" Герой нашого часу "М. Ю. Лермонтова. Морально-психологічний роман » Українські реферати\n" Герой нашого часу "М. Ю. Лермонтова. Морально-психологічний роман\nМорально-псіхологоческій роман (його художні особливості).\n"Герой нашого часу" - перша в російській прозі лірико-психологічний роман. Ліричний тому, що у автора і героя "одна душа, одні й ті самі муки". Психологічний тому, що ідейним і сюжетним центром є не події, а особистість людини, її духовне життя. Тому психологічне багатство роману укладено перш за все в образі "героя часу". Через складність і суперечливість Печоріна Лермонтов стверджує думку про те, що не можна до кінця все пояснити: в житті завжди є висока і таємне, яке глибше слів, ідей.\nЗвідси однією з особливостей композиції є наростання розкриття таємниці. Лермонтов веде читача від вчинків Печерина (в перших трьох повістях) до їх мотивами (в 4 і 5 повістях), тобто від загадки до розгадки. При цьому ми розуміємо, що таємницею є не вчинки Печерина, а його внутрішній світ, психологія.\nАвтор використовує прінцип хронологічній інверсії (відмова від послідовного зображення). Така розчарована позиція в точності відповідає "разачарованной", суперечливої особистості людини.\nУ перших трьох повістях ( "Бела", "Максим Максимович", "Тамань") представлені лише вчинки героя. Лермонтов демонструє приклади печерінского байдужості, жорстокості до оточуючих його людей, показаним або як жертви його пристрастей (Бела), або як жертви його холодного розрахунку (бідні контабандісти). Мимоволі напрошується висновок, що психологічним нервом Печерина є влада і егаізм: "яке діло мені: странсвующему офіцерові, до радощів і лих людських?"\nАле не все так просто. Зовсім не так однотіпен герой. Перед нами одночасно совісний, ранимий і глибоко страждає людина. В "Княжні Мері" звучить тверезий звіт Печерина. Він розуміє прихований механізм своєї психології: "У мені дві людини: один живе в повному розумінні цього слова, інший мислить і судить його." А пізніше Григорій Олександрович відкрито формулює своє життєве кредо: "Я дивлюся на страждання до радості інших тільки по відношенню до себе, як їжу, що підтримує мої духовні сили ..." На підставі цього правила Печерина розвиває цілу теорію щастя: "Бути для когось причиною страждань і радості, не маючи на те ніякого позитивного права, - не сама чи це солодка їжа нашої гордості? А що таке щастя? Насичена гордість." Здавалося б, розумний Печерина, що знає в чому полягає щастя, і повинен бути щасливий, адже він постійно і невтомно намагається наситити свою гордість. Але щастя чомусь немає, а замість нього стомлення і нудьга ... Чому ж доля героя так трагічна?\nВідповіддю на це питання є остання повість "Фаталіст". Тут вирішуються вже проблеми нестолько психологічні, скільки філософські і моральні.\nПовість починається з філософського спору Печерина з Вулич про зумовленість людського життя. Вулич - прихильник фаталізму. Печерина ж задається питанням: "Якщо точно є приречення, то навіщо ж нам дана воля, розум?" Ця суперечка прверяется трьома прикладами, трьома смертельними сутичками з долею. По-перше, спроба Вулич вбити себе пострілом у скроню закінчився невдачею, по-друге, випадкове вбивство Вулич на вулиці п'яним козаком; по-третє, відважний кидок Печерина на козака вбивцю. Не заперечуючи саму ідею фаталізму, Лермонтов наводить на думку про те, що не можна миритися, бути покірним долі. Таким поворотом філософської теми автор визволив роман від похмурого фіналу. Печерина, про смерть якого несподівано повідомляється в середині розповіді, в цій останній повісті не тільки рятується від здавалося б неминучої загибелі, але і вперше здійснює вчинок, який приносить користь людям. І замість траурного маршу у фіналі роману звучать вітання з перемогою над смертю: "офіцери мене вітали - і точно було з чим".\nГерой відноситься до фаталізму предків двояко: з одного боку він іронізує над їх наївною вірою в світила небесні, з іншого боку, він відверто заздрить їхній вірі, тому що розуміє, що будь-яка віра - благо. Але відкидаючи колишню наївну віру, він усвідомлює, що в його час 30-і роки нічим замінити втрачені ідеали. Нещастя Печерина в тому, що він сумнівається не тільки в необхідності добра взагалі, для нього не тільки не існує святинь, він сміється "над все на світі" ... А безвір'я породжує чи бездіяльність, або порожню діяльність, які є тортурами для розумного та енергійного людини.\nПоказуючи мужність свого героя Лермонтов одночасно затвердив необхідність боротьби за свободу особистості. Григорій Олександрович дуже дорожить своєю свободою: "Я готовий на всі жертви, крім цієї, двадцять разів поставлю своє життя на карту, але волі своєї не продам". Але така свобода без гуманістичних ідеалів пов'язана з тим, що Печерина постійно намагається придушити голос свого серця: "я давно вже живу не серцем, а головою".\nОднак Печерина НЕ самовдоволений цинік. Виконуючи "роль ката чи сокири в руках долі", він сам страждає від цього не менше, ніж його жертви, весь роман - це гімн мужньої, вільною від забобонів особистості і одночасно реквієм обдарованій, а може бути геніальної людини який не зміг "вгадати свого високого призначення ".


ЯК навчитися швидко говорити :: як навчитися згортати язик трубочкою :: Лінгвістика :: ladyfacts.xyz: як просто зробити все\nladyfacts.xyz » Наука » Лінгвістика » Як навчитися швидко говорити\nБудучи школярем, кожен мріяв відповідати урок так, щоб від зубів відскакувало, але не завжди мрія збувалася. І навіть зараз в найвідповідальніший момент не вистачає слів, ви червонієте від збентеження, а мова ледве ворушиться в роті. Все можна виправити при вашому великому бажанні.\nДля того, щоб навчитися швидко говорити, щоранку робіть гімнастику артикуляції. Вона складається з напружених рухів мовою і губами. наприклад,\n- висуньте язик якомога далі з рота, постарайтеся дістати їм кінчик носа і подбородок-\n- поверніть мову в трубочку-\n- зробіть губами хоботок як при поцелуе- поводите хоботком вгору-вниз, вправо-вліво, по кругу-\n- широко посміхніться, постарайтеся дістати кінчиками рота уші-\n- погрімаснічайте, згадайте, як ви в дитинстві дражнились.\nЗгадайте кілька скоромовок. Вимовляєте з спочатку повільно, ретельно вимовляючи всі звуки, а потім швидше, доводячи темп до максимально можливого.\nОсобливо важливі для чіткої дикції скоромовки на тверді приголосні (наприклад, "На дворі трава, на траві дрова, що не рубай дрова на траві двору") І на сонорні звуки (наприклад, "На мілині ми ліниво миня ловили, і міняли миня ви мені на лина, про кохання не мене ви мило молили і в тумани лиману манили мене").\nВимовте швидко наступну скоромовку: "Істерично знервованого конституціоналіста Костянтина знайшли абсолютно акліматизуватися в конституційному Константинополі і винаходити вдосконалені пилепневмомешковиколачівателі". Це скоромовка для студентів ГІТІСу. Якщо вам вдалося її вимовити швидко, то ви прекрасно впоралися з попередніми завданнями. Якщо немає - продовжуйте працювати над дикцією.\nДля того, щоб вільно володіти мовою, необхідно подолати збентеження і невпевненість в собі. Для цього частіше говорите собі, що ви все можете, вам все під силу. Виконуйте щодня наступну вправу:\n- закрийте очі і уявіть себе переможцем. Може бути, це перемога на спортивних змаганнях або на шкільній олімпіаді. Кому що ближче. Посидьте з закритими очима хвилин 10, щоб розглянути у всіх подробицях свою перемогу.\nНамагайтеся більше читати класичної літератури і якісної періодики. Це не тільки розширить ваш словниковий запас, а й наповнить голову думками, якими варто поділитися.\nСтатті за темою "Як навчитися швидко говорити"\nЯк робити гімнастику артикуляції\nГра - кращий метод навчання собак\nЩо потрібно робити, щоб голос став красивішим\nЯк навчитися швидко читати і запам`ятовувати\nЯк навчитися говорити букву "р"\nЯк навчитися читати скоромовки\nЩо таке скоромовка\nЯк навчитися вимовляти р\nЯк просто поліпшити свою дикцію\nЯк відпрацювати дикцію\nЯк дорослому навчитися вимовляти букву "р"


Створено: Середа, 16 березня 2016, 14:17\nЛекція, семінар, лекція, семінар, модуль.... Навчання може бути цікавішим! Саме для того, аби його постійно урізноманітнювати та вдосконалювати, в Університеті Грінченка провели фестиваль методик. Цей захід покликаний висвітлювати інноваційні, творчі здобутки викладачів і студентів щодо процесу навчання.Фрагменти апробованих авторських методик презентували всі охочі. Учасники фестивалю створили невимушену атмосферу своїми інтерактивними креативами :)\nМАРІЯ ПРИМАЧЕНКО. НЕОСЯЖНЕ...\nСтворено: Середа, 16 березня 2016, 11:11\nПримітивістка? В цьому означенні надто багато смислів. Її талант визнав весь світ. Творчість народної художниці України, лауреата премії Шевченка Марії Примаченко – явище самобутнє, неповторне, як мистецтво кожного з великих майстрів. Нині її роботи – в закордонних і вітчизняних зібраннях іменитих колекціонерів.\nМарія Примаченко – художниця, творчість якої прекрасне, дивовижне,утаємничене, і до кінця незбагнене явище. Ретроспективна виставка «Марія Примаченко. Неосяжне» покликана подати творчість художниці як противагу радянської дійсності, яка нівелювала особистість і мала уніфікувати як звичайний побут, так світогляд кожного громадянина. Тут експонуються роботи, які були створені у різні періоди творчості художниці, що дає можливість простежити зміни у техніці та манері, підкреслити виразну альтернативність творчого методу. Крім живопису на виставці «Марія Примаченко. Неосяжне» демонструвалися кераміка її авторства та альбоми з малюнками майстрині.\nТому, якщо Ви хочете дійсно побачити народну Україну з середини, вільно вдивляйтеся на полотна цієї художниці. Смайлик «smile»\nОСВІТНІЙ ФОРУМ 2016\nСтворено: Вівторок, 15 березня 2016, 12:04\nТреба діяти! Саме на цьому наголошували учасники освітнього форуму 2016. До питань освіти вони підйщли комплексно: обговорили те, як навчати, кого навчати та як привернути увагу громадськості до освітніх проблем? Саме від цього залежить рівень співпраці між суспільством, професійною спільнотою та державою. А відтак - впровадження ефективних змін в українській системі освіти не за горами.\nІ в цьому учасники форуму були одностайні.\nДокументальний день в Театрі Переселенця\nСтворено: П'ятниця, 04 березня 2016, 14:29\n«Театр Переселенця» – це абсолютно новий проект на теренах України. На базі центру наук та мистецтва «DIYA» у жовтні 2015 року був створений театр, що має на меті підтримати переселенців крізь призму мистецтва.\nРеальні історії, які показані в творчих замальовках, покликані допомогти пережити людям стрес, який вони відчули через війну. Документальні постановки проходять за участі самих переселенців.\nОдин з проектів «Театру Переселенця» має назву «Де схід?». Його відео-фрагмент був показаний 2 березня в рамках Документального дня в театрі. Це історії про людей, які покинули власні домівки, про тих хто їздить на Схід (військових і волонтерів), тих хто там залишився навіть після початку війни.\nТакож було презентовано ескіз до вистави «Полонені» Аліси Коваленко. Дівчина розповідала глядачам власну історію полону, яка змушувала замислитись над тим, наскільки людина стає безпомічною перед лицем небезпеки.\n«Це той театр в якому не грають», говорить один з авторів проекту та психотерапевт Олексій Карачинський.\nОдна з точок зору, яку часто забувають врахувати – це діти, розповідає Катерина Мізіна, журналіст Громадського телебачення.\nСтворено: П'ятниця, 25 грудня 2015, 16:35\nТворці нової рубрики "Веселі придибашки" вже отримали свої сертифікати на навчання у дитячій телестудії МаліОК. А ви? :)\nДитяча телестудія Університету Грінченка "Маліок" запрошує тебе у свій чудовезний край! Якщо ти знаєш якусь придибашку - веселу історію, віршик, байку, любиш скоромовки, загадки та небелички, тобі до нас! Ми знімемо за твоєю участю нашу рубрику - "Веселі придибашки".\nПропонуємо переглянути невеличкі різдвяні вітання в якому ви зрозумієте, що ж потрібно для того щоб стати гномом :)\nСтворено: Четвер, 24 грудня 2015, 20:34\nДо переїзду в сучасне приміщення Національної радіокомпанії України "Українське радіо" мовило з Харкова, Саратова, Москви, різних куточків Києва. Але завжди лишалось палко українським. За 92 роки існування радіостанція пережила і втрату архівів через розірваний снаряд, і боротьбу за свою самобутність після розпаду СРСР. І зараз консервативне "Українське радіо" терпить нелегкі часи. Період змін, створення суспільного мовлення, виклики сучасного європейського суспільства. В процесі переінакшення середовища, радіо зберігає свою унікальність через архіви із сотнею тисяч фонограм, через хор та оркестр НРКУ, а особливо - через легендарних ведучих.\nСаме одна з таких ведучих, Аліна Акуленко, дає поради молодим журналістам та розповідає про те, в яких випадках радіожурналіст мусить викинути свій текст\nРобота на радіо пов'язана з курйозними ситуаціями. Про свої сльози на зимовому плацу танкового училища розповідає Аліна Акуленко\nСторінка 22 із 33


Газон, який живе на даху: як правильно озеленити дах 2022\nЯких жінок люблять чоловіки найбільше? Що вони самі кажуть про фігуру, зріст, вага і характер своєї дівчини\nЩе не створена формула, що дозволяє підкорити чоловіче серце. Кожен шукає свій типаж, в основі якого зовнішність, характер, особливості особистості. Незважаючи на різноманітність смаків, існують все-таки категорії, що дозволяють зрозуміти, які жінки подобаються чоловікам.\nПривертають різні дівчата, краса має безліч проявів. Але це не про бодіпозітів, фемінізм та інші рухи, які заперечують бажання подобатися.\nЯкою має бути жінка - чоловічий погляд:\nдоглянутою - здорова шкіра, манікюр, педикюр, блискуче волосся;\nволодіти підтягнутою фігурою з гармонійними пропорціями, в ідеалі - пісочний годинник;\n< li> розумною, освіченою, яка завжди може підтримати розмову;\nз врівноваженим характером, почуттям власної гідності.\nБ'юті індустрія активно формує образ бездоганної краси. Величезні очі, довгі вії, чуттєві губи стали обов'язковими елементами привабливості.\nАле варто забути про інстаграмних шаблонах, у чоловіків свої пріоритети:\nРетельну роботу косметолога, лешмейкера оцінять тільки подружки. Пластикові вії, промальовані, немов маркером, брови і надувні губи при денному освітленні виглядають, м'яко кажучи, дивно.\nКрасива зовнішність з точки зору чоловіків - це природність. Бачать образ в цілому, густі хвилясті волосся, легкий макіяж, який підкреслює природну привабливість.\nОдяг є одним з елементів зовнішнього образу, не варто вибирати дуже екстравагантний стиль, чоловіки цього не оцінять. Провокаційні наряди, а також унісекс лякають, краще зупинитися на золотій середині. Вибирати жіночні класичні силуети, що прикрашають фігуру і відповідні приводу.\nЯка фігура найбільш приваблива: худа або повна по статистиці\nСучасна покрівля будівель перетворюється з утилітарною конструкції, що захищає будівлю від дощу і снігу, в квітучий сад або навіть зелену галявину для відпочинку. Скорочення площ під забудову і зростаюча ціна земельних соток змусила проектувальників, будівельників і майбутніх власників житла вишукувати різні способи більш ефективного використання покрівлі. Один з них - створення «зелених дахів».\nНове життя покрівлі - реальна можливість «повернути» займану будівлею площа «в оборот». Це дозволяє зберегти дорогий квадрат землі для корисних справ в саду або городі. Причому такий зелений оазис, що складається з чагарників, квітів і рослин, підніметься на поверх вище.\nВ останні роки поява на плоскому даху садів і зон відпочинку стає своєрідною традицією для сучасного котеджного і заміського малоповерхового будівництва. Озеленена тераса, сад з квітів і кучерявих рослин, легкі навіси типу наметів, шезлонги, низькі столи і стільці не тільки функціонально необхідні, але і стають прикрасою другого «зеленого» поверху, який надає ділянці заміського будинку особливу привабливість і красу (рис. 1) .\nСад на даху. Мал. 1, 2\nЩоб потрапити на плоску експлуатовану покрівлю житлового будинку, будують просту по конструкції одно- або двухмаршевую сходи. Її ступені, як правило, спираються на будівлі (рис. 1). В іншому випадку, якщо зелена дах накриває підсобне приміщення, що примикає до мансарді будинку, з неї можна вийти на дах і побачити навколишній сад.\nЗарубіжна практика будівництва, що має багатий досвід зведення таких дахів, пропонує розміщувати на похилій або плоскій покрівлі не тільки зелені «сади Семіраміди», але навіть і легкі збірні басейни, теплиці, фонтани, лежаки для загоряння, доріжки і майданчики для відпочинку і т.. Так на облаштованих дахах організовується другий ярус, розташований ближче до сонця на цілих три і більше метрів від землі (рис. 2).\nЯкими бувають «зелені дахи»\nВ залежності від ухилу покрівлі, товщини грунтового шару, асортимент рослин і, головне, функціональне використання площі даху можна розділити на дві категорії: інтенсивні (рис. 3) і екстенсивні (рис. 4).\nЯкими бувають «зелені дахи». Мал. 3, 4\nДо перших відносяться такі дахи, на яких не тільки ростуть чагарники, різні рослини і квіти, але влаштовуються пішохідні доріжки, майданчики для відпочинку, навіси, басейни і навіть теплиці і парники.\nБільш убогий асортимент у екстенсивних покрівель. Для них характерні однорічні рослини висотою до 50 см, а товщина культурного шару досягає 25-35 см. У його складі торф'яна і дернова земля.\nЯк облаштувати «зелений дах»\nЯкщо ви вирішили реконструювати дах, тобто перетворити її в сад з газоном і доріжками для прогулянок, перш за все необхідно ретельно перевірити несучу здатність перекриття. Воно може спиратися як на дерев'яні балки, так і на бетонні або металеві конструкції.


Ахтырский Портал - ЖУРЛИВИЙ ЗАТИХА У НЕБІ СПІВ...\nГоловна Наше місто Земляки ЖУРЛИВИЙ ЗАТИХА У НЕБІ СПІВ...\nЖУРЛИВИЙ ЗАТИХА У НЕБІ СПІВ...\nПАМ'ЯТІ А. ЗАЛАВСЬКОГО\nЗалавський Анатолій Олексійович... Охтирчанин, поет, краєзнавець. 18 березня охтирська земля прийняла навіки непересічну людину, нашого талановитого земляка. Йому було лише 62 роки. Багато чого Анатолій Олексійович ще не встиг зробити. Але й чимало ним було зроблено. Його творча душа завищи шукала можливість виплиснутися в поетичні рядки, музику. Він ділився зі всіма добром, гарним настроєм і, в першу чергу, з дітьми.\nОхтирська земля щедро наділяє поетичним& натхненням всіх, хто бачить та любить її красу. Але, на жаль, буденні клопоти з часом зводять нанівець ліричні прояви душі. Важко зберегти ці чарівні дзвіночки, тому так мало серед нас поетів. Проте Анатолій Олексійович зміг не скоритися буденності життя.\nЙого гумористичні твори, байки зрозумілі й близькі людям незалежно від уподобань та віку. Під псевдонімом Олексій Травкін Залавський друкувався в нашій міськрайонці "Прапор перемоги" та в інших, в тому числі обласних виданнях. До речі, батько поета Олексій Маркович навчався разом з відомим поетом-земляком Платаном Микитовичем Вороньком в школі колгоспної молоді.\nСам Анатолій Олексійович закінчив Охтирську школу-інтернат, потім продовжив навчання на фізико-математичному факультеті Чернігівського педінституту. Після альма-матері почав вчителювати спочатку в Горяйстівці, потім в першій школі м.Охтирка.\nБагато часу віддаючи своїм учням, А.О. Залавський перо надовго ніколи не відкладав. Досвід, безмежна любов до рідного краю, здатність помітити те, що пройде у багатьох поза увагою - все це допомагало творити.\nКоли у 1985 році в нашому місті була створена станція юних техніків, очільником її став Анатолій Олексійович. За три роки заклад зміг показати високі результати і став серед подібних в Сумській області - третім. Такі успіхи не пройшли поза увагою керівництва. Невдовзі Анатолію Олексійовичу запропонували стати директором школи № 8. Проробив він на цій посаді до 2002 року, але й після залишився працювати в стінах навчального закладу, що за цей час стали рідними.\nНа творчій ниві у Анатолія Залавського також все складалоя добре. Він неодноразово приймав участь у фестивалі "Вишневі усмішки". Був дипломантом та лауреатом різних фестивалів. Друкувався в газетах і журналах, альманахах "Охтирськими стежинами", "Муза вічна", писав пісні. Твори А.О. Залавського постійно звучали зі сцени, як у виконанні автора, так і інших охтирчан.\nВ першу чергу, кожному пригадається пісня "Для них не кончилась война", яка є візитною карткою Охтирського хору ветеранів війни, праці та військової служби. Однак не менш цінні й коротенькі усмішки, байки. В усіх цих творах продовжується життя самобутнього поета, в них зберігаються вічні почуття і думки Анатолія Залавського.\nСлова і музика Анатолія Залавського\nЗбираються у вирій відлітати,\nЧекають, що ось-ось старенька мати\nїм вийде поклонитись до землі.\nДаремно сил не витрачайте, любі.\nНа вас чекає рідна сторона.\nТаких чудес у світі не буває -\nНе вийде вже, не вийде вже вона\nЩороку їх у вирій проводжала,\nСтрічала із чужої-чужини...\nВсе вірила - весною разом з ними\nПовернуться, повернугься сини.\nОсь ключ зробив своє останнє коло,\nА я стою вже на порозі хати,\nЯ проводжаю в вирій журавлів.\nОт редактора Портала.\nЯ знал Анатолия Алексеевича с 1985 года...\nНа Портале есть его статьи -\nОн всегда казался, таким жизнерадостным, так любил жизнь и наш город. В последний раз видел его совсем недавно, но спешил куда-то и не подошел...\nВ конце каждой его статьи примечание - "продолжение следует".\nУже нет. Земля пухом.


Особливості нацпереезда | Останні новини України та Світу сьогодні\nМіністерство інфраструктури України виступило за створення широкого фронту для боротьби з водіями, що порушують правила руху на залізничних переїздах.\nТому що ті вже дістали. Водії, в сенсі. Цікавий випадок, який, не виключено, і переповнив чашу терпіння інфраструктурної влади, стався минулої п'ятниці під Одесою. Водій, не звертаючи уваги на червоне світло семафора, спритно об'їхав опущений шлагбаум, але, помітивши, що черговий записує номер автомобіля, зупинився. І, за словами очевидців, почав бігати навколо будки станційного доглядача, викрикуючи слова і погрожуючи пістолетом. На щастя, ніхто не постраждав.\nТрохи пізніше, треба зізнатися, постраждав сам водій - у нього відібрали пневматичний пістолет, машину поставили на зберігання на штрафмайданчик, а самого помістили в слідчий ізолятор, де лихач зараз обмірковує перспективи статті КК "Особливо злісне хуліганство з використанням зброї".\n"Кричущі випадки, які ми бачимо останнім часом, а особливо - трагічна аварія в Марганці, свідчать не просто про порушення правил. Йдеться про кримінал, адже з одного боку, водії ризикують власним життям і життям пасажирів, з іншого - створюють загрозу безпеці руху поїздів, які перевозять сотні людей ", - заявив на нараді Мінінфраструктури зам міністра Володимир Корнієнко.\nНа його переконання, нахабна поведінка водіїв-порушників викликає почуття безкарності. "Для того, що б іметьнадлежащіе важелі впливу, треба об'єднати дії залізничників, Головавтотрансінспекції, правоохоронців. Тільки неминучість покарання порушників стане прикладом для всіх водіїв ", - підкреслив Володимир Корнієнко.\nОб'єднувати зусилля, звичайно, треба. Але як це зробити в сформованих організаційно-законодавчих реаліях, незрозуміло абсолютно. Почнемо з того, що водії лексуса, наприклад, і маршрутного автобуса, якщо дивитися на них з будки чергового на залізничному переїзді - це ж зовсім різні люди.\nЩо робить черговий? Сидить, і записує номери порушників. І сортує: вантажівки, автобуси, таксі - наліво, приватний автотранспорт - направо. Перша чарочка раз на десять днів направляється до вхідної до складу міністерства інфраструктури Головавтотрансінспекції, другий, по мірі надходження - в ДАІ.\nУ першому випадку проводиться комплексна перевірка всього підприємства (наприклад, компанії-перевізника). І, що цікаво, у самого водія, який штурмував переїзд на червоне світло, виявитися винуватим немає ніякого шансу. "З'ясується, що водій не виспався, або переробив, був розсіяний - от і не помітив шлагбаум. За те, що в компанії недогледіли, і поставили сонного водія на маршрут, її максимум можуть позбавити ліцензії. А так штраф до 340 гривень ", - розповідає начальник відділу безпеки Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Іван Герега.\nА в ДАІ з порушником, якщо його не спіймали за колесо на самому переїзді, взагалі нічого не можуть зробити. Ну, прийшов їм номер автомобіля-порушника, і що? За законом, привід для штрафу з'являється тільки при наявності протоколу про правопорушення. А який у чергового по переїзду протокол? Так, папірець з номером.\nДо речі, про закони. З 6 січня набули чинності зміни до деяких законодавчих актів України, що підсилили відповідальність за втручання в діяльність транспорту. Так, якщо раніше за перехід колії, де попало, з порушника могли стягнути не більше 17 гривень, то тепер можуть відібрати в десять разів більше. Збільшився штраф за порушення правил проїзду з / д переїзду гужовим транспортом, прогін худоби через залізничні колії, і випас його ж близько залізниці (зараз штраф від 170 до 340 грн).\nАле, що цікаво, віз з конем під жорсткість потрапили, а от людина з машиною - ні. За порушення правил проїзду залізничних переїздів водієві і раніше загрожує штраф від 255 до 425 гривень (при створенні аварійної ситуації - від 340 до 680 грн). Ну а що - торжество справедливості. Перед законом всі рівні: і селянин на возі, і бізнесмен на іномарці. Ще один момент - за порушення проїзду через звичайний перехрестя штраф становить від 425 до 510 гривень.\nНа сьогоднішній день в Україні 5610 залізничних переїздів, розділених по інтенсивності руху на чотири категорії. 4242 переїзду обладнані шлагбаумами, а 1451 з них, де рух інтенсивний максимально, посилено ще й черговими працівниками.\nТворчо розвиваючи думку Володимира Корнієнка про об'єднання зусиль залізничників, Головавтотрансінспекції, і правоохоронців у боротьбі з порушниками переїздів, можна говорити про дві речі. Або треба змінювати законодавство, і передавати черговим по переїзду повноваження інспекторів ДАІ, або до кожної будці приставити ще додатково співробітника тієї ж державтоінспекції та представника тієї інспекції, що при міністерстві інфраструктури.\nАле в ДАІ співробітників - близько 22 тисяч (штат Головавтотрансінспекції - взагалі всього 640 чоловік), і кидати близько трьох тисяч осіб - по одному співробітники правоохоронних органів не ходять, на амбразуру будок залізничних переїздів - недозволена розкіш. Даішники, звичайно, і так люблять перебувати біля переїздів, але де-небудь в кущах і за особистою ініціативою. А ось так офіційно взяти і прикріпити їх до переїзду - нереально.\n"Реальні виходи з положення - системи відеонабдюденія на кожному переїзді, або будувати естакади. Але на це потрібні гроші, у другому випадку - просто величезні ", - вважає Сергій Герега.


На Донбасі знайшли смертельні пастки терористів біля шкіл - ЛНР новини\nНапхали навіть школи: на Донбасі знайшли смертельні пастки терористів\nБіля одного з навчальних закладів на тимчасово окупованій частині Луганської області були знайдені розкидані боєприпаси, серед яких – наступальні гранати "Ф-1". Російські терористи використовують їх для встановлення розтяжок.\nПро це повідомила пресслужба Міністерства оборони України, посилаючись на інформацію, отриману Головним управлінням розвідки.\nЗа його даними, командування російських окупаційних військ підсилює передові позиції з'єднань і частин 1 (Донецьк) і 2 (Луганськ) АК ВС РФ завдяки облаштуванню додатковими мінно-вибуховими загородженнями.\nСаме з цією метою з початку грудня в передові підрозділи противником завозяться нові партії мін і гранат, які розміщуються для зберігання в необладнаних для цього місцях і з порушеннями.\n"Це призвело до зростання кількості випадків їх розкрадання, що посилило небезпеку для населення тимчасово окупованої території у Донецькій і Луганській областях", – розповіли в Міноборони.\n18 грудня російський снайпер убив мирного жителя Мар'їнки. Чоловік сидів на лавочці біля свого будинку, коли його смертельно поранили.\nЗа словами воїнів ООС, окупанти не вибирають, в кого стріляти, оскільки їм не важливо військовий це чи цивільний.\nА 17 грудня російські найманці вбили воїна ЗСУ Василя Лісіцина. Снайпер терористів "ДНР", який вистрелив у захисника, використовував для прикриття своєї позиції маленьку дитину.\nУкраїнаВійна на ДонбасіМіністерство оборони УкраїниГоловне управління розвідкиЛНРНовини ДНР


Перемоги тижня в АТО. Масові затримання бойовиків і шокуючі втрати росіян - oстанні новини з АТО Depo.ua\nПеремоги тижня в АТО. Масові затримання бойовиків і шокуючі втрати росіян\nЩе один важкий тиждень минає у зоні АТО. Не зважаючи на так зване "хлібне перемир'я", він приніс втрати і руйнування, але також приніс і перемоги\nМасові затримання бойовиків "Л-ДНР" та російських найманців\n9 липня стало відомо, що прикордонники затримали на кордоні з невизнаним Придністров'ям товариша покійних бойовиків "ДНР" "Гіві" та "Мотороли" – полковника РФ Валерія Гратова, 1952 року народження, якого російські спецслужби планували зробити "заступником міністра держбезпеки ПМР".\nКрім цього, 10 липня у Торецьку поліція та СБУ затримали чоловіка, який воював проти України у лавах банди "Восток" колаборанта Олександра Ходаковського. Як виявилося, в 2014 році у пошуках роботи 40-річний чоловік приїхав до окупованого Донецька, де добровільно вступив до лав терористів, очікуючи гідної зарплатні. Отримавши посаду в взводі матеріально – технічного забезпечення новобранець розвозив провізію особовому складу ополченців на передову. Бойовику платили 3000 гривень в місяць.\nКрім цього, 12 липня правоохоронці затримали 41-річного уродженця Торецька після його повернення на підконтрольну територію України. Під час спілкування з оперативниками спецслужби, затриманий надав дані, які свідчать про вбивства бойовиками українських військовополонених.\nКрім цього, 12 липня військовим нарядом під час здійснення контрольно-пропускного режиму на блокпості поблизу населеного пункту Городище в ході перевірки автомобіля ВАЗ та перевірки документів було виявлено пасажира, який, за попередньою інформацією, за базою проходить як бойовик "ЛНР". Тим же військовим нарядом у ході перевірки автомобіля Volkswagen та перевірки документів було виявлено пасажира, який за паспортними даними є громадянином Російської Федерації і мав при собі військовий квиток Російської Федерації.\nЗбільшення фінансування української армії\n10 липня цього року Рада національної безпеки і оборони України прийняла рішення "Про невідкладні заходи щодо фінансування потреб національної безпеки і оборони України у 2017 році". А вже 12 липня президент України Петро Порошенко ввів це рішення РНБО у дію, підписавши відповідний указ.\nТаким чином, уряду доручено внести до Верховної Ради пропозицію збільшити витрати загального фонду державного бюджету на 2017 рік на безпеку і оборону на суму 9,5 мільярдів гривень: 3,5 із загального фонду та 6 – із спеціального фонду держбюджету.\nЗокрема 1 мільярд гривень має піти на закупівлю озброєння та військової техніки, 1,4 мільярда – на закупівлю та виробництво боєприпасів. Ще мільярд хочуть виділити на будівництво житла для військовослужбовців. На сучасне озброєння та військову техніку має піти 600 мільйонів гривень (зокрема, на виконання дослідно-конструкторських робіт з розробки новітнього ракетного озброєння – 300,0 млн гривень, поставку бронетанкового озброєння БМ "Оплот" – 300,0 млн гривень).\nШокуючі втрати бойовиків на Донбасі\n10 липня від прес-центру штабу АТО стало відомо, що впродовж минулого тижня російські найманці на Донбасі втратили 17 осіб загиблими та стільки ж пораненими.\nДана інформація підтверджується і з інших джерел. Так, Спостережна місія ОБСЄ, яка базується в російських прикордонних пунктах пропуску в Ростовській області, помітила мікроавтобус з написом "Вантаж-200" на російсько-українському кордоні.\nНадходження нових сухпаїв на передову\n12 липня на передову на Донбасі було доправлено перші сухпайки нового зразка, які розробили волонтери.\nЗа словами військових, які першими оцінювали новий раціон, сухпайки прості у використанні та смачніші за ту їжу, яка пропонувалася їм у якості харчування у польових умовах раніше. І це дуже суттєва перемога.\nБеззбройне просування ЗСУ вперед\n13 липня на Луганщині поблизу Новоолександрівки бійці ЗСУ перед ворожими позиціями встановили український стяг, який знімати його бойовики не ризикують.\nЧерез оголошене "хлібне перемир'я" українські захисники не можуть відповідати вогнем на обстріли ворога, однак вони і без зброї нагадують про себе бойовикам.\nПідготовка підрозділів ЗСУ за стандартами НАТО\n13 липня стало відомо, що за стандартами НАТО у Збройних силах України підготували 28 повноцінних бойових підрозділів. Для їхньої підготовки було задіяно інструкторів із Канади, Великої Британії, США, Литви і Польщі.\nЗокрема, у 2017 році за стандартами Альянсу для Збройних сил підготовано вже 297 інструкторів, а загалом від початку військової реформи - близько 1,2 тис. військовослужбовців-інструкторів, з них близько 600 - за участю іноземних інструкторів.\nТакож у 2017 році за новими стандартами провели 166 заходів оперативної підготовки і 184 основні заходи бойової підготовки. Крім цього, на полігонах Збройних сил відбулося 20 спільних заходів оперативної і бойової підготовки, в яких взяли участь сили й засоби інших військових формувань і правоохоронних органів.


Горбуша - 1 кг, лук ріпчастий - 100 г, соус томатний - 100 г, молоко - 300 мол, борошно пшенична - 100 г, оцет 3%-ный - 50 мол, масло рослинне - 10 мол, лук зелений - 1 пучок, зелень петрушки - 0,5 пучка, зелень кропу - 0,5 пучка, лимон - 1 шт., яйця - 2 шт., сіль, перець чорний і білий мелений по смаку. Спосіб готування Рибу очищають від шкіри, видаляють кості, миють, нарізають філе шматочками й маринують протягом 15-20 хв у суміші оцту, лимонного соку, здрібненої зелені кропу й петрушки, чорного й білого перцю. Для кляра тісто готовлять у такий спосіб: у холодне молоко (або воду) додають сіль, яєчні жовтки, рослинне масло, попередньо просіяну пшеничне борошно й замішують негусте тісто. Після його з'єднують зі збитими в густу піну яєчними білками й все тщательно перемішують. Підготовлені шматочки риби вмочають у рідкий кляр, викладають на ґрати й жарять над розпеченими вугіллями до появи рум'яної скоринки. До стола запечену в кляре рибу подають зі здрібненим зеленим луком, нарізаним кільцями й обсмаженим ріпчастим луком і томатним соусом. Кебаб із сома Інгредієнти Сом - 1 кг, лук ріпчастий - 150 г, лук зелений - 0,5 пучка, оцет 3%-ный - 25 мол, лимон - 1 шт., гвоздика мелена - 3 г, сіль і перець по смаку. Спосіб готування Рибу чистять, миють, знімають шкіру й виймають кості. Філе разом з ріпчастим луком пропускають через м'ясорубку, солять, перчать, ретельно перемішують і витримують у прохолодному місці в плин 1,5-2 ч. Із приготовленого фаршу формуют ковбаски, викладають їх на ґрати й жарять над розпеченими вугіллями. Перед подачею до стола кебаб посипають меленою гвоздикою, збризкують оцтом і прикрашають нарізаним скибочками лимоном і пір'ям зеленого лука. Кебаб з меч-риби по-стамбульски Інгредієнти [...]


Флеш-накопичувач Kingston DT100 G3 32GB USB 3.0 - Tradecome\nФлеш-накопичувач Kingston DT100 G3 32GB USB 3.0 (Код: DT100G3/32GB)\nДля зберігання і транспортування різного роду інформації рядових користувачів, які не пов'язані професійно з миром комп'ютерних технологій, найпопулярнішими модулями є флеш-накопичувачі. Kingston DataTraveler 100 G3 - хороший представник даної групи девайсів.\nобсяг внутрішньої пам'яті: 32 гігабайти - достатній для зберігання музики, фільмів та ігор; швидкість читання даних: 40 мегабіт в секунду - високопродуктивна, працює без «зависань»; швидкість запису даних: 10 мегабіт в секунду - відбувається оперативний обмін; умови зберігання: від мінус 20 до 85 градусів Цельсія; робоча температура: від 0 до 60 градусів Цельсія - підходить для спекотного клімату.


За минулий рік в Україні зафіксували позитивну динаміку нарощування обсягів будівельних робіт, повідомили Корреспондент.biz у Мінрегионі.\nЯк заявив міністр регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Анатолій Близнюк, обсяги будівництва у 2011 році зросли. "Минулого року у нас з&lquot;явилася позитивна динаміка зростання обсягів будівництва. Подібного не спостерігалося протягом попередніх трьох років", - підкреслив він.\nПричому Близнюк зазначив, що в цілому в Україні за рахунок усіх джерел фінансування вкладено понад 170 млрд грн інвестицій в основний капітал. За його словами, цей показник на 20% перевищив показник 2012 року.\n"Загальний обсяг будівельних робіт, виконаних у минулому році, збільшився порівняно із 2010 роком, на 11,1% і досяг 60,5 млрд грн", - повідомив міністр. Водночас обсяги робіт порівняно з попереднім роком збільшилися на підприємствах 19 регіонів країни, заявив він.


Українці створили AR додаток для пауерліфтерів і прибиральників домів | dev.ua\nОлексій Дзюба Гаряченьке 26 листопада 2021, 14:07 2021-11-26\nУкраїнці створили AR додаток для пауерліфтерів і прибиральників домів\nУкраїнські розробники використали технологію так званого «комп’ютерного зору».\nУкраїнська IT-компанія Powercode створила додаток для прибиральників домів і пауерліфтерів, повідомляє Prnewswire.\nПовідомляється, що один з клієнтів компанії — німецька клінінгова компанія ATG хотіла покращити обслуговування клієнтів. Щоб вирішити цю проблему, команда розробників з України створила мобільний додаток, який сканує фасади будівель і миттєво розраховує вартість послуг прибирання. Таким чином, очищення фасаду займає значно менше часу та кроків, ніж раніше.\nКлієнт робить фотографію та завантажує її в додаток. Програма визначає розміри будівлі, вікон і дверей та визначає приблизну ціну. Команда українців розробила нове рішення за 1 місяць.\n«У епоху віддаленої роботи ми бачимо цікаву тенденцію — кожен намагається створити свій світ у смартфоні та метавсесвіт. Як і з додатком Pro Weightlifting, розробленим разом із триразовим чемпіоном Європи, важкоатлетом Дмитром Чумаком», — розповів засновник і власник Powercode Владислав Савченко.\nПідприємець пояснив, що технологія так званого «комп’ютерного зору» відстежує траєкторію руху штанги й підказує, як правильно її підіймати. Нею також можуть користуватися спортсмени-любителі, щоб контролювати свою техніку, завантажуючи відео тренування на смартфон. Цю технологію можна впровадити й в інші види спорту, створивши віртуальних персональних тренерів для бігунів чи гравців у гольф.\nЗа словами українських розробників, так званий «комп’ютерний зір» сьогодні використовується в різних сферах: для огляду ліній електропередач, роботів-кур’єрів чи помічників хірургів.\nНагадаємо, що Powercode — це українська IT–компанія, заснована у 2015 році, з офісами в Києві, Харкові, Дніпрі й Запоріжжі. Серед кейсів компанії — робота з ООН і запуск українського онлайн-супермаркета Foodex24, власником якого є Владислав Савченко.


Основні різновиди друкованої промисловості. - Цікаві факти. Цікаве в світі.\nДо першої групи традиційної друку відносяться всі види рулонних і листових, а саме офсетний друк, глибокий і високий друк, тамподрук та флексографія. Спільна ознака усіх перерахованих вище видів полягає в тому, що додрукарські процеси здійснюються окремо від тиражування. З допомогою традиційної друку виробляють більшість комерційної продукції — книг, журналів, реклами і упаковки. Також ви можете знайти все необхідне на ресурсі широкоформатная печать.\nЯкість такої печатки досить високо і економічно при виробництві великих тиражів. Элкография ж має свої особливості. Тут зображення формується під впливом електричного імпульсу, який перетворює фарбу в гель, і розташовується на спеціальному циліндрі.\nВ якості незаперечного переваги такого способу друку виступає вкрай висока продуктивність, а також яскраві і насичені кольори малюнків. Стаття надана сайтом shtrih.ru. Якісна і оригінальна поліграфічна продукція чекає Вас тут.


ПОВІСТЬ МИНУЛИХ ЛІТ - ЛІТОПИСНІ ОПОВІДІ - ІСТОРИЧНЕ МИНУЛЕ НАШОГО НАРОДУ\nПоляни жили окремо й володіли своїми родами. І до того вони жили родами, кожен на своїх місцях. І були три брати: одному ім'я Кий, другому — Щек, а третьому — Хорив, а сестра в них була Либідь. Сидів Кий на горі, де тепер узвіз Боричів. А Щек сидів на горі, яка зветься нині Щекавицею. А Хорив — на третій горі, від нього вона прозвалася Хоревицею. І збудували вони місто в ім'я старшого брата свого й нарекли його Київ. Був круг міста ліс і бір великий, і ловився там всякий звір, і були мужі мудрі й тямущі, а називалися вони полянами, від них поляни й донині в Києві.\nДехто, не знаючи, каже, що Кий був перевізником коло Києва, мовляв, був перевіз з того боку Дніпра; тим-то й говорили: „На перевіз на Київ”. Але якби Кий був перевізником, то не ходив би він до Царгорода. А Кий князював у своєму роду й ходив до царя грецького, і той цар, переказують, зустрічав його з великою шанобою та почестями. Коли ж він повертався, то прийшов на Дунай, возлюбив одне місце, і поставив там невеликий городок, і хотів було сісти в ньому своїм родом, та не дали йому навколишні племена; так і донині називають придунайці те городище — Києвець. Кий же, повернувшись у своє місто Київ, тут і помер. І брати його, Щек і Хорив, і сестра їхня Либідь тут же померли.\nПісля смерті братів рід їхній став князювати у полян, а в древлян було своє княжіння, а в дреговичів — своє, а в словен у Новгороді — своє. Інше князювання було на річці Полоті, де жили полочани. Від них пішли кривичі, які сидять у верхів'ї Волги, і у верхів'ї Двіни, і у верхів'ї\nПам'ятний знак на честь засновників Киева — братів Кия, Щека, Хорива та сестри їхньої Либеді. Скульптор В. Бородай, м. Київ. 1982 р.\nДніпра, їхнє місто — Смоленськ. Від них же походять і сіверяни. А на Білоозері сидить весь, на Ростовському морі — меря. А на річці Оці, де вона впадає у Волгу, — мурома, яка говорить своєю мовою, і черемиси, які говорять своєю мовою, і мордва, яка говорить своєю мовою. Ось хто тільки говорить на Русі: поляни, древляни, новгородці, полочани, дреговичі, сіверяни, бужани, які сиділи по Бугу, а потім прозвалися волинянами. А от інші народи, які платять данину Русі; чудь, меря, весь, мурома, черемиси, мордва, перм, печора, ям, литва, коре, — усі вони говорять своїми мовами й живуть у краях північних. Радимичі ж і в'ятичі — від роду ляхів. Було ж бо два брати в ляхів — один Радим, а другий — В'ятко. Брати прийшли й сіли: Радим — на Сожі, від нього прозвалися радимичі, а В'ятко сів із родом своїм на Оці, від нього прозвалися в'ятичі. І жили в мирі поляни, і древляни, і сіверяни, і радимичі, і в'ятичі, і хорвати. Дуліби жили понад Бугом, де зараз волиняни, а уличі й тіверці сиділи на Дністрі, у близькому сусідстві з Дунаєм, і була їх велика сила, слов'янських племен, від Дністра до самого моря, і міста їхні стоять до сьогодні. За те й назвали їх греки Велика Скіф, або Велика Скуф.\nУсі ці племена мали свої звичаї та закони своїх батьків, кожен — свій норов і побут. Поляни мали звичай батьків своїх — лагідний та тихий; шанобу й сором великий мали перед своїми невістками та сестрами, матерями й батьками своїми. І був у них шлюбний звичай: зять не ходив брати молоду, а приводили її звечора, за день до того, а завтра приносили за нею придане. А древляни викрадали собі жінок.\nА радимичі, в'ятичі та сіверяни мали спільний звичай: жили в лісі, яко і всякий звір, шлюбів не мали й ставали на ігрища між селами. Сходилися на ті ігрища, на пісні й танці й тут умикали, тобто викрадали, собі жінок, перед тим змовившись з ними. А коли хто вмирав, творили тризну над ним, а тоді вирубували велику колоду та клали на ту колоду мертвяка й спалювали. А після того, зібравши кістки, укладали в малу посудину и ставили на стовпах при дорозі. Так роблять і зараз в'ятичі та кривичі (За В. Близнецем).\nСвятослав укладає мир з греками та повертається до Києва. Смерть Святослава\n— Хочу мати з тобою твердни мир і любов.\nЦар же, почувши те, зрадів і послав йому дарів більше, як до того. Святослав узяв дари й став думати з дружиною своєю: „Якщо не укладемо миру з царем і довідається цар, що нас мало, то прийдуть греки й обложать нас у стінах міста. А руська земля далеко, печеніги з нами у війні, і хто нам допоможе? Укладемо ж мир з царем: вони ж бо присяглися платити нам данину — того й досить нам. Якщо ж перестануть нам платити данину, то знову з Русі, зібравши велике військо, підемо на Царгород”.\n— Я, Святослав, князь руський, як клявся, так і підтверджую договором цим свою клятву: хочу разом з усіма боярами та підданими мені руськими й іншими мати мир і правдиву любов з великим царем грецьким і з усіма людьми, і ніколи не буду замишляти на країну вашу, і не буду збирати війська ні на землю грецьку, ні на корсунську, ні на болгарську. І якщо хто інший замислить супроти країни вашої, то я йому буду ворогом і буду воювати з ним, як уже клявся я грецьким царям. А зо мною бояри й уся Русь, та збережемо правдивий мир! Якщо ж ми не дотримаємося чогось із сказаного, то хай буду я і ті, хто зо мною й піді мною, хай будемо прокляті від бога, у якого віруємо, — Перуна та Волоса, бога худоби, і хай будемо жовті, як золото, і своїми мечами посічені будемо. Не сумнівайтесь у правді того, що ми сказали вам нині, і записали на хартії цій, і скріпили своїми печатками.\nУклавши мир з греками, Святослав замислив повернутися в Київ, бо він побачив, що в нього мало дружини. І сказав собі: „Коли б хто не спокусився вбити дружину мою й мене якими-небудь хитрощами”. Адже багато воїнів було вбито в боях.\n— Піду на Русь, приведу ще дружину. Зібрався Святослав і поплив на човнах до порогів. І сказав йому воєвода батька його Свенальд:\nГ. Якутович. Ілюстрація до літопису „Повість минулих літ”. 1989 р.\nПочувши про те, печеніги заступили пороги. І вийшов Святослав до порогів, і не можна було їх пройти, бо вже почало нести кригу. Зупинився Святослав зимувати в Білобережжі, та не стало в них харчів, і був голод великий, — платили по півгривні за конячу голову. Тут перезимував Святослав.\nУ літо 972-го, коли настала весна, поплив Святослав через пороги. І напав на нього Куря, князь печенізький. Убили Святослава, узяли й зробили чашу з його черепа, обкувавши його, і пили з черепа печеніги.\nСвенальд же врятувався й повернувся до Києва. А всіх літ князювання Святослава було двадцять вісім (За В. Близнецем).\n— Ми прийшли від Папи Римського.\nГоворить тобі Папа так: „Наша віра — світло; ми поклоняємося Богу, який сотворив небо та Землю, зорі й місяць, і всяке дихання живе. А ваші боги — то просто дерево”.\nДізнавшись про те, прибули хозарські євреї й сказали Володимирові:\n— Ми чули, що приходили болгари й німці, кожен навчаючи тебе своєї віри. Німці вірують у того, кого ми розп'яли, а ми віруємо в триєдиного Бога нашого Авраама, Ісаака й Іакова.\nВолодимир на це промовив;\n— Як же інших учите, коли самі відкинуті Богом і розсіяні? Якби любив вас Бог і закон ваш, то не були б ви розсіяні по чужих землях, чи ви й нам того хочете?\n— Ми, греки, віруємо в Бога нашого Ісуса Христа. Він ходив по землі, проповідував Царство Небесне, а його розп'яли на хресті. Та Ісус воскрес і сказав учням своїм, що повернеться з неба на землю й буде судити живих і мертвих, кожному воздасть по заслугах його: праведникам — Царство Небесне, рай і радість без кінця, безсмертя, а грішникам — муки в пеклі й кипіння в смолі. Така буде кара тим, хто не вірить Богові нашому Ісусові Христові: будуть горіти в огні, хто не хреститься.\nІ, закінчивши слово своє, філософ показав Володимиру запинало, на якому було намальовано судилище Господнє й тих стовплених грішників, які бредуть у пекельний вогонь, і праведників, тих, які у веселощах духу вступають до раю.\nІ вручив Володимир грецькому філософові багаті дари й відпустив його з великою честю (За В. Близнецем).\nПочаток великого будівництва в Києві\nКоли Ярослав перебував у Новгороді, прийшла до нього звістка, що печеніги взяли в облогу Київ. Ярослав же зібрав багато воїнів, варягів і слов'ян, прийшов до Києва й прорвався в місто своє. А було печенігів безліч. Ярослав виступив із Києва, приготувався до бою: варягів поставив посередині, а на правому крилі — киян, а на лівому крилі — новгородців. І став перед містом. Печеніги пішли на Приступ і зчепилися на тій горі, де стоїть зараз собор Святої Софії: було тут поле чисте тоді. І почалася жорстока січа, ледве до вечора здолав лютих ворогів Ярослав. І кинулися печеніги на всі боки тікати, і не знали, куди бігти; одні, тікаючи, тонули в Сетомлі, а інші — в інших ріках, а залишок їхній бігає десь до сьогоднішнього дня.\nУ літо 1037-го заклав Ярослав місто велике, біля того міста Золоті ворота. Заклав і церкву Святої Софії, митрополичу, потім церкву на Золотих воротах, а потім монастир Святого Георгія та Святої Ірини. І стала при ньому віра християнська плодитися та поширюватися, і ченці-чорноризці помножуватися, монастирі й храми будуватися та возвеличуватися. Любив Ярослав книги, читав їх часто і вдень і вночі. І зібрав скорописців багато, і перекладали вони з грецького на слов'янське письмо. Написали вони книг велику силу, ними повчаються віруючі люди й тішаться плодами глибокої мудрості. Начебто один хтось зорав землю, а другий посіяв, а інші жнуть і споживають багату поживу, — так і тут: батько всього цього Володимир, він землю зорав і розпушив її, тобто просвітив християнством. А син же його Ярослав засіяв книжними словами, а ми тепер пожинаємо, приемлемо серцем книжну науку.\nВелика-бо користь від навчання книжного. Книги — мов ріки, які напоюють собою весь світ; це джерело мудрості, у книгах — бездонна глибина; ми ними втішаємося в печалі, вони — узда для тіла й душі. У книгах — світило мудрості, а про мудрість сказано: люблячих мене — люблю, а хто дошукується мене — знайде благодать. І якщо старанно пошукати в книгах мудрості, то знайдеш велику втіху й користь для своєї душі. Бо той, хто часто читає книги, той веде бесіду з Богом і наймудрішими мужами.\nІ в інших містах, і селах він ставив церкви, призначаючи туди попів і даючи їм від багатств своїх плату, наказуючи їх учити людей. Радувався Ярослав, бачачи велику силу церков і людей християнських, а ворог нарікав і ремствував, переможений новими людьми християнськими.\nВ охрестив Русь-Україну\n4. Чому „Повість минулих літ” уважається й історичним документом, і художнім твором?\n5. Які докази використав автор літопису „Повість минулих літ”, щоб заперечити думку, ніби Кий був перевізником на Дніпрі?\n9. Яка головна думка „Повісті минулих літ”?\n1. Прочитайте поезії з книжки Олександра Олеся „Княжа Україна”.


Ірина Ліщинська святкує День народження! | Федерація легкої атлетики України\nГоловна Новини Україна Ірина Ліщинська святкує День народження!\nІрина Ліщинська святкує День народження!\nСьогодні, 15 січня, День народження святкує срібна медалістка Олімпійських ігор-2008 з бігу на 1500 метрів, директор змагань юнацького чемпіонату світу-2013 з легкої атлетики Ірина Ліщинська.\nСпортивна кар’єра Ірини – одна з найяскравіших серед українських бігунок на довгі дистанції. Вона протягом багатьох років залишалася серед світової еліти. Срібні нагороди чемпіонату світу-2007 в Осаці та Олімпійських ігор-2008 у Пекіні ще одне підтвердження її таланту та працелюбності.\nПісля чемпіонату світу-2009 Ірина відчула бажання попрощатися з біговою доріжкою, та не зі спортом. Наразі у неї не менш складне завдання – організація найбільш масштабного спортивного турніру в історії України – юнацького чемпіонату світу з легкої атлетики.\nФедерація легкої атлетики України вітає Ірину Ліщинську з Днем народження і бажає їй щастя, сімейного затишку, завзяття, натхнення, сил для подолання дистанції і переможного фінішу у новій «дисципліні» – організації змагань.\nПопередня статтяДругий день «Різдвяних стартів» у фото\nНаступна статтяТкачук, Облещук і Ляхович – чемпіонки Івано-Франківської області


Чому штовхається, смикається АКПП (автомат). Або при перемиканні, іноді на місці. Причини банальні - Dak\nДодому трансмісія автомобіля Чому штовхається, смикається АКПП (автомат). Або при перемиканні, іноді на місці. Причини...\nЧому штовхається, смикається АКПП (автомат). Або при перемиканні, іноді на місці. Причини банальні\nЦе дуже популярні запитання моїх читачів, як на блог, так і на канал. Багато запитують – чому штовхається, штовхається або сіпається коробка автомат (АКПП) при перемиканні передач? Хлопці я вже трохи раз зачіпав у деяких своїх статтях ці проблеми, але вони так сказати «розкидані», сьогодні ж я постараюся об’єднати все воєдино і дати одну, але велику статтю, щоб описати всі можливі поломки або проблеми. НУ що ж не будемо тягнути …\nЯк я вже не одноразово говорив автомат це складний агрегат, який має всередині досить багато механізмів. Він не схожий ні на варіатор, ні на механічну коробку передач, ні тим більше на робот. Це своя незалежна конструкція. Якщо ви погано доглядаєте за цією трансмісією (не правильно змінюєте масло), то це рано чи пізно «вилізе вам боком», вона почне у вас штурханами або штовхатися при перемиканні передач. Це цілком нормальна практика!\nЗапам’ятайте, в 70% випадків відбувається це із-за не правильного обслуговування! Тобто не своєчасної заміни масла. Виробники вішають нам локшину на вуха, що зараз сучасні автомати не обслуговуються, що міняти масло не потрібно (бо його вистачає на весь термін служби), але це не так. Вже через 100 – 150 000 км, ваша АКПП – встане.\nГаразд, але що робити якщо ви «повелися», на ці вмовляння, або в салоні офіційного дилера вам про заміну мастила ніхто не сказав (коректно замовкли проблему). А при пробігу в 100 000 км трансмісія у вас стала «штовхатися» як потерпіла? Чим це може бути викликано? Основних причин всього кілька, давайте докладніше про них.\nВ автоматах залито спеціальне масло, ще його називають ATF рідиною, бо воно дуже рідке (схожий швидше на рідину, ніж на густе масло). Загалом, ця рідина не тільки змащує всі вузли і агрегати всередині, вона є робочим ланкою, адже у автомата немає жорсткого зачеплення з двигуном, зчеплення відбувається за іншим принципом, працює гидротрасформатор. Тобто рідина передає крутний момент від однієї частини гидротрасформатора, інший (зараз не буду вдаватися в подробиці, почитайте за посиланням зверху).\nТак як масло у нас працює, розігрівається до високих температур, з часом воно втрачає свої властивості. Якщо сказати грубо, то воно вже не може ефективно передавати крутний момент від двигуна, трансмісії і далі колесам. Відбувається це із-за того що втрачається потрібна в’язкість, тобто воно або густіє, або навпаки стає рідшою. У різних АКПП по-різному. Ось вам і поштовхи і ривки при перемиканні.\nТому для того, щоб відновити працездатність рідини – МІНЯТИ МАСЛО ОБОВ’ЯЗКОВО, МАКСИМУМ ЧЕРЕЗ 60 000 км! А краще частіше, 40 – 50 000.\nДруга за поширеністю причина «смикань» автомата. Я вже писав статтю – треба міняти фільтр на АКПП, і навіщо це робити, почитайте дуже пізнавально. Вся справа в тому, що фільтруючий елемент це також важлива частина автоматичної трансмісії, він вловлює весь бруд і стружку яка В БУДЬ-якому ВИПАДКУ, з’являється всередині. Як би не були добре підігнані шестерні механізмів.\nВід часу він забивається, і масло вже не може проходити з колишньою інтенсивністю через нього. Від цього проявляється нестача тиску мастила, що призводить до неправильної роботи фрикційних дисків, вони просто не зупиняються в потрібний момент, банально їх не затискає, так як потрібно. Вони прослизають і саме від цього проявляються поштовхи в перемиканні передач. До речі можуть ще й підгоряти, але про це трохи нижче.\nНу що ж, якщо вже заговорили про фрикционах, значить потрібно продовжити саме про них. Це свого роду зчеплення в автоматі, вони або стискаються (зупиняючи ту чи іншу шестерню всередині), або розтискаються — пускаючи потрібну в рух. Як я вже написав вище, коли тиск масла падає, фрикционы не можуть стиснути ефективно, вони починають прослизати один про одного, і банально горять. Від цього масло стає чорним і пахне горілим. Якщо фрикційні диски зносилися (або згоріли), то шестерні не можуть зупинятися або запускатися в потрібний момент. Таким чином, при перемиканні ви будете відчувати — що ваша трансмісія смикається або штовхається.\nНе рідко, передачі можуть взагалі не включитися, або при постановки автомобіля на нейтральну передачу, машина продовжує рух, це говорить нам, що диски злиплися, потрібна заміна.\nХлопці ця поломка вже куди більш серйозна, ніж дві перше, вам потрібно розбирати АКПП і ремонтувати її грунтовно.\nВсе нам відомо, що в автоматичній трансмісії обов’язковий радіатор охолодження масла, встановлюється він для того, щоб прибрати зайву температуру всередині, охолодити змазку, яка розігрілася від гідротрансформатора. Без нього ATF рідина б швидко згоріла і згорнулася, що практично «вбило» б АКПП зсередини.\nТому він обов’язковий. Однак багато хто з нас з вами змінюють мастило на апаратах високого тиску, тобто ставиться система в розрив (між радіатором і АКПП), і під тиском видавлюється все брудне масло заливається нове. АЛЕ! Як правило, не змінюється ні фільтр, ні промивається не піддон коробки, і весь той бруд яка «сиділа внизу, піднімається і забиває все що можна, це знову ж таки той же фільтр, радіатор, гідроблок, соленоїди та інше.\nРадіатор має дрібні патрубки, вони забиваються «на раз» циркуляція рідини не відбувається, вона розігрівається, дуже швидко пригорає – ось вам і причина.\nПотрібно знімати радіатор і чистити його, також я рекомендую вам 10 разів подумати, перш ніж міняти мастило під тиском.\nУ мене у друга була така проблема, після того як зняли і прочистили радіатор, поміняли фільтр і масло АКПП припинила штовхати та штурханами.\nРІДКО, ДУЖЕ РІДКО він виходить з ладу. АЛЕ варто відзначити, бувають двох типів установки:\nВідразу за гидроблоком, тобто, прикріплений за ним.\nЗнаходиться внизу в піддоні і за ланцюгового приводу він розкручується від валів.\nЗавдання одне створювати тиск ATF рідини, що передавати всім важливим вузлів. Якщо він виходить з ладу, ще раз підкреслю – це буває вкрай рідко бо конструкція проста і міцна, то тиск не буде створюватися і відповідно – поштовхи і ривки та інше.\nГідроблок або ще називають «гидроплита», є чи не мізками всього автомата. Якщо цей блок половинити, на верхню і нижню частину можна буде побачити дуже багато дрібних каналів, за якими власне і ходить наша ATF рідина.\nЯкщо грубо виразиться — то кожен канал веде до своєї передачі, він подає тиску масла, і фрикционы стискаються або розтискаються.\nТак от якщо канали в гідроблоки заб’ються, то тиск вистачати не буде, і банально не стискатимуться фрикційні диски, знову прослизання і поштовхи.\nЗабруднення гідроблока, може статися від – не своєчасної заміни масла, а також від заміни під тиском (коли ви піднімаєте всю грязь).\nАЛЕ це ще не все, з гидроблоком поєднані — соленоїди, це спеціальні клапани, які або перекривають канали, або відкривають їх в потрібний момент. По суті це котушки, на які подається напруга, шток або виходить – перекриття каналу, або заходить – напруга йде, пружина здавлює його назад. Таким чином, тиск рідини подається тільки в потрібну в даний момент шестерню.\nЯк ви розумієте, немає нічого вічного, і соленоїди можуть виходити з ладу, вони не закривають канал, але часта поломка – не відкривають їх. ЇХ банально «клинить». А так як його не відкриває (або хреново відкриває) – коробка штовхається або смикається при перемиканні. До речі зараз соленоїди часто в пластикових корпусах, і їх може оплавить від високих температур всередині, от таке зараз якість (раніше вони завжди були металевими).\nЩо робити — треба знімати гідроблок – розбирати і чистити його – далі перевіряти соленоїди.\nНУ і, напевно, останнє – це проводка до цих соленоїдів. До них йдуть дроти, від ЕБУ, які як раз і розподіляють імпульси. Якщо вона погорить, або окислитися, порветься – працездатність порушиться. БАНАЛЬНО НЕ КОНТАКТ, знову АКПП – буде штурханами, штовхати і т. д.\nЦе основні причини, за якими можуть проявлятися такі несправності! Ви можете задати питання – а як же шестерні і взагалі планетарний механізм? Хлопці він також ламається, але часто у вас не будуть включатися передачі ВЗАГАЛІ! Не те що штурханами або штовхатися.\nНА цьому закінчую, намагався детально розповісти про проблеми, думаю допоміг! Щиро ваш АВТОБЛОГГЕР.\nРежим паркінг АКПП. Принцип роботи, як це влаштовано в «автома…


Супрун жорстко розкритикувала слова кандидата «Слуги народу» на пост глави МОЗ Радуцького про особливості лікування у різних рас - СБУ.ua\nСупрун жорстко розкритикувала слова кандидата «Слуги народу» на пост глави МОЗ Радуцького про особливості лікування у різних рас\n30 лип. 2019, 09:00\nМихайло Радуцький, засновник мережі приватних клінік «Борис» і кандидат від партії «Слуга народу» на посаду міністра охорони здоров'я, заявив, що існують особливості лікування «у представників різних рас».\nПро це повідомляє газета «Ваше здоров'я».\nРадуцький зазначив, що необхідно адаптувати впровадження в Україні міжнародних медичних протоколів лікування.\n«Адже, скажімо, генетичні відмінності у перебігу тих чи інших хвороб у представників різних рас визначають і особливості їх лікування. Тому протоколи повинні бути тільки державними, написаними українською мовою, затвердженими МОЗ і Мін'юстом, адаптованими», - сказав він.\nЦе заяву Михайла Радуцького жорстко розкритикувала Уляна Супрун, про що вона написала на своїй сторінці в Facebook.\n«Ми вже нагадували народному депутату Ользі Богомолець, що не буває ніяких "імунних потреб нації", а хвороби не знають національних або територіальних меж. Тому жителі будь-якої країни світу можуть заразитися тим же самим вірусом кору, поліомієліту або збудником дифтерії, - написала Супрун. - Також і з міжнародними протоколами - це такі гайдлайни, універсальні алгоритми для лікарів, як призначати лікування пацієнта. Вони створюються медичним співтовариством на основі багаторічних досліджень і пошуків оптимального шляху лікування. Анатомія для українців, американців чи поляків - однакова. Процес перебігу тих чи інших захворювань теж однаковий».\nНагадаємо, Уляна Супрун розповіла, чому не можна скасовувати медреформу тільки з-за того, що комусь вона не подобається.\n#Міністерство охорони здоров'я України #Уляна Супрун #Михайло Радуцький #«Слуга народу»\n«Слуги народу» працюють без політтехнологів і з індивідуальними програмами 08:44 31.07.2020


Левоміцетин при харчових отруєннях, показання до прийому — Zdorovia\nГоловна » Хвороби та лікування » Отруєння » Левоміцетин при харчових отруєннях, показання до прийому\nЛевоміцетин при харчових отруєннях, показання до прийому\nв Отруєння 14.05.2016\t313 переглядів\nЛевоміцетин — це антибіотик з широким спектром дії. Багато хто знає цей препарат як очні краплі або засіб від прищів, але він здатний позбавляти і від більш серйозних проблем зі здоров'ям. Левоміцетин при отруєнні теж може бути ефективний. Тому для прийому всередину він випускається в таблетках або капсулах.\nПротимікробні властивості Левоміцетину дозволили йому стати засобом проти отруєння, має інфекційну природу. Це важливий нюанс, тому що застосування препарату для лікування, наприклад, алкогольної або наркотичної інтоксикації марно і навіть шкідливо.\nЯкщо прийняти таблетку левоміцетину при інфекційному отруєнні, то препарат надасть бактеріостатичну дію, зв'яже всі шкідливі бактерії і благополучно виведе їх з сечею. Левоміцетин спочатку був синтезований для боротьби з важкими кишковими інфекціями: тиф, дизентерія, сальмонельоз. До цього дня препарат відмінно справляється зі своїм завданням набагато ефективніше, ніж інші антибіотики. Левоміцетин здатний знищити навіть ті бактерії, які «не бояться» пеніциліну.\nУвага! Деякі приймають Левоміцетин від проносу або навіть при незначних змінах стільця. Робити цього не можна, тому що не завжди діарея має інфекційну природу. Краще тримати під рукою Тетрациклін або Лоперамід.\nХарчове отруєння і Левоміцетин\nХарчове отруєння цілком може стати спонукою до того, щоб людина прийняла Левоміцетин. Але на першій стадії, поки їжа поки знаходиться в шлунку, з таблетками варто почекати. Можна просто викликати блювоту, щоб позбавити організм від маси, наповненої шкідливими бактеріями, а потім прийняти активоване вугілля.\nЯкщо ж травний процес уже пішов, значить, запущений механізм інфікування кишечника. В цьому випадку можна прийняти Левоміцетин, який впливає на хворобливу кишкову мікрофлору і усуне вогнище інтоксикації.\nВажливо знати симптоми, щоб можна було відрізнити інфекційну інтоксикацію від будь-якої іншої.\nБлювота і пронос, які тривають протягом більше 3 годин.\nНаростаюча слабкість потерпілого (аж до того, що у нього немає сил підняти голову або руку).\nНаявність в калі гною або крові.\nВисока температура тіла , яка не збивається ліками.\nЯкщо людина лікується в лікарні, то кишкову інфекцію може показати аналіз на бактеріальний посів. У калі виявляться збудники, які чутливі до Левоміцетину. У цьому випадку лікар зможе точно визначити дозування препарату і призначити курс лікування.\nпрепарат негативно впливає на нирки і печінку, тому людям, які мають хронічні проблеми з цими органами, приймати Левоміцетин не слід. у разі крайньої необхідності лікування Левоміцетином проходить під контролем лікаря в стаціонарі. Також препарат не рекомендований вагітним, годуючим жінкам і дітям до 3 років. Небезпечно вживати його і при ангіні.\nЛікування таблетками або капсулами Левоміцетину триває до 14 днів. Ліки приймають за 30 хвилин до їди. Якщо у пацієнта все ще є блювота, то таблетку слід пити через годину після їжі.\nДозування для дорослої людини: 2 г на добу. Якщо стан важкий, лікар може збільшити добову дозу в 2 рази. Дітям доза розраховується за формулою: 15 мг * вага дитини (кг). Максимальна добова дитяча дозування: 400 мг.\nНа смак таблетки гіркі, тому їх не рекомендується розжовувати. Запивати водою; для дітей її можна підсолоджувати цукром або медом (якщо немає алергії). Одна таблетка Левоміцетину не допоможе при кишкової інфекції, тому зазвичай призначається курс. Його тривалість залежить від тяжкості харчового отруєння і стану пацієнта.\nАгресивна вплив Левоміцетину\nПрийом препарату без призначення лікаря або перевищення запропонованої дозування загрожує людині серйозними наслідками .\nУ алергіків може відкритися кропив'янка, що супроводжується почервонінням шкіри на тілі, сверблячкою і набряком обличчя і мови.\nНе виключені носові і кишкові кровотечі. Препарат впливає на кровотворення і зменшує число тромбоцитів.\nРоздратування слизової кишечника може привести до ще більш сильного проносу, іноді з кров'ю.\nЗ боку центральної нервової системи: зниження гостроти зору, депресія, головний біль , галюцинації.\nВиходить, що препарат вражає не тільки шкідливі, але і корисні бактерії. Саме з цієї причини приймати Левоміцетин від проносу, блювоти або інших симптомів кишкової інфекції можна тільки по лікарському призначенням.\nВ цілому, Левоміцетин — відмінний антибіотик, який може стати альтернативою до інших протимікробних ліків. Але його ефективність можна буде відчути тільки в тому випадку, якщо при прийомі враховувати протипоказання і дотримуватися призначень лікаря.


лікарів. Лікарі були при цирках, театрах, громадських садах, при об'єднаннях ремісників. Особливо добре була організована медична допомога в армії. Тут були створені військові госпіталі, в яких існували табірні лікарні, лікарні легіонів тощо.\nДо наших днів збереглися сліди санітарних споруд, які обслуговували мирні потреби великих міст цієї держави. В римських законах розроблялися вимоги санітарного характеру: заборонялося ховати мертвих у межах міста, використовувати для пиття воду з Тибру, а рекомендувалося вживати джерельну воду. За санітарними заходами слідкували спеціальні міські чиновники-едили.\nЦентрами середньовічної медицини були університети. Лікарі, які викладали в них, часто належали до монаших орденів. Догматичними в медицині вважалися твори лікарів античності Гіппократа та Галена, основні думки яких вивчалися напам'ять і під час диспутів коментувалися. В уні-верситетах Західної Європи розвивалася схоластичнамедицина, істиною в науці загалом було те, що написане, а не досліджене. Через це в західноєвропейській медицині поряд із засобами, здобутими практикою, часто використовувались і такі, застосування яких випливало із вказівок алхімії чи астрології.\nРозтин трупів, який міг сприяти розширенню медичних знань, суворо заборонявся. Лише час від часу окремим університетам дозволялося робити такі розтини, але це регулювалося законом і траплялося так, що протягом року розтинали лише один труп (або й навіть один за п'ять років). Так, у Віденському університеті за 94 роки (з 1404 по 1498 рр.) було препаровано лише 9 трупів. У 1316р. Мондіно де Луччі склав підручник з анатомії, проте обмежені можливості анатомічних досліджень призвели до того, що книга являла в основному не зовсім досконалий переклад твору Галена. Та ця обставина не перешкодила використовувати підручник при вивченні анатомії протягом двох століть.\nУсі ці речовини характеризуються трьома типами дій: анальгізуючою (знеболюючою), протизапальною і жарознижуючою.\n2.\tУкраїнська та зарубіжна культура. Підручник. - К., 2000.


ВИКОРИСТАННЯ КОМПРЕСІВ, ПАРАФІНУ\nПоказання до використання зігрівального компресу\nПротипоказання до використання зігрівального компрес у\nДля накладання зігрівальних компресів за призначенням ліка ря можна використати\nМеханізм дії гарячого компресу\nПоказання до використання гарячого компресу\nПротипоказання до використання гарячого компресу\nМеханізм дії гарячого парафіну\nПОСТАНОВКА ЗІГРІВАЛЬНОГО КОМПРЕСУ. Етапи\nОснащення : компресний папір, вата, бинт (марля), спирт етиловий 45°. ножиці. ПОСТАНОВКА ГАРЯЧОГО КОМПРЕСУ.\nВикористання пузиря з льодом та примочок.\nВИКОРИСТАННЯ КОМПРЕСІВ, ПАРАФІНУ.\nМеханізм дії зігрівального компресу. Під дією зігрівального компресу відбувається рівномірне та тривале розширення судин, збільшується приплив лімфи та крові не тільки до шкіри, але й до глибше розташованих тканин і органів, унаслідок чого зменшується застій крові та запальна інфільтрація, а також набряк тканини. Це призводить до купірування спазму непосмугованих м'язів і послаблення або зникнення болю.\nПоказання до використання зігрівального компресу: запальні процеси гортані, суглобів, плеври, середнього вуха, грудних залоз, інфільтрати після ін'єкцій, забиті місця (через добу після травми), тромбофлебіт.\nПротипоказання до використання зігрівального компресу:\nгнійні захворювання шкіри (фурункул, карбункул та ін.),\nДля накладання зігрівальних компресів за призначенням лікаря можна використати:\nводно-спиртовий розчин (1 частина 96% розчину етилового спирту і 2 частини води).\nФурацилінові - спиртовий розчин (2 частини розчину фурациліну 1:5000 і 1 частина 96% розчину етилового спирту);\nолійно-спиртову суміш (2 частини рослинної пастеризованої олії та 1 частина 96% розчину етилового спирту).\nУ домашніх умовах для накладання компресів можна використати кефір, молочну сироватку, листя капусти (ошпарене окропом).\nУ разі після ін'єкційного інфільтрату добре допомагає двошаровий компрес з використанням розчину фурациліну 1:5000 і мазі Вишневського.\nНакладайте зігрівальний компрес на 8—10 год.\nЧерез 2 год. перевірте за необхідності правильність накладання компресу: просуньте вказівний палець під нижній шар компресу. Якщо прокладка тепла й волога, це означає, що компрес накладено правильно.\nНапівспиртові компреси швидко висихають, тому їх слід знімати через 4—6 год.\nПісля зняття компресу шкіру легенько протріть серветкою, змоченою теплою водою, висушіть м'яким рушником і накладіть суху теплу пов'язку.\nЯкщо шкіра почервоніла та свербить, змажте її борним вазеліном.\nКомпрес вважається накладеним правильно, якщо прокладка, що прилягає до шкіри, після зняття компресу тепла та волога.\nДругий раз накласти компрес можна не раніше ніж через1 год. після зняття попереднього.\nДля запобігання мацерації шкіри заздалегідь протріть її 40—45% розчином етилового спирту .\nУ разі запалення середнього вуха (отит) у прокладці та в компресному папері зробіть отвір. Накладіть компрес таким чином, щоб дія його була спрямована в основному на ділянку соскоподібного відростка, а вушна раковина залишалася відкритою.\nМеханізм дії гарячого компресу. Під дією гарячого компресу відбувається розширення судин, що сприяє припливу крові не лише до поверхневих тканин, але й до розташованих глибше, а це призводить до усунення спазму м'язів внутрішніх органів, таким чином знижується інтенсивність болю при невралгіях та хронічних запальних процесах.\nПоказання до використання гарячого компресу: мігрень (головний біль унаслідок спазму судин мозку), кишкова колька, печінкова колька, біль у м'язах, суглобах, бронхіальна астма.\nПротипоказання до використання гарячого компресу:\nгнійні захворювання шкіри (фурункул, карбункул та ін.), пошкодження шкіри, висока температура тіла, алергійні висипання.\nМеханізм дії гарячого парафіну. Гарячий парафін глибоко прогріває шкіру та підлеглі тканини, діє як протизапальний та розсмоктувальний засіб.\nПарафін можна накладати через день, а якщо немає подразнень шкіри, то щодня.\nТривалість процедури від 30 хв. до 2 год. Після зняття парафіну шкіру висушіть м'яким рушником і змажте жиром.\nПОСТАНОВКА ЗІГРІВАЛЬНОГО КОМПРЕСУ.\n1. Привітатись з пацієнтом, назватись.\nПояснити пацієнту хід майбутньої процедури і отримати його згоду щодо процедури.\nМотивація пацієнта до співпраці. Дотримання прав пацієнта.\n3. Вимити і висушити руки.\n4. Відрізати ножицями необхідний (в залежності від місця застосування) шматок бинта для компресу та скласти його у 8 шарів. Вирізати шматок компресного паперу : по периметру на 2 см більший за серветку. Підготувати шматок вати по периметру на 2 см більший за компресний папір.\nПідготовка необхідного оснащення для ефективного проведення процедури.\n5. Скласти шари для компресу на столі, починаючи із зовнішнього шару : знизу - вата, потім компресний папір.\n6. Налити спирт в мензурку, змочити в ньому серветку, злегка відтиснути її і покласти поверх компресного паперу. Примітка : при постановці компресу на вухо, серветку та компресний папір розрізати в центрі.\nЗабезпечення ефективності проведення процедури. Виключається відчуття дискомфорту пов'язане із компресом.\n7. Виконання процедури.\nВсі шари компресу одночасно покласти на потрібну ділянку тіла.\nПримітка : Не слід накладати компрес на шкіру, змазану йодом.\nЗабезпечується рефлекторна дія через: хемо- і терморецептори шкіри за рахунок тривалої дії.\n8. Зафіксувати компрес бинтом відповідно до вимог десмургії так, щоб він щільно прилягав до шкіри, але не обмежував рухів.\nНе порушується повсякденна життєдіяльність.\n9. Нагадати пацієнту, що компрес поставлено на 6-8 годин.\nЗабезпечується участь пацієнта в процедурі.\n10. Вимити і висушити руки.\n11. Через 1,5- 2 години після постановки компресу, пальцем, не знімаючи пов'язки, перевірити ступінь вологості серветки.\nЯкщо серветка висохла, подальше проведення процедури недоцільне.\n12. Вимити і висушити руки.\n13. Закінчення процедури.\nЗняти компрес через встановлений термін (4-6 годин).\nДо цього часу серветка, як правило, суха.\n14. Витерти шкіру в ділянці компресу та накласти суху пов'язку.\nПодовження часу теплового ефекту.\n15. Вимити і висушити руки.\nЗабезпечення послідовності сестринського догляду.\n16. Зробити відмітку про виконання процедури та реакцію на неї пацієнта в карті стаціонарного хворого.\nОснащення : компресний папір, вата, бинт (марля), спирт етиловий 45°. ножиці.\nПОСТАНОВКА ГАРЯЧОГО КОМПРЕСУ.\nОснащення : ємкість для води, серветка велика, церата, вата, бинт, ножиці.\n1. Привітатися з пацієнтом, назватися.\nМотивація пацієнта до співпраці.\n4. Виконання процедури.\nСкласти серветку у 8 шарів, змочити її у воді (температура 60-70°С), відтиснути та щільно прикласти серветку до шкіри.\nЗабезпечення теплового ефекту (рефлекторної дії).\n5. Зверху вологої серветки покласти церату (на 1-2 см більше за серветку по периметру).\nЗабезпечення "парникового" ефекту для зберігання тепла.\n6. Покласти шар вати поверх церати.\nПідтримання теплового ефекту.\n7. Зафіксувати компрес бинтом, дотримуючись правил десмургії.\nЗабезпечення щільного доторкання тканини зі шкірою та зберігання теплового ефекту (герметична пов'язка).\n8. Вимити і висушити руки.\n9. Через 10 хв. перемінити компрес (тривалість компресу визначається лікарем).\nЗабезпечення безперервної дії тепла.\n10. Закінчення процедури.\nВитерти насухо вологу шкіру та накласти суху пов'язку.\nЗабезпечується тривалість теплового ефекту.\n11. Вимити і висушити руки.\n12. Зробити запис про виконану процедуру та про реакцію на неї пацієнта в картці стаціонарного хворого.\nМеханізм дії холоду. Холод спричинює звуження кровоносних судин, зменшення кровонаповнення відповідної ділянки, знижує поріг збудження нервових закінчень і тому сприяє гальмуванню запального процесу, зупинці кровотечі, зменшенню болю.\nгострі запальні процеси в черевній порожнині (гострий апендицит, гострий холецистит),\nкровотечі, травми (у першу добу),\nУ пузир накладіть до половини об'єму невеликі шматочки льоду або снігу. Якщо немає льоду або снігу, заповніть холодною водою.\nПузир наповнюють до половини об'єму невеликими шматочками льоду або снігу.\nЯкщо немає льоду або снігу, заповніть холодною водою .\nЗаморожувати воду, налиту в пузир, у морозильній камері не рекомендується, оскільки поверхня утвореного конгломерату льоду дуже велика, а це може призвести до переохолодження ділянки тіла.\nПузир з льодом можна використовувати протягом доби, але через кожні 20—30 хв його потрібно знімати на 10-15 хв.


Банки України списали мільярди поганих кредитів - скільки залишилося у ПриватБанк та інших | Сьогодні\nБанки України позбулися "поганих" кредитів на мільярди гривень\n30 квітня, 17:17\nЯкість кредитних портфелів покращилася у всіх банках, крім російських, але українські державні установи показали не найкращий результат\nОбсяг проблемних кредитів в банках України вперше за останні роки опустився нижче рівня 40%. За підсумками січня-березня 2021 року він склав 39,9%. Для порівняння, на початку року 41% кредитів вважалися "поганими". Найбільше таких кредитів – у банках, що підконтрольні Росії та знаходяться під санкціями. На другому місці за обсягом непрацюючих позик – державні банки України. У ПриватБанку, наприклад, 73,5% кредитів мають ознаки проблемності.\nТакі дані оприлюднив Національний банк України (НБУ).\nВтім, навіть держбанки скорочують частку проблемних кредитів – за квартал вона впала з 57,4% до 56,4%.\n"Масштабну роботу з очищення портфелів вони (держбанки. – Ред.) почали в 2020 році, списавши в цілому за рік заборгованості на 30,6 млрд в національній валюті і 3,1 млрд доларового еквівалента в інвалюті", – зазначили в НБУ.\nЧитайте також: Як працюватимуть банки на Великдень і травневі: графік\nПриватні банки з українським капіталом показали найкращий результат, скоротивши частку проблемних кредитів з 14,6% до 13,2%.\nМета НБУ – зменшення частки таких кредитів у портфелі сектору нижче 20% до 2025 року.\nНагадаємо, з 27 квітня вступили в силу нові правила для банків. Посилилися вимоги до договорів про кредити, депозити та поточні рахунки – фінустанови тепер повинні повністю розкривати інформацію (в тому числі про відсотки і платежах по кредитах), не друкувати нюанси дрібним шрифтом і т.д.\nА про те, що буде з депозитами українців в держбанках, якщо ПриватБанк і Ощадбанк продадуть приватникам, дізнавайтеся в сюжеті "Сьогодні":\nНБУ банки кредити російські банки держбанки


Запорізькі депутати займуться вівцями - Новини Запоріжжя і області Depo.ua\nЗапорізькі депутати займуться вівцями\nРозвиток вівчарства підтримає село і забезпечить населення якісною дієтичної продукцією\n29 травня 2015 11:14\nДепутати обласної ради під час сорок третього сесії затвердили Програму розвитку галузі вівчарства в сільськогосподарських підприємствах Запорізької області на 2015-2019 роки, розроблену Департаментом агропромислового розвитку облдержадміністрації. Про це порталу Запоріжжя.depo.ua повідомили у прес-службі ОДА.\nМетою програми є збереження та нарощування чисельності поголів'я овець, поліпшення їх генетичної якості і підвищення продуктивності, збільшення обсягів виробництва продукції вівчарства в регіоні.\nБуло відзначено, що вівчарство є найменш енерговитратній галуззю, при цьому поставляє різноманітну продукцію: ягнятину, баранину, молоко, а також шерсть і шкіру.\nПоголів'я овець в області за останні 20 років скоротилося з 522,8 до 57,7 тис. голів, тобто в 9 разів, причому 78% з них сьогодні містяться в господарствах населення. У сільгосппідприємствах області поголів'я овець скоротилося з 198,2 до 12,7 тис. голів або в 15 разів.\nРеалізація програми розвитку галузі дозволить запобігти остаточне знищення вівчарства та забезпечити відновлення галузі. На її виконання залучаються кошти загального фонду обласного бюджету в сумі 2000,0 тис. грн., які будуть спрямовані на дотації сільгосппідприємствам понесених витрат на зберігання і приріст поголів'я вівцематок і ярок старше одного року, які станом на 1 січня минулого року і на 1 січня поточного року утримували не менше 30 голів таких вівцематок і ярок.\nМітки: #гроші #Запоріжжя #депутати #вівця


99% Андріївського узвозу давно належать політикам і бізнесменам - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 13 квітня 2012, 09:24\nБудинки і ділянки на Андріївському узвозі активно продають і перепродають.\n99% землі тут належать забудовникам. Такі невтішні цифри повідомив голова КМДА Олександр Попов, пише "Сегодня".\nНерухомість тут мають депутати Київради, колишні прокурори, родичі екс-президента і французькі ресторатори.\nАктивно роздавати ділянки на Андріївському взялися на початку 2000-х, хоча деякі приміщення пішли ще в 90-х.\nВеликі скандали почалися за влади молодої команди Черновецького. Художники і галеристи, які орендують тут приміщення, котрі перебувають у комунальній власності, постійно відбивали атаки.\nКвадратні метри могли передавати відразу двом власникам, які потім починали з'ясовувати стосунки в судах. Нерідко ділянки та будинки передавали офшорним компаніям, конкретних власників котрих відшукати практично неможливо. Наприклад, намагалися захопити галерею "Карась" і Центр сучасного мистецтва "Совіарт" .\nТепер галеристи судяться з офшорною компанією "Бредал Холдингз Лімітед". Але хто за нею стоїть, вони не знають.\nЗа словами заступника голови КМДА Михайла Кучука, кілька вільних ділянок на узвозі були передані практично за безцінь. Найзагадковіша історія - із Замком Ричарда. Він опинився в руках американського громадянина з українським корінням Юрія Чопівського ще наприкінці 90-х. Власник мав намір приватизувати землю під замком, вкласти туди мільйон і відкрити там дорогий готель із бутиками та магазинами. Але пам'ятка історії досі стоїть і руйнується.\nГучна історія була і з будинками №№18-а, б, в. Там орендували майстерні художники, але потім їх передали у власність ТОВ "Авіантбуд", і художники нарікали, що їм постійно погрожують виселити. Цю компанію пов'язують із депутатом Київради, мільйонером Олександром Лойфенфельдом і його колишньою дружиною Розалією Бондарською. Сам Лойфенфельд сказав, що він уже вийшов із цього бізнесу, хоча в Київраді запевняють, що це не так.\n"Для художників ми зараз реконструюємо майстерню в іншому місці. Ми з ними уклали мирову угоду. Будинок-пам'ятку №18-а ми будемо реставрувати. Там відкриємо галерею для молодих художників. А ось будинки №18-б і в будемо перебудовувати, там постануть ресторан, апартаменти. Вони не перевищуватимуть 5 поверхів, будуть розташовані в глибині і не псуватимуть вигляду", - запевнив нас керівник проекту компанії "Авіантбуд" Денис Соболь.\nБудинки на Андріївському постійно передають із рук у руки. Колись будинок №9 належав компанії "Роксолана", власником якої був екс-заступник мера Ігор Добруцький.\n"Ми цю будівлю продали років 10-12 тому, вже й не пам'ятаю - кому. Потім я хотів його викупити, але не зійшлися в ціні", - говорить Добруцький. Ресторан "За двома зайцями" колись належав синові екс-прем'єра Євгена Марчука.\nБудинки на Андріївському продають досі. Наприклад, зараз в Інтернеті є оголошення про продаж будівлі. Якої, щоправда, не кажуть.\nНагадаємо, нещодавно заради спорудження торговельно-офісного центру, яке замовила фірма Ріната Ахметова "ЕСТА Холдинг", на узвозі знесли три будівлі. За словами голови Мінкульту Михайла Кулиняка, демонтовані будинки не були історичними об'єктами, а побудували їх 1978 року.\nБізнесмен і депутат Рінат Ахметов визнав, що знесення на Андріївському було помилкою: "Я обіцяю, що компанія СКМ поверне первозданний вигляд зруйнованим фасадам. Окрім того, ми допоможемо місту з відновленням Андріївського узвозу".\nТемы: Київ, Андріївський узвіз, незаконна забудова\n13 квітня 2012, 09:44


Плануємо ми своє життя ще до народження? - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Духовний розвиток→Містика→Плануємо ми своє життя ще до народження?\nПлануємо ми своє життя ще до народження?\nДеякі люди впевнені, що ми заздалегідь знаємо, яким буде наш життєвий шлях, просто потім ця інформація виявляється забутою. Як все йде насправді? Ось оригінальна теорія, яка перевертає звичне уявлення про хороше, погане і про спогади про минуле життя.\nІдея про переродження\nДумка про те, що своє життя людина може планувати ще до появи на світло, можна почути досить рідко. Багато людей не вірять в це, мало хто може включити таку ідею в свою концепцію уявлень про світу. Проте ті, хто цікавиться життям після смерті і реінкарнацією, знайомі з інформацією ближче. Народження – лише один з етапів на шляху, він не є початком існування людини. Всі ті, хто впевнений, що вже колись жив на землі, поділяють це переконання. І таких людей багато, вони є представниками різних релігій і народів, так що зовсім скинути теорію з рахунків просто не представляється можливим.\nЦикл переродження і план до появи на світло\nБагато людей думають, що реінкарнація не існує, адже вони не пам’ятають свого минулого. Насправді є ті, хто пам’ятає. Точніше, пам’ятає кожен, просто натяками: ви ж любите певну музику, вибираєте в друзі конкретних людей, їсте певну їжу, вам подобається конкретний стиль в одязі, ви можете знайти певний період історії, який вам здається більш знайомим. Все це може бути спогадами про колишнє життя, комплексним слідом того, чим ви займалися до переродження. Цікаво, але концепція переродження в кожній з існуючих теорій розглядається однаково. І скрізь присутній план, що створюється до народження. Ви створюєте цей план самі, з допомогою вищої ради – це мудрі сили, стародавні істоти, які можуть направити вас на потрібний шлях. З ними ви зустрічаєтеся до народження, як і зі своїми духовними наставниками. Вони розповідають вам про набір можливостей, серед яких ви можете вибрати і втілитися на Землі. А вибір ви робите самі, заздалегідь визначаючи, що буде представляти із себе ваша інкарнація.\nДо реінкарнації людина планує все до дрібниць. Ви вибираєте своїх батьків, ви вирішуєте, які події будуть наповнювати прийдешню життя. Досвід – не всі, що потрібно на життєвому шляху, потрібні ще цілі для втілення і перешкоди для подолання. Деякі хочуть в новому житті навчитися терпінню або подолати ревнощі. Ви можете очистити свою карму, досягти в новому житті балансу, забути про колишні помилки. Разом з незримими наставниками ви складаєте детальну карту «потоку» – ваш план життя, в який включена можливість приймати змінюють його напрямок вирішення. Як тільки план буде повністю розроблений, людина з’являється на світ … І забуває весь свій план, як і те, ким спочатку був.\nЗабувати – невід’ємна частина процесу. Тільки так можна знайти зворотний шлях до себе. Ми витрачаємо час на те, щоб згадати, хто ми і з якою метою прийшли на планету. Ті, хто не використовує свої здібності на повну потужність, але хоче краще зрозуміти себе, шукають цю інформацію за допомогою медіумів або екстрасенсів, яким простіше добути потрібні знання. Головне – правильно підібрати духовного помічника і точно вирішити, що спогади про минуле потрібні.\nЯк план, створений до народження, впливає на життя?\nСтворений до народження план заздалегідь визначений, але вільна воля людини дає йому здатність створювати для себе реальність, в якій він живе, самостійно. Є просто певні речі, які ми зобов’язані пережити, і вони зазвичай виявляються за рамками нашого контролю. Наприклад, якщо для вас зумовлено конкретне захворювання, ви з ним зустрінетесь. Якщо вам потрібні невдалі стосунки, у вашому житті з’явиться людина, яка не принесе вам щастя. Все це відбувається несвідомо. При цьому ви можете залучати в своє життя позитивні речі і емоції свідомим зусиллям, це знають багато людей. Коли в їхнє життя приходить проблема, вони здивовані: адже все було зроблено правильно, звідки ж труднощі? А труднощі просто записані в плані.\nЧи пов’язані минулі життя з нинішньої?\nІноді те, що траплялося в минулому житті, можна виправити тільки діями в наступній. Все інше залишається в минулому, тому прагнути дізнатися про своїх реінкарнації виключно з цікавості – не найкраща ідея. Є стіна між свідомістю в сьогоденні і спогадами про минуле життя. І вона існує не просто так – спогади про минуле такі різноманітні і складні, такі суперечливі, що людина може бути просто зломлений під їхнім емоційним вантажем. Далеко не всі люди в змозі пережити такі емоції і контролювати себе під тиском всіх цих переживань. Тому осягнути все, що за цією стіною, не варто і прагнути, особливо якщо у вас немає ніякої особливої мети. Інформація про минуле може зашкодити вашому психологічному здоров’ю. Втім, деякі, особливо за допомогою медіума, все ж виявляються в силах поглянути за стіну і оцінити своє колишнє існування без суджень. Але людей, які готові пам’ятати всі свої ролі на планеті, небагато. Це справедливо, не кожному потрібна така ноша. Рухатися по зумовленої шляху стіна не заважає абсолютно, навпаки, її існування гармонійно доповнює концепцію.\nКожна інкарнація – особлива роль. Її вибирають за допомогою наставників до народження. Всі ми по черзі граємо різні ролі. В одного життя вас уб’ють, а в іншій – ви станете вбивцею. Список ролей дуже різноманітний. Не всі здатні осягнути цю інформацію. Суть концепції в тому, що не існує негативних подій, всі ці оцінки – лише ілюзія. Ми чинимо так, як робимо, з певних причин, все це потрібно для розвитку душі. І щоб розвиватися, потрібно мати справу з багатьма. Наприклад, якщо ви хочете пізнати любов, ви будете цінувати відносини вище, коли будете знати і про розставання. Теорія ролей дозволяє вам не тримати зла на оточуючих – вони зобов’язані робити те, що роблять. Негативні емоції рухають прогресом. На їх основі ви і вчіться, заради них ви приходите в цей світ, тому кожну проблему і кожного ворога можна сприймати в позитивному ключі – як можливість для саморозвитку, як реалізацію своєї вищої мети, яка веде вас вперед по наміченому заздалегідь планом.\nЧому ця теорія так важлива?\nМи живемо в цікавий час, коли багато істини, раніше приховані, стають відомими. Ніхто не може довести, що теорія планування життя до народження правильна, але назвати це новим поглядом на колишні ідеї цілком можна. Адже історій про те, чому людина приходить на Землю, дуже багато. Люди давно займаються цим питанням, і їх інтерес ніколи не згасає. Крім того, багато з допомогою духовних наставників виявляються здатні згадати свій план і розібратися в тому, навіщо були народжені на світ. Кожна людина здатна знайти свого духовного наставника. Адже це так важливо – зрозуміти, що насправді відбувається в світі, навіщо ми в нього приходимо. Всі аспекти потрібно врахувати, кожна людина повинна вірити в ту теорію, яка виявиться для нього найбільш близькою. Вибачте світу проблеми і біди, які він посилає, будьте вдячні, адже вони допомагають вам розвиватися. Неважливо, чи справедлива ця теорія – в ній є чимало позитивного, тому привнести такі ідеї в життя все одно буде корисно. По крайней мере, можна спробувати.


Третім напрямом моєї дослідної роботи було виявити рівень гендерного виховання дошкільників. Для цьо - Pedahohikam.net\nТретім напрямом моєї дослідної роботи було виявити рівень гендерного виховання дошкільників. Для цього були проведені заняття та ігри на тему гендерного виховання [Див. додаток М]. Поспостерігавши за дітьми, зробивши аналіз проведених ігор та бесід, я зробила такі висновки, що з другого року життя дитини починається формування її психологічної статі, яке закріплюється на третьому році життя. Під час спостережень я побачила що в цьому віці уже більшість дітей знають уже свою статеву приналежність, вони правильно відповідають на запитання: «Хто ти – хлопчик чи дівчинка?», а також здатні й інших людей ідентифікувати за статтю.\nОтже, ми з’ясували, що більшість дітей молодшого дошкільного віку розрізняють стать людей та знають свою статеву приналежність. Проте не можуть пояснити, у чому саме полягають відмінності між представниками чоловічої та жіночої статей.\nДівчатка у середньому дошкільному віці частіше ніж хлопчики, у рольових іграх обирають сімейні ролі, які не відповідають їхній статі. Наприклад, висловлюють бажання бути «тьотею», але при цьому «батьком». Цікаво й те, що діти цілком припускають можливість зміни своєї статі, причому дівчатка вдвічі частіше висловлюють бажання стати хлопчиком.\nДіти старшого дошкільного віку уже всі добре розрізняють чоловічі та жіночі гендерні ролі й розуміють константність власної статі. Проте статевими ознаками для них залишаються одяг, волосся, голос, обличчя людини.\nПри цьому педагогам потрібно враховувати, що завдання гендерного виховання полягає у формуванні суспільно корисних якостей особистості щодо різноманітних аспектів взаємин між представниками протилежних статей. Упередження проти статевого виховання дошкільників пов’язані із незнанням особливостей психосексуального розвитку дітей, власними неправильними переконаннями щодо питань взаємин між статями. Для того щоб уникнути цих помилок, необхідно усвідомити, що статеве виховання в дошкільному закладі – це в першу чергу виховування поваги до осіб іншої статі, формування навичок спілкування з ними.\nВиявлено проблеми! — фемінізація дошкільної освіти — відсутність умов для гендерної самоідентифікації хлопчиків З’ясовано, що дівчата знаходяться в більш комфортному середовищі, ніж хлопці — відсутність чоловіків у дошкільному закладі, велика кількість неповних сімей, а якщо тато і є, то часто він чоловік «диванного» типу і не являє собою яскравого прикладу. Тому основний напрямок роботи закладу – створення комфортних умов для хлопчиків. Для хлопчиків дібрали шлеми, конструктори, набори інструментів, ігри, літературу, зробили перші кроки по створенню міні середовищ (створення міні середовищ чоловічої і жіночої праці: ляльки-дівчинки, ляльки-хлопчики з усіма необхідними атрибутами і аксесуарами).\nЗа участі батьків виготовили, а потім з дітьми розглянули фотомонтаж „Татусь на роботі та вдома”. Виготовили календар професій. Впродовж року знайомимо дошкільнят з професійними святами, збагачуючи їхні уявлення про чоловічі та жіночі професії. Таким чином, у ході дослідження підтвердилося гіпотетичне припущення, що ефективність гендерного підходу у вихованні дошкільнят обумовлюється комплексом пов’язаних вищеозначених умов. Ми дійшли висновку, що вихователю вкрай важливо усвідомлювати не тільки закономірності та шляхи формування гендерної ідентичності, але й те, що у набутті первинної ідентичності відіграють роль статеві стереотипи, які спрямовують дітей або на егалітарні, або традиційні гендерні стосунки. Урахування статевої належності дітей передбачає: — розуміння та прийняття вихователем спільного та відмінного в поведінці й розвитку хлопчиків і дівчаток; — створення варіативного предметного середовища, яке задовольняє спільні й відмінні інтереси та уподобання, забезпечення в достатній кількості „хлопчачими” та „дівчачими” іграшками; — створення в групі статево нейтрального середовища; — створення можливостей для гармонійного спілкування дівчаток та хлопчиків; — залучення хлопчиків до доступних та цікавих для них традиційно дівчачих видів діяльності; — формування в дівчаток доступних для них традиційно хлопчачих умінь; — виховання в дітей турботливого ставлення одне до одного.


Шановні жителі Княгининівської громади!\nПрийміть найщиріші вітання з нагоди світлого і радісного свята – Воскресіння Христового!\nХай Божий промінь любові і ласки обігріває кожного з нас, хай злагода і щастя супроводжують кожну людину.\nБажаємо вам весняних сонячних радощів, міцного здоров’я, порозуміння в родинах!\nСаме у цей день дуже хочеться вірити у зміни на краще, відродження духовності, у щасливе мирне життя.\nХочемо побажати, щоб той світлий настрій, з яким ми зустрічаємо Великдень, зберігся у наших душах назавжди.\nЩастя, миру і добра вам та вашим рідним.\nЗ повагою, сільський голова Олена Твердохліб ,\nдепутатський корпус, виконавчий комітет сільської ради