Hvem kæmper for Kunsthistorie? - Kunstkritikk\nAv Anna Weile Kjær, Rune Finseth\t 24.02.20 Kronik\nStukket af Pieter van der Heyden (Flamsk kobberstikker, ca. 1530 – efter 1572) efter forlæg af Pieter Bruegel d.Æ (Flamsk maler, ca. 1525-1569). Udgivet af Hieronymus Cock (1518–1570): Vrede (Ira), fra serien De syv dødssynder, 1558. Kobberstik, 234 x 305 mm (bladmål). Den Kongelige Kobberstiksamling, Statens Museum for Kunst. Hollstein III, nr. 125. Foto: The Metropolitan Museum of Art.\nI 2019 afsluttede vi vores uddannelse i kunsthistorie på Københavns Universitet Amager (KUA). KUA er et underligt sted, et sted hvor alt forkortes til akronymer, og som i sangen «Langt ud’ i skoven lå et lille bjerg», så ligger Kunsthistorie på IKK (Institut for Kunst- og Kulturvidenskab), som er en del KUA, som nu hedder SC (Søndre Campus) og er en del af KU (Københavns Universitet).\nVi har begge en stor forkærlighed for dette sommetider fremmedgørende og ofte tomme sted, hvor de såkaldte VIP’er (videnskabeligt personale) sidder gemt bag lukkede kontordøre, mens de studerende er i konstant transit eller slænger sig i akavede loungeområder. For på trods af de nye bygninger og den lufthavnsinspirerede décor, så har Det Humanistiske Fakultet svært ved at få enderne til at mødes. Der er tomt på kistebunden, det har der været længe, og det kan mærkes.\nVi er ikke de eneste, der har undret os eller været frustrerede over de trange kår. Kort før årsskiftet besluttede en gruppe studerende at starte en blokade af det humanistiske fakultets dekanat. Parallelt hermed protesterede studerende på Filmskolen over deres uddannelses udvikling, hvilket i sidste ende fik deres rektor til at trække sig.\nDe studerende på Københavns Universitet taler om, hvordan professorvældet, som 68’erne gjorde oprør mod, i dag er blevet afløst af et rektorvælde; et system, hvor politikerne skalter og valter med universitetets uafhængige position igennem taktiske ansættelser af rektorer og en indgående detailstyring. Diskussionen sættes kun yderligere på spidsen af fakultetets usikre økonomiske fremtid.\nI hele vores studietid har Mette Sandbye været institutleder for IKK. I år afslutter hun sin tid som institutleder og vender tilbage til at være forsker, professor og underviser. Det virkede derfor naturligt at inddrage hende i vores tilbageblik. Så vi har talt med hende forat forstå, hvilken udvikling de humanistiske fag, herunder Kunsthistorie, har undergået i hendes tid som institutleder og i vores tid som studerende.\nVi kan lige så godt advare med det samme: I denne artikel kommer vi ikke uden om det spinskabte nysprog (newspeak), hvis anvendelse har nået hidtil usete højder. «Fremdriftsreform», «dimensionering» og «omprioriteringsbidrag» er blot nogle af de mange nye ord, som kom til verden i disse år, og som er kommet i vores uddannelsestid. De har formet vores uddannelse som kunsthistorikere og måske også vores faglighed.\nEn æra af detailstyring og nedskæringer\nDa Mette Sandbye blev institutleder i 2012, var der optimisme på fakultetet. Universitetets bestyrelse havde ambitionen, at de studerende skulle tilbydes mere undervisning. Det skulle være slut med myten om humaniorastuderende, der danderede den. Med tiltaget fulgte en pose penge, som kunne omsættes til nye ansættelser. Men allerede året efter fik piben en anden lyd. Nu kom den siddende regerings – bestående af Socialdemokratiet, Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti, ledet af Helle Thorning-Schmidt – første slag mod universitet, den såkaldte studiefremdriftsreformen.\nÅret efter kom så dimensioneringen, hvis ordrette betydning er «at give noget en bestemt størrelse eller udformning passende til et bestemt formål». Politikerne ville skille fårene fra bukkene, og bestemme hvilke fag, der var vigtige for samfundet, herunder hvilken størrelse de mindst vigtige fag burde have. En regulering, der ramte fagene på IKK – Litteraturvidenskab, Musikvidenskab, Kunsthistorie, Visuel Kultur, Moderne Kultur og Teater- og Performancestudier – særligt hårdt.\nKøbenhavns Universitets fysiske faciliteter på Søndre Campus har de seneste år gennemgået en omfattende forvandling. Det «gamle KUA» er nu transformeret til et morgendagens universitetsmiljø, bygget på åbenhed, interaktion og bæredygtighed. Foto: Arkitema Architects.\nAt opdele uddannelser i værdimæssige A-hold og B-hold var dog ikke en fremmed tanke. Universitetet styres allerede efter et tredelt uddannelsestaxametersystem, således at fag inden for natur- og sundhedsvidenskab modtager en høj takst, mens humaniora typisk modtager den laveste takst. At der kan være forskellige følgeudgifter til forskellige uddannelser, som fx dyre laboratorier, er ikke i sig selv overraskende, men med opdelingen fulgte også en kold kalkule; de studerende omregnes til produktionsenheder, de såkaldte studenterårsværk (STÅ), hvor det faktiske aktivitetsniveau sammenstilles med det forventede tidsforbrug. En STÅ udløser en bevilling på DKK 31.900 for en kunsthistoriestuderende, mens en geologistuderende udløser DKK 66.400.\nPå trods af, at der er forskellige udgifter forbundet med forskellige uddannelser, så er der ingen tvivl om, at beslutningen er ideologisk. Hvad der får lov at koste hænger sammen med, hvad der betragtes som værdifuldt for samfundet.\nI 2015 var der folketingsvalg og det parlamentariske flertal svingede fra rødt til blåt. Nedskæringskursen fortsatte og blev kun mere drastisk. Universitetet blev nu også ramt af omprioriteringsbidraget. Den offentlige sektor skulle slankes med to procent om året, som politikerne så kunne bruge på områder, der havde højere prioritet for deres vælgere. Bag effektiviseringstankegangen lå den sadistiske talemåde «nød lærer nøgen kvinde at spinde», og universitet skulle præstere fremgang med fyringer.\nStudiefremdriftsreformen, dimensioneringen og alle de andre effektiviseringsinstrumenter, altså nedskæringer, skal desuden ses i lyset af, at man i 2011, hvor den nytiltrådte regering, under parolen «Et Danmark, der står sammen» hævede målsætningen for, hvor mange der skulle have en lang, videregående uddannelse, fra 20 til 25 procent.\nI al hast skulle der oprettes 10.000 nye uddannelsespladser på de videregående uddannelser: Fra eliteuniversitet til masseuniversitet. Flere højtuddannede unge skulle sikre Danmarks position i en fremtidig vidensøkonomi. Mette Sandbye beskriver det dilemma, der fulgte af den politiske detailstyring: «Vi blev simpelthen ringet op i sommerferien for at høre, om vi kunne tage flere ind. Men vi syntes egentlig ikke, der skulle flere ind, for vi synes ikke, man skulle uddanne til arbejdsløshed.»\nBlot et par år efter denne drastiske kursændring stod den så på studiefremdriftsreform og dimensionering. Denne zigzagkurs har afgående bestyrelsesformand for Københavns Universitet, Mads Krogsgaard Thomsen, navngivet «yoyopolitik». Et spil universitetet hurtigt skulle blive fortrolig med ganske som andre store danske samfundsinstitutioner – Danmarks Radio og Nationalmuseet – der lader til at have udviklet absolut gehør for politikernes tvetungede tale.\nI de nye dimensionerings- og nedskæringstider skulle Mette Sandbye nu forholde sig til særligt to centrale målkriterier: Dimittendledighed og startløn, hvor særligt Kunsthistorie toppede med en dimittendledighed på 31 procent. Uddannelsen har den tvivlsomme ære at være den videregående uddannelse, inkl. de korte og mellemlange uddannelser, der har den 10. laveste startløn i Danmark (DKK 22.900). Kunsthistorie er sandsynligvis ét af de studier, som adjungeret professor i uddannelsesøkonomi, Nils Groes, havde i baghovedet, da han til Magasinet Asterisk udtalte:\n«Unge, begavede mennesker er derved blevet sporet ind på erhvervskarrierer, som næppe er optimale for dem eller for den samfundsmæssige vækst. Af samme grund er mange humanistiske akademikere i dag en lagervare. Fejluddannede og arbejdsløse.»\nStukket af Pieter van der Heyden (Flamsk kobberstikker, ca. 1530 – efter 1572) efter forlæg af Pieter Bruegel d.Æ (Flamsk maler, ca. 1525-1569). Udgivet af Hieronymus Cock (1518–1570): Dovenskab (Desidia), fra serien De syv dødssynder, 1558. Kobberstik, 237 x 305 mm (bladmål). Den Kongelige Kobberstiksamling, Statens Museum for Kunst. Hollstein III, nr. 126. Foto: The Metropolitan Museum of Art.\nI 2018 blev der uddannet i alt 56 kunsthistorikere fra universiteterne i København og Aarhus og slået ca. 30 stillinger op på Jobindeks (fratrukket stillinger til studerende og løntilskud), hvor kunsthistorie nævnes som mulig uddannelsesbaggrund. Heraf var omtrent 15 relevante at søge som nyuddannet.\nDet er sandt, at arbejdsløsheden er høj det første års tid efter, at man er dimitteret (dimittendledighed), hvor mange havner i dagpengeland, men arbejdsløsheden er kun omkring de 8 procent for fagene på IKK, og vi er derfor langt fra «fattigfirserne», som var den periode, som eksempelvis Mette Sandbye blev uddannet i. Hun har derfor brugt mange kræfter på at korrigere pressen, hvor humaniorastuderende er blevet døbt Cand.Ubrugelig. For sandheden er, at langt de fleste med en uddannelse fra IKK finder job, men eftermasseuniversitetets indførsel, er det ikke nødvendigvis inden for det fagområde, man har læst.\nEn historieløs kunsthistorie\nEn af de væsentligste konsekvenser af mange års nedskæringer og detailstyring er det mærkbare antal fyringer og stillinger, som ikke er blevet genbesat efter, at en underviser er gået på pension. «Vi er blevet et mindre institut: Færre studerende og færre ansatte,» konstaterer Mette Sandbye\nPå trods heraf mener hun alligevel, at instituttet og de ansatte har formået at gøre uddannelsen bedre. Men som nyuddannet kunsthistoriker kan det være svært at overbevise sig selv om, at de årelange reduceringer af undervisere og midler ikke har været med til at forringe uddannelsen. Halvt i spøg har vi ofte kigget på hinanden og konstateret, at vi er glade for, at vi ikke var de studerende, som startede året efter, og vi endnu mindre ville være dem, der startede året efter igen.\nVi slap igennem uddannelsesloftets lukkede porte. Vi havde begge bachelorgrader fra andre uddannelser, da vi startede på Kunsthistorie. Som de sidste nåede vi også med på de gamle studieordninger, før antallet af metafag som «formidling», «analytisk praksis i et udvidet felt» og «kulturpolitik» fik lov at sluge mere af skemaet. Vi fik lov at prøve kræfter med et længere speciale, som nu er forkortet fra 80 til 60 normalsider. Ligeledes er skriveperioden blevet kortere, og det samme er den feedback fra vejledere, man kan få for sit færdiggjorte arbejde. Rune havde desuden mulighed for at holde orlov på under kandidatuddannelsen, hvis fx muligheden for at prøve kræfter med et relevant arbejde skulle vise sig. Det havde Anna, som var startet året efter, ikke.\nStukket af Pieter van der Heyden (Flamsk kobberstikker, ca. 1530 – efter 1572) efter forlæg af Pieter Bruegel d.Æ (ca. 1525-1569). Udgivet af Hieronymus Cock (1518–1570): Frådseri (Gula), fra serien De syv dødssynder, 1558. Kobberstik, 235 x 306 mm (bladmål). Den Kgl. Kobberstiksamling, Statens Museum for Kunst, Hollstein III, nr. 129. Foto: Rijksmuseum.\nFyringerne har blandt andet sat sit præg på sammensætningen af undervisere. Ved den seneste fyringsrunde, ramte de to stillinger, som skulle nedlægges på instituttet, begge Kunsthistorie. Her måtte man sige farvel til en lektor og fagets eneste professor. Til sammenligning har Litteraturvidenskab og Moderne Kultur nu seks professorer hvoraf to er nyudnævnte. Litteraturvidenskab har ca. dobbelt så mange studerende. Skævvridningen er ikke tilsigtet, men den er alligevel iøjnefaldende. At få genbesat stillingen som professor i kunsthistorie må have førsteprioritet for den næste institutleder.\nPå Kunsthistorie mærkes det tydeligt, at der kun er to fastansatte, hvis forskningsfelt er kunsthistorien før år 1950, og som skal dække alt fra antikken, middelalderen, renæssancen, barokken, oplysningstiden, rokokoen, guldalderen, impressionismen, ekspressionismen, kubismen, dadaismen – for blot af nævne nogle af de mange historiske perioder, som er kunsthistoriens genstandsfelt.\nMette Sandbye vedholder, at de stillinger som slås op er brede stillinger, og at de fastansatte, som er tilbage, skal kunne undervise i hele kunsthistorien. Men som studerende mærker man tydeligt forskellen mellem en underviser, der er velbevandret og passioneret inden for en specifik periode af kunsthistorien og én, der har et «bredt perspektiv». Dertil kommer, at man skulle mene, at en spredning i den specialiserede, historiske viden er essentiel på et fag hvor «historie» udgør den ene halvdel af titlen.\nKombinationen af færre undervisere og nyansættelser, der skal dække bredere, fører til, at der er vidensområder, som ikke kan blive opretholdt. Eksempelvis er der ikke længere en specialist i arkitekturhistorie på instituttet. Stillingen blev aldrig genbesat efter Jens Fleischer gik på pension. Ligeledes er der, efter Søren Kaspersen gik på pension, ikke længere en specialist i den klassiske antik. Dertil kommer, at 1800-tallet, som i dansk kunsthistorie selvhøjtideligt kaldes Guldalderen, er uden forskningsmæssig anker efter, at Ragni Linnet måtte forlade posten. På længere sigt kan dette resultere i en skævvridning af det historiske område.\nIkke overraskende foretrækker mange studerende den nyere kunsthistorie, når de skal vælge opgaveemner og skrive speciale. Tager man de seneste års reducering af valgfag, periode- og emnestudier, hvor de studerende kan blive præsenteret for specifikke kunsthistoriske emner og perioder, er det ikke underligt, at den nyere historie og et udpræget teoretiske greb på kunsthistorien vinder frem i disse år. Det er her, de studerende føler sig hjemme, fordi det er her, deres undervisere føler sig hjemme.\nAt de yngre kunsthistorikere migrerer til samtiden, kan dog ikke kun tilskrives udbuddet af undervisning; en stigende interesse i samtiden og den nære fortid præger kunsthistorieskrivningen verden over. Men det ændrer ikke på, at der er alvorligt brug for stærke ressourcer inden for den ældre kunsthistorie, hvis den skal forblive relevant. Det ville være paradoksalt, hvis kunsthistorien skulle gå hen og blive historieløs.\nFra meta til det rene ingenting\nDe seneste årtier har vist en udvikling fra det periodiske til metodiske på de fleste af instituttets fag, og dette gælder måske især kunsthistorie, som tidligere var et mere praktisk anlagt fag. Det er en observation Mette Sandbye også deler:\n«Dengang jeg læste, var Kunsthistorie ikke så teoretisk fremme i skoene. Det var man mere på Litteraturvidenskab, som jeg læste. Men der har de seneste ti årværet et samtids turn og et teoretisk turn for Kunsthistorie. Der har man måske smidt noget ud med badevandet – hvilket faget også er begyndt at se selvkritisk på.»\nMan kan til tider blive i tvivl om, hvorvidt man efter endt uddannelse, overhovedet er i stand til at bedrive en konkret og materialenær kunsthistorie. Med et stigende antal af de tidligere omtalte metakurser, er der ikke mange timer tilbage til at gøre sig bekendt med et historisk materiale. Det kan føles som om, at Kunsthistorie er ved at miste sin fagspecificitet og i stigende grad bevæger sig mod en teoretisk behandling af kunst og historie.\nSelvom om «arkivet» har været et varmt emne inden for videnskabsteorien det seneste årti, så er det måske symptomatisk for den nye kunsthistorie, at overvejelserne begrænser sig til et teoretisk metaplan. Diskussionerne om arkivet er ikke blevet fulgt op af en tilsvarende arkivlyst til at fordybe sig i de mange kunsthistoriske arkiver, som udgør en hjørnesten i mange offentlige kunstinstitutioner, biblioteker og hos private samlinger.\nMed denne udvikling følger også spørgsmålet om, hvorvidt fagene på Institut for Kunst- og Kulturvidenskab i sidste træder hinanden over tæerne. Sat ansigt til ansigt med de mange sparekravhar Sandbye og hendes kolleger også spurgt sig selv, om det kan betale sig at opretholde fagenes adskillelse: «Vi har sågar overvejet at lave en fælles kandidatuddannelse: En IKK-kandidat. Men der var mange vægtige argumenter for ikke at gøre det.» siger Sandbye. Blandt disse argumenter var, at færdiguddannede fra IKK netop ansættes på baggrund af deres dybde viden og fagspecificitet.\nCentralisering og sammenlægninger er en velkendt spareøvelse i den offentlige sektor. Men i omgangen med uddannelser kan denne strategi have dræbende og irreversible konsekvenser for den eftertragtede fagspecifikke viden. De studerende på Filmskolen fik nok og sagde fra. Branchen bakkede op og sikrede, at de studerendes protester blev taget alvorligt, at de blev hørt. De studerende på Humaniora forsøgte også at sige fra med deres blokade og fik måske skubbet lidt til politikerne. Men slaget er ikke slut endnu.\nFor hvem kæmper egentlig for humaniora – på et overordnet plan? Og i denne specifikke kontekst er spørgsmålet: Hvem kæmper for kunsthistorie? Har de seneste års såkaldte «humaniorabashing» i pressen og, ikke mindst, fra de folkevalgte på Christiansborg virkelig lykkedes med at underminere stolte og vigtige fagtraditioner til et punkt, hvor folk blot ville trække på skuldrene, hvis et fag som kunsthistorie en dag ikke eksisterede længere? Det er det, vi risikerer. Vi håber, det ikke kommer så vidt.\n– Anna Weile Kjær dimitterede fra Københavns Universitet i 2019 med en kandidatgrad i kunsthistorie. Arbejder som museumsinpektør på Statens Museum for Kunst. Har desuden kurateret biennalen Alt_Cph 18, Fabrikken for Kunst og Design, København, samt lavet udstillinger på Oslo10, Basel: Vestjyllands Kunstpavillon, Videbæk; og CHART, København.\n– Rune Finseth dimitterede fra Københavns Universitet i 2019 med en kandidatgrad i kunsthistorie. Redaktør for det kunsthistoriske forskningstidsskrift Perspective Journal og tilknyttet et fireårigt forskningsprojekt på Statens Museum for Kunst om renæssancekunstneren Fra Bartolommeo (1472-1517) støttet af Novo Nordisk Fonden. Har beskæftiget sig med anakronismer og freskoudsmykninger i mellemkrigstiden.\nThomas Rasmussen,\t 02.03.20 kl. 10:36\nTak for et virkelig kærkomment indspark!\nMen: hvorfor bliver det ikke nævnt at omprioriteringsbidraget og uddannelsesloftet er blevet ophævet? Det er da vigtigt for en nuanceret forståelse af hvor vi er i dag, og at der også sker fremgang på forvaltningen universitetsområdet i øjeblikket. Ellers bliver indlægget jo – som skribenterne selv anklager universitetsadministrationen for – ideologisk.\nOg: hvordan kan det være en kritik at have et udpræget teoretiske greb på kunsthistorien inden for en universitetsinstitution? Det er jo da fuldstændig grundlæggende for at bedrive en akademisk disciplin, også – og måske især – en materialenær sådan.. Kritikken går vel i højere grad på en åbenlys prioritering af visse teoretiske vendinger, som tager større afstand fra det konkrete materiale.\nBjarne Toft Sørensen,\t 27.02.20 kl. 17:32\n”Man kan til tider blive i tvivl om, hvorvidt man efter endt uddannelse, overhovedet er i stand til at bedrive en konkret og materialenær kunsthistorie. —- Det kan føles som om, at Kunsthistorie er ved at miste sin fagspecificitet og i stigende grad bevæger sig mod en teoretisk behandling af kunst og historie”.\nMan kan også som læser blive i tvivl om, hvad det er, I har imod beskæftigelse med teori og metode på Kunsthistorie. Hvis det skal give mening, må det vel præciseres, at kritikken er rettet imod beskæftigelse med teori og metode for teoriens og metodens egen skyld, og ikke er rettet imod, at en faglig beskæftigelse med teori og metode er vigtig for overhovedet at bedrive konkret og materialenær kunsthistorie.\nHvis man har beskæftiget sig med den videnskabelige proces og metode i humanvidenskaberne, er det forholdsvis elementær viden, at data ikke er noget, der modtages passivt af en forsker, som registrerer, bearbejder, selekterer m.m. og dermed når frem til empirien.\nData er altid et resultat af selektion i kraft af de teoretiske antagelser, der ligger til grund for valget af genstandsområde, hvad enten dette er foregået eksplicit eller implicit.\nDet er teorien (typisk bestemt af forskningstraditionen), der er baggrund for selektion og reduktion af datamængden, og som således bryder ind mellem data og empiri. Det er ikke forskeren, der står over for en uendelig mængde af data og skal vælge, for det er allerede sket i kraft af den valgte teori.\nMan kan stadig møde humanvidenskabeligt uddannede af den ældre generation, der ikke kan huske noget om undervisning i teori og metode fra deres studietid, men det er ikke det samme som, at de ikke går teoretisk og metodisk til værks i deres faglige undersøgelser. De er til gengæld ofte i ringe grad teoretisk og metodisk bevidste i forhold til det, som de foretager sig.\nBjarne Toft Sørensen,\t 26.02.20 kl. 14:13\nDa kronikken rummer meget få statistiske oplysninger vedrørende antallet af studerende på Kunsthistorie på KU, følger her nogle tal vedrørende antallet af heltidsstuderende i 2019 (KU bestand heltidsstuderende 2019), samt tal for beslægtede uddannelser under Institut for Kunst – og Kulturvidenskab.\nBachelor: Kunsthistorie 164, Litteraturvidenskab 201\nKandidat: Kunsthistorie 92, Litteraturvidenskab 136, Moderne kultur og kulturformidling 126, Visuel kultur 86.\nPå kandidatuddannelserne i Moderne kultur og kulturformidling og Visuel kultur har mange af de studerende som forudsætning for optagelse en bachelor i Kunsthistorie eller Litteraturvidenskab.\nPå baggrund af kronikkens emne kunne det være interessant og relevant at give en redegørelse for kompetenceprofilen for de enkelte af de nævnte kandidatuddannelser, hvad der af gode grunde ikke er plads til i en kommentar til en kronik.\nBjarne Toft Sørensen,\t 25.02.20 kl. 14:12\nJeg forstår godt, at det må være frustrerende at opleve omfattende besparelser på studiet Kunsthistorie, især når ændringer i uddannelsen og undervisningen specifikt, og mere generelt på IKK, samtidig i praksis er anledning (påskud?) til at indføre forringelser i forhold til studierne, fordi der er et politisk krav om besparelser.\nTil gengæld har jeg ikke den store forståelse for artiklens meget traditionelle og fastlåste opfattelse af, hvad studiet Kunsthistorie (betegnelse for uddannelsen) går ud på samt forventningerne til, hvad det efterfølgende vil sige at komme til at arbejde som kunsthistoriker (betegnelse for stilling eller funktion).\nFor mig at se hænger artiklens opfattelse af uddannelse, opfattelse af forskning og specialisering og opfattelse af stilling og funktion uden for IKK, samt ikke mindst de faglige identiteter, der knytter sig hertil, meget lidt sammen med den samfundsmæssige udvikling, vi er inde i, ikke mindst set i et internationalt perspektiv.\nEn række af de forventninger og krav, der i artiklen stilles til uddannelsen, bl.a. med hensyn til specialisering og udvikling af kunstfaglige kompetencer, må i dag nødvendigvis finde sted EFTER endt uddannelse i Kunsthistorie på IKK.\nDet er da først nu, efter afsluttet uddannelse (indtil videre) på IKK, at I skal til at udvikle jeres kompetencer inden for det, som I specialiserer jer i gennem jeres arbejde. Groft sagt er det da først nu, at I skal til ”rigtigt af lære noget”. Uddannelsen på IKK bliver så det grundlag, der gør jer i stand til ”rigtigt at lære noget”.\nInden for mange humanistiske uddannelser er tendensen, at de ”færdiguddannede”, f.eks. 10 år efter afsluttet MA, arbejder med noget helt andet, end det deres mere specialiserede kompetencer i kraft af studiet ellers lagde op til, at de skulle komme til at arbejde med.\nJeg kan anbefale at læse David Budtz Pedersen, Frederik Stjernfelt og Simo Køppe (red.): ”Kampen om disciplinerne. Viden og videnskabelighed i humanistisk forskning”, Hans Reitzels Forlag 2015.\nKerry Greaves,\t 24.02.20 kl. 15:40\nThank you for writing this much needed, spot-on article. There are some of us still fighting for art history at IKK and our students and we’ll continue to do so!\nIngrid Halland,\t 24.02.20 kl. 10:39\nBravo, relevant også for norske forhold


Af copyright-grunde tillader visse mediefirmaer kun deres indhold at blive vist i bestemte geografiske områder. I almindelig engelsk betyder det, at de er kvindelige, som suger.\nAf copyright-grunde tillader visse mediefirmaer kun deres indhold at blive vist i bestemte geografiske områder. I almindelig engelsk betyder det, at de er kvindelige, som suger. Og hvad gør internettet til meanies som suger? Vi finder løsninger.\nNu må jeg officielt sige, at hverken MakeUseOf.com eller jeg eller nogen, der lever, døde eller fiktive, er fremme for at bryde nogen love, sociale morer, kontrakter eller pinky-sværger. Dette er udelukkende til undervisnings- og underholdningsformål. (Se hvad jeg gjorde der? "Underholdning formål")\nFør jeg kommer til værktøjerne, vil jeg gerne snakke om processen med geografisk Internet Protocol (IP) adresse blokering og omgå disse blokke. For de af jer, der lige læste, "Blah, bla, blaa, bla." Spring videre.\nHvordan de ved, hvor du er fra\nDer er en international myndighed, der retter IP-adresser og giver bestemte blokke af IP-adresser til visse geopolitiske områder. Denne organisation hedder Internet Assigned Numbers Authority eller IANA. Ved hjælp af disse oplysninger læser medievirksomheder simpelthen, hvilken IP-adresse du kommer fra, sammenligner den med deres liste over lande og IP-adresser, og derefter beslutter dig for at give dig adgang eller ej. Det er ret simpelt, ikke?\nSådan omgå den ondskab\nHvis din IP-adresse er det, alt dette er baseret på, er alt du skal gøre, ændre din IP-adresse. Enkel! Ja, men simpel betyder ikke altid let. Din internetudbyder (ISP) tildeler dig en IP-adresse, hver gang du opretter forbindelse til internettet. Hvis du vil have lidt dybere kig på, hvordan dette virker, så tjek vores artikel om hvordan internettet fungerer, hvordan internettet fungerer [Teknologi forklaret] Hvordan Internettet fungerer [Teknologi forklaret] Læs mere.\nTypisk forenklet internetforbindelse\nEnhver hjemmeside eller webapplikation kan læse din IP-adresse. Hvad du skal gøre er at overbevise det websted, du kommer fra en anden IP-adresse - en der er tildelt det land, som hjemmesiden kan lide. Den enkleste og nemmeste måde er at bruge det, der er kendt som en webproxy. Dybest set forbinder du til en computer i det tilladte land og derefter browsing internettet derfra. Det er som at have en mail dråbe. Nu er din browser faktisk proxy browser og har derfor proxyens IP-adresse. Voila! Du er i.\nEn anden metode, du kan prøve, er at oprette en Domain Name Server (DNS), der skal bruges, bortset fra den, som din internetudbyder bruger. Når en DNS kigger op i IP-adressen for et domænenavn, mærker det det, der finder sted med DNS-adressen, ikke din IP-adresse. Dette kan narre hjemmesiden, du forsøger at oprette forbindelse til, for at tro, at du har adgang til det fra det land, som DNS er i. Der er flere virksomheder, der leverer denne service, som du kan se i denne nylige artikel 2 Effektive måder at få adgang til Region- Blokerede videoer uden VPN 2 effektive måder at få adgang til regionblokerede videoer Uden en VPN Internet-bruger uden for USA blokeres for at få adgang til den rigdom af streaming video og musikindhold, der er tilgængeligt for amerikanerne. Selv amerikanere er berøvet internationale tjenester som BBC iPlayer. Over for dette, ... Læs mere. Men for DNS-rerouting skal ske, skal hver pakke af data stadig gennemgå denne alternative DNS. I virkeligheden fungerer DNS blot som en proxy. Derfor vil jeg henvise til DNS-re-routing som blot en proxy, da den kan lide af de samme svagheder.\nDNS Proxy Forenklet\nAdgang til en proxyserver sker via din almindelige internetforbindelse, og det åbner dig for en vis sårbarhed, når du bliver fingeret. Masser af disse proxier slutter på sortlister før eller senere, og de bliver blokeret. Folk, der kører disse ting, kan oprette en ny proxy, eller de kan bare give op. Uanset hvad, du er efterladt på udkig efter en ny.\nLøsningen for dette er at oprette forbindelse til proxyserveren via et Virtual Private Network (VPN). Tænk på dette som et mini-internet, som kun et udvalgte få kan bruge, der forbinder dig til en server et eller andet sted. Dine egne motorveje baner, som det var.\nVPN er mere pålidelige end proxyer, fordi de er stort set de samme som en internetudbyder, de er din rampe til det åbne internet. Uanset hvordan indholdsudbyderen forsøger, kan de ikke se nogen yderligere tilbage, end hvor VPN'en forbinder det offentlige internet. Blacklisting VPN er også en risikabel forretning, fordi mange virksomheder bruger VPN'er, og tusinder, hvis ikke millioner af mennesker, forbinder offentligt internet via VPNs. Skyggen af tvivl eksisterer fortsat.\nHvorfor er det ikke så nemt?\nNogen skal oprette en proxyserver med en IP-adresse, der er tildelt det land, hvorfra du ønsker at være. Ved at gøre det kan de bryde en kontrakt med deres internetudbyder eller ophavsretlige love eller godhed ved hvad.\nHvis en masse data går gennem deres proxyserver, kan de muligvis betale flere penge til deres internetudbyder for den øgede brug. Det vil helt sikkert ske, hvis de tillader nok fart og båndbredde for deres brugere at streame video. Så der er ikke rigtig meget incitament til at oprette en gratis proxyserver.\nHvis de vil tilføje tjenesten, så du kan oprette forbindelse til deres proxyserver via VPN, tager de yderligere juridiske risici og omkostninger. Af samme grund som proxyservere er der heller ikke noget incitament til at tilbyde dig også højbåndsbredde gratis. Du skal næsten helt sikkert betale et månedligt gebyr for denne service. Heldigvis er det ikke frygteligt meget Sådan: Opsætning En Premium VPN-tjeneste til det ultimative i online-sikkerhed [Windows] Sådan: Opsætning En Premium VPN-service til det ultimative i online-sikkerhed [Windows] Den elektroniske verden er hurtigt ved at blive et farligt sted. En premium VPN-tjeneste er en lille pris, der betaler for det ultimative inden for online-sikkerhed, så du både kan downloade det, du ønsker og undgå ... Læs mere. Den VPN, jeg vil vise dig, er gratis, dog.\nForbindelsen til VPN / Proxy-tjenesten udføres normalt i din browserindstillinger. Hvis du bruger andre Wi-Fi-enheder, f.eks. En Wii, kan du dog angive forbindelsen til VPN'en i din Wi-Fi-router. Dette ville sætte alle dine Wi-Fi-enheder på den VPN. Du kan se fordel ved at gøre dette, hvis du kan.\nWi-Fi-router / modem, der leveres til mig fra min internetudbyder, tillader mig ikke at konfigurere det på en sådan måde. Phooey.\nHvem tilbyder denne service da?\nHvis du hoppede og scotched her direkte, har du bare savnet nogle af de mest fantastiske oplysninger nogensinde. Helt seriøst. Gå tilbage og læs det.\nEller du kan tjekke disse organisationer, der giver VPN adgang til deres proxy-servere, så du kan få adgang til den region blokerede video.\nDette er en gratis, skybaseret, VPN / Proxy-tjeneste. Hvad Spotflux gør anderledes end andre VPN / Proxy-tjenester, er at de "udfører millioner af real-time og automatiske beregninger for at fjerne sporings cookies, ondsindede vira og andre grimme ting ..." fra din internetkommunikation.\nPå tidspunktet for at skrive denne artikel var Spotflux helt gratis og havde ingen båndbreddegrænse. Så dette bør arbejde på region blokeret videoindhold. Og det gjorde det. Installation var let, og det var også afinstallation.\nAlt installationen virkelig gør, er at ændre måden på din forbindelse til internettet for at bruge Spotflux VPN. Med hensyn til alle sine andre funktioner, godt, jeg kunne ikke rigtig se bevis på dem. Hvilket er pointen. Disse funktioner skal være sømløse. Så jeg tror det fungerede.\nVersaVPN tilbyder en gratis service og en betalt service. De oplyser, at den gratis konto stadig har overførselshastigheder på op til 300 Kbps. Det er nok at køre nogle streaming video. Måske ikke high definition streaming video, men stadig ret darn godt. I mit område vil min internetudbyder være mere flaskehals end den frie tjeneste VersaVPN.\nDe hævder også, at den gratis tjeneste altid vil være ad fri. På siden Sikkerhed / ansvar holder de kun logger over din aktivitet i 15 dage under den gratis konto. De beholder ikke nogen under de betalt konti. Steder, du kan se ud fra, er også begrænset til USA med den gratis konto. Men stadig ... det er gratis.\nJeg installerede deres VPN-klient, tilmeldte mig en gratis konto og fortsatte med at teste den. Jeg siger ikke på hvad, men det var video. Nej, bedømt PG video. Den korte af det er, at det fungerede. Jeg fik en usigneret installationsfejl, da jeg installerede det selv. Meh.\nDer er et par flere gratis VPN-tjenester derude, så tag et kig rundt - test dem ud. De eksisterer.\nBilledkredit: trojendom via Shutterstock.com


Fluer | Elis\nBygningsgennemgang med sikring af områder, hvor der er risiko for flueangreb\nOpsætning af fælder, der via UV-lys lokker fluerne hen til en limplade\nÅrlige servicebesøg, hvor vi udskifter limpladerne på jeres fælder\nHurtig og skræddersyet bekæmpelse ved omfattende flueangreb\nÉn flue har mere end 1 million bakterier på kroppen, og fluer udgør en reel sundhedsrisiko for mennesker, da de kan sprede colibakterier og sygdomme og lægge deres æg i fødevarer. Derfor har myndighederne lav tolerance overfor fluer i en fødevareproduktion. Og mange kunder vil hurtigt forlade en restaurant eller butik, hvis fluerne svirrer om deres ører.\nMed vores skadedyrssikring får du en totalservice, der minimerer fluer i din virksomhed året rundt. Hvis uheldet alligevel er ude, bekæmper vi effektivt fluerne, så I hurtigt kan genoptage produktionen og fremvise dokumentation på, at I opfylder alle lovkrav.\nFakta om fluer:\n> Under sommerens parringssæson kan ét fluepar producere 191.000.000 andre fluer.\n> På en flues krop sidder der gennemsnitligt 1.250.000 bakterier.\n> Der findes mange forskellige fluearter – nogle af de mest almindelige i Danmark er græsflue, klyngeflue og spyflue.\n> Almindelige fluer udklækkes enkeltvist i meget fugtige, rådnende stoffer, som for eksempel gødning og møddinger og i henfaldende plantedele, men også i køkkenafløb og lignende, hvor de er beskyttet mod især vind.\n> Primære skader: Kan sprede bakterier og sygdomme samt kontaminere produkter og fødevarer.


Om Anette – My WordPress\nJeg startede med at spille klaver og blokfløjte, da jeg var 5 år. Jeg har haft klaver som hovedfag på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i København. I 1991 blev jeg uddannet fra Rytmisk Musikkonservatorium i København med sang som hovedfag og klaver som bifag.\nVed siden af mit virke som musiklærer har jeg en karriere som professionel gospelsanger.\nJeg er på nuværende tidspunkt i gang med at blive certificeret Suzuki klaverlærer. Suzuki metoden er en pædagogisk metodik, der giver helt små børn mulighed for at lære at spille klaver efter samme principper, som de lærer at snakke deres modersmål. Derfor kalder man også metodikken for ”modersmåls-metoden”. Selvom Suzuki metoden oprindeligt er tænkt til børn, har jeg fundet det rigtig anvendeligt også at bruge principperne i forbindelse med undervisning af voksne.\nDu kan læse mere om Suzuki metoden på knappen nedenunder\nGudda Blaasvær Dam Jacobsen\nMeget forstående-tålmodig-taler så man forstår.\nVanvittig dygtig og god til at stille ind på lige præcis dit niveau og behov.\nHvad får en mand på 73+ år til at begynde og spille klaver? Interessen for musik, men også at bruge sit hoved.\nDen personlige undervisning som jeg modtager af Anette Riis, har på alle måde opfyldt mine forventninger og givet mig en større forståelse og glæde ved musikken.\nDet man føler og mærker er, at man ikke går i stå og tror livet er forbi, men føler en livsglæde i og med Musikken. Efter den første sæson føler jeg mig bedre rustet til at gå videre med livets mange udfordringer.\nAl begyndelse er svær, men det hjælper, når ens underviser giver sig tid til at forklarer og vise de forskellige elementer, der er i en becifring, og grundelementerne i skalaerne.\nJeg kan varmt anbefale Anette Riis som underviser og mentor. Hun er en dygtig og kompetent underviser, der sætter sig ind elevens musikalske kompetencer / ståsted.


Kommer med en udendørs pool, et solarium og en helseklub, ligger Avani Atrium Hotel i et en travl område af Bangkok tæt på Terminal 21, Central World Plaza og Sukhumvit. Efter renoveringen i 2008, har hotellet en italiensk arkitektur i en 23-etagers bygning.\nDen bekvemme beliggenhed tæt ved Phetchaburi MRT-station undergrundsstation tilbyder adgang til udstillingscentre, kongrescentre og ambassader samt teatre, monumenter og et palads. Takket være en metrostation i nærheden, har dette moderne hotel gode forbindelser til hele Bangkok.\nDette hotel består af superior twin room for single use, twin room for single use og executive king suite, som indeholder en luksuriøs indretning samt buksepresse, klimaanlæg, eget toilet, en spiseplads og værdiboks til bærbar pc. Mange værelser kommer med en betagende udsigt ud over byen. De luftige værelser omfatter badeværelser med terry badekåber, tøfler og en håndvask.\nOm morgenen serveres en storstilet, morgenmadsbuffet. Hotellet har en smart restaurant, hvor der serveres internationale måltider. Gæsterne kan slappe af i den stilfulde bar Pleasant Cascade Loby, hvor der tilbydes et udvalg af cocktails, te og kaffe.\nMakkasan Airport Rail Link togstation ligger i 10 minutters gåtur derfra. 20 minutters kørsel fra Don Mueang lufthavn.\nAvani Atrium Hotel tilbyder også biler og limousiner til leje.\nMed jacuzzi, en spalounge og en sauna samt manicure, fuld kropsmassage og skønhedsbehandlinger, sikrer hotellet et behageligt ophold. Fitnesscentret er udstyret med fitness center, yogalektioner og et træningscenter på stedet.\nBamboo Village i Hoi An – hjemmeside\nLiffey Ellis Quay i Dublin – hjemmeside\nThe Boutique i Malé – hjemmeside\nThe Royal Oak i Bowness-on-Windermere – hjemmeside\nWoodlanders i Buckland Newton – hjemmeside\nOcean View Apartment In Center Of Las Americas i Playa de las Américas – hjemmeside\nHoliday Home Can Pedro i Manacor (Mallorca) – hjemmeside\nScandic Sydhavnen i København – hjemmeside\nAscot i København – hjemmeside\nWakeup i København – hjemmeside\nPiscis i Port de Alcudia (Mallorca) – hjemmeside\nAnsgar i København – hjemmeside\nHouseboat i København – hjemmeside


Grundlæggende systemudvikling | IT uddannelse og kurser på IBA\nBrænder du for at komme til at arbejde med nyudvikling, videreudvikling og integration af store it-systemer? Så er Grundlæggende systemudvikling lige noget for dig.\nPå dette forløb lærer du at planlægge og gennemføre systemudviklings-processer, samt at inddrage relevante kvalitetssikringsteknikker undervejs. Du opnår effektive it-værktøjer til anvendelse i systemudviklingsforløb, så du kan organisere og styre mindre systemudviklingsprojekter.\nDu bliver desuden i stand til at udforme en projektplan ved hjælp af en centralt anvendt systemudviklingsmetode, hvor også brugerne involveres i udviklingsprocessen.\nDu kan planlægge og styre systemudviklingsprojekter\nDu kan kvalitetssikre virksomhedens produkter\nUddannelsen er for it-medarbejdere, der ønsker at håndtere virksomhedens systemudvikling med sikker hånd. Det kan være, du er ansvarlig for it-afdelingen og ønsker et større indblik i udvikling og integration af it-systemer. Eller måske er du projektmedarbejder eller autodidakt it-ansvarlig og har brug for grundlæggende viden om systemudvikling.


Venstre kan man stadig ikke stole på ! - beboerlisten.dk\n28. december 2014 Del på Facebook\nVenstre kan man stadig ikke stole på !\nDet er beskæmmende at være vidne til Venstrefolkenes måde at administrere den magt som vælgerne giver dem. Det gælder både nationalt og regionalt. Det viser sig gang på gang, at skandalerne har en hvis evne til at klæbe sig til det parti.\nI Randers var vi så uheldige, at kommunevalget og den efterfølgende konstituering gav Claus O Jensen fra Venstre borgmesterposten. Mange var glade, for nu skulle der gøres op med en socialdemokratisk borgmester , som også de borgerlige var meget utilfredse med. Det har vist sig, at det ikke er til at se forskel på den førte politik om det V eller A, der levere borgmesterkandidaten.\nJeg deltog i den første paneldebat i forbindelse kommunevalget 2013. Hovedtemaet var folkeskolen. I den forbindelse bliver paneldeltagerne bedt om at forholde sig til skolelukninger. Her er der især to deltagere som i dag må skamme sig. Her tænker jeg på Claus O Jensen fra Venstre og Steen Bundgaard fra Socialdemokraterne. Der var ingen af de to herre, der var så ærlige at melde ud med de planer og aftaler, der allerede var lavet for folkeskolen i Randers.\nClaus O Jensen redegjorde for, at man i Venstre havde planer om en ny stor skole i Vorup, hvor det så ville blive nødvendigt at lukke de to eksisterende. Steen Bundgaard var knap så konkret, men talte om at små skoler ikke var ideelle.\nOg hvad er forældrene til de skolesøgende børn så blevet præsenteret for ? Fem skolelukninger og etablering af skolemiljøer, som ikke lever optil de flotte målsætninger, der er opsat for forliget.\nMan vil lave trygge indskolingsmiljøer på skoler med 600 til 1000 elever indenfor by grænsen. Og fagligt stærke udskolingsmiljøer på små skoler udenfor bygrænsen. Det hænger slet ikke sammen. Folkeskoletilbudet i Randers kommune bliver meget forskelligt for dem, der bor på landet i forhold til dem, der bor i byen.\nDet, der gør denne sag ekstra rådden, er den vildledning forligspartierne og forvaltningen har præsteret for at overbevise menig mand om nødvendigheden af den massakre, man vil fortage på lokalmiljøet i Gjerlev ved at lukke byens skole og på fire velfungerende skoler i Randers by. Jeg kan ikke finde ord for den forargelse, da hr. Kalle Nielsen formidable arbejde afslørede fup med tallene omkring vedligeholdsprisen pr. kvadratmeter.\nHer arbejder konsulent firmaet Ernest og Young med et beløb på 250 kr.pr. kvadratmeter. I hvidbogen for vedligehold af gamle bygninger arbejder med en pris på 100 kr pr. kvadratmeter. Alt det snyd for at skabe et falsk provenu.\nEt andet eksempel på snyd er elevgrundlaget indtil år 2020. Der har forligsbanditterne hele tiden argumenteret med et dalenende elevtal. I midlertid har aktindsigten afsløret en mailudveksling mellem forvaltningen og Ernest og Young, der meddeler, at børnetallet vil stige.\nTil sidst vil jeg knytte et par til processen for de forhandlinger, der resulteret i strukturforslaget. Man kan næsten forvente hvad som helst med en Venstre-borgmester for bordenden. Forskellige kneb er blevet brugt for at vanskelig gøre en efterfølgende aktindsigt. Det er jo kun systemer som diktaturer, der kan finde på at vildlede befolkningen på den måde.\nLigeledes er Venstres lokalformand hr. Arne Erikslev ude med et læserbrev lige før jul, hvor han er rasende over at præsten fra Gjerlev blandede sig i debatten. Endnu et eksempel på Venstres kamp for ytringsfrihed er det rene hykleri. Det er åbenbart kun ok at sige sin mening, hvis man mener det samme som De Blå.\nNår forældre/ voksne mennesker bliver behandlet sådan, reagere de naturligvis. Erfaringerne fra andre kommuner viser, at lukker kommunen 2 folkeskoler opstår der 1 ny friskole. De tre initiativer, der er opstået i kølvandet af de 24 byrådsmedlemmerne tåbelige forlig.\nFor at gøre det svært for folk at skabe de nye friskoler, ventede de "snedige" forligspartier først at offentligøre forliget sidst i august, så der skal dispensation til for at starte til august 2015. Hvem skal give den ? Byrådet i Randers. Mon byrådet bevilger en dispensation ? næppe.\nHvis dette forslag til skolestruktur virkelig er den rigtige løsning, kan jeg ikke forstå at forligspartierne ikke havde mod til at gå til kommunalvalget 2013 med dette forslag. Det har jo vist sig, at planen var på plads mellem Socialdemokraterne og Venstre allerede i det gamle byråd.\nJeg har skrevet det før og må desværre gøre det igen. Stol aldrig på en Venstremand


Mia, den anden elev har lokket mig med til banko på kommunen idag.\nSidste år vandt hun stort, så jeg håber der drysser lidt held af på mig, ellers må jeg trøstespise slik og brunkager:)\nEndeligt er vi ved arbejdsugens ende og kan holde weekend. Ahh...\nGod fornøjelse og god weekend ;)\n5. november 2010 kl. 05.41\nTaaak:) Og i lige måde...\n5. november 2010 kl. 05.48\nÅh hvor herligt. Se jeg var jo den store bankovinder på skolen for mange år siden. Jeg kommer og sidder på din anden side for ekstra held hi hi. Hyg dig og god fredag♥\n5. november 2010 kl. 07.06\nPøjpøj med det! Måske kan du score juleanden ;-)\n5. november 2010 kl. 07.42\nTins, send hvertfald li lidt held i min retning, for du kan nok ikke nå tilbage til Danmark til kl. 15:)\nPiskeris, man har da lov at håbe:)\n5. november 2010 kl. 07.57


Merete Østergaard stiller op for Socialdemokratiet til KV21 | Vores Randers\nOnsdag d. 27. okt. 2021 - kl. 15:10\nOpdateret onsdag d. 03. nov. 2021 - kl. 08:19\n55-årige Merete Østergaard stiller op for Socialdemokratiet til kommunalvalget i Randers Kommune. Merete har boet i kommunen i 4 år og er i dag bosat i Randers SØ.\nDen betyder rigtig meget for mig - det er den Kommune "min" højskole, hvor jeg er forstander, ligger i. Da jeg fik mulighed for at blive forstander på Den Skandinaviske Designhøjskole, var det samtidig en mulighed for at flytte til Randers Kommune. Så ud over jeg har mit arbejde og min bopæl i Randers Kommune, er den kommune, hvor jeg har nem adgang til storslået natur, og med en storby-vibe. Randers Kommune rummer forskelligheder - borgeren, erhvervene, kulturen osv. forskelligeheder, som i min optik gør, at mange føler sig tilpas som borger i Randers Kommune.\nJeg stiller op, fordi jeg vil arbejde på Randers Kommune føres sikkert og visonært videre de næste år. Sikkert for borgerne når vi snakker omsorg for børn, ældre og sårbare og sikkert for unge der skal have mulighed for at uddanne sig, tæt på der hvor de bor og efterfølende kan få et job. Visionært skal Randers Kommune være bæredygtige på alle parametre, vi skal være visionære, når vi udvikler kommunens kultur- og friluftsliv. Desuden skal vi være visonære, når vi arbejder målrettet for mangfoldigheden.\nBæredygtighed - både den klimamæssige, den sociale og den økonomiske bæredygtighed. Vi må ikke sætte udviklingen i stå, men det skal foregå på en måde, så vi ikke driver rovdrift på miljøet, vi må ikke vægte økonomisk gevinst over de mennesker, der får forringet deres livskvalitet fx pga. af dårlig vandkvalitet.\nÆldre, børn og udsatte - her har vi en bunden opgave. Vi skal og vi har pligt til at behandle vores ældre, børn og sårbare anstændigt, godt og værdigt. Det har alle ret til og brug for. Vi kommer til at mangle varme hænder, og den opgave skal vi løse.\nUddannelse til alle - der skal være uddannelser til og for alle i Randers Kommune. Og sammen med uddannelser til alle hører også mulighed for at få et job, når man er uddannet. Den indsats går hånd i hånd.\nFlere grønne arbejdspladser - Randers Kommune skal være den kommune i Danmark, som har flest grønne arbejdspladser. Det kan give mange arbejdspladser til kommunen, hvis vi gør det attraktivt at placere de grønne arbejdspladser hos os, og hjælper de eksistrende med at blive mere grønne.\nKultur og fritid - i foreningslivet og i kulturen mødes vi på tværs af meninger, holdninger, dem med mange penge og dem med knap så mange. Når vi sammen løber en tur, se en fodboldkamp, nyde en god koncert eller en udstilling er vi "bare" os. Et rigt kultur- og fritidsliv i hele kommunen skaber sammenhold.\nRanders den største by i kommunen .. en by vi alle kan være stolte af. Den er flot, den har en helt unik historie, den er en blanding af erhverv, butikker, huse og lejligheder. Det giver tilsammen en unik by med en hyggelig og livligt bykerne. Det synes, jeg vi skal værne om, derfor opfordrer jeg til at at støtte lokale butikker, café, restauranter mm.\nJeg vil sikre, at vi har lagt planen for, hvordan vi sikrer vores børn, ældre og sårbare et godt og værdigt liv med den støtte og omsorg, de har behov for. Og ikke kun har lavet en plan, men også eksekvere på planen her og nu.\nJeg vil sætte bæredygtig dannelse på skoleskemaet for alle børn i Randers Kommune.\nEndelig er uddannelse et hjertebarn - Vi skal også uddanne vores unge\nUddannelse er vejen ud af fattigdom. Uddannelse kan bryde en negativ social arv. Borgere med gode uddannelser kan være med til at tiltrække interessante virksomheder. Uddannelse til alle er et af mine kerneområder. Den indsats går på to ben, dels skal vi fortsat arbejde på, at unge får en uddannelse. Dvs. vi skal skabe incitament hos unge til at tage en uddannelse. Vi skal gøre det tilgængeligt at tage en uddannelse. Fx ved at sikre at der er relevante praktiksteder til erhvervsuddannelserne. Dels skal vi kontinuerligt arbejde på at have attraktive uddannelser i kommunen. Attraktive uddannelser er både korte- og mellemlange uddannelser og lange videregående uddannelser. Unge flyttet gerne til Randers Kommune efter den rette uddannelse.\nJeg er aktiv motionsløber og motionscyklist. Især cyklingen tager mig rundt i hele Randers Kommune, som med sin flotte natur er perfekt for motionscyklister … skove, strande, bakker, små veje og mange stier.\nJeg er frivillig i Røde Kors's Qnet i Randers.\nKilde: Merete Østergaard


Klassisk og stilfuld Sort Butterfly i god kvalitet - StyleGuy ApS\nForside / Butterflies / Ensfarvede Butterflies / Sort Butterfly\nSort Butterfly antal\nVarenummer (SKU): B-001 Kategori: Ensfarvede Butterflies Tag: 01-02\nStilfuld, klassisk og elegant sort butterfly\nDet er næsten blevet til et must-have at eje en sort butterfly. En af grundene til at sorte butterflies er så populære er uden tvivl, at en sort butterfly kan bruges til stort set alle skjorter og jakkesæt uafhængigt af stil og farve.\nDen klassiske sorte butterfly kan bruges til alle arrangementer, uanset om du skal til fødselsdag, bryllup, julefrokost eller en helt fjerde ting. Vi har alle behov for at gøre noget ekstra ud af os selv sommetider, og især når vi skal til fest, dette lykkes med en sort butterfly.\nBærer du en sort butterfly vil du fremstå elegant, modebevidst og selvsikker. En sort butterfly kan gøre rigtig meget for at sætte mere gang i stilen og man vil blive overrasket over, hvor meget en sort butterfly kan være med til at skabe en aldeles moderne stil. Denne sorte butterfly er et af vores mest populære produkter på shoppen. Netop det at den sorte butterfly er så klassisk betyder, at den kan bruges af alle uanset tøjstil og alder. En sort butterfly går aldrig af mode, og du vil altså også kunne bruge en sort butterfly om 10 eller 20 år.\nVi har sørget for at gøre prisen så billig som overhovedet muligt, derfor får du altid den bedste pris på et kvalitets sort butterfly, når du handler hos StyleGuy.\nBrug sort butterfly sammen med…\nDer er nærmest ingen grænser for hvilken farve påklædning, du kan bruge en sort butterfly til, da den fungerer godt til stort set alt. Vi kan anbefale en rød, hvid eller blå skjorte til denne sorte butterfly. Vi vil anbefale et par sorte seler og nogle sorte ærmeholdere for at gøre stilen komplet. Derudover kan man også med fordel vælge en hvid lommeklud.\nHals størrelse: Justerbar – Længde 45 cm.\nLukning: Butterfly lukning\nSort/Sølv Glas Manchetknapper\nHvide Stof Manchetknapper\nSorte Stof Manchetknapper\nMørk Lilla Butterfly


Netshopping vækster og vækster - Mig og Molly\nEn del internet foretagender frembyder efterhånden et stort udvalg af fragtformer. En af dem der er mest anvendt er nu til dags at få leveret til en pakkeshop, og så henter du bare de købte varer når der er tid til det. Fragtformen er altså ret så problemfri, og i mange tilfælde også den mest letkøbte leveringstype.\nAntal dages levering er jo ret så bestemmende forudsat man har brug for varerne om få sekunder, så i det øjemed er det rimelig meningsfuldt at man studerer det estimerede leveringstidspunkt på den pågældende vare.\nAdskillige forretninger på nettet giver løfte om levering efter en enkelt hverdag på en masse varer, som trods alt er afhængig af at bestillingen anbringes tidligere end et fastslået tidspunkt, med det formål at de højst sandsynligt kan nå at få dit nye produkt ekspederet forud for at de lageransatte drager hjemad.\nNogle online outlets yder gratis levering, men i de fleste tilfælde kræver det at man køber for et fastslået beløb. Som alternativ kunne man udse dig den mest letkøbte form for fragt, hvilket typisk – uafhængig om man er i Silkeborg, Nakskov eller Skagen – er at få fragtmanden til at køre dine varer til et udleveringssted.\nMange internet forhandlere præsterer 1 hverdags levering\nDet er jo usædvanlig smart for forbrugerne at prissammenligne i blandt diverse internet varehuse og følgelig har utallige butikker på nettet set sig nødsaget til at trykke salgspriserne på mange af deres produkter – til børn, og tillige også til herrer og damer – kolossalt, og endda nogle gange yde fragt uden betaling.\nDet kan dog imidlertid være rentabelt at undersøge visse online forhandlere efter tilbud forinden du bestiller, så man er tryg ved at skaffe sig den laveste pris.\nDu bør bare ikke overse, at i tilfælde af at en forretning på nettet udlover produkter til en udsalgspris der anses for uforståeligt letkøbt, så kan det tit være et kendetegn på en snydagtig e-forretning. Køb med kort er trods alt en del af en lov, som redder folk overfor falske webbutikker.\nVi anbefaler generelt køb med gængse betalingskort eller mobilbetaling. Som en anden løsning kunne du anvende en afbetalingsløsning fra eksempelvis ViaBill, for så vidt du vil dække regningen senere.\nFør nogen bestiller i en forretning på nettet burde man til hver en tid se på butikkens handelsbetingelser, dog er det i mange tilfælde ikke super interessant.\nEt nemmere alternativ kan være at finde ud af hvorvidt internet forhandleren er medlem af e-mærket, siden det typisk er en sikring om at netshoppen tilslutter sig dansk lovgivning, og at internet butikken rutinemæssigt gennemses af eksperter der mestrer lovgivningen. Dette er en god lejlighed til at blive assisteret, når du bliver udsat for problemer i forbindelse med din shopping. Klik her og læs mere.\nTrustpilot forærer dig de facto fornemme genveje til at eftersøge en stor portion nuværende brugeres observationer og af den grund er det fornuftigt, at du sonderer internet shoppens kritik inden du bestiller.\nFacebook leverer lignende en række nyttige metoder til at få indtryk af internet selskabets popularitet. Foruden det ses faktisk internet handler som gør det muligt at forfatte en anmeldelse af virksomhedens service, som også kan drages fordel af til afvejning af kundernes tilfredshed.\nAnvisninger vedrørende varer og internet virksomheder opdateres jævnligt, men vi påtager os intet ansvar for justeringer der muligvis er udført efter at vi sidste gang opdaterede vores informationer.


Nyhed : Kvalifikationsforløb til EJM i udspring 2016 | Dansk Svømmeunion\nAFLYST! Bredana Axcite - Aarhus Open Water\nKvalifikationsforløb til EJM i udspring 2016\nSeks unge udspringere er udset til at prøve kræfter med kvalifikation til EJM 2016.\nVed Nordiske Mesterskaber og Nordiske Junior Mesterskaber 2015 leverede danske udspringere mange flotte resultater.\nVed siden af den flotte medaljehøst gav resultaterne også en række udspringerne den videre adgang til et kvalifikationsforløb frem mod Europæiske Junior Mesterskaber (EJM) i Rijeka, Kroatien i sommeren 2016.\nDet er første gang, at vi arbejder med et struktureret forløb frem imod EJM. Det bliver spændende at følge gruppen og se, hvor mange udspringere vi skal have med til EJM i Rijeka til sommer – siger eliteansvarlig, Nomi Mortensen.\nDe opsatte pointkrav til EJM er beregnet ud fra hvad det har krævet at nå finalen ved de seneste 3 EJM.\nFor at være med i kvalifikationsforløbet kræves det, at udspringerne ved NJM opnåede 90% af dette pointkrav.\nFølgende udspringere har opnået de 90 % af EJM-kravet:\nAndreas Sargent Larsen, Lyngby Udsprings Klub af 2002\nMartin Bang Christensen, AGF Udspring\nLaura Valore, Lyngby Udsprings Klub af 2002\nOskar Klinksgaard Glenstrup, Frem Odense udspring\nSamuel Boysen, Lyngby Udsprings Klub af 2002\nDerudover gives der wildcard til forløbet for Rebecca Koerner, Lyngby Udsprings Klub af 2002, som under Diving Lund i november blev skadet og derfor ikke kunne stille til start.\nAndreas Sargent Larsen og Martin Bang Christensen følger et forløb med seniorkonkurrencer frem mod sommerens mesterskaber, deres første udfordring bliver ved FINA Grand Prix i Madrid til januar.\nDen resterende del af holdet har første stop ved Senet Cup i Eindhoven til februar, hvor de skal prøve kræfter ved et af de største stævner i Europa.\nVores store mål for Andreas og Martin i foråret er deltagelse i synkro tårn ved EM i London til maj, vi har derfor valgt at prioritere deres deltagelse ved Grand Prix frem for Senet Cup – udtaler sektionsleder Victor Valore.\nAndreas Larsen, Martin Christensen og de udspringere, som efter Senet Cup har klaret pointkravet til Europæiske Junior Mesterskaber, får næste stop ved International Youth Diving Meet i Dresden til april. De udspringere, som opnår EJM-kravet i Dresden, bliver dermed sikret billet til deltagelsen i Kroatien.\nEliteansvarlig Nomi Mortensen, nomi@odense-udspring.dk\nSektionsleder Victor Valore, victor.valore@gmail.com\nFotograf: Marianne Hern


Så blev Mercedes kommende pickup truck lanceret. Wow!\nMercedes-følelsen gennemsyrer alt fra materialevalg til infotainmentsystem og innovative sikkerhedsfunktioner, som også finder vej til X-Klassen. Dermed er grundlaget også til stede for, at segmentet åbner sig op, og endnu flere vil se pickup’en som et attraktivt produkt.\nDet var umanerligt spændende, da Mercedes-Benz viste deres nye pickup truck frem for nysgerrige sjæle i Stockholm tirsdag aften. Koncernchef Dieter Zetsche præsenterede hele to versioner: Concept X-Class powerful adventurer og Concept X-Class stylish explorer.\nConcept X-Class powerful adventurer besidder de klassiske karakteristika fra pickup-verdenen. Den er stærk, kraftfuld og rå i sit udtryk. Concept X-Class stylish explorer tager skridtet videre og viser, hvordan en ægte pickup fra Mercedes-Benz ser ud.\nMercedes X-Class bliver lanceret mod slutningen af 2017 og markerer et vigtigt skridt for Mercedes-Benz, idet de kan føje endnu en helt ny, attraktiv model til den i forvejen ganske store portefølje.\nPickup-segmentet forandrer sig\n”X-Klassen kommer til at forandre hele pickupsegmentet,” siger Volker Mornhinweg, som er chef for Mercedes-Benz division for transportbiler.\nForuden entreprenører og selvstændige vælger stadigt flere kunder pickup-biler som privatbiler, hvor kabiner med plads til op til fem personer mere eller mindre er blevet standard. X-Klassen vil desuden være udstyret med et interiør, som vil få Mercedes-kendere og fans til at føle sig hjemme.\nMasser af kræfter og off-road-evner\nDer findes endnu ikke specifikke detaljer om motorprogrammet, men topmodellen bliver udstyret med en V6-dieselmotor, som leveres sammen med Mercedes-Benz 4MATIC-systemet, der sikrer permanent træk på alle hjul. Drivlinen er udstyret med elektroniske differentialespærrer, og X-Klassen får en lasteevne på 1,1 tons, mens den maksimale trækevne er 3.500 kg. V4-motorer bliver også tilgængelige i den nye X-Klasse.


Nissehjulet - 17. december | Makeroom\nNissehjulet – 17. december\nDa de gik ned af gangen på sygehuset, hviskede Clara ”Dagens ord på Nissehjulet er >ansvarlig< – jeg håber du vil gøre brug af det i dag”. ’Hmprf’ Charlotte var noget irriteret over at Clara tilsyneladende ikke stolede meget på hende. Charlotte havde været igennem et langt sygdomsforløb med sin mormor som var død af kræft og hendes farfar var død i et trafikuheld, så hun mente nok hun kunne klare at se en ældre dame dø, ja stort set vel af alderdom, uden at gå i spåner.\nCharlotte skulle lige vænne sig til at folk jo ikke kunne se hende. De trak derfor ikke til siden når de mødtes i gangen og hun måtte derfor huske at trække endnu længere til siden end hun ville gøre normalt. Men de nåede da helt hen til Gerda’s stue uden at komme i karambolage med nogen. På Gerda’s stue var der til gengæld nogen der var ved at komme i håndgemæng så det ud til. En sygeplejerske stod ind over sengen sammen med en mand, der flaksede rundt med armene som viklede han noget ud af sengen. Nede fra sengen lød der et vredt udbrud og sygeplejersken og manden svarede igen. Sygeplejersken roligt, manden oprørt.\n”Gerda, du skal beholde ilten i næsen ellers går det galt. Du må heller ikke tage dit drop ud eller dit kateter. De er på dig for at hjælpe dig”\n”Jeg skal ikke have nogen hjælp. Jeg er færdig med at være her tak og det bestemmer jeg vel nok selv” Det var en bestemt tone der kom fra sengen.\n”Jamen mor” lød det irriteret fra manden ”Du er jo nødt til at have ilten på ellers kan du jo ikke trække vejret”\n”Åh hva’ så Allan – hva’ så hvis jeg ikke længere har lyst til at trække vejret? Tænker du måske på det hva?”\n”Pjat mor, du er for omtåget af al den medicin. Det er noget værre vrøvl du siger. Nu går jeg ud og finder en proteindrik til dig”\nManden, der åbenbart var sønnen Allan, nikkede mod døren til sygeplejersken og nikkede tilbage.\nDe gik ud af døren til stuen, ud på gangen. Clara og Charlotte nåede lige med inden døren lukkede.\n” Eva, jeg er virkelig virkelig bekymret for min mor. Hun overlever jo ikke hvis hun tager den ilt ud af næsen. Det er som om hun ikke forstår det. Skal hun have noget mere beroligende? For jeg tør jo ikke gå fra hende et øjeblik – jeg er så bange for at der skal ske hende noget” Manden, der var søn, vred sine hænder og kiggede på sygeplejersken. Charlotte så hvor træt og udmattet han så ud.\n”Vi skal nok holde et vågent øje med hende Allan. Du skal have noget søvn for det er vist meget lang tid siden ikke sandt?”\nAllan nikkede tavst og kiggede hen på døren ind til morens stue.\n”Vi skal nok passe på hende mens du sover”.\nAllan gik to stuer ned og ind af døren der. Charlotte og Clara fulgte efter og så han lagde sig i en seng. Han måtte have fået en stillet til rådighed som var ubesat. Han ringede til en og græd mens han talte med en, der tydeligt stod familien nær.\n”Jeg er bare så frygtelig bange for at hun kommer til at gøre skade på sig selv ved at hive de ledninger ud hele tiden. De siger hun ikke kan undvære ilt overhovedet”\nHan lagde sig ned i sengen og lyttede til stemmen i den anden ende ”Ja, jeg ved godt hun er gammel og nu også svag. Men jeg er ikke klar til at miste min mor endnu”\nDen anden ende talte lidt mere. ”Selvfølgelig forstår jeg at hun ikke kan holde ud at have det som hun har det og hun taler også om hvor meget hun savner far”\nTårerne løb ned af kinderne på Allan mens han knugede telefonen til kinden.\n”Ja, jeg prøver at sove lidt nu. De har lovet at holde øje med hende. Så ringer jeg i aften når hun er faldet i søvn”\nAllan lagde på og lukkede øjnene, men Charlotte kunne se at tårerne stadig trillede.\nCharlottes hjerte gjorde ondt for det var kun alt for kort tid siden hun havde siddet der med sin mor ved sin side, knust af at miste sin mor, Charlottes mormor. Charlotte kendte alt til at våge ved en sygeseng på et hospital og hun ønskede det ikke for sin værste fjende. Der måtte da være noget der kunne gøres for Gerda.\n”Nej, Charlotte, der er ikke noget jeg kan gøre” Claras stemme lød stille ved hendes side. ”Som du huske kan vi hjælpe helbredelse på vej, men ikke kurere. Og vi kan ikke trylle mennesker yngre end de er”\nCharlotte kunne ikke holde ud at se den voksne mand græde længere og gik ud på gangen og trak vejret. Clara blev stående inde hos Allan. Charlotte ville godt se lidt mere på Gerda og finde ud af hvor skidt hun egentlig havde det. Måske var der noget Clara kunne gøre. Charlotte skubbede stille døren op til Gerdas stue.\nTidligereTidligereNissehjulet – 16. december\nNæsteNissehjulet – 18. decemberNæste