Психологи розповіли, що відбувається з мозком дитини, коли ви кричите на неї | Coffee & Milk\nYou are at:Home»Цікаве»Батьківство»Психологи розповіли, що відбувається з мозком дитини, коли ви кричите на неї\nBy Coffee & Milk\t 06.11.2019 Коментарів немає\nВиховання дитини — процес захоплюючий, але пов’язаний з небувалим стресом. Батькам потрібно чимало терпіння, витримки і знань — інакше виховний процес закінчиться провалом, інформує UkrMedia.\nЦе «кабель» з нервових клітин, який з’єднує дві півкулі головного мозку. У результаті знижується активність в різних частинах мозку, погіршується пам’ять і увага, зменшується приплив крові до мозочка.\nТому що втрачають контроль над власними емоціями, дозволяють стресу взяти гору над собою, а потім виливають весь свій негатив на найближчих — на дітей.\nТому що копіюють зразки поведінки своїх батьків, які теж кричали на дітей. Якщо в сім’ї було заведено вирішувати конфлікти за допомогою крику, діти це запам’ятають і будуть повторювати батьківські помилки.\nНе створюйте завищених очікувань. Ви очікували, що дитина сама збере портфель до школи, але цього не сталося? Нерозумно звинувачувати — вона всього лише незріла дитина. Думаєте їй подобається бачити вас подразненими? Звичайно, ж ні.\nПам’ятайте: ви є для дитини взірцем для наслідування. Саме вашу поведінку вона буде копіювати і переносити у свою сім’ю. Вам дійсно хочеться, щоб вона була такою ж нестриманою?\nPrevious ArticleЦей яблучний пиріг подають у дорогих італійських ресторанах! Рецепт сама просила у повара! Смакота неймовірна, а готується дуже просто!\nNext Article Красива і неймовірно смачна випічка. Польський пляцок «Pani Walevska»


09:41 02 Червня 2021\nВООЗ підтвердила, що ця вакцина відповідає міжнародним стандартам безпечності.\n1 червня Всесвітня організація охорони здоров'я схвалила вакцину CoronaVac виробництва Sinovac Biotech для екстреного застосування. ВООЗ підтвердила, що ця вакцина відповідає міжнародним стандартам безпечності, ефективності та якості. Про це у себе на Фейсбуку повідомив міністр охорони здоров'я Віктор Ляшко.\nСхвалення CoronaVac, за його словами, дозволяє видавати міжнародне свідоцтво про проведення вакцинації всім, хто пройшов повний курс щеплення.\nУкраїна закупила 1 913 000 доз вакцини CoronaVac. Наразі щеплюють нею людей від 65 років, маломобільні групи населення та осіб, які доглядають за маломобільними. Також вакцинують CoronaVac спортсменів, працівників освіти, що яких залучали до зовнішнього незалежного оцінювання, представників Збройних сил України, МВС, працівників підприємств критичної інфраструктури, а також тих, хто записаний на вакцинацію через портал або застосунок «Дія».\nТЕГИ: Вакцинація в Укарїні, вакцина CoronaVac\nНа Львівщину прибула партія вакцини Coronavac


радянської охорони здоров'я полягав у гіперцентралізованому плануванні бюджетних асигнувань на рівні планово-бюджетної комісії Верховної Ради на основі недостатньо науково обгрунтованих нормативів забезпечення медичною допомогою, що є однією з основних причин економічної неефективності системи організації медичної допомоги.\nУчасть громадськості у справі охорони здоров'я випливає із соціальної сутності здоров'я. Оскільки здоров'я пацієнта залежить передусім від умов та способу його життя, необхідно добиватись розуміння й участі в цьому кожної людини. Потрібно залучати громадян до участі у розвитку медичних закладів, наданні медикам допомоги в проведенні профілактичних та лікувальних заходів. З цією метою створюють громадські організації - товариства Червоного Хреста, санітарні пости та дружини на підприємствах, санітарний актив.\nУ сучасній українській державі охорона здоров'я повинна базуватись на таких засадах: державний характер з рівноправним існуванням громадської та приватної форм власності; соціальне орієнтована доступність; економічна ефективність; профілактична спрямованість; вільний вибір лікаря; наукове забезпечення; широка участь громадян у справі охорони здоров'я; міжнародне співробітництво.\nЕкономіка охорони здоров'я - це наука, яка вивчає дію законів ринку в системі медичної допомоги та вплив охорони здоров'я на основний фактор виробництва - робочу силу (О.М. Голяченко, 1997).\nСуть поняття "ринок." передбачає будь-який характер діяльності, де наявні процеси купівлі й продажу і де вступають у силу закони ринкової економіки.\nРинкова система передбачає рівноправне існування різних форм власності: приватної, громадської, державної. Систему охорони здоров'я можна оцінювати з 3-х позицій: соціальної, медичної та економічної ефективності.\nПід соціальною ефективністю слід розуміти задоволення потреб людини у здоров'ї через покращання умов праці, забезпечення санітарно-протиепідемічних норм, задоволення потреб у медичних послугах. Критеріями цієї ефективності є демографічні показники здоров'я, а саме пересічна тривалість життя та смертність.\nМедична ефективність передбачає оцінку якості та результативності діагностики, профілактики та лікування, її критерії рівні захворюваності населення та перебіг хвороб, ступінь їхньої запущеності, ускладнення.\nЕкономічна ефективність визначає внесок охорони здоров'я в економіку, її вплив на виробництво валового національного продукту (ВНП). Критеріями є ті ж показники смертності й захворюваності та спеціальні показники діяльності медичних закладів. Економічна ефективність - визначальна передумова поступального розвитку охорони здоров'я. Сучасна система медичної допомоги в Україні характеризується двома основними проблемами: кадровою і ліжковою.\nЗ кадровою проблемою тісно пов'язана ліжкова, адже стаціонарна допомога була і залишається найдорожчою: близько 75 % коштів бюджету витрачається на утримання стаціонарів. Характерними ознаками стаціонарної допомоги в Україні були стабілізація середніх термінів перебування хворого на ліжку та зменшення строків їхньої зайнятості, що стало ще однією причиною її економічної неефективності. Згідно з розрахунками О.М. Голяченка (1997), соціалістична система медичної допомоги накопичила більше ніж 150 тис. непотрібних лікарняних ліжок, або майже кожне четверте ліжко в системі. Оптимальною є кількість - 380 тис. ліжок (70 ліжок на 10 тис. осіб). Важливим аспектом економіки охорони здоров'я є вибір її фінансування, тобто способу розподілу коштів з певного джерела. Існує три методи фінансування:\nУ нас тепер продовжується фінансування медичних закладів згідно із статтями бюджету. Найоптимальнішим для України, відповідно до конкретної мети, яка стоїть перед системою медичної допомоги, є метод фінансування на душу населення.\nУ середині 80-х років паралельно із зростанням чисельності медичних кадрів та лікарняних ліжок невпинно погіршувалися показники здоров'я населення та результати діяльності лікувально-профілактичних закладів. Все гострішою ставала потреба в пошуку шляхів удосконалення системи медичної допомоги, що знайшло своє відображення в розробці концепції так званого нового господарського механізму. Експеримент щодо його впровадження спочатку провели в Росії, після цього була спроба впровадити цей механізм і в Україні,\nСуть нового господарського механізму полягала у фінансуванні медичної допомоги не згідно із статтями бюджету, а на 1 мешканця; виділяли ці кошти первинній ланці - амбулаторіям та поліклінікам; Інші установи - стаціонари, служба швидкої допомоги, а також обласні медичні заклади - повинні були заробляти гроші відповідно до направлень первинної ланки. Вводили своєрідний внутрішньогалузевий госпрозрахунок.\nЛікувальні заклади мали можливість заробляти додаткові кошти за рахунок оплати наднормативної захворюваності, оплати лікування виробничих травм, отруєнь, дорожньо-транспортних пригод, харчових отруєнь, що сталися через порушення санітарно-протиепідемічного режиму. Передбачались впровадження бригадних методів роботи та вільний вибір лікаря. Жодне з положень нового господарського механізму, за винятком бригадних методів роботи, так і не реалізували на практиці. Необхідні були якісні зміни у віджилій системімедичної допомоги.\nПовна невдача із впровадженням нового господарського механізму змусила дослідників звернути свої погляди у бік страхової медицини. Таку назву отримала система медичного забезпечення населення більшості сучасних розвинутих країн, визначальною рисою фінансування якої є медичне страхування.\nМедичне страхування - це різновид соціального страхування при захворюваннях, коли лікування оплачується Із приватних, громадських або державних коштів.\nЯкщо Росія була родоначальником громадської (земської), а потім державної медицини, то Захід започаткував медичне страхування. Розпочалось воно Із приватних коштів окремих громадян, пізніше до медичного страхування приєдналась громада, а останнім часом - і держава. Головна особливість


Внутрішній дворик у Львові - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Нові твори ⇒ Внутрішній дворик у Львові\nПровідну роль у розвитку мистецтва польсько-литовської доби відігравав Львів – місто, де місцеві архітектори, скульптори, живописці творили поряд із митцями з різних європейських країн, переосмислюючи ренесансні впливи на національному грунті. На архітектурі багатьох споруд позначилася католицька культура з її готичними ознаками.\nЧарівний і затишний\nвнутрішній дворик цього будинку з розкішною триярусною аркадою нагадує італійські палаци епохи Відродження.\nНа замовлення православного Львівського братства в традиціях української народної дерев’яної архітектури зведено величний архітектурний ансамбль Успенської церкви (1591-1630 рр.), який складався з церкви Успення Богородиці (арх. П. Римлянин, В. Капинос, А. Прихильний), вежі дзвіниці Корнякта (арх. П. Барбон) і каплиці Трьох Святителів (арх. П. Красовський).\nЗахідноєвропейські художні впливи відчувалися і в монументальному живопису, вони збагачували давньоруські традиції. Ренесансні імпульси помітні\nв унікальних фресках церкви-ротонди із с. Горяни на Закарпатті (1360-1370 рр.), присвячених зображенню сюжетів з життя Ісуса Христа. У Галицько-Волинському князівстві інтенсивно розвиваються національні традиції іконопису. Популярності набули Теми Страшного суду, Різдва Богородиці та особливо образ середньовічного лицаря-визволителя Юрія Змієборця.\nОдночасно з розвитком іконопису у світському малярстві виникає жанр портрету. Портретним образам, створеним тогочасними живописцями, притаманні реалістичні засоби відтворення зовнішності людини. Прикладом львівського малярства є портрет воєводи Івана Даниловича. На західноукраїнських землях поширилося книгодрукування, розвивалося мистецтво книжкової графіки. Рукописні книги прикрашали мініатюрами, заставками, кінцівками, буквицями. Тут створено знаменитее Пересопницьке євангеліє – перший переклад тексту Святого Письма зі староболгарської мови тогочасною українською. Разом із книгодрукуванням набуло популярності мистецтво гравюри (різновид графіки). Іван Федоров видав у Львові “Граматику” (1574 р.) і “Апостол”, в Острозі – “Біблію”.\nОтже, у ХІV-ХVІ ст. мистецькі традиції Київської Русі розвинулися й збагатилися здобутками європейської ренесансної культури. Таким чином, тривала еволюція художньої культури України від дохристиянської доби до завершення польсько-литовського періоду з мистецько-культурною кульмінацією в період розквіту Київської Держави зумовила її самобутній розвиток як складової європейського мистецтва.


Кратом (mitragyna speciosa, kratom, kratom, krathom, ithang, kakuam, thom, ketum, biak) - рідкісне дерево з сімейства маренових (родич кава), поширене в Таїланді, Малайзії, М'янмі, Папуа-Нової Гвінеї.\nMitragyna speciosa досягає 50 футів у висоту; розкид гілок крони становить більше 15 футів. Стовбур прямий і розгалужений. Листя - темно-зелені, глянсуваті, гладкі; прості, великі (3-20 см на 2-12 см), розташовані хрестоподібно і мають прилистки. Прилистки - ланцетоподібні і яскраво виражені. Листова пластинка шкіряста, еліптична, оберненояйцевидні, трохи ворсиста знизу, з невираженими третинними жилками, з гострим кінчиком і круглою основою з кількома вираженими вторинними жилками. Черешок вузький.\nРозрізняють 2 види кратома, за кольором жилок листя (червоних чи зелених / білих). Дослідження, проведене серед тайців, що використовують крат, показало, що більшість воліє вживати суміш обох різновидів, вслід за сумішшю зазвичай вживають різновид з червоними жилками, потім - з зеленими. Австралійські дослідники повідомляють, що червоні й зелені жилки з'являються в різний час на різних рослинах, клонованих від одного материнського.\nКратом швидше вічнозелений, ніж листопадний, хоча листя постійно скидаються і оновлюються, але існує квазі-сезонний листопад, обумовлений навколишнім середовищем. Протягом сухого пори року листя опадає швидше, а під час сезону дощів - швидше виростають. Вирощений поза ареалом існування кратом скидає листя, коли температура опускається до 4 градусів за Цельсієм.\nУ біохімічному сенсі, кратом, схожий з рослинами: corynanthe, cinchona і uncaria. Листя кратома містять більше 25 алкалоїдів. Вміст алкалоїдів залежить від місцевості і від пори року. У кожному місці зростання існує кількісне зміна вмісту алкалоїдів в залежності від пори року. Основні алкалоїди: мітрагінін, 7-гідроксімітрагінін (7-OHM), епікатехін (потужний антиоксидант наявний у темному шоколаді і близько схожий з EGCG, який надає зеленому чаю його корисні властивості), raubasine (найвідоміший з rauwolfia serpentina), корінантеідін, паінантін, спеціогенін, мітраверсін, рікофіллін, спеціоціліатін, стіпулатін.\nКласичні споживачі кратома - це селяни, різноробочі і фермери, які використовують кратом щоб якось скрасити огидну дійсність і легше справлятися з важкою фізичною роботою і виснажливої роботою в полі. У Бангкоку, водії дивного транспортного засобу тук-тук (суміші мопеда та автомобіля "Ока") вживають кратом як засіб, що дозволяє їм завжди відчувати себе бадьорими і наповненими життєвою силою. Жінки набагато рідше вживають кратом, ніж чоловіки, можливо через те, що кратом асоціюється насамперед із працею, важкими навантаженнями, у той час як жінки прагнуть займатися справами домашніми. Середній вік споживача кратома як правило більше, ніж вік споживача інших наркотичних речовин. Сильнозалежні зазвичай жують крат 3-10 разів на день.\nКратом легальний скрізь, крім Таїланду, Малайзії, Бірми та Австралії. Тайський уряд прийняв Акт про Кратом 2486, який набув чинності 3 серпня 1943 року. Відповідно до цього закону, посадка дерев була оголошена незаконною, а існуючі дерева потрібно зрубати. Цей закон був визнаний неефективним, тому що це дерево є частиною екосистеми країни. У наш час тайське законодавство відносить кратом в ту ж групу, що героїн і кокаїн і застосовує по відношенню до нього ті ж штрафні санкції. За зберігання однієї унції екстракту загрожує смертна кара. Даний закон, як і заборонні закони у всьому світі, лише сприяв зльоту цін на кратом на чорному ринку. Споріднений вид, mitragyna javaica, часто вживається як засіб обійти закон, але він не настільки ефективний. Домінуючим алкалоїдом в рослинах цього виду є мітраявін, ще не пройшов фармакологічні випробування.\nКратом має високий потенціал застосування в медицині як більш безпечної і дешевої альтернативи метадону: має здатність полегшення синдрому відміни від морфіну та подібних опіатів, так як він сам по собі містить опіоїдні агоністи. Існують більш нові відомості, що вказують на те, що мітрагінін використовувався в Новій Зеландії для лікування метадонової залежності. Згідно з цими даними, пацієнт курив кратом кожен раз, коли відчував симптоми відміни; період лікування склав 6 тижнів. Пацієнт повідомляв про яскраві гіпнагогічні сни.\nУ 1999 році Пеннапа Сапчерон, директор Національного Інституту Тайської Традиційною Медицини в Бангкоку заявив, що кратом може використовуватися як для лікування наркотичної залежності від опіатів, так і для лікування пацієнтів, які страждають від депресії, але підкреслив необхідність подальших досліджень. Хіміки Університету Чулалонгкорна виділили мітрагінін, який дослідники можуть отримати для подальшого вивчення.\nРозробляючи план дослідження ibogaine, американська активістка руху "Лікування, а не війна" - Дана Біл, запропонувала використовувати мітрагінін в якості активного плацебо для порівняння під час дослідження. Виконуючий обов'язки заступника директора NIDA Чарльз Грудзінкас відхилив цю пропозицію, обгрунтувавши це тим, що про мітрагінін відомо навіть менше, ніж про ibogaine.\nКрім використання в якості психоактивної рослини, кратом застосовується малайським цілителями для дегельмінтизації, поліпшення кровообігу, підвищення тонусу, придушення кашлю та симптомів діабету. Так само використовується від таких недуг, як збільшення селезінки; надає знеболюючий ефект і сприяє загоєнню ран: свіже листя кратому подрібнюють і прикладають до ран. Застосовується як засіб від діареї, лихоманки.\nЗбільшує фізичну енергію, а іноді і сексуальну. Збільшує здатність робити монотонну фізичну роботу. Людина стає більш балакучою, товариською, і більш дружньою. На рівні стимуляції розумові здібності зростають в області уваги.\nЗаспокійливий, седататівний, болезаспокійливий ефект (10-15 гр).\nПерші ефекти розпочинаються через 10 хвилин після прийняття чаю; ефект проявляється у приємних хвилях, що пробігають по тілу, особливо по кінцівках. Через 30 - 45 хвилин ефект значно посилюється. Приходить ейфорія, і тіло починає відчувати себе чудово. Зникають, або втрачають значення, больові відчуття. У декого може з’явитися свербіж або потовиділення. Можлива нудота. Ефект триває приблизно 2 години на повну силу, потім - приємні пост-ефекти ще на 2 години. Крім того, кратом може викликати нездатність до фокусування зору.\nПроблеми зі здоров'ям малоймовірні, якщо кожен день не вживати крат. У Таїланді є люди які кожен день його використовують і це стало звичкою. У них помічена втрата ваги, темна пігментація особи (особливо на щоках, що надає людині схожість з хворим на гепатит) і фізичні проблеми, якщо вони швидко припиняють його приймати. Фізичні проблеми це болі в м'язах (ломка), дратівливість, вони можуть кричати, з носа тече, діарея, і судоми. Близько 30% людей, які постійно приймають кратом, відчувають зниження сексуального потягу, їм необхідно приймати суміш кратома та алкоголю для того, щоб отримати сексуальне збудження.


Головна/Технології/Дослідження показали, що сонячні панелі нагрівають міське середовище\nВчені припускають, що в майбутньому вченим необхідно буде зосередити зусилля на збільшенні коефіцієнта відбиття довжин хвиль сонячного світла, не перетвореного на електрику.\nЗа словами провідного автора огляду, Девіда Сейлора з Аризонського державного університету, дослідники вважали за необхідне надати цілісну точку зору на фотогальваніку у навколишньому середовищі. Вчені хотіли зрозуміти, як розміщення фотоелектричних систем у міському середовищі впливає на будівлі та температуру повітря у місті, а також проаналізувати зворотний ефект впливу міського середовища на продуктивність фотоелектричних систем.\nВ результаті дослідження вчені дійшли кількох ключових висновків. Один із них стосувався фотогальваніки та її зв’язку з міським енергетичним балансом. Зокрема, дослідники виявили, що хоч фотогальваніка може значно нагрівати міське середовище вдень, вночі воно його зазвичай охолоджує.\nДругий висновок полягав у тому, що з низки причин, розміщені у місті фотогальванічні елементи працюють гірше, ніж, наприклад, у сільській місцевості та передмістях.\nТакож, за словами Сейлора, низка досліджень продемонструвала, що встановлення фотогальваніки на даху будівлі зменшує річне споживання енергії його системами кондиціювання. Сенс у тому, що фотоелектричні панелі забезпечують затінення від прямих сонячних променів – так, що будівля майже не піддається сонячному нагріванню через поверхню даху.\nПри цьому, дослідники виявили, що незважаючи на цей ефект, фотоелектричні панелі можуть збільшувати навантаження на системи кондиціонування в умовах особливо теплого клімату (наприклад, як в американському місті Фенікс, штат Арізона). Затінюючи будівлю від прямого впливу сонячних променів вдень, уночі фотоелектричні панелі фактично перешкоджають втраті тепла і, відповідно, охолодженню будівлі.\nСейлор замітив, що звичайні фотоелектричні панелі на основі кремнію мають так званий температурний коефіцієнт – іншими словами, їхня ефективність залежить від температури поверхні самих сонячних елементів. Встановлені в гарячому середовищі, фотогальванічна поверхня нагрівається сильніше і стає менш ефективною. Тому в умовах особливо жаркого клімату, де температура поверхні фотоелектричних модулів легко досягає 60-65 градусів Цельсія, ефективність фотоелектричних панелей впаде приблизно на 10-15%.\nПри цьому Сейлор розповів, що є можливість розробити панелі, які більш ефективно відводять тепло, не перетворюючи його на електрику.\n«Можливо, ми зможемо розробити покриття для фотоелектричних систем, які по суті будуть добре відбивати довжини хвиль або сильніше випромінювати власну енергію. Якщо ви можете уявити собі поверхню, яка надзвичайно ефективно випромінює свою енергію, скажімо, в діапазоні від 8 до 13 мікрон, то ви можете, по суті, випромінювати тепло від поверхні через атмосферне вікно», – заявив учений.\nСейлор додав: через температурний коефіцієнт наступне покоління фотоелектричних панелей, ймовірно, отримає додаткову перевагу з точки зору ефективності, працюючи при нижчих температурах і менше нагріваючи міське середовище.\nЯк насправді виглядають на карті різні країни світу (відео)


Навіщо Україні погані ЗМІ | VoxUkraine\nНавіщо Україні погані ЗМІ\nКонспект лекції Бориса Давиденка для студентів і викладачів Української Академії Лідерства\n3359 , Лютий 17, 2017\nБорис Давиденко розповів про ситуацію на українському медіаринку, вплив олігархів на ЗМІ і революції в споживанні інформації, яку здійснили соціальні мережі.\nДякую за запрошення. Впевнений, що такі ініціативи, як «Школа лідерства», здатні призвести до великих змін в Україні. Мене покликали поговорити про комунікації, соціальні мережі і про ЗМІ. Оскільки я не дуже добре орієнтуюся в перших двох темах, то більше буду говорити про ЗМІ, причому в глобальному контексті, так що корисні поради ви навряд чи почуєте. Але щоб ви відразу не втекли, я придумав провокаційну назву: «Навіщо Україні погані ЗМІ і коли їх уб’ють соцмережі».\nШлях до свободи слова\nНайбільша шведська газета «Афтонбладет» в середині XIX століття 26 разів змінювала назву. Навіщо? Газета публікувала щось, що не подобалося королеві, король видавав указ «забороняю друкувати газету «Афтонбладет». Через пару днів газета виходила під іншою назвою, знову друкувала щось не те, король знову її забороняв, вони знову міняли назву. І так ще 24 рази. Першим здався король: перестав забороняти.\nСлаветна Англія була в ті часи куди більш прогресивною країною, там король скасував цензуру в газетах ще в 1688 році. Що, втім, не завадило другому головному редактору знаменитої The Times Джону Уолтеру на початку XIX століття просидіти у в’язниці 16 місяців. Газета написала щось таке, що «паплюжить честь і гідність» якогось лорда.\nТирани і диктатори куди більш прямолінійні у своїх взаєминах з вільними ЗМІ. Наприклад, італійські фашисти одними з перших прийняли закон, який дозволяв припиняти випуск газет, які публікували «підривні» і «дестабілізуючі» матеріали. Тобто майже будь-яких газет.\nУ нацистській Німеччині був прийнятий закон «Про редакторів»: тепер керівником німецьких ЗМІ міг стати тільки «арієць», причому обов’язково член НСДАП або співчуваючий їй. Журналісти були першими в’язнями концтабору в Дахау. За Гітлера в концтабори було посаджено до тисячі журналістів, і більше 300 з них не повернулися на волю.\nПерелік прикладів можна продовжувати довго, але, сподіваюся, наведених вище достатньо, і я вас переконав, що королі, диктатори, та й взагалі влада не дуже люблять незалежні ЗМІ і прагнуть обмежити їх свободу. Ви можете справедливо зауважити: мовляв, це досить очевидно — будь-яка влада не любить і побоюється журналістів: вони можуть розкопати її зловживання, роздути скандал або просто написати щось неприємне для політика.\nАле виявилося, все не так просто і банально. Вільні ЗМІ, виконуючи свою природну місію — захищаючи слабшого, борючись за справедливість і надаючи об’єктивну інформацію читачам, глядачам, слухачам, — роблять куди більше, ніж просто викривають і дратують владу. Історія довела, що незалежні медіа — не тільки невід’ємна частина демократії, але й обов’язкова умова для стабільного і довгострокового розвитку країни.\nВільні ЗМІ, виконуючи свою природну місію – захищаючи слабшого, борючись за справедливість і надаючи об’єктивну інформацію читачам, глядачам, слухачам, — роблять куди більше, ніж просто викривають і дратують владу. Історія довела, що незалежні медіа — не тільки невід’ємна частина демократії, але й обов’язкова умова для стабільного і довгострокового розвитку країни.\nОдин з найбільш авторитетних і цитованих в наш час економістів – Дарен Асімоглоу – називає вільні ЗМІ одним з трьох компонентів побудови так званого товариства відкритого доступу (поряд з незалежним вищим судом і реальним поділом гілок влади). Тобто без незалежних ЗМІ неможливо побудувати економічно успішну демократичну державу. Виявилося, що ЗМІ, навіть якщо вони самі цього не знають і не хочуть робити, тяжіють до захисту демократичних інститутів і є найбільш завзятими борцями за «відкритість».\nЗагалом, якщо влада дійсно хоче витягнути свою країну в вищу лігу розвинених і багатих, то вона повинна всіма силами підтримувати незалежні засоби масової інформації, а не боротися з ними.\nАле в силі і важливості ЗМІ криється їхня слабкість. Якщо Муссоліні говорив: «Слова — це добре, але гвинтівки — ще краще», то вже 60 років по тому глава розвідки спецслужби режиму перуанського диктатора Фухіморі Владимиро Монтесиноса висловлювався: «Залежність від інформації подібна наркоманії … Якщо ми не контролюємо телебачення, ми взагалі нічого не контролюємо». Виявилося, що в XXI сторіччі диктаторам і авторитарним режимам для узурпації майже необмеженої влади більше не треба утримувати величезний і кровожерливий НКВД, Штазі або ДІНА (служба розвідки Піночета). Достатньо отримати контроль над ЗМІ, а через них — контроль над інформацією і серцями/умами громадян.\nНовий «медійний авторитаризм» став предметом вивчення науковців. Наприклад, економісти Сергій Гурієв і Деніел Трейзан в своїй нещодавній роботі «How Modern Dictators Survive: Cooptation, Censorship, Propaganda and Repression» пишуть, що рецепт нового диктатора — підкуп, цензура і пропаганда. А мета режиму — не залякати населення, а переконати більшість у своїй компетентності. Далі я хочу процитувати уривок зі статті Гурієва і Трейзана:\n«Відмінною рисою нових диктатур є робота з інформацією. Хоча час від часу вони застосовують насильство, влада утримується не стільки терором, скільки маніпулюванням переконаннями …\nНові автократії часто навіть прикидаються демократіями, проводять вибори (на них майже завжди перемагають потрібні люди); підкуповують і цензурують приватні ЗМІ, а не знищують їх; повноцінну політичну ідеологію їм замінює аморфна ненависть до Заходу. Їхні лідери часто користуються неймовірною популярністю – як мінімум завдяки ліквідації всіх суперників. Держпропаганда в таких країнах працює не як «інженер людських душ», а як засіб підвищити рейтинг диктатора. Політичних опонентів переслідують і паплюжать за допомогою сфабрикованих звинувачень, їх підштовхують до еміграції, але вбивають рідко».\nНеобов’язково бути політологом, щоб навскид назвати з десяток режимів, що підходять під цю формулу: Путін, Віктор Орбан, Уго Чавес, Назарбаєв, Лукашенко, китайський комуністичний режим.\nСенс попередньої частини мого виступу можна звести до фрази «незалежні ЗМІ критично важливі для демократії і стабільного економічного успіху країни. А в разі узурпації контролю над ЗМІ країна дуже ризикує скотитися до авторитаризму».\nЯка ситуація в нашій країні? Ми далекі від захоплення владою критичної частки ЗМІ, як, наприклад, в Росії, але і інституту незалежних медіа, як в європейських країнах, так і не побудували. Моя суб’єктивна оцінка: наше медіаполе — це вибухонебезпечна суміш олігархічних медіа, не дуже компетентної махновщини і дуже нечисленних незалежних ЗМІ.\nЗ точки зору споживача інформації, в Україні ситуація зі ЗМІ не дуже гарна. Хоча голі цифри статистики свідчать про протилежне: в Україні більше двох тисяч друкованих та онлайн-ЗМІ (які регулярно оновлюються), і більше загальнонаціональних телеканалів, ніж в будь-якій європейській країні.\nАле укрмедіа в кращому випадку багато розповідають про те, що відбувається (новини), збирають купу думок-коментарів від багатьох різних людей (більшість з яких навіть теоретично не можуть претендувати на роль експерта в обговорюваному питанні), але майже не пояснюють, чому відбуваються ті чи інші події. Щоб докопатися до суті якогось актуального економічного і політичного питання, треба знати мало не прізвище журналіста, який має кваліфікацію, що дозволяє розібратися в ситуації, і, головне, можливість об’єктивно розповісти історію.\nУкрмедіа в кращому випадку багато розповідають про те, що відбувається (новини), збирають купу думок-коментарів від багатьох різних людей (більшість з яких навіть теоретично не можуть претендувати на роль експерта в обговорюваному питанні), але майже не пояснюють, чому відбуваються ті чи інші події.\nНайбільша структурна проблема в тому, що більш ніж для 80% населення основним джерелом новин залишається телебачення. Тобто з точки зору впливу на громадську думку не надто важливо, яке розслідування опублікує «Українська правда», «Ліга» або «Новий час». Їх охоплення незначне порівняно з будь-яким телеканалом, що входять в топ-10. А в Україні ця зона медіа — заповідник, що ретельно охороняється і плеканий олігархами. На чотири найбільші телегрупи, контрольовані відповідно Пінчуком, Ахметовим, Коломойським і Фірташем/Льовочкіним, припадає понад 75% частки телеперегляду. І їх новинні служби в кращому випадку враховують бізнес-інтереси власників, а в гіршому — прямо використовуються, щоб впливати на політичний ландшафт і зводити політичні рахунки.\nЦе вигідний бізнес в Україні, судячи з того, з яким ентузіазмом «молоді» регіонали,що вибули з обойми, інвестують мільйони доларів в новинні канали на кшталт 112 або news one.\nТакий медійний розклад формує пекельну кашу в голові у середньостатистичного українського виборця, що знаходить своє відображення в строкатому – і в кращому випадку малоефективному – складі Верховної Ради. Як результат — Україна найбільш корумпована і одна з найбідніших країн регіону.\nЩе один мінус олігархічного телебачення — воно «ламає» весь медіаринок. Канали «на службі» у олігархів і політиків є далекими від бізнес-логіки, де витрачають не більше, ніж заробляють. Кожна велика українська телегрупа щорічно проїдає від 30 до 100 млн доларів хазяйських дотацій. Вони щедро скуповують журналістів на зарплати в рази вище ринкових і, що найгірше, не дбають про побудову цивілізованого рекламного ринку. Для незалежних медіа вижити на такому ринку – надскладне завдання.\nДавай заберемо у олігархів телевізор?\nЧи означає це, що потрібно екстрено видати закон, що забороняє великому бізнесу володіти телеканалами?\nПриваблива пропозиція. Але, скоріше, ні, ніж так.\nЗвичайно, мені б хотілося, щоб більшість ЗМІ належали незалежним медійним компаніям, західним інвесторам, а всі учасники ринку цінували репутацію і ставилися до телебачення, газет і сайтів, як до самодостатнього бізнесу, а не придатку-впливу. Однак заборона не призведе до приходу нормальних інвесторів, а, скоріше, змінить олігархів близькими до влади бізнесменами або, що ще гірше, медіаактивами зацікавиться Укрзалізниця з Енергоатомом. Підсумком такої ротації, найімовірніше, стане сценарій, описаний Гурієвим і Трейзаном: шлях до авторитаризму і згортання демократичних інститутів. Що, на моє глибоке переконання, набагато гірше калейдоскопа режимів клептократичних тимчасових правителів. (Я не вірю в доцільність і ефективність «сильних рук»: на одного Лі Кван Ю доводиться десяток Пол Потів.)\nІ як показує новітня українська історія, в зламні моменти інтереси одного або декількох олігархів збігаються з «інтересами демократії» та ручні медіаактиви служать благим цілям.\nМожливо, не варто приділяти стільки уваги традиційним медіа? Можливо, вже через пару років їх «з’їдять» соціальні мережі? Чи залишиться одна велика фейсбук-газета, яка буде платити десяткам мільйонів журналістів-блогерів. Сьогодні такий варіант виглядає дуже реалістичним. Але, якщо чесно, я не думаю, що так станеться.\nЗвичайно, соціальні мережі зробили революцію в споживанні інформації: вони позбавили традиційні ЗМІ монополії на її доставку і трактування. Раніше журналіст збирав інформацію, її перевіряв редактор, і тільки потім споживав читач, тепер будь-яка людина може стати ЗМІ з багатомільйонною аудиторією.\nАле куди більш значуще, що соцмережі зруйнували інститут експертизи. Більшою чи меншою мірою ЗМІ намагаються шукати компетентні джерела інформації, вони надають ефірний час або шпальти газет для тих, хто теоретично може щось знати про питання. У соцмережах все простіше — тут всі експерти: чим радикальніше і однозначне висновок, тим більше послідовників.\nСоцмережі розповіли нам багато нового про нас. Виявилося, що ми в рази більш охоче залишаємо критичні відгуки. І більшості людей дуже важко написати «добре», якщо попередні десять коментаторів написали «погано». Цим швидко навчилися користуватися недемократичні режими. З’ясувалося, що кілька сотень «навчених» коментаторів можуть маніпулювати думкою мільйонів. А без опори на перевірену експертизу світ дуже швидко скотився в реальність post truth, коли читач/глядач не сприймає раціональні аргументи, якщо вони не вписуються в його «картину світу».\nУ такій ситуації демократія починає давати збої: виборці не можуть зробити оптимальний вибір і владу отримують «непрохідні» кандидати, партії та ідеї. Це нова реальність на багато років?\nНе думаю. З одного боку, неправильні рішення виборців дорого обійдуться економіці їхніх країн, а значить, і їхнім гаманцям, що може відродити запит на «корисну» інформацію. З іншого, медіа адаптуються і зможуть запропонувати читачам і глядачам щось нове і дійсно корисне.\nНа жаль, не маю жодного уявлення, що саме. Але впевнений: скоро побачимо – почитаємо.\nTAGS ЗМІ політика Україна


"Карпати" провели відкрите тренування (+Фото) - Favbet Лига - Футбол на FootBoom.com\nГлавная Украинские Favbet Лига "Карпати" провели відкрите тренування (+Фото)\n12.09 2013 23:25\n"Карпати" провели відкрите тренування (+Фото)\nЗа півгодини до початку самого тренування біля службового входу стадіону «Україна» зупинилася автівка кольору мокрого асфальту. З неї вийшов Самсон Ґодвін – нігерійський ветеран, який вже більше 10-и років виступає за «Карпати», був у доброму настрої. Він привітався з усіма присутніми, продовжуючи зазирати у мобільний телефон.\nІнші карпатівці прибули на місце призначення значно пізніше, але ніхто не запізнився. На команду чекала доволі незвична процедура – тренування їм слід було провести не в тихій обстановці, як на базі у Брюховичах, а за присутності глядачів. Їх, правда, зібралося не так і багато. Це можна пояснити, зокрема, непевною погодою, характерною для Львова в цю пору року, а також часом – початок був запланований на 18:00. Ясна річ, добратися до стадіону через корки після роботи не так вже й просто. Інша справа – гра. Але гра відбудеться в п’ятницю, 13-го. Олександр Севідов, до речі, вважає, що зациклюватися на цьому показнику не варто, мовляв, до футболу він стосунку не має.\nПоки головний тренер відповідав на запитання журналістів, на полі вже почалася метушня. Нападник Денис Васін швидко зайняв місце у воротах, закликаючи партнерів перевірити його реакцію. Так, Роман Підківка, на жаль, травмований, але в «Карпатах» все ж воротарів не бракує. Правда, варто віддати належне Денису – він досить хвацько відбивав м’ячі. Цікаво, що руками при цьому Васін не користувався – намагався парирувати удари ногами. Молоді гравці, як, наприклад, дублер-опорник Амбросій Чачуа швидко розкусили наміри форварда і почали цілити у дев’ятки. Дивишся за такими тренувальними шедеврами і дивуєшся – чому під час забави м’ячі наче балістичні ракети залітають в кут воріт, а під час матчу, як правило, на трибуни? На подібні епізоди Васін ледь встигав реагувати – такі м’ячі навіть досвідчений воротар не візьме.\nАле за кілька хвилин жарти скінчилися. Олександр Севідов закликав гравців до півкола, прошепотів їм тренувальні настанови і відправив на розминку по колу. У загальній групі працювали зокрема, Олександр Гладкий, Андрій Ткачук, Дмитро Льопа, Арманд Кен Елла та Марселіньо, а от Ігоря Тищенка, Ігоря Озарківа та Євгена Бохашвілі на полі не було – очевидно, вони готувалися під керівництвом Ігоря Йовічевіча. Не було на полі і Андрія Савченка. Він стояв на біговій доріжці у темному спортивному костюмі, спостерігаючи за діями партнерів. Наразі у Прем’єр-лізі він провів лише одну гру, після чого зазнав ушкодження. «Якась чорна смуга, – сумно зітхає захисник. – Тільки-но відновився, як знову на кілька тижнів вилетів»...\nЦікаво, що сподівалися побачити уболівальники, які вперше відвідали тренування футбольної команди? Мабуть, вони чекали на те, що команда поділиться на дві групи і буцатиме м’яча годину-півтори. Одначе, ні. Після розминки та розтяжки карпатівці підсунули ворота менш ніж на півполя, поділилися на дві команди, узяли м’яча і почали... грати руками. Суть вправи досить проста – слід було динамічно передавати м’яча партнеру, просуваючись до воріт суперника, а голи рахувалися лише після ударів головою. Очевидно, карпатівці полюбили цю забаву, бо постійно кричали, підтримували та підтравлювали один одного.\nЯк же тут можна веселитися, коли гра з «Шахтарем» на носі? Мабуть, це питання поставив перед собою не один уболівальник, який відвідав стадіон «Україна». А відповідь на нього уже давно ні для кого не секрет. Наприклад, у 1938 році вийшов трактат нідерландського мислителя Йогана Гейзінги «Homo Ludens» (з латинської «Людина, яка грає»), в якому філософ, зокрема, порівнює війну та гру. Він наводить приклад середньовічних турнірів, в яких кривава боротьба переродилася в пишні показові забави. Так само він зауважує, що змагання підвищує ворожнечу до культурного рівня, виокремлює поняття «честь» та повага до противника. Тому якщо у когось зародилася думка, що «Карпати», мовляв, клеять дурнів на тренуванні – женіть її геть.\nЗакінчувалося тренування традиційними розстрілами воротарів – гравці ставили м’ячі за лінію штрафного і намагалися переграти Сашка Ільющенкова та Романа Мисака. Вдавалося це їм з перемінним успіхом – переважно голкіпери у котячих стрибках таки дотягувалися до м’ячів і переводили їх на умовні кутові. Після серії ударів Олександр Севідов дав команду закінчувати. Але гравці не поспішали до роздягальні. Пластун та Балажіц відпрацьовували дальні передачі, Володимир Костевич цілив у ворота одразу трьома м’ячами. Хто б що не казав, але бажання команди добре помітне навіть на тренуванні...


Юлія Перекрест - Вересень 13, 2019 0\n“Винахідник” Flamin’ Hot Cheetos (популярних в США дуже гострих снеків) напише автобіографічну книгу. Насправді, історія досить надихаюча — Річард Монтаньєз працював на птахофермі, мив машини та викошував бур’яни, аж поки не влаштувався прибиральником в одну компанію з виготовлення снеків з кукурудзи. Тоді ці ласощі були без жодної приправи — але Річарду здалося, що вони краще смакуватимуть з гострим соусом. Тоді він, 26-річний юнак, який не вмів нормально читати і писати, зателефонував напряму директору компанії, щоб це розповісти. Сформувавши, як міг, бізнес-пропозицію, Монтаньєз вдало провів перемовини, — і тепер, через 35 років після цього, він віцепрезидент PepsiCo America.


Обережно: цю позицію назвали найгіршою для сексу - Новини шоу-бізнесу - Радио Люкс FM\nПервый развлекательный радиоканал Секс-позиція\nОбережно: цю позицію назвали найгіршою для сексу\nКоли женешся за фантастичним оргазмом, тобі байдуже на небезпеку. Можна й на голові постояти, щоб отримати бажану насолоду.\nДивіться також: Тепер відомо, про що закохані найчастіше брешуть один одному\nАле вчені застерігають, що є позиція, яка дуже часто призводить до травм сексуального характеру, після яких вам буде не до пестощів.\nЗдогадатися не складно - це позиція «наїзниці». Науковці кажуть, що 50% випадків усіх переломів пеніса саме її заслуга.\nРезультати досліджень доводять, що основна проблема в масі жіночого тіла під час такого сексу. І не важливо, скільки важить кохана половинка. Вона приземляється всією своєю вагою на ерегований член, абсолютно нічим не ризикуючи. А от неправильний рух для чоловіка може стати фатальним.\nПрихильники цієї позиції - не сумуйте! До вашого табору можна приєднати і всіх доггі-стайлерів, які страждають від тваринного сексу у 29%. Але тут винні вже чоловіки. Дивіться також: Вчені знайшли продукти, які замінять секс (банан туди теж входить)


Українці повністю розкупили першу партію iPhone X\nУкраїнці в черговий раз підтвердили, що не шкодують грошей на статусні речі. Перша партія смартфонів iPhone X в мережі MOYO.ua була розкуплена всього за три години.\nРізниця між професіоналом і+ новачком на ринку Форекс\nУ будь-якій справі, будь то будівництво чи торгівля валютою, успіху домагаються, перш за все, професіонали. Стосовно ринку Форекс, такими можуть називати себе люди, для яких спекуляція валютою стала основним джерелом доходу. Крім цього, професіоналом є людина, який чудово розбирається в своїй професії, знає законодавчі та правові нюанси і неухильно їх дотримується.\nРіздвяні подарунки від УНІКА вже почалися!\nЗ 11.12.2017 року по 31.12.2017 року кожному клієнту, який купив поліс обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСАГО) на сайті www.uniqa.ua – УНІКА дарує* договір страхування від нещасного випадку при ДТП.\nМедичне страхування для всіх\nРозвиток страхової культури в нашій країні почався зі страхування автомобілів. Цей вид страхового захисту лідирує досі. Водночас дедалі більше українців цікавиться медичним страхуванням, сподіваючись таким чином отримати якісні послуги.


Плацента може слугувати місцем накопичення мутованих клітин зародка - nauka.ua — Новини науки. Українською.\nПлацента може слугувати місцем накопичення мутованих клітин зародка\nКаталіна Маркуш 02 Лютого 2021 Джерело: bioRxiv\nБританські науковці з’ясували, що людська плацента пронизана численними мутованими клітинами, які мають схожість з деякими дитячими видами раку. Однак це може бути пристосуванням, що сприяє формуванню нормального зародка, припускають вчені у статті, що наразі опублікована лише у вигляді препринту на сайті bioRxiv.\nSINGLECELL ANIMATION LLC / Science Source\nЧого хотіли дослідники?\nПлацентою називають тимчасовий орган репродуктивної системи жінки, що під час вагітності служить для надходження поживних речовин до плода, а невдовзі після народження дитини виводиться з організму жінки. Вона формується через деякий час після запліднення із зовнішнього шару клітин ембріона, які згодом формують структуру, що зростається з тканинами матки. Але важко визначити, котрі клітини ембріона підуть на формування плаценти, а які використаються для розвитку безпосередньо плода. Щоб краще зрозуміти цей механізм дослідники з Кембриджу просеквенували геноми 42 людських плацент.\nЩо саме робили вчені?\nНауковці прагнули простежити походження клітин плаценти. У процесі поділу клітини накопичують мутації в своїй ДНК, які вони передають дочірнім клітинам. Тому, порівнюючи ДНК різних клітин плаценти, можна виявити їхнє “родинне дерево”, походження.\nПід час роботи вчені провели біопсію та розтин понад 40 плацент і розшифрували геноми їхніх клітин.\nВиявляється, людська плацента наповнена клітинами з численними генетичними мутаціями. Мутації навіть стосуються таких змін як зайві або відсутні частинки ДНК, що є дуже рідкісним явищем у більшості людських клітин. Проте, вчені кажуть, що це властиво для деяких типів дитячого раку.\nОдним із пояснень спостереження може бути те, що оскільки плацента є тимчасовим органом, то немає сенсу витрачати енергію на надто прискіпливу репарацію пошкодженої ДНК. Але також можливо, що плацента виконує ще й роль своєрідного сміттєвого полігону, де скупчуються мутовані клітини, що становлять загрозу для плоду. На користь останнього свідчить знахідка в одній з плацент. Вчені помітили, що в ній є клітини з трьома копіями хромосоми 10, але розташовані поруч клітини пуповини містили вже лише нормальні дві копії. Тоді науковці простежили звідки походять дефектні клітини, і з’ясували, що вони утворилися ще під час перших поділів заплідненої яйцеклітини, а згодом були спрямовані до плаценти.\nТож автори роботи припускають, що в ембріонів людей та інших ссавців ще на ранній стадії клітини можуть спрямовуватися в певному напрямку, з яких згодом сформується плацента, щоб забезпечити нормальний розвиток плоду.


Простір для організації фестивалів - Площадки для любых мероприятий\nФестиваль в InLight — подія, яка запам’ятається\nУспіх модного фесту, який планується як грандіозна подія в культурному житті Києва, на 50% складається з програми і на 50% — з правильного вибору локації. Зручне місце розташування і можливості для трансформації приміщення під конкретний захід — це головні критерії відбору. Зал #Bolshoy від студії InLight — саме той креативний сучасний арт-простір для фестивалів.\nРеалізуйте всі творчі ідеї.\nЗапаліть нову зірку на тусовочній мапі столиці України, організувавши захід у залі #Bolshoy:\n• місткий для великої кількості гостей: до 400 осіб у форматі вечірки;\n• декорації та фотозони плюс послуги фотографу;\n• аквазона площею 36 кв.м;\n• дерев’яна тераса навпроти головного входу до залу;\n• приміщення для кейтерингу;\n• світло та звукове обладнання;\n• місце для паркінгу великої кількості автівок;\n• унікальні технічні та креативні можливості (імітація дощу, фотозони, сад із автомобілем);\n• час проведення заходів - без обмежень.\nЛокаціям для организації фестивалів додають оригінальності за рахунок всіляких банерів. Стіну залу #Bolshoy взагалі можна перефарбувати або надати для творчості запрошених гостей та дітей. І навіть якщо у вашому сценарії запланований эфектний в’їзд до залу розкішного авто, це з легкістю можна реалізувати. Про цю подію точно будуть говорити!\nInLight готовий до всього\nВикористовувати простір як free-space або створити зонування за допомогою світла, підготувати місце для проведення майстер-класів або виступу наживо музичних колективів — такі майданчики для фестивалів, як #Bolshoy, не знають обмежень. Від ідеї до ії реалізації та захоплених “Wow!“ вас буде супроводжувати event-менеджер. Разом з ним организація заходу перетвориться на цікавий та натхненний процес. Інженерні та технічні можливості студії вельми широкі, щоби ви поверталися з новими ідеями та яскравими фестами.\nХочете більшого? Без проблем!\nНайкращі приміщення для організації фестивалів мають адаптуватися до запитів клієнту. У студії InLight на вас чекають різноманітні локації для фото та відеозйомки з можливістю обрати одяг, конференц-зал та лобі для зустрічі гостей заходу. Це не просто місце в Києві, це справжній hub для отримання позитивних эмоцій.\nСподобалася ідея — телефонуйте!\nОренда простору для організації фестивалів — популярна послуга, тому не відкладайте ідею надовго, бо потрібна дата буде зайнята. Чим раніше ви звернетеся до нас, тим більше часу буде на те, щоби підготувати все ретельно і спокійно. По-справжньому круті фести, які запам’ятаються всім, можуть бути організовані тільки в InLight!\nТоді просто телефонуйте: +38-063-517-81-99


Бульбова бегонія: вирощування на домашньому підвіконні, розмноження, посадка і догляд за рослиною\nВ даний час бегонію можна зустріти не тільки на підвіконнях росіян, але в садах і парках нашої країни. Ця квітка справжню окрасу будинку або присадибної ділянки. Досить сказати, що на сьогоднішній день кількість сортів, які розмножуються бульбами наближається до тисячі. Не варто дивуватися різноманітності забарвлень, форм і розмірів цих квітів. Але щоб рослина добре розвивалося і цвіло, потрібно знати особливості його вирощування і створювати всі умови для цього.\nПосадка і вибір бульб, дотримання правил\nОптимальним часом посадки бегоній в горщики є першій декаді березня. В цей час на бульбах набухають бруньки. При цьому коріння, на яких більш семи нирок можна розділити на кілька сегментів і виростити ще одну рослину. Думаючи, як посадити бегонію правильно, потрібно попередньо вивчити технологію цього процесу.\nЦвток добре росте в торф’яному грунті. При цьому бульба краще засипати грунтом в повному обсязі, щоб паростки з’явилися швидше. Після висадки рослини поливаються трохи і рідко. Але коли з’являться паростки, кількість і якість полівок поступово збільшується. Це основа догляду за такими квітами. Після того як висадки викинуть листочки і досягнуть п’яти сантиметрової висоти, рослину можна пересаджувати в нормальний грунт і повністю засипати бульбу. Полив в цей час повинен бути рясним і частим.\nТак як бульбова бегонія любить світло і повітря, то місце для її висадки має добре провітрюватися і висвітлюватися, незалежно від того, в домашніх умовах або на відкритому повітрі воно буде рости. Звичайно, краще виключити потрапляння на листя прямих сонячних променів, щоб уникнути опіків на них.\nБульбова бегонія, посадка і догляд, за якою, не дуже складний, не любить коли її переносять на інше місце або занадто рясно поливають. В цьому випадку квітка може повністю скинути листя і навіть майже розпустилися бутони. Тому, якщо ви вирощували його на домашніх вікнах, які виходять на південь, ні в якому разі не переносите бегонію на північну сторону.\nКупувати бегонії краще в спеціалізованих магазинах. В цьому випадку ви будете впевнені в якості матеріалу.\nУ будь-якому випадку слід переконатися, що пропоновані насіння саме того виробника, який вказаний в ціннику. Наприклад, голландські бульби продаються з середини лютого. Вони відповідним чином упаковані і не мають дефектів.\nПри виборі матеріалу, уважно огляньте бульба. Він повинен бути щільним, без цвілеві нальоту і слідів гнилі. Особливо важко розгледіти стан цибулин, якщо ви купуєте герметично закриту упаковку. В цьому випадку потрібно бути особливо уважним, інакше ніякої догляд не допоможе врятувати рослина. Краще відразу придбати вподобані рослина, а не чекати коли будуть знижки. За цей час на бульбах прокинуться і почнуть проростати нирки. В результаті бегонія буде ослаблена, і для того, щоб її адаптувати до потрібних умов знадобиться багато часу.\nКуплений бульба потрібно відразу ж загорнути в кілька шарів паперу, щоб не наражати на його стресу при виході на вулицю.\nБульбова бегонія буває:\nз великими квітками;\nз суцвіттями середнього розміру;\nВони відрізняються розміром бульб і суцвіть, а також формою квітів і їх забарвленням. Існують махрові, гофровані і прості бегонії.\nНавесні рослину поміщають в пухкий грунт, з хорошим дренажним шаром. Такий субстрат можна купити в магазині або зробити власними силами, змішавши трохи вермикуліту, перепріла листя і торфу. Грунтів не ущільнюється.\nперед висадкою бульби обробляються фунгіцидом спеціального складу. Спочатку зрізаються сухі коріння, а потім бульба поміщають в ємність з розчином таким чином, щоб на верхню його частину не потрапляла рідина. В іншому випадку він загніет. Час витримки становить не більш сорока і не менше двадцяти хвилин. Після цього проводиться посадка бульб.\nЩоб домогтися рясного і тривалого цвітіння бульбової бегонії, потрібно дотримуватися технологію догляду за нею. Незважаючи на те що ці рослини одні із самих невибагливих, деякі особливості в цьому процесі все ж є, особливо якщо вона росте на домашньому підвіконні. Перш за все, необхідно:\nВлітку бульбову бегонію, що росте на підвіконні потрібно поливати водою кімнатної температури, добре відстояною. Полив повинен бути рясним, щоб забезпечити вологою і поживними речовинами розпускаються квіти.\nПідживлення краще проводити кілька разів за період цвітіння. Для цієї мети використовуються склади з мінеральними речовинами. Але потрібно стежити, щоб не було зайвої вологи в кореневій системі, інакше молоді бульби просто випреют. При поливі стежте, щоб волога не потрапляла на листя, це може спровокувати їх опіки і згодом загнивання.\nКоли бегонія припиняє цвітіння, потрібно зменшувати кількість полівок. Після відмирання стебла, бульби викопують і відправляють на зберігання. Підживлення проводять по черзі мінеральними і органічними сполуками, через два тижні: починаючи з травня і закінчуючи жовтнем. Перший раз добрива вносяться при пересадці бегонії, щоб забезпечити хороший ріст і гарне цвітіння.\nТакий красиву квітку, як бегонія дуже часто використовується при створенні ландшафтного дизайну садів і присадибних ділянок. Він цвіте досить довго. Різні сорти і мають забарвлення широкої кольорової палітри. Розмножуються бегонії наступними способами:\nОстанній варіант більш поширений. Справа в тому, що розмноження насінням вимагає додаткових маніпуляцій, догляду та масу часу.\nЖивці роблять з досить великих і потужних пагонів. Це відбувається в травні. Відростки поливають таким чином, щоб грунт не була перезволожений. Інакше рослина просто згниє.\nПри розмноженні бульбами досить розділити зрілий корінь на кілька частин і дочекатися появи паростків. Найкраще використовувати бульби, що росли не менше п’яти років.\nПерш за все, слід сказати, що ємність, в яку ви будете садити бульбу повинна бути не надто глибокою, тому що коренева система у рослини поверхневого типу.\nУ широкий контейнер можна посадити кілька бегоній. Відстань між ними може становити всього десять сантиметрів. Цього достатньо щоб квітка проріс і почав розвиватися.\nПолив потрібно проводити по краю ємності, намагаючись, щоб вода не потрапляла на рослину. Іноді недосвідчені квітникарі накривають бульба частиною пластикової пляшки. Але такий підхід фахівці вважають помилковим. Бегонія, після тепличних умов, дуже важко адаптується до нормальних умов, і навіть ковзаючі сонячні промені можуть їх обпекти.\nКонтейнер ставиться на домашнє вікно, де немає палючого сонця. Температура повітря в кімнаті повинна бути більше шістнадцяти градусів тепла.\nУ відкритий грунт квіти висаджуються після того, як минуть ранкові заморозки. Але перед цим потрібно провести загартовування. Розсаду виносять на відкрите повітря спочатку всього на кілька хвилин, а потім інтервал збільшується.\nДопускається використання теплиці. Але при цьому потрібно постійно стежити за станом рослини і при необхідності вживати заходів до їх збереження.\nНа клумбі квіти висаджують на деякій відстані один від одного. Полив проводиться рано вранці, стежачи, щоб грунт не була занадто вологою.\nКоли бегонія відцвіте, наземну частину зрізають, а через десять днів викопують бульби. Після очищення від землі, їх поміщають в торф або спеціальний мох. Зберігати їх можна в сухому підвалі або в холодильнику.\nДля того щоб бульбова бегонія була здоровою і цвіла рясно, потрібно створити їй сприятливі умови. Якщо колір відчуває себе некомфортно, він подає сигнали, які досвідчений садівник повинен помітити. Тому потрібно звертати увагу на наступні моменти:\nКоли на листках з’являються коричневі плями, потрібно звернути увагу, наскільки інтенсивно висвітлюється клумба або підвіконня. У разі необхідності слід притенить місце висадки.\nПожовкле листя ознака нестачі світла, поживних інгредієнтів або наслідок неправильного поливу.\nСкручування і в’янення листя свідчить про те, що рослині занадто жарко і потрібно терміново проводити зволоження повітря шляхом обприскування.\nКоли опадають бутони, потрібно відразу знизити кількість поливів. Крім того, слід видалити підгнилі частини бегонії і замінити верхній шар грунту.\nВсі ці прості правила вирощування бульбової бегонії дозволять все літо милуватися її красивим цвітінням.\nАлліум горолюбівий: особливості посадки і догляду за компактним рослиною, відео\nЖиттєвий цикл розвитку папороті: основні фази і стадії\nПосадка догляд і вирощування повстяної вишні опис китайської вишні


Залишити вулиці Ярослава Мудрого її назву\nЄдина система місцевих петицій Залишити вулиці Ярослава Мудрого її назву\nПід час процесу декомунізації місто Краматорськ стало одним з лідерів по кількості переймонованих об'єктів не тільки на Донеччині, а й в Україні в цілому.\nЦей факт неабияк турбує людей, що ностальгують за радянським минулим, тому деякі з них, протягом всього процесу декомунізації, намагаються повернути вулицям міста назви із радянською коннотацією.\nОднією з таких ініціатив стала петиція від 4.09.2020 з перейменування нещодавно декомунізованої вулиці Ярослава Мудрого (яка мала назву 19 Партз'їзду) на вулицю Павла Мостового - голови міськвиконкому 60-х років радянської доби.\nЯк житель вулиці Ярослава Мудрого, який вкрай позитивно сприйняв її перейменування зі старої назви на нову, прошу залишити існуючу на даний момент назву, а саме - Ярослава Мудрого.\nВважаю недопустимим повернення радянсько коннотованих назв, навіть під виглядом вшанування чиновників місцевого рівня.\nВ крайньому випадку, вважаю що в місті є достатньо об'єктів без назв, які можна назвати на честь пана Мостового (наприклад колишня Комсомольська площа). Крім того, ніхто не заважає авторам вищезгаданої петиції від 4.09.2020 ініціювати створення у місті нового об'єкту (наприклад скверу), який можна назвати на честь пана Мостового.\nПерейменування ж нещодавно декомунізованого об'єкту вважаю недопустимим.\nСтаном на 14 червня петицію підписали 96 осіб з 250 необхідних.\nМіхальков Олександр Сергійович


Урядовий портал :: Загальний наліт авіаційних частин склав понад 11 тисяч годин\nУрядовий портал Головна Новини Міністерств та відомств Новини Міністерств та відомств (2012 рік) Загальний наліт авіаційних частин склав понад 11 тисяч годин\nЗагальний наліт авіаційних частин склав понад 11 тисяч годин\nПротягом цього року авіаційними частинами виконано близько сімсот льотних змін, що порівняно з 2011 роком більше ніж удвічі. Загальний наліт авіаційних частин становить понад одинадцять тисяч годин. Про це повідомив 22 листопада 2012 року командувач Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-лейтенант Юрій Байдак.\nЗа його словами, минулого року загальний наліт був меншим втричі, а середній наліт на визначений екіпаж порівняно з минулим роком також збільшився майже втричі і склав близько 60 годин.\nЗагалом середній наліт на екіпаж Повітряних Сил збільшився порівняно з 2011 роком втричі і становить більше 47 годин.\nЯк раніше наголошував Міністр оборони України Дмитро Саламатін, підготовка льотного складу у Повітряних Силах – одне із пріоритетних завдань в системі бойової підготовки цього виду Збройних Сил України.\nНалежна увага керівництва держави, Міністерства оборони та Генерального штабу до ресурсного забезпечення бойової підготовки авіації Повітряних Сил ЗС України та вжиті заходи, спрямовані на збереження підготовленого льотного складу, дали свої позитивні результати.\n«Припинилося падіння рівня бойової спроможності авіаційних частин, практично знято проблему відтоку військових авіаторів з лав Повітряних Сил. Згідно із аналізом рівня підготовки авіаційних частин можна сміливо говорити про те, що в бойових розрахунках авіаційних бригад збільшується кількість як підготовленого, так і боєготового льотного складу», – наголосив генерал-лейтенант Юрій Байдак.


Платформа розвитку громадянського суспільства. Тендер для проведення сессії з операційного планування. — Розвиток ОГС\nПлатформа розвитку громадянського суспільства. Тендер для проведення сессії з операційного планування.\nТернопіль, проспект Степана Бендери, 15, офіс ГО "Молодіжне об'єднання Файне місто"; mykytyuk.vika@gmail.com\nТренінги для 3х організацій у 3х містах, кожне тривалістю 1 день - Тернопіль, Хмельницький, Луцьк.\nПотребують вдосконалення знання з операційного планування, тому що організації мають велику кількість проектів, але для здійснення діяльності на системній основі на більш професійному рівні в цій сфері ми прагнемо поглибити знання з операційного планування проектами та проектного менеджменту. Тому, ми потребуємо проведення сессії з операційного планування для кожної організації, та спільного тренінгу з проектного менеджменту для групи організацій та створення спільного проектного плану.\nДати сесій обговорюються.\nВпровадження проекту Управління проектом\nПриблизна кількість учасників на кожному тренінгу - 30 осіб.


З найдавніших часів люди намагалися якось виділити та заохотити героя. Нагороди за службу існували завжди і скрізь, і форма їх була різноманітною до безкінечності. У свідомості сучасних людей нагороди вкоренилися як предмет, що виділяє людину в соціальній сфері та прославляє її заслуги перед батьківщиною. У наш час, в побуті серед всіх видів заохочення, найбільш відомі медалі та ордени. Медаль походить від латинського слова «metallum» що означає «з металу». У Стародавньому Римі так називали дорогоцінні монети, які карбували і роздавали громадянам на честь успішно завершеною військової кампанії, або іншої значущої для римських громадян події. Слово «орден» походить від латинського «ordo», що означає «організація, загін». За часів хрестових походів «орденами» називалися чернечі та лицарські братства, члени яких дотримувалися свого власного статуту, носили однаковий одяг і особливі, тільки їм приналежні знаки такі як: хрести, мечі, щити різного кольору і форми. Сьогодні значення слова «орден» змінилося і представляє вищу державну нагороду. Найчастіше ордени і медалі викликають у людей асоціації із славними під час Другої світової війни. Радянська система нагород і заохочень залишила величезну спадщину для людей цієї епохи, що дає можливість отримувати пільги і донині.\nОсь кілька порад, які допоможуть у пошуку інформації про отримання трудових нагород. Відомості такого роду необхідні громадянам для оформлення пільг в органах соціального захисту відповідно до Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» і Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», згідно з якими, пенсіонери нагороджені орденами Леніна, орденами Слави (3-х ступенів), медалями Материнства (2-х ступенів), а також всі ветерани Великої Вітчизняної війни, нагороджені бойовими орденами або медалями отримують пільги згідно чинного законодавства.\nДля звернення в архів, необхідні наступні документи: це паспорт, трудова книжка і нагородне посвідчення. Прийом у Державному архіві Дніпропетровської області проходить з понеділка по четвер з 10:00 до 17:00. Оформити заяву можна двома способами. Перший - це особиста подача заяви в столі довідок у прийомні дні. Другий - звернення в архів поштою. На адресу архіву направляється лист з повним викладом проблеми, прізвищем, ім'ям людини, місця роботи і дати вручення нагороди. Слід знати, що робота над виконанням запиту, незалежно від форми подачі, починається з моменту надходження та реєстрації запиту в архівній установі, і виповнюється у встановлений Законом «Про звернення громадян» термін, 30 календарних днів. Також є можливість самостійного пошуку необхідних відомостей в читальних залах архіву. Нижче наведемо приклади пошуку відомостей про найбільш часто запитуваних нагородах.\nПерш за все, слід спиратися на відомості, які вказані в трудовій книжці (у розділі нагороди / заохочення) і нагородному посвідченні, де вказані номери Указу Президії Верховної Ради СРСР, протоколу вручення державних нагород СРСР, постанови, рішення, виконавчих органів районної, міської, обласної рівнів. Виникає питання: де подібну інформацію\nДля звернення в архів, необхідні наступні документи: це паспорт, трудова книжка і нагородне посвідчення. Прийом у Державному архіві Дніпропетровської області проходить з понеділка по четвер з 10:00 до 13:00. Оформити заяву можна двома способами. Перший - це особиста подача заяви в столі довідок у прийомні дні. Другий - звернення в архів поштою. На адресу архіву направляється лист з повним викладом проблеми, прізвищем, ім'ям людини, місця роботи і дати вручення нагороди. Слід знати, що робота над виконанням запиту, незалежно від форми подачі, починається з моменту надходження та реєстрації запиту в архівній установі, і виповнюється у встановлений Законом «Про звернення громадян» термін, 30 календарних днів. Також є можливість самостійного пошуку необхідних відомостей в читальних залах архіву. Нижче наведемо приклади пошуку відомостей про найбільш часто запитуваних нагородах.\nПерш за все, слід спиратися на відомості, які вказані в трудовій книжці (у розділі нагороди / заохочення) і нагородному посвідченні, де вказані номери Указу Президії Верховної Ради СРСР, протоколу вручення державних нагород СРСР, постанови, рішення, виконавчих органів районної, міської, обласної рівнів. Виникає питання: де подібну інформацію шукати?\nУ Державному архіві Дніпропетровської області зберігаються документи Дніпропетровського обласного виконавчого комітету, а також районних і міських виконавчих комітетів. Пошук ведеться в залежності від територіальної приналежності підприємства, на якому працював нагороджений.\nУ випадку, коли в архівних документах в написанні прізвища, імені або по батькові виявлені розбіжності, слід шукати згадку в клопотаннях підприємств, організацій чи установ на подання до нагородження. Відомості про нагородження відомчими нагородами можуть міститися в наказах з основної діяльності організації, в якій працював громадянин. Так само використовуються характеристики працівників, їх особисті картки і справи. Під час такого пошуку проглядаються не тільки документи організацій, в яких працював заявник, але й вищих державних органів, а також громадських організацій (партійних, комсомольських).\nНайчастіше в Державний архів Дніпропетровської області звертаються громадяни з приводу нагородження медаллю «Ветеран праці», це одна з найбільш вручених нагород СРСР (39 197 100 нагороджених). Необхідно відзначити, що з 1985 року списки нагороджених медаллю «Ветеран праці» до рішень про нагородження виконавчих комітетів обласної Ради народних депутатів не додавалися. У зв'язку з цим в першу чергу необхідно знайти рішення райвиконкому або міськвиконкому про представлення до нагородження, а потім - рішення обласного виконкому, в якому затверджувалися рішення місцевих виконкомів вже без додатка списків нагороджених. Подібні списки також публікувалися у періодичних засобах масової інформації.\nПідставою для підтвердження факту нагородження ювілейною медаллю «За доблесну працю», в першу чергу є списки осіб нагороджених по області, районам, установам, організаціям, підприємствам, які містяться в документах облвиконкому або обкому КПУ. Нагородження медаллю «Медаль Материнства». Дана нагорода не відноситься до категорії трудові, але умови і процес нагородження «Медаллю Материнства» схожий з трудовими нагородами.\nНаприкінці слід зазначити, що документи міських, районних та обласних виконавчих комітетів знаходяться на зберіганні в Державному архіві Дніпропетровської області не завжди охоплюють період аж до 1991 року. Тому перед початком роботи необхідно ознайомиться з наявністю документів які цікавить вас, як дослідника. Склад документів викладено в Путівнику по фондам Дніпропетровського Держархіву області. У разі відсутності матеріалу який вас цікавить, пошук його необхідно продовжити в міських чи районних архівах. Путівник та інша необхідна інформація про архівні установи Дніпропетровської області знаходиться на офіційному сайті Державного архіву Дніпропетровської області http://dp.archives.gov.ua. У разі відсутності запитуваних відомостей про нагородження, рекомендуємо звертатися за адресою: Державний архів Російської Федерації, 119817, м. Москва, вул. Велика Пироговська, 17, де зберігається «Обліково-реєстраційна картотека на осіб, нагороджених державними нагородами СРСР і РРФСР 1918 - 1991 гг.», А з приводу нагородження бойовими нагородами слід звертатися за адресою: Центральне довідкове бюро архіву Міністерства Оборони Росії, 142100, Московська область, місто Подольск, вул. Кирова, б. 74, і в Галузевий державний архів Міністерства оборони України, 01010, м. Київ, вул. Мазепи, 1.\nЗаст. начальника відділу інформаціїі та використання\nдокументів Державного архіву Дніпропетровській області Юрій Білошенко\nДо 100-річчя початку голоду 1921-1923 рр. в Україні\nДо Дня пам’яті захистників України


Фестиваль спорту, краси і здоров'я пройшов на Сумщині\nДнями у приміщенні Лебединської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 відбувся фестиваль спорту, краси і здоров'я, мета якого об'єднати учнів, батьків і педагогів у єдиному прагненні до здорового способу життя.\nУчасть у фестивалі взяли міський голова Олександр Бакликов, голова Сумського обласного відділення НОК України Олена Петрова, доцент кафедри дошкільної та шкільної освіти, керівник науково-дослідної лабораторії з проблем здоров'яспрямовуючої діяльності в закладах освіти Сумського обласного інституту післядипломної освіти Валентина Успенська, завідувач міського методичного кабінету, методист Лариса Вялкова; методист міського відділу освіти Микола Римар.\nЗ привітальним словом до всіх присутніх звернулася директор школи В.Ю.Верхова. Валентина Юріївна зазначила, що заняття спортом щодня - це запорука краси і здоров'я. Потім учасників фестивалю привітали гості свята, які побажали всім міцного здоров'я, великої вдачі, наполегливості, наснаги та перемог в усіх справах.\nРодзинкою фестивалю стала презентація секції боксу, яка працює на базі нашої школи під керівництвом тренера Віталія Олеговича Орєхова. Вихованці секції, призери юніорських змагань Денис Заплюсвічка і Назар Плаходько продемонстрували глядачам свою спортивну майстерність. Не залишив байдужими і виступ найменшого боксера – Олександра Стеблянка.\nСилу, спритність, вправність показали вихованці секції «Кіокушинкай - карате» під керівництвом тренера В.І.Ольховика. Свою творчу майстерність представляли танцювальний колектив «Соняшник», вокальні ансамблі «Співаночка» та «Калинка».\nВід батьків зі словами вдячності і найкращих побажань звернулася до адміністрації школи, до тренера секції боксу В.О.Орєхова член батьківського комітету І.М.Плаходько.\nНаприкінці заходу відбулося нагородження членів секції боксу та їх тренера Грамотами голови Сумського обласного відділення НОК України О.Ю.Петрової, а також цінними подарунками від НОК України.


У Чехії суд ухвалив рішення про неприпустимість видачі Україні Б.Данилишина - Богдан Данилишин - ВО Свобода - Міністерство внутрішніх справ України | РБК Украина\nУ Чехії суд ухвалив рішення про неприпустимість видачі Україні Б.Данилишина\nНовини » Daily » Статті 09.02.2011 - 17:56 Новость на русском\nМіський суд Праги сьогодні виніс ухвалу про неприпустимість видачі колишнього міністра економіки України Богдана Данилишина в Україну, як того домагається українська сторона.\nНинішнє рішення суду, таким чином, підтвердило, що статус політичного біженця, наданий Міністерством внутрішніх справ Чеської Республіки Богданові Данилишину 13 січня цього року, не може бути скасований. Це радіо "Свобода" підтвердила адвокат Б.Данилишина Маріна Махіткова.\nНагадаємо, 21 січня Генеральна прокуратура Чехії передала празькому Міському суду пропозицію про неприпустимість екстрадиції колишнього міністра економіки України Б.Данилишина з Чехії в Україну у зв'язку з одержанням ним політичного притулку. Генпрокуратура України заявляла, що кримінальну справу проти Б.Данилишина закриватися не буде.\nРаніше, 19 січня М.Махіткова заявила, що рішення чеського суду, який звільнив Б.Данилишина і надав йому політичний притулок у Чехії, оскаржити вже неможливо.\nНапередодні директор департаменту інформаційної політики МЗС України Олег Волошин заявив, що Україна просить МВС Чехії надати офіційне рішення щодо надання політичного притулку екс-міністру економіки України. За словами О.Волошина, тимчасовому повіреному у справах Чеської республіки в Україні була передана нота української сторони, в якій висловлюється прохання України до чеської сторони з офіційними каналами передати результати розгляду справи Б.Данилишина, громадянина України, в чеських правоохоронних органах.\n14 січня міський суд Праги прийняв рішення про звільнення екс-міністра економіки з-під варти. Після цього Б.Данилишин заявив, що має намір у правовому порядку довести свою правоту і вірить у перемогу демократичних принципів в Україні.\nРаніше Б.Данилишину надали політичний притулок в Чеській Республіці. Рішення про це прийняло Міністерство внутрішніх справ Чехії. Весь цей час чиновник перебував у в'язниці попереднього ув'язнення в Празі.\nЯк повідомлялося, 7 січня ц.р. чеський суд відмовив Б.Данилишину у звільненні з-під варти. Чеська влада боялася, щоб Б.Данилишин, затриманий на основі міжнародного ордера, не втік з Чехії.\nВідзначимо, Празький міськсуд також відмовив Б.Данилишину у звільненні під заставу ще в середині листопада 2010 р.\nЕкс-міністра економіки Б.Данилишина затримав Інтерпол у Празі 18 жовтня минулого року. В Україні Б.Данилишина звинувачують у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 "Зловживання владою або службовим становищем" Кримінального кодексу України. Його звинувачують у фінансових зловживаннях на суму близько 14 млн грн. Сам же екс-міністр провину заперечує. Колишній міністр економіки України був затриманий в Празі 18 жовтня 2010 р.\nНовини України Богдан ДанилишинВО СвободаМіністерство внутрішніх справ України


В Vіsual Prolog не можна змішувати стандартні типи в списку.\nВ свою чергу, товари з цих груп також класифікують за різними характеристиками.\nØ геодеомографічні фактори –\n- статевовікова структура населення;\n- природний і механічний рух;\n- сімейний склад;\n- захворюваність тощо;\nØ об’єктивні фактори –\n- споживання продуктів харчування;\n- розвиток сфери соціального забезпечення тощо;\nØ суб’єктивні фактори –\n- задоволення роботою;\n- задоволення життєвими умовами;\n- задоволення соціальним статусом індивіда;\n- задоволення фінансовим становищем сім’ї тощо.\nБільшість країн використовують класифікацію показників якості й рівня життя населення, підготовану експертами ООН (1961 р.).\nКласифікація Європейської економічної комісії виділяє 8 груп показників якості життя. Найважливішими серед них є:\n· споживання продуктів харчування;\n· стан здоров’я населення;\n· коефіцієнт смертності серед немовлят, що дозволяють проводити порівняння між країнами.\nОрганізація економічного співробітництва і розвитку розробила систему соціальних показників, які охоплюють 8 аспектів життєдіяльності:\n· розвиток через освіту;\n· зайнятість і якість трудового життя;\n· стан споживчого ринку товарів і послуг;\n· особиста безпека;\n· соціальні можливості і соціальна активність.\nСоціальний добробут родини є індикатором якості життя, тому після досягнення певного рівня добробуту особлива увага суспільства приділяється психосоціальним і духовним аспектам життя населення.\nОдним із показників, котрий в найбільш концентрованому вигляді характеризує якість життя населення, є здоров’я. Здоров’я всього населення є головним показником орієнтованості соціально-економічного та екологічного розвитку суспільства на користь людини і водночас важливим чинником такого розвитку. Виділяють такі чинники здоров’я:\nØ стан природного середовища;\nØ рівень споживання та пов’язаний з ним спосіб життя;\nØ на рівні індивіда впливають також біологічні чинники, включаючи спадковість;\nØ ряд таких явищ, як загострення житлової проблеми та катастрофічне зниження доходів населення (що у свою чергу призводить до погіршення якісного та кількісного складу харчування та відмови від раніше доступних необхідних послуг), відображається не тільки на кількісних, а й на якісних параметрах захворюваності населення.\nДеякі демографи беруть за основу рівень соціально-економічного розвитку суспільства:\n· виробничо-господарська діяльність – включає умови праці, охорону праці, забруднення та охорону природного середовища;\n· рівень добробуту – включає рівень споживання:\nа) товарів (якість продуктів харчування, комфортність житла та ін.);\nб) послуг (побутове обслуговування населення, охорона здоров’я, освіта, культура та мистецтво, державне страхування, соціальне забезпечення тощо).\nВажливою проблемою демогеографії в Україні є суттєве зниження рівня життя населення. Це сталося внаслідок дії таких чинників:\n· збільшення захворюваності;\n· зростання дитячої смертності;\n· зниження зайнятості та зростання безробіття;\n· зменшення коштів на соціальне забезпечення населення;\n· низьку забезпеченість житлом;\n· складну екологічну ситуацію;\n· зростання злочинності.\nСоціально-економічний розвиток визначає також рівень життя населення. Складні соціально-економічна та екологічна ситуації привели до падіння рівня життя значної частини громадян України, зростання смертності і захворюваності.\nГоловною причиною, яка обмежує сьогодні дітонародження в сім’ях, є недостатній рівень матеріального забезпечення. Другою за значенням причиною є складна соціально-економічна ситуація в Україні. На третьому місціопинилися незадовільні житлові умови, поганий стан здоров’я.\nСучасна демографічна ситуація агропромислових регіонів характеризується низькими показниками народжуваності та тривалості життя, високими показниками смертності, в т. ч. і дитячої, деформованою статевовіковою структурою, від’ємним сальдо міграцій. Головна причина цього соціально-економічна:\n- занедбаність сіл;\n- недостатні інвестиції у його соціальну сферу, у покращення умов життя;\n- низька платня за тяжку хліборобську працю;\n- незадовільний стан охорони здоров’я та праці та ін.\nТому батьки робили все, щоб сільські діти назавжди поїхали до міста, де був нормований робочий день, стабільна зарплата, благоустрій, безкоштовно надана квартира, «культурні розваги» та ін. Хоча сьогодні спостерігається зворотний процес: люди повертаються із міст в села через затримку зарплат, проживання по 2-3 сім’ї в одній квартирі.\nКонкретний інтегральний показник соціально-економічної ситуації, що має безпосередній прямий вплив на здоров’я населення – рівень задоволення потреб людини, що знаходить свій вираз у показниках рівня життя населення. На рівень життя населення істотно впливають:\n- зменшення обсягів виробництва, особливо товарів народного споживання;\n- подальше підвищення споживчих цін та неадекватне йому зростання заробітної плати трудящих, що працюють в державному секторі економіки, а також пенсій, допомог і стипендій. Причиною цього є зменшення частки національного доходу, використаного на споживання і нагромадження. Отже, існуюча соціально-економічна ситуація спричиняє доволі низький рівень задоволення потреб населення, а отже, і низький рівень життя.\nСучасні методи і засоби обробки даних дають змогу вводити дуже значну кількість факторів.\nОдним із найголовніших факторів вважається дохід на одного члена сім’ї. Певний рівень доходу впливає на рівень і структуру потреб і тим самим здійснює вплив на рівень народжуваності.\nМожливо, ми вже ніколи не дізнаємося, звідки пішло переконання, що стало масовим забобоном, що для того, щоб мати багато дітей, треба мати гарні матеріальні умови. Спостереження вчених давно, задовго до виникнення статистики та демографії, давали привід для протилежних думок. Відомий, зокрема, вислів великого англійського економіста Адама Сміта у знаменитій книзі «Дослідження про природу і причини багатства народів», опублікованої в Лондоні у 1776 р., через 14 років після праці Д. Граунта: «Бідність … як здається, навіть сприяє розмноженню. Виснажена голодом жінка в гірській Шотландії часто має більше двадцяти дітей, тоді як зніжена дама часто нездатна привести на світ і однієї дитини і звичайно виявляється зовсім виснажена після народження двох чи трьох дітей. Безпліддя, настільки часте серед світських жінок, дуже рідко зустрічається у жінок з нижчих верств народу. Розкіш, може бути, породжує в прекрасній статі пристрасть до насолоди, але, мабуть, завжди послаблює і часто зовсім знищує здатність до дітородіння». Таким чином, великий економіст відзначив зворотний зв’язок між числом народжених дітей і соціальним становищем матерів, але трактував цей зв’язок як різницю у плідності, а не як різницю у бажанні мати дітей. І це не випадково. У його часи число дітей вважалося проявом волі згори, і втручання людей у справи божественні розглядалося майже як богохульство. Навіть говорити про аборти або протизаплідні заходи вважалося непристойним, хоча примітивні методи контрацепції (проти зачаття) існували, а абортів було стільки, що в деяких державах Європи за них суворо карали за судом, аж до смертної кари. Тому багато вчених часто робило вигляд, ніби нічого не знають про цю сторону суспільного життя.\nФранція була першою країною, в якій народжуваність почала скорочуватися в кінці XVШ ст., причому саме за рахунок її внутрісімейного обмеження. Ця ж країна стала першою, де громадські діячі та вчені виявили занепокоєння з приводу загрози депопуляції і спробували зрозуміти причини падіння народжуваності. Однак наукові дослідження факторів народжуваності розгорнулися лише на рубежі XIX-XX ст., коли розвиток перепису населення, поточної статистики природного руху населення та системи показників народжуваності і шлюбності підготували інформаційну базу для досліджень. Одними з перших таких досліджень були роботи французького статистика Жака Бертільона. У них вчений розглядав диференціальну народжуваність, тобто систематичні розбіжності в рівнях народжуваності між соціальними групами. У 1890 р. він опублікував результати статистичного дослідження відмінностей в рівнях народжуваності мешканців чотирьох європейських столиць.\nСучасні дослідники вважають за доцільне зазначити, що, з одного боку, підвищення матеріального рівня життя населення може сприяти підвищенню народжуваності. З іншого ж боку, у населення відповідно зростають потреби, і утворений надлишок іде на їх задоволення. Крім того, у більш розвинутому суспільстві перед батьками постає потреба не виростити якнайбільше дітей, а підготувати спеціаліста з кваліфікацією, не нижчою від власної, бо економіка розвивається і потребує кваліфікованих працівників. Таким чином, підвищується «вартість» дитини. В країнах же з менш розвинутою економікою й екстенсивним господарством велика кількість дітей є запорукою забезпеченої старості. Але, мабуть не можна визначити механізм прямого впливу добробуту населення на народжуваність, який призводив би до зниження народжуваності при зростанні добробуту. Така залежність можлива лише як паралелізм між добробутом та іншими факторами. Більш висока народжуваність серед бідняків не може зумовлюватись тільки низьким доходом. В цілому ж, не стільки бідняки мають стимул до зростання народжуваності, скільки інші групи населення – до її зниження. Діють чинники віку при взятті шлюбу, рівня освіти, рівня зайнятості, тощо. Неабияке значення має той факт, що діти перестали бути страховкою для батьків у період хвороби і старості. При наростанні економічного добробуту в країні, зростання потреб населення може обганяти (і обганяє) можливості їх задоволення, що також призводить до зниження народжуваності.\nЦікава точка зору польського демографа Г. Смолинського. Він вважає, що зрстання доходів сім’ї збільшує вплив факторів, що обмежують дітонародження. У його моделі розвитку населення діють два фактори: фактор А – прагнення до дітонародження; фактор В – обмеження прагнення до дітонародження (зниження життєвого рівня батьків з появою дитини). Ці фактори знаходяться в оберненій залежності. Фактор В діє при будь-яких обставинах, однак за умов низького життєвого рівня він не може протистояти впливові фактора А, зрівноважити його. В цьому випадку потреби задовольняються на рівні прожиткового мінімуму. Коли життєвий рівень високий, дія фактора В значна.\nДуже важливим фактором, який впливає на рівень народжуваності, є частка міського населення в регіоні. Дослідження показують, що під впливом урбанізації коефіцієнт народжуваності знижується. Репродуктивна поведінка міських і сільських мешканців суттєво відрізняється. Місто і село значно відрізняються за характером та складністю виробництва. Історично склалося так, що в сільському господарстві багатодітність була необхідна для виконання трудомістких робіт, бо діти навіть у молодшому віці допомагали дорослим. У містах такої потреби немає, крім того, більш висока економічна активність жінок призводила до зниження народжуваності у міських поселеннях. Підготовка та навчання працівника промисловості вимагають більше часу, ніж підготовка сільськогосподарського працівника, тому в селі жінка може за короткий проміжок часу відновити свою кваліфікацію, в місті ж це пов’язано з деякими труднощами. У великих містах народження першої дитини часто зміщується на вік 25-29 років. Такий стан, на думку багатьох демографів, відображає наступну закономірність: чим крупніше місто, тим вищий рівень освіти і зайнятість жінок у суспільному виробництві, але нижчий рівень народжуваності.\nПроцес урбанізації створює досить значні проблеми соціального, економічного та демографічного характеру регіонального розвитку:\n- по-перше, надмірне зростання великих міст порушує збалансоване відтворення загальної кількості жителів, погіршує статевовіковий склад сільського населення;\n- по-друге, високий рівень розвитку території спричиняє виникнення захворюваності, оскільки безпосередньо пов’язаний з прискоренням ритму життя, збільшенням стресових ситуацій, зростанням кількості механізмів, приладів та технічних пристроїв, які є факторами травматизму, та іншими явищами. Встановлено, що при рівні урбанізації до 20 %, чим вона є вищою, тим вища захворюваність, при зростанні рівня урбанізації з 20 до 75 % спостерігається зниження захворюваності, і при збільшенні частки міського населення вище 75 % показники захворюваності зростають. Така залежність пояснюється особливістю зміни способу життя населення, рівня соціально-економічного розвитку, якісних та кількісних параметрів медичного обслуговування при зростанні частки міського населення. Зростання до певної міри урбанізації покращує названі параметри, що відображається на зниженні захворюваності. Однак, високі значення рівня урбанізації території породжують негативний прояв інших факторів ризику (соціально-економічні, екологічні).\nНаступним чинником є житлові умови. Відмічається низький або й зворотний зв’язок між забезпеченістю житлом та народжуваністю. Це пояснюється тим, що народження кожної дитини (принаймні третьої) значно збільшує величину сім’ї (в 1,5-2 рази), тоді як поліпшення житлових умов конкретної сім’ї відбувається рідше і на меншу частку. Проблемою є забезпечення житлом населення у містах. Так, у 2004 р. на одного жителя України в середньому припадало 21,5 м2 загальної площі, причому 20,1 м2 – у міських поселеннях і 22,6 м2 – у сільській місцевості. Недостатня забезпеченість житловою площею знижує інтенсивність народжуваності. При цьому на народження першої дитини житлові умови впливають значно менше, ніж на народження другої та третьої, котре частіше відбувається після покращення житлових умов.\nЗайнятість населення також має неоднозначний вплив на народжуваність. З одного боку, у людини скорочується вільний час для занять із дітьми, і тому вона не схильна до народження наступної дитини. З іншого – зайнятість сприяє підвищенню матеріального рівня населення, а відтак і можливості забезпечення дітей. Особливо потрібно наголосити на зайнятості саме жінок. Зайнятість жінок у суспільному виробництві – один із найсуттєвіших факторів, що впливають на народжуваність. Проблема жіночої зайнятості пов’язана із нестачею вільного часу для виховання дітей у працюючих жінок, втратою певної частини доходу у зв’язку з припиненням роботи по вагітності та пологах. Окрім того, існує тісна залежність між зайнятістю жінки та її віком. Встановлено, що економічна активність жінок з віком зростає. Найвищою вона є у віковій групі 40-49 років. Економічна активність жінок падає пропорційно зростанню кількості дітей, а також протягом перших десяти років після вступу в шлюб, тобто тоді, коли жінка має малолітніх дітей.\n· внутрішні – жінка готувалась до роботи, хоче використати свої спеціальні знання, не задоволена тим, що вона займається тільки домашнім господарством, не хоче залежати від чоловіка, нарешті, впевнена в корисності та необхідності її праці для суспільства;\n· зовнішні – бездітність, фінансовий стан, хвороба чи інвалідність чоловіка.\nСьогодні жінка поставлена перед дилемою – мати більшу кількість дітей чи працювати, і в більшості випадків жінка вирішує це питання на користь роботи. До того ж переважна більшість молодих людей вважають правильним обмежити величину сім’ї однією, максимум двома дітьми. До основних причин небажання жінок мати більше дітей в сім’ї належать:\n- значні грошові витрати на дітей;\nпрагнення до швидкого підвищення життєвого рівня незалежно від зайнятості жінок;\n- труднощі у вихованні дітей;\n- небажання особистих жертв;\n- страх перед пологами.\nКоефіцієнти множинної кореляції, отримані за методом примусового включення показників (ступінь впливу факторних ознак на сумарний коефіцієнт народжуваності)\n1. Дохід на душу населення в домогосподарствах -0,238\n3. Частка жінок, зайнятих в галузях народного господарства 0,273\n4. Забезпеченість населення житлом (кв. м на душу населення) 0,054\n5. Введення в експлуатацію житлових об’єктів (кв. м на душу населення на рік) 0,065\n6. Частка міського населення -0,862\nЗа даними таблиці коефіцієнтів множинної кореляції видно, що найсильніший вплив має показник урбанізації (-0,862). Найвищий прямий зв’язок має, як це не дивно, зайнятість жінок (показник кореляції 0,273). Потрібно відмітити, що він дуже незначний. Такий результат зумовлений особливостями сучасного розвитку українського суспільства. З одного боку, теоретично, вплив жіночої зайнятості на народжуваність повинен бути від’ємним. Проте, на сучасному етапі збільшується чисельність пенсіонерів, які можуть займатися з онуками тоді, як мати може суттєво підвищувати середньодушовий дохід сім’ї, продовжуючи працювати. Найближчими до нуля є показники забезпеченості житлом. Проте, про їх важливість зазначено вище.\nБільшість дослідників сперечаються з приводу того, який критерій і узгоджену з ним систему показників слід застосовувати для вивчення соціальної кризи. Які б не були обставини, найбільш вживаним показником, який застосовується для вивчення соціальної кризи, є кількість самогубств. Це не інтегральний показник, однак, самогубство є моделлю для перевірки гіпотези, яка пов’язує хворобу з соціальним середовищем, оскільки більшість людей-самогубців психічно хворі. Дані кореляційного аналізу підтверджують наявність тісного зв’язку: коефіцієнт кореляції між природним приростом і смертністю від самогубств становить –0,81; помилка коефіцієнта кореляції –0,07. Залежність між двома показниками (результативна ознака – природний приріст) має приблизно прямолінійний характер.\nКрім суто економічних та екологічних чинників, причинами погіршення демографічної ситуації є:\n- безсистемний підхід до керування адміністративними територіями та регіонами;\n- відсутність методології стратегічного керування майбутньою поведінкою організаційних систем регіонів;\n- відсутність гармонізації в матеріальному виробництві та духовній сфері;\n- відсутність обґрунтованих параметрів обмежень, через які система втрачає контроль над своїм внутрішнім і зовнішнім середовищами, що приводить до її розпаду;\n- значною мірою невідповідність функцій, що їх виконують територіальні органи управління, дійсному призначенню цих функцій у системі.\nДата добавления: 2014-01-07; Просмотров: 1031; Нарушение авторских прав?;


Артур Пройдаков про англійську та навчання\nНавіщо вчителю української англійська? Інтерв’ю з переможцем Global Teacher Prize Ukraine-2021 Артуром Пройдаковим\n2 жовтня 2021 року відбулася яскрава церемонія, на якій відзначали досягнення українських освітян, а водночас і оголосили переможця премії Global Teacher Prize Ukraine. У 2021 році ним став Артур Пройдаков, вчитель української мови та літератури, який викладає в столичній школі.\nІ хоча Артур викладає українську, під час нагородження переможців (а 10 найкращих вчителів країни дістали можливість пройти у нас навчання), ми дізналися, що він ще непогано володіє й англійською. Це нас зацікавило, тож ми вирішили розпитати в Артура все докладніше.\nВітаємо з перемогою на Global Teacher Prize Ukraine! Поділіться, будь ласка, своїми враженнями. Чи була перемога очікуваною для вас?\nАртур: Насправді це дуже важливий досвід – спілкування із усіма фіналістами премії, із членами журі. Перемога не була для мене очікуваною, від того вдвічі приємнішою. Але водночас зараз я усвідомлюю велику відповідальність перед усіма освітянами країни, оскільки представляю зараз не лише власні позиції, але й погляди вчительської спільноти.\nКому з учасників віддали б головний приз ви? Чи був хтось, хто вас вразив?\nАртур: Усі фіналісти гідні перемоги. І кожен та кожна мають свої яскраві аспекти педагогічної діяльності. Раджу освітянам лише переймати досвід колег та підписуватись на фіналістів у соцмережах. Адже вони діляться лайфхаками та цікавими інсайдами щодо викладання своїх навчальних дисциплін.\nВи – вчитель української мови та літератури, але, наскільки нам відомо, непогано знаєте й англійську. Навіщо викладачу української англійська? Як ви використовуєте її в своєму житті?\nАртур: На мою думку, знання англійської відчиняє двері до всього світу. Сьогодні ми живемо в глобалізованому просторі. Володіючи англійською, ми почуватимемось комфортно в будь-якому куточку світу. Знання мови допомагає в подорожах, в опрацюванні інформаційних матеріалів, в ознайомленні із зарубіжними ЗМІ.\nЧи допомагає знання англійської у викладанні?\nАртур: Певним чином, так. Можемо проводити паралелі з українською мовою, зокрема при вивченні теми “Лексика” чи “Правопис слів іншомовного походження”. Також знання англійської допомагає при засвоєнні теоретичних понять на уроках української літератури.\nЩо в процесі вивчення англійської було для вас легким, а що давалося важко? Чи працюєте над своїми знаннями й досі?\nАртур: Намагаюсь удосконалювати свої знання регулярно. Мені важко вивчати граматичні категорії в англійській мові, зокрема складно оволодіти особливостями форм часу. Зараз прагну читати оповідання англійською, дописи в соцмережах або досліджую тексти улюблених виконавців.\nЧи є у вас улюблені фільми, книжки, пісні англійською? Які?\nАртур: Намагаюсь регулярно читати BBC англійською (новини культури насамперед). Досліджую тексти пісень The Beatles, Coldplay. Це мої улюблені музиканти, тому цікаво аналізувати не лише музичну складову композицій, а й текстове наповнення. Якщо згадувати кіно чи серіали, то першим на думку спадає ситком “Друзі”. Можна переглянути серію англійською, а потім із субтитрами. Це допомагає уважніше вслуховуватись у зміст почутого.\nНа вашу думку, чи є процес вивчення однаковим для різних мов? Чому можуть навчитися вчителі англійської у викладачів української?\nАртур: Процес вивчення кожної мови, як на мене, містить якісь унікальні властивості. Щоправда, для учнів важливим є те, щоб викладання було цікавим та різноманітним. Тому цілком слушним є те, що деякі методи/прийоми при вивченні орфографії, синтаксису можуть бути використані як при вивченні однієї мови, так і інакших.\nМи знаємо, що ви нещодавно стали батьком і що вже розпочали вивчення української з сином, читаючи йому книжки на ніч. А чи плануєте навчати свою дитину іншим мовам?\nАртур: Особливу увагу звертатимемо, звісно, на українську. Тут нема шансів у Марка!)) І, звісно, у пріоритеті буде вивчення англійської, щоб син міг вільно розмовляти, читати, а також комунікувати із іноземцями та за кордоном.\nЯк би ви пояснили своєму синові, навіщо вчити англійську чи будь-яку іноземну мову?\nАртур: Знання англійської – це як біометричний паспорт чи віза. Володіючи англійською, ти не відчуватимеш обмежень, перебуваючи за кордоном і водночас спілкуваючись із іноземцями в Україні. Знання будь-якої іншої мови (крім англійської) – це додаткова перевага для сучасної людини.\nЯк і чим можна зацікавити сучасних дітей? Особливо що стосується вивчення мов.\nАртур: Варто використовувати різні підходи (ігровий, інтегрований, інтерактивний тощо). У вивченні мови я приділяю особливу увагу пізнанню особливостей національної культури (кіно, музики, літератури, театру та інш.). Варто наближати вивчення мови до навколишніх реалій, демонструвати зв’язок із сучасністю. Чим краще ти володієш мовою, тим більше в тебе шансів стати успішним у професії.\nЯкби ви не були вчителем української, який предмет викладали би?\nАртур: Напевно, учителем зарубіжної літератури. Цікаво досліджувати твори, а також дискутувати із учнями щодо сенсів, закладених або зашифрованих у тих чи інших книжках.\nА якби не стали вчителем, яку професію обрали б?\nАртур: Доклав би максимально зусиль, щоб стати спортивним журналістом.\nЧи є у вас заповітна освітня мрія? Можете поділитися?\nАртур: Хочу, щоб здійснювалась реально та фактично реформа НУШ. Прагну, щоб діти мали нагоду здійснювати освітні подорожі з одного регіону до іншого, щоб пізнавати територіальні особливості України, усвідомлювати єдність великої держави.\nДякуємо Артурові за цікаву бесіду!\nЩо ще почитати: Як вчити англійську за допомогою ТікТок?


Архітектура стародавнього Ірану коротко | Біографія\nВідповіді на питання. > Дім > Біографія > Архітектура стародавнього Ірану коротко\nАрхітектура стародавнього Ірану коротко\nЕламітом чи були обдарованим народом, досвідченим в мистецтві і архітектурі. Найбільш відомим архітектурним пам’ятником держави Елам став зіккурат в руїнах міста Чога-Занбіль. Ця монументальна споруда підноситься над землею на 25 метрів, і кожна з його сторін має довжину 105 метрів. Зіккурат був побудований в 13 столітті до н.е. правителем Унташ-Напириша. Інші еламські зіккурати були виявлені в Тепе-Сиалк.\nВ 9 столітті до влади прийшли племена мидийцев. Однак архітектура стародавнього Ірану ними розвинена не була – майже всі сліди цієї цивілізації були знищені. Лише за ассірійським записів можна було дізнатися про неї. Швидше за все, мідійці воліли захищати свої міста рядами високих зубчастих стін. Згідно з Геродотом, місто Экбатана був захищений сім’ю стінами.\nУ 6 столітті до н. е. владу в Ірані перейшла до персам. Цар Кір здолав мидийское держава, і створив імперію Ахеменідів. Саме в період правління персів були створені найбільш монументальні архітектурні твори. У 546 році до н. е. столицею Персії став місто Пасаргади. Стиль архітектури мало змінився, багато в чому перси йшли канонами ассирійської архітектури. Приміром, місто Пасаргади був захищений палацом-фортецею, стіни якої зводилися на уступчастої платформі, яку збудували з величезних кам’яних блоків.\nПісля арабського завоювання в 7 столітті н. е. велика частина перських міст була розорена, а все, що нагадувало про давньоіранської культури знищено. Лише завдяки зусиллям археологів вдалося дізнатися про особливості стародавньої архітектури Ірану.\n« Стародавні міста Ірану коротко\nМистецтво стародавнього Ірану коротко »