\ndet", dvs. i troen på den Gud "for hvem Alt er muligt", også at\ngive mennesket syndernes forladelse.\nKristendommens sandhed er imidlertid ingen selvfølge, og\nKierkegaard er netop en moderne tænker derved, at han tager højde\nherfor. Han gør således klart, at den ovenstående dogmatiske\nbetydning af angstens forskellige psykologiske varianter i sidste\nende selv er en tilværelsesfortolkning, der må vælges (eller\nfravælges) i et angstfyldt valg med risikoen for at vælge en\nlivsløgn. I modsætning til fx Augustin og Thomas Aquinas, der er leveringsdygtige i flere gudsbeviser,\nbetragter Kierkegaard Guds eksistens som et rent trosspørgsmål, og\nhvad angår kristendommen, anser han den for at være et\nselvmodsigende "Kors for Tanken". At vælge at tro på kristendommen\ner derfor et angstfuldt "Spring ind i det Absurde", men samtidig er\nnetop angsten motiverende for at indlade sig med kristendommen,\neftersom den på én gang muliggør en tydning af angstens forskellige\nformer som synd og samtidig tilbyder en kur mod angsten i form af\nKierkegaards syn på forholdet mellem angsten og kristendommen\nhar i 1900-t. inspireret den såkaldte eksistensteologi , bl.a. Rudolf Bultmann. Uden for teologien har han navnlig haft\nindflydelse på den såkaldte eksistensfilosofi , bl.a. Karl Jaspers, Jean-Paul Sartre og Albert Camus. De følger Kierkegaard i hans sondring mellem\nfrygt og angst, ligesom de er enige i at forbinde angsten med\nerfaringen af frihed til at vælge i afgørende livssituationer, men\nde opgiver den kristen-dogmatiske tolkning af angsten. Yderligere\nadskiller de sig afgørende fra Kierkegaard i synet på normernes\nstatus. For Kierkegaard er godt og ondt absolutte størrelser givet\nuafhængigt af individets valg, og angsten kommer derved til at\ndreje sig om, hvorvidt jeg orienterer mig imod det sande gode, og\nom jeg i mit liv lever op til de dermed forbundne fordringer. I\nmodsætning hertil afviser eksistensfilosofferne, at der findes\nabsolutte normer, og godt og ondt bliver i stedet til projektioner\naf min egen frie vilje. Angsten forbindes derved med selve dette at\nvære et normsættende individ og afledet deraf spørgsmålet om at\nleve op til sine egne normer. Der findes ingen samfundsmæssig\n(eller guddommelig) autoritet andet end dig selv, der i sidste ende\nkan afgøre, hvad der er godt og ondt, og det er netop denne\nradikale indsigt i tilværelsens formålsløshed, der udløser angsten,\neftersom denne indsigt gør det klart for dig, at din frihed\ngrundlæggende set ikke har noget andet holdepunkt end dig selv.\nHos Søren Kierkegaard og de senere eksistensfilosoffer er\nangsten en erfaring af, at vi frit kan vælge mellem forskellige\nmuligheder, uden at resultatet på forhånd er fastlagt.\nSammenholdt med alt det i nutiden og fremtiden, som på forhånd er\nfastlagt som bestemt, kan dette mulighedsrum i sin\nu-bestemthed siges at være et intet, og i denne\nforstand er angsten en angst for intet (ubestemtheden),\nmens frygten er en frygt for noget (det bestemte).\nHos filosoffen Martin Heidegger (1889-1976) radikaliseres dette, idet angsten\nifølge Heidegger ikke alene har at gøre med vor frihed til at være\nnormsættende og til at udføre handlinger på dette grundlag, men\nudgør betingelsen for, at mennesket i det hele taget kan forstå sig\nselv og den verden, hvori det lever. Emnet behandles i afhandlingen\nSein und Zeit (1927), foredraget Was ist\nMetaphysik? (1929) og i en række nu publicerede forelæsninger\nfra slutningen af 1920'erne. Heidegger fremhæver her, at den\nmenneskelige handlefrihed, der sætter os i stand til at vælge\nmellem forskellige fremtidige muligheder, altid-allerede befinder\nsig inden for en forståelse af, hvilke handlemuligheder der står\ntil vor rådighed. Kierkegaard vælger fx mellem skyld og ikke-skyld\ninden for en kristen udlægning af, hvad det vil sige at være\nskyldig, hvilket baserer sig på et grundlæggende valg af\nkristendommen, der på sin side forudsætter en forståelse af, hvad\ndet vil sige at være kristen modsat ikke-kristen.\nDenne grundlæggende forståelse betinger alle Kierkegaards\nudlægninger af, hvad han kan og ikke kan, og hvad han bør og ikke\nbør. Spørger vi imidlertid med Heidegger om, hvori den\ngrundlæggende forståelse selv grunder, kan vi ikke henvise til\nandet end — intet, eftersom vore basale principper\n(grundbegreber, kriterier og fundamentale antagelser om\nvirkeligheden) ikke kan føres tilbage til et "første\nprincip", men tværtimod hviler på intet. Selvfølgelig kan\nvi reflektere over vore principper, hvilket vi gør i\ngrundvidenskaberne og filosofien, men det vil altid ske på grundlag\naf nye principper, som betinger vore undersøgelser bag om ryggen på\nos. I angsten bliver det åbenbart, at der ikke findes\nnoget, som kan fungere som absolut holdepunkt for mine\nudlægninger af virkeligheden, men at jeg altid-allerede befinder\nmig inden for et udkast af en fundamental forståelse af verden, på\ngrundlag af hvilken jeg udlægger det værende og forholder mig til\nprincipperne for denne udlægning. Samtidig med at jeg erfarer denne\nbundethed, erfarer jeg imidlertid også, at det er den, som giver\nmig en frihed til at udlægge og omgås med det værende, og at det er\nop til min frihed at forvalte denne forståelse.\nI det angstfulde møde med denne grundlæggende menneskelige\nfrihed kan jeg reagere på to forskellige måder: Jeg kan være åben\nfor angsten og den "egentlige" måde at eksistere på, som den\nmuliggør, eller jeg kan "flygte" fra angsten og leve på "uegentlig"\nmåde, sådan som "man" nu engang lever. Flugten er en flugt fra den\npersonlige stillingtagen ind i en "gennemsnitlig", "nivelleret"\nlevevis, der er betrygget ved, at jeg ikke foretager mig noget, som\n"man" ikke ville gøre. Derved undgås den fremmedhed (ty.\nUnheimlichkeit), som kendetegner angstens åbenhed for, at\nder ikke findes nogen yderste begrundelse for rigtigheden af det,\njeg siger, og af det, jeg gør, men at alle begrundelser i sidste\nende er et udslag af min frie tilegnelse af den forståelseshorisont\n(eller verden), som jeg i kraft af min historicitet befinder mig\ninden for med de begrænsninger og muligheder, som den åbner op for.\nOm angstens "egentlighed" er at foretrække fremfor det "uegentlige"\nliv i "man", udtaler Heidegger sig ikke om: Han vil ikke fælde\nværdidomme, men nøjes med at beskrive angsten og reaktionerne herpå\nsom et grundvilkår ved det at være menneske i verden (ty.\nAt angsten er et grundvilkår for mennesket, bliver særlig\ntydeligt i dets forhold til døden. Ifølge Heidegger er menneskets\n"væren til døden væsentligt set angst", hvilket må adskilles fra\nsåvel frygten for dødskampen som rædslen for et eventuelt helvede\nefter døden. Den egentlige dødsangst består derimod i en erfaring\naf døden som den yderste mulighed, der åbner sig for mennesket, og\nsom på radikal vis forhindrer det enkelte menneske i at gå op i det\nanonyme "man". Min egen død kan jeg ikke erfare som en tilstand,\nmen kun som muligheden af, at hele den verden\n(forståelseshorisont), som er min, skal opløse sig i det\nubestemthedens intet, hvoraf den kommer. Men netop derved bliver\njeg min frihed bevidst, og Heidegger kan følgelig tale om den\negentlige dødsangst som en "frihed til døden".\nFilTilføjet af [-+] 275788.801.svg (25.36 kB)Angst. Benzodiazepinreceptor (BZ-R) i forbindelsesstedet mellem to nerveceller, der benytter GABA (gamma-aminosmørsyre) som hæmmende signalstof. GABA bindes til en særlig receptor (GABA-R), hvorved cellemembranens transport af kloridioner (Cl-) ændres. Angstdæmpende lægemidler (benzodiazepiner, vist som en sort trekant) binder sig til BZ-R, hvilket øger GABAs effekt, dvs. fører til en endnu stærkere hæmning.Admin04/02/2009275788.801.svg (25.36 kB)Angst. Benzodiazepinreceptor (BZ-R) i forbindelsesstedet mellem to nerveceller, der benytter GABA (gamma-aminosmørsyre) som hæmmende signalstof. GABA bindes til en særlig receptor (GABA-R), hvorved cellemembranens transport af kloridioner (Cl-) ændres. Angstdæmpende lægemidler (benzodiazepiner, vist som en sort trekant) binder sig til BZ-R, hvilket øger GABAs effekt, dvs. fører til en endnu stærkere hæmning.Admin28/01/2009[-+] 275791.801.svg (19.04 kB)Angst. Angstens onde cirkel.Admin04/02/2009275791.801.svg (19.04 kB)Angst. Angstens onde cirkel.Admin28/01/2009[-+] 275919.801.svg (458.19 kB)Angst. Områder i hjernen, der er aktive ved angst. Begge tegninger viser højre hjernehalvdel med panderegionen pegende mod venstre. For at blotlægge andre områder af hjernen er bl.a. hjernestammen og lillehjernen fjernet på den nederste tegning.Admin04/02/2009275919.801.svg (458.19 kB)Angst. Områder i hjernen, der er aktive ved angst. Begge tegninger viser højre hjernehalvdel med panderegionen pegende mod venstre. For at blotlægge andre områder af hjernen er bl.a. hjernestammen og lillehjernen fjernet på den nederste tegning.Admin28/01/2009[-+] 275920.801.svg (296.73 kB) Admin04/02/2009275920.801.svg (296.73 kB) Admin28/01/2009\nLæst 18010 gangeRedigeret 11 gangeKommenteret 0 gange


Åbent lørdag for brevstemmer | viborg-folkeblad.dk\nÅbent lørdag for brevstemmer\nTorben S. Hansen fra Viborg Kommunes borgerservice regner med, at endnu flere vælgere vil brevstemme denne gang. Arkivfoto: Morten Dueholm\nBorgerservice på rådhuset holder åbent lørdag for borgere, der vil brevstemme til valget til Europa-parlamentet eller Folketingsvalget. Også lørdag den 1. juni er der åbent.\n16 maj 2019 kl. 14:02\nViborg: I morgen lørdag kan man i tidsrummet mellem klokken 10 og 12 møde op på rådhuset i Viborg for at afgive brevstemme til valget til Europa-parlamentet, der afvikles søndag den 26. maj, og til Folketingsvalget, der finder sted den 5. juni.\nTil valget til Europa-parlamentet er torsdag den 23. maj det seneste tidspunkt, man kan brevstemme. Til gengæld holder valgbaren i rådhusets forhal åbent helt frem til klokken 17.\nDen seneste frist for at brevstemme til Folketingsvalget er lørdag den 1. juni, og her holder rådhuset ekstraordinært åbent for borgere, der vil stemme, i tidsrummet fra klokken 9 til 16. På bibliotekerne skal man senest brevstemme onsdag den 29. maj - i Bjerringbro kan man dog nå det frem til klokken 13 lørdag den 1. juni.\nOgså på biblioteker\nOgså på bibliotekerne i Bjerringbro, Stoholm, Ørum, Møldrup og Karup kan man brevstemme. Det kan man på de tidspunkter, hvor bibliotekerne er bemandet med personale.\nI onsdags åbnede borgerservice og bibliotekerne for afstemning pr. brev til Folketingsvalget, og allerede den første dag benyttede mange vælgere sig af den mulighed.\nVed det seneste valg til Folketinget i juni 2015 ekspederede Viborg Kommune omkring 4000 brevstemmer, mens omkring 1500 borgere benyttede sig af den mulighed ved det seneste valg til Europa-parlamentet i maj 2014.\nDet oplyser Torben S. Hansen fra Viborg Kommunens borgservice, og han er ikke i tvivl om, at endnu flere vil gøre brug af den mulighed denne gang.\n- Vi ser fra valg til valg, at stadig flere brevstemmer, og denne gang kan man slippe for turen til valglokalet både den 26. maj og den 5. juni, hvis man vælger at stemme pr. brev på forhånd, siger Torben S. Hansen.\nTil gengæld må man regne med, at det tager lidt ekstra tid at brevstemme denne gang, fordi man i borgerservice skal holde styr på to valg.\n- Og så skal man i øvrigt huske at medbringe legitimation i form af pas, kørekort eller sundhedskort for at komme til at brevstemme, føjer Torben S. Hansen til.\nNi jubilarer hos Grundfos


andBeyond Nxabega Okavango Tented Camp - Enjoy\nBilleder Download Images Virtuelle Ture\nSpilvisning i Okavango Delta er fjerntliggende og afsondret, med meget få køretøjer, der deler den private koncession. Følsomme terrængående kørselspraksis gør det muligt for vores gæster at komme tæt på områdets enestående dyreliv. Eftermiddagsdrev fortsætter efter nat, hvilket giver mulighed for at se de mange dyr, der er mere aktive om natten, herunder leopard og serval. Løven jager ofte om natten, og der er altid en chance for at komme over dem fodring på et drab. &Beyonds professionelt uddannede guider vil spørge dig om dit yndlingsdyreliv og vil gøre deres bedste for at sikre, at dine præferencer bliver opfyldt, uanset om det sporer en bestemt art eller bruger mere tid på at nyde hver observation og lære dyrenes vaner at kende. De vil også fortælle dig om vegetationen i regionen og forklare opførslen hos de dyr, du støder på. I nogle tilfælde vil guiderne kunne identificere individuelle dyr og fortælle dig om deres historie og vaner.\nSeasonal mokoro trips (Included)\nDeltaet er nok bedst kendt for sine Mokoro forlystelser. Det er sejlture gennem labyrinten som kanaler og lavvandede laguner i Deltaet. De føres i traditionelle både, der kaldes Mokoros. Disse robuste både plejede at blive håndlavet af store Delta-træer. I dag er de fleste af bådene, der anvendes i deltaet, glasfiber replikaer, for at forhindre nedskæring og udtømning af Deltaens storslåede træer.\nMokoros er en fantastisk måde at gå spil visning. Da de ikke er motoriserede, giver de dig mulighed for at glide stille gennem kanalerne. Dette giver dig mulighed for at nærme dyrelivet lydløst, og du vil se mere, da de ikke er bange af en motor. Du vil se mange dyr, der lever på græsset og siv på palmeøerne som lechwe, sitatunga, elefant, flodhest og krokodille.\n(sæsonbestemt - afhængig af vandstanden)\nSeasonal motorized boat excursions (Included)\nSpil visning tilbydes også i motoriserede både. Disse ture giver dig mulighed for at dække mere jord, og bør give dig mulighed for at se mere af landskabet, selv om nogle af dyrelivet kan være bange af motoren.\nScenic Helicopter Flight (Additional Cost)\nSpys ved en luftudsigt over Okavango-deltaet, mens du svæver over en enorm labyrint af både permanente og flygtige vandveje. Flyv over floder og puljer oversået med lilje puder, samt en række vilde dyr, der bebor denne unikke habitat.\nYderligere omkostninger gælder\nAndBeyonds WildChild program, designet specielt til børn, der besøger vores safarihytter og lejre i Afrika, er fyldt med sjove, interaktive aktiviteter, der giver mulighed for at lære og opdage nye oplevelser og kulturer. Dybt rodfæstet i kærligheden til den afrikanske busk skaber det ikke kun en række uforglemmelige øjeblikke for hele familien, men skaber stærke bånd mellem vores unge gæster, vores planet og dens folk.\nMassage:Quiet Mind Journey (Additional Cost)\nKun ryg og nakke: 45 min og 30 min.\nGenvække din sjæl med en kombination af kraftfulde afrikanske aromaterapiolier og botaniske bodybalms, der kombinerer traditionelle afrikanske Calabash og bambus værktøjer med menneskelig touch og rytmisk bevægelse i dette overbærende ritual, den ultimative kilde til afslapning, der giver balance til dit sind,\nkrop og sjæl i hjertet af Afrika, menneskehedens vugge, gennem touch og vibrerende lydterapi ved hjælp af gamle lydværktøjer og -teknikker.\nVælg afrikansk kartoffel for sine gamle helbredende kræfter, Marula Neroli for en\nSensorisk Indulgence, Kalahari Melon for sine fugtgivende egenskaber,\nMongongo møtrik til Detox eller kanel og Orange til fast og Tone\nMassage: African Hand and Foot Treatments (Additional Cost)\nSmelt væk stress og foryng dine trætte ben med denne fodbehandling, som vil give dine fødder følelse hydreret, blødgjort og silkeblød, klar til at erobre den afrikanske busk. Dine fødder er gennemblødt i en afrikansk glæde energigivende salt blød, skrubbet med foryngende pebermynte og eukalyptus scrub og balsameret i afrikansk sheasmør. Slap af, når du får en skulder- og hovedbundsmassage og afslut behandlingen med en kølende fodgel for at sætte den sidste fjeder i dit trin.\nMassage: African Handprint Ritual (Additional Cost)\nDet ultimative håndritual. Dine hænder er poleret med en ren pebermynte og Aloe Vera polish og neglebånd restaureret med indfødte helbredende olier. Dine hænder bliver derefter balsameret med afrikansk sheasmør. Slap af, mens du modtager en skulder- og hovedbundsmassage og afslutter behandlingen med en nærende Pinotage-håndoliemassage, så dine hænder føles bløde og foryngede.\nSkønheder og venner 30min behandling og forkæle Kit


Planet Dog Orbee-Tuff Snoop | Prisvindende aktivitetslegetøj\nPlanet Dog Orbee-Tuff Snoop er prisvindende aktivitetslegetøj, din hund vil elske! Nu er den endelig kommet i en mindre version som er perfekt til så hunde.\nSnoop udfordrer din hund mentalt og er perfekt til både unge og gamle hunde. Fyld den med foder eller godbidder og lad din hund løse opgaven. Orbee-Tuff Snoop er lavet af blødt TPE-materiale, der er fri for BPA, bly og phthalater – den larmer ikke og er fri for skadelige stoffer.\nFold midten ud når du skal fylde snoop og luk den sammen igen inden du giver din hund den. Første gang kan du evt. lade midten være foldet op, så snoop har en kegle form. Opgaven bliver lidt lettere og din hund får hurtigere succes og pay-off.\nPlanet Dog Orbee-Tuff Lil Snoop | Måske det bedste aktivitetslegetøj der findes!\nPlanet dog's Snoop har vundet flere priser for udformning, design og opgave. Både du og din hund vil elske dette legetøj! Nu er der endelig kommet en version der er mindre, som passer perfekt til de små hunderacer.\nDin hund vil elske lil snoop fordi opgaven er svær, men ikke for svær. Derudover er snoop rar for hunden at skubbe rundt med, da den er lavet af blødt TPE, som er fri for BPA, bly og phthalater.\nDu vil elske den fordi lil Snoop er nem at fylde, nem at gøre ren og så larmer den ikke når din hund skubber rundt med den.\nPlanet Dog lil Snoop er fantastisk til alle hunde. Både unge og gamle. Den er interaktiv og stimulerer din hund mentalt.\nVil du gøre opgaven sværere for din hund kan du sætte en nook i, som din hund lige skal have ud først.\nOrbee-tuff lil Snoop er nem at gøre ren:\nFold midten op\nFyld varmt vand og mild opvaskemiddel i\nHæld vand ud og lad lufttørre\nDette legetøj er beregnet til overvåget leg. Hvis din hund virkelig vil(!!) ødelægge snoop, så kan det godt lade sig gøre. Derfor gør det samme sig gældende her som ved andet aktivitetslegetøkj.\nFordele ved at bruge lil Snoop til at fodre din hund:\nFoderaktivering stimulerer din hund mentalt og gør den dejlig træt.\nHoldbart materiale, der er fri for skadelige stoffer.\nGodbidder/foder kommer ud af snoop i et langsomt tempo og din hund spiser dermed over længere tid. Dette er positivt for fordøjelsen.\nKan gøres sværere ved at bruge en Nook.\nStørrelse: ca. 10 cm i diameter


Den radikale biodiversitet | OrganicToday.dk\nDen radikale biodiversitet\n6. december 2012 | Af OrganicToday.dk\nKOMMENTAR – Hvis vi skal sikre den danske biodiversitet, må og skal vi altså begynde i den eksisterende højkvalitets-natur. Det er her, vi finder de virkelige juveler i den danske naturs smykkeskrin, skriver Morten DD Hansen om Radikale Venstres nye bæredygtighedsprogram.\nMorten DD Hansen er naturvejleder og museumsinspektør ved Naturhistorisk Museum i Aarhus.\nDe Radikale har vedtaget et nyt og omfattende bæredygtighedsprogram, hvor både landbrug og natur bliver behandlet. Sådanne programmer er altid interessante, når man hver dag beskæftiger sig med naturens tilstand, og det var derfor med interesse, at jeg kastede mig om bord i det. Landbrug og biodiversitet er tæt koblede, og det ene kan ikke behandles uden at indtænke det andet. Men eftersom jeg ikke er landmand, vil jeg overlade landbrugsbetragtningerne til en sådan og nøjes med at kommentere på biodiversiteten, dog med enkelte sidespark til landbrugs- og vandmiljø-afsnittene.\nTre ud af ni\nI indledningen af programmet beskrives det kort, hvordan Danmark med tiden har bevæget sig mod et biologisk monokulturelt samfund. RV’s mål er igen at få et mangfoldigt dyre- og planteliv i Danmark, og det kan man naturligvis kun støtte op om. Hvad virkemidlerne angår, er der til gengæld en række skuffelser i vente. Ud af de ni virkemidler er det faktisk kun tre, der for alvor vil levere i forhold til biodiversitet, nemlig udlægning af mere urørt skov, braklægning af marginaljorder samt forvaltningsplaner (hvis de følges!) for rødlistede arter.\nSkoven er fornuftig, fordi der vitterligt er langt flere arter i urørt skov end i forstligt drevet skov. Alle analyser peger da også på, at skovens formentlig er det sted, hvor man får mest biodiversitet for pengene. Braklægning af dårlig jord er et fremragende virkemiddel i forhold til sjældne insekter i det åbne land; mange brakmarker i det jyske stod således i et funklende flor af blåmunke, gul evighedsblomst og mark-krageklo. Endelig giver det rigtig god mening med forvaltningsplaner for langt flere rødlistede arter end i dag. Hvis ikke man planlægger med disse art som mål, forsvinder de nemlig!\nDe seks andre virkemidler stiller jeg mig til gengæld langt mere skeptisk over for. Flere grønne korridorer, småbiotoper o. lign, national- og naturparker, grønne arealer i byerne, bekæmpelse af invasive arter og reduktion af ammoniakfordampning er alt sammen sympatiske virkemidler, som alt andet lige vil bevirke en eller anden form for forbedring af naturen. Ingen af dem løser dog akutte problemer, og generelt kan det synes formålsløst med sådanne virkemidler, når man ikke adresserer den absolut største trussel mod vores biodiversitet, nemlig at vi ikke forvalter vores allerede udlagte natur med biodiversitet for øje. Det kan sagtens være, at der er dobbelt så mange sanglærker på en økologisk som på en konventionel mark, men den ”succes” blegner altså, når orkidéer, sommerfugle, biller og svampe imens forsvinder fra den ene lokalitet efter den anden, fordi der ikke længere slås hø eller afgræsses med husdyr.\nMål og prioriteringer?\nHvis vi skal sikre den danske biodiversitet, må og skal vi altså begynde i den eksisterende højkvalitets-natur. Det er her, vi finder de virkelige juveler i den danske naturs smykkeskrin. Der skal sikres græsning, slid, afbrænding, høslæt eller slet og ret fred (i skoven). Men den prioritering finder jeg ingen steder, heller ikke i det radikale program. Hvordan man overhovedet kan undgå at bruge ordet ”prioritere” i naturafsnittene i programmet, kan virkelig undre. Vi er nødsaget til at erkende, at vi langt hen ad vejen sagtens kan afkoble landbrugsproduktionen fra biodiversitets-forvaltningen, og at vi derfor sagtens kan prioritere landbrug på nogle arealer og natur på nogle andre.\nEn nørd taler ud\nNuvel, jeg ved godt, at jeg er nørd. Jeg bekymrer mig hverken om liv i landdistrikterne eller dyrevelfærd. Det må andre tage sig af. Jeg bekymrer mig om, hvorvidt den danske natur bliver forvaltet, så den også om hundrede år kan huse arter som mariehøneedderkop, vibefedt og rødrygget tornskade – ikke fordi det understøtter naturens serviceydelser eller sikrer os mod et sammenbrud i økosystemerne, men fordi det slet & ret er det rigtige at gøre. Der skal også være plads til andre end os selv på denne planet! I sidste instans er det en opgave, der handler om at prioritere den natur, som er svær at erstatte. Den natur, der let kommer igen (fx ukrudtet i min have), er der jo ingen grund til at prioritere!\n• Morten DD Hansen (f. 1972) er naturvejleder og museumsinspektør ved Naturhistorisk Museum i Aarhus, hvor han arbejder med naturforvaltning og biodiversitet. Han var i 2011 vært på Danmarks første og eneste kratluskerprogram på TV, Bidt af Naturen på DR1, og er en hyppigt benyttet kommentator og debattør.\nRadikale får program for bæredygtighed


Shogun 2 - Fall of the Samurai Anmeldelse • Side 1 • Anmeldelser • PC • Eurogamer.dk\nShogun 2 - Fall of the Samurai Anmeldelse\tDet gamle Japan mod det nye, tur for tur.\tTweet\nsøndag, 18 marts 2012\tForrige\tSide 1 af 3\nNæste Side 1\tSide 2\tSide 3\tFra terassen p� min residens kigger jeg ud p� de sirlige render i gruset i zen-haven. Beundrer hvordan de kredser omkring de omhyggeligt placerede sten, der forankrer havens hj�rener. Livet er godt. Jeg har nu v�ret Daymio for Chosu-klanen i 10 �r, som ogs� min far var det f�r mig. Mit folk har det godt, �konomien vokser, og vi har en lille men veltr�net h�r.\nDet strategiske kort er overskueligt, men m�ske ogs� en lille smule kedeligt.\nDet seneste skud p� stammen i den efterh�nden langlivede Total War-serie er endelig landet. Den lyder det mundrette navn Total War: Shogun 2 - Fall of the Samurai\t, og foreg�r fra midten til slutningen af 1800-tallet under opg�ret mellem kejsermagten og Shogun-styret om magten i Japan. Samtidigt er det ogs� en periode, hvor Japan for alvor �bner op for vestlige p�virkninger, s� spillet er p� den m�de ogs� en fort�lling om den gamle krigerklasses for�ldelse og opl�sning. Deraf undertitlen - "Samuraiens Fald".\nMen der er uro i landet. Alt for l�nge har Shogunatet styret Japan efter forgodtbefindende, p� bekostning af landets retm�ssige hersker, kejseren. Og denne morgen b�rer den k�lige morgenluft en ny duft med sig. Duften af opr�r, duften af retf�rdighed og duften af et storl�et Japan. Det er tid.\nSpillet er bygget op over den samme skabelon som de �vrige spil i Total War-serien. Det er en kombination af en strategisk turbaseret spilmekanik, hvor man udvikler sine byer, k�ber nye enheder, indg�r diplomatiske aftaler og flytter rundt med sine h�re og fl�der. N�r man s� st�der sammen med fjenden, skifter man til en real-time mekanik, hvor man styrer sine tropper rundt i kampens hede, og udveksler sv�rdhug og riffelkugler p� selve slagmarken. Det gamle mod det nye - sv�rd mod gev�rkugler.\nOg det fungerer faktisk rigtig godt, selvom der ikke er nogen tvivl om, at det er selve kampene der er spillets egentlige kerne. Det strategiske niveau bruges f�rst og fremmest til at s�rge for at stille sine egne tropper bedst muligt, inden man endelig ryger i fl�sket p� fjenden. For det er p� slagmarken at kampene vindes eller tabes. Men Fall of the Samuari rummer ogs� mere end bare kamp og blod. For under det umiddelbare gameplay er ogs� en fort�lling om, hvordan det gamle Japan forsvinder i l�bet af spillet. I starten har de traditionelle samurai-enheder overtaget, men senere i spillet l�ber man uv�gerligt ind i modstandere, der m�der op p� slagmarken med bue og pil overfor kanoner og baglader-rifler. Resulatet er en massakre uden lige, og selvom det jo er rart at vinde, s� rummer en s�dan kamp ogs� en lille s�rgelig fort�lling, n�r de tapre samuraier vader lige ind i skudlinjen og bliver hakket til plukfisk af den moderne milit�r-maskine.


Overfør standpunktskarakterer samt personlige, sociale og praksisfaglige forudsætninger til Optagelse.dk - Styrelsen for It og Lærings vidensbase - Global Site\nCreated by Søren Resbo, last modified by Gunner MacIntyre on Aug 12, 2020\nDer skal for 9. og 10. klasser overføres forudsætninger til Optagelse.dk to gange om året.\nFor 8. klasser er der krav om mindst en overførsel, men den skal så løbende opdateres efter behov, der er er ingen særlige deadlines for en 8. klasses uddannelsesparathedsvurdering, ud over at den skal være tilgængelig fra senest 1. december, men den kan opdateres løbende resten af skoleåret.\nStandpunktskarakterer samt personlige, sociale og praksisfaglige forudsætninger for 8., 9. og 10. klasse skal være overført senest den 1. december 2020 til den første uddannelsesparathedsvurdering.\nOplysningerne er nødvendige for den automatiske uddannelsesparathedsvurdering i Optagelse.dk, og for at vejlederne kan lave den første vurdering, som skal være afsluttet medio januar. Det er vigtigt, at du overfører oplysninger for alle elever; også elever, som er karakter- og prøvefritaget.\nHvis der er er ændringer til personlige, sociale og praksisfaglige forudsætninger for 9. og 10. klasse i forhold til første vurdering, skal ændringerne være overført til Optagelse.dk i perioden 5. til 10. juni 2020, med frist den 10. juni. Det er vigtigt, at du overfører oplysninger for alle elever; også elever, som er karakter- og prøvefritaget.\nDer er i år (2020) ikke krav om ny overførsel af afsluttende personlige, sociale og praksisfaglige forudsætninger for 8. klasser.\nStandpunktskarakterer for 9. og 10. klasse skal overføres til Karakterdatabasen og derefter hentes ind til Optagelse.dk i perioden 10. til 15. juni 2020, med frist den 15. juni. (Karaktererne kan kun overføres i denne periode). Oplysningerne er nødvendige for den afsluttende uddannelsesparathedsvurdering.\nDet er vigtigt, at du overfører oplysninger for alle elever; også elever, som er karakter- og prøvefritaget.\nPå skoler, der selv forestår vejledningen, skal helhedsvurderingen foretages samme i periode som indberetningen af de faglige forudsætninger med frist den 15. juni 2020\nStandpunktskarakterer for 8. klasse skal overføres til Karakterdatabasen i perioden 22. til 25. juni 2020, med frist den 25. juni (Karaktererne kan kun overføres i denne periode). Det er ikke meningen at karaktererne skal ind til Optagelse.dk efter de sendt til Karakterdatabasen.\nOverfør oplysningerne til Optagelse.dk fra jeres elevplan- og elevadministrative system.\nSe i denne vejledning hvordan du foretager vurderingen af personlige, sociale og praksisfaglige forudsætninger i Optagelse.dk, hvis jeres skole IKKE har et elevplansystem til overførsel af disse oplysninger.\nBemærk: Hvis der er elever i klassen, som ikke skal have karakterer, skal du på den enkelte elev under fanen Karakterer sætte flueben ud for Ingen karakterer.\nKontroller at elevernes opfyldelse af kravet om prøveforberedende undervisning i tysk eller fransk (2. fremmedsprog) er korrekt nederst på fanen Karakterer.\nGentag for hver af dine klasser.


Til koncert med De Seneste To | MIDT I EN BEATTID\nYou are here: Home / Kritik / Musik / Til koncert med De Seneste To\n1. november 2010 // Kommentarer slået fra\nDe er et umage par, Peter Sommer og Simon Kvamm. Sommer har aldrig været den største sanger, men kan begå store sange om det meget små. Og får ellers i sin fritidspædagogfremtoning Johnny Madsen til at ligne en velklædt superstjerne. Kvamm har en stor stemme, især i det høje register, og kommer igennem med en egen diabolsk selvbevidsthed, som man enten kan finde lettere ufrivilligt komisk eller fascinerende i sin hundredprocenthed.\nDen fuldsatte sal i Bremen lørdag var ikke i tvivl. De Eneste To blev båret frem, og det gav faktisk mening at spørge om hvem, der optrådte for hvem. Sammensmeltningen var svedende og total.\nMidt i al klapperiet kan der jo så ikke ske alverden ved lige at klappe hesten.\nJeg kan godt lide Sommers nervekradsende sange, men har aldrig knækket koden til Nephews succes. Det band har på mig altid virket, som om Kliche, Depeche Mode og TV-2 bare ikke kunne den dag.\nOg der er desværre mere Nephew end Sommer i De Eneste To. Synet af to akustiske guitarer signalerer ganske vist singer-songwritere, men skinnet bedrager. Der er dømt elektronisk rock med en slagstyrke, som var bedre melodier værdig. Faktisk er formen alfa og omega her.\nDet virker, som om Sommer og Kvamm kun har to sange på repertoiret: Den hurtige og den lidt mindre hurtige. Begge er lige stadiontaktfaste, for nuancer er der ikke mange af i en musik, som monoton og enerverende driver sine få pointer hjem i et supersonisk ekko af 80′erne. Neil Youngs Trans har ikke levet forgæves. Og Lars H.U. G. stod i overført forstand i kulissen. Han ville have gjort en verden til forskel på scenen.\nJeg har læst mig til, at anmelderne er ret uenige i den vurdering. Det samme var tilskuerne i Bremen og vil sikkert også være det på resten af den igangværende turne, som kører videre efter nytår.\nTiden vil vise, om De Eneste To i virkeligheden bare var De Seneste To.\nPS: Og så ville jeg i øvrigt, hvis jeg var nytiltrådt chef for Vega, tænke mit. Bremen er som spillested alt der Vega ikke er. Hvor der på Enghavevej stadig lugter for meget af socialdemokratisk finer, er der en anderledes intim elegance over det nye spillested på bagsiden af Spies’ gamle Hotel Mercur, uden at stedet af den grund bliver mindre rockautentisk.


Færre vil være pædagoger: Ny uddannelsesminister vil stoppe endeløse besparelser - politiken.dk\nDaginstitutionerne skal bruge mange flere hænder. Derfor bekymrer det, at færre søger ind som pædagog. Her er det daginstitutionen Kastaniehuset i København.\nDaginstitutionerne skal bruge mange flere hænder. Derfor bekymrer det, at færre søger ind som pædagog. Her er det daginstitutionen Kastaniehuset i København. Foto: Emma Sejersen\nUddannelse 5. jul. 2019 kl. 21.44\nEksempler på uddannelser:\nPædagoguddannelsen: - 7 procent\nBygningskonstruktør: + 15 procent\nFinansøkonom: + 11 procent\nPsykologi: + 5 procent\nErhvervsakademiuddannelserne har modtaget 5 procent flere førsteprioritetsansøgninger end sidste år.\nHumaniora har oplevet det største fald i forhold til sidste år med -12 procent.\nFærre vil være pædagoger: Ny uddannelsesminister vil stoppe endeløse besparelser\nPædagoguddannelsen skal gøres mere attraktiv, siger Ane Halsboe-Jørgensen, uddannelses- og forskningsminister.\nPædagog- og sygeplejerskeuddannelsen har gennem flere år været landets mest søgte uddannelse, og sådan er det også i år, viser Uddannelses- og Forskningsministeriets nye opgørelse over det samlede antal ansøgere til de videregående uddannelser.\nI alt har 88.754 personer søgt en plads på en videregående uddannelse, da fristen fredag klokken 12 udløb. Det er ifølge ministeriet en anelse færre, 1 procent, svarende til 946 personer, end sidste år, hvor 89.700 søgte.\nSidste år var der tale om et fald i ansøgere på 2 procent, hvilket yderligere var et fald på 6 procent i forhold til 2016, hvor antallet af ansøgere nåede op på 94.061 - det højeste antal nogensinde.\nLandets nye uddannelses- og forskningsminister, Ane Halsboe-Jørgensen (S), glæder sig umiddelbart over antallet af ansøgere.\n»Det er knap 90.000 i vores land, der har søgt en videregående uddannelse. For mig er det også en festdag for hele det system, som gør, at man kan det«, siger ministeren.\nDet har altid været en misrøgtet uddannelse\nMen selv om pædagoguddannelsen ligger på øverste plads på listen over studiesøgninger, er søgningen faktisk faldet med 7 procent. Det tal er en potentiel bombe, mener rektor Stefan Hermann fra Københavns Professionshøjskole, som blandt andet tæller pædagog- og sygeplejerskeuddannelsen.\n»Hvis vi får minimumsnormeringer og krav om flere uddannede pædagoger i dagtilbuddene, samtidig med at de unge i vigende grad søger ind på pædagoguddannelsen, og samtidig med at antallet af 0-6-årige stiger eksplosivt i de kommende år, har man altså brug for at vende årgangenes opmærksomhed mod pædagoguddannelsen. Det sker kun, hvis politikerne gør uddannelsen mere attraktiv. Det har altid været en misrøgtet uddannelse, og man kan ikke importere arbejdskraft på det her område«, siger han.\nKonsulent Mathias Tolstrup Wester fra Danmarks Evalueringsinstitut, EVA, som leverer evalueringer til sektoren, har også blikket stift rettet mod faldende ansøgninger til de såkaldte velfærdsuddannelser. Således er antallet til sygeplejerskeuddannelsen og ansøgningerne om at blive folkeskolelærer faldet med henholdsvis 2 og 4 procent.\n»Det ser ud, som om pædagoguddannelsen skal gøres mere attraktiv, for hverken de nuværende konjunkturer eller udviklingen i ungdomsårgangene bidrager til at få flere ansøgere til nogen af velfærdsuddannelserne«, siger han.\nVi har brug for flere pædagoger og sygeplejersker i de kommende år\nMinister lover bedre forhold\nUddannelses- og forskningsminister Ane Halsboe-Jørgensen deler bekymringen over den lavere søgning mod velfærdsuddannelserne.\n»Jeg ville gerne have set endnu flere søge ind, for vi har brug for flere pædagoger og sygeplejersker i de kommende år. Vi har en klar målsætning om, at vi skal styrke vores velfærd. Det kræver, at vi har nogle at ansætte, og det kræver, at jeg kan få dem ind på uddannelserne«.\nHvordan gør du pædagoguddannelsen mere attraktiv?\n»Først og fremmest har vi set en årrække med endeløse besparelser, og der har vi brug for at gå en anden vej«.\nBetyder det flere ressourcer?\n»Det betyder i hvert fald, at med denne regering skal der ikke endeløst spares år efter år. I pædagoguddannelsen skal vi have kigget på opbygningen. Der er flere, som ønsker sig flere timer, og som peger på, at de godt kunne tænke sig mere af den vejledning, som de får ude i daginstitutionerne«.\nDet hænger sammen med den pressede hverdag ude i felten, uddyber Ane Halsboe-Jørgensen.\n»Vi skal have flere til at søge den her vej ved at gøre deres uddannelser bedre og sikre, at der i den virkelighed, de kommer ud til i den anden ende i den offentlige sektor, er kolleger nok og tid nok til, at de kan bruge deres faglighed. Det konkrete arbejde med at styrke pædagoguddannelsen kommer man til at høre mere om«, lover uddannelses- og forskningsministeren.\nVi ved, at der kommer flere og flere ældre i fremtiden, så der bliver et behov for flere hænder\nMathias Tolstrup Wester, Danmarks Evalueringsinstitut\nKonsulent Mathias Tolstrup Wester fra EVA peger på, at det er nødvendigt at forbedre pædagoguddannelsernes ry, som har lidt skade gennem det seneste halve års historier om tilstande på daginstitutioner og ringe normeringer.\nHvis samfundet også ønsker styrkelse af sundhedsvæsenet, er det ligeledes problematisk, at søgningerne til sygeplejerskeuddannelsen falder.\n»Det er de uddannelser, som skal løfte store opgaver fremover. Vi ved, at der kommer flere og flere ældre i fremtiden, så der bliver et behov for flere hænder, og derfor er det lige så bekymrende, at ansøgertallet til sygeplejerskeuddannelsen ikke er stigende«, siger han.