New Zealand - Nord og Syd - 28 dage - Rejsetip New Zealand\nNew Zealand 2011. Dagbogen er uredigeret den samme tekst, som de dagbogsmails som vi løbende sendte hjem fra New Zealand – her er de samlet og krydret med lidt billeder – god fornøjelse med læsningen!\nUnderstøttende billeder findes på det tilhørende Picasa webalbum: http://picasaweb.google.com/henninglarsen1956\nNew Zealand Kort: 3\nTirsdag 11. og onsdag 12. januar – København – Singapore – Auckland. 4\nTorsdag 13. januar – Auckland. 4\nFredag 14. Auckland – Whangarai – 197 km 5\nLørdag 15. Whangarei – Orewa – 261 km. 5\nSøndag 16. januar – Orewa – Waihi Beach – 361 km ! – det var for langt …….. 6\nMandag 17. januar – Wahei – Rotorua – 166 km. 7\nTirsdag 18. januar – Roturoa – Turangi - 201 km 8\nOnsdag 19. Turangi – Wellington – 439 km ! 9\nTorsdag 20. januar – Wellington – Picton – Motueka - 202 km. 10\nFredag 21. januar Motueka – Udflugt til Abel Tasman Nationalpark – heldags med shuttle bil/vandtaxa – gåtur og shuttle vandtaxa/bil hjem igen. 10\nLørdag 22. januar - Marahau – Richmond – Westport – Greymont -Pandekageklipperne – 306 km. 12\nSøndag 23. januar – Pladsen ved Det Tasmanske hav – til Frans Josef Gletcheren – overnatning på Top 10 – 228 km. 13\nMandag 24. januar – Frans Josef Top 10 – Wanaka – godt 300 km. 15\nTirsdag 25. januar – Wanaka – Ta Anau ved vejen til Milford Sound – 265 km. 16\nOnsdag 26. januar – Milford Sound – heldagsudflugt fra Te Anau. 17\nTorsdag 27. januar – Dunedin + veterantogtur – 315 km. 18\nFredag 28. januar Otago halvøen med Albatros koloni, Pingvin koloni + Nord Dunedin Boulders – 165 km. 19\nLørdag 29. januar – Oamaru - Christchurch – 255 km. 20\nSøndag 30. januar – Christchurch – ballon, gondol og sporvogn. 21\nMandag 31. januar - NZS Akaroa afslapningsdag – 87 km. 22\nTirsdag 1. februar - NZS Okains- og Flea bay - maori museum, strand og blå pingvin – 55 km. 22\nOnsdag 02. februar – Akoroa via Pigeons Bay mod Christchurch – Diamond Harbour – 101 km. 23\nTorsdag 03. februar – Aflevering af motorhome hos Apollo i Christchurch – 45 km. 24\nFredag 4. februar 2011 – Christchurch – Singapore – København – ca. 19000 km. 25\nNew Zealand Kort:\nTirsdag 11. og onsdag 12. januar – København – Singapore – Auckland.\nFru Larsen og jeg er kommet godt til New Zealand. Vi fløj fra København 110111 kl. 1120 og landede i Singapore Airport efter 12 timers flyvning – i alt 9975 km, hvorefter vi lige havde 2 timer at skifte fly – det blev til en god travetur i den flotte Singapore Airport – bare utrolig stor og flot – vi måtte tage en slags S-tog for at skifte til afgangsterminal 3 for at tage flyet til Auckland – og her ventede der 8475 km. – 10 timer - også i et Boing 777-200 fly. Der var mere optaget i dette fly og vi måtte sidde noget sammenpresset i de næste 10 timer. Det hele var i øvrigt meget fint med service mm. Der svarer til SAS-servicen – på det område udmærker Singapore Airline sig ikke, men stewardesserne er bare utrolig kønne - vi landede kl. 2330 lokal tid og efter toldcheck mm. gik turen til et meget fint hotel Mercure i hovedgaden Queens Street i Auckland. Vi var godt møre og stivbenede…. og noget trætte.\nTorsdag 13. januar – Auckland.\nDagen i dag startede med en rask gåtur til Tower, havnen, turistinformationen, forbi Telmore og købe en internet-hub, så vi kan være på nettet mm. og nu her til middag er vi klar til at tage på egentlig sigthseeing – det bliver nok en tur med Explorer bus rundt til big 14 attractions\n– Kelly Tarltons Animal Adventures med hajer, rocker mm. - vi vil afslutte dagen med en tur op i Skycity dvs. 348 meter op i udsigtstårnet over Auckland – og formentlig spiser vi også der til aften.\nHåber, at I alle har det godt i Danmark – vi må nøjes med solskin, lidt skyer og ca. 22 grader\nVi kom jo godt herned og havde en god dag i Auckland – vi spiste middag i Sky Tower dvs. 186 meter over jorden og med en synsvidde på 80 km – alt imens restauranten drejede ganske langsomt 360 grader rundt – solen gik ned og lysene i Auckland tændtes – vi sad og så ud over byen, havnen og det omkringliggende landskab – det var bare flot – byens skyskrabere ser noget anderledes ud når de ses ovenfra.\nFredag 14. Auckland – Whangarai – 197 km\nHotellet klarede en shuttle-bus til ca. ½ pris af en taxa – og det gik faktisk lige så hurtigt, så det er et godt råd – pris 32 § mod ca. 70 for en taxa – kursen er ca. 440 kr. for 100 New Zealandske dollars.\nDagen startede med udtjekning fra hotel og til Apollo motorhome, hvor vi efter noget ventetid fik udleveret vores hjem for de næste 22 dage – en fin WV med indbygget udstyr, så vi kan klare os.\nFørste stop var et nærliggende varehus, hvor vi provianterede og da det hele havde taget noget tid, så startede turen først ved 1330 tiden – venstrekørsel, rattet i den forkerte side og ikke mindst 6 trins gearkasse, som også var placeret helt forkert - den placering har jeg haft noget glæde af – det virker bare forkert, at gearne ligger til venstre hånd og at 1 gear ligger længst væk til venstre. J nå men der venter vel 3-4000 km, så øvelsen kommer….\nVi kørte fra Auckland og målet var Whangarei – en tur på 197 km op langs østkysten – vi valgte en scenic vej ude langs kysten – det var bare utrolig flot og med frokost ved Orewa ved en sø , hvor vi fik dyppet tæerne.\nVi landede på en meget fin lille campingplads Top 10, hvor vi kunne vælge frit på pladsen - vi planlagde turen for næste dag – og mødte en nordmand og hans kone fra Tromsø – flink mand, der var kommet ca. 20000 km. Hjemmefra.\nLørdag 15. Whangarei – Orewa – 261 km.\nVi var tidligt oppe ved 7-tiden og kørte til egnens meget flotte vandfald med et fald på 27 meter – opstået i forbindelse med et meget gammelt vulkanudbrud – vi gik en meget lang tur langs en å, hvorefter vi gik på gangbro ca. 15 meter oppe i Kauritræer – det var meget flot både det og den meget flotte tur langs åen og ind i skoven til gangbroen – det var næsten subtrobisk med bregner mm. – og chikader.\nVel tilbage fra vandreturen, der i alt tog godt en times tid, kørte vi til en meget flot bounthy-strand ved Tutukaka, hvor vi badede i Stillehavet – det var dejlig forfriskende ovenpå traveturen.\nVi kørte på tværs af nordøen i retning mod det Tasmanske hav – retning mod Dargaville og videre mod syd Paparea, da der der ligger et berømt Kauri-museum – og det er det meget kendte New Zealandske træ, som er det næststørste i verden – det er helt uden knaster og bare utroligt flot årespil – det er et meget stort museum – og absolut godt et besøg værd. Der var lige tid til et lille besøg på den lokale kirkegård og memorial-hus – det var selvfølgelig indrettet med bænke, prædikestol mm. i Kauri-træ.\nDer var tid til at indkøbe et lille bæger til Niels Peter og frue, da de ved deres besøg ikke havde fået købt et bæger med hjem.\nPå vejen derfra stod en lokal landmand og solgte friskplukkede jordbær – så var desserten reddet – de smagte fantastisk godt.\nDagens overnatning var på Top 10 plads i Orewa – det blev godt nok lidt sent, men vi havde også set rigtigt meget i løbet af dagen.\nDagens vejr var solskin, 26 grader og helt skyfrit – bare dejligt sommervejr.\nSøndag 16. januar – Orewa – Waihi Beach – 361 km ! – det var for langt ……..\nFra Orewa og via gode veje/motorveje forbi Auckland – dejligt roligt på vejene da det jo var søndag. Vi kørte ad vej nr. 1 og ved Thames kørte vi ud langs kysten og der ventede ca. 60 km. med en absolut kystvej der snoede sig langs bjergene.\nDet var en meget flot tur langs kysten – flotte farver i vandet og med lavvande, så vi kunne nyde kontrasterne mellem vandet, stenene på kysten og bjergene.\nDa Jette ikke syntes det var nok så insisterede hun på at køre på ca. 25 km. Grusvej i absolutte serpentinerstil op og ned på tværs gennem bjergene – nogle steder så smalt, at kun én bil kunne passere ad gangen.\nVi mødte under 10 biler på turen, som Jette nød meget, mens jeg masede med gearkassen og de 7 meter længde, 2,5 meter brede og 3 meter høje køretøj rundt i hårnålesvingene – det var godt at min grundtræningsform er i orden.\nEfter 4½ times kamp med svingene nåede vi frem til et af dagens mål Hot Water Beach på østkysten mod Stillehavet. Det var bare hele køreturen værd! Der var varme kilder under sandet – vistnok ca. 75 grader varmt – man skulle bare stampe fødderne ca. 10 cm. ned i sandet, så kom den varme vand og det var nødvendigt at hoppe op igen.\nDer var meget store dønninger og bølger, og vi badede under overvågning af livreddere på stranden – det var meget betryggende.\nVi kørte ca. 6 km.. videre til Chatedral Cove ved Hahei – der ventede ca. 45 minutter vandretur op og ned af et bjerg til stranden, hvor der var et stort hul i klippen til en bagvedliggende strand – det var bare betagende flot, da der også stod en klippe ude i vandet.\nDer var mange flotte øer ude i havet og skulle der være et udsigtsmæssigt paradis på jorden, så må det være lige her – bare flot!\nDet var 28 grader, solskin og stillestående luft under vandreturen frem og tilbage, så det var en svedende Fru Larsen, som dampende indtog en megastor is efter de ca. 2 timers strabadser, som det hele tog – jeg indrømmer ikke, at min grundtræning også blev holdt fint ved lige ved den ”lette” vandretur i naturen. Jeg gik faktisk og funderede over, hvad Fru Larsen egentlig laver i fittness centeret de 2 gange om ugen hun frekventerer det – måske raten skulle sættes op til 3 gange, så hun kan få pusten tilbage J - men hun klarede det flot!\nVi kørte videre – igen bjergkørsel for Jettes skyld – til Waihi Beach, hvor vi lige nu sidder i familierummet og skriver dagbog. Vores plads er lige op til en lille å, hvor der i det lave vand er ca. 200 ål, som boltrer sig i det lave vand – de spiste med velbehag resterne af vores pizza.\nDet har været en meget lang dag – og set i bakspejlet så var det for langt at køre, men det hele hænger sammen med den lidt stramme rejseplan, som vi har på nordøen – men mere om det senere….\nMandag 17. januar – Wahei – Rotorua – 166 km.\nDagen startet blødt op med lidt proviantering, tankning og forrudevask inden 1- stop var ved Martas guldmine i udkanten af Wahei.\nVi valgte at tage en gåtur langs kanten af guldminen, der er én stor åben mine – dvs. et stort – kæmpestort – hul i jorden, hvor der blev lukket for minedriften i 1952, men ny teknologi genåbnede minen i 1987 og der graves guld der hver dag – vi så kæmpestore gravemaskiner, dumpere mm. bryde materiale med henblik på sortering mm. for at finde guld.\nSelve gåturen tog godt en time og da luften stod helt stille og bilens temperaturmåler stod på 37 grader da vi kom tilbage – ja så måtte Fru Larsen konstatere, at det var godt nok varmere der end i fittnesscenteret – jeg har funderet lidt over meldingen og er kommet frem til den konklusion, at der nok spares på varmen i fittnesscenteret….. men ærligt talt så synes jeg også det var lidt varmt.\nSelve gåturen var ikke særligt interessant og kunne have været klaret med 15 minutter til et par udsigtsposter, men det er jo altid dejligt at røre sig.\nTuren gik videre mod syd mod Rotorua med en smuk frokostplads ved en flot flod. Turen gik gennem store områder, hvor der var mange flotte høje hække – de er nok 10-14 meter høje og flot klippede – helt lige i siderne. Det viste sig, at der bag hækkene dyrkedes kiwi – og det kræver formentlig meget læ – Kiwi frugten er New Zealands nationalfrugt, så der skal nogle stykker til.\nI Rotorua var der rigtig god plads på Top 10 campingpladsen nær centrum – der anes en svovllugt hængende over området ved campingpladsen, men det forsvandt lidt efter lidt.\nVi meldte os til en arrangeret Maori-aften, så der var lige tid til at svale os i poolen – det var stikkende solskin og formentlig ca. 30 grader, så det var dejligt svalende.\nMaoriaftenen blev indledt med afhentning af shuttlebus til Mauri Village, hvor en underholdende guide forklarede om aftenen og indledte med at spørge gæsterne, hvor de kom fra – det viste sig, at vi var 19 nationer forsamlet.\nVi fik forklaret om Mauri-kulturen, vist den gamle madtilberedningsmåde, vist ned i regnskoven, hvor der sejlede en mauribåd med krigere igennem, der blev bænket og et mauriforestilling med krigsdans, sang og sjove historier og afsluttende med buffet og endnu en rundvisning i regnskoven, hvor der nu var mørkt og der kunne ses lysende orme i og vulkansk aktivitet i en sø – dvs. at bunden pulserede/boblede, men der kom ingen gasarter boblende – det så mærkeligt og samtidig flot ud. Vi blev kørt pænt hjem og chaufføren fortalte, at det nok blev regnvejr i morgen. Det var allerede begyndt at dryppe.\nTirsdag 18. januar – Roturoa – Turangi - 201 km\nDagens første udflugt var Lady Knox Geyser – i Wonderland scenic area - beliggende 27 km. Syd for Rotorua – et vulkan- og kraterområde, hvor springende gejser, boblende undergrunde i alskens flotte farver og dampende udgaver var at se. Det var meget flot med dybe kratere, flade områder, kratere mm. som vi gik rundt i ad flotte stier op og ned i området – en tur på ca. 5 kvarter. Det er her den såkaldte champagnesø er at finde.\nVi kørte til et flot vandfald Huka falls ved byen Taupo, hvor vandet fra den 425 km. lange Waikota-river presses igennem en tragt ud i et vandfald – der strømmer 220.000 liter vand ud pr sekund, så der er stor kraft på. Kløften er 15-20 meter bred der, hvor vandfaldet er.\nVi overnattede i Turangi på en simpel campingplads og aftalte med byens informationscenter at vi kunne komme i morgen tidlig og høre vejrudsigten og muligt reservere en scenic flyvetur over nationalparken Tongairo dækkende vulkaner, flotte søer mv. Det er verdens 4. ældste nationalpark med mange vandreture bla. Den berømte Tongairo Crossing, der er på verdens top 10 over flotte 1 dags vandreture. Turen passerer vulkankratere, lavastrømme, søer bla. Blue Lake, som er utrolig flot. Vi måtte dog fravælge den strabaserende tur på ca. 20 km. Vandring, idet terrænet ifølge informationskontoret var meget krævende og ikke noget for Jettes skiskadede knæ, idet det var et område med høje stigninger og rullende lavastykker, som ikke var egnede for os.\nDer var tid til at køre til et terminalbad lige udenfor byen og vi lejede en privat pool, hvor vi kunne blødgøre vores stive ben i 40 grader terminalbad. Det var rigtigt dejligt at slappe af og efterfølgende dampe af i den åbne og lidt køligere offentlige pool.\nDet støvregnende/let regn i løbet af dagen, ca. 21 grader og i løbet af natten fik vi en ordentlig skyller, så det var med spænding vi kørte til informationskontoret.\nOnsdag 19. Turangi – Wellington – 439 km !\nNationalparken Tongairo ! Vi mødte som aftalt kl. 0830 på informationskontoret og det var muligt at flyve! – vi kunne nå at køre 45 minutter til Whakapapa Village, hvor vi kunne nå en vandretur til et vandfald i et lettere kuperet område – det var bare meget flot ved vandfaldet, som var hele turen værd på 2 timer.\nVi nåede det inden aftalt flyvning med Mountain Air kl. 1200.\nVed flyvepladsen dvs. en flad græsmark med et lille hvidt hus og en vindpose var et skilt ”Tilbage kl. 12 – on fligth” – så vi ventede kort tid inden et lille Cesna fly landede. Vi blev budt velkommen af en meget flot Pilot/kaptajn James, der var utrolig flink og blev bordet med yderligere en passagerer i det lille fly. Det blev alle tiders flotte flyvetur på ca. 20 minutter over nationalparkens vulkaner, flotte søer mm. imens piloten indgående og engageret forklarede om området.\nDet var bare den flotteste oplevelse vi endnu har haft !.\nFor at nå Wellington tog vi en laaaang køretur på 439 km – det var ad rigtig fine veje og gennem vekslende landskaber – det virkede som om, at den sydlige del af nordøen blev mere og mere flad og indrettet med landbrugsland og betydelig flere store fåreflokke end vi tidligere havde set. Bjergene blev ligesom rundere og græsklædte. Det var nødvendigt med en powernap på vejen.\nVi nåede Wellington kl. 20 aften og bookede campingplads og kørte til kabelbanen i byen, som vi tog til byens top, hvor der bla. Ligger en botanisk have og observatorium mm. Det var faktisk ikke noget helt særligt og set i bakspejlet kunne vi nemt have undværet det.\nDet var flot vejr, solskin med meget få skyer og 25 grader.\nVi har tilbagelagt i alt 1614 km. På Nordøen – og det er en ren fornøjelse at køre i bilen, der har en 2,4 ltr. Turbomotor og 6 gear – den går på diesel og kører ca. 9,5 km/ltr – diesel koster ca. 1,35 NZ-dollar dvs. ca. 5,95 danske kroner.\nVi har lært bilen godt at kende og finder os meget fint tilpas i bilen – der er fine sengepladser til os begge – længde på sengen er 2 meter, højden ca. 1,95, så Jette kan sagtens lave udstrækningsøvelser mens hun passer køkkentjansen J - jeg tror, at hun har kopieret nogle af øvelserne i fittness centeret…….. J\nTorsdag 20. januar – Wellington – Picton – Motueka - 202 km.\nDagen startede med sejlturen fra Wellington til Picton, hvor vi heldigt havde reserveret/Betalt billetter hjemmefra! idet færgen var stuvende fyldt af turister i motorhomes, motorcykler og lejede biler og pakket med lastbiler.\nFærgen vippede lidt, så Jette tog 1…. nej 2 søsyge piller… bare for at være sikker. Pillerne hjalp og turen gik fint. Overfarten varede 3 ½ time - indsejlingen til Picton mindede lidt om indsejlingen til Helsingfors.\nVed ankomst til Picton kom der lidt støvregn, men der holdt hurtigt op, men der var ”koldt” dvs. 16,5 grader, og det blæste meget.\nVi kørte vest på den nordlige spids af syd øen og vejret blev bedre med 21 grader og sol.\nVed ankomsten til Motueka fandt vi en dejlig campingplads, og vi bookede en heldags tur med vandtaxa til i morgen. Der skal vi sejle ind i Abel Tasman National park, hvor vi bla. kan se sæler med unger. Vi bliver sat af båden og skal gå lidt tilbage langs kysten, hvor vi kan bade og spise frokost. Det er efter sigende en meget smuk tur, og så skal Henning have en kørselfri dag, som er tiltrængt for ham.\nFredag 21. januar Motueka – Udflugt til Abel Tasman Nationalpark – heldags med shuttle bil/vandtaxa – gåtur og shuttle vandtaxa/bil hjem igen.\nInformationskontoret kl. 0825, hvor en shuttlebus afhentede os – bilen var fuld og en serviceminded chauffør fortalte om byen, de landskaber som vi kørte igennem og om den kommende tur med vandtaxaen en tur op langs kysten med pitstop flere steder og undervejs kunne vi se flækket kuglesten, bounthy-strande, flotte klippeformationer, sæler med sælunger – og på vej hjem blev vi sat af ca. halvvejs og havde en gåtur på godt 2 timer langs kysten/oppe på bjergsiden, hvor flotte udsigter ville vise sig. Vi ville blive samlet op igen efter 4 timer og sejlet/kørt hjem.\nDen tur vi havde valgt var en heldagstur med Sea Shuttle med udgangspunkt i Marahau – op langs kysten til Toraranue – vi uploader et billede af turen op langs kysten – og på vej hjem blev vi sat af i Bark Bay – og gåtur til Torrent Bay – det varede godt 2 timer med mange stop for fotografering af de mange postkortlignende scenerier, som udspandt sig faktisk hele vejen. Strækningen var 6,4 km og var noget anstrengende pga. stigninger og fald på bjergsiden, men det var en meget fin sti der var anlagt og med hængebro over en dyb kløft.\nJeg vil gerne nævne, at Jette klarede det meget fint – vi har jo også efterhånden oparbejdet daglige rutiner med 6-8 km. vandreture hver dag – sådan næsten da…\nDet var hele dagen værd – og igen må vi sige, hvis der findes et udsigtsmæssigt paradis på jorden – så er dette også et af stederne.\nHjemme på campingpladsen ventede et gratis spabad på ½ time – det var meget velkomment – og er Top 10 membership service på denne fine plads.\nMåske det her er på sin plads at nævne, at det kostede 40 NZ dollar at blive medlem af Top 10, men allerede nu er det tjent hjem med de 10 % som der ydes på campinglejen, på Kaurimuseet og mange andre steder – og som det vigtigste, så er ALLE Top 10 campingpladser utrolig fine og velordnede!\nVi kan kun udtrykke vores gode oplevelser af New Zealænderne – om det er Kiwi-folk eller Mauri-folk kan vi nok ikke helt gennemskue, men alle er utrolige flinke og venlige – og meget nemme at komme i kontakt med – og som et særkendetegn vil kunne iagttages en særlig afslappet adfærd, som vi ”vesterlændinge” godt kunne tage ved lære af.\nMåske er det pga. at mobiltelefonen ikke er et så dominerende stykke elektronik som vi kender det – jeg har faktisk ikke endnu set en køre og tale i mobiltelefon endnu – og de unge mennesker går heller ikke rundt med bøjet hoved over en mobiltelefon som de gør derhjemme.\nDet har været en dejlig afslappende dag uden kørsel!\nLørdag 22. januar - Marahau – Richmond – Westport – Greymont -Pandekageklipperne – 306 km.\nVi vidste godt, at det blev en transportdag fra nordkysten til Vestkysten og derfor startede vi lidt tidligt – det var et smukt landskab fra starten og skiftede til et mere og mere barsk bjerglandskab jo mere vi nærmede os vestkysten, hvor en fransk opdagelsesrejsende er kendt for at citere ” Et mere uvenligt land i New Zealand er ikke mødt” – og derfor var det først i ca. 1850 at vestlandet blev indtaget af europæerne, og der blev bla. fundet guld i bjergene – guldfeberen er absolut aftaget og vestlandet beboes af kun ca. 6000 mennesker, så der er god plads. Turistsæsonen må være toppet og derfor mødte vi ikke særligt mange biler eller mennesker på den meget fine kystvej, som snoede sig langs kysten med det Tasmanske hav som udsigt til vores højre side.\nVi spiste frokost på et rekreationsområde, hvor Henning hurtigt faldt i snak med en mountainbike rytter – han kørte søgende rundt på pladsen for at finde et fint sted at slå sit telt og – og imens vi talte sammen kom New Zealands nationalfugl nr. 2 frem af skovtykningen – en Weka – en sjov fugl på størrelse med en fasan – denne Weka kan dog ikke flyve, men er ikke så menneskesky og kom derfor frem på området for at søge føde. Mens vi talte sammen smurte Jette lidt frokost og bekendtgjorde, at baguetten var færdig og satte sig ved et bord og spiste – og stak pludselig i et hvin – den lidt frække Weka havde stanget Jettes storetå med sit lange næb - prøv at google et billede af fuglen – og efter forsøget med Jettes storetå måtte fuglen fortrække sig – Jette var alligevel den største… J Smiley.\nMålet er Trumans Track og Pancakeklipperne – og vi mødte Trumans Track og gik den ca. 15 minutters gang gennem regnskoven og ud til kysten, hvor smukke sandstensgrotter var udhulet af havet gennem årtusinder – det var en meget flot tur og med meget fine skiltninger gennem regnskoven med beskrivelser af stedets fauna og dyreliv – igen så vi fangstfælder for den forhadte Possum – og jo mere vi ser, hvad den ødelægger jo mere forstår vi, hvor skadelig den er for New Zealands Fauna og dyreliv – det ødelægger alt på sin vej og er derfor også udråbt som hovedfjenden i naturen.\nDer var ca. 5 minutters kørsel til Pancake-klipperne og igen en lille gåtur på ca. 20 minutter ud til de meget smukke klippeformationer, der ligner stabler af pandekager – vi uploader billeder – og det var igen hele dagens køretur værd – det var måske lidt syndt at havet ikke var mere uroligt, da det i uroligt vejr forårsagede brøl, skumsprøjt mm. i de hule klipper, men da vejret var højt solskin og ganske lidt skyer og lidt – meget lidt vind – så må vi have oplevelsen til gode til næste gang vi besøger New Zealand – vi ramte i øvrigt også stedet mens det var lavvande – og det er også en forudsætning, at det er højvande, hvis vi skulle se de dramatiske skumsprøjt og lyde på stedet.\nDet var en drøm at indtage en smuk plads i den New Zealandske natur og vågne op til en smuk morgen – og derfor slog vi naturcamping ca. 25 km syd for Pancakekliperne – direkte ud til stranden - for natten – og da der var også en anden camper, så det var fint at vi ikke var alene – og pludselig bankede det på døren – og 2 tyske piger spurgte om vi blev der for natten – årsagen til deres henvendelse var nok vores danske flag, som vi havde i bagruden…. – og hvis vi ville blive der for natten, så var de også trygge og ville blive der.\nVi nød solnedgangen til aftensmaden – og inviterede de 2 tyske piger til the/kaffe – og det var de glade for, da deres bil ikke var så stor som vores – og vi havde på den måde gæster i vores nye hjem for første gang. Det var rigtigt hyggeligt og der blev udvekslet rejseminder på computer – de havde været en god tid i Australien og havde flotte billeder med derfra og var for få dage siden kommet til New Zealands sydø – og skulle videre til Nordøen, hvor vi så kunne kvittere med gode rejsemål og billeder. Det var en hyggelig aften, og de 2 tyske piger må også have hygget sig, da det var godt over midnat før de forlod os. Den ene pige skulle rejse i alt i 1 år, mens den anden ”kun” havde ½ år at rejse i – de havde planer om at rejse og arbejde sig lidt frem, men det var nu blevet mest til at rejse. J smiley.\nSøndag 23. januar – Pladsen ved Det Tasmanske hav – til Frans Josef Gletcheren – overnatning på Top 10 – 228 km.\nDagen startede med udsigten over det Tasmanske hav i morgen sol – bølgerne slog blidt ind mod stranden – Jette i køkkenet og trakterede med lidt brændt toastbrød tilberedt i gasovnen – den er vist svær at styre……, men alligevel fremtrylledes et morgenkomplet og det blev indtaget i den flotte udsigt, som der var fra vor plads ca. 2 meter fra strandbredden.\nVi kørte sydpå til jade-byen Hokitiha, hvor der blev shoppet i byens souvenirbutikker – der skulle jo lidt materielle goder med hjem J smiley – det kan nævnes, at ikke én ting passer ind i mit værktøjssortiment i udhuset J igen en smiley, men pigerne skal jo være smukke……\nVi fortsatte sydpå ad den snoede kystvej og mødte en helikopterplads ca. 5 km fra Frans Josef gletcheren – og det var umuligt at holde Jette fra den flotte pilot – hun ville absolut af sted, så jeg måtte sjokke bagefter med visakortet…….. – det blev en utrolig flot flyvetur, som Jette var meget tilfreds med, især da den lille Huges 500 helikopter lettede faktisk uden at Jette opdagede det…… - det var igen en engageret og serviceminded pilot, som meget fint forklarede om området, bjergene, gletcherne, vandfaldene mm.\nDet var en utrolig smuk tur og vi fløj ind over en gletcher, meget tæt på bjergtinder mm – vi var faktisk meget tæt på…., så tæt at vi kunne fotografere alpevioler på bjergsiden – ja det kaldte piloten blomsterne på bjergsiden.\nDet er et kendt område fra filmverdenen, men jeg husker ikke lige hvad filmen hedder, da jeg havde meget travlt med at fotografere.\nVi kørte til Top 10 campingpladsen, – den flotteste vi overhovedet har overnattet på med udsigt til bjergene der omkranser Frans Josef Gletcheren. Vi bookede os ind og fik en meget fin service af personalet med forslag til at tage en gåtur på 1 times tid – så kunne vi komme ca. 150 meter tæt på gletcheren – de tur tog vi og igen fik vi en god oplevele og fine fotos. På campingpladsen fremtryllede Jette en dejlig bøf med ris og grøntsager og et fint glas rødvin til – det skete i i løbet af et øjeblik, mens jeg besigtigede pladsen for at se på de fine faciliteter.\nMandag 24. januar – Frans Josef Top 10 – Wanaka – godt 300 km.\nVækkeur kl. 0600, idet vi ønskede at se solopgangen ved spejlsøen Lake Matheson, hvori sydøens alper med det højeste bjerg Mount Cook og Mount Tasman spejler sig så flot. Et betagende smukt syn, som kun kan nydes fra morgenstunden, hvor søen endnu ikke berøres af vinde – vi havde ca. 25 km. Kørsel og nåede frem kl. 0745 til den 5 kvarter lange gåtur langs søen dvs. den startede i en slags regnskov og pludselig var vi ved første udsigtspunkt – der var kun 5-6 andre mennesker, som vi mødte rundt om søen – det var bare urolig smukt, og der blev taget masser af fantastiske flotte fotos.\nVi indtog en absolut meget fin morgenmad ved campingbordet og med den smukkeste udsigt til bjergene og med det højeste og snebeklædte Mount Cook knejsende op over det hele – vi var enige om, at vi aldrig havde siddet så smukt og spist morgenmad !\nTuren fortsatte ca. 10 km, og adgangen til Fox Gletcheren var foran os – selve Gletcheren er afspærret af sikkerhedsgrunde, da den er meget aktiv i øjeblikket, og derfor er det ikke muligt at komme op på den eller tæt på dens udmunding – så vi måtte nøjes med en flot tur op gennem skov til et par udsigtspunkter, hvorfra vi fik nogle meget fine fotos – så det var igen det hele værd – der hørte naturligvis en lille vandretur med …. Og godt trappetræning.\nSå ventede en god kilometer os – der var ca. 300 i vente, da vi skulle flytte os ca. 300 kilometer mod syd, hvor målet for dagen var i eller ved byen Wanaka, hvor vi ville overnatte inden endnu en lang dag ventede os, da vi har et mål om at ville nå til Milford Sound om et par dage.\nSelve køreturen var bare helt urolig smuk med skiftende rå bjerge, bløde bjerge, smukke blå og grønne søer, styrtende vandfalde og vi nåede Wanaka ved 19-tiden, og fik noget hurtigt aftensmad og en svømmetur ved søbredden i Wanaka – vi har et ønske om at overnatte endnu engang i naturen i aften, og skal til at finde en plads.\nHenning skriver dagbog, mens jette provianterer i et nærliggende supermarked.\nDet har været et strålende solskin og afhængig af stedet og højden i bjergene en temperatur på ca. 19 til 26 grader – jooooo New Zealand viser sig fra sin smukkeste side.\nTirsdag 25. januar – Wanaka – Ta Anau ved vejen til Milford Sound – 265 km.\nFra vores simple overnatningssted, som vi fandt kl. 22 – og sov godt i 9 timer – valgte vi at køre videre ad Crowns Range der går fra Wanaka til Queenstown – det er en meget flot vej og i øvrigt New Zealands højest beliggende – og går gennem aldeles ubeboede områder og strækker sig 67 km – på vejen passerede vi Arrowstown – en gammel guldgraverby, som er holdt i gammel stil – et historisk minde om guldgraverfeberens endeligt, da europæerne i ca. 1870 trak sig ud faldt guldgravningen så meget at New Zealand inviterede 8000 kinesere til at fortsætte gravningen, og det var ikke populært og kineserne blev utroligt dårligt behandlet, hvilket førte til, at New Zealand officielt i 2002 gav en undskyldning for den dårlige behandling, som forfædrene havde gjort mod kineserne. Vi så gamle beboelseshuse mm fra kinesernes tid.\nTuren fortsatte til Queenstown som er kendt for sine spektakulære Bungi jump, faldskærmsudspring, hurtige speedbåd – og er sydøens dyreste turiststed med et utal af flotte udlejningslejligheder, hoteller, moteller mm. Byen ligger utrolig flot ved den turkisblå Lake Wakatipu 310 meter over havet.\nVi kørte til den gamle bro, hvor bungi jump blev ”opfundet” af en New Zealænder – og fra den gamle bro sprang et utal af mennesker ud fra den 43 meter høje bro udover den underliggende turkisblå flod og blev samlet op af en gummibåd, idet de efter springet blev sænket ned i gummibåden. Alle springere så helt utrolig glade ud, da de kom vandrende tilbage til venner og familie….. Der kører shuttlebusser i pendulfart fra Queenstown – og jeg skal love for at det er indbringende – hver springer omsætter for ca. 1200 kr. – dvs. 190 NZ dollar for springet og så lidt fotos og DVD minder til ca. 80 NZ dollar – og en hurtig hovedregning – så er det altså ca. 1200 danske kroner – det var også et flot udstillingscenter, der var til rådighed for turister, springere og nysgerrige. J smiley.\nOmrådet ved Queenstown hører til de scener, som er optaget til filmene ”Ringenes herrer” – og det er helt unikke naturscener, som vi har set i virkeligheden. !\nVi fortsatte lidt videre til Te Anau, hvor vi checkede ind for de næste 2 dage – Henning holder kørselsfri i morgen og vi tager en bus de 120 kilometer ud til Milford Sound og sejler ud i fjorden og spiser frokost ombord – der venter ifølge vejrudsigten solskin fra morgenstunden og regn senere på dagen – det bliver spændende at se hvor meget det regner – vi er i et område/på den side af bjergene, hvor der årligt falder 13 meter regn ! Det er noget med skyerne/vejret fra Tasmanien og det Tasmanske hav, som ikke kan finde over bjergene, og så falder det hele ned som regn, mens der på den anden side kun falder normalt med regn.\nOnsdag 26. januar – Milford Sound – heldagsudflugt fra Te Anau.\nVi kørte fra campingpladsen kl. 0830 med firmaet Coach and Cruise Milford Sound med en meget underholdende og informativ lokal chauffør/guide, der under den ca. 3 timer lange tur (120 km) forklarede vidt og bredt og krydret med vittigheder om det lokale, seværdigheder undervejs – og holdt ved de vigtigste Scenic points og gav god tid til at fotografere – og turen gik igennem den 1,2 km. Lange tunnel til Milford Sound Fiord, hvor der ventede en mindre katemaran-båd – vi gik ombord kl. 1145, og der ventede en Kiwi-buffet – meget flot buffet og tilberedt af en kok. En guide ombord forklarede om dagens cruise ud i Fiorden og hvad vi måske kunne forvente at se – delfiner, sæler, og et utroligt antal vandfald, idet der i de seneste 24 timer var faldet 45 mm. regn – og det betød, at Fiordens bjerge ville vælte med vandfald.\nVi gik straks i gang med buffeten og faldt i snak med et svensk ægtepar, som vi delte resten af turen med og inviterede på aftenkaffe.\nDet blev en fantastisk dag i silende regn – og hvad vi var lovet blev holdt – det var en ubeskrivelig flot tur med et utal af flotte vandfald, fin guidning undervejs og midt i fjorden var nok 100 delfiner samlet – de cruisede i vandoverfladen, sprang og legede – lidt langt væk fra båden til at få helt flotte nærbilleder, men de var der og det så utroligt flot ud.\nFjorden var ca. 6 km lang og vi vendte ved udmundingen til det Tasmanske hav og sejlede ind igen, og ca. halvvejs inden lagde vi til ved et Discoveri-center. Det var et flydende center, som var indrettet med udstillingscenter over vandet, og med et 4 etagers dybt undervandscenter, som vi var nede i – der kunne vi se direkte ud gennem meget kraftige plasticvinduer – på flotte koraller, flotte fisk, en enkelt blæksprutte, en skorpionsfisk – vi tog flotte billeder af det hele.\nDet hele foregik i silende regn, men det var det hele værd, da alle bjerge der omsluttede fjorden som nævnt væltede med vandfald – og hvis det f.eks. var holdt op med at regne om morgenen, så ville der kun være ganske få vandfald at se – så det havde absolut sin fordel mht. antallet og kraften af vandfaldene – dog var det noget svært af få de bedste billeder – dels pga. regnen og dels pga. tåge og lavthængende skyer – men vi tror, at det var det flotteste. Vi kunne se på den demovideo på campingpladsen, hvordan det ville se ud, når det er flot solskin – og det er også absolut flot – der var bare ikke såmange vandfald.\nPå vejen hjem så vi en Kea – den stod noget slukøret og våd ved udkørslen fra tunnelen – og stod der bare – vi tror, at den frøs J smiley – det er ellers en fugl, som man skal tage sig i agt for, da den æder bilviskere, skinnende genstande, damers armbåndsure, glimtende ting på tasker mm. – den har ry for at ødelægge bilerne. Fuglen har et spidst papegøjenæb og så ud til, at den godt kunne tage fat.\nVi kørte hjem – og havde en hyggelig aften med svenskerne, sygeplejerske Monika og HR/arbejdsmiljøkonsulent ved Arlanda lufthavn - Håkon – og vi har en stående invitation til et glas vin, når vi engang gæster Stockholm.\nTorsdag 27. januar – Dunedin + veterantogtur – 315 km.\nDagen var en rejsedag – et godt stykke kilometer blev flyttet ad meget fin vej hovedvej A1 – og med en generel hastighedsbegrænsning på 100 på landevejen, 50 i byerne og ved vejarbejde 30 km/t så gik det gnidningsløst – et skal tjene New Zealænderne – de kører urolig pænt og efter hastighedsreglerne – vi har ikke set nogen hasarderede overhalinger, nogen pres-situationer, skråt op finger eller andre tossede ting i trafikken – tværtimod holdes der meget fint afstand mellem køretøjerne og der tages meget hensyn – det virker altsammen mere roligt end i vesteuropa – og særligt i forhold til Danmark.\nVi bookede billetter på I-Site – et turistinformationskontor, der findes i alle størrere byer – personalet et fagligt uddannet og utrolige servicemindede og der kan reserveres, bookes og betales billetter til alt som man kan ønske sig – med god rådgivning.\nStationsbygningen i Dunedin – fantastisk flot!\nVi bookede en 4 timers tur med veterantog fra Dunedin og vestpå ind i landet til Pukerangi – en tur gennem uberørte bjerge, gamle jernbanebroer, stop for fotooptagelse, guidning undervejs med historier om seværdigheder – vi passerede 12 tuneller, over et dusin broer – jernbanen var konstrueret fra 1879 til 1891 – og kørte absolut på ydersiden af bjergene. 58 km ud og det samme hjem – det var muligt at gå ud på hver ende af hver tog og nyde udsigten og tage fotos. Det var en meget smuk tur – og alt sammen på nummererede pladser J smiley.\nVi provianterede og kørte ad kyststrækningen på halvøen Otago – da morgendagen står på safari mod Albatrosser og Pingviner – et par ture med guide på.\nOvernattede på naturplads med udsigt til øer.\nDagen bød på regn i starten mens vi kørte og blev til solskin og lette skyer – ca. 20 grader.\nFredag 28. januar Otago halvøen med Albatros koloni, Pingvin koloni + Nord Dunedin Boulders – 165 km.\nDagen startede blødt kl. 1000 med en guidet tur på spidsen af Otago halvøen, der stikker 19 km ud fra Dunedin – her er et område, hvor albatrossen i 1938 bosatte sig af ukendte grunde – albatrossen yngler på stedet med ca. 50 par og da de kun lægger 1 æg når de er ynglefærdige som 6 årige. Det er en spændende meget stor fugl med et vingefang på 3 meter og når den fødes passes den af begge forældre og fodres så hårdt og bliver så fed, at den ikke kan flyve, men sættes som 1 årig på kur og så vralter den til en klippekant og slår vingerne ud og låser fast i skulderleddet og går ud til kanten af klippen og kaster sig ud – og den flyver af sted – og de næste 5-6 år !!! lander den ikke på land, men kredser rundt om antarktisk – den lander på havet og spiser fisk, blæksprutter mm. – og når den er ynglemoden vender den tilbage til sit fødested, hvor den finder en mage og er sammen med den resten af livet – ca. 65 år – de lægger 1 æg hver andet år – er 1 år om at udklække det og fodre ungen ud – og holder fri dvs. flyver derfra i 1 år – og så gentager historien sig – det er en truet dyreart, som trues bla. af fiskegarn, snørefiskere mm.\nVi fortsatte til et nærliggende pingvinreservat, hvor den særlige guløjede pingvin – dvs. den der går på land og bosætter sig i skovområdet ovenfor stranden . Her kom vi på ganske tæt hold – så først reservatets pingvin-hospital, hvor tilskadekomne og syge pingviner var i pleje – der havde for få år siden været 36 par pingviner på stedet, men i 2004/05 havde en virus og en søløve gjort et stort indhug i bestanden, der nu kun var på 12 par. De voksne var ude at samle føde, men via gravede og overdækkede skyttegrave kunne vi komme på helt tæt hold af ungerne i reservatet – det blev til nogle fantastiske billeder – og da vores guide kun havde os to på turen, så fik vi rigtigt meget at vide og fik den helt store rundtur. Det var en engageret og omsorgsfuld guide. Nogle af stederne var vi kun ca. 40 cm. fra ungerne, som lå og sov. Der var også sæler på stranden, hvor pingvinkolonien holder til.\nTuren gik videre gennem Dunedin og nordpå ad østkysten til stranden, hvor de store ”Boulders” dvs. kæmpestore runde sten lå på stranden, hvor de var faldet/skyllet ud af strandvæggen – det så meget flot og surrealistisk ud – og ingen kan give en forklaring på fænomenet. De største er ca. 2 meter i diameter og er formentlig millioner af år gamle.\nDagens middag bestod af grønne kammuslinger dampet i hvidvin – meget delikat mente Jette….. J smiley fra Henning, som smagte på løjerne.\nDagen bød på meget flot solskinsvejr om formiddagen, hvor vi havde de 2 guidede ture, så det var meget fint, at det ventede med at slå over i regn, mens vi kørte nordpå – og regntøjet var meget fint til turen på stranden med de fine sten. Temperaturen var ca. 20 grader.\nLørdag 29. januar – Oamaru - Christchurch – 255 km.\nDagen bød på opvågning UDEN vækkeur – første gang på ferien, da der igen blot skulle flyttes kilometer – der er faktisk ikke så meget at se på østkysten, hvorfor dagens mål var Christchurch – og det var et pænt stykke ad en meget fin vej A1 op langs østkysten. Turen gik gennem et noget fladt landskab, hvor der kunne ses kornmarker med høstmodent korn – enkelte steder var der høstet – der blæste en cyklonvind, som gav nogle gevaldige vindstød i bilen – og da morgendagens mål var ballonfærd –så var vi spændte at køre ind på I-Site i Ashburton, da én af ballonfirmaterne har udgangs punkt ca. 10 km. fra byen. Der var som sædvanlig meget fin service på I-site, som ringede til firmaet, som måtte melde udsolgt i morgen, så vi valgte at køre til Christchurch, hvor der også er ballonfærd fra – det er i øvrigt et at de eneste steder i verden, at der er ballonfærd fra en storby.\nPÅ vejen så vi en bonde med sin hyrdehund træne i at indramme en fåreflok og flytte den rundt på marken – bonden havde en stok, som han dirigerede hunden med sammen med kommandoer og hunden var meget lydig og havde fint check på at hente fårene, som nogle gange skilte sig i 2 flokke, men så var hunden lynhurtigt over fårene og fik dem samlet igen.\nVi ankom sent eftermiddag og på I-site i Christchurch bookede vi en flyvning i morgen tidlig – vi får at vide kl. 0400 om det bliver til noget, men hvis cyklonvinden lægger sig og hvis vejrudsigten holder med forventet solskin og 29 grader, så er det meget sandsynligt, at vi kommer ud at flyve.\nVi havde et par gode timer i Christchurch centrum/torv, hvor vi så Christchurch Catedral og live optræden på byens torv af forskellige kunstnere – bla. 2 sorte fra Los Angeles, som var meget morsomme og som tog publikum med i deres optræden. Det var meget flot solskin og dejligt varmt og der var plads til Starbuck chokolade på torvet.\nPå Top 10 campingpladsen fik vi igen en meget fin oplevelse – meget flotte faciliteter og tilbud om ½ times spa som medlemsservice.\nSøndag 30. januar – Christchurch – ballon, gondol og sporvogn.\nVi stod i dag op kl. 0345 og gjorde os klar til at blive afhentet af en shuttlebus, da dagens opstart bød på ballonflyvning, og det foregår altså om morgenen, hvor luften er rolig og uden turbulens - og da solen også står op så er det en ren bonus.\nAftenen og natten bød på en lille nymåne, stjerneklart og den vind, som var i går løjede af i løbet af aftenen, så det var meget sandsynligt, at flyvningen blev til noget.\nVi var klar kl. 0425 på gaden, hvor vi blev samlet op og vi var rundt flere steder og samlede ialt 16 personer op - det var dem, som der var plads til i vores ballonkurv - og vi kørte af sted til afgangsstedet - ca. 35 min. kørsel fra Christchurch - der var ialt 3 balloner, som skulle og vi skulle flyve med chefballonskipperen for alle 3 balloner - den ene af de andre var New Zealands Største ballon med plads til 24 personer.\nBallonen og kurv var bag bussen, og vi var med til at pakke ud, rigge til og starte op - og det var en fin oplevelse i sig selv. Vi var ca. 1 time om at rigge til, og ca. kl. 0615 steg vi tilvejrs - helt stille og roligt - og der var kun larm, når gasbrænderen fyldte ballonen med varme - ellers gled vi helt lydløst afsted - vi steg til ca. 4000 fod dvs. 1,3 km og kunne se indover bjerge og et kæmpe stykke land, hvor markerne lignede et patchworktæppe - Og altimens stod solen op i horisonten - og vandet/havet sesi det fjerne - dvs. Stillehavet.\nVi lettede først og fik vi meget fine billeder af den og den anden ballon.\nVi fløj i ca. 1 time og landede helt stille igen - gondolen væltede godtnok pga. lidt kraftig vind ifølge ballonskipper - og her fik jeg fornøjelsen af Jettes vægt - da jeg måtte ligge nederst indtil ballonskipperen fik væltet hende af mig, så jeg kunne komme fri. Nå men jeg led ikke overlast og synes da også trods de lettere trykkede ribben, at det havde været en helt fin oplevelse indtil landingen. :-) smiley.\nVi blev transporteret tilbage til campingpladsen, hvor vi var kl.930 - en helt utrolig morgenstund! Det var bare flot!\nSenere på dagen tog vi Gondol til toppen af bjerget over Christchurch, hvorfra der var en fantastisk udsigt over byen, bjergene mm.\nDagen sluttede af med en tur i veteransporvogn i centrum af Christchurch, hvor vognstyreren guidede de forskellige seværdigheder.\nDer er i dag ekstra mange billeder på webalbummet :-) smiley. Klik ind og se de flotte billeder!\nHilsen fra de ferierende på den anden side af jorden.\nMandag 31. januar - NZS Akaroa afslapningsdag – 87 km.\nDet var tiltrængt med en dag uden aktiviteter, så turen fra Christchurch blev afholdt i pensionisttempo – frokost ved et flot søbred med udsigt til sorte svaner, fiskehejre og selskab af et par flotte haner, som pludselig kom til stedet. Vi fortsatte mod målet – Top 10 i Akuroa og vejen dertil var utrolig flot, idet vi faktisk kørte på siden af en 9 millioner år gammel vulkan, som der nu er strømmet Stillehav ind i ”midten” , som er formet som en stor bugt. De indvendige sider af vulkanen er nu beklædt med jord, græs og forskellig vegetation, hvor nu får, køer og enkelte steder heste nu afgræsser – det var et bugtende landskab, som var utrolig flot – det var samtidig et noget ensomt beliggende sted, trods det kun er ca. 1,5 timers kørsel fra Christchurch.\nPå et af udsigtspunkterne faldt vi i snak med et par fra Varde, som var pensioneret og derfor havde tid til at følge sønnen, der var på en 5½ måneds cykelferie på New Zealand – han var utrolig slank….. Flinke folk, som havde solgt gården ved Varde og nu nød livet.\nDet var en campingplads med nok den flotteste udsigt, som vi kunne tænke os – se billederne på webalbum!\nDet blev til en lille vandretur til byen og ellers nød vi et godt glas vin til aftensmaden.\nTirsdag 1. februar - NZS Okains- og Flea bay - maori museum, strand og blå pingvin – 55 km.\nDagen startede med et besøg hos Akaroa’s informationskontor, da vi havde talt om at tage en guidet tur ud at se de små blå pingviner.\nVi bookede en aftentur, hvor vi ville blive hentet i en 4-hjultrækker og med guide blive kørt 45 minutter ad jord/bjergveje ud til enden af Flea Bay, hvor vi ville få pingviner at se – både unger og de voksne, når de havde været til havs for at finde føde – og se, når de går på land. Det blev en helt uforglemmelig oplevelse – der var tale om pionere – mor, far og datter, som gennem de sidste 40 år havde arbejdet på at redde pingvinkolonien og dens overlevelse/tilblivelse på stedet. Datteren hentede os og da vi kun var booket 2 på turen, så fik vi en meget nær oplevelse, da der var masser af tid at spørge, fotografere mm. – normalt er der 12 på turen. Datteren fulgte os hele aftenen fra kl. 1830 til 2200. Vi kørte til bugten, hvor de boede og passede pingvinkolonien og supplerede indtægterne med kajakudlejning, udlejning af små hytter, vandreture mm.\nVi fik først vist fodring af unger, svømmeture med 2 pingviner og vandrede ud ad pingvinkoloniens mange bosteder – vi var ifølge med nogle andre gæster fra de små hytter, men blev på stedet ca. 1 time mere end de andre – vi så mindst 50 andre pingviner svømme ca. 200 meter fra land – de lå og slappede af efter at have været måske 100 km fra land for at samle føde – og det eneste afslapningstidspunkt disse voksne pingviner havde – når de først gik i land fra ca. kl.21 – 24 – så stod den på bestigning af kysten og klippesiden til hjemmet, hvor de skulle fodre 1-2 sultne unger.\nDet var en stor oplevelse at se det på meget tæt hold – vi fik 2 unger at se i en rede – og alt sammen er selvfølgelig fotograferet J smiley.\nInden dagens oplevelse med pingvinerne kørte vi en scenic vej for turister, hvor vi i Okains Bay så et Maori museum, hvor der også var sneget sig nogle moderne ting ind, men absolut seværdigt og interessant. Vi fik tid til et par timer på stranden, hvor Henning faldt i snak med et par lokale, som fiskede fra stranden – de havde fanget en fladfisk, som skulle på aftensbordet.\nOnsdag 02. februar – Akoroa via Pigeons Bay mod Christchurch – Diamond Harbour – 101 km.\nDagen startede med kraftige vindstød så planen om overnatning på et scenic Reserve – et rekreativt område vi havde set i går på en bjergtop – blev skrottet og vi kørte mod Christchurch ad en turistvej, som førte os til Pigeon Bay, hvor kørselsvejen var meget flot, men ellers var det en helt utrolig lille og kedelig by. Vi valgte at sætte kursen videre via Gebbies Pas – og endte i Diamond Harbour – det var et flot område, som vi vil kalde ”Guldkysten” pga. de meget flotte huse og med meget flotte beliggenheder bygget ind i kyststrækningens bjerge. Vi fandt et rekreativt område, hvor vi fik placeret motorhomet, mens vi gik en tur i området, hvor vi faldt i snak med en lokal gammel gut, der havde boet i New Zealand i 60 år – og han havde ikke været uden for øen siden han kom hertil fra England – fin fyr.\nJette lavede fin aftensmad på denne sidste aften i motorhomet. Det er lidt vemodigt at skulle sove denne sidste nat inden vi i morgen inden kl. 16 skal aflevere den i Christchurch.\nVi skriver dette sidste rejsebrev for rejseaktiviteten og måske et sidste og afsluttende brev i morgen lige inden redaktionen lukker fra New Zealand for denne gang.\nTorsdag 03. februar – Aflevering af motorhome hos Apollo i Christchurch – 45 km.\nDagen startede roligt og gik med at pakke motorhomet sammen – alt vor bagage skulle tilbage i de 2 kufferter og 2 rygsække, som vi havde haft med – jeg har mast med Jette under hele turen for at undgå indkøb af alt for mange materielle goder – vi har jo rigeligt på amagerhylden, og selvom jeg er en principfast mand – ja så har jeg alligevel en overmand – der måtte alligevel lidt med hjem J smiley – husfreden skal jo sikres på Georg Brandes Vej….\nVi har her sidst på turen fået et par mail fra nogen af jer og blevet spurgt til adgangen til webalbummet… og det forstår vi ikke helt, da vi skrev en mail den 23 december med en julehilsen og adressen på webalbummet… nå men jeg sætter lige adgangen ind her: Picasa Webalbum-adresse vil være: http://picasaweb.google.com/henninglarsen1956\nIdeen var daglige uploads og en mail med lidt tekst, som kunne underbygge billederne – håber alligevel, at det er lykkedes for de fleste af jer :)\nLidt om bilen – den er en Volkswagen Coach Crafter – 2 berth med indbygget toilet og brusekabine – forsynet med 2,4 ltr. Turbo maskine og 6 gear – indbygget komfur, ovn, microovn, køleskab, bord og 2 sæder a 2 meter (ombygges til en meget fin seng). Der er tale om en absolut meget fin egoistvogn for 2 personer – der er ingen kabinestøj, og det er muligt at gå fra passagerer og førersædet lige om i vognen. Vi har set utroligt mange andre mobilhomes, og ville absolut ikke bytte til de andre typer – det skyldes dels at der har været god rummelighed, gode stuvningspladser til bagage, toilettet (bruser ikke benyttet) – og der er så god plads at man kan komme rundt om hinanden.\nBilen har under alle forhold vist kraftoverskud og været dejlig nem at køre – så hvis nogen skulle finde på at ville på en tilsvarende rejse – godt råd – lad være med at leje en for lille bil, da man lever under så små forhold, at en mindre bil end den vi havde – den ville vi anse for for lille.\nVi har mødt andre, som også havde lejet en Volkswagen – mindre model og med mindre motor (benzin) – og de kørte faktisk lige langt på literen – 9,2 – 9,8 km/ltr – og da benzinen koster ca. 9 kr. og en liter diesel ca. 6 kroner – så vil alene brændstofprisen kunne tjene noget af den dyrere leje hjem – vi kørte ca. 4000 km. og så er det til regnemaskinen, hvis der skal regnes flere detaljer ud J smiley……. Alene det, at diesel-turbomotoren hele tiden viste kraftoverskud er rigtig dejligt – det har flere steder været nødvendigt at køre lange strækninger opad i bjergene i 2. gear….\nLidt om rejsen – helt generelt – vi har haft glæden af at rejse med Boing 777, Shuttelbus, med Motorhome, med stor færge fra nord til sydøen, med Sea shuttle (lille katemeran), med lille enmotors fly mrk. Cesna, med helikopter mr. Huges 500, med veterantog, med sporvogn, med luftballon, med svævebane, med kabelbane, med 4-hjultrækker, til fods og svømme i Det Tasmanske hav og i Stillehavet – så der har været brug for mange transportmidler……\nVi har haft glæde af at køre 3996 kilometer på begge øer – helt uden uheld og heller ikke set nogen uheld – alene det er dejligt!!!\nVi har oplevet en masse fantastisk natur, mødt mange flinke lokale New Zealændere, mødt mange søde turister fra andre lande, haft kaffegæster 2 gange, og set et væld af spændende ting – som alle er beskrevet i vores mange rejsebreve. Vi er blevet mødt med fin service på Top 10 campingpladserne og med meget fin service på I-site, der ligger i alle store byer – her har faguddannet personale støttet med gode turistråd og med bookning og online/telefon support, når vi har stillet spørgsmål.\nDer er uploadet mange billeder på webalbum, men der er taget mange flere – jeg tror, at det nok bliver til ca. 5000 fotos og et antal videoer – så sig bare til, hvis I har et par kedelige aftener – så kommer vi gerne og viser billeder J smiley…..\nLidt om hjemrejsen – den går fra Christchurch til Singapore – og med 6 timers ventetid – og fra Singapore til København. Sara henter os i Københavns lufthavn lørdag den 5. februar kl. 0800 – og så er vi nok tjenlige til at finde Næææææstved…..\nVi er netop checket ind på et fint Hotel Grand Chancellor og har fået fast grund under fødderne igen – der er et par sprækker i hjørnerne og det skyldes lidt skader fra jordskælvet i september, men det skal nok holde sagde den flinke unge mand, der bragte vores bagage til værelset J smiley. Vi skal ud og spise og har aftalt afhentning ved hotellet i morgen tidlig kl.0905 for transport til lufthavn.\nTak for Jeres tålmodighed med at læse vores rejsebreve – vi håber, at I har kunnet finde det interessant – vi har i alle tilfælde glæde af at gemme vores rejsebreve og nyde turen igen, når tiden tillader at finde dem frem og læse dem igen.\nGiv gerne en tilbagemelding på vores breve – nu er vi snart tilbage i Danmark og kan meget nemmere besvare den end via Webmail og en meeeeget langsom USB-hub fra Telecom, der har været et noget tålmodigt selskab, men absolut anbefalelsesværdigt, da vi selv har valgt tid og sted for opkobling på nettet.\nFredag 4. februar 2011 – Christchurch – Singapore – København – ca. 19000 km.\nVi vil bare sige tak for Jeres tålmodighed!\nVi tilbragte den sidste aften i Christchurch med en dejlig middag og gåtur i centrum af byen og fik et par fine billeder af torvet med Katedralen og en stor ”Isvaffel” som symboliserede millenium – år 2000 – og dette møde mellem gammelt og nyt blev foreviget.\nVi afrejste fra Christchurch fredag formiddag kl. 1140 og landede i Singapore kl. ca. 22 dvs. 10 timers rejsetid – og skulle slå godt 6 timer ihjel i Singapore lufthavn – den er jo utrolig stor og meget flot – så vi valgte at gå rundt og nyde en stor sommerfulge-voliere, hvor vi kunne gå rundt mellem levende sommerfugle – det lykkedes at fotografere nogle af dem – og derfor er der også lagt billeder af dem på webalbum.\nI lufthavnen var der en masse meget flotte udstillinger og særligt nogle flotte opsatser/anretninger med orkideer var meget flotte.\nVi havde hørt noget om en swimmingpool i Singapore lufthavn og været forudseende at have badebukser og badedragt med i håndbagagen – og ganske rigtigt var der en flot udendørs swimmingpool, hvor vi tilbragte en times tid med Jacuzzi og svømmetur! Det var dejligt afslappende og en god start på den ventende 12 timers flyvetur til København.\nDet var en laaaang tur til København – selvom der er dejlig service ombord og hvad vi måtte ønske os – så var det en transporttid, som skulle overstås.\nSara ventede kl. 0800 i Københavns lufthavn og bragte os sikkert hjem, hvor Sine stod klar med et meget fint morgenbord som pigerne havde lavet til os – hjemmebagte amerikanske pandekager, pølsehorn, lakseroulade, pizzasnegle, friske frugter mm. – pyntet på et flot bord med friske blomster og tændte stearinlys - alt sammen en rigtig dejlig velkomst – og med besked, at de også havde planlagt dejlig aftensmad… ikke et øje var tørt og vi følte os rigtigt velkomne hjem !\nDe optagne fotos er sorteret og det sædvanlige antal er lagt på webalbum, hvor interesserede kan se dem  smiley\nVi har i skrivende stund været ”oppe” i ca. 48 timer og har haft mulighed for at ”sove” i flyene og også fået lidt søvn i eftermiddag, men ærligt talt – så hørte jeg sengen kalde på os begge for lidt siden……\nJette og Henning\nMail: henninglarsen @ stofanet.dk\nVi skylder stor tak til:\nKaren Ingrid og Niels Peter for en god videoaften hos Birthe og Kaj – her blev udvekslet gode råd og video – og har været med til at støtte os i valg af rejsemål og seværdigheder undervejs.\nJonna og Hans Rasmussen for en meget hyggelig og god aften hos dem, hvor deres 2 ture til New Zealand og gennemgang af foto, kort, råd om gode seværdigheder osv. ligeledes har været os en stor støtte undervejs.\nSine og Sara - vores dejlige piger - der passede forpligtigelserne hjemme og for en dejlig velkomst hjem !\nDet har været en meget fin ballast med alle de gode råd og anvisninger – og dermed været med til at give os en rigtig dejlig ferie – mange tak for det.!\nFærdigredigeret søndag den 13 februar 2011.


Nye dopingbeskyldninger mod Rasmussen | TV2 ØST\n15. jan 2008, kl. 16:47\nNye dopingbeskyldninger mod Rasmussen\nMichael Rasmussen bliver af den tyske tv-station ARD beskyldt for at være kunde hos en illegal østrigsk blodbank, hvor han skulle have modtaget bloddoping.\nDen danske cykelrytter Michael Rasmussen blev tirsdag endnu en gang sat i forbindelse med doping. Denne gang er det den tyske tv-stadion ARD, der er afsender af beskyldningerne.\nIfølge ARD's informationer var Michael Rasmussen kunde hos en blodbank i den østrigske hovedstad Wien. Her skulle Michael Rasmussen have modtaget bloddoping. Også Denis Menchov og Michael Boogerd, der kørte sammen med Rasmussen på Rabobank-mandskabet i sidste års Tour de France, bliver nævnt som kunder.\nDet er langt fra første gang, at Michael Rasmussen bliver sat i forbindelse med doping. Under Tour de France sagde den amerikanske mountainbike-rytter Whitney Richards, at Michael Rasmussen i 2002 bad ham tage et par sko med fra USA til Italien, men at skoæsken viste sig at indeholde forseglede poser med dopingmidlet Hemopure - et erstatningsprodukt for menneskeblod.\nI slutningen af september sidste år i forbindelse med VM i cykling bekræftede det franske dopingagenturs formand, Pierre Bordry, at der blev fundet spor at det epo-lignende produkt Dynepo i danskerens urin under Tour de France. Et nyt blodpræparat, der endnu ikke er på det internationale dopingagenturs forbudsliste.\nMichael Rasmussen afviste på et pressemøde i november dog, at han nogensinde skulle have benyttet sig af hemopure, dynepo eller andre dopingmidler. Til gengæld indrømmede han på samme pressemøde, at han havde løjet over for dopingmyndighederne om sine opholdssteder op til Tour de France. Han havde ikke været i Mexico, som han ellers havde oplyst, og Rasmussen begrundede løgnen med, at han havde gjort det af hensyn til sit privatliv.\nMichael Rasmussen havde forud for Tour de France fået flere advarsler fra dopingmyndighederne, fordi han ikke var til stede ved dopingkontroller, og fordi han ikke havde oplyst korrekt om sine opholdssteder.\nI Tour de France blev Michael Rasmussen, efter at han havde vundet 16. etape, smidt ud af løbet af sit hold, Rabobank. Holdets ledelse fyrede Rasmussen på stedet, fordi han, efter holdets opfattelse, havde løjet om sine opholdssteder.\nMichael Rasmussen har siden hævdet, at Rabobank udmærket vidste, at han ikke var i Mexico, og han har stævnet det hollandske hold med krav om en millionerstatning.\nIfølge ARD har mindst 30 atleter været kunder i blodbanken Human Plasma - heriblandt også skiskytter og langrendsløbere.\nLederen af Human Plasma, Lothar Baumgartner, har tidligere nægtet at have haft noget at gøre med doping.


Fjerne TeslaCrypt 3.0 (Gratis Guide)\nAf Jake Doevan - - 2016-03-09 | Type: Stjæle programmer\nTeslaCrypt 3.0 fjernelsesguide\nHvordan virker TeslaCrypt 3.0?\nHvordan har TeslaCrypt 3.0 kapret min computer?\nTeslaCrypt 3.0 fjernelsesinstruktioner\nHvordan dekryptere jeg mine filer?\nHvad er TeslaCrypt 3.0?\nTeslaCrypt 3.0 er den seneste variant af TeslaCrypt ransomware. Denne virus fungerer ligesom enhver anden ransomware – den krypterer ofrets filer og anmoder om, at denne betaler en løsesum i bytte for en dekrypteringsnøgle. I denne artikel vil vi diskutere, hvordan denne virus arbejder, hvordan den kan komme ind i din computer, og hvordan du fjerner TeslaCrypt 3.0 virus.\nNår TeslaCrypt 3.0 virus kommer ind i computersystemet, udfører den lydløst nogle operationer for at indstille alt og forberede sig til krypteringen. Først og fremmest lægger den en .exe-fil i computersystemet, og tilføjer derefter en autorun key value (efter sigende, kaldet merryHmas.inf), som sikrer, at denne ondsindede proces starter sig selv ved næste opstart af computeren. Desværre starter denne malware, efter næste genstart af systemet, den katastrofale krypteringsproces, der scanner din computer, registrerer personlige filer og kryptere dem, så du ikke længere kan få adgang til dem. Denne virus ændrer efter sigende navnene på de krypterede filer, ved at tilføje en af følgende udvidelser – .xxx, .TTT, .CCC, .VVV, .MP3 eller .MICRO.\nNår krypteringen er afsluttet, efterlader denne ransomware en løsesumsnote i hver inficerede mappe, der gemmer de krypterede filer. Denne note siger, at dine personlige filer er »beskyttede« af en stærk krypteringsnøgle. Den siger, at du enten kan vente på et mirakel og få denne løsesumspris fordoblet, ELLER gendanne data på den nemme måde. Den siger, at du nemt kan få dine filer tilbage ved at betale en løsesum via Bitcoin betalingssystemet. Men vi anbefaler dig ikke at tro på, hvad disse cyber-kriminelle siger; Det er meget usandsynligt, at de vil sætte kræfter ind på at inddrive dine filer.\nHvis du ikke har nogen idé om, hvordan denne trojanske trussel er kommet ind i dit computersystem, bør du læse nedenstående oplysninger:\nTeslaCrypt 3.0 virus bliver for det meste spredt via ondsindede e-mails, så sørg for at holde dig fra e-mails, der kommer fra ukendte afsendere. Du bør især holde dig fra vedhæftede filer, der kan komme i sådanne e-mails. Vær opmærksom på, at ondsindede filer ofte kommer skjult, og de kan synes at være sikre filer ved første øjekast.\nHvis du bliver inficeret med malware, skal du sørge for at du HELT sletter selve virussen og komponenter relateret til den. Ellers kan nogle rester af ondsindede apps, f.eks Trojanske heste, indsamle oplysninger om din computer og senere hente sådanne trusler som TeslaCrypt 3.0 til den. Efter sigende, hedder en af de trojanere, der kan installere TeslaCrypt et program kaldet Miuref.B Trojan.\nHold dig væk fra tilbud om at opdatere software, hvis de når dig i en form for pop-up-reklamer eller nye faneblade. Husk, at malware-programmer kan være bundtet med sådanne useriøse softwareopdateringer, så vær forsigtig og fald ikke for sådanne svindelnumre. Du skal kun hente softwareopdateringer fra pålidelige kilder, f.eks udviklerens officielle hjemmeside.\nFor at fjerne TeslaCrypt 3.0, skal du finde og slette alle dens filer. Hvis du ikke ved hvordan du gør dette, skal du kigge nærmere på TeslaCrypt 3.0 fjernelsesguide, som er tilvejebragt på side 2.\nApropos ransomware, så anbefaler vi kraftigt at vælge den automatiske fjernelsesmulighed, fordi du har at gøre med en lusket og snu virus, der kan forårsage en masse skader på din PC. Vi anbefaler at installere ReimageIntego eller Webroot SecureAnywhere AntiVirus program og scanne din computer for ondsindede filer. Et sådant malware-fjernelsesværktøj kan registrere og permanent fjerne alle skadelige filer, der hører til TeslaCrypt 3.0. Men hvis du stadig foretrækker at vælge den manuelle fjernelsesmulighed, kan du scrolle ned på siden, indtil du finder de manuelle ransomware-fjernelsesinstruktioner.\nDesværre er TeslaCrypt 3.0 virus blevet opdateret og det er efter sigende næsten umuligt, at dekryptere de låste filer nu. Men du kan gendanne dine personlige optegnelser, hvis du har en sikkerhedskopi af dine filer, der er gemt på en ekstern harddisk. Hvis du har det, skal du fjerne ransomware fra din computer før du sætter drevet i, og derefter importere filerne til din computer. Hvis du ikke har sikkerhedskopieret dine filer i et stykke tid, kan det desværre være umuligt at gendanne mistede data. Men vi anbefaler dig stadig at prøve en af følgende dekrypteringsværktøjer: PhotoRec, Kaspersky virus-fighting utilities eller R-Studio.\nManuel TeslaCrypt 3.0 fjernelsesguide\nFjern TeslaCrypt 3.0 ved hjælp af Safe Mode with Networking\nTrin 2: Fjerne TeslaCrypt 3.0\nLog ind på din inficerede konto og start browseren. Hent ReimageIntego eller et andet legitimt anti-spyware program. Opdater det før en fuld scanning, og fjern ondsindede filer, der hører til din ransomware og fuldfør TeslaCrypt 3.0 fjernelse.\nFjern TeslaCrypt 3.0 ved hjælp af System Restore\nNår et nyt vindue dukker op, skal du klikke på Next og vælge dit gendannelsespunkt, der ligger forud for infiltrationen fra TeslaCrypt 3.0. Efter at gøre det, skal du klikke på Next.\nNår du gendanner systemet til en tidligere dato, downloade og scanne din computer med ReimageIntego og sørg for, at TeslaCrypt 3.0 fjernelse udføres med succes.\nEndelig bør du altid tænke på beskyttelse mod krypto-ransomwares. For at beskytte din computer fra TeslaCrypt 3.0 og andre ransomwares, bør du benytte en velrenommeret anti-spyware, såsom ReimageIntego, SpyHunter 5Combo Cleaner eller Malwarebytes.


Hej piger <3 Lige et hurtigt indlæg før jeg smutter til Tegn Til Tale kursus - havde lige halvanden time herhjemme efter praktik, og nu skal jeg allerede videre. Det bliver en lidt lang aften! I dag modtog jeg i øvrigt tre stykker tøj jeg må bytte, fordi de to tunikaer var for store, og bukserne (som jeg i øvrigt købte fordi dem jeg havde på bloggen fra Gina Tricot gik i stykker! Og de havde ikke flere i small) var for små. Så nu har jeg igen ingen normale jeans! Derudover er mine ruskindsstøvler fra H&M gået i stykker, og der er heller ikke flere i min størrelse, så de skal også sendes tilbage - har været lidt uheldig med mit tøj denne uge!\nJeg lavede jo for et par dage siden et indlæg med et dilemma omhandlende sko - link her - hvor jeg spurgte jer til råds om fire par sko, og hvilke jeg skulle købe. Jeg har stadig råd til et par mere, da jeg har fået solgt en masse tøj, så jeg tænker stadig over de sidste tre - det skal enten være Billi Bi støvlerne eller Amust sneakers <3\nJeg modtog i dag de her fantastisk smukke sneakers - har ellers kun Comverse og Vans, og har ikke nogle "rigtige" sneakers, så er super spændt på at have disse på! Elsker den hvide, lækre farve, og de brune detaljer, samt logoet i guld og glimmeret i snørebåndene! De er super fede og samtidig ret feminine.\nUd over at de er super fede, er de også rigtig rare at gå med! De er virkelig rare at have på, og tænker også det er godt for mine fødder, når jeg nu altid går med støvler. Jeg glæder mig til at have dem på til lyse jeans, leopardleggings, strømpebukser og til sommer med et par denim shorts - tror jeg skal have dem på i morgen, hvis da vejret er til det!\nDe kan købes på Quintess.dk, og er der er kun få tilbage - kun i str. 37,5 og 38,5, så man skal være hurtig!\nNu vil jeg tage op og lære noget Tegn Til Tale! I må have en dejlig aften <3\nIndsendt af Nora kl. 09.38\nStefanie Sarah Henriksen 22. marts 2014 kl. 01.32\nDe er super fede, nu når man ser dem sådan rigtigt! Jeg vidste fx. ikke de havde glimmer i snørebåndene! Godt valgt <3 :-*\nNora 23. marts 2014 kl. 08.51\nJeg synes også de er så lækre! Tak smukke <3


Perleugle (Aegolius funereus) | Dansk Ornitologisk Forening\nPerleugle (Aegolius funereus)\nPerleuglen er en lille ugle med et forholdsvis stort hoved med ret store, gule øjne, der giver den et forundret ansigtsudtryk. Den er navngivet efter de lyse prikker på oversiden og på issen, som kan minde om perler.\nPerleuglen er udbredt på de nordlige breddegrader i både Europa, Asien og Nordamerika. I Europa forekommer den især i det nordlige Skandinavien og østover gennem Baltikum og Rusland. Derudover er der en spredt bestand i Centraleuropa. I Danmark findes den meget sporadisk som ynglefugl. Siden 1979 har den optrådt uregelmæssigt på Bornholm som udløber af den skandinaviske eller baltiske bestand, og i 2007 blev den registreret som ynglefugl i en midtjysk plantage, muligvis som udløber af den ekspanderende nordtyske bestand. Arten yngler fortrinsvis i nåleskov, hvor den især benytter gamle sortspættehuller som redested. Den kan også yngle i opsatte redekasser.\nI Danmark ses perleuglen fortrinsvis om vinteren, hvor især hunner og ungfugle fra de nordskandinaviske bestande trækker sydpå for at overvintre. I vintre med lave gnaverbestande kan der forekomme mindre invasioner nordfra. Gode steder at se arten er ved Skagen, i Østsjælland og på Bornholm. Især i Kongelunden ved København bliver arten set de fleste vintre. Selv om den er til stede, er perleuglen svær at få at se, da den er udpræget nataktiv og om dagen trykker sig ind til stammen på graner.\nPerleuglen opholder sig fortrinsvis i skoven og jager udelukkende her. Derfor består føden hovedsagelig af den skovlevende rødmus og i mindre omfang af spidsmus. Fugle udgør kun en meget lille del af føden.\nDet er relativt nyt, at der ses ynglende perleugler herhjemme. Danmark er placeret på randen af artens udbredelsesområde. Det formodes, at perleuglen indvandrede til Danmark, i forbindelse med at sortspætten fra omkring 1970 bredte sig til Bornholm og Nordsjælland fra Sydsverige. Gamle sortspættehuller er velegnede som redeskjul for uglen. I 1979 registreredes det første sikre ynglefund på Bornholm i forbindelse med ringmærkning af sortspætter.\nDet anses for usikkert, om perleuglen yngler hvert år i Danmark, men usikkerheden skal ses i lyset af, at arten er svær at registrere. Perleuglen er optaget på den danske rødliste i 1997, hvor den er kategoriseret som akut truet og derfor i fare for helt at forsvinde fra landet. Det vil være gavnligt for arten, hvis gamle træer med sortspættehuller og naturlige huller ikke fjernes, men bevares i skovbruget, da det netop er her arten gerne placerer sin rede. Ynglefundet i Midtjylland i 2007 giver håb om, at de nordtyske perleugler kan ekspandere ind i Jylland i de kommende år.\nForekomsten af Perleugle i Danmark, baseret på indtastninger i DOFbasen for 2010-2019. Værdierne angiver det gennemsnitlige antal individer indtastet pr. rapportering, fordelt på 10-dagesperioder. Forklaring af farvekoderne kan ses her.\nFaktaVingefang: 52-58 cm\nVægt han: 90-120 g\nVægt hun: 120-210 g\nKuldstørrelse: 3-7 æg\nRugetid: 25-32 dage\nUngetid: 28-36 dage\nYnglebestandYnglepar i 2012: 7\nUdvikling 1999-2011: Over 100%\nDK rødliste yngle: CR\nDenne måned: 189\nSidste måned: 222\nDOF - Vesterbrogade 140 - 1620 København V - Tlf. 3328 3800 - E-mail: dof@dof.dk © 2004-2020


Dansk milliardær tiltalt for vanvidskørsel: Taget med 212 kilometer i timen - MX.dk\nAf Nicolai Skovgård | Morten Eggert - 03/03-16 12:57; Opdateret: 03/03-16 14:00\nDanmarks andenrigeste står til en stor bøde og til at miste kørekortet, efter han er blevet målt til at køre alt for hurtigt.\nAnders Holch Povlsen, der sammen med sin far ejer Bestseller, er blevet taget med 212 kilometer i timen på den østjyske motorvej. Ifølge anklageskriftet er det en nummerplade til en Tesla model S, og dermed må det være den bil, som Bestseller-milliardæren kørte i. Anders Holch Povlsen er kendt for fart i en helt anden forstand. Han er nemlig en vigtig økonomisk støtte til Kevin Magnussen, som han gennem Jack & Jones er storsponsor til.\nAnders Holch Povlsen, Danmarks andenrigeste mand, ejer af Bestseller-koncernen og pengemanden bag Formel 1-køreren Kevin Magnussen, er tilsyneladende også selv særdeles glad for høj fart.\nSå glad, at han nu står til at miste kørekortet, efter han i sin Tesla blev taget i at køre væsentligt hurtigere end det tilladte på den østjyske motorvej.\nMetroxpress har fået aktindsigt i et anklageskrift fra Østjyllands Politi, der viser at Bestseller-milliardæren kørte mere end 60 procent hurtigere end de tilladte 130 kilometer i timen på motorvejen ved Hedensted.\nI anklageskriftet står der, at han er blevet målt til 'over en strækning på 2.512 meter at have kørt med en gennemsnitshastighed på mindst 212 km/t.'\nFartovertrædelsen skete den 6. juli sidste år klokken 20.05. Ifølge anklageskriftet går anklageren efter en bødestraf på 8.000 kroner og en ubetinget frakendelse af kørekortet i et år.\nEn Tesla med samme nummerplade som den, Anders Holch Povlsen ifølge anklageskriftet kørte i, bliver i marts 2015 nævnt i en diskussion, hvor en bruger er blevet overhalet mellem Brande og Skanderborg.\nHan skriver, at det 'bar præg af', at føreren ikke havde fået klip i kørekortet.\nDet er dog ikke noget, som Bestseller milliardæren er tiltalt for - det gælder kun forseelsen den 6. juli.\nBestsellers presseafdeling oplyser til metroxpress, at hverken virksomheden eller Anders Holch Povlsen har nogen kommentarer i sagen, da "det er en privat sag."\nLÆS OGSÅ: Kristne friskoler til elever: Udlev ikke homoseksualitet


Arbejdsmiljørepræsentant – nu på YouTube | Dansk El-Forbund\nArbejdsmiljørepræsentant – nu på YouTube\nByggeriets Arbejdsmiljøbus har lavet en film om et vigtigt emne\n5. februar 2018 (opdateret: 7. september 2021)\nArbejdsmiljørepræsentanten er en vigtig del af indsatsen for sikre og sunde arbejdspladser, men på arbejdspladserne kniber det nogle gange med at få opmærksomhed på denne indsats. Det forsøger Byggeriets Arbejdsmiljøbus (Bam-bus) nu at rette op på med en ny film, som konsulenttjenesten netop har udsendt på YouTube.\nFilmen er en relativt kort sag på cirka ni minutter. På den tid møder seeren både arbejdsmiljørepræsentanter og virksomhedsejere, der fortæller om deres syn på betydningen af at have en kyndig ambassadør for arbejdsmiljøet i firmaet.\nDesuden gennemgår filmen nogle væsentlige regler, og den orienterer også om, hvor AMR kan få hjælp og støtte. Endvidere optræder Bam-bus selv med kommentarer.\nBam-bus er en mobil konsulenttjeneste, som gennem besøg på byggepladser og i byggevirksomheder – og altså også på YouTube – formidler god arbejdsmiljøpraksis til virksomhederne og deres ansatte. Formidlingen sker også via en hjemmeside, som i øvrigt netop er blevet relanceret.\nTjenesten fortæller om sig selv, at ”vi er hverken en kontrolmyndighed, kommerciel arbejdsmiljørådgiver eller kursusudbyder, men de tilsluttede organisationers egen formidlingsvirksomhed om arbejdsmiljø.” En af de tilsluttede organisationer er Dansk El-Forbund.


Privatundervisning | Jagttegnskursus i Fredericia Omengs Jagtforening\nSommerkursus - Weekend\nVinterkursus - Weekend\nJagttegns kurser ved Fredericia & Omegns Jagtforening\nINDHOLD AF KURSET\nLÆRER FRA SIG PÅ EN FORSTÅELIG OG BEHAGELIG MÅDE\n“En helt igennem fantastisk. Jagt lærer , som lærer fra sig på en forståelig og behagelig måde både fagligt og menneskeligt ! Altid til rådighed ! Og hjælpsom ! Kan kun give mine bedste anbefalinger ! Yderst kompetent !”\nT. Nicolai Ivernsen\n- Tidigere kusist\n“Super sted at tage sit jagttegn. Mouritz er en utrolig dygtig underviser. Er rigtig glad for at jeg valgte at få mit jagtten hos ham”\nJ. Riis Raabirck\n- Tidligere kusist\nIndhold: Jagtlovgivning, vildtkending, vildtbiologi, jagtetik og jagtetiske regler, våbenkendskab til haglvåben og jagtriffel, afstandbedømmelse, våbenhåndtering samt skydning til 50 lerduer fra forskellige vinkler.\nPasser de tilbud vi har ikke dit behov, er der mulighed for, at vi tilpasser et kursus efter dine ønsker. Du bestemmer næsten selv, hvordan det skal planlægges, dog skal der tages hensyn til skydebanernes lokale åbningstider.\nRing for at aftale kursus samt pris på telefon\nDu kan tage jagttegns kursus hos os på to weekender i vinter halv året.\nDu kan tage jagttegns kursus hos os på to weekender i sommer halv året.\nAftenskole afholdes på en hverdags aften i perioden december til april.\nDer vil være praktiske undervisning wt par weekend dage i februar og marts.\nJagttegnskursus i Fredericia Omengs Jagtforening , 7000 Fredericia, Denmark


Nr. 322 af 1.304 Restauranter i Milwaukee\nBruschetta forret var god. Vi bestilte den tynde lag alt pizza. Jeg foretrækker min lag lidt tyndere, men generelt var rigtig god pizza. Pølserne var fantastisk!\nLille sted, men godt\nLokal restaurant/bar. Har aldrig haft en dårlig måltid. Jeg normalt ikke lide tykke pizza, men også deres sicilianske uovertruffent. Selvfølgelig, det tynde lag er også fantastisk. Fantastiske sandwiches. Vil anbefale det til alle, der leder efter en afslappet, italiensk sted.\nMest tilfredsstillende vegetarsandwichs Pizza\nDet er vegetar Deluxe pizza, side smidt var helt i top. Smurt ind i grøntsager. Men spring bruschetta. Øl er fantastisk pris i forhold til de fleste restauranter i området. Så kommer vi her i en mættende middag og en god tid.\nVi flyttede til området for omkring en måned siden, og har bestilt fra her to gange, vidunderlig, beskeden men varm indretning. Alt er fantastisk, men kyllingen parm], men og pasta er til at dø for! Venlig betjening og hurtig.\nEn grundpille i Milwaukee i næsten lige så længe jeg har været i live\nTanino's ligger lige rundt om hjørnet fra mine forældre hjem, hvor jeg voksede op. Jeg har dejlige minder om at bestille en pizza lørdag aften, da mine forældre var du gør dig parat til at gå i byen. Det var og er stadig et ømt...minde af mine venner. Maden virkelig ikke har ændret sig meget gennem årene, og selve restauranten ikke har ændret sig meget. Jeg har sandsynligvis spist tæt på 700 tærter fra Tanino's i de sidste 5 årtier, og jeg har spist der sandsynligvis 30 gange i løbet af de sidste 40 år, og stemningen er forblevet den samme. Men det er ok, fordi nogle ting ikke behøver at være det samme i vores liv. Det giver os en følelse af at være i stand til at vende tilbage, og overtages af det gamle - en verden fuld af forandringer - velkendt miljø omgivet af. Pizzaen er fantastisk, de hvidløgsbrød er fantastisk, og kyllingen Parmasian er fantastisk. Hvad mere kan jeg sige?Mere\nVil først sige, at vi er faste kunder. Tog der i går aftes til at få en pizza der var en fødselsdag at gå på så det var lidt travlt. Vi stod der og ventede på at nogen plads for ca. 10 minutters og blev...fuldstændig ignoreret. Min DH har bemærket, at de fleste af de borde var tomme og de fleste af de folk var i baren. Dette er aldrig sket for os andre gang, vi har været der. Meget skuffet. Vi endte med at gå ud og sandsynligvis aldrig kommer tilbage igen.Mere\nPizza med en lokal skær\nGod nabo pizza sted, plus en forlænget menu. Fisk Fry lørdag . Læs menu omhyggeligt , de opkræver ekstra for tykke pizza. For det meste frekventeret af kvarterets lokale.\nJeg nyder at komme her med arbejde venner regelmæssigt. Det er en dejlig hyggelig stemning og alle er venlige. Den hjemmelavede pasta saucer er sååå godt!\nJeg har været på denne restaurant 3 gange i de sidste par måneder. Hver gang min familie og jeg bestilte forskellige ting fra menuen. Alt, hvad vi bestilte var lækker. Jeg elsker virkelig pølserne de bruger pizza. Vi havde kun tynde lag, men de giver...en tykkere lag. Den på er store nok til at fodre to personer. Brødet er altid frisk. Jeg ville også have fået 5 stjerner, men servicen er venlig af langsom; Tjenerstaben meget venlige, dog. Jeg vil fortsætte med at komme tilbage.Mere\nFremragende italiensk mad, gavmilde portioner, venligt servere!\nTanino's var ikke vores første valg på den aften, hvor min mand og jeg mødte op med to andre ven par. Vi havde besluttet at spise middag på en restaurant i Nybebyggede Avenue i Dragør. Som den restaurant kan jeg ikke se tage forbehold på...fredag og lørdag aften, var vi ikke vil gå til at vente i to timer, før en plads. Vi gløgg for andre mulige spisesteder når en af de par fortalte os om Tanino's. Et par havde været der mange gange og vidste ejerne. Vi drog over, og det er jeg så glad for, at vi gjorde det. Vi sad og ventede på tilbage spisesal efter ca. 5 minutters ventetid. Vi fik vores menuer og drikke ordrer blev taget i øjeblikke med at vi havde sat os. Vores venner fortalte os, at vi ville nyde nogen forretter vi bestilte. Jeg er altid på jagt efter et godt aubergine parmesana. Sammenlign ikke til, hvad jeg har lavet det meste af det jeg har prøvet hjemme. Efter at have hørt den positive positive anmeldelser om Tanino's mad, jeg bestilte en aubergine parmesana. Min mand bestilte en bare derhen og bestil en, jalapenos, løg pizza. Vores fire venner bestilte en bred vifte af pasta retter. Før at modtage vores måltider, og vi nød hjemmebagt brød og generøse salater. Du spekulerer på hvordan mit aubergine parmesana var, vel? Det var lige oppe med det bedste jeg har prøvet når du spiser ude. På samme måde, som jeg ville gøre det viste sig at være lavet så meget hjemme - prep en aubergine og let brød og steges i stykker, skamplet overskydende olie, lag i stykker med sauce og mozzarella. Nej, jeg havde ikke bekræfte, at processen; det betyder ikke noget. Det var lækkert! Det kom med en side af pasta og hjemmelavet sauce. Min mands sagde hans tynde pizza var fremragende. Ved udgangen af vores måltid, de 6, ud af os, var din spøg for den størrelse af vores forretter var så stor at det så ud, som ingen af os havde selv været inde på måltider! For sjovt. Vi havde alle take home-kasser. Vores tjener spøgefuldt, at mit var den mest tunge, og jeg sværger (uden officielt vejer det) det var omtrent to pund! Jeg fik en ekstra tre måltider ud af den med ud! Tanino's var en af de bedste restauranter oplevelser, vi har haft i lang tid, og vi er allerede at lave planer om at indføre et andet par til at den 'Tanino's oplevelse."Mere\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på Tanino's Italian & Amer Restaurant.


Kovarska Apartment i Kovarska til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nSe alle 9 ejendomme i Kovarska.\nSídliště 2, Kovarska, Kovarska, Tjekkiet, 431 86 - Se på kort\nMere om Kovarska Apartment\nFællesareal 3 køjesenge, 1 sovesofa\nUanset om du er turist eller forretningsrejsende, så er Kovarska Apartment et fantastisk overnatningsvalg, når du skal besøge Kovarska. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nFaciliteterne og servicen på Kovarska Apartment sikrer gæster et behageligt ophold. Gæsterne på dette hotel har glæde af familieværelse, rygeområde på stedet.\nSom en ekstra tilføjelse tilbyder alle værelserne et udvalg af bekvemmeligheder. Mange værelser tilbyder endda opvarmning, altan/terrasse, fjernsyn, fjernsyn LCD-/plasmaskærm, tekøkken, der vil glæde selv den mest kvalitetsbevidste gæst. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Med sit tilbud om et afslappende og problemfrit ophold hver gang er Kovarska Apartment det kloge valg for rejsende til Kovarska.\nAlle slags rejsende (8) Rejsende alene (1) Familie med små børn (5) Familie med store børn (1) Gruppe (1)


Adcirca Eli Lilly Netherland B.V. filmovertrukne tabletter 20 mg\nSe information om Adcirca på medicin.dk – borger.\nSe information til sundhedsfaglige om Adcirca på medicin.dk – professionel.\nADCIRCA 20 mg filmovertrukne tabletter\nLægen har ordineret ADCIRCA til dig personligt. Lad derfor være med at give medicinen til andre. Det kan være skadeligt for andre, selvom de har de samme symptomer, som du har.\nDet skal du vide, før du begynder at tage ADCIRCA\nSådan skal du tage ADCIRCA\nADCIRCA indeholder det aktive stof tadalafil.\nADCIRCA er til behandling af pulmonal arteriel hypertension hos voksne.\nDet tilhører en gruppe af lægemidler, som kaldes phosphodiesterase type 5-hæmmere (PDE5- hæmmere). Det virker ved at hjælpe blodkarrerne rundt om lungerne med at slappe af, således at blodtilstrømningen til lungerne forbedres. Dette resulterer i en forbedret evne til at udføre fysisk aktivitet.\n2. Det skal du vide, før du begynder at tage ADCIRCA\nTag ikke ADCIRCA\nHvis du er allergisk over for tadalafil eller et af de øvrige indholdsstoffer (angivet i punkt 6).\nHvis du tager nogen form for nitrater såsom amylnitrit, som bruges til behandling af brystsmerter (angina pectoris). ADCIRCA har vist sig at øge virkningen af disse typer medicin. Fortæl det til din læge, hvis du tager nogen form for nitrat, eller hvis du er i tvivl.\nHvis du på noget tidspunkt tidligere har haft synstab - en tilstand beskrevet som en ”blodprop i øjet” (non-arteritis anterior iskæmisk opticusneuropati - NAION).\nHvis du har haft et hjerteanfald inden for de sidste 3 måneder.\nTager riociguat. Dette lægemiddel bruges til at behandle pulmonal arteriel hypertension (højt blodtryk i lungerne) og kronisk tromboembolisk pulmonal hypertension (højt blodtryk i lungerne som følge af blodpropper). PDE5-hæmmere, så som ADCIRCA, har vist sig at øge den blodtrykssænkende virkning af denne medicin. Tal med din læge hvis du tager riociguat eller er usikker.\nKontakt lægen, før du tager ADCIRCA.\nFør du tager tabletterne, skal du fortælle det til din læge, hvis du har:\nandre hjerteproblemer end din pulmonale hypertension\nproblemer med dit blodtryk\nen arvelig øjensygdom\nunormale røde blodlegemer (seglcelleanæmi)\nnogen form for deformitet af penis eller uønskede eller vedvarende erektioner, som varer i mere end 4 timer\nHvis du oplever en pludselig nedsættelse af synet eller tab af synet, skal du straks kontakte din læge.\nNedsat hørelse eller pludseligt høretab er observeret hos nogle patienter der har taget tadalafil. Hvis du oplever en pludselig nedsættelse eller tab af hørelsen, skal du straks kontakte din læge, også selvom det er ukendt om hændelsen er direkte relateret til tadalafil.\nADCIRCA er ikke beregnet til børn og unge under 18 år.\nBrug af anden medicin sammen med ADCIRCA\nTag IKKE disse tabletter, hvis du allerede tager nitrater.\nVisse typer af medicin kan blive påvirket af ADCIRCA, eller de kan påvirke, hvor godt ADCIRCA virker. Tal med lægen eller apotekspersonalet, hvis du allerede tager:\nbosentan (en anden behandling for pulmonal arteriel hypertension)\nnitrater (for brystsmerter)\nalfa-blokkere til behandling af for højt blodtryk eller prostataproblemer\nrifampicin (til behandling af bakterieinfektioner)\nketoconazol-tabletter (til behandling af svampeinfektioner)\ntabletter for problemer med potensen (PDE5-hæmmere).\nBrug af ADCIRCA sammen alkohol\nDit blodtryk kan sænkes midlertidigt, hvis du drikker alkohol. Hvis du har taget eller har planer om at tage ADCIRCA, skal du undgå overdreven alkoholindtagelse (over 5 genstande alkohol). Dette kan øge risikoen for svimmelhed, når du rejser dig op.\nHvis du er gravid eller ammer, har mistanke om, at du er gravid eller planlægger at blive gravid, skal du spørge din læge til råds, før du tager dette lægemiddel. Du må ikke tage ADCIRCA, når du er gravid, medmindre det er absolut nødvendigt, og du har diskuteret det med lægen.\nDu må ikke amme, mens du tager disse tabletter, fordi det er uvist, om medicinen udskilles i mælken hos mennesker.\nSpørg din læge eller apotekspersonalet til råds, før du tager nogen form for medicin, mens du er gravid eller ammer.\nSvimmelhed er rapporteret. Vær opmærksom på hvordan du reagerer på medicinen, før du begynder at køre bil eller betjene maskiner.\nADCIRCA indeholder lactose\nADCIRCA indeholder natrium\n3. Sådan skal du tage ADCIRCA\nADCIRCA findes som en 20 mg tablet. Den normale dosis er 2 tabletter på 20 mg en gang om dagen. Du skal tage begge tabletter på samme tidspunkt, 1 ad gangen. Hvis du har let eller moderat nedsat lever- eller nyrefunktion, kan din læge råde dig til kun at tage 1 tablet på 20 mg om dagen.\nTabletterne synkes hele med et glas vand. Tabletterne kan tages med eller uden mad.\nHvis du har taget for meget ADCIRCA\nHvis du eller andre har taget flere tabletter, end du eller de skulle, skal du kontakte din læge eller tage på skadestuen med det samme. Tag medicinen eller pakken med. Det kan være, at du får nogle af de bivirkninger, som er nævnt i punkt 4.\nHvis du har glemt at tage ADCIRCA\nTag din dosis, så snart du kommer i tanke om det, hvis det er indenfor 8 timer efter, du skulle have taget din dosis. Du må ikke tage en dobbeltdosis som erstatning for den glemte dosis.\nHvis du holder op med at tage ADCIRCA\nDu må ikke holde op med at tage medicinen, medmindre din læge har rådet dig til det. Spørg lægen eller apotekspersonalet, hvis der er noget, du er i tvivl om.\nDette lægemiddel kan som alle andre lægemidler give bivirkninger, men ikke alle får bivirkninger. Bivirkningerne er som regel lette til moderate.\nAllergiske reaktioner herunder hududslæt (hyppighed: almindelig).\nBrystsmerter - brug ikke nitrater, men søg straks lægehjælp (hyppighed: almindelig).\nPriapisme, en forlænget og muligvis smertefuld rejsning efter indtagelse af ADCIRCA (hyppighed: Ikke almindelig). Hvis du får sådan en rejsning, som vedvarer i mere end 4 timer, skal du straks søge lægehjælp.\nFølgende bivirkninger er indberettet med frekvensen meget almindelig for patienter, der tager ADCIRCA (sker for flere end 1 ud af 10 patienter): Hovedpine, rødmen, tilstoppet næse, kvalme, fordøjelsesbesvær (inklusive mavesmerter eller ubehag), muskelsmerter, rygsmerter og smerter i lemmerne (inklusive ubehag i benene).\nAlmindelig (sker for op til 1 ud af 10 patienter)\nUklart syn, lavt blodtryk, næseblod, opkast, øget eller unormal blødning fra livmoderen, hævelser i ansigtet, sure opstød, migræne, uregelmæssige hjerteslag (puls) og besvimelse.\nIkke almindelig (sker for op til 1 ud af 100 patienter)\nKramper, forbigående hukommelsestab, nældefeber, overdreven tendens til at svede, blødning fra penis, blod i sæd og/eller urin, højt blodtryk, høj puls, pludselig hjertedød og ringen for ørerne (tinnitus).\nPDE5-hæmmere bruges også ved behandling af potensproblemer (erektil dysfunktion) hos mænd. Visse bivirkninger er indberettet sjældent:\nDelvis, midlertidig eller permanent nedsættelse eller tab af synet på det ene eller begge øjne og alvorlig allergisk reaktion, som medfører hævelse i ansigtet eller svælget. Pludselig hørenedsættelse eller høretab er også indberettet.\nNogle bivirkninger er set hos mænd, som tog tadalafil for behandling af erektil dysfunktion. Disse bivirkninger er ikke set i kliniske studier for pulmonal arteriel hypertension, og hyppigheden er derfor ikke kendt:\nhævelse af øjenlåg, øjensmerter, røde øjne, hjertetilfælde og slagtilfælde.\nDe fleste, men ikke alle, af de mænd, som fik høj puls, uregelmæssig hjerteslag, hjerteanfald, slagtilfælde og pludselig hjertedød havde eksisterende hjerteproblemer, før de tog tadalafil. Det er ikke muligt at afgøre, hvorvidt disse bivirkninger var direkte relateret til tadalafil.\nOpbevares i den originale yderpakning for at beskytte mod fugt. Må ikke opbevares ved temperaturer over 30° C.\nTabletkerne: lactosemonohydrat, croscarmellosenatrium, hydroxypropylcellulose, mikrokrystallinsk cellulose, natriumlaurilsulfat, magnesiumstearat, se punkt 2 ”ADCIRCA indeholder lactose”.\nFilmovertræk: lactosemonohydrat, hypromellose, triacetin, titandioxid (E171), gul jernoxid (E172), rød jernoxid (E172), talcum.\nADCIRCA 20 mg er orange filmovertrukne tabletter. De har form som mandler og er mærket ”4467” på den ene side.\nADCIRCA 20 mg fås i blisterpakninger med 28 eller 56 tabletter.


Kig på Urter til Håb, Hjælp til Psoriasis\nSvømning Blind: Paralympian Colleen Youngs Story\nElimineringsdietter til symptomhjælp\nCyster og Synovial Inflammation: RA-relateret?\nVigtigste › Diabetes › Paula Deen: Diabetes er en 'Salg'\nTirsdag den 27. februar 2012 - Det har været en lidt over en måned siden tv-kok og cookbookforfatter Paula Deen kom frem for at annoncere, at hun har type 2-diabetes. Siden da har hun i det store og hele været stille om den enorme tilbageslag, der blev fremkaldt af hendes diagnose - indtil nu.\nPå Florida's South Beach Wine and Food Festival på fredag talte Deen til Today Show s Al Roker om hendes kritikere og sagde, at reaktionen stammer fra "nogle få mennesker, der var lidt, mener om det og holder det imod mig." Men hun holder sig positiv og fortæller Roker, at "Jeg har det som Gud har givet mig en velsignelse, fordi min mor og far døde meget ung, og jeg er så stolt over, at jeg levede længe nok til at være medlem af baby boomers og at have for at håndtere noget som dette. "\nDeens kritikere, der omfattede andre fødevarepersoner Anthony Bourdain og Andrew Zimmern, pålagde hende hykleri for at fortsætte med at lave mad i sine berømte opskrifter (som stegte smørbolde og brødpudding lavet med Krispy Kreme donuts) i tre år efter hendes diagnose.\nSom Radar.com rapporterede, fortalte Zimmern Anderson Cooper: "Jeg har en enorm platform og ansvar for at tale med folk om disse spørgsmål om bæredygtighed og om sundhed og velvære, når det kommer til mad. Jeg synes, det blev en meget mere personlig ting, da [Paula] fandt ud af, at hun havde diabetes. "\nDer var også spekulationer om tidspunktet for Deens annoncering, der fandt sted samtidig med nyheden om hendes godkendelsesaftale for d diabetes stof Victoza. I et Associated Press-interview var Deen uberettiget: "Ja, jeg bliver kompenseret. Det er verdens vej. Det er den amerikanske måde." Hun tilføjede, at hun vil donere en del af kompensationen til American Diabetes Association, men afviste at give flere detaljer om, hvor meget hun vil donere eller den samlede størrelse af hendes aftale med drugmaker Novo Nordisk.\nDeens søn Bobby dukkede op med sin mor i dag og fortæller hende: "Jeg er stolt af dig - du udøver, du har ændret din livsstil." Bobbys eget Food Network-show "Ikke min mors måltider" fremmer lettere versioner af hans mors fedningspris, og Deen fortalte Associated Press, at hun også vil lave madere opskrifter af sine retter, når hun begynder at optage nye episoder af hendes show i foråret.\nMen Anthony Bourdain, for en, er ikke færdig med Deen endnu. Med henvisning til hendes bemærkning om "ganske slemme" mennesker, tweedede Bourdain fredag, "nogle mennesker var slags grådige."\nTror du, at backlashen mod Paula Deen var uberettiget ? Lad os vide i kommentarerne.\nFølg @DiabetesFacts for de seneste diabetesnyheder og information fra editors of @EveryydayHealth. Sidst opdateret: 2/27/2012\nHvorfor du ikke har fantastisk sex, og hvordan du kan ændre det\nHemmelighederne til vægtkontrol efter slankekure\nDe egentlige grunde du søger disse 7 fødevarer\nHvorfor diagnosticere psoriasis arthritis kan være vanskelig\nAlle overgangsalder artikler