Partsi retsept tootlikkuse suurendamiseks - Äripäev\nVilja Kiisler, Juhan Parts\nVilja Kiisler, Juhan Parts 13. märts 2014, 15:56\nEesti tööturg ei eksisteeri vaakumis. See on osa Euroopa siseturust ja maailmast, mis on endiselt üks võrdlemisi keerukas, raskesti mõistetav ja kohati ka sõge paik, leiab majandusminister Juhan Parts (Isamaa ja Res Publica Liit).\nEesti tööturg ei eksisteeri vaakumis. See on osa Euroopa siseturust ja maailmast, mis on endiselt üks võrdlemisi keerukas, raskesti mõistetav ja kohati ka sõge paik.\nEsmapilgul on olukord mitmete näitajate poolest sarnane 2005. aastaga. Hõivatute arv on kriisi järgselt suurenenud. Tööjõus osalemise määr jõudis eelmisel aastal 68%-ni, mis on rekordiliselt kõrge tase.\nKuigi täna on veel üsna palju ka töötuid (aasta lõpu seisuga 60 000, töötuse määr 8,6%) ning võimalusi veel mitteaktiivsete inimeste hõivesse toomisel, jäävad need võimalused siiski järjest kitsamaks. Märk sellest on ka tuntav palgasurve (eelmise aasta palgakasv7,8%), mida on võimendanud ka kasvanud välismaal töötamine.\nSellega sarnasused 2005.aasta olukorraga piirduvad.\nJuba 2015 võrdsustub tööturule sisenevate ja pensionile minejate arv ja vähenev rahvastik hakkab lähiaastatel mõju avaldama ka meie tööturule. See, et võimalike töötegijate arv hakkab langema ning seda ei kompenseeri ka tõusev pensioniiga, on täna juba käegakatsutav tegelikkus, mitte mingi kauge tulevikuväljakutse.\nKuidas me selle tegelikkusega hakkama saame?\nToon välja mõned retseptid, mis johtuvad suuresti sellest, et tööjõud ei ole samastatav vaid statistilise tööturul hõivatute arvuga. Selle arvu vähenemine on küll fakt, millel oleks muude tingimuste samaks jäädes oma ettearvestatav mõju. Muude tingimuste samaks jäämist eeldada pole aga pigem põhjust.\nSeetõttu peame sõna tööjõud poolitama ja vaatama, mis asi on "töö”, mis peaks tehtud saama ja kas selleks on esmajärjekorras vaja “jõudu” või midagi muud.\nOn hästi teada, et paljud töötajad teevad endiselt tööd, mida lähemas või kaugemas tulevikus ei ole tööjõu hinna tõttu enam võimalik teha, see jääb kas masinatele või peab saama tehtud mujal, kus palgad veel madalamad on. Mõni näide.\nRahvaloenduse andmetel oli Eestis (käsitsi) pakkijaid üle 2500 ja andmesisestajaid enam kui 1500. Võtame kõrvale Soome, kelle tööturg on Eestist üle nelja korra suurem. Samade ametialade esindajaid oli seal kõigest umbes 300. Võimalik, et soomlased nimetavad neid ametikohti teisiti (näiteks kaubakäsitleja või trükkija) ja neid on seal tegelikult rohkem. Siiski võib arvata, et lihtsama ja rutiinsema töö jaoks ei raatsita seal niipalju töötajaid „kulutada“ kui Eestis.\nTöö andmine masinatele ei puuduta vaid rutiinseid füüsilisi tegevusi, vaid ka sellist „valgekraede“ tööd, mida võib liigitada standardseks. Infotehnoloogia võimaldab osa tööst jätta masinate teha, kuid ka IT valdkonnas võivad teatud tööd tehnoloogia arengu tõttu kaduda, näiteks pilvetehnoloogia laialdasema kasutamise tõttu.\nOlgu see pealegi üksnes IT arengust tingitud tööstusrevolutsiooni järellaine, ikkagi on tegemist reaalse teguriga, mille najal saab majandust sellest seisust, kus Eesti praegu on, kindlasti edasi kasvatada.\nTootlikkuse areng on meil olnud tegelikult üsna kiire. Eesti tootlikkus on ajavahemikus 2002-2011 reaalhindades kasvanud 33%. Soome võrreldav number oli vaid 7,5%, aga muidugi on madalamalt tasemelt kiiresti kasvamine ka lihtsam. Kiiremale kasvule vaatamata oleme Soomest tootlikkuse osas endiselt kaugel maas.\nEesti Panga analüüsi kohaselt on Eesti tööjõu tootlikkus Soome omast 2,8 korda madalam (vastavalt 23 600 ja 65 100 eurot töötaja kohta ehk Eesti tootlikkus on 36% Soome omast). Tähelepanuväärne on, et seda erinevust võib kogu ulatuses seletada Eesti madalama tootlikkusega tegevusalade sees, mitte majanduse struktuuri erinevusega. Ehk siis - kui Eesti ja Soome majanduse struktuur oleks sama, oleks Eesti ja Soome tootlikkuse erinevus ikka 2,8kordne.\nKui me mõtleme palgaerinevusele, mis on väljarände juures kahtlemata oluline tegur, siis see on jämedalt hinnates sama suur, tingituna tootlikkuse ja palga vahel eksisteerivast seosest. Seetõttu ei ole teostatavad aeg-ajalt esitatavad üleskutsed, et Eesti tööandjad tõstaksid koordineeritult korraga mõnikümmend protsenti palka. Palgatõusu eelduseks on ligikaudu samas ulatuses tootlikkuse kasv.\nKuidas luua samade inimestega rohkem väärtust? See peamine küsimus, millega Eesti ettevõtlus keskmises ajaperspektiivis vastakuti seisab. See on keeruline küsimus, mille tuleb vastuseid otsida erinevates valdkondades väga praktilisel tasandil. Kadri Liik ütles üleeile, et Eesti on nii eriline koht, et Eestit ei saa tuua näiteks mitte kellelegi mitte millestki. Nõustun, et Eesti eripära on ühtaegu selgelt olemas ja samas raske tabada ja edasi anda. Katsun siiski välja pakkuda mõned seda arvestatavad mõtted.\n1. Eesti ettevõtluse kasvustrateegias on seatud sihiks tõsta 2020. aastaks tootlikkust töötaja kohta 80 %-ni EL-i keskmisest. Riik katsub sellele kaasa aidata toetades EL struktuurivahenditega eelkõige innovatsiooni ja ekspordi kasvatamist. Seejuures katsume rohkem arvesse võtta Eesti ettevõtete rolli globaalsetes väärtusahelates. Tavapärane kaubandusstatistika seda ei näita, kuna andmeid kogutakse toote lõppväärtuse põhiselt, mitte konkreetses riigis loodud lisandväärtuse järgi. Selleks, et Eesti ettevõtted saaksid oma tegevusalal liikuda kõrgema lisandväärtusega tegevuste suunas, on oluline suure ekspordivõimekusega ettevõtete (kelle ekspordikäive on juba rohkem kui 30 MEUR) edasiarendamine.\n2. Väiksema arvu inimestega suurema väärtuse loomise probleem ei ole mitte ainult ettevõtete ees. See küsimus peab olema sama teravalt ka avaliku sektori ees, sest probleem on täpselt sama. Mõtlen siinkohal avalikku sektorit nii laiemas tähenduses, mis hõlmab ka haridust, sotsiaalhoolekannet ja meditsiini kui ka kitsamalt riigivalitsemist. Kui küsida - kust võiksid kasvada tahtvad Eesti ettevõtted saada uusi töötajaid pärast 2015. aastat, mil pensionileminejaid on rohkem kui tööturule sisenejaid - siis vastusevariante on laias laastus kolm: robotid, avalik sektor ja võõrtööjõud.\n3. Me peame tegema ka riiki efektiivsemaks. See on eelduseks, mis võimaldab avalikust sektorist üldiselt hea haridusega töötajate ümberpaigutumist erasektorisse. Riik teeb pidevalt oma töös ümberkorraldusi, mille tõttu väheneb vajadus ametnike järele. Lihtsamaks näiteks on e-teenustega seoses vähenev vajadus klienditeenindajate järele. Probleem kipub olema, et samas võtab riik endale ülesandeid juurde samas tempos või veelgi kiiremini, mistõttu vajadus ametnike järele ei vähene. Ega siin muu ei aita, kui konkreetse eesmärgi seadmine. Näiteks võiks järgmise koalitsioonileppe üks konkreetne eesmärk olla näiteks 10-15% avalikest teenistujatest suunata erasektorisse. Seda ei pea tegema ülepeakaela kampaaniaga ja inimesi hirmutades. Vastupidi - ümberõppeks niikuinii ettenähtud ressursside arvel ja koostöös ettevõtetega võimalusi pakkudes võib see olla ettevõtmine, millest sünnib tuntav kasu.\n4. Rõhutan, et riigi reformimise all ei pea ma silmas seda, mida tavaliselt räägivad riigikokku pürgivad üksikkandidaadid - ehk kuidas vähendada esimese asjana riigikogu liikmete arvu ja kuluhüvitisi ja suunata vabanev raha, mida kujutatakse ette suurema summana kui see on, millekski muuks. Vastupidi, ma arvan, et Eestis võiks püüelda selle poole, et poliitikasse kaasatud inimeste arv kasvaks, sest meil on selleks mõned head eeldused olemas. Millised eeldused? Id-kaart, interneti lai levik ja kasutamise harjumus, mida peaks proovima kasutada selleks, et kaasata inimesi riigivalitsemisse laialdasemalt kui e-valimiste teel. Eesti väiksus ja võimaldab meil proovida leida ja ehitada kaasaegsemat demokraatiamudelit. Kes teab - ehk on sellest abi läänemaailma demokraatlike väärtuste kriisi ületamisel ka laiemalt. Kaasaegsem demokraatiamudel pole asi politoloogidele, vaid sellel oleks praktiline siire majandusse. Paraneks õhkkond, paraneks riigi, äri ja haridussüsteemi dialoog.\n5. Võõrtööjõu kaasamise osas olen ma majandusministrina proovinud aidata kaasa sellele, et ettevõtted saaksid siia kiiremini ja vähema bürokraatiaga tuua enda jaoks vajalikke spetsialiste. Välismaalaste seaduse I etapi muudatused jõustusid eelmise aasta sügisel ning II etapi muudatused sel aastal ning need lihtsustasid välistööjõu värbamist. Riik on samuti toetanud arendustöötajate kaasamist aidates nii katta praeguseks 80 Eesti ettevõtetele vajaliku välismaise spetsialisti värbamisega seotud kulud, tööjõukulud 50-70% ulatuses. Peame endale aga aru andma, et välismaalaste otsuse juures Eestisse elama ja tööle asuda, on oluline roll siinsel elukeskkonna atraktiivsusel ning potentsiaalil ühiskonda lõimuda. Siseministeerium on algatanud kohanemisprogrammi väljatöötamise, mis on vajalik. Siiski - laias laastus ei saa meil olla välismaalaste jaoks ühte ja enda jaoks teist Eestit. Meil on üks Eesti ja see peab olema korralik. Eesti esmamulje juures on kahtlemata tähtis pealinn. Kui rahvusvahelise kooli esisel tänaval (Staadioni tn) on auke rohkem kui terveid kohti, siis on see varsti riiklik probleem.\n6. Eesti väiksuse juures on ka üks inimene suur jõud. Ka suurriikides võib üksikisiku roll olla märkimisväärne, aga Eesti ühiskonna kompaktsuse juures on meil ka üheainsa tegusa üksikisiku võimalus midagi ära teha kümneid ja sadu kordi suurem. Sellel on aga ka teine külg. Kui see üksikisik minema peletada, mitte lasta tal oma tööd teha, siis võib ka selguda, et teist sellist meil kohe võtta ei ole. Eesti poliitikud on pigem harjunud mõtlema, et kuna riik 1990-ndtel enamuse ettevõtteid erastas ja see oli igati õige samm, siis pole tänaseks riigi omandusse jäänud äriühingutel suurt majanduslikku tähtsust. Vahepeal majandusministeeriumis töötanud Erkki Raasuke argumenteeris veenvalt, et see ei ole nii. 2012. aastal oli riigi äriühingute konsolideeritud omakapital ligikaudu 2,7 miljardit eurot, EBITDA pool miljardit eurot ja neis äriühingutes töötas 17 300 inimest, mis on Eesti majanduse mastaapide juures märkimisväärne. Raasuke pakkus välja hästi läbitöötatud kava riigi äriühingute juhtimise ümberkorraldamiseks, mille teostamine annaks riigile kui omanikule aastas 75-100 miljonit eurot lisaväärtust. Ma arvan, et me ei ole nii rikkad, et võiksime endale lubada seda kava jätkuvalt riiulil hoida, isegi kui see peaks tähendama, et mõned riigikogu liikmed ei saa enam äriühingute nõukogudes oma kabinetimänge jätkata.\n7. Globaliseerunud maailmas on mõttekam eksportida tööd kui importida tööjõudu. Ehk ka eesti kapitalil tuleb rohkem seda silma pidada ja laieneda ning kasvada viies tööd sinna , kus seda on odavam teha, jättes kallimad töökohad ja kasumi Eestisse. Oleme loonud selle trendi võimendamiseks Balti Innovatsioonifondi ja kavatseme koos Euroopa investeerimisfondiga avada targa rahvusvahelistumist toetava omakapitali pakkumise programm väikestele ja keskmistele ettevõtetele.\n8. Varjatud ressursiks on ka ajutise väljarände tagasipöördujaid. Kui see number on 50 000 ja enamjaolt on nad Soomes, siis kohe, kui kutseoskustega inimestele osutub võimalikuks tänasest 50% rohkem maksta, tekib kõiki välismaal töötamise kulusid ja tulusid, elumugavust ja perekonnaelu arvesse võttes motivatsioon töötada ikkagi Eestis. Olen seda ise koos ettevõtjatega järele küsinud nii baarmenide, bussijuhtide kui kutseharidusega automaatikute käest.\n9. Eraldi õiguslikku raami võib vaja minna odavama hooajalise tööjõu defitsiidi ületamiseks. Eks me kõik mäletame Soomes maasikakorjamist.\n10. Mida peaksid inimesed õppima ja juurde õppima? IT tähtsus on suuresti teadvustunud ning meie õppesüsteemis arvestatud, kuid samas mitte üle valdkondade – ikka kiputakse seda käsitlema eraldiseisvana. See on osa laiemast teemast - kui fakte ja valdkonnateadmisi on meil erinevate testide põhjal üksjagu, siis praktiliste probleemide lahendamine või õpitu kasutamine erinevate ülesannete lahendamiseks on pigem nõrgapoolne (OECD täiskasvanute teadmiste uuring PIAAC). Haridust tuleb eriti selle rakenduslikumas osas, kutsehariduses muuta võimalikult praktiliseks, varakult praktiseerida, õppimisega vaheldumisi töötada.\nJuhan Partsi kõne täna Tuulelohe konverentsil (toim)


kontorikoonlase elu & uni: interneti jututuba otsib keeletoimetajat\nPostitaja: oHpuu kell 13:51\nTegelikult on ka eesti keeles loodud juba sellised programmid, mis võimaldavad inimesel programmiga suhelda - ja Eesti Keele Instituudi ja Tartu Ülikooli arvutilingvistika osakonna tööd tunnustatakse ka väljaspool Eestit. Ma ei ole ise selliseid programme kasutanud, aga ma tean, et süntaksianalüüsiga saavad need juba üsna kenasti hakkama.\nnoh, analyys kyll, aga automaatselt lause arusaamatust arusaadavaks parandada, ilma et sisu muutuks? selleks on niikuinii inimest vaja.\nJah, kõik need kekspangad ja seaoperaatorid ja barbar-issi kommid pealegi, eks ole.\nsiin oleks ainet ulmesugemetaga no-budget krimifilmile. kirjuta ära?


Kasvajaga võitlejal on iga päev kui kingitus - Paberleht - Tasuline - Järva Teataja\nKasvajaga võitlejal on iga päev kui kingitus\n27. jaanuar 2018, 0:00 7 min lugemist\nRaske operatsioon võttis liikumisvõime ja muutis kogu elu\nKristi elu sõltub suuresti ühest kallist ravimist\nPikalt koju aheldatuna on suurim rõõm olla taas oma perele kasulik\nKristi Natus lasi fotograaf Katrin Merisalul endast 2015. aasta suvel teha kauni pildiseeria, mida ta koos lastega nüüd aeg-ajalt vaatab ja muretuid haigusele eelnenud aegu meenutab. FOTO: Katrin Merisalu\nPaidelane Kristi Natus (39) on pidanud rasket võitlust ajukasvajaga üle kahe aasta. Ta võib kinnitada, et tervis on siin ilmas kõige väärtuslikum, kuid kahjuks õpime seda hindama alles siis, kui meiega midagi tõsist juhtub.\nKolme lapse ema Kristi tunneb praegu rõõmu lihtsatest asjadest, mida nii mõnigi pereema peab ehk tüütuks kohustuseks. «Ma naudin söögitegemist ja kodus toimetamist,» sõnas ta. Üle pika aja tunneb Kristi jälle, et saab perele kasulik olla.\nSamuti rõõmustab Kristi võimaluse üle raamatuid lugeda. Mis sellest, et lugemiseks on tal kasutada üks silm, kuhu ta peab enne rohtu panema, ning kauaks ta ennast raamatu taha unustada ei tohi. «Varem sain kuulata vaid pimedatele mõeldud audioraamatuid, kuid nende valik polnud kuigi hea,» lisas ta.


Juurikas. Tervisliku talveune käsiraamat - Juurikas - Kultuur\nFOTO: Montaaz Montaaz\nMa olen alati uskunud, et kui igapäevane elu muutub tüütavaks ja üksluiseks, pakuvad unenäod varjupaika, kuhu põgeneda pealetükkiva tegelikkuse eest. Nüüd aga olen hakanud selles kahtlema. Näen unes täielikku jampsi, öö läbi käib õudne tramburai. Magan rahutult ja ärgates tunnen end rampväsinuna.\nÕhtul jõin magusat piparmünditeed, kuulasin rahustavat paaniflöödimuusikat, mediteerisin meritäheasendis ja ühtlustasin hingamise universumi rütmiga, nagu õpetab „Tervisliku talveune käsiraamat väsinud põllumehele“. Enne uinumist sisendasin enesele, et unemaal ootavad mind kaunid inimesed, huvitavad seiklused ja hindamatud teadmised, millele vaid magajal on juurdepääs. Silmad vajusid kinni, teadvus kustus – ja kohe oli Kaja Kallas platsis.\n„Hea valija, pane nüüd hoolega tähele. Ma ei hakka tegema pikka sissejuhatust Reformierakonna valimisprogrammi, sest olulisem osa sai eile ja üleile öösel juba ära räägitud,“ ütles kaunis Kaja. „Täna tutvustan pensioniplaani, mis garanteerib sulle 5 eurot lisaraha igas kuus. See on summa, mis määrab Eesti tuleviku.“


Kas on võimalik süüa II tüüpi diabeediga tarretatud liha: retseptid diabeetikutele - Põhjused\nrasvad - 4-27 g;\nNõu sisaldab vitamiine A, B, C, PP. Želeeritud liha sisaldab ka rohkesti kaaliumi, kaltsiumi, joodi, küllastumata rasvhappeid ja mangaani.\nKana aspici eelised\nPaljude diabeetikute jaoks on optimaalne kasutada kanalihast valmistatud želeeritud liha. Käppade glükeemiline indeks on madal. See toode sobib ideaalselt roogi jaoks, kuna kanafilee on kuiv, jalgades on palju rasva ja rups annab konkreetse maitse, mis ei meeldi kõigile. Jalgu kasutatakse aga nende ebameeldiva välimuse tõttu harva..\nKas sellest kanaosast saab želeeritud liha sageli süüa? Sellele küsimusele on raske arstiga nõu pidamata täpselt vastata, kuid tõenäoliselt on seda roa versiooni lubatud süüa sagedamini kui liha.\nKana jalgades on palju vitamiine: A, B, C, E, K, PP. Samuti on neis rohkesti kaaliumi, magneesiumi, fosforit, kaltsiumi ja rauda. Toode sisaldab ainet koliini, pärast selle tungimist organismi paranevad ainevahetusprotsessid närvikudedes, ainevahetus normaliseerub kogu kehas.\nLisaks on võimalik viia vererõhu tase vastuvõetavate näitajateni.\nAspiksi küpsetamine pole keeruline, selleks on vaja sellised tooted eelnevalt ette valmistada ja koorida: sibul, porgand, liha. Nad kasutavad ka rupsi, ürte, pipart ja loorberilehti, küüslauku ja muid vürtse..\nEsiteks keedetakse puljong lihast, köögiviljadest ja rupsist madalal kuumusel, küpsetusaeg on tavaliselt 4–6 tundi. Keemine peab olema nõrk. Enne toiduvalmistamise lõppu peate lisama vürtse, tehke seda umbes 1 tund enne küpsetamist. Koriandrit ja kurkumit peetakse kasulikuks II tüüpi diabeedi korral.\nPärast keetmise lõppu on vaja kõik nõude komponendid puljongist eemaldada, liha kondist eraldada, käsitsi sorteerida ja väikesteks tükkideks lõigata. Liha on soovitav lõigata üle kiudude, seejärel lisada tassi hakitud küüslauk ja valada peale puljong. Želeeritud liha peab paar tundi külmas kohas seisma.\nRoogi saate valmistada erineva retsepti järgi, see hõlmab želatiini kasutamist. Köögiviljadega liha keedetakse nagu esimeses retseptis, kui puljong on jahtunud:\nselle pinnalt eemaldatakse ülemine rasvakiht;\npuljong valatakse teise kaussi.\nKeedetud porgandid hakitakse, värske küüslauk hakitakse, luust võetakse liha ja hakitakse peeneks. Pärast seda pannakse liha tassi põhja õhukese kihina, selle peale asetatakse viiludeks lõigatud kana muna, porgand ja küüslauk..\nSeejärel peate puljongi ja želatiini segama, keema, valama nõude komponendid vedelikuga. Tarretatud liha saab söömiseks valmis, kui see on paar tundi külmkapis olnud. Saate seda hommikusöögiks süüa.\nGlükeemiline indeks - 20–70 punkti, sada grammi sisaldab 0,25 leivaühikut (XE).\nKuidas tarretatud liha kõige paremini kasutada?\nLoomulikult peaks diabeetikute tarretatud lihast saama pidulik roog, seda ei tohiks tarbida pidevalt ja suurtes kogustes. Pealegi on süsivesikute ainevahetuse rikkumise lubatud osa 80 grammi.\nHommikusöögiks võite süüa želeed ainult hommikul, pärast lõunat on seda tüüpi toit vastunäidustatud, parem on see dieedist täielikult välja jätta. Tuleb mõista, et see soovitus ei ole asjakohane ühegi diabeediperioodi jaoks..\nInsuliiniresistentsuse sündroom on ohtlik seisund, see võib kulgeda kõigi jaoks erinevalt ja seetõttu ei saa samu soovitusi anda. Kui üks diabeetik võib süüa tarretatud liha ja see ei põhjusta kehale negatiivseid tagajärgi, tunneb teine patsient end ebamugavalt.\nSeega on suhkruhaigus ja želeeritud liha täiesti ühilduvad mõisted, ainult tassi mõõduka tarbimise tingimustes..\nKuidas valmistada dieetkana želees liha, ütleb video selles artiklis.\nKas želeeritud liha sobib II tüüpi diabeedi korral\nPatsiendid peaksid mõistma, et soovituste ja reeglite rikkumine ähvardab tervise olulist halvenemist, glükoosi kontrollimatuid hüppeid, häireid kõhunäärme töös.\nDiabeediga suhkrustatud liha: kas on võimalik süüa, norm ja maitsvad retseptid\nSaate süüa 2. tüüpi suhkurtõvega koos želatiiniga\nMillist liha ja kas želeeritud liha on diabeetikutele üldse lubatud?\nTarretis on üks lemmikroogasid, mida pühade ajal alati laual on. Kas siiski on võimalik süüa II tüüpi diabeediga tarretist? Selle mõistmiseks peate õppima kõike delikatesside eeliste ja muude omaduste kohta. Samuti peate välja mõtlema, kuidas peaksite seda täpselt sööma, et saada oma kehale maksimaalset..\nTarretist on lubatud kasutada ja dieediga enesekindlalt siseneda ainult siis, kui on täidetud teatud tingimused. On oluline, et see oleks haiguse kompenseeritud vorm, mitte keeruline ega minimaalselt kriitiliste tagajärgedega..\n2. tüüpi suhkruhaiguse korral valmistatud želeeritud liha lubatakse kasutada, kui see ei osutu takistuseks harjumuspärase ja tervisliku toitumise säilitamisel. Seega on patsiendi jaoks oluline süüa mitte rohkem kui viis kuni kuus korda päevas, koostada menüü GI, teraühikute ja kalorite suhte põhjal. Sama oluline on valida suhkruhaiguse korral želeeritud liha valmistamiseks toidud, mis ei kahjusta keha. Need peavad olema dieedinimed, keedetud ja termiliselt töödeldud vastavalt kõigile reeglitele.\nKuidas želeed õigesti kasutada\nMenüüs rakendamisel tuleb järgida mitmeid juhiseid:\ntarretatud liha on kõige parem kasutada esimese suupiste osana (120 minutit pärast hommikust sööki) või lõuna ajal;\nlubatud osa ei tohiks olla suurem kui 80-100 gr.;\nnaudi seda kõige paremini mitte rohkem kui üks kord nädalas.\nDiabeetilised aspi retseptid\nSelle piduliku, maitsva ja tervisliku roa valmistamiseks on soovitatav kasutada ainult lahja liha. Nende hulka kuuluvad kalkun, kana, vasikaliha, samuti küülik ja veiseliha..\nEsimese retsepti kohaselt valmistatakse roog järgmiselt: kasutage käpad, väike kogus küülikuliha kondil, vasika reie. Liha pestakse põhjalikult, valatakse jahutatud veega (kaks liitrit 1 kg näidatud toodete kohta) ja tagatakse pika keemise. Seejärel lisage puljongile veidi soola, lisage 1 väike loorberileht ja maitse järgi mustad pipraterad. Keeda želeed võimalikult aeglasel kuumusel kuus kuni kaheksa tundi. Edasi:\nJuba valmistatud puljong jahutatakse, pealmine rasvakiht tuleb eemaldada, vastasel juhul osutub roog ülirikkaks ja kaloririkkaks. Pärast seda järelejäänud puljong on veidi soojendatud, liha tõmmatakse sellest välja, vabastatakse luustruktuuridest ja hakitakse peeneks. Selline jahvatamine on äärmiselt oluline, kuna see tagab delikaatsuse optimaalse imendumise..\nSel viisil valmistatud liha pannakse anumasse ja valatakse dieedipuljongiga..\nTäiendava pikantsi lisamiseks on lubatud kasutada peeneks hakitud küüslauku, keedetud porgandeid. Lisatakse ka mune, mis soovitatakse lõigata viiludeks..\nValmis maius asetatakse külmkapi mis tahes kambrisse ja jahutatakse tahenemiseni (tavaliselt kulub selleks mitte rohkem kui kolm kuni neli tundi).\nTeine diabeetikute retsept on järgmine - puljong valmistatakse vastavalt esimesele algoritmile, kuid küpsetusaega lühendatakse kolmele tunnile. Esialgne koostis rasvatustatakse samal viisil, nagu on näidatud eelmises juhtumis. Tükeldatud liha pannakse spetsiaalsesse anumasse, lisatakse porgandid ja munad. Eelnevalt leotatud želatiin lisatakse puljongisse ja selle kõige abil valatakse veiseliha. Tarretis jääb ainult jahtuma ja pannakse külmkappi.\nPeamised kasutatavad nimed võivad erineda. Toiduks oleva želeeritud liha valmistamise peamiseks reegliks tuleks pidada lahja liha kasutamist ja puljongi hoolikat koorimist.\nTuleb meeles pidada, et valmis tassi kalorite sisaldus, XE ja GI suhe sõltuvad täielikult toodete koostisest. Mõõdukalt tarbitud Aspic võib olla endokriinsüsteemi häirega patsiendi igapäevasele toidule suurepärane lisand. Tingimusel, et järgitakse kõiki esitatud toiduvalmistamise reegleid ja varem soovitatud norme, võib roog kaudselt kaasa aidata üldise heaolu normaliseerimisele.\nSeda toodet kasutatakse laialdaselt erinevates valdkondades - farmaatsias, kokanduses, kosmeetikas ja keemiatööstuses. Mis puutub želatiini glükeemilisse indeksisse, siis see on 20 ja selle kalorsus on 356 kcal.


Polkovniku Butiik: Muster\nMaailmaparanduslik mõte ei ole tema juurde veel kohvile tulnud. Fotomasinad panevad plehku, kui ta nime kuulevad. Edevus on nii suur, et ajendab eelnevast hoolimata märki maha jätma. Milleks muidu blogi seadistamisele nii pikki tunde kulutada? Ikka selleks, et ennast läbi blogi-peegli ka maailma rahvale kaemiseks välja panna.\nSelline mõttekaskaad kerkis tal jälle üles sattudes eile juhuslikult mõnusale pärastlõuna-teele endasugusega. Kui ilmnes, et pitsilised sussid, kuivatatud roosilehed ning näputöö võlud (illustreeriva näitena on siinkohal sobivad Hõbevalge pitsist päiksevari ja lehvikud ja kõik tema ülejäänud tuhat šedöövrit) löövad mõlemal silmad hõõgvele, siis oli selge, et friigid ei ole nemad vaid kõik teised tänapäeva traktoristid. Kui olete näinud filmi Jääaeg2, siis seal on koht, kus Mammut sai teada, et on veel üks Mammut ja tekkis lootus, et mammutid ei suregi välja. Ligilähedane tunne valdas ka teda. Selline tunne ja oma väärtushinnangute selginemine on viimasel ajal üha sagedamini tema teadvusse jõudnud. Muster võtab oma kuju.


Liiv uriinis - kuidas see välja näeb, põhjused ja ravimeetodid Mida välja näeb tsüstiit\nTsüstiit ja verejooks naistel\nSee põhjustab pidevat erksust ja ärevust.. Aitab uurida põie siseseinu ja määrata kahjustuse astet. Seda üldanalüüsi tuleks teha ka tavapäraste ennetavate uuringute ajal esimesel eluaastal - 1 kuu, 3 kuud, 6 kuud, 1 aasta, seejärel 1 kord 1 aasta jooksul; koolilaste puhul 1 kord aastas. Kas mul on vaja spetsialisti?? Esimesel juhul areneb haigus patoloogiliste mikroorganismide sissetungi tõttu elundi limaskestale ja mittebakteriaalse korral ei tungi infektsioon otse põiekoes, põletik ilmneb seoses teiste mõjudega. Nüüd tagantjärgi mõtlen küll, et ennem oppi käis tihti õue küsimas\nLaupäeva õhtul oli kass veidi rahutu ja käis tihti pissil. Pühapäeva hommikul tundus, et kõik on korras, oli öösel tublisti laamendanud ja hiiregi kinni püüdnud. Õhtuks oli kass siruli maas ja korises ainult, kutsusime valvearsti. Praegu on kassil kateeter põies ja torbik peas, iga natukese aja tagant keeran korgi maha, et piss välja lasta.\nMida välja näeb tsüstiit sööma pole õnnestunud teda saada. Lakub ainult ennast puhtaks kui ta konserviga kokku määrida.\nKindlasti on kastreerimine hea viis kasside paljunemist ära hoida ja märgistamist vältida, aga inimesed peaksid teadma, millega nad riskivad.\nNeid raskelt kulgevaid põiepõletikke esineb ka kastreerimata kassidel. Isastel mida välja näeb tsüstiit on need asjad raskemad, sest neil on kuseteed kitsamad, kui emastel kassidel. Seega, kui mõni kivike liikuma hakkab ja kuseteedesse kinni juhtub jääma, on isastel kassidel suurem oht, et nad pissida ei saa ja see on puht bioloogiline põhjus.


FOTOD: propellerisse kõndinud modell näitas end viimaks avalikkusele | Õhtuleht\nFOTOD: propellerisse kõndinud modell näitas end viimaks avalikkusele\nLauren enne õnnetust. (BFA/SIPA)\nVähenda Möödunud aasta lõpus lennuki propellerisse kõndinud 24aastane modell Lauren Scruggs andis eile olümpialinnas Londonis oma esimese intervjuu pärast õnnetust. Naine kaotas silma ja käe, kuid piltide põhjal hinnates ei oskaks seda kohe arvatagi. "On tore olla avalikkuse ees," vahendab The People Laureni sõnu. "Nii saavad inimesed aru, et minuga on kõik korras."Mullu 3. detsembril väljus ta väikelennukist ja kõndis pöörlevasse propellerisse. Ta kaotas käe ja silma. Õnnetusest ei mäleta neiu suurt midagi. "Mäletan, et mu jalad puudutasid maapinda, kui lennukist väljusin. See on kõik, mida mäletan."Laureni sõnul saab ta jõudu vaadates Londoni olümpial võistlevaid sportlasi, kes endast viimase annavad. Neiu kirjutab oma läbielamistest ka raamatut.Värskeid fotosid temast näeb SIIT! Samal teemal\n07.12.2011Lennuki propellerisse kõndinud USA modell suutis pärast õnnetust esimesed sõnad sosistada\n(4) Loe kõiki kommentaare (11)


Jüriöö pargis tähistatakse võidupüha 99. aastapäeva > Lasnamäe > Tallinn\nJüriöö pargis tähist...\nJüriöö pargis tähistatakse võidupüha 99. aastapäeva\nReedel, 23. juunil algusega kell 15 toimub Jüriöö pargis võidupüha pidulik tähistamine. Sündmusel osaleb Lasnamäe linnaosa vanem Maria Jufereva ning tema asetäitja Jaanus Riibe. Üritust juhib Jüri Aarma.\nTänavu toimub Võidupüha pidulik paraad Rakveres, kus võidutule süütab Eesti Vabariigi President Kersti Kaljulaid. Kaitseliitlased viivad presidendi süüdatud tule kõikidesse maakondadesse.\nTallinnas on heaks tavaks saanud, et presidendi poolt läkitatud tuli tuuakse Jüriöö parki, kuhu on üles rivistatud Vahipataljoni auvahtkond. Tuli saabub Jüriöö parki kell 15.00, mis on ka ürituse algusajaks. Rakverest läkitatud tulest süüdatakse aupaukude saatel võidutuli, mis antakse edasi Tallinna linnaosade vanematele, kes saadavad tule edasi kohalikele jaanituledele. Ka kõik kohaletulnud võivad võtta Rakverest saadetud võidutulest killukese, et süüdata oma jaanituli.\nLasnamäe linnaosa vanema asetäitja Jaanus Riibe ütles, et presidendi poolt läkitatud võidutule laiali jagamine linnaosadele Lasnamäe veerul, Jüriöö pargis on ühelt poolt märgiline ja teisalt suur au. „Kutsun üles kõiki linnakodanikke tulema Jüriöö parki tähistama Võidupüha. Pärast tseremoonia lõppu pakutakse kõigile tasuta sõdurisuppi,“ selgitas Riibe.


Tavap2rased juhtumised: Päästetööd Ida-Viru moodi\nPäästetööd Ida-Viru moodi\nKolmapäeval 08.02.2012 käisime seltskonnaga Idavirus jääd ronimas. Koht oli ilus ja ronijate jaoks nagu loodud. Ronisime siin ja seal ning enesetunne oli hea. Juhtus aga nii, et ilus päev lõppes hoopis teistmoodi, kui arvata oli. Kogu see protsess oli uudne kõigile osapooltele ning kindlasti oleks saanud teha midagi teistmoodi või paremini.\nOlen siinkohal sündmuste käigu kirja pannud nii nagu see paistis minule. Päästmisoperatsioonide käigus kadus ära ka mu fotokas (nüüdseks leitud) ja põhijutt tehtud mälu järgi ilma piltide pealt mõõtkava ja täpset olukorda vaatamata. Loodetavasti on kõigest sellest kirjeldusest tuleviku tarbeks mingit abi. Kas või selle kandi pealt, et päästmine on ka Eesti tingimustes täiesti võimalik stsenaarium ning vajalikud oskused peaks kõik selged olema. Kasuks tuli see, et meid oli kokku 5 ehk piisav hulk operatsiooni majandamiseks. Ja kindlasti on kasu olnud igakevadistest päästevõistlusest Rannamõisa pangal. Ilma selleta oleks ploki meisterdamine ja raami liigutamine kauem nuputamist nõudnud. Niisiis mis juhtus....\nRonisime Toilamõisa joast 150m ida suunas oleval jääseinal. Võtsime ette parempoolse natuke lamedama serva ning ühe liini, kust oleks saanud lõpus diagonaalis mööda laugemat nõlva täitsa üles serva peale ronida.\nMina alustasin ja ronisin 4 puuriga nii umbes 15 m kõrgusele, seal otsustasin külmetavate sõrmede tõttu tagasi alla tulla. Tegin mõned asted allapoole kuni puurini ja laskusin täitsa alla.\nkuigi minu pandud puurid jäid seinale, otsustas Tõnis minna sama liini pidi paigaldades oma puurid. Ta jõudis samale kõrgusele 5 puuriga ning klikkis igaks juhuks ka minu viimasena paigaldatud puuri. Sealt ronis ta edasi ja pani umbes ühe inimpikkuse järel veel ühe puuri. Sealsamas oli väike puhkekoht, kus pidi hea seista olema.\npunasega märgitud edasine köie\nkulg ja sinisega viimased puurid\nVäikese puhkuse järel otsustas ta ronida veel viimase mõni meeter jääd, misjärel sein muutus laugemaks ja jäävaeseks. Vasakul pool, kuhupoole jäi ka laugem väljumine, oli alt vaadates rohkem ja paksemat jääd, aga Tõnis ronis otse üles jõudes kirkad panna juba laugema osa peale, aga jalad olid veel püstisel seinal.\nMingi hetk kuulsin hüüet et ma kukun. Olin millegipärast eelnevalt valmis vaadanud koha kuhu hüppan ning kui 3-4 sekundi pärast toimus kukkumine, siis hoidsin köit ja hüppasin tahapoole. Jõudsin umbes 2 m allapoole enne kui köis mu kinni pidas.\nSeinal nägin, et viimane puur hüppas koos jäätükkidega seinast ning Tõnis langes nii 7m jagu allapoole jäädes minu viimase puuri peale rippuma.. Kõik paistis okei, kuid Tõnis ütles peaaegu kohe, et "Jalg läks".\nMa ei mõistnud kohe mis see tähendab, ja hoidsin teda paigal kui tulid sõnumid luumurrust, siis asusin vaikselt allpoole laskma nii, et saaks seljal mööda jääd libistada. Teised jõudsid just samal ajal meie juurde ja üritasime paigutada Tõnise horisontaalsele pinnale, matt ja seljakotid alla ning jope sooja hoidmiseks peale. Signaalid olid selles suunas, et veri valgub saapasse ehk siis sääres on lahtine luumurd. (Hiljem selgus, et lahtist luumurdu siiski ei olnud. ilmselt mingi närv tekitas selle vere saapasse voolamise tunde)\nEsimene mõte oli võtta matt, see jala ümber kerida, kõvasti nööridega kinni ja siis Tõnis üles vinnata. Teine idee oli kasutada kirkasid, matt läks esialgu külje alla soojustuseks.\nKorjasime kirkad ja slingid kokku, et mingit jala fikseerimist teha. Peteri läks servast kaugemale merejääle levi otsima ja päästeametisse helistama, mina võtsin (tol hetkel teadaolevalt ainukese) haaratsi, mõne vahendi ja hakkasin nati kõrval olevat staatilist julgestusköit mööda serva peale ronima. Raske, aga tuli pingutada. Üles jõudes oli kell 15:05 mis tuletas mulle meelde, et pidimegi hakkama umbes sel ajal asju kokku sättima, et õigeks ajaks Tallinna tagasi jõuda. Nüüd aga oli kiire hoopis teise asja pärast.\nSikutasin teise köie kah üles ja sättisin sobilikku ülestõmbamise kohta paika. Ühe julgestuseks ja teise plokiks. Ploki jaoks tõmbasin alt kannatanu varudest lisaks veel ühe rulliku ning mini-traxioni. Sättisin kõik valmis ja jooksin vastu päästetöötajatele,kes millegipärast ei tahtnud autotee pealt lumme astuda ja panga serva poole kõndida. Autotee ja õnnetuskoha vahel umbes 500m lumist heinamaad ja üks 1,5m sügav kraav. Viimane takistas hiljem ka ATV liginemist. Suht autotee juures sain ühe päästjaga kokku ja nähes tal käes pehmet kandekotti, küsisin, kas raami ei olegi ja kas teil valuvaigistit kah on. Mõlemat pidi saama. Seega läksime tagasi üles tõmbamise kohta, et saaks alumistega suhelda ja ehk hakata üles sikutama.\nTegelikult oleks pidanud ISE minema päästeauto juurde, võtma raami ja selle ISE õigesse kohta viima, sest alternatiiv võttis omajagu aega. Niikuinii ei saanud enne ju tõmbama hakata, kui raam all ja kannatanu seal küljes. Mõte lihtsalt ei töötanud. Samuti oleks pidanud ISE minema tee peal seisva kiirabiauto juurde ja ütlema, et mul on vaja kannatanule valuvaigistit, sest alternatiivina tuli see peale pikka edasitagasi raadiosuhtlust alles selleks ajaks, kui kannatanu oli all juba raamile seotud ja peaaegu valmis üles sikutamiseks. Ehk siis ligi tund aega hiljem soovitust.\nNo mingi aeg sai raam alla saadetud ja siis jäi üle oodata kannatanu raamile sidumist ja ette valmistamist. Seda ilmestasid päästjate rahvusvähemuse keeles toimuvad vaidlused, kannatanu valukarjed, politseiniku "nipiga" küsimused ning pidevad meeldetuletused, et miks ma nii serva lähedal kuskil küljes kinni pole. Aegajalt jälle klikkisin ennast kuskile julgeks, aga sättimist oli siin ja seal ning igale poole lihtsalt ei ulatunud.\nVahepeal kui kisa valjuks muutus, jooksin meedikule vastu ja võtsin valuvaigisti süsti, mille taskust leitud kaamerakotiga alla saatsin. Süst kintsu, viimane tekk peale ning raam tõusuks valmis. Ploki köie otsas olid 4 tursket päästjat, aga kuidagi raskelt tundus tulevat. Mina olin serva peal ja hoidsin köit serva äärel oleva tüve peal õiges kohas ning loomulikult aitasin ka natukene tõmmata. Kuskil poole peal tegin plokile ühe haru juurde, et lihtsamini läheks.\nJulgestuse suhtes olin vahepealsel ooteajal politseinikule juhtöörid andnud ning see sujus plaanipäraselt ilma minu vahelesegamise vajaduseta.\nPeteri tuli raamiga kaasa nagu see ikka mitmetel päästevõistlustel on läbi proovitud ning sai oma ülesandega väga hästi hakkama. See polnud mingi liivakoti vinnamine, vaid raamil oli kannatanu, kelle mistahes liigutamine seotud valuga. Seega igas mõttes ülim ettevaatlikkus.Hilem sain teada, et enne lõplikku sikutama hakkamist keerati kanderaam teise küljega seina poole, et jalale võimalikult vähe ärritust tekitada. Iga pisiasi loeb.\nViimane lõpp raami üle serva sikutamiseks on alati keeruline. Seal oli aga ülemine ots veel eriti karniisi moodi ning negatiivse seina ülaosas olid veel turritavad juurikad ja muud segavad elemendid. Siin oleks vaja läinud linti, millega kõrgemale puu otsa panna lisatugi, aga kõik üleval olevad lindijupid olid juba kasutusel. Proovisin improviseerida köiest, aga see ei töötanud. Vähemalt mitte nii nagu tahtsin ja lootsin. Pika pusimise peale saime kanderaami peapoolse otsa juurikate tagant välja ja servale. Siis polnud enam palju vaeva, et ka ülejäänud üles upitada.\nEdasi läks Tõnis minu uue ja ilusa kollase köiega kanderaami külge seotuna juba päästjate hoole alla. Suund Kohtla-Järve haiglasse. Meie aga asusime süsteeme maha võtma ja asju kokku sättima. Kell oli mäletamist mööda 16:40 kanti ehk õnnetusest oli möödunud umbkaudu 2 tundi. Märkimist väärib kindlasti seik, et väljas oli vähemalt -15 kraadi.\nNüüd paar tähelepanekut, mis pole minu omad vaid mida on mulle rääkinud teised asjaosalised.\nKeskel on puuri väljatulemisest tekkinud auk\nviimane puur oli korralikult sees. Kogu aeg puurides tuli otsast jääd kuid see oli purikas. Ilmselt jää oli nõrk ja purunes.\nJalad olid vertikaali peal ja ülespoole polnud kirkasid enam võimalik hästi panna. Mul käed väsisid ära. Lasin ise mingi hetk lahti, et kukkuda. Arvasin, et ise lahti lastes on kukkumine kontrollitum ja vigastuseoht väiksem. Loomulikult ei arvestanud, et võib nii hullusti minna. Ikka ja jälle peab meelde tuletama, et tuleb lõpuni pingutada. Ma oleks sealt oma auke pidi alla roninud, aga kirkad olid liiga kõvasti jääs ja ma ei saanud neid lihtsalt kätte. Oleks pidanud kasvõi enesejulgestusotsa ümber kirkade konksu panema.\nMul on jalgadel külm. (kui kanderaam hakkas üles jõudma)\nMul oli kogu aeg kohutavalt valus. valuvaigisti ei aidanud üldse. Vähemalt mina ei saanud sellest üldse aru. Talutavamaks läks siis kui poisid olid mind raamile asetanud ja Kirill sidus vigastatud jala saapapaelad terve jala saapa külge. Järgmine süst tehti haiglas kui mult hakati saapaid jalast võtma kuid ka see ei tundunud mõjuvat.. Alles siis, kui tehti haiglas otse luu vahele tuimestus, hakkas mõjuma.\nNäe jääb juba rahulikumaks ja käed enam niimoodi ei värise. Järelikult süst mõjub, shokk on üle läinud ja jäänud on ainult valu (kui süsti panemisest oli 10-15 min möödas)\nNagu alati on selliste juhtumite puhul kohustuslik osa:\nMida oleks pidanud tegema teistmoodi/kiiremini/paremini?\nPlaan peab olema. Mitte tormata kohe esimest ettejuhtuvat asja tegema, vaid kogu asi läbi mõelda ning siis teha üks kord ja korralikult. Nagu öeldakse: "Kiirusta aeglaselt!"\nPea igal esmaabi käsitleval koolitusel räägitakse, et liiguta murtud jäset võimalikult vähe. Üks kord ja korralikult. See osa jäi meil puudulikuks. Oleks pidanud tegema alguses rohkem valu aga jala tugevalt fikseerima. Samas Tõnis arvas hiljem, et see võibolla polekski olukorda paremaks teinud.\nPloki köie oleks pidanud juhtima läbi puu küljes rippuva karabiini ehk siis serva kohal kõrgemale tõstma. Lihtsustab tunduvalt viimase otsa keerukust ning serva pealne hõõrdumine on kah väiksem. Aega selle paika sättimiseks oleks olnud küll.\nMeediakajastust tegi kõigepealt Postimees kes muidugi uskus päästeameti pressiasendaja juttu ning kirjutas midagi valastest alla rullumisest ja ise päästeametisse helistamisest. Selles jutus oli tõde ainult niipalju, et päästjad tõmbasid ta köitega üles (keegi pidi ju käskluse peale köiest sikutama) ja kannatanu toimetati jalavigastuse tõttu kohtla-järve traumapunkti. Järgmiseks päevaks on teksti muudetud ja täiendatud, kuid tegelikku olukorra kirjeldust seal loomulikult pole.\nDelfi on umbes sama informatiivne.\nKribas Viljar kell 12:48\nTeemad: elu, jääronimine, seiklus, uudis\nÜheks kiiremaks variandiks oleks võinud olla 'kannatanu seljas'. Blokiga tõmmatakse mõlemat üles koos julgestusega ja lisaks oleks veel periila, millele kannatanut transportiv ennast shumaariga üles tõmbab. Ei tea muidugi, mis sellest Tõnis arvanud oleks.\nTõnis Peljo ütles ...\njah, Priit, just selleks me valmistusimegi enne kui raam tuli. Samas ma kaalun varustuses üle 85 kg ning lahase panek tundus ületamatult valus ettevõtmine... niigi oli mul karjumisest järgmisel päeval kurk valus.\nKas kukkumise ära hoidmiseks oleks saanud midagi teisiti teha?Või on jää igal juhul ebakindel materjal ja lihtsalt võibki juhtuda?\nNagu Tõnis ise kommenteeris, oleks saanud enesejulgestuse kirkasse panna - kuna kuna kirkad kuidagi jääst välja ei tahtnud tulla, siis oleksid tõenäoliselt kukkumise ära hoidnud.\nOlen paar korda seda varianti kasutanud - kui küsimuse all on juba ise alla hüppamine, siis eelistaks enne seda õlekõrt. Kui toimib, saab täiendava puuriga turvalisust kiiresti suurendada.\nJa et kõik ka omalt poolt ausalt ära rääkida, siis mõni päev varem ühes teises kohas ühel teisel seltskonnal juhtus lugu, kus minu pandud puuri ümbert purikaline jää ronija kukkumisel katki läks - potentsiaalselt sama hull õnnetus. Õnneks 16cm puur oli piisavalt pikk.\nPuurid peavad, aga ainult korralikus jääs.\nKuskil Viljari või KE poolt aasta tagasi viidatud õnnetusvideos oli selline mõte: jääronimisel ei tohi kukkuda - puurid hoiavad su küll elus, aga vigastuste oht on VÄGA SUUR.\nEt kas ma saan juttu ja pilte kokku pannes õigesti aru, et kukkudes kukkus Tõnis puuri lahti, järgmine pidurdav tegur oli nn hea jää lõpus olev polka, mis sai jalale saatuslikuks ja nö lõppakordi tegi köis?\nBlogi nimi ja antud juhtum ei peaks aga omavahel väga sobima:)\nKuna kukkumist filmil ei ole, siis päris 100% ei julge öelda, aga ma kaldun arvama, et kukkumise peatas siiski köis. Või vähemalt toimusid kaks sündmust peaaegu samaaegselt. Mingit polkalt edasi põrkumist küll altpoolt vaadates näha ei olnud. Ehk siis enne kui Tõnis suu lahti tegi ja rääkima hakkas ei saanud mina aru, et midagi pahasti on. Aga mina ei kukkunud ja seega minu kommentaar pole see päris õige.\nP.S. Üritaks ikka nii, et sellised juhtumised päris tavapärasteks ei muutuks...\nSomeone ütles ...\nolen nõus Viljariga et Tõnis kukkus peamiselt ikkagi köide. Jõudsime Peteri ja Kirilliga nägemisulatusse just kukkumise hetkel ja minu näha rippus Tõnis peale kukkumist köies ning ei olnud polka peal. paraku oli marsruut sedavõrd positiivne et isegi horisontaalse polka peale maandumiseta sai jalg väga valusa laksu, arvestades et kassidega kukkumisel on jalga väga kerge väänata ka, siis oligi tulemus kurb.\nEdastan Jaan Künnapi mõtted:\nAlati, kui kuulen selliseid jamasid, ei oma tähtust kas mägede või mujal, nutumekk tuleb kurku. Alati tunnen end sitasti! Sorry! Mäed vigu ei andesta!\nJäästruktuuri tunnetust virtuaalselt ei õpetada. Ainult kogemused! Olen öelnud; kui oled puuri puurinud kolmsada korda, erinevates rajoonides ja erinevate temperatuuridena, siis tunned jääd ja võid grupis esironija olla. Seni, kui võimalik, kasutage ülalt julgestust. Sealsetel koskedel on jää ju kihiline, seda teavad kõik tegijad.\nViljari kirjutab: Jõudsin umbes 2 m allapoole enne kui köis mu kinni pidas. Viimane puur hüppas seinast ning Tõnis langes nii 7m jagu allapoole jäädes minu viimase puuri peale rippuma !!! Kas ikka puuride vahe ja julgestus oli õige ???\nMüts maha Viljari ees, olukord oli ju päris nutune.\nGSM: +372 50 66266 Tel.: +372 6 774 614\npanin oma kaameratest leitud videojupid üheks tykiks kokku. kukkumist ennast pildile ei saanud ja aega filmimisele mõelda oli alles kõvasti peale kukkumist. Pealegi külmus mu videokaamera töövõimetuks, niiet päästmise osa filmisin fotokaga. kui peatada video 01:57 peal, siis on näha puurid ekspressidega ja nende kohal, seal kus jää otsa saab,ka kaks kirkat, niiet saab aimu kui pikk kukkumine oli. video ise asub siin http://www.youtube.com/watch?v=NAGoiRlY7sY\nMa vaatan natuke teise nurga pealt ja tahaks väga selle päeva meeskonda tunnustada. Ronimine on ala, kus on oluline arvestada, kellega koos oled. Ja see on ka selle ala üks võlusid - hullult toredad inimesed, hingelt insenerid ja vennalikult abivalmid. Aitäh teile! Kui Tõnis pääseb liikuma siis mina kutsun meeskonna koogile!\nEdastan Jaan Künnapilt:\nMidagi siis koolitusest ka: Mägedes on varustus ikka julgestatud! Kõikidel ronimisriistadel on olemas auguke või aasake, mille abil mingi otsaga kinnitatakse vöösse. Tõnis on vahel trennis olnud, peaks teadma.\nSeal altpoolt (mere äärest) ligipääsu pole?\nKindlasti saab ka altpoolt ligi, kuid ma ei oska kahjuks öelda, kustkohast lihtsalt sinna alla saab. Valaste kandis peaks mingi trepp olema, aga see jääb ikka mitu kilomeetrit eemale. Läheduses mingit lamedat kõndimise nõlva ei paistnud.\nlennon41 ütles ...\nmr Lennon: tutvunud, olin Tõnisega haiglas ühes osakonnas, mängisime koos kaarte. Head paranemist!\nTalvine jääronimisreis Austrias\nUuendame teadmisi eesti jäämaastikust\nUiskudega Kesse-l külma trotsimas


Eestisse tulevad spetsialistid saavad kohanemisprogrammi\n14. august 2014 kell 5:57\nEestisse elama asuvatel välismaalastel on võimalus tuleva aasta sügisest osaleda sisseelamist toetavas kohanemisprogrammis.\nKohanemisprogrammi kehtestamine nähti ette möödunud aastal riigikogus vastu võetud välismaalaste seaduse muutustega. Muudatustega loodi täiendavaid võimalusi tippspetsialistide Eestisse elama asumiseks, kohanemisprogramm aitab kaasa nende praktilisele seosele siinse eluga ja ühiskonna terviklikumale toimimisele.\n„Teiste riikide praktika näitab, et mida kiiremini ja edukamalt sisserändaja uues riigis kohaneb, seda suurem on tema panus uue elukohariigi arengusse. Kohanemist toetavate teenuste puudumine võib tähendada ühiskonnas isolatsiooni jäämist, kuna puuduvad eeldused edukaks osalemiseks tööturul, elukestvas õppes ning ühiskonnas laiemalt. See võib omakorda tuua kaasa sõltumise sotsiaaltoetustest ja teistest riigi poolt pakutavatest tugiteenustest,“ rääkis siseministeeriumi kantsler Leif Kalev.\n2015. aasta sügisel algama kavandatud kohanemiskoolitused on mõeldud kõikidele alla viie aasta Eestis seaduslikult elanud välismaalastele ja nende perekonnaliikmetele, muuhulgas ka rahvusvahelise kaitse saajatele. Koolitusele suunab välismaalasi politsei- ja piirivalveamet, kuhu pöördutakse elamisloa või elamisõiguse alusel isikuttõendava dokumendi taotlemiseks.\nKohanemisprogramm koosneb erinevatest moodulitest ja algtaseme keeleõppest. Baasmoodulis saavad kõik osalejad esmateadmised Eesti riigi ja ühiskonna toimimise, elanike õiguste, elamisloa saamise ja elanikele pakutavate teenuste kohta. Lisaks kuuluvad programmi erinevad teemamoodulid, milles käsitletakse näiteks töö ja ettevõtluse, õppimise ja teadustöö ning perekonnaga seotud teemasid. „Ootused on selged – koolitused peaksid olema praktilise sisuga, lühikesed ja paindlike läbimisvõimalustega,“ ütles Kalev.\nSiseministeerium on kohanemisprogrammi sisu väljatöötamiseks teinud koostööd tööandjate, teenusepakkujate, kohalike omavalitsuste liitude esindajate, eri katusorganisatsioonide ja ülikoolidega. Koolituste korraldaja leidmiseks korraldab siseministeerium hanked tuleval aastal.\n14. august 2013 kell 13:52


Valu tuharal asub liigestes, Puusavalu ? Mis seda tekitada võib ?\nTuharate nahaalune rasvakiht on üsna täpselt määratletud. Seda kudet nimetatakse iliotibiaaltraktiks. Närve ja kudesid mõjutavad nakkuslikud ja põletikulised vaevused võivad samuti sellist valu põhjustada. See seljavalu tüüp on tõsisem ja kauemini kestev, kui lihtne seljavalu. Tavaliselt mõjutab see tunne ainult paremat või vasakut külge.\nKui te pole kunagi seda kurtnud, siis olete küll üks vähestest õnnelikest, keda on säästetud. Seljavalu on üldkokku-võttes sageduselt viies probleem, mis sunnib ameeriklasi arsti poole pöörduma. Ja see probleem on midagi palju enamat kui ainult valu ja ebamugavustunne — ravi ja kaotatud töövõime lähevad maksma valu tuharal asub liigestes 50 miljardi dollari aastas.\nTegelikult võite enamikul juhtudel ise oma selja eest hoolt kanda. Nipp on selles, et teate, mida ette võtta, ja tunnete ära sümptomid, mille puhul on tõepoolest vaja erakorralisi uuringuid ja ravi. Normaalne selg Selg nagu iga teinegi inimese kehaosa on keeruka ehitusega. Selgroog pole loomulikult üksik luu, vaid sammas, mis koosneb 24 iseseisvast luust ehk seljalülist ehk lülikehast.\nSeljanärvid edastavad lihastesse liigutustega seotud käsklusi ja toovad seljaajju tundlikkusega seotud signaale.\nÜheksal juhul kümnest on alaseljavalu tingitud mehaanilistest probleemidest ega vaja eriuuringuid või keerulist ravi. Kuid te peate teadma ohumärke, mis viitavad tõsistele, erakorralist abi vajavatele probleemidele. Ohumärkide nimekiri on pikk ja kuigi kõik seljahaiged peaksid neid teadma, kogevad neid valu tuharal asub liigestes vähesed.\nAga kui teie sümptomid on ebatavalised või valu kestab neli kuni kuus nädalat, võib arst korraldada mitmeid röntgenuuringuid koos lihtsate labori-analüüsidega — täisvere analüüs, erütrotsüütide settekiirus, uriiniproov. Täpsematest uuringutest on tavalise ägeda seljavalu korral vähe kasu, kuid ohumärkide korral on põhjalik uurimine oluline. Kompuuteruuring KT, kompuutertomograafia on võimas piltdiagnostikameetod, valu tuharal asub liigestes on toonud kaasa revolutsiooni paljudes arstiabi valdkondades.\nSeljavalu korral on see olnud kahjuks vähem väärtuslik — üldiselt tuleb kompuuteruuringut kasutada vaid juhul, kui on vaja täpset uuringut, aga MRT-d teha valu alumises seljaosa liiges saa.\nMRT on kallis uuring ja võib põhjustada klaustrofoobiat. Seda võib olla väga raske teha ka isikutele, kes ei suuda valu tõttu rahulikult lamada. MRT-ga on veel üks probleem — see võib olla liiga tundlik. Kolmes teaduslikus uuringus tehti igasuguse seljavaluta vabatahtlikele MRT seljast. Kui need inimesed oleksid seljavalu kaevanud, oleksid arstid püüd-nud süüdistada selles diskusehaigust ja valud olaliigend oleksid suunanud nad ka invasiivsele ravile.\nTavaliselt taandub valu antikoagulantravi abil kiiresti. Kuna valu aluseks on normaalse verevoolu mehaaniline takistus, siis isegi trombi esialgse rekanaliseerimise käigus tekib märkimisväärne leevendus.\nMRT on tüsistumata alaseljavalu korral harva näidustatud.


LIISI TOIDUBLOGI: Šokolaaditükkidega küpsised\nPosted by Liisi at 13:50\nNeed näevad nii ilusad ja isuäratavad välja :)\n22. november 2012 14:25\nKüpsised paistavad tõesti väga head, eriti need šokolaaditükid on hästi oma kuju säilitanud :)\nDagris ütles ...\nNii ilusad küpsised! Täpselt nagu küpsisevahetuse märgi pealt! :)\n23. november 2012 11:33\nDagris - see polnud küll taotluslik, aga nüüd tõesti vaatan, et on jah sama täpilised nagu küpsisevahetuse logol :)\n23. november 2012 20:55\nhei hei! Otsustasime ka pojaga naisele küpsise üllatuse teha. Välja tuli igavesti vägevalt! Thx retsepti eest :) Edu\n22. märts 2013 20:46\nKui vahva! :)\n23. märts 2013 11:59\n20. oktoober 2016 17:58


EESTIMAA PÄEVIK 2 - ESTONIAN BLOG 2: Arp Müllerit ja teisi järelkuulates.\nOotan nüüd, kui Reprteritunni kordus läbi saab, et siis kuulata ära kogu saade. Huvitav oleks näha, kui palju teistest ajakirjanikest paremini Arp Müller suudab teemat käsitleda! Seni aga juba üleval ERR-i uudislugu Andres Metsojaga. Nimi ja IRL ütlevad juba ära, et sealt midagi tõsiseltvõetavat ei tule. IRL ju vastaste eestvedaja, ilma argumentideta niisama mulli puhudes. Metsoja ju Pärnust ja aitas usinasti kaasa rongiliikluse lõpetamisele. Pärnust, kus tema maavanemaks oleku ajal ei suudetud busse rongidega ühildada. See on piisav, et aru saada - Metsojast tuleb vaid visinal õhku...\nRiigikogu Isamaa ja Res Publica Liidu (IRL) fraktsiooni liige Andres Metsoja pakkus Vikerraadio saates "Reporteritund" välja, et ühistranspordiseadust tuleks muuta ja algatada üleüldine debatt ühistranspordi küsimuses. Ühistranspordi korralduse üle peaks tema sõnul otsustama aga valitsus, mitte minister.\n"See diskussioon tuleb siis parlamendi saali tuua, kui valitsuses sellega hakkama ei saada," ütles Metsoja saates.\n"Selleks riigikogu saalis tuleb algatada eelnõu. Kindlasti see eelnõu peab olema ühistranspordiga seotud ühistranspordiseaduse muutmise eelnõu ja tuleb see debatt algatada," rääkis Metsoja.\nHuvitav, et sellised huumorimehed püüavad näidata ennast Eesti elu edendajatena? Üks kõige olulisemaid omadusi inimeste juures on oskus vigu tunnistada. Ei mõista vigu täna, homme, siis ülehomme juba ehk peaks mõistma, mitte jätkama sama juttu ikka edasi ja edasi? Muide, üldiselt võib nõus olla, et Riigikogus peakski debatid toimuma. Aga kuhu me nendega jõuame? Kui Metsoja pole suutnud Pärnumaal debatte aastate jooksul tekitada, siis miks peaks arvama, et teda üldse DEBATT huvitab? Pärnu rongiliikluse lõpetamise puhul ta ju debatte ei teinud?\nNo nii. Kuidas veab teemat Arp Müller!? Algatuseks jutt ikka sellest, kuidas maainimesed vajavad tihedamat liiklust ja sobivamaid liine, sest nii väidavad kriitikud. Jutt iseenesest õige. Asja "veab" IRL ja nii väidavadki kriitikud, et piletita ÜT ei aita. Saate algus on sissejuhatus sellest, kuidas asja siiani käsitletud. Millest aga üldse ei räägita (ja huvitav nüüd kuulata, kas siin siiski), on see, et suur osa neist (ka IRL-i taustaga kriitikutest on ise viimaste aastategi jooksul teinud suure osa asjust valesti. Nimelt, raha pole suudetud kokku hoida liinide ümberkorraldamise moel ning kui siiski, siis vaid liinide sulgemise abil. Kui ISE oma tööga hakkama ei saa, siis SELLISTE kriitikute juttu ei tohi üldse tõsiselt võtta! Oleks asju tehtud nagu vaja, olnuks PIDEVALT olnud võimalik mingeid liine (ümberistumiste toel) koomale tõmmata, aga KOKKUHOITUD raha eest tihendadagi liine! Ning veel üks väga oluline nüanss - sageli on osa liine tühjad ühes suunas ja selle asemel oleks pidanud analüüsima ja kasutama võimalusi suunata sobivamal ajal busse mitte kaugemasse külasse võsa vahele, vaid järgmise keskuseni. Sest siis tekkinuks liinidel lisaks mõlema keskuse lähiümbruse sõitjatele ka kahe keskuse vahelisis sõitjaid ehk siis täituvus paranenuks. ja loomulikult, maakonnaliinid paljudes linnades vajavad peatusi läbi kogu linna (Viljandi, Pärnu, Põlva, Võru, Rapla jt). Kuid liinid on põhimõttelt nagu aastakümneid tagasi...\nJa kui nüüd Arp Müller toob esile, et Simsoni "vimka" sunnib asjaga kaasa minema, siis põhjuseks sellisele käitumisele ongi nende "kriitikute" äärmiselt ebaprofessionaalne ja ebamajanduslik käitumine.\nKirke Williamson -\nValidaatorite projekt on kestnud juba aasta ja validaatorid on üldiselt olemas. Järelikult pole päris õige ka see kriitika, et asjaga pole tegeletud. Liinivõrgu tihendamiseks on ette nähtud 3,3 milj. Mülleri sõnul olla aga kriitikud jällegi väitnud, et see raha kulub ära kütusehinna tõusuks jm. Aga kas räägitakse ka sellest, et validaatorite süsteem peaks olema vähemkulukam, seega peaks kulusid ka säästetama? Või mitte? Muidugi võinuks valida veelgi lihtsama ja odavama süsteemi.\n3,3 miljonist peaks Willamsoni sõnul (keskm hinnaga 93 senti km) "päris mitu km" ja kütusehinna tõus kaetakse ära ÜT hinnaindeks ja see on 13,6 miljoni kompensatsiooni sees. Kas ühe sõidu asemel külas päevas saab rohkem sõita? Selle peaks ikka ära tegema kohalik ÜTK ja KOV-id. Sest ka tema ütleb, et KOV-id " TEAVAD KÕIGE PAREMINI, KUIDAS BUSSE VAJATAKSE! Tegelikkuses suurim mure ongi selles, et EI TEAT! Just nimelt asjatundmatuse ja reaalse ettekujutuse puudumise tõttu!!\nÜks ütlus on aga väga hea: VAJADUSEL VÕTKE KOGU PUSLE LAHTI, KUI LIINIVÕRK EI TOIMI JA PANGE KOKKU NII, KUIDAS VÕIKS TOIMIDA!\nAndrus Umboja (RE), Jõelähtme vallavanem ja Harju ÜTK juhatuse esimees:\nHarju ÜTK ei toeta uut süsteemi, kuid Läänemaal siiski rakendab. Umboja ütleb, et Harjumaa piirkond on erinev ja sellest 40% on kommertsvedu ning suur osa on rongiliiklusel, umbes 3,4 milj reisimist aastas. Muidugi läheb jutt ebavõrdsusele ja sellele, et suur osa harjukatest peaks ikkagi maksma. Aga mis on Umblejal probleemiks, et ta ei saa aru piletita ÜT põhimõttest? Et see on mõeldud ääremaa, hajaasustuse jmt ÜT elushoidmiseks, mitte ei ole puhtakujuliselt KÕIKIDE liinide (inimeste) sõidu kinnimaksmiseks? Mülleri sõnul olla Jõgisoo hinnangul Harjumaa tasuta süsteemi kulu 15, kommertsliinide asendamise puhul lausa 20 miljonit. Huvitav, kui kommertsliine on 40%, siis kuidas selle võimalik "ülevõtmine" nii vähe kulusid suurendab? Omajagu huvitav on ka see, et Umbleja häälest kostva rahuolematuse tooni põhjuseks võiks olla rahasummade kohta info puudumine. Tema ootaks, et öeldakse, kui palju antakse ja nemad vastaks siis, kui palju selle eest midagi muuta saab. Ministeerium aga ootab, et ÜTK esitaks taotluse. Kas siis Umbleja arvates ei pea ÜTK ise üldse enne teemaga tegelema? Pagan sest aru saab...\nMüller Williamsonilt. Kui pooleks aastaks antakse Eesti peale 13 miljonit, siis millest need käärid? S.t. Harjumaa soov saada 15 milj. Williamson - leida juurde 20 milj liinikm, see olevat müstika! Pigem võiks liinimaht kasvama vaid 20%. Praegu on liinikilomeetreid Harjumaal vaid 6 milj. Kas siinkohal RE+IRL poliitikud viskavad õhku laest võetud numbreid nagu visati ka Haapsalu raudtee ülalpidamiskulude puhul?\nUmbleja - seal, kus on kõrvuti kommerts- ja piletita liinid, siis esimesed surevad välja. Pidevalt korrutatav mantra, aga täpsemalt, MIILISED LIINID? Kus on sellised kõrvuti sõitmised, kus mõju on oluline? Teine mantra, kõrvuti sõidavad rongid ja bussid, rahvas lahkun rongidest bussidele! MILLISTEL LIINIDEL? MILLISE ANALÜÜSI ALUSEL? MIKS EI TULE VASTUSEID?\nSaku, Aegviidu ja Keila rongid ja bussi on erinevad. Keila doteeritavad liinid EI DUBLEERI ronge! Sakus sellised liinid põhimõtteliselt puuduvad. Ka Aegviidu suunal. Miks Müller SELLE kohta ei küsi? Umbleja "kontorust".\nVahele küsiks Umblejalt, kus on Jõelähtmelt bussiliinid Arukülasse või Raasikule, kus siis teatud aegadel saaks korraga sõita KAHELE POOLE!? Miks sisuliselt puudub enda kodul ÜT Tartu suunal? Miks keskendutakse vaid Tallinna "põhjani" kulgevatele liinidele, selle asemel, et hoopis kohati liine optimeerida? Jõelähtmelt (Loksalt) Tallinna (JUST BALTI JAAMANI) on ülitihe bussiliiklus ja kas tõesti "asjatundjad" tahavad väita, et kõik bussid on pilgeni täis? Ja ei piisa sellest, et osa sõidaks vaid Ülemisteni? Ning seega on õigustatud tohutu liinikilometraazh? Ma mõistan, et Reformierakond ei oska raha lugeda ega kokku hoida. Aga ehk siis ei roniks kriitikuks kui enda kodulävel on asjad korrast ära?\nUmbleja räägib, et kõik "koosneb erinevatest tahkudest" ja ÜTK-s vaadatakse kõike tervikuna, kuid mitte Maanteeametis. Kõvad mehed! Ainult et oma tööga kuidagi hakkama ei saa. Ja keegi ei oska ette näha mis juhtuma hakkab, ning et "on tulnud signaale kommertsvedajatelt, et kui asi käivitub pannakse oma liinid kinni. Kas keegi tõsimeeli eeldab, et nad selliseid ähvardusi letti ei löö? Muidugi löövad. Aga jällegi... kus täpsemalt tasuta liinid hakkavad segama kommertsliine? Miks SELLEST ikka ei räägita?\nAndres Metsoja (Pärnu eksmaavanem, IRL):\n"ÜTK-d peavad olema need, kes võtavad vastutuse ja otsustavad jätkusuutliku ÜT koha pealt ning integreeriks sellesse võrku ka õpilasliine!\nTULE TAEVAS APPI! MIDA TE PÄRNUMAAL SIIANI INTEGREERINUD OLETE? Isegi Pärnu rongi asemele pakute Lelleni vaid ÜHE bussi päevas ja kogu Pärnumaal pole aastaid suutnud busse ja ronge integreerida???\nIRL-i fraktsioonis tekkis ka hommikul küsimus võrdsusest ning sellest, et KOV-id peavad liine kinni maksma, bla-bla-bla...\nMäärus annab kolm erinevat võimalust edaspidiseks. Ja kõik maakonnad saavad raha ka liinide tihendamiseks. 3,3 milj liinikilomeetrit juurde - see on sama suurusjärk, kui palju on LIINIKILOMEETREID EESTI PEALE KOKKU LISANDUNUD VIIMASE 14 AASTA JOOKSUL!!! Uskumatu!\nSimson selgitas ka fraktsioonis, et seni on õpilaste eest maksnud KOV-id. Ja Tallinn kulutab 1,38 õpilaste sõitude kuluks.\nMetsoja Mülleri küsimusele, kus on kompromissi koht, vastas Metsoja, et õpilased ja pensionärid saaks kõikjal tasuta, teistele piletind. Ja pädevus on KOV-idel Kui nad lepivad kokku naabritega, siis õpilased saavad ka naabrite juures tasuta sõita. Aga kohapeal peaks otsustama KOV-id.\nOn erinevaid kohtumisi, Ossinovski, Seederi jt-ga. (Märkus: Ossinovski, kaua kaalud ideed, et rongides olekas 50% soodustus peredele? INIMESE EEST!?). Simson ütleb, et raha on olemas piletita sõiduks kõigi jaoks. Maal on probleem, et bussid tühjad, "kuldsetes ringides" aga nii täis, et kardetakse, et inimesed ei hakka bussidesse ära mahtuma! No tore ju? Saavad bussiliinid mõttekamaks! Simson mainib ka seda, et sellest rahast linnatransporti toetada ei saa. Aga äkki saab linnatranspordi kulusid hoopis vähendada? Juhul kui (osagi) maakonnaliine LÄBIVAD LINNA!?\nEbavõrdsus, näiteks Saue inimestele, kes peavad igati maksma, aga sakukad saavad sõita tasuta! Simsoni vastusest tuleb aga välja, et pikki aastaid ei ole sinna avalikke liine üldse olnudki ja Harju ÜTK tekitab ISE segadust, tehes Sakku taotluse avalike liinide avamiseks!? Et siis kui demagoogia ei taha õnnestuda, tuleb sellele luua alus, et siis süüdistada ministrit! Sellist ülbust pole küll kohanud!\nKüsimusele, kas tekivad ka Saue tasuta bussid, et "nii lihtne see ei ole". Aga kas peakski? Ja kui Umbleja arvates ei sõidetaks ka sealt enam rongiga, siis rongiliikluse eelisarendamist silmas pidades pole see õige. Ja et "seal, kus on olemas rong, sõidetaks ikka rongiga". Peab vaatama kompleksselt. Räägib midagi selles võtmes ka Tallinnast, aga jutt on nii segane, et.... jätkabki samas vaimus...\nAga ehk veel kord, ehk saaks aru, et piletita ÜT on mõeldud hajaasustuse jm jaoks ning selleks, et tegu on KOMMERTSLIINIDELE etteveoga suures osas. Miks Harju ÜTK selles suunas TÖÖD EI TEE!? Simson räägib, et Tallinn on teinud kõva teed ja need, kes Tallinna sissekirjutusega kasutavad ronge, lähtuvad sageli just SOODSAMAST võimalusest. Miks me paneme raha üldse nii palju raha ühistranspordile. Ning selleks, et meil on kohustus et aastal 2030 kulutame transpordile sama vähe fossiilset kütust nagu 2012. Aga igal aastal on lisandunud 5% autosid. Kohustuse täitmiseks saab valid, kas keskenduda ÜT-le või säästvamatele autodele. Siit peab iga kriitik ja asjatundja järeldused tegema. Ning, et me "keskendume hajasustusega piirkondade ÜT säilitamisel"! Huvitav, mina saan aru, aga need "eksperdid" ei saa aru?\nMüller: Kas on tehtud uuringuid, kui palju väheneb CO, autokasutus jms? Simson: kindlasti ja tehakse ka edaspidi. Ning senine piletimüügisüsteem oli tagasiside suhtes pigem tagasihoidlik ja seetõttu pole ka piisavat ülevaadet, uus süsteem annab. Maanteeamet pidi tegelema monitooringuga. Küsimusele, kui palju peaks vähenema autokasutus, selgitas Simson, et autode arvu kasv peab vähenema ja ka suunama inimesi ÜT-i.\nSuunistega pole midagi peale hakata, sest "kui tervikust aru ei saa, ja kuigi detailidest on tore rääkida, siis kõlama peaks see tervikuna, aga alates dirigendist kuni lauljana kokku ei kõla, siis see on probleem". Simsoni sõnul vahetaks IRL oma sõnu nagu pesu, aga IRL olla ikka vandel seisukohtadel. Pean teist korda ütlema: tule taevas appi! Hr Metsoja, kuidas kõlas viimastel aastatel Pärnumaa ÜT sümfoonia? Kui maavanem ja ametnikud rohkem kakofooniaga tegelesid? Muidugi jätkabki Metsoja, et asi tuleb viia Riigikokku, kui valitsus hakkama ei saa. Äkki on PROBLEEMIKS IRL-i OLEK VALITSUSES? Sest tänu sellistele ei saagi asjad areneda? Et siis rahaga ei tohiks teha lollusi? Miks küll ise püüate lollustega pidevalt JÄTKATA? Ah et pole mõtet anda lubadusi, et kõikides maakondades saab teha piletita ÜT? Aga saab ju?\nRaul Kudre (Setomaa vallavanem):\nMülleri küsimusele, mis kallutas hääletama poolt, vastas Kudre, et üldkoosolek kohapeal arutas teemat ja sellisest määrusest tulenevalt ei ole mõtet OMA raha eest bussiliine üleval hoida. Puhtalt pragmaatilisel põhjusel. Järgnesid arutlused, mis võib juhtuda kommertsliinidega ja head näited on nende kõrvuti toimimine ning jõuti järeldusele, et olukorda peab väga hoolega jälgima. ja juhul kui mõni liin kaob, siis tuleb need asendada. Küll ei maininud Kudre samuti liinide kohatist sidumist rongidega ja samas ka liinikilometraazhi vähendamisega\nKohalolnud MNT esindaja lubas, et raha on olemas ja liine ei tihendata seal, kus on vaid üks sõitja jne. Plaanis on piiriäärselt ühendada valla erinevad otsad. Müller ütleb, et Obinitsast Värskasse saab, aga tagasi mitte, aga Kudre sõnutsi peaks asjad paremaks minema ja liine ning liikumisvõimalusi lisanduma. Ehk et asjad PEAVAD MINEMA PAREMAKS! Väga loogiline! Loodetavasti prioriteediks saabki rongidega sidumine ja liinikilometraazhi optimeerimine.\nAga ma kardan et need kriitikud ja "eksperdid", kes seni aru ei saanud ega tahtnudki saada, ei saa ka edaspidi. Seega tuleb kohati ametnikud välja vahetada ja koolitada neid kaasaegsetest lahendustest arusaamise suunas!\nMülleril on aga tunne, et sel teemal saab tulevikus veel rääkida! Peabki, kuni need, kes asjast aru ei saa, hakkavad midagi taipama! Ja peab rääkima ka sellest, millest kirjutan ja sellest, miks siiamaani "sümfoonia ei kõla". Metsoja, Umbleja, Partsi, Michali, Kärpuki, Jõgisoo, Taro jpt tegematajätmiste tõttu.\nPosted by Neeme Sihv at 9:26 AM


Tulu deklareerimise ja maamaksu tähtaeg sai mööda - Raamatupidaja\nTulu deklareerimise ja maamaksu tähtaeg sai mööda\nMTA tuletab meelde, et esmaspäeval, 1. aprillil on viimane päev esitada 2012. aasta tuludeklaratsioon ja samuti on siis maamaksu tasumise tähtaeg.\nMaksu- ja tolliamet teavitas maksumaksjaid veebruaris sel aastal tasumisele kuuluvast maamaksu summast. Amet soovitab maksumaksjatel enne maamaksu tasumist kontrollida maamaksunõude olemasolu e-maksuametist/e-tollist või infotelefonilt 880 0816 või e-posti aadressilt [email protected]. Kui nõue on üleval, siis tuleb see maksuteatel näidatud tähtpäevaks tasuda.\nNeed maksumaksjad, kes said parandatud andmetega kordusteated peavad maamaksu tasuma kordusteates märgitud tähtpäevaks.\nTeenindusosakonna juhtivspetsialist Hannes Udde tuletab meelde, et kui maksumaksja jätab maamaksu õigel ajal tasumata, siis tuleb tal järgmisel aastal oodata tulumaksu tagastust kauem. „Üheks kiire tulumaksu tagastuse tingimuseks on nimelt see, et inimene ei olnud eelneva aasta jooksul maksuvõlglane ühtegi päeva,“ täpsustas Udde.


Jõulud luuletused :: Eesel kuuse tuppa tõi ::\nTere «Sõbra Nimi» Ilusaim mälestus - jõulujutt. Palju viind kaasa aegade rutt. Lihtne toake, emake hell, talve vaikuses helisev kirikukell. Säravaist küünaldest ehitud puud. Vaikne on jõuluöö - pühaim tund. «Sinu Teade» «Sinu Nimi»\nIlusaim mälestus - jõulujutt.\nPalju viind kaasa aegade rutt.\nLihtne toake, emake hell,\ntalve vaikuses helisev kirikukell.\nSäravaist küünaldest ehitud puud.\nVaikne on jõuluöö - pühaim tund.\nTere «Sõbra Nimi» Jõu lumes kaotas jõulumees ja kingid maha laotas. Õu lüümes kumas kumas kui hangedesse sumas ja enesesse paotas üht ust üks vana mees. «Sinu Teade» «Sinu Nimi»\nJõu lumes kaotas\nja kingid maha laotas.\nÕu lüümes kumas kumas\nkui hangedesse sumas\nja enesesse paotas\nüks vana mees.\nTere «Sõbra Nimi» olid tormid olid tuisud karu ostis uued uisud uisutas päeva kaks vaatas peeglist ikka veel paks «Sinu Teade» «Sinu Nimi»\nkaru ostis uued uisud\nuisutas päeva kaks\nikka veel paks\nkristo raudsepp (13.12.2007)


Pühendumus algab tippjuhtkonnast - Äripäev\nPühendumus algab tippjuhtkonnast\nHeli Lehtsaar 31. mai 2004, 00:00\n- Ago Vilu, PricewaterhouseCoopersi auditi osakonna juhataja\n- Tiina Lumiste, Eesti Info Keskuse turundusjuht\n- Arvo Raja, Fortum Elekter ASi Viimsi piirkonna klienditeeninduse osakonna juhataja\n- Taavi Tali, TNT Eesti kulleriosakonna juhataja\nPricewaterhouseCoopers, Eesti Info Keskus, Fortum Elekter ja TNT Eesti osalesid üleeuroopalises uuringus ?Parimad tööandjad ? parimad tulemused? ning said kõrgeid hinnaguid ka oma töötajate pühendumusnäitajate osas.\nTiina Lumiste: Mind paneb pühenduma usk firmasse, kus ma töötan, ja toodetesse, mida arendan.\nOluline on ka see, et olen Eesti Info Keskuses n-ö alt üles kasvanud ja et inimesed on mind ise juhiks valinud ? järelikult nad usuvad minusse. Kuidas ma saaksingi siis mittepühendunult tööd teha? Oluline on ka võimalus oma ideid teostada.\nTöötajate pühendumus paistab välja ka sellest, et firma üle tuntakse uhkust, samastatakse end firmaga ning tahetakse endast anda 101 protsenti.\nArvo Raja: Oluline on suur saavutusvajadus, teha oma tööd nii hästi kui võimalik. Pühendumist võib ehk lahti seletada ka nii, et see on mitmetest asjadest loobumine teatud eesmärgi nimel.\nPühendumus tähendab ka seda, et kui sul on eesmärk silme ees, siis tagasilöökide korral ei lase sa kohe jalga. Igast tagasilöögist on alati midagi õppida.\nMinu jaoks on väga oluline teada, et ma olen teinud õigeid valikuid ? see annab kindlustunde. Nagu Tiinagi, sain ka mina reatöötajast klienditeeninduse osakonna juhatajaks ning mind valisid välja töökaaslased.\nTaavi Tali: Mina olen suhteliselt noor juht ja samuti firma seest kasvanud. Oluline on, et sul lastakse teha seda, mida oma ideede teostamiseks vajalikuks pead, ja seejärel näha tulemust. See usaldus paneb tegutsema ja annab jõudu oma tööd tulemuslikult teha.\nAgo Vilu: Eelkõige tähendab pühendumus minu jaoks usku sellesse, mida ma teen ? et see loob väärtust nii teistele kui ka mulle. Oluline on uskuda, et minust sõltub midagi, et ma pole lihtsalt mutrike suures masinavärgis.\nTiina Lumiste: Juhi üks ülesanne on välja tuua häid asju ka kehvades olukordades. Hea juht suudab emotsioone suunata. Kui näed, et midagi negatiivset on tekkimas, siis saad juba eos nurinad vaigistada, kui oma alluvaid hästi tunned.\nArvo Raja: Tuleb osata pakkuda lahendusi, kui olukorrad ei suju ? juhile on oluline oskus näha tunneli lõpus valgust.\nTaavi Tali: Mina olen probleeme koos alluvaga arutanud ning lasknud tal endal üles leida valupunkti, kust ta saab juba ise välja pakkuda, kuidas edasi minna. Nii näitab inimene üles pühendumust ning tahtmist olukorda paremaks muuta.\nTiina Lumiste: Sõltub organisatsiooni struktuurist. Meie organisatsiooni struktuur on suhteliselt lame ja palju võimalusi ettevõttesiseselt karjääri teha ei ole ? võrreldes näiteks pangaga. Nii võibki juhtuda, et inimene areneb ettevõttest välja. Samas on see loomulik areng.\nAgo Vilu: Jah, see on loomulik ja siin polegi midagi taga nutta. Kui pühendunud inimene liigub ka kuhugi mujale edasi, aga samas on rahul selle perioodiga, mis ta teie juures töötas, siis peaksid mõlemad pooled olema õnnelikud.\nArvo Raja: Ma olen mitme alaga tegelenud ja kui tuli pakkumine Viimsi piirkonda tööle asuda, siis leidsin, et tuleb tegeleda sellega, mida oled õppinud. Kuna mul oli tehnikumiharidus seljataga, otsustasin oma eriala juurde jääda. Mulle sai selgeks, et pole mitte ainult oluline teha õigeid asju, vaid õigeid asju ka õigesti teha. Selle mõttega ma ka tööle asusin.\nIsikliku pühendumise juures on oluline see, et töö peab meeldima. Töö ei tohiks olla mingi juhul lihtsalt kohustuste täitmine. Mul on ka ülemustega vedanud, samuti on töökeskkond hea ja töökaaslased toredad. Kõik see loob hea tausta, et inimene annaks endast maksimumi.\nMinu meelest on olulised enesetäiendamine ja juurdeõppimine ning Fortum hoolitseb selle eest, et töötajad õpiksid ja areneksid. Me võime küll vahel naerda eluaegsete tudengite üle, aga samas on see väärtus, kui inimene on võimeline õppima, arenema ja muutustega kaasa minema. Inimene ju elab, kuni õpib, ja õpib, kuni elab. Samuti on oluline ettevõttes paika pandud täpne sisemine töökorraldus, ning meil toetatakse ka oma tervise eest hoolitsemist.\nTaavi Tali: Oluline on näha oma tegevuse tulemust ja tunda, et sellest, mida sa teed, sõltub midagi. Meil oli hiljuti firmas enesehindamine, milles osales umbes 30 inimest. Töötajad võtsid firma tegevuse kindlate kriteeriumite alusel n-ö tükkideks lahti, hinnati, mis on hästi ja mis tahaks parandamist. See nimekiri, kus olid kirjas parandamist vajavad asjad, läks ka tõesti töösse ning juhtkond arvestab firma enesehindamise käigus välja toodud parendusvajadustega.\nSee näitab, et julgedes midagi välja öelda, saad sa muuta firmat paremaks.\nKunagi ma mõtlesin, et pühendumus on see, mis paneb inimesel silmad hiilgama ja ta töötab nagu elektrijänes, jookseb mööda kontorit ringi ja suhtleb vahetpidamata kellegagi. Tegelikult pole see midagi sellist ? pühendunud inimene on endas kindel ja veendunud, teab, mida tahab saavutada.\nMa tean, kuhu ma tahan välja jõuda, ja see panebki mind pühendunult töötama, erinevaid võimalusi proovima. Kuna ma saavutan oma tulemused enamasti läbi teiste inimeste, tähendab see paljuski oma suhtumise ja pühendumuse edasiandmist ka alluvatele.\nAgo Vilu: Töö peab meeldima ja kui juba midagi teha, siis tuleb seda püüda teha kõige paremini. Olen samuti koos firmaga üles kasvanud ning sügavalt veendunud, et PricewaterhouseCoopers on oma valdkonnas Eestis parim. Sellest on omakorda tekkinud hasart, et oma igapäevase tööga ka klientidele tõestada, et me oleme parimad. Ning see hasart on minu jaoks üheks liikumapanevaks jõuks.\nMa arvan, et töösuhe peab mõlemale poolele midagi pakkuma ? nii mulle, et ma areneksin edasi, leiaksin uusi ja huvitavaid asju, mida teha, kui ka tööandjale, kelle jaoks ma peaksin aitama firma väärtust tõsta.\nTiina Lumiste: Minu jaoks on tähtis, et inimesed usuvad minusse ja ma suudan neile midagi anda. Juhina ei saa oma päevakava sada protsenti teostada, sest alati on keegi, kes vajab tuge, sa pead alati olemas olema.\nEesti Info Keskuses töötatud aja jooksul olen ma kõike teinud ? müünud, koolitanud, personaliga tegelenud ? hea on teada kõigest kõike ja see annab lisajõudu. Teadmine, et ettevõte on turuliider, lisab samuti pühendumust.\nKindlasti on oluline, et firma omanikud annavad võimalusi plaanide teostamiseks ja usuvad uutesse toodetesse ? see on ülivõimas tunne ja annab jõudu.\nAgo Vilu: Palju sõltub ka sellest, kuivõrd juhtkond hoolib ja seda välja näitab.\nKui ma ühel hetkel tunnetaksin, et firmajuht ei hooli sellest, mida ma teen, siis mõjuks see mu tööle halvasti, samuti mõjuks minu alluvatele halvasti, kui mina oma hoolivust nende vastu ebapiisavalt välja näitan.\nAgo Vilu: Tunnustamine on ääretult oluline. Paraku on eestlasele omane, et isegi kui mõtled oma töötajast tunnustavalt, siis sageli seda välja ei ütle.\nOlen isegi avastanud, et mõnikord leiavad alluvad, et ma pole neid piisavalt tunnustanud, aga ma ise mõtlen, et kuidas ei ole ? ma ju arvan sinu tulemustest nii hästi. Hästi arvamisest on aga vähe, tunnustust peaks ka välja näitama.\nTaavi Tali: Ma olen püüdnud selle peale mitte välja minna, et kellelegi lihtsalt ühe sõnaga öelda ?tubli!? või ?hea!?. Tunnustamine on see, kui lähed inimese juurde, räägid temaga ja vestluse käigus ütled, et ta sai ühe või teise asjaga hästi hakkama ning nüüd on aeg vallutada veel suuremaid sihte. Tunnustamine peaks olema kahepoolne dialoog.\nTiina Lumiste: Töötajad peavad teadma firma eesmärke ja mängureegleid. Kui individuaalne eesmärk paika panna, siis inimene teab, et tema personaalne panus on hästi tähtis. Headest tulemustest tuleb rääkida ja kindlasti tunnustada. Kui sa aga tema saavutust ei märka, on see suurim viga.\nNäiteks oli talvel juhus, et paljud kõnekeskuse töötajad olid haiged ning tervena püsinud inimesed pidid topeltkoormusega töötama. Mõtlesime, kuidas neid tänada. Selekteerisime välja inimesed, kes aasta jooksul polnud üldse haiged olnud, ning premeerisime neid piduliku õhtusöögiga uhkes restoranis.\nAgo Vilu: Tunnustamisega võib tekkida ka see oht, et kui suure seltskonna ees kedagi tunnustada, siis need, keda parajasti ei kiideta, tunnevad end puudutatuna, sest nemad on ka head tööd teinud ? eriti võib see juhtuda suure egoga inimestega.\nAgo Vilu: Ainult raha tõenäoliselt pühenduma ei pane, aga liiga väike raha võib pühendumust maha võtta.\nTiina Lumiste: Eelmisel aastal tegime küsitluse, mis inimesi Eesti Info Keskuses kinni hoiab, mis neile meeldib ja mis mitte. Palk oli oluliste asjade edetabelis alles kolmandal kohal ? head töökaaslased ja usk firmasse olid olulisemad.\nTaavi Tali: Üks osa motiveerimisest on ka boonussüsteem ? inimesed teavad, et kui nad pingutavad, saavad nad ka suuremat tasu. Mul on ka kogemus varasemast töökohast, kus palk oli väga hea, aga mind ei peetud suurt millekski, sest juht teadis kõike ja tegi kõike ning töötajad olid väikesed etturid, kel polnud võimalust ennast teostada. Seega on raha küll tähtis, kuid mitte kõige olulisem.\nTaavi Tali: Mina hakkasin küll järele mõtlema, et kes ma TNTs olen ning kui palju minust oleneb. Kas ma saan iga päev anda endast parima? Igapäevase tegevuse käigus ei jää just palju aega analüüsida asju laiemalt, aga see küsimustik sundis seda tegema.\nArvo Raja: Me olime just enne seda täitnud kontsernisisese küsitluse ja esimesed avastused tegin selle põhjal. Igal juhul aga paneb pühendumusuuring enda sisse vaatama ja näed, kuidas su tegevust teised hindavad. See seob ja mõtestab ka vastutust.


Asmann: Rail Baltic vajab äriplaani - Logistikauudised\nEuregio foorumil esinenud Eesti Raudtee juhatuse esimees Ahti Asmann rõhutas ettekandes, et Rail Baltic vajab nüüd konkreetset äriplaani.\n"Tallinnast vaadates on Rail Baltic viimaste kuudega võtnud vormi, kus visioonist hakkab vormuma midagi konkreetsemat. Algamas on analüüsi koostamine, mis annab vastuse, mil moel on sisuliselt ja õiguslikult kõige adekvaatsem korraldada tulevase Rail Balticu riikidevahelise ühisettevõtte juhtimist.\nLõppfaasis on ka rahvusvaheline hange Rail Balticu raudtee ja raudteega seotud ehitiste eelprojekti koostaja leidmiseks," ütles Asmann.\nAsmann rõhutas, et käes on aeg keskenduda küsimusele, kuidas suurprojekt tegelikkuses kommertsialiseerida. "Peame arvestama, et valdav osa läänemere transiidi-ja kaubaveo ruumist mõtleb ärist vaid ida-lääne suunal, mitte põhi-lõuna suunal. See on ka loogiline, sest Rail Balticuta on põhja-lõuna suunaline kaubavedu olnud enamjaolt ebaloogiline lahendus, " ütles Asmann.\nAsmanni sõnul tuleb Rail Balticu edukaks elluviimiseks senisest enam keskenduda sellele, et leida võimalikult varakult üles projektist äriliselt huvitatud osapooled. "Asudes planeerima, kuidas Rail Baltic ühendub teiste täna juba toimivate logistikalahendustega, peame tooma laua taha ka ettevõtjad ja huvirühmad. See protsess ei saa olla vaid ülevalt alla planeeritud," lisas Asmann.


Ettekanne: Spark Demo Ideede teisipäev — Ajurünnakustuudio Loovusait\nKäisime Spark Demos Ideede teisipäeval rääkimad ideede genereerimisest ning sellest millised on peamised takistused organisatsioonides ning kuidas neid ületada ja luua loov organisatsioon\nTulenevalt sellest kuidas osatakse luua vingete ideede esile kerkimiseks sobiv kultuur võib organisatsioonid jagada kolme grupp: deep shit, üritajad ja kooreriisujad. Kolmas grupp on väiksem, aga kõige edukam.\nOrganisatsioonid, mis investeerivad loovusesse ja loova keskkonna kujundamisesse ning annavad töötajatele suurema vabaduse tõstavad nii töötajate produktiivsust, organisatsiooni innovaatilisust kui töötajate rahulolu.\nInnovaatoriks ei sünnita, vaid kasvatakse - see on süsteemne ja pikajaline töö, mida on vaja teha pidevalt. Pigem nagu klaveri mängimine, mitte kingapaelte sidumine.\nVõluvits on LSD - loovuskaitseala (ehk sellise keskkonna loomine kus ideid ja nende esitajaid maha ei tapeta), seltskond (ideed tekivad ja neist räägitakse ainult heas seltskonnas - sellises, mis inspireerib, kellega on huvitav ja lõbus ning mis arendab töötajate karjääri) ja disainmõtlemine (kus klient ja töötaja on asetatud keskmesse).


FOTOD | Gertu Pabbo lõpetas ülikooli: nüüd saab natuke pead puhata | Elu\nKatharina Toomemets, 19. juuni 2019 18:37\nGertu Pabbo lõpetamineFoto: Tiina Kõrtsini\n„Kergendus on, saab nüüd natuke pead puhata,“ kirjeldab lauljatar Gertu Pabbo tundeid, mis teda valdavad. Täna sai ta Balti Filmi- ja Meediakoolis näppu bakalaureusetunnistuse.\nGertu lõpetas integreeritud kunsti, muusika ja multimeedia eriala. „See tundus täpselt mulle sobiv ala, sest olen alati soovinud õppida midagi muusika vallas, kuid mitte puhast laulmist või instrumenti ja seetõttu tundus see valik mulle väga õige,” põhjendas ta kolm aastat tagasi erialavalikut Õhtulehele.\nJULGE ETTEVÕTMINE! Gertu Pabbo seikleb Prantsusmaal mägedes! (5)\nEriala lõpetanud võivad tulevikus leida tööd näiteks loomingulise juhi assistendina, ettevõtteid teenindava kujundajana, reklaami- ja turundusfirmades, reklaamide taustamuusika loojana, muusikalise sündmuse korraldajana ja paludel muudel ametikohtadel. Ühessegi muusse kooli ega muule erialale Gertu katseid ei teinud. „Mitte miski muu ei vaimustanud mind lihtsalt nii, nagu see kool ja eriala,” rääkis Gertu siis.\nNüüd ütleb Gertu, et kolm aastat ülikoolis on läinud väga kiiresti. „Tundub, nagu ma just astusin kooli sisse,“ muigab ta. Olgugi, et aeg läks lennates, olid ka mõned raskused. „Olid mõned keerulisemad ained, millest nii kergesti läbi ei saanud, aga eks iga eriala puhul on mõned asjad teistest raskemad.“ Cum laude peale Gertu koolis välja ei läinud. „Ma ei mõelnudki selle peale üldse. Pigem mõtlesin, et õpiksin võimalikult palju.“\nLõputöö kaitses Gertu aga hindele A. „Meil tuli teha loovpraktiline lõputöö ja ma korraldasin oma kodulinnas Tõrvas kontserdi. See oli mõnus ja hubane kontsert, kus mina ja Vaiko Eplik laulsime. Korraldamine läks väga hästi,“ räägib Pabbo. Tõrva kultuurimajas toimunud kontserti hakkas Gertu korraldama jaanuaris. „Jaanuarist märtsini oli üsna tihe aeg, kontsert toimus märtsi lõpus.“ Ettekirjutus oli, et ka Gertu ise peab kontserdil üles astuma. Kogu üritus võeti videosse, mille järgi komisjon seda siis hindas.\nGertu on oma hindega väga rahul ja ütleb, et ootaski sellist tulemust. „Ma nägin sellega väga palju vaeva ja sain töö kohta ka head tagasisidet.“\nErialavalikuga ja otsusega ainult ühele erialale kandideerida on Gertu väga rahul. „Minu jaoks valmistab suurt raskust muusikateooria ehk solfedžo, see oli kõige raskem osa. Ja ka see, et ma ei saanud nii tihedalt muusikaga tegeleda, kui oleks võinud. Kool võttis päris palju aega.“ Kas koolilõpp tähendab seda, et Gertult on nüüd peagi uut muusikat oodata? „Elame-näeme,“ vastab ta kavalalt. „Elan päev korraga, eks vaatab, mis saab.“\nEdasiõppimisplaane Pabbol hetkel pole. „Praegu puhkaks natuke õpingutest, aga ei tea, mis tulevik toob.“


FAKTIKONTROLL | Hirmutamine sotsiaalmeedias: politsei ei jälgi telefonide kaudu meie kogunemisi ja käimisi - Eesti Päevaleht\nFAKTIKONTROLL | Hirmutamine sotsiaalmeedias: politsei ei jälgi telefonide kaudu meie kogunemisi ja käimisi\nKohtla-Järve gümnaasiumisse meediaõpetajaks läinud Hannes Võrno jagab Facebookis oma jälgijatele valeinfot, milles väidab, et koroonameetmete karmistumise tõttu jälgitakse meie mobiiltelefonide asukohta. Politsei lükkab sellise väite ümber.\nEi, politsei ei jälgi meie telefone\nTeksti on täpsustatud 07.12. Hannes Võrno kustutas oma postituse, hiljem Facebookis jagades, et tegemist oli "sotsiaalse eksperimendiga" tema meediaõpetuse tundideks, mitte valeinfo jagamisega. Teisalt on artiklisse lisatud maskivastase kogukonna ühe aktiivse eestkõneleja William/Viljar Kovali postitus, mis on sõna-sõnalt Võrno algpostitusega sama.\nPostituses väidetakse järgmist: “Tänasest töötab jälgimissüsteem, millega positsioneeritakse nii sisse- kui väljalülitatud mobiilsidevahendid, et alustada suuremate rahvakogunemiste laialiajamisi ning kokkusaanute karistamist rahatrahvidega. Sestap soovitus: sõpradega kokku saades, jäta mobiiltelefon koju ja lepi seltskonnaga kokku, et pundi peale ühest sidevahendist piisab. Oled ilma telefonita palju seltskondlikum inimene. Las nuhid nutavad, ära kanna “kiipi” kõikjal kaasas…”\nPostitus on tehtud 5. detsembril ning on kahe päevaga jõudnud üle 90 tuhande eestikeelse Facebooki kasutajani. 6. detsembril, pärast käesoleva kontrolli avaldamist, eemaldas Võrno selle sotsiaalmeediast.\nKeskendume just postituse esimesele poolele, mis esitab faktina seda, nagu jälgiks inimesi võimuesindajad nende mobiiltelefonide kaudu.\nPolitsei esindaja lükkas sellise väite nagu jälgitaks kõikide inimeste telefone kategooriliselt ümber.\n“Sellist jälgimist me ei kasuta,” ütles faktikontrollile politsei pressiesindaja. Ta täpsustas, et politsei võib küll vajadusel kontrollida inimese asukohta sel juhul, kui vastav palve tuleb Terviseametilt. TA võib kahtluse korral paluda politseilt abi näiteks siis kui COVID-19 positiivse diagnoosi andnud inimene on määratud eneseisolatsiooni, kuid on alust arvata, et inimene seda eirab. Sel juhul saab politsei inimese asukohta kontrollida.\nHirmutamist sotsiaalmeedias nagu politseinikud kõikide koroonapositiivsete ja lähikontaktsete liikumistel silma peal hoiaksid, oleme ümber lükanud varasemaltki (1). Lisaks sellele, et politseil puudub vastav volitus ilma põhjendatud kahtluseta seda teha, pole selleks ka lihtsalt ressurssi.\nKeskkriminaalpolitsei juht Aivar Alavere lisas: "Politsei tohib telefoni positsioneerida kahel juhul - kriminaalmenetluse seadustiku järgi prokuratuuri loal ja korrakaitse seaduse alusel kõrgendatud ohu väljaselgitamiseks või tõrjumiseks."\nNäiteks kasutab politsei positsioneerimist maastikul eksinud või kadunud inimeste puhul kui on alust arvata, et inimese elu on ohus ehk on kõrgendatud oht.\nKriminaalmenetluse raames on telefoni positsioneerimine lubatud raskete kuritegude uurimisel. Need kuriteod, mille puhul jälitustegevus on lubatud, on seadusandja poolt kindlalt määratletud. Positsioneerimiseks peab politsei saama prokuratuuri loa. Positsioneerimise kohta saab täpsemalt lugeda kriminaalmenetluse seadustikust, § 1265 ja korrakaitseseadusest § 35.\nSee, kuidas vajaduse korral positsioneerimist läbi viiakse, politsei ei avalda. "Jälitustegevuse meetodid ja taktika on kaitstud riigisaladusega ning võimekusi me konkreetsemalt kommenteerida ei saa," lõpetas Alavere.\nSeega politsei ei jälgi meie mobiiltelefone (sisse- ega väljalülitatuid), et ennetada rahvakogunemiste tekkimist.\nSeda kinnitas hiljuti Delfi erisaates ka Põhja prefekt Kristian Jaani. “Terviseamet täiesti arusaadavatel põhjustel ei jõua sellist järelvalvet teha. Näiteks pole mõtet saata “koroonadetektiive” avalikku ruumi jälgima. Kui me näeme olukorda, et kinni ei peeta 2+2 reeglist, siis me selgitame, miks oleks mõistlik sellest kinni pidada, kuid meie eesmärk pole trahvi teha.”\nJaani kinnitas sedagi, et politsei eraldi patrulle veel välja pole pannud, et jälgida inimeste piirangutest kinnipidamist. Nii jälgivad tavapärased patrullid seda, kuidas peetakse kinni alkoholimüügi piirangutest, kogunemispiirangutest ja ka maskikandmise kohustusest.\nSamas saates mainis Jaani muuhulgas ka seda, et suured erapeod tulevad välja mitte politsei “nuhkimistööna”, vaid seeläbi, et kohusetundlikud inimesed ise annavad teada üritustest, kus võib olla risk koroonaviiruse kolde tekkeks. Neil juhtudel saab politsei teha ennetustööd, selgitates peo korraldajale võimalikke riske ning vastutus, juhul kui koroonaviirus peaks peolt laiali pääsema.\nKevadise eriolukorra ajal teatas õiguskantsler üheselt (2), et politseil puudub volitus meie telefone jälgida, juhul kui positsioneerimise põhjus pole oht inimese elule. Nii võib näiteks telefonipositsioneerimist kasutada kadunud isikute asukoha tuvastamiseks. Kevadel eneseisolatsiooni määratud inimestele politsei esindajad helistasid, mitte ei positsioneerinud neid.\nOtsus: Tegemist on valeväitega. Politsei ei jälgi meie telefone ning seega ei ammuta liikumisinfot suuremate kogunemiste ennatlikuks vältimiseks.


Valu jalgade liigestes põhjustab ja ravib, Valu liigeste patogeenides\nKõik need nähtused põhjustavad liigeseõõne verevarustuse halvenemist ja valu ilmnemist liigestes ja lihastes. Valu jalgade liigestes teeb murelikuks suurema osa vanemast põlvkonnast, kuigi neid esineb ka noorelt.\nBursiit Valu jalgade liigestes põhjustab ja ravib Alajäseme struktuuri hävitamise või kahjustamise mehhanismid põhjustavad esimeste ebameeldivate aistingute tekkimist. Samal ajal muutub Valu liigeste patogeenides liigeste valu signaaliks ühendava moodustumise keerukatest muutustest ja sõltub põhjusest, mis põhjustab kogu jala või selle üksikute sektsioonide liikumisvõime halvenemist.\nMiks valu ilmub jala liigestes, põhjustab inimese kõigil luuliigestel on tekkivast füüsilisest tegevusest pidev mõju. Ja väga sageli võimaldab see funktsioon neid sõidu ajal üle koormata. Aja jooksul võib mehaanilise ülekoormuse Valu liigeste patogeenides põhjustada destruktiivsete protsesside alguse liikuvas struktuuris.\nAlatoitumus põhjustab keha tugipiirkonnas keeruliste muutuste ilmnemist, mis ilmnevad liikumise, seismise ajal ja mõnel juhul isegi puhkuse ajal ja pärast seda. Jalade liigestes valu põhjustavate haiguste klassifikatsioon jaguneb põletikulisteks protsessideks ja degeneratiivseteks-düstroofseteks muutusteks.\nHaiguse põhjuse väljaselgitamine määrab probleemi terapeutilise lähenemise alused. Kaasaegsed uurimistüübid võimaldavad täpselt kindlaks teha patoloogilisi muutusi, kui jalgade liigestes ilmnevad valud.\nJäseme alumises osas anatoomiliste muutuste ja ümbritsevate struktuuride kahjustuste kliinilise uuringu läbiviimine ja ravi, kui jala liigesed valutavad, viiakse läbi valu lokaliseerimise põhjal. Vere laboratoorsed uuringud viiakse läbi, et välistada patsiendi üldise seisundi rikkumisi, liigesevedelikku - selle omaduste muutuste kindlakstegemiseks. Informatiivseid andmeid saab saada radiograafia abil ja staatiline deformatsioon tuvastatakse või välistatakse pärast podomeetriliste näitajate läbiviimist.\nIgasugust Valu liigeste patogeenides peab toetama sidemete kinnitamine. Teises etapis, kui jalgade liigesed valutavad, hõlmab ravi ravimite toimimist patoloogia põhjusel. Jala liigeste degeneratiivsete muutustega, kui lisaks ebameeldivatele aistingutele on kuulda ka krõbinat ja pärast pingutust on ärrituse reaktsioonisignaalid rohkem väljendunud, peaks ravi olema põletikuvastane ja valuvaigistav Indometatsiin, Diklofenak, Iuprofeen. Selliste haiguste hulka kuuluvad artroos, osteartroos, samas kui fastsiit lihaste sidekoe kahjustus kombineeritakse sageli jalgade, põlvede liigeste valuga, ravi sellise kombinatsiooniga peaks olema keeruline.\nKõhre Valu liigeste patogeenides häiretega jalgade liigeste valu ravimisel on vaja võtta aeglase toimega ravimeid kondroitiin ja glükoosamiin. Toitainete saamine peaks algama õigeaegselt varases staadiumis, kui ilmnevad valu jala liigestes, peaks ravi olema suunatud kõhrekoe kaitsmisele ja taastamisele. Põletikulise protsessi ajal jala liigeste valu ravi peaks olema suunatud keha reaktsiooni peatamisele ärritava aine olemasolule selles.\nSelleks on ette nähtud põletikuvastased mittesteroidsed ravimid, antibiootikumid ja immunostimulaatorid. Kusihappe soolade moodustumine ilmneb puriini ainevahetuse rikkumise tõttu, haiguse pikk kulg põhjustab sõrmede punetust ja valu jalgade liigestes, kuidas sel juhul ravida, sõltub patsiendi sügavast uurimisest saadud andmete analüüs.\nValu jalgade liigestes: põhjused, sümptomid, diagnoosimine, ravi Liigespatoloogia kahtlusega ortopeediga ühenduse võtmise peamine põhjus on jalgade liigeste valu. Sündroom tekib põletiku, innervatsiooni katkemise või koe degeneratsiooni korral. Valu tunnused sõltuvad haiguse staadiumist ja põhjusest.\nRavi määratakse pärast diferentsiaaldiagnoosi, mis tuvastab valuimpulsside päritolu täpse olemuse. Terapeutiliste meetmete standardkomplekt sisaldab ravimite võtmist, füsioteraapia protseduure ja ortopeediliste trakside kasutamist. Valusündroomi tekkimise protsess Valu jalgade liigestes on ebameeldiv Infusioonil soi liigeste valu eest tunne, mis tekib vastusena stiimulile. Valuretseptorite ergastamine toimub erinevatel põhjustel, sealhulgas mehaaniline ärritus ja nakkuslik tegur.\nNärviimpulss, mis ilmub vastaspoolega kokkupuute kohas, edastatakse aju keskele, mille järel keha saadab signaali hoiatuse patoloogia kohta.\nValu jalgade liigestes teeb murelikuks suurema osa vanemast põlvkonnast, kuigi neid esineb ka noorelt. See asjaolu ei ole üllatav, sest jalad mängivad päeva jooksul pagasiruumi toetavat rolli. Põlve- ja puusaliigesed on suurimad liigesed, milles patoloogilised muutused arenevad kiiremini. Hüppeliiges ühendab sääre jalaga, mis kannab kõndimisel peamist koormust. Jalgade paljude liigeste seas, mis võivad samuti haiget tekitada, ründab valu kõige sagedamini suure varba metatarsofalangeaalset liigest.\nDistaalse jala ja pahkluu valu on sama levinud kui valu suurtes liigestes. Põhjused Valu ilmnemine jalgade liigestes häirib tavapäraseid plaane ja sunnib inimest pöörduma arsti poole. Äge intensiivne valu võib kaasneda kudede anatoomilise terviklikkuse rikkumisega trauma ajal ja ägedas põletikulises protsessis.\nKui valu sümptom kulgeb kõrge temperatuuri taustal, põhjustab protsessi nakkuslik tegur. On vastuvõetamatu taluda nõrka valutavat valu liigestes. Sageli ilmneb selline valu valu haiguse kroonilises vormis. Mõnikord ilmneb liigesevalu koos närviimpulsside ergastamise kaugete fookustega.\nSellised põhjused võivad olla selgroo haigused, mille korral valu kiirgub jalgadele. Eraldi rühma võib ilmade muutumisel jagada valusateks aistinguteks. Meteosensitiivsus on patoloogia või trauma tagajärg. Üle aastastel patsientidel tuleb suurt tähelepanu pöörata liigese valulikule reageerimisele ilmastikule. See kõrvalekalle võib olla Valu liigeste patogeenides degeneratsiooni ilming haiguse või liigesekudede loomuliku kulumise tõttu.\nSee on tingitud jalgade ebatavalistest koormustest. Tavaliselt seisavad Valu liigeste patogeenides valu ees sportlased, raske füüsilise tööga seotud elukutsete esindajad, samuti naised lapse kandmise perioodil kehakaalu järkjärgulise suurenemise tõttu. Ohus on 11—aastased noorukid, kellel lisaks kasvuhoogudele on organismis hormonaalsed muutused. Alajäsemete liigestel pole aega kohaneda lihasmassi Valu liigeste patogeenides suurenemisega, mis põhjustab valulikkust, seda tüüpi valu on eriti oluline tüdrukute jaoks.\nJalgade liigeste patoloogia Artriit - liigesepõletikuga kaasnevad ägedad valulikud aistingud, millega kaasneb turse, motoorse võime vähenemine ja naha punetus põletikulise liigese kohal. Valulikkus ei sõltu koormusest ja on pidevalt olemas. Artroos on destruktiivne haigus, mis avaldub mõõduka valu korral, mis tekib pärast füüsilist tegevust. Valulikkus on lühike, kaasneb krõks, lakkab pärast puhkust. Valusümptom omandab kroonilise iseloomu, kui artroos läheb üle lõppstaadiumisse.\nOsteoartroos on krooniline degeneratiivne patoloogia, mis põhjustab pidevat valutavat valulikkust, millega kaasnevad liigutamise ajal liigeses klõpsatused ja liigese hommikune jäikus. Bursiit on bursa põletik, mis põhjustab ägedat lõhkemist põhjustavat valu, moodustades eksudaadiga täidetud valuliku tükikese.\nHaigus võib esineda alajäsemete mis tahes liigenduse lähedal. Sünoviit on sekundaarne patoloogia, mis tekib artroosi komplikatsioonina pärast vigastust või nakatumist. Liigesekapsli sisemise voodri põletikuga kaasnevad tugevad valulikud impulsid, mõnikord pulseeriva iseloomuga, samuti iseloomulikud põletiku tunnused. Võib esineda üldise joobeseisundi taustal koos kehatemperatuuri tõusuga kõrgete väärtusteni.\nTrauma Jalad saavad vigastada suurema tõenäosusega kui muud kehaosad. Valu jalgade liigestes tekib vigastuse ajal ja kaasneb ohvriga kogu ägeda perioodi vältel.\nMõnikord kaasneb valulikkusega tugev klõps, mis näitab koe terviklikkuse võimalikku rikkumist. Alajäsemete vigastuste tüübid: verevalumid löögi või kõrgelt kukkumise tõttu; luude nihkumine liigeses.


Neli rafineeritud eskiisi - Eesti Päevaleht\nNeli rafineeritud eskiisi\nKalle Käsper, Kutt Kommel\n[Pushkini "Väikesed tragöödiad" teatris Theatrum. Lavastanud Lembit Peterson.]\nLembit Petersoni Humanitaarinstituudi üliõpilaste diplomitööna lavastatud "Väikesed tragöödiad" on= emotsionaalselt mitte kõige haaravam, kuid esteetiliselt heal tasemel ja pedagoogiliselt väärtuslik etendus.\n"Väikesed tragöödiad" on raske pähkel lavastaja jaoks ka siis, kui osatäitjatena oleksid kirjas Oleg Tabakov või kadunud Innokenti Smoktunovski. Pushkin oli siiski rohkem poeet kui dramaturg ja "Väikesed tragöödiad" ei kuulu tema suurte õnnestumiste hulka. Igaüks neljast lühinäidendist on otsekui eskiis mõne suure, tervet õhtut täitva mitmevaatuselise lavateose jaoks. (Eesti keeles lisandub veel tõlkeprobleem: nagu luule puhul tavaline, pole tõlgitul seda kõla mis originaalil.)\nSellest hoolimata on tuntud lavastajad just viimasel ajal mitmel korral pöördunud selle teksti poole. Mõned aastad tagasi lavastas "Väikesed tragöödiad" Eimuntas Nekroshius, möödunud kevadel, üheaegselt Petersoniga Anatoli Vassiljev. Väga võimalik, et praegune epohh oma ebamäärasusega on põhjuseks, miks kunstnikud otsivad hästi selgeid, ühemõttelisi, sellistele "puhastele" inimpahedele nagu ihnsus või kadedus (esimese kahe väikese tragöödia teemad) pühendatud teoseid.\nNekroshiuse ja Vassiljevi lavastusi seni kahjuks nägemata saan Petersoni lavastusest rääkida üksnes võrdluses tema enda varasemate tööde ja meie praeguse üldteatripildiga. Selles mõttes võib öelda, et Peterson jätkab "Väikestes tragöödiates" oma loomingu seda osa, mis on suunatud puhta vormi taotlustele. Misanstseenidest ja lavastuse atmosfäärist rohkem on seekord lavastaja hoole objektiks kõne meloodika ja liigutuste, eriti käteliigutuste plastika. Varieeritakse hääle tugevust ja tämbrit ning kõne rütmi, zhestikuleeritakse vähe, kuid läbimõeldult.\nKõige rohkem on lavastaja ülesannetega kaasa läinud Leino Rei Paruni osas ("Ihnus rüütel"). Nii näitleja maniakaalses pilgus kui ka kõhnade, pikkade sõrmede ilmekas töös avaneb tegelaskuju iseloom.\nMarius Petersoni mitmest rollist on huvitavaim "Pidu katku ajal" jesuiitlik vaimulik, kes rahulikult nagu kalamees püüab veel viimasel hetkel saada kiriku võrku pattu langenud poegi ja tütreid. Mozartina ("Mozart ja Salieri") on Marius Petersoni mängus ära tunda Schaefferi näidendist ja Formani filmist alguse saanud geeniusetõlgendust ülemeeliku elunautijana, mis tänaseks mõjub juba rohkem stambi kui novaatorlusena.\nJuhan Ulfsakist (külalisena) don Juani rollis oleks noore näitleja filmisarmi teades oodanud rohkem ka laval. Osa pole küll suur, kuid ka niisuguses mahus võimaldanuks mitmekesisemat esitust. Eriti jäi puudu hääle paindlikkusest, seda just võrreldes tähelepanuga, mida häälele üldse oli etenduses omistatud. Mart Aas Leporellona oli veenvam kui Salierina; naisnäitlejad muljet ei avaldanud.\nIlma aplausi ja lilledeta\nMis saab Theatrumist edasi? See on võib-olla kõige huvitavam küsimus, mille "Väikesed tragöödiad" püstitas. Praegune aeg eesti teatris ei ole soodus vormiotsinguteks - ja teisalt on isegi väga soodne, kui vaadata üleüldist hallust sekka roppusega, mida meile kõige rohkem näidatakse. Kommertslikkuse ja kiire, odava publikumenu eest võitlejate kõrval peab olema ka kunstnikke, keda huvitab kunst iseenesest, ilma sellega kaasnevate lillede ja aplausita. Samas on tähtis, et just niisugune teater poleks asjaarmastajalik, et vorm poleks kellelegi näitlejatest probleemiks, ja kogu tähelepanu koonduks uute väljendusvahendite avastamisele. Kuidas see kord realiseerub Theatrumis, näitab aeg.


New Vintage by Kriss – ANNA ELISABETH\nMinu esmakohtumine New Vintage by Kriss ehetega oli Polhemi pressipäeval juba mõnda aega tagasi. Nüüd uurisin neid ehteid ka “Ilu Sõnumil” ja otsustasin, et kui on veel keegi, kes neist kuulnud pole, siis nüüd on aeg see viga parandada.\nTegu on ehetefirmaga, kus kasutatakse ehete valmistamiseks põhiliselt poolvääriskive, Swarovski kristalle, kasvatatud pärleid, kulla- ja hõbedaga täidetud metalli (viimase mõiste kohta saab lähemalt lugeda SIIT). Mulle meeldib, et need ehted on, nagu nad isegi oma kodulehel ütlevad, väikese “kiiksuga” ja sobivad väga erinevate eelistuste ja stiilidega naistele. Näiteks mina kujutlen neid hapra olemusega kõrvarõngaid tagasihoidlikule tütarlapsele, rippuvaid kaelakette hingelt boheemidele ja vabadusearmastajatele ja suurte kividega käepaelu ja kaelaehteid tõelistele elunautijatele, kelles ka piisake edevust. Noh… mulle.\nMa pole veel ise sellelt firmalt midagi soetanud, aga seniks panin kokku väikese kollaaži oma lemmikutest. Hmm, mu kindlad lemmikud on “Time to Rock” käevõrud (koos musta nahkjakiga? Jah jah jah!). Võite nende ja paljude teiste ehetega tutvuda ka New Vintage veebilehel.