Створення корпоративного брендингу під ключ за найкращою ціною ✅ - розробка брендингу ⭐ Веб-студія Centum-D\nНа відміну від брендування окремих продуктів або послуг, корпоративний брендинг займається розробкою самого бренду або компанії. Завдяки цьому і процес корпоративного брендування ширший, глибший і комплексніший за той же персональний брендинг.\nЕтапи розробки корпоративного брендингу\nРозробка корпоративного брендингу з використанням фірмових стилів, використовуючи суміжні кольори з логотипом.\nКорпоративний брендинг готовий! Дизайнер передає вихідні дані в обговорених форматах.\nГрамотно збудований особистий бренд — абсолютний за своєю конкурентною силою, оскільки займає саме ту нішу та позицію, яка є ідеальною для нього.\nРетельно опрацьована візуальна ідентифікація допоможе вашій компанії суттєво підвищити свої позиції на профільному ринку.\nЩоб сформувати стратегічний бренд компанії, потрібно досліджувати ринок, визначити аудиторію та розробити концепцію позиціювання та просування конкретної продукції чи послуги.\nСтворення корпоративного брендингу\nДля того, щоби брендувати компанію команда Centum-D використовує низку маркетингових інструментів у необхідних комбінаціях, окремих під кожне завдання, для вироблення стійких асоціацій із компанією на ринку та в аудиторії. Асоціацію викликає не просто компанія або її логотип, а будь-яка активність компанії, ініціатива, захід, програма. Навіть стиль спілкування співробітників та керівництва як великого, так і невеликого підприємства, диктує корпоративна культура, яка безпосередньо пов’язана із самим брендом та зображає його на всіх рівнях.\nЩе до запуску та виходу на ринок ви маєте знати відповідь на всі «чому», що виникають у клієнтів, партнерів, інвесторів, співробітників. Чому я маю купити ваш продукт? Чому мені варто зайти до вас, а не до хлопців навпроти? Чому інвестиції у ваш проєкт будуть вигідними для мене? Чому ви бажаєте своїм відвідувачам «доброго дня» замість «доброго» та ще мільйон інших «чому». А потім упакувати відповіді на кожну дію, кожен документ, кожен скрипт, відпрацьовуючи заперечення задовго до того, як вони виникнуть, створюючи зону комфорту для кожного відвідувача в кожній своїй локації.\nДля чого вам брендинг організації?\nРізні концепції брендингу дозволяють сформувати план роботи над кожним елементом бренду так, щоб усі шматочки формували собою цілісний та гармонійний образ компанії — саме з ним будуть комунікувати та працювати ваші партнери, акціонери, клієнти та персонал.\nПід час дослідження, виділення, сегментування та аналізу аудиторії для формування брендингу компанії розглядаються абсолютно всі персонажі, з якими взаємодіятиме компанія на різних рівнях, те, як її образ впливатиме на їхню репутацію (це вкрай важливо для, наприклад, інвесторів та різних фондів), як він буде вписуватися в їхнє життя в різному середовищі.\nСтворення брендингу. Етапи\nДля початку ми знайомимося з клієнтом та його бізнесом, він може бути на активній стадії розвитку, на стадії простої ідеї, у стані кризи.\nПотім формуємо завдання, які він ставить перед своєю компанією та моменти, які має показувати стратегія корпоративного брендингу або її реалізація на різних етапах.\nДалі приступаємо до більш серйозних і глибоких досліджень або використовуємо вже готові напрацювання (якщо вони є в клієнта).\nПісля формування стратегічної концепції розробляємо план її впровадження з усіх необхідних каналів, докладно розписуємо кожен етап, його завдання, терміни реалізації та необхідні для цього ресурси.\nСentum-D супроводжує свого клієнта впродовж усього терміну реалізації проєкту та навіть після цього. Ви завжди знаєте, на якому етапі ваш проєкт, що, навіщо і як робить команда. Ми працюємо на результат. І чим він кращий, тим кращими стаємо ми!\nВикористання та розвиток брендингу\nНа корпоративному рівні відбувається вже після формування стратегії та ґрунтується на докладному стратегічному плані.\nЛоготип, корпоративна символіка та айдентика, слогани, заклики, продукти та послуги, — усе це зображатиме традиції, історію та цінності компанії. Якщо їх немає, то ми створимо їх та майбутнє вашої бізнес-корпорації, громадської чи соціальної організації стане ясним, чітким та визначеним за допомогою команди Centum-D.


Огляд преси: Чи щедрий Віктор Ющенко на звання «Герой України»? Коли потрібно було вирішувати земельні проблеми кримських татар? На яких авто їздять столичні чиновники?\n29 листопада 2007, 03:07\nІрина Біла Київ, 29 листопада 2007 (RadioSvoboda.Ua) – За два терміни свого президентського правління Леонід Кучма присвоїв звання «Герой України» 130 співвітчизникам. Натомість чинний глава держави за неповних три роки встиг вручити вже 65 зірок «Героя». Газета «Діло» вирішила з’ясувати, як країна знаходить своїх героїв. Чому одні заслуговують таку честь, а інші ні? Стаття називається «Віктор Андрійович щедріший за Леоніда Даниловича».\nУ цьому ж числі «Діло» друкує результати журналістського розслідування, як виглядають офшорні компанії вітчизняних товстосумів. Заголовок публікації «Кіпрські таємниці українських олігархів».\nГазета «Голос України» висловлює незгоду з нещодавньою критикою Президентом Віктором Ющенком митної служби України. Видання пише, що митники не заслужили на таку нищівну догану, вони сумлінно виконують свої професійні обов’язки і суттєво поповнюють державний бюджет. Матеріал називається «Митниця, або Хто і як наповнює казну».\nПроблема із забезпеченням землею кримських татар останнім часом значно поглибилася, і знайти сьогодні справедливі рішення набагато складніше, аніж 5-7 років тому. І все ж цю проблему можна і треба вирішувати, стверджує газета «День». Як саме? Про це йдеться в статті «Земля Криму: спроба «комплексної правди».\nДедалі частіше в Київраді порушуються питання транспорту: постійні затори, погані дороги, все більші ціни за проїзд у маршрутках, обмеження дозволеної швидкості. Газета «Сегодня» вирішила поцікавитися, якими авто їздять самі депутати Київради. З’ясувалося, що мер столиці любить їздити на шикарній іномарці – «Майбаху», а його заступниця Ірена Кільчицька надає перевагу чорному «Хаммеру». Але це не єдині їхні машини. Більше про авто київських чиновників – у матеріалі “Депутатський автопарк».\nНамагаючись знайти альтернативу старим лікарням і байдужим лікарям, українці дедалі частіше купують недешеву медичну страховку. Однак такі поліси не стають панацеєю. Ні страховики, ні медики не гарантують високоякісного сервісу. Про це розповідає «Газета 24» у публікації «Здоров’я не купиш».


Роздільнянський район — Вікіпедія\nПрикордонний район України в Одеській області, утворений в липні 2020 року\nРоздільнянський район — прикордонний район України, у центральній частині Одеської області, утворений у липні 2020 року. Адміністративний центр — місто Роздільна. Населення — 101407 осіб (січень 2022).\nчинна адміністративно-територіальна одиниця\nКод КАТОТТГ: UA51140000000094970\nНаселення: ▼ 101 407 (01.01.2022)\nПлоща: 3572,2 км²\nГустота: 28,39 осіб/км²\nТел. код: +380-4853, 4858, 4859, 4860\nОблікова картка: Роздільнянський район\nПоштові індекси: 66720 — 66744, 66842, 67100 — 67154, 67400 — 67486\nСільські ради: 3\nРада: Роздільнянська районна рада\nГолова ради: Пресман Олександр Семенович\nГолова РДА: Приходько Сергій Миколайович\nВебсторінка: Роздільнянська РДА\nЦя стаття про сучасний Роздільнянський район. Про колишній район див. Роздільнянський район (1930—2020).\n2.2 Імперське минуле\n2.3 Українська революція\n5.2 Залізничне сполучення\n8.1 Виборчі округи та дільниці\n9 Пам'ятки культури\nРайон створено відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17 липня 2020 року. До його складу району входять: Роздільнянська міська, Великомихайлівська, Затишанська, Захарівська, Лиманська, Цебриківська селищні, Великоплосківська, Новоборисівська, Степанівська сільські територіальні громади.\nРаніше територія району входила до складу:\nРоздільнянського району ( поділ 1930—2020) (окрім Єгорівської сільради, що ввійшла до Дачненської громади Одеського району);\nВеликомихайлівського району (окрім Великозименівської, Цибулівської та Воробіївської сільських рад, що увійшли до Знам'янської сільської громади Березівського району);\nСаханської сільської ради Ширяївського району, що разом з територіями Цебриківської селищної та Вишневської сільської рад Великомихайлівського району ввійшли до Цебриківської громади.\nБіля села Краснопіль Затишанської громади знайдено рештки поселення, а біля села Марківка, Степанівської громади — знаряддя праці датовані Пізнім палеолітом (40-13 тисяч років тому).\nБіля смт Захарівка знайдено рештки поселення давністю близько 13 тисяч років, біля села Новопавлівка Захарівської громади кам'яні знаряддя, біля села Кучурган Лиманської громади знаряддя праці давністю 8-13 тисяч років, біля села Гребеники Великомихайлівської громади стоянку давністю 8-9 тисяч років, біля села Гіржове стоянку давністю 8-10 тисяч років, що датуються періодом мезоліту. За знахідкою біля Гребеників виділено Гребениківську культуру.\nБіля села Гіржове Великомихайлівської громади знайдено Трипільську кераміку (IV — III тисячоліття до н.е.).\nВ околицях села Великоплоске розкопано багато (частина з 41 розкопаного там кургану) курганів (III — початок I тисячоліття до н.е.), біля смт Затишшя в 1895-1896 рр. розкопано курган (II тисячоліття до н.е.), в околицях села Гребеники Великомихайлівської громади виявлено курган (II тисячоліття до н.е.), на території села Бецилове Роздільнянської громади в 1934 році знайдено скарб бронзових серпів та сокир кельтів (кінець II — початок I тисячоліття до н.е.), біля села Слов'яносербка Великоплосківської громади розкопано 3 кургани (кінець II — початок I тисячоліття до н.е.), що датуються бронзовою добою.\nБіля села Василівка Захарівської громади розкопано поховання IV ст.н.е., біля села Гіржове Великомихайлівської громади знайдено рештки поселення III — V ст.н.е., що відносять до Черняхівської культури.\nПоблизу смт Лиманське розкопано кілька курганів з похованнями кочовиків IX - XII століть н.е. Частина з курганів розкопаних біля села Великоплоске датується IX — XI століттями н.е. Біля смт Цебрикове теж було чимало курганів (час їх появи не досліджено).\nДо 1791 року територія сучасного району, належала до Ханської України (Єдисану), що була підконтрольною Османській імперії. За умовами Ясського мирного договору була приєднана до Російської імперії. Територія належала до Херсонської губернії. Більшість території охоплював Тираспольський повіт, південно-східну частину — Одеський, а невелику частину на північному сході Ананьївський.\nПісля Лютневої революції у складі Російської Республіки (проголошена 14 вересня 1917).\nЗ листопада 1917 року у складі Української Народної Республіки. (Проголошена 7 листопада 1917 року, після більшовицького жовтневого перевороту, як автономна республіка у складі Російської республіки. 22 січня 1918 року). За УНР переважна більшість району входила до регіону Подністров'я. Крайній південний-схід — до регіону Одеса.\n22 січня 1918 року проголошено незалежність УНР (після початку українсько-радянської війни).\nЗ початку лютого 1918 року у складі Одеської Радянської Республіки. (У результаті наступу Червоної гвардії).\nЗ першої половини березня 1918 року знову в складі УНР. (В результаті отримання УНР воєнної підтримки з боку Австро-Угорщини, після укладення нею мирного договору з Центральними державами).\nПісля державного перевороту 29 квітня 1918 року у складі Української Держави.\nЗ грудня 1918 року знову в складі УНР. (В результаті усунення від влади гетьмана Павла Скоропадського, після поразки Центральних держав у Першій світовій війні).\n21 січня 1919 року біля станції Затишшя помер від серцевого нападу Михайло Іванович Туган-Барановський, який очолював фінансову місію в делегації Директорії УНР, яка прямувала на Паризьку мирну конференцію. Похований в Одесі.\nЗ кінця березня 1919 року — у складі Української Радянської Соціалістичної Республіки. (В результаті наступу Червоної армії).\nНаприкінці серпня 1919 року Червона армія відступила на схід. На початку вересня територію почали займати Збройні сили Півдня Росії та Армія УНР. ЗСПР дійшли до станції Затишшя з півдня, Армія УНР до станції Перехрестове з півночі. ЗСПР направили 326 добре озброєних солдатів, що мали 2 гармати, 16 кулеметів, 380 коней, потяг з 29 вагонами. Командиром групи був капітан Ляшков. У групі надісланій УНР було понад 300 солдатів, але менше третини з них були озброєні. У полку було три кулемети, один з яких несправний. Групою командував полковник Микола Аркас. Перші контакти між представниками двох армій носили мирний характер. Командири зустрілися і запевнили один одного в дружбі та союзі. Але через кілька днів, у ніч на 14 вересня, з неоднозначних причин і за неоднозначних обставин українські воїни захопили і роззброїли Білу Армію. Капітан Ляшков, який був переконаний у миролюбності Аркаса і тому не вжив заходів безпеки, публічно застрелився. Аркас наказав поховати його з почестями. Того ж дня командувач Білої армії Антон Денікін віддав наказ про наступ на Армію УНР. Вважалось, що розв'язання війни було більш вигідним Білій армії, тому Миколу Аркаса наказом по армії УНР оголосили зрадником. Більша частина його полку згодом повернулася до армії УНР. Цей епізод детально описав у своїх спогадах гетьман Павло Скоропадський, який був особисто знайомий з Аркасом.\nЗ того часу до лютого 1920 року під владою Білого Півдня Росії.\nЗ лютого 1920 року знову в складі УРСР, а з утворенням Радянського Союзу 30 грудня 1922 року — в його складі.\nДокладніше: Адміністративний устрій Роздільнянського району\nРозподіл територій громад Роздільнянського району\nПлоща: 3572,2 км2.\nПрикордонний район у південній частині України.\nРозташований за 40 км північно-західніше від міста Одеси.\nРайон межує: на півночі — з Подільським районом, на сході — з Березівським районом, на півдні — з Одеським районом, на заході — з Республікою Молдова, а саме — з Придністров'ям.\nДіаграма населення громад Роздільнянського району (2020)\nНаявне населення на 1 січня 2022 року — 101 407 особи. Орієнтовна кількість населення на момент створення — 104 163 особи.\nЗагальна чисельність міського населення — 41 685 осіб (40,63 %).\nГромади — 9:\nміська — 1;\nселищні — 5;\nсільські — 3.\n54,39 % (54569 осіб) мешкають у південній частині району, у 3 суміжних громадах — Роздільнянській, Степанівській і Лиманській, загальна площа територій цих громад складає 35,61 % від площі району.\nЧисельність населення у районі\nНаявне Постійне Наявне Постійне\n102584 102900 101407 101723\n102485 102801 101316 101632\nКількість живонароджених, померлих\n80 160 -80 68 121 -53\n91 126 -35\n70 127 -57\n74 130 -56\n61 133 -72\n94 122 -28\n90 125 -35\n76 124 -48\n95 185 -90\n89 219 -130\n67 157 -90\nКількість прибулих, вибулих\n38 57 -19 56 94 -38\n56 85 -29\n65 90 -25\n48 110 -62\n77 78 -1\n91 81 10\n55 124 -69\n89 143 -54\n61 124 -63\n71 120 -49\nФормування приросту (скорочення) чисельності населення\n-80 -19 -99 -53 -38 -91\n-35 -29 -64\n-57 -25 -82\n-56 -62 -118\n-72 -7 -79\n-28 -1 -29\n-29 10 -19\n-35 -69 -104\n-48 -54 -102\n-90 -63 -153\n-130 -49 -179\n-90 -59 -149\nНаселені пункти — 209:\nДокладніше: Населені пункти Роздільнянського району\nмісто — 1:\nРоздільна (17,75 тис. осіб)\nсмт — 5:\nЛиманське (7,25 тис. осіб)\nВелика Михайлівка (5,43 тис. осіб)\nЗахарівка (5,25 тис. осіб)\nЗатишшя (3,54 тис. осіб)\nЦебрикове (2,78 тис. осіб).\nселища — 2.\nсела — 201.\nКучурган (3,7 тис. осіб)\nВеликоплоске (3,3 тис. осіб)\nНовоборисівка (2,3 тис. осіб)\nНовопетрівка (2,1 тис. осіб)\nСтепанівка (1,8 тис. осіб)\nВиноградар (1,7 тис. осіб)\nСтепове (1,6 тис. осіб)\nЩербанка (1,4 тис. осіб)\nВеликокомарівка (1,3 тис. осіб)\nНові Чобручі (1,1 тис. осіб)\nПерехрестове (1,0 тис. осіб)\nПавлівка (1,0 тис. осіб)\n85 сіл мають населення менше ніж 100 осіб, з них 54 села — менш як 50 осіб. У 18 найбільших населених пунктах (з населенням від 1000 осіб) мешкає 69,6 тис. осіб, що складає 66,8 % від усього населення району. Ще 19441 осіб (18,66 % населення району) мешкає у 26 селах з населенням від 500 до 999 селян.\nЩільність населення по громадах:\nЩільність населення у громадах Роздільнянського району (2020)\nЛиманська селищна 57,15\nРоздільнянська міська 43,18\nЗатишанська селищна 28,97\nСтепанівська сільська 28,07\nНовоборисівська сільська 23,32\nВеликомихайлівська селищна 23,30\nВеликоплосківська сільська 20,51\nЗахарівська селищна 18,37\nЦебриківська селищна 17,15\nГоловна особливість географічного розташування району — прикордонне положення, широкий вихід до доріг державного значення E95М05 (Київ-Одеса), E58 (Одеса—Кучурган) та E581, вузлової станції Роздільна I Одеської залізниці визначає його значні переваги та транспортні можливості.\nОсновна автодорога району — регіональна автодорога Р33, проходить повз весь район з півночі на південь, об'єднуючи 4 тергромади: Захарівську, Великомихайлівську, Степанівську і Лиманську. На півночі району веде до міста Подільська; на півдні району сполучається у с. Кучургані з міжнародною автодорогою М16E58, що йде до Одеси та Тирасполю, та з територіальною дорогою Т 1625, яка прямує до Біляївки.\nМ16E58 проходить на крайньому півдні району, протяжність у межах району 15,5 км.\nАвтошлях Т 1625 у напрямку з півночі на південь прямує вздовж Кучурганського водосховища повз Кучурган та смт Лиманське.\nР33 сполучає такі населені пункти району (з півночі на південь): Кошарка, Карабанове, Новомиколаївка, Нова Шибка, смт Захарівка, Майорське, Глибокояр, Полезне, смт Велика Михайлівка, Новопетрівка, Новоселівка, Гірське, Марківка, Ангелінівка, Яковлівка, Розалівка, Степанівка, Павлівка, Кучурган. У південній частині району, на півночі Степанівки, траса сполучається з територіальною трасою Т 1618, яка веде до районного центру м. Роздільна. Т 1618 йде повз Роздільну, Петро-Євдокіївку, Новоукраїнку, Шеметове, Єреміївку та сполучається з міжнародною трасою М05E95 на південному сході району.\nТ 1618 об'єднує Степанівську сільську та Роздільнянську міську громади.\nПротяжність траси М05E95 в межах району складає 11 км та не проходить повз жодного населеного пункту. На півдні прямує до Одеси, на півночі — до Києва.\nУ північній частині району, у напрямку з заходу на схід прямує територіальна траса Т 1614, сполучаючи на кордоні з Молдовою пропускний пункт Йосипівка-Колосове з Захарівкою, трасою Р33, Загір'я, Затишшя, та вже на території Березівського району з'єднується з трасами Р71 та М05E95.\nОб'єднує 3 тергромади району: Захарівську, Затишанську та Цебриківську.\nУ центральній частині району також з заходу на схід пролягає автодорога територіального значення Т 1615. Вона починається на пропускному пункті Великоплоське-Мелеєшть на кордоні з Молдовою, курсує повз Великоплоске, Орел, Тростянець, Новопетрівку, Вакарське, Поплавку, Новоборисівку, Цебрикове, Малоцебрикове та на території Знам'янської тергромади Березівського району з'єднується з М05E95.\nОб'єднує 4 громади району: Великоплосківську, Великомихайлівську, Новоборисівську та Цебриківську.\nТ 1634 Проходить територією Великоплосківської тергромади через Великоплоске — Слов'яносербку — пункт контролю Слов'яносербка на кордоні з Молдовою. Загальна довжина — 11,2 км.\nДва транспортних коридори проходять через одну з найбільших вузлових станцій України — Роздільна-Сортувальна, яка входить до складу Одеської залізниці. Тут формуються потяги на основні напрямки: Молдову, Західну Європу, Київ, морські порти. За своїми технічними спроможностями станція розрахована на щодобове перероблення 70 потягів всіх видів класності. З введенням в дію нового вокзального комплексу здійснена повна модернізація станції. Платформи здатні одночасно приймати 3 потяги в різних напрямках.\nЗалізниця проходить через Захарівську, Затишанську, Новоборисівську, Роздільнянську та Степанівську (лінія Одеса-Кишинів) тергромади.\nСтанції та зупинки лінії Одеса-Київ з півночі на південь: Перше Травня, Перехрестове, Затишшя, Перемога, Торосове, Іванівка, Веселий Кут, Димитрове, Мигаєве, Надія, Роздільна-Сортувальна, Роздільна I, Кам'янка, Буценівка, Кузьменкове, Єреміївка, Новоселівка, Карпове. На лінії Роздільна-Кишинів: Роздільна I та Кучурган. На лінії Мигаєве-Ротове: 6 км.\nФізико-географічне положення району сприяло розташуванню військового аеродрому, який починаючи з 1997 року сертифікований за цивільними льотними процедурами, може обслуговувати міжнародні польоти повітряними суднами типу АН-124, «Руслан», «ІЛ-76» і класом нижче.\n30 липня 2008 року відкритий міжнародний, цілодобовий пункт пропуску через державний кордон для повітряного сполучення в аеропорту Лиманське. Зараз аеропорт не експлуатується.\nпункт контролю через державний кордон України Кучурган\nТериторією району по залізниці, суші та воді пролягає лінія Українсько-Молдовського кордону. Охорону безпеки України тут несе особовий склад Прикордонної та Митної служби. Район віднесено до контрольованої прикордонної зони. На кордоні з Республікою Молдова знаходяться пропускні пункти:\nзалізничний (міжнародний, цілодобовий) Кучурган-Новосавицьке;\nавтомобільний (міждержавний, цілодобовий) Кучурган-Первомайськ;\nповітряний (міжнародний, цілодобовий) аеропорту «Лиманське».\nПропускні операції тимчасово не здійснюються з молдовської сторони:\nавтомобільний (місцевий, у світлий час доби) Розалівка-Фрунзе (Нове);\nавтомобільний (місцевий, цілодобовий) Гребеники-Тирасполь;\nавтомобільний (міждержавний, цілодобовий) Слов'яносербка-Ближній Хутір;\nавтомобільний (міждержавний, цілодобовий) Великоплоське-Мелеєшть;\nавтомобільний (місцевий, у світлий час доби) Павлівка-Мочарівка;\nавтомобільний (міждержавний, цілодобовий) Йосипівка-Колосове;\nУ м. Роздільна по вул. Європейська, 37а знаходиться митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС. Йому підпорядковані чотири відділи митного оформлення та сектор митного оформлення:\nвідділ митного оформлення №1 (розташований у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-Первомайськ» за адресою: 67450, Одеська обл., Роздільнянський район, с. Кучурган).\nвідділ митного оформлення № 2 (розташований у міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Кучурган-Новосавицьке» за адресою: 67431, Одеська обл., Роздільнянський район, с. Труд-Куток).\nвідділ митного оформлення № 3 (розташований у міждержавному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Великоплоське-Мелеєшть» за адресою: 67140, Одеська обл., Роздільнянський район, с. Великоплоске та у міждержавному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Слов’яносербка-Ближній Хутір» за адресою: 67142, Одеська обл., Роздільнянський район, с. Слов’яносербка).\nвідділ митного оформлення №4 (розташований поза межами Роздільнянського району — у міждержавному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Градениці-Незавертайлівка» за адресою: 67640, Одеська обл., Одеський район, с. Градениці).\nсектор митного оформлення №1 (розташований за адресою: 67400, Одеська обл., м. Роздільна, вул. Європейська, 37-а).\nУ міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Йосипівка-Колосове» знаходиться відділ митного оформлення № 6, підпорядкований митному посту «Подільськ» Одеської митниці, який розташований у сусідньому Подільському районі — у м. Подільськ.\nДокладніше: Роздільнянська районна рада, Роздільнянська районна державна адміністрація та Одеська обласна рада\nДо складу районної ради входять 38 депутатів, що обираються мешканцями району строком на 5 років. За результатами місцевих виборів 2020 року, районна рада поділяється на такі депутатські групи та фракції: Опозиційна платформа — За життя (13 депутатів), Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» (6), «Європейська солідарність» (5), «Слуга народу» (5), Довіряй ділам (3), «Наш край» (3), «За майбутнє» (3). Головою районної ради VIII скликання на 1 сесії, що відбулася 24 листопада 2020 року, було обрано Пресмана Олександра Семеновича.\nУ Роздільній розташовані будівлі Роздільнянської міської та районної ради, Роздільнянської районної державної адміністрації та Роздільнянського районного суду.\nКількість виборців на 30 листопада 2020 року — 78015.\nВиборчі округи та дільниціРедагувати\nБільша частина району (205 населених пунктів) входить до виборчого округу № 139. Лише дві дільниці Цебриківської територіальної громади — 510927 (Никомаврівка) та 510937 (Саханське) належать до округу № 138. У населених пунктах Труд-Гребеник (територіально належить до дільниці 510740, округ № 139) та Галупове (територіально належить до дільниці 510927, округ № 138) немає зареєстрованих виборців.\nВсього у районі знаходиться 76 виборчих дільниць: 26 малих, 33 середніх та 17 великих.\nДільниці у громадах\nВеликомихайлівська селищна громада 12 4 6 2\nВеликоплосківська сільська громада 4 2 1 1\nЗатишанська селищна громада 5 1 4 0\nЗахарівська селищна громада 14 9 3 2\nЛиманська селищна громада 8 1 5 2\nНовоборисівська сільська громада 4 1 2 1\nРоздільнянська міська громада 19 3 9 7\nСтепанівська сільська громада 6 3 2 1\nЦебриківська селищна громада 4 2 1 1\nНайбільш цікавими пам'ятками, з точки зору історії та культури, є церкви. Найбільший католицький собор півдня України — старовинний німецький собор Успіння Пресвятої Діви Марії в селищі Лиманське (колишньої колонії Зельц) побудований у 1901 році, а також менший собор Пресвятої Трійці — поруч із цвинтарем. Менший собор був побудований з великим і глибоким підвалом, де згодом був похований перший священник. Туди, як в мавзолей можна було спускатися східцями й покладати квіти. Обидві церкви були католицькими. Учні та вчителі Лиманської загальноосвітньої школи, в ході пошукової роботи, з'ясували, що, потребує зараз в реставрації, велика церква в центрі селища, що нагадує базиліку своєю подовженою, витягнутою формою. Деякі жителі стверджують, що будівля церкви була зведена в 1808 році. Німці, що населяли Зельц, не могли жити без церкви ціле століття, тому на місці збудованого у 1901 році храму з 1821 року діяла маленька церква.\nКостел Святих Ангелів-охоронців\nКостел Святих Ангелів-охоронців (село Щербанка, раніше Ельзас нім. Elsaβ). У Ельзасі перший камінь костелу Святих Ангелів-охоронців був закладений дияконом Рудольфом Райхерт 13 травня 1891. А вже 25 жовтня 1892 єпископ А. Церр освятив нову церкву й оголосив її покровителем архангела Гавриїла. Побудоване в стилі еклектики, масивна будівля кірхи було довжиною 51 м і шириною 20 м, а вбудована вежа разом зі шпилем була заввишки 46 м. Башта знаходилася в північній стороні церкви, а гаспида — на південній. На фасаді знаходилося два основного порталу, по сім великих стрілчастих вікон з кожного боку будівлі. Інтер'єр прикрашали три чудові вівтарі, поставлені тірольськими художніми майстрами Штуфлессера. Над багато оздобленим головним вівтарем висіла картина, виконана маслом, із зображенням архангела Гавриїла. З іншого боку стояли статуї Св. Антонія і Св. Климентія. Боковий вівтар у правому нефі було присвячено Пресвятій Богородиці, в лівому — вівтар Св. Йосипа. У наступні роки скульптури дванадцяти апостолів були прикріплені до 12-и колон центрального нефа, а прекрасно виконана серія картин «зупинки Христа на Хресній дорозі на Голгофу» була розміщена не стінах. Три картини на церковну тематику були написані майстром Бенцінгером зі Швейцарії. Серед іншого церковного оздоблення були: кафедра з виразним різьбленням по дереву, мармурова купіль для хрещення, кілька картин на біблійні сюжети. У 1911 році в церкві був встановлений орган, а на дзвіниці — чотири дзвони різних розмірів. "Спрямована вгору вежа, форма вікон, що йдуть уздовж стін, і гаспида були, безсумнівно, типовими елементами готики, — описував одне з джерел початку XX століття, — в той час, як фризи, напівкруглі резонансні отвори дзвіниці, і інші архітектурні елементи, були характерними для інших стилів; одним словом, ельзаська кірха являла собою в архітектурному плані, змішання стилів. Майстри-будівельники зробили над апсидою дуже виразний звід з м'якого черепашнику. Вівтар був облицьований дубом[джерело?].\nСвято-Миколаївська церква в Роздільній була збудовано у 1901 році. Оскільки, Роздільна являла собою невелике селище, церкву будували невелику, як для села. Зате вийшла вона дуже витонченою і гармонійною. Фонди на будівництво виділяла залізниця. Микола Чудотворець — покровитель мандрівників. Роздільна ж на початку XX століття поступово стає залізничною станцією 1-й категорії, у зв'язку з цим ім'я церкви дано не випадково. Як, втім, і місце розташування: біля вокзалу, що дозволяє завжди бути в центрі суспільного життя. Була при церкві й приходська школа. Настоятелем церкви в цей час був Романович Іполит Миколайович, який був наданий, увагою самого імператора Миколи II. У 1904 році Микола II з дружиною Олександрою Федорівною прибув в Роздільну і відвідав Свято-Миколаївську церкву, де нагородив іменними золотими годинниками священника отця Іполита, за старанність. У 1911 році імператор Микола II вдруге відвідав Роздільнянську церкву, але вже разом зі своїм сином, спадкоємцем престолу царевичем Олексієм. На початку 20-х років настоятель церкви отець Іполит вмирає від тифу, у віці 44 років. Могила батька Іполита знаходиться в церковному дворі. Після його смерті церква була закрита на довгі роки. Під час окупації церкву відкрили, проте колишнього зовнішньої величі вона позбулася, у зв'язку з пошкодженням статей до війни. Діяла вона до початку 50-х років і знову була закрита, до 90-х років XX століття. І тільки в 1990 році, за указом 1-го секретаря Роздільнянського райкому партії Сергія Рафаїловича Гриневецького, церкві повернули справжнім господарям. Проходило воно поетапно, протягом 6 років, багато в чому за допомогою майстрів і художників Західної України. 14 січня 1991 було проведено перше богослужіння, і з того часу, попри відновлювальні (навіть внутрішні) роботи, проводилися літургії. У 1997 році, 5 жовтня, церква була повністю відновлена й освячена Агафангелом, митрополитом Одеським і Ізмаїльським.\n↑ Автор. Роздільнянський район. decentralization.gov.ua. Архів оригіналу за 10 січня 2022. Процитовано 10 січня 2022.\n↑ «Широкая коалиция»: «Батьківщина» объединилась с ОПЗЖ в райсовете на севере Одесской области, председателем стал экс-нардеп от Партии регионов | Новости Одессы. dumskaya.net. Архів оригіналу за 24 листопада 2020. Процитовано 25 листопада 2020.\n↑ Розпорядження Президента України від 15 січня 2020 року № 12/2020-рп «Про призначення С.Приходька головою Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області»\n↑ Інформаційний масив щодо закріплення територіальних громад з належністю до новостворених районів [Архівовано 24 квітня 2021 у Wayback Machine.] на сайті ДПС в Одеській області [Архівовано 30 січня 2021 у Wayback Machine.]\n↑ Головне управління статистики в Одеській області. www.od.ukrstat.gov.ua. Архів оригіналу за 26 лютого 2021. Процитовано 24 березня 2021.\n↑ а б Чисельність наявного населення України на 1 січня 2020 року. Архів оригіналу за 22 червня 2020.\n↑ Кабінет Міністрів України - Про відкриття пункту пропуску через державний кордон в аеропорту "Лиманське". www.kmu.gov.ua (ua). Архів оригіналу за 5 грудня 2020. Процитовано 20 липня 2020.\n↑ ІНТЕРАКТИВНА МАПА ПУНКТІВ ПРОПУСКУ, які функціонують відповідно до розпорядження КМУ від 13.03.2020 №288-р (зі змінами). Державна прикордонна служба України (рос.). Архів оригіналу за 4 грудня 2020. Процитовано 20 липня 2020.\n↑ Кабінет Міністрів України - Про схвалення Концепції Державної цільової програми розвитку аеропортів на період до 2023 року. www.kmu.gov.ua (ua). Архів оригіналу за 5 грудня 2020. Процитовано 20 липня 2020.\n↑ На колишньому військовому аеродромі відкрито міжнародний пункт пропуску. www.unian.ua (укр.). Архів оригіналу за 20 липня 2020. Процитовано 20 липня 2020.\n↑ ДЕРЖАВНА АВІАЦІЙНА СЛУЖБА УКРАЇНИ. Архів оригіналу за 29 листопада 2020.\n↑ ІНТЕРАКТИВНА МАПА ПУНКТІВ ПРОПУСКУ, які функціонують відповідно до розпорядження КМУ від 13.03.2020 №288-р (зі змінами). Державна прикордонна служба України (рос.). Архів оригіналу за 4 грудня 2020. Процитовано 17 липня 2020.\n↑ Митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС. od.sfs.gov.ua (ru-RU). Архів оригіналу за 3 лютого 2020. Процитовано 6 грудня 2020.\n↑ Кабмін затвердив кандидатуру Сергія ПРИХОДЬКА на посаду голови Роздільнянської РДА | Вперед. vpered.od.ua. Архів оригіналу за 28 вересня 2020. Процитовано 26 листопада 2020.\n↑ РОЗПОРЯДЖЕННЯ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №12/2020-рп. Офіційне інтернет-представництво Президента України (ua). Архів оригіналу за 23 жовтня 2020. Процитовано 2 грудня 2020.\n↑ Державний реєстр виборців. www.drv.gov.ua (uk-UA). Архів оригіналу за 1 грудня 2020. Процитовано 15 грудня 2020.\n↑ Державний реєстр виборців. www.drv.gov.ua (uk-UA). Архів оригіналу за 29 жовтня 2021. Процитовано 4 лютого 2021.\n↑ Державний реєстр виборців. www.drv.gov.ua (uk-UA). Процитовано 4 лютого 2021.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Роздільнянський_район&oldid=36115589\nОстаннє редагування: 9 червня 2022, 15:05\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:05, 9 червня 2022.


04 Лис 2021АвторMETRO\nРізні за формою, розмірами й дизайном ― сучасні торти це не просто смачні шедеври, а й стильні композиції. Як їх прикрашають? Чим? Відповіді на актуальні питання ви знайдете в нашій статті.\nТорт на день народження ― не просто десерт, а прикраса свята, справжній витвір мистецтва. Солодкий сюрприз завжди створюється на підставі переваг іменинника, тематики вечора, але обов’язково з урахуванням модних тенденцій. Сьогодні пропонуємо поговорити про те, якою може бути стильна прикраса торта на день народження та в чому її переваги.\nМінімалізм без зайвих деталей в одному тоні ― 100% тренд. Такі торти покривають мастикою, з якої роблять оригінальні фігури й прикраси. Також у кулінарних гуру сьогодні в пріоритеті їстівні блискітки, елементи з харчового золота, срібла. Активно використовуються й інші гламурні елементи: стрази, перли, стрічки.\nЖиві й цукрові квіти\nТорт, прикрашений живими квітами ― беззаперечний лідер на майбутні сезони. Майстри вміло працюють як з живими композиціями, так із зацукрованими рослинами. Але варто знати, що краса й унікальність останніх зберігається довше.\nНа смак пропонують спробувати:\nВід квітів з надмірно яскравим ароматом, наприклад, лілії або жасмин, кулінари відмовляються. Причина ― є ризик спотворення справжнього смаку торта. З цукровими все простіше: модно, красиво й їстівне!\nНе менш красиво виглядають муссові десерти із дзеркальною глазур'ю, як в одному відтінку, так й в комбінації з декількох.\nВ тренді глазур:\nз ефектом мармуру;\nв поєднанні з велюром.\nКондитерські вироби виконані з таким покриттям вражають своєю гладкістю, переливами та чарівним блиском. Вони не розтікаються в приміщенні, тому естетика десерту буде збережена до завершення свята.\nЩе одне модне й красиве рішення ― ефект омбре, коли нижня частина торту має насичений глибокий колір, а його верхівка ― максимально світлий. Плавний перехід від більш темного відтінку до світлого (в рамках одного кольору) може бути не тільки у верхньому покритті, але й в кольорі коржів, начинці та будь-яких поєднаннях!\nГуру кондитерського мистецтва прикрашають торти різноманітними об'ємними деталями: квітами, тваринами, їстівними картинками. Дитячий торт для дівчинки може бути виконаний у вигляді принцеси або іншого улюбленого мультперсонажа. Більш дорослим дівчатам пропонують не менш оригінальні рішення з вафельного паперу у вигляді оборок та мережива, птахів та метеликів, комбінації різних текстур. Наносять вафельні елементи на мастику, марципан, шоколад та застиглий айсінг. А ось прикрасою на день народження хлопчика стані десерт в морській тематиці або спортивній. Чоловіки ж постарше оцінять рішення у вигляді чоловічих аксесуарів, шкатулок з грошима, автомобілів.\nТорти даної категорії можна порівняти з шедеврами сучасного мистецтва. Майстри створюють десерти хитромудрих асиметричних форм, з чіткими архітектурними лініями, гострими кутами й геометричними візерунками. Така архітектура привертає увагу, хоч й виглядає лаконічно.\nАбо відкриті торти, в яких видно й коржі, й кремовий прошарок. Ця тенденція ще раз підтверджує, що все нове ― добре забуте старе. Голі торти робили наші мами й бабусі, аж ось знову naked cake в центрі уваги. Але прикрашають їх вишуканіше, квітковими та фруктовими композиціями. Якщо влітку віддають перевагу полуниці й малині, то восени й взимку ― горобині, обліписі, шишок, гілочок, моху. А при наявності додаткової посипки цукровою пудрою, торт набуває нотки загадковості.\nЗмішані солодкі конструкції\nІзоляція принесла багато змін у вже усталені традиції, й одна з них ― святкові порційні десерти. Кулінари створюють торти з капкейків, індивідуальних шматочків тортів, профітроль, які декорують в одному стилі або роблять їх різними. Також дуже гарно й нестандартно виглядає на торті прикраса на день народження дівчинці виконана з макарун. Рішення, коли маленькі десерти з різними смаками складаються в один великий, дає можливість задовольнити смаки іменинника та більшості гостей.\nМистецтво створення візерунків з паперу перейшло в кондитерську справу. Однак, замість паперу, кондитери використовують пластичну мастику, яка легко приймає будь-які форми. Створені квіти, візерунки, мудрі завитки, орнаменти викладають як по всій поверхні торта, так й частково, виділяючи певну зону. Особливо красиво та стильно виглядають елементи виконані в один тон із тортом.\nСезонні теми оформлення популярні серед творчих особистостей. Кулінари створюють справжні арт-об'єкти, з різнокольоровим листям, польовими травами, сезонними ягодами та фруктами. А завдяки різноманітності харчових барвників на основі природних компонентів їм вдається створювати будь-які кольорові поєднання.\nБез красивого та смачного десерту не обходиться жодне свято. Будуть це коржі не закриті кремом, або оригінальний акварельний розпис, вирішувати вам. У будь-якому випадку такий торт буде найсвятковішим та кращим!\nВибір продуктівВипічкаДесертиЗберігання продуктівКорисні порадиСвятаЩо подарувати


Карантин вихідного дня в Києві не показав ефективності, заявив Рубан | РБК-Україна\nКиїв, Середа 02 грудня 2020 10:41\nПро це в коментарі РБК-Україна заявив глава Держспоживслужби Києва Олег Рубан.\n"Сьогодні він не показав свою ефективність і доцільність при даних умовах. Результатів по карантинним заходам (вихідного дня - ред.) - немає ніяких. З епідеміологічної точки зору. Можливо, якісь інші", - сказав Рубан.\nЗазначимо, в Україні за минулу добу зафіксували понад 13 тисяч нових випадків коронавірусу. З них 1735 - в Києві.\nНагадаємо, раніше в Міністерстві охорони здоров'я заявили, що не продовжуватимуть карантин вихідного дня в Україні.\nТакож повідомлялося, що ефективність карантину вихідного дня в Міністерстві охорони здоров'я оцінять на цьому тижні.\nЗараз уряд обговорює питання введення локдауну в Україні. При цьому міністр охорони здоров'я Максим Степанов заявив, що питання локдауну в країні не буде виноситися на засідання Кабміну 2 грудня.


27 Серпня, 201519631СуспільствоГалина МЕЛЬНИК\nДепутат Хмельницької міської ради каже, що має усі дозволи на прибудову. Фото: автора Мешканці будинку, біля якого ведеться будівництво, виступили «проти» на сесії міської ради.Проти забудови, що ведеться біля магазину «Діамант» на вулиці Соборній, власником якої є депутат Хмельницької міської ради Валерій Буяновський, виступили мешканці сусіднього будинку. Хмельничани, що живуть там, кажуть, що у депутата немає потрібних документів. Буяновський це заперечує. Під час сесії міської ради депутати вирішили, що з’ясувати, чия правда, має спеціальна комісія упродовж десяти днів.\nТеги новини: будівництво, Буяновський Валерій, магазин, сесія, міська рада\nВід: Зоя Федорчук28.08.2015 10:36Це просто жахливо,що витворяють в місті наші депутати! Потрібно негайно всі ці так звані шедеври позносити,а їх всіх разом з тими,хто давав дозволи на таке неподобство-у вязницю з мільйонами штрафів за шкоду природі,здоров"ю та довкіллю! Переваги, які Ви отримуєте при реєстрації


У півфіналі Кубка Федерації Росія зіграє зі збірною США | Новини на Gazeta.ua\nУ півфіналі Кубка Федерації Росія зіграє зі збірною США\nВівторок, 05 лютого 2008 08:49\nУ Ла-Джоллі завершився чвертьфінальний матч Світової групи Кубка Федерацій між збірними США та Німеччини. У заключному поєдинку Девенпорт та Реймонд у двох сетах перемогли Гергес та Гронефельд - 6:2, 6:0. Загальний рахунок у зустрічі 4:1 на користь господарок кортів.\nЗа вихід у фінал американки боротимуться зі збірною Росії, яка святкувала перемогу над ізраїльтянкам.\nШарапова виводить Росію вперед Переглядів: 412\nЗараз ви читаєте новину «У півфіналі Кубка Федерації Росія зіграє зі збірною США». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nХтось бреше. Керівники українського і російського біатлону зробили протилежні заяви Переглядів: 63\nБодігарди розвели боксерів Вайлдера і Ф'юрі на церемонії зважування Переглядів: 99\nУкраїна гучно вляпалася в скандал із російським допінгом на чемпіонаті світу з біатлону Переглядів: 1665


(Перенаправлено з Михайло Фоменко)\n19 вересня 1948(1948-09-19) (71 рік)\nВихованець сумської футбольної школи «Спартак» (з 1962). Виступав за команди «Спартак» Суми (1965—1969), «Зоря» Ворошиловград (1970—1971). Прийшов у київське «Динамо» перед початком сезону 1972 року, в якому «Зоря» стала чемпіоном СРСР, випередивши «Динамо» — срібного призера. У своїй новій команді Фоменко зайняв місце вільного захисника, з кожною грою досягаючи кращого взаєморозуміння з партнерами. Захист «Динамо» з воротарем Рудаковим у ті роки представляв грізну силу: справа в перші роки грав Доценко, потім це місце закріпилось за Трошкіном; зліва — Матвієнко, який володів всіма необхідними для висококласного захисника навичками; передній центральний захисник — Решко, сильний у єдиноборствах, самовіданий гравець. І з поєднанням традиційно сильної динамовської атаки успіхи не забарилися: у 1974 році — перше місце у чемпіонаті країни і Кубок СРСР, у 1975 році — повторення чемпіонського сходжння, Кубок володарів кубків і Суперкубок УЄФА. Були і інші призи: «золото» 1977 року, Кубок країни 1978-го.\nЗавершив ігрову кар'єру у 30-річному віці через травму спини. Після цього два роки навчався у Вищій школі тренерів, отримав диплом і приступив до тренерської діяльності.\nУ відбірковому етапі на Чемпіонату Європи 2016 в Франції збірна України посіла 3-тє місце в групі і вийшла у стикові відбіркові матчі де перемогла збірну Словенії з загальним рахунком 3:1 (2:0 вдома і 1:1 на виїзді). Таким чином збірна України вийшла до фінальної частини Чемпіонату Європи.\nОрден «За заслуги» III (2004) і ІІ (2015) ступенів.\nТри Фо нашого футболу: Фоміних, Фомін, Фоменко — Київські відомості[недоступне посилання з липень 2019] (рос.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Фоменко_Михайло_Іванович&oldid=28373183


У Львові вже працюють інспектори з паркування | Новини Львова\nУ Львові вже працюють інспектори з паркування\n18:00 1 листопада 2018 р.\nУ міськраді запевнили: «Сьогодні, 1 листопада, перші п’ятеро новообраних інспекторів з паркування розпочали роботу на вулицях міста».\nПро це повідомили в четвер, 1 листопада, в прес-службі Львівської міськради, де також розповіли: «Нещодавно, у мерії відбувся конкурс на заміщення вакантних посад інспекторів з паркування. Як повідомив начальник управління безпеки міста Юрій Діль, лише п’ятеро кандидатів з 10 успішно склали іспити. Відтак, згодом конкурс продовжать, а вже сьогодні на вулицях Львова працюють п’ятеро новообраних інспекторів».\nЮрій Діль зазначив: «Сьогодні представляємо інспекторів, які розпочинають свою роботу. Також очікуємо на доступ до бази даних реєстрації іноземних автомобілів «Аркан» від Прикордонної служби. Учора, в останній день жовтня, ми отримали ключі до бази даних винятково української реєстрації автомобілів».\nНачальник управління безпеки міста розповів також: « Станом на зараз, ми маємо ухвалу сесії, маємо закон, розроблені та роздруковані бланки, маємо відібраних інспекторів, які пройшли конкурс. Насправді, цей конкурс був важкий, резюме кандидатів було десятки, але на конкурс прийшли 10 осіб. Відтак, із них були обрані п’ятеро, які пройшли письмовий та усний іспити. І сьогодні вони мають перший робочий день. Хлопці вже оснащені відеореєстраторами та раціями для зв’язку з диспетчерами. Вони розпочинають роботу з повідомленнями для водіїв, а як тільки з’явиться база, одразу будуть виписані постанови».\nЮрій Діль повідомив також: «Арешт-майданчик відсьогодні належатиме комунальному підприємству «Муніципальна варта», зараз вони виставляють охорону, організовують роботу та очікують на приїзд перших автомобілів. Зауважу, що сьогодні є два евакуатори, які функціонують. Однак уже оголошено закупівлю через лізингову процедуру нових чотирьох евакуаторів. Їх ми побачимо, напевно, після різдвяних свят».\nНачальник управління безпеки міста також зазначив: «Ці перші п’ятеро інспекторів є й першими в Україні, які не належать до структури поліції. «Це, власне, структурний підрозділ органу місцевого самоврядування, який починає діяти. Інспектори починають працювати, як посадовці. Вони виписуватимуть штрафи на фізичних осіб або керівників юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб; на належного користувача транспортного засобу; на особу, яка ввезла транспортний засіб на територію України».\n«Також обов’язковою умовою буде фото- та відеофіксація. На сайті Львівської міської ради буде посилання, де порушник зможе побачити фотофіксацію своїх порушень. До слова, інспектор з паркування отримуватиме орієнтовно 10 тисяч гривень заробітної платні», – поінформували також у прес-службі Львівської міськради.


ТРІУМВІРАТ ЯРОСЛАВИЧІВ - ІСТОРІЯ УКРАЇНИ: СЛОВНИК-ДОВІДНИК ДЛЯ СТУДЕНТІВ ВИЩИХ НАВЧАЛЬНИХ\nТРІУМВІРАТ ЯРОСЛАВИЧІВ (третя чверть XI ст.) - політичне управління в Київській Русі на основі договору, підписаному між трьома братами - князями Ізяславом, Святославом і Всеволодом. Це правління прийшло на зміну одноосібному володарюванню Ярослава Володимировича у відповідності зі складеним ним «рядом» 1054 р. щодо престолонаслідування і розподілу земель. Ізяславу було віддане Київське князівство, Святославу дісталась Чернігівська земля, а Всеволоду - Переяславське порубіжжя. Таким чином, склалась нова форма правління - тріумвірат Ярославичів. Спочатку князі проводили спільні наради і визначали загальний політичний курс. Але з часом тріумвірат почав розпадатися. Фактично кожен із тріумвірів турбувався, перш за все, про власні володіння, а це неминуче ослабляло цілісність держави, як і престиж княжої влади взагалі, особливо відчутний удар по якому нанесла поразка у битві з половцями 1068 р. В наступні роки стали фактично незалежними Полоцьке і Новгородське князівства.\nІзяслав Ярославович як державний діяч не відбувся. Проти нього виступили народні маси у 1068 р., а потім відбулось, хоч це був і незаконний акт, його вигнання з Києва у 1073 р. Започаткувалась міжусобна боротьба. Запрошений боярами і ченцями син Ізяслава Святополк за двадцятирічний\nперіод свого князювання не міг здійснити жодної реформи, що теж привело до народного повстання у Києві в 1113 р.\nОтже, тріумвірат Ярославичів виявився в суперечностях як об'єктивного (правова нечіткість «ряду» 1054 р.), так і суб'єктивного (характер правління князя Ізяслава) факторів, Він не зміг забезпечити ні цілісності держави, ні узгодження політики, ні координації управління, а значить, стабільності держави. Наступний період єдності держави (на жаль, нетривкий) був пов'язаний з іменем Володимира Мономаха (1113-1125 рр.).


Літні рухливі ігри для дітей | Все про мам та про дитей\nПочинати грати в рухливі ігри з дитиною можна, як тільки він почне самостійно і впевнено пересуватися.\nОсь, наприклад, цікава гра для дітей від півтора-двох років. Для неї потрібні картинки із зображеннями різних тварин. Хтось з дітей вибирає картинку. Дорослий показує, як можна зобразити вибрану тварину. Діти по черзі повторюють. Через деякий час вони так захоплюються процесом, що починають по черзі зображати різних тварин, і роль дорослого зводиться лише до спостереження і коментування гри.\nДля дітей постарше підійде гра з прапорцями. Потрібно заздалегідь приготувати кілька прапорців різних кольорів і домовитися, який колір що означає. Наприклад, червоний — стрибки на місці, жовтий — встати на одну ногу, синій — сісти навпочіпки. Ведучий піднімає прапорці по черзі, діти виконують їх команди. Ця гра, крім координації рухів, розвиває увагу і реакцію.\nУ чотири роки діти починають спілкуватися один з одним, і одночасно значно підвищується їх рухова активність. Це ідеальний час для рухливих ігор для двох і більше гравців.\nГра «Світлофор» зазвичай має успіх у хлопців цього віку. На землі проводять дві лінії. Це старт і фініш (між ними приблизно 5 метрів). Ведучий (він же світлофор) стає між ними. Всі стають на старт. Світлофор називає небудь колір, наприклад, синій. Всі, у кого в одязі є елемент синього кольору, спокійно проходять на фініш. Ті, на кому не виявиться нічого синього, намагаються пробігти повз світлофора, а він повинен зловити порушників. Якщо світлофор зуміє доторкнутися до кого-небудь з них, осаленний стає провідним, а колишній ведучий приєднується до решти.\nЦя гра одночасно розвиває увагу, координацію рухів і закріплює знання назв кольорів.\nШестирічні діти люблять ігри, де необхідно взаємодіяти один з одним. Напевно, сама рухлива і найулюбленіша гра для цього віку — квача. Є безліч варіацій правил цієї гри: «ноги від землі» — забороняється салити тих, хто не стоїть на землі, а висить, наприклад, на гілці дерева; «колдунчікі» — осаленний завмирає на місці і чекає, доки хтось із товаришів не «расколдую» його дотиком; «квача-стінки" — забороняється салити того, хто доторкнувся рукою до стіни, і безліч інших.\nЗ 10 років можна переходити до більш складних ігор, тренирующим силу і витривалість. До таких належить, наприклад, старовинна російська гра «Слон». Грають у неї в основному хлопчики, але приймають і дівчаток, головне, щоб учасники могли розділитися на дві рівносильні команди. Одна команда — слон. Найсильніша учасник стає вперед, за ним шикуються в ланцюжок решта, тримаючись один за одного і пригинаючи голови. Завдання учасників іншої команди — застрибнути на получившегося «слона», так щоб на ньому вмістилися всі, і протрималися 10 секунд. Важливе доповнення: «слон» не має права скидати пасажирів.\nЗвичайно ж, існує ще безліч веселих і цікавих рухливих ігор. А головна їх перевага в тому, що варто трохи змінити правила — і вийде нова гра, нітрохи не гірше колишньою. Варто тільки почати — рухливі ігри затягують і дітей, і дорослих.\n« 16 й тиждень вагітності з цього терміну можна відчути ворушіння плоду\nЯк правильно носити грудничка »


5.8. Види порушень прав пацієнта: Залежно від того, якого роду порушення прав пацієнта допущені,\n5.8. Види порушень прав пацієнта\nЗалежно від того, якого роду порушення прав пацієнта допущені, які у зв'язку з цим наступили наслідки, у правовідносини, що виникають з приводу притягнення до юридичної відповідальності правопорушника, можуть вступати одночасно кілька сторін :\nспоживач медичної послуги - пацієнт;\nвиробник медичної послуги - лікувальний заклад як самостійна особа і (або) конкретний медичний працівник;\nСМО (ТФОМС) - як особи, на які договірними і (або) правовими нормами покладено обов'язок забезпечувати контроль якості медичної допомоги, що надається в системі ОМС і захищати права застрахованих;\nдержава в особі відповідних органів, наділених владними повноваженнями, як гарант дотримання прав громадян.\nДля того щоб визначити, які механізми можуть бути використані особами, зацікавленими у захисті прав пацієнта, представляється доцільним класифікувати всі можливі випадки порушень прав пацієнта при зверненні за медичною допомогою.\nВиділяються такі види порушень прав пацієнта.\nПорушення права на надання медичної допомоги належного обсягу та якості.\n1. Необгрунтована відмова від надання медичної допомоги.\nПри надходженні скарги (претензії) на необгрунтовану відмову від надання медичної допомоги (необгрунтована відмова від напрямку на госпіталізацію, необгрунтована відмова в госпіталізації, необгрунтована відмова в наданні невідкладної, амбулаторної, спеціалізованої медичної допомоги) необхідно запросити інформацію , що підтверджує даний факт.\nЯкщо скарга (претензія) обгрунтована, ТФОМС призначає експертизу якості медичної допомоги або передає скаргу страховику для розгляду її по суті і накладення в разі потреби фінансових санкцій на винну ЛПУ.\nПри проведенні експертизи за скаргою на відмову в наданні медичної допомоги необхідно з'ясувати наступне:\nчи були причини відмови в наданні допомоги необгрунтованими;\nзаподіяли дані дії шкоди здоров'ю пацієнта чи ні;\nчи існує причинний зв'язок між необгрунтованою відмовою в наданні медичної допомоги і заподіяною здоров'ю застрахованого шкодою.\nУ разі якщо цими діями шкоди здоров'ю пацієнта не завдано, то акт (висновок) експертизи передається адміністрації ЛПУ з рекомендацією: надати медичну допомогу, госпіталізувати або видати направлення на госпіталізацію. Якщо адміністрація ЛПУ згодна, то вона інформує ТФОМС або СМО про заходи, вжиті в даному випадку.\nУ разі незгоди з результатами експертизи адміністрація ЛПУ має право поставити питання про проведення повторної експертизи.\nЗа результатами експертизи адміністрації ЛПУ може бути рекомендовано залучити конкретних винних працівників до дисциплінарної відповідальності.\nЯкщо необгрунтована відмова в наданні медичної допомоги спричинив заподіяння шкоди здоров'ю застрахованого (настало погіршення стану здоров'я і т.д.), акт (висновок) експертизи передається юридичній службі ТФОМС (СМО) для здійснення претензійно -позовної роботи. У разі визнання відмови в наданні медичної допомоги необгрунтованим можливо пред'явлення до ЛПУ претензії про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю.\nЯкщо ЛПУ після отримання претензії відмовляється відшкодувати шкоду в добровільному порядку, то відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю, в тому числі і морального, здійснюється в позовному порядку за правилами, передбаченими главою 59 ГК РФ.\nУ випадках, передбачених договором між ЛПУ і ТФОМС (СМО), ТФОМС може накласти на ЛПУ фінансові санкції.\nУ випадку виявлення ознак злочину винний медичний працівник може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за нормами ст. 124 КК РФ за ненадання допомоги хворому. Приводом до порушення кримінальної справи може бути надійшла до органів прокуратури або попереднього слідства скарга пацієнта, інформація від СМО або ТФОМС.\n2. Низький рівень якості або дефекти в наданні медичної допомоги, невідповідність якості та обсягу медичної допомоги встановленим стандартам, які не спричинили заподіяння шкоди здоров'ю застрахованого.\nСкарга може містити інформацію про неякісне лікуванні, сумніви в правильності лікування без нанесення реального шкоди здоров'ю застрахованого.\nПри надходженні від застрахованої скарги проводиться експертиза якості медичної допомоги. У разі виявлення експертизою недоліків у наданні медичної допомоги вирішується питання про притягнення ЛПУ до цивільної відповідальності.\nУ разі, коли недоліки медичної послуги, що входить до територіальної програму ОМС, виправляються за допомогою одержання платної медичної допомоги, застрахований має право вимагати від ЛПУ:\nбезоплатного усунення недоліків наданої медичної послуги;\nповторного надання послуги;\nвідшкодування понесених ним витрат по усуненню недоліків наданої послуги своїми силами або третіми особами;\nвідшкодування моральної шкоди як в досудовому (претензійному), так і в позовному порядку.\nАдміністрація ЛПУ може притягнути винних працівників до дисциплінарної відповідальності.\nУ випадках, передбачених договором ЛПУ зі СМО, СМО може накласти на ЛПУ фінансові санкції: проведення повторного лікування безкоштовно (якщо лікування вже сплачено), часткова відмова від оплати, відмова від оплати.\n3. Низький рівень якості або дефекти в наданні медичної допомоги, невідповідність якості та обсягу медичної допомоги встановленим стандартам, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю або смерть застрахованого.\nПри надходженні від застрахованої скарги проводиться експертиза якості медичної допомоги.\nЕксперти дозволяють наступні питання:\nчи мали місце факти заподіяння шкоди життю і здоров'ю, характер заподіяної шкоди;\nпротиправність дій медичного персоналу ;\nпричинний зв'язок між протиправними діями медичних працівників і заподіяною пацієнтові шкодою.\nУ разі заподіяння шкоди життю та здоров'ю ЛПУ може залучатися до цивільної відповідальності відповідно до правил, передбачених гл. 59 ГК РФ. Право на відшкодування збитку має сам пацієнт або його родичі в разі летального результату.\nЛПУ можна залучити і до адміністративної відповідальності: штрафи, що накладаються на ЛПУ з боку органів санітарно-епідеміологічного нагляду, федерального органу з стандартизації, метрології та сертифікації, за ухилення або несвоєчасне виконання їх приписів про припинення порушень прав споживачів медичних послуг (СМО (ТФОМС) інформує дані органи про порушення прав застрахованих та про виконання приписів, про припинення порушень прав застрахованих).\nПри встановленні конкретного винного медичного працівника можливе притягнення його до дисциплінарної відповідальності або до кримінальної відповідальності (спричинення смерті з необережності внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов'язків, заподіяння тяжкої шкоди здоров'ю внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов'язків), про ніж СМО (ТФОМС) інформує органи прокуратури та попереднього слідства.\nМожливе залучення до дисциплінарної та кримінальної відповідальності і у випадку внутрішньолікарняного інфікування (наприклад, кримінальна відповідальність настає при ВІЛ-інфікуванні).\nЗастрахований також може пред'явити позов про відшкодування моральної шкоди.\nФінансуючий орган відповідно до договору може накласти на ЛПУ штрафні санкції або відмовитися від оплати послуги.\nЗастосування тяжку (больових) методів лікування при можливості їх виключення або використання інших, безпечних методів.\nПри визнанні скарги обгрунтованою пред'являється позов про відшкодування моральної шкоди, конкретні винні працівники притягаються до дисциплінарної відповідальності.\nНеобгрунтоване стягування або вимога плати за лікування.\nПри надходженні скарги застрахованої з'ясовуються факти і причини необгрунтованого стягування плати за лікування.\nЗастраховані можуть звернутися в СМО (ТФОМС) із запитом про правомірність стягування плати за лікування. У цьому випадку юристи СМО (ТФОМС) надають застрахованим необхідні роз'яснення.\nАдміністрації ЛПУ може бути пред'явлено вимогу про припинення необгрунтованого стягування плати за медичні послуги. Якщо адміністрація ЛПУ не згодна, СМО (ТФОМС) направляє в орган управління охорони здоров'я свій висновок.\nЗастраховані має право пред'явити до ЛПУ претензію або позов про повернення необгрунтованої плати за лікування і стягнути моральну шкоду.\nПри розгляді скарг про надання допомоги гарантованого обсягу та якості, поряд з проведенням експертизи, можлива участь експертів СМО (ТФОМС) для дачі експертних висновків у кримінальному та цивільному суді.\nПредставлення інтересів та захист прав застрахованого в суді може здійснюватися юристами СМО (ТФОМС) на підставі довіреності, в якій обумовлюються повноваження представника на ведення справи в суді. Повноваження представника засвідчуються в нотаріальному порядку.\nКрім того, СМО, а в ряді випадків і ТФОМС, самостійно можуть звернутися до суду із заявою на захист прав і охоронюваних законом інтересів застрахованої відповідно до ст. 42 ЦПК РФ.\nЗловживання з боку медичних працівників.\nЯкщо скарга (претензія) містить інформацію про зловживання з боку медичних працівників, експертиза повинна встановити даний факт. У разі виявлення порушень конкретні медичні працівники притягаються до дисциплінарної або до кримінальної відповідальності (вимагання та одержання хабара, перевищення влади і службових повноважень, халатність, посадовий підлог і т.п.).\nМожливо пред'явлення позову до ЛПУ про відшкодування моральної шкоди.\nПорушення умов і режиму лікування.\nПри надходженні скарг застрахованих з'ясовуються факти і причини порушення режиму лікування. Свій висновок СМО (ТФОМС) спрямовує або адміністрації ЛПУ для застосування заходів дисциплінарного стягнення до винних працівникам, або в орган управління охорони здоров'я.\nМожливе залучення винних керівників ЛПУ до адміністративної відповідальності за порушення норм санітарного законодавства з боку санітарно-епідеміологічної інспекції за поданням укладення СМО (ТФОМС) (штрафи).\nПорушення прав застрахованого в частині його інформованості про діагноз, можливий ризик, наслідки та результати лікування та на збереження в таємниці відомостей, що становлять лікарську таємницю.\nВинні медичні працівники притягаються до дисциплінарної відповідальності.\nЗа розголошення відомостей, що становлять лікарську таємницю, конкретні винні працівники притягуються до кримінальної відповідальності за нормами ст. 137 (ч. 2) КК РФ. При цьому може також пред'являтися позов про відшкодування моральної шкоди.\nПри запиті застрахований отримує інформацію про свої права в частині інформованої добровільної згоди на медичне втручання та збереження в таємниці відомостей, що становлять лікарську таємницю.\nВідсутність, дефекти оформлення, подання недостовірної медичної, статистичної та фінансової документації.\nПри скарзі застрахованого проводиться аналітична експертиза (встановлюються факти порушення, аналізуються причини). Висновок направляється в ЛПУ для застосування дисциплінарних стягнень до винних працівникам.\nІнформація, релевантна " 5.8. Види порушень прав пацієнта "\nвиди даного договору: a) побутової поспіль, б) будівельний підряд; в) підряд на виконання проектних та вишукувальних робіт; г) підрядні роботи для державних і муніципальних потреб (§ 2 - 5 гл. 37 ЦК). Таким чином, договір підряду - договірний тип, який об'єднав ряд видових конструкцій. До окремих видів даного договору загальні положення про підряд (§ 1 гл. 37 ЦК) застосовуються, якщо інше не\nвиди або з двома ознаками (сторони і мета покупки), або з декількома (сторони, мета і об'єкт покупки, спосіб виконання договору). Див: Цивільне право Росії. Зобов'язальне право / під ред. О.Н. Садикова. М., 2004. С. 43 (автор глави - Н.І. Клейн). * (4) Див: Покровський І.А. Історія римського права. СПб., 1998. С. 425. * (5) Див: Мейер Д.І. Російське громадянське право. У 2 ч. М., 1997.\nвиди проступків: 1) цивільні; 2) адміністративні; 3) дисциплінарні; 4) матеріальні; 5) процесуальні. Під цивільними проступками (деліктами) розуміється заподіяння неправомірними діями шкоди особистості або майну громадянина, а також організації; невиконання договірних зобов'язань, порушення прав власника, укладання протизаконної угоди і т.д. Санкції за такого роду\nвиди зобов'язань. СПб., 1904. С. 224). По-друге, це обов'язки підрядника виконати роботу і передати результат замовнику, а також кореспондуючі їй обов'язки замовника - прийняти результат і оплатити його. По-третє, це те, що предмет договору носить завжди індивідуальний характер. Таким чином, правозастосовний процес зводиться до того, що спочатку встановлюється відповідність\nвиди примусових заходів медичного характеру, порядок їх реалізації, припинення застосування. Розглянуті заходи не є покаранням, а володіють власним призначенням і змістом, визначальним їх специфічну природу, природу заходи кримінально-правового характеру, що не є покаранням. Насамперед, до заходів кримінально-правового характеру їх дозволяє віднести те, що призначаються вони\nвиди і порядок надання громадянам психіатричної допомоги. Видами допомоги є: психіатричний огляд, амбулаторна психіатрична допомога, диспансерне спостереження і госпіталізація в психіатричний стаціонар. Порушення порядку надання перших трьох видів психіатричної допомоги не може бути кваліфіковано за ст. 128 КК РФ, але за наявності до того підстав може тягти\nвиди транспортних засобів або їх частини, в межах яких виявлені сліди злочину чи інші докази, що мають значення для кримінальної справи ". --- --- КонсультантПлюс: примітка. Коментар до Кримінально-процесуального кодексу Російської Федерації (за ред. А.Я. Сухарєва) включений до інформаційного банку відповідно до публікації - НОРМА, 2004 (2-е\nвиди, порядок призначення, виконання, продовження, зміни та припинення примусових заходів медичного характеру, які регламентуються кримінальним та кримінально-виконавчим законодавством. Медичний критерій визначається самим змістом цих заходів, завданнями вилікування потребують примусовому лікуванні осіб або поліпшення їхнього психічного стану, а також тим, що висновки про діагноз\n3. Види примусових заходів медичного характеру\nпорушень лікарняного режиму, але при збереження ймовірності повторення подібних нападів, а також при недостатній критиці свого стану, що робить неможливим проведення лікування в амбулаторних умовах на загальних підставах. Два інших види стаціонарного примусового лікування здійснюються в стаціонарах спеціалізованого типу, цілком призначених для проведення примусового\nвиди злочинів не тільки під час війни, але і збройних конфліктів. У другій половині ХХ в. саме вони, а не війни стали ареною військових злочинів. Всі процитовані види військових злочинів, за винятком прямо названих у ст. 356 КК РФ, жорстокого поводження з військовополоненими або цивільним населенням, депортації останнього і розграбування національного майна мають відношення до


Оленка волохата | Сажанці ягідних культур\n21.01.2013 Шкідники No comments\nЗимують жуки в грунті і виходять ранньою весною під час цвітіння кульбаби. Харчуються квітками: виїдають тичинки і маточки, обгризають пелюстки. Спочатку зустрічаються на кульбабі, потім на тюльпанах, нарцисах, ірисах, після чого в теплі сонячні дні перелітають на квітучі дерева абрикоса, персика, черешні, вишні, сливи, груші, яблуні, на суницю, смородину, виноград, калину та інші культури. Під час дощу, в холодні дні і на ніч ховаються в грунт.\nСамки зариваються в землю і в родючі, сильно угноєної грунт, гнойові купи, компост, а також під перепріли листя і відкладають там яйця на глибину до 30 см. Одна самка відкладає 15-20 яєць. Із яєць відроджуються білі, товсті, С-подібні вигнуті, шестиногі личинки з численними волосками на тілі. Вони харчуються гумусом та рослинними залишками в грунті, коріння не пошкоджують. Закінчують розвиток за 2-3 місяці і восени заляльковуються. З лялечок виходять жуки, які залишаються зимувати в грунті. У роки масового розмноження жуки завдають значної шкоди садам та ягідникам.\nОленку волохату поїдають: шпак звичайний, грак, сорока, сизоворонка, іволга, вівсянка чорноголова, одуд, бугай малий, сорокопуд-жулан, сорокопуд чернолобий та ін.\nНа присадибних, дачних ділянках, в колективних, фермерських садах можна струшувати жуків з квітучих дерев на поліетиленову плівку, брезент та знищувати. Перед струшуванням дерева потрібно обприскувати холодною водою, щоб жуки не злітали.\nНа жаль, збір жуків вручну – найефективніший. Обприскування інсектицидами, на них особливо не позначається. Можна ще затравлювати грунт під деревами гексахлораном із закладенням на глибину 3-5 см. Така рекомендація обумовлена тим, що жуки на ніч і в холодну або дощову погоду залишають квітки і ховаються в грунті, де стикаються з частинками отрути і гинуть.


купити Кулі 80мм в Україні від 17,5 грн. Доставка по Україні. Тел. +38 098-101-88-80\nНоворічна іграшка Куля d80 А-227-1 / 1\nБонус при покупці: 1.65 грн.\nНоворічна іграшка Куля d80 А-227-1 / 2\nНоворічна іграшка Куля d80 А-227-1 / 3\nНоворічна іграшка Куля d80 А-227-1 / 4\nНоворічна іграшка Куля d80 А-227-1 / 5\nНоворічна іграшка Куля d80 А-237-2 / 1\nБонус при покупці: 1.78 грн.\nНоворічна іграшка Куля d80 А-237-2 / 2\nНоворічна іграшка Куля d80 А-237-2 / 3\nНоворічна іграшка Куля d80 А-237-2 / 4\nНоворічна іграшка Куля d80 А-237-2 / 5\nНоворічна іграшка Куля d80 А-237-2 / 6\nНоворічна іграшка Куля d80 ГЛ.жовт\n-- -- Кулі 80мм


Еміне Джапарова: "Україна має заповнити усі міжнародні майданчики інформацією про події у Криму" - Центр журналистских расследований\nГлавная » Еміне Джапарова: «Україна має заповнити усі міжнародні майданчики інформацією про події у Криму»\nЩо українці думають про окупований Крим, як ставляться до його мешканців, чи вірять вони у звільнення півострова і повернення туди України? Питання, якими три роки політики спекулювали, а соціологи обминали, нарешті отримали відповіді у дослідженні, яке на замовлення міністерства інформаційної політики України провела компанія «InMaind».\nЗа даними опитування, 86% із 1004 респондентів хочуть, аби Крим повернувся до складу України. 60% опитаних вважають, що повернення Криму можливо і лише 15 % - вважають абсолютно неможливим. 76% українців впевнені, що Крим повинен належати Україні, 12% вважають, що Крим повинен бути незалежним і лише 4% «віддають» півострів Росії.\nПро результати дослідження та інформаційну політику на кримському напрямку - у розмові з першою заступницею міністра інформполітики Еміне Джапаровою в програмі Питання національної безпеки (телепроект Центру журналістських розслідувань, ТРК «Чорноморська») .\nВалентина Самар: Пані Еміне, почати хочу з інформації щодо «суду» у кримінальній справі нашого колеги, одного з визначних кримських журналістів Миколи Семени. Там не дозволяють працювати журналістам, але з видання «Новая газета» ми дізнались, що інформація, яку збирала ФСБ про Миколу, може свідчити про те, що проти нього готувалася справа як про розвідника чи диверсанта. Але не знайшли достатньо, тож справу відкрили за статтею 280.1.\nМикола у своїй промові у «суді» говорив, що у світі відомо 7 анексій, всі вони закінчувались тим, що були засуджені міжнародним співтовариством і всі ці 7 територій повернулись туди, де були раніше. У нього є віра, що з Кримом буде так само. І ми в це віримо також. Що ми можемо зробити, щоб Микола та інші дисиденти були на свободі?\nЕміне Джапарова: Це складне питання, воно для мене особисте і емоційне. Іноді відчуваєш безпорадність, тому що ефективна політика вимірюється конкретними кроками. Напевно, ефективна політика в цьому сенсі вимірюватиметься поверненням території Криму під юрисдикцію України. І для мене як для людини, яка втратила Батьківщину, ефективна політика буде тоді, коли ми матимемо чітке розуміння, як ми будемо повертати Крим і коли це може відбутися, за якими саме механізмами.\nВтім, це сьогодні — неначе сходити до ворожки. Поміж тим ми відмічаємо, що рівень оптимізму українського суспільства набагато виріс порівняно з 2014-м роком з приводу того, чи повернемо ми Крим, чи ні. 60% суспільства, як показало дослідження , вважає, що ми повернемо Крим. Але коли питання підходить до того, коли це відбудеться, тут виникає багато сценаріїв. Ніхто сьогодні не готовий казати, коли саме це відбудеться.\nЩо можна зробити? Є кілька речей, які можна запустити, навіть враховуючи, що територія окупована. Ми знаємо про правопорушення, які сьогодні є масовими в Криму, – за етнічною ознакою, за релігійною ознакою, що ми фіксуємо з нашими правозахисниками і доводимо до міжнародних партнерів. Протидіяти цьому можна запуском моніторингової місії, яка була б визнана світом і яка б не просто час від часу приїздила в Крим і щось там моніторила під контролем ФСБ, а фактично перебувала б на Херсонщині і мала б постійний контакт з родичами політичних в’язнів, із самими політичними в’язнями, з правозахисниками, адвокатами, журналістами.\nНе секрет, що сьогодні рівень страху в Криму надзвичайно високий, тобто люди не готові казати про свої політичні вподобання, про очікування. І тільки за умов, коли довіра буде вибудовуватися з представниками цієї місії і тих, хто сьогодні страждає від окупаційної влади, і тільки за умов, що буде постійний контакт, не разовий, ми зможемо отримати позитивні результати.\nЗа ці три роки були три спроби моніторингу: турецька неофіційна делегація, Жерар Штудман (спеціальний представник генерального секретаря Ради Європи з прав людини — ред.) і Нільс Мужнієкс (секретар Ради Европи з прав людини — ред.). Звіт Штудмана ми всі знаємо, нам такий другий звіт не потрібен, бо Штудман не побачив ані переслідувань за національною ознакою, ані переслідувань за релігійної ознакою. Він говорив, що так, свободи слова не залишилось — телеканал АТР був змушений покинути територію Криму, але йому на зміну прийшов «Міллет». Та жодного слова не сказав, що це є пропаганда кримськотатарською мовою. Такі маніпуляції в цьому звіті присутні повсюди. Тому ми кажемо, що такий звіт нам більше не потрібен. Це перше.\nДруге – це захист, принаймні, інформаційним шляхом, тобто надавання публічності кейсам, в тому числі і кейсу Миколи Семени, Хізб ут-Тахрір, так званих «диверсантів», тиску на адвокатів та інших. У багатьох справах це елемент захисту, адже, я думаю, як би цього не було, жертв було б не десятки політичних в’язнів, а сотні, і люди б зникали не десятками, а сотнями. Я переконана, що якби Україна на всіх майданчиках про це гучно не казала, то рівень репресій був би набагато більшим.\nВалентина Самар: Я з вами погоджуюсь, але всього того, що робилось, недостатньо. Тому що немає якісної зміни, жодна людина ще не звільнена із тих, хто переслідується як дисидент, тобто за інакомислення, за те, що людина реалізувала своє природнє право на свободу слова. Попри те, що справу Миколи Семени представниця ОБСЄ зі свободи слова Дунья Міятович назвала свавіллям, попри те, що і ПА ОБСЄ, і ПАРЄ, і міжнародні журналістські організації – всі сказали Росії: «Звільнити!», ніякої реакції немає. Бо це для них також кейс. На Колі відпрацьовується кейс проти дисидентів і журналістів. Що робити? Що є із невикористаних резервів МЗС, уряду, громадськості?\nЕміне Джапарова: Ця публічна складова справи достатньо активно використана. Тобто казати, що про це ніхто не знає, ми не можемо. Єдине питання — чи сьогодні світова політична спільнота впливає на дії Російської Федерації? Очевидно, що ні. Так само, як і всі міжнародні майданчики від ООН до ПАРЄ засудили факт окупації. Всі кажуть, що РФ – агресор, окупант, порушує міжнародне право. Та чи це впливає фактично?\nВалентина Самар: Не впливає, але політичне керівництво і неполітичне керівництво держави вважає, що єдиний шлях, яким можна звільнити Крим і усунути такі порушення — це дипломатичний та політичний тиск.\nДавайте перейдемо до соціологічного дослідження. Чому Мінінформ раптом нарешті замовив його?\nЕміне Джапарова: Насправді, це планувалося давно. Воно було замовлено в рамках розробки стратегії інформаційної реінтеграції Криму. Це такий документ, який має визначити комунікаційні задачі з питань роботи з кількома ключовими аудиторіями: світ, Крим, Україна. З точки зору українського суспільства нам важливо зрозуміти, як ставиться воно до Криму, і відповідно формувати певні меседжі та комунікаційні компанії з приводу України, і згуртування і консолідації саме суспільної точки зору українців на Крим.\nЦе опитування проводилося в березні. Було вибрано 1000 людей віком від 18 років і старші у всіх регіонах, окрім окупованих територій. Підтримка Криму більше відзначається в західних регіонах і центральних. На півдні та сході менше, втім теж є, а в деяких питаннях консолідація всіх регіонів однакова.\n86% українців не сумніваються і вважають за потрібне повертати Крим. Рівень оптимізму виріс – 60% вважає, що Крим повернеться.\nЯкщо казати про те, як повертати Крим, 60% українців вважають, що потрібно карати колабораціоністів. І по сценаріям повернення. Крим повернеться тільки тоді, коли в РФ зміниться влада, вважає 45% опитуваних; коли в Україні покращиться життя – 34%; війною – 9% українців.\nВалентина Самар: Але силовий метод – це не обов’язково воєнний метод. Силові методи бувають різні. Тиск через економічні санкції це також метод не з доброї волі.\nЕміне Джапарова: Насправді, мені здається, що економічні санкції – це один з найефективніших та суттєвіших інструментів, який на світовому рівні не вичерпаний. Український ринок для РФ не є цікавим. Якби були всі санкції на рівні України, Російська Федерація би їх не відчула. Тут важливо, наскільки інші країни так само консолідовано ставляться з приводу Криму, війни на сході.\nЩо ми бачимо по Криму? Коли ми піднімаємо питання розширення санкцій стосовно Криму, Європейська комісія, з якою ми маємо регулярні консультації, і до якої ми доносимо всі правопорушення, які відбуваються в Криму, і в тому числі і з точки зору кампаній, які порушують режим та вступають в торгові стосунки, вони кажуть, що це питання розглядають. Втім, поки що ми не бачимо, що поглиблюються санкції.\nМи очікуємо збільшення якихось персональних санкцій і передали відповідні списки. Завдяки консультаціям, які ми мали, ті люди, які обралися в Державну Думу з Криму, з семи, які обралися, двоє чи троє вже були під санкціями, і а до інших санкції були введені.\nВідповідь на це питання лежить трохи в іншій площині – чи взагалі світ готовий сьогодні платити? Мені здається, що світ не має однозначної відповіді. Досі Російській Федерації дозволяють проводити агресивну політику по відношенню до України, це, по факту, відбувається з мовчазної згоди світової спільноти. Це факт. Коли РФ готова сьогодні воювати за збереження впливу в Україні, а без України не буде цього іміджу імперської держави, то тоді що готова протиставити Європа чи США у відповідь на це? Тому що порівнювати Україну і РФ неможливо. Російська Федерація є постійним членом Радбезу ООН, це ядерна держава, яка гарантувала нашу безпеку за Будапештським меморандумом разом із США та Англією. І от поведінка Англії та США – Джонсон, міністр закордонних справ днями відправиться в Москву вперше після 2014-го року, де зустрінеться зі своїм візаві Лавровим. Я вже очікую заголовки російських ЗМІ про потепління стосунків і зміну режиму санкцій.\nВтім, коли я була в Лондоні і розмовляла зі своїми колегами, ми доносили, що нам важливо, якщо така зустріч і відбудеться (хоча ми вважаємо, що її необов’язково проводити при особистому контакті, можна провести її на рівні дипломатів), ми озвучили всі правопорушення і те, що сьогодні має бути оця гуманітарна платформа.\nТри роки всі боялися питання перегляду статусу Криму. Адже ми розуміємо, що ця моніторингова місія без дозволу Російської Федерації туди не заїде. І перша резолюція ЄС, яка взагалі сказала, що потрібно започатковувати платформу для політичного перегляду статусу, про те, що ми кажемо вже три роки поспіль, була просунута 16 березня Анною Фатигою, колишнім міністром закордонних справ Польщі, яка врахувала всі наші пропозиції, і внесла їх в текст резолюції, який є дуже потужним. Тобто галас є, ми маємо ряд країн, які не підтримують Російську Федерацію, підтримують територіальну цілісність України, і вважають, що Крим – це Україна. Далі ми маємо існуючий набір санкцій, але він не розширюється.\nВалентина Самар: Як не розширюється? Він підтверджується і до списків регулярно додаються нові компанії та фізичні особи. В тому числі і по Криму. Насправді, найголовніше, що ці санкції будуть все відчутнішими з кожним місяцем та роком. Всі санкції будуть більш відчутнішими для Росії в подальшій перспективі,і тому що найстрашніше – це відсутність кредитів (адже той жирок, що був, стоплюється) і технологій, що відчувається і у видобувній галузі.\nЕміне Джапарова: Це не про те, що санкції не поширюються. Вони не суттєво поширюються, взагалі були побоювання, ще півроку назад ми отримували сигнали від наших партнерів, що їх взагалі скасують. І для нас ключовим було не допустити цього. Ми поки виграємо в тому, що їх не скасовують.\nВалентина Самар: Але є країни, які не голосували за резолюцію Генеральної Асамблеї ООН в 2014-му році, є ті, які не голосували за резолюцію ООН в 2016-му році, які на словах кажуть, що підтримують територіальну цілісність України. Поза тим, їхні бізнесмени та депутати відвідують Крим та по-тихому роблять бізнес. Найбільша така країна, на яку покладають зараз сподівання в «уряді» Криму та й в Росії, це Китай.\nПропоную подивитися сюжет Наталі Кокоріної, яка зібрала всі китайські прояви, які спостерігались в Криму з кінця 2013-року, адже Янукович теж покладав на Китай великі сподівання.\nВалентина Самар: Отже, що робити у таких випадках, коли країни є нашими партнерами, запевняють, що визнають нашу територіальну цілісність, але не підтримують санкції і їхній бізнес перебуває в Криму?\nЕміне Джапарова: Тут єдина складова – це публічна складова. По-перше, це потрібно офіційно озвучити через МЗС, через протестні ноти. І тоді ми чекатимемо реакції світової спільноти, яка підтвердить або не підтвердить той факт, і відповідне зреагує.\nВалентина Самар: Ви маєте на увазі, що на порушення китайських підприємців відреагують США та Євросоюз?\nЕміне Джапарова: В тому числі. Сьогодні взагалі про тиск на Китай достатньо важко казати. Який тиск на нього може чинити Європейський Союз або американська держава? Які важелі вони готові включати з точки зору тиску на Китай? Очевидно, що рівень готовності не є високим. Втім, це не означає, що ми не говоримо про це. Ключове, що Україна мусить робити на офіційному рівні, — це заповнити всі можливі міжнародні майданчики від Європейського Союзу до наших інших ключових партнерів інформацією про те, що відбувається. Через ЗМІ, які сьогодні мають можливість відслідковувати те, що відбувається в Криму, тому що держава в цій функції обмежена сьогодні.\nВалентина Самар: В України теж є свої санкційні списки. Чому цих компаній там немає, в тому числі, і тієї компанії, яка прокладала кабель по дну Керченкської протоки до Криму?\nЕміне Джапарова: Це питання так само потрібно піднімати. В нас є прокуратура АРК, є Генпрокуратура, є СБУ, є Міністерство з питань тимчасово окупованих територій і ряд відомств, до компетенції яких входить і це питання.\nВалентина Самар: Весь час було так, що органи української влади, які реагують в тій чи іншій сфері на порушення санкційного режиму чи закону про тимчасово окуповані території, били, як кажуть, по хвостах. Тобто постфактум були заяви, ноти МЗС чи інформування СБУ, заходи обмеження, які вони вводили. Оскільки діяльність іноземців у Криму дещо активізувалась, може є сенс вживати якісь превентивні заходи? Наприклад, в сюжеті прозвучало, що в квітні буде відбуватися в Ялті якийсь економічний форум, на якому анонсуютьдесятки країн-учасниць.\nЕміне Джапарова: Чи можна вірити в це? Це перше. По-друге, в рамках своєї стратегії ми чітко фіксуємо, що необхідна координація між органами державної влади в Україні. Ми сьогодні пропонуємо такий формат для того, щоб покращувати комунікацію між громадськими інституціями, правозахисними організаціями, ЗМІ та владою. Ми сьогодні обмірковуємо той формат, де така комунікація буде покращена. І в рамках комунікації варто піднімати питання, що Україна з точки зору санкцій може заподіяти по відношенню до таких от проявів. Єдиний момент – чи це буде ефективно. З точки зору іміджевих моментів це важливо, важливо сьогодні не давати спуску. Але чи сприятиме це деокупації?\nВалентина Самар: Я, наприклад, вважаю, що сприятиме. Це також і безпекові питання, тому що я не впевнена, що все було б гладко, якби російська учасниця Євробачення приїхала в Україну. Я не знаю, чи змогли б наші спецслужби гарантувати безпеку від якихось провокацій, терактів з боку російських спецслужб, які б потім навісили на Україну. Тому мені здається, що треба в комплексі дивитися на ці питання.\nЕміне Джапарова: Моя особиста позиція така сама, що запускати російську виконавицю на Євробачення сюди не можна, тому що очевидний факт порушення українського законодавства. А наскільки європейці готові дослухатися і поважати наші внутрішні закони. Тому що цей лист, який з’явився від керівнички EBU, яка писала листа на Гроймсана, кажучи, що це обурення, що вони злі на те, що Самойлова не матиме можливість виступати, що це не політика, а музика. Але, вибачаймося, факт окупації не можна оминати, кажучи сьогодні про українську дійсність. Тобто я підтримаю таке рішення наших силових структур і вважаю, що в разі, як би вона приїхала, це була б провокація, а чи могли б ми гарантувати безпеку цій виконавиці тут в Україні?\nВалентина Самар: Як би ви звернулись до європейців, керівників європейського мовника, щоб пояснити необхідність поважати закони України і неможливість переступити сьогодні через це?\nЕміне Джапарова: Коли сьогодні Україні дорікають, що вона не так швидко справляється із задачами реформ, однозначно є факт того, що сьогодні відбулося в нашій країні, – це зовнішня агресія. І коли нас звинувачують в тому, що ми недостатньо швидко реагуємо, то мені здається, що окупація показала, наскільки слабка система була до того, наскільки штучно її послаблювали. І за ці три роки ми максимально мусимо координувати все, що є, і вибудовувати інституції, яких по факту сьогодні немає, і на державному рівні це теж відчувається.\nЯкщо казати, про те, чи могла би сьогодні бути більш артикульована Європа, то я однозначно вважаю, що так. Будапештський меморандум, який було підписано на підставі того, що Україна відмовилась від ядерного потенціалу в обмін на гарантування безпеки, не спрацював. Чи може захистити себе Україна в такому розладі? Не може, тому що в нас немає ані такої армії, як в РФ, ані того ж ядерного потенціалу, ані права вето в Радбезі. В нас немає таких ресурсів, ми не така потужна країна економічно, як Російська Федерація. І яка відповідь тих, хто гарантував нашу безпеку? Мені здається, потрібно більше штовхати це питання.\nОднозначно, ця інформаційна матрьошка, про яку казав Паша Казарін, працює на 100%. Коли окуповують Крим, далі розв’язують війну на сході, і Крим нікому не цікавий. Сьогодні навіть українці в цьому дослідженні кажуть, що визначають для себе два головних питання: війна на сході та економічний рівень життя. Крим в їхніх головах на дев’ятому місці з 16-ти пунктів. Тільки 6% українців вважають, що Крим є першочерговою задачею.\nТак само і на світовому рівні. Російська Федерація діє гібридно. Крім України є ще декілька важливих моментів для світової спільноти: ІДІЛ, Сирійська війна, і так далі. Коли Європа заповнена сірійським біженцями, питання України відходить на другий план. Чи коли РФ намагається довести, що без Російської Федерації питання міжнародного тероризму не можна вирішити, і в це охоче вірять партнери, і включають РФ в перемовини, обговорення, тоді про яку ізоляцію можна казати?\nМи кажемо, що економічні санкції потрібно поглиблювати, тому що це єдиний на сьогодні інструмент впливу. Добре, поки не готові казати про політичний перегляд статусу, хоча з моєї точки зору, варто піднімати це питання, може вони і не ефективні, але вони мусять дратувати і деморалізувати Російську Федерацію. Однозначно, тактично ми мусимо більш активно працювати.\nВалентина Самар: Дякую вам дуже, особливо за те, що ви замовили опитування, про яке ми говорили. Я, наприклад, раділа кожній цифрі, починаючи від 60% бажаючих підтримувати кримськотатарську культуру, підтримувати кримськотатарську автономію, підтримувати Крим, навіть дотувати його після звільнення. Хоча Крим може бути самодостатнім, якщо ми його повернемо, то будемо про це дбати.\nТеги: Евровидение, Крым, крымские санкции, Мининформполитики Украины, Николай Семена, Эмине Джапарова


У Запоріжжі влаштували шоу дронів - ЗНАЙ ЮА\nУ Запоріжжі влаштували масштабне шоу дронів - небо у вогнях, яскраве відео\nЗапорожці знайшли альтернативу гучним концертам\n20 липня 2020, 12:46\nУ Запоріжжі на честь Дня металургів влаштували ефектне шоу дронів, які показували на небі різні фігури. Відповідні відеоролики почали публікувати жителі міста в мережі.\nВідомо, що щорічно, в третю неділю липня запорожці святкують День металурга. У цьому році день випав на 19 липня. Оскільки в країні все ще діють карантинні обмеження, концерти та масові гуляння довелося відкласти. Однак влада Запоріжжя знайшла їм альтернативу, влаштувавши шоу дронів.\nШоу дронов в Запоріжжі / фото: Vladimir Evchenko в Facebook\nУ заході взяли участь близько 200 безпілотників. Використовуючи підсвічування, вони літали в небі, створюючи яскраві фігури. Таке проведення свята складно назвати альтернативою звичним концертам і фестивалям, однак воно також припало до душі жителям міста.\nЩо примітно, подивитися шоу запорожці могли, не виходячи з дому – вистава транслювалася в режимі реального часу на декількох каналах. Деякі змогли спостерігати шоу з вікон своїх будинків, а хтось сам прийшов на каскад фонтанів Веселка о 22:00.\nGeplaatst door Vladimir Evchenko op Zondag 19 juli 2020\nПовідомляється, що одним з організаторів світлового шоу виступили французькі фахівці. Концепцію заходу запропонувала київська компанія, а на ідею відгукнулася компанія Метінвест і кілька підприємств міста (“Запоріжсталь”, “Запоріжвогнетрив”, “Запоріжкокс” і Запорізький ливарно-механічний завод).\nУ День металурга українці вітають усіх, хто видобуває руду, виплавляє чавун, сталь або займається іншою роботою в цій сфері. Свято почали відзначати у 1993 році. Але в червні 2006 року його перейменували в День працівників металургійної та гірничодобувної промисловості.\nНагадаємо, що у запорізьких комунальників з'явилися нано технології, як правильно класти асфальт.\nЯк повідомляв портал Знай.иа на одному з запорізьких пляжів, на 6-річну дитину впав металевий пляжний грибок.\nТакож Знай.иа писав, що під Запоріжжям знайшли місце поховання скіфів.\nТеги: Запоріжжя шоу дроны\nНа курорті під Запоріжжям дельфіни влаштували яскраве шоу - підпливли до людей і запропонували "дружити"\nОбмін дружинами переріс у бійку: в Запоріжжі зйомки популярного шоу перетворилися на кошмар


Благоустрій площі Ярмаркової в Лубнах–бути чи не бути? : Полтавська область\nБлагоустрій площі Ярмаркової в Лубнах–бути чи не бути?\nСьогодні, як і повсякчас людині доводиться замислюватися над тим, що ж важливіше фінанси чи комфорт громади. Не обійшла стороною ця дилема і лубенців, що ж важливіше, що необхідніше – благоустрій рідного міста, чи фінансові інтереси?\nВизначати пріоритети довелося вирішуючи долю площі Ярмаркова: реконструкцію якої було заплановано розпочати ще в 2013 році. Утім, минуло майже 5 років, а тут, попри гучні обіцянки і виділені на реконструкцію кошти, не зроблено майже нічого.\nЛубенці і гості міста можуть спостерігати лише жваву торгівлю там, де повинна бути зона відпочинку оновленої площі чи принаймні проводитися реконструкційні роботи. Площа густо перегороджена щільними рядами тимчасових споруд з найрізноманітнішими товарами та послугами на продаж. Як не дивно, їх ніяк не можуть демонтувати. Ба більше: навіть власників деяких з них встановити непроста задача. Ті ж, хто отримав приписи про знесення, відмовляється їх виконувати.\nДо вечора на Ярмарковій площі після денної жвавої торгівлі залишаються купи сміття і бруд, який може змили лише рясний дощ – тоді площа стоїть залита водою.\nТо що, площі Ярмарковій, так і залишатися продовженням “базару”?\nЩо ж має відбутися, щоб були враховані всі інтереси? Як подолати протиріччя і знайти компроміс для всіх учасників ярмаркових баталій? А може нічого шукати і непотрібно? Що важливіше для мешканців міста фінанси чи комфорт громади?\nРинок є ринок, від його особливостей і колориту не втечеш і не сховаєшся. Аналіз подій останніх років – дрібна торгівля вже давно покинула територію самого ринку, нехтуючи зручностями і, незважаючи на всілякі заборони, перелилася за його межі на прилеглі вулиці і площі. Звісно виправдання у продавців є –щільно, а значить зручніше, як для тих, хто продає так і для тих, хто купує все на виду, як і забув про щось, так згадаєш коли перечепишся.\nАле є і нарікання – молодим мамам з візочками і маленькими дітьми, літнім людям, і людям з особливими потребами, та і просто гостям міста цей підвид ринку додає лише незручностей та проблем. Штовханина серед вузьких проходів між торгівельними павільйонами і торгівцями з землі, їх зауваження, а іноді і відверті прокльони – мало кому до вподоби.\nЩо ж мало бути і що зроблено на сьогодні?\nВ першу чергу, власники повинні були б провести демонтаж ТС, а відповідні служби забезпечити та провести роботи з відведення поверхневої води шляхом будівництва дощової каналізації. Далі замінити асфальтобетонне покриття на тротуарну плитку, виконати вертикальне планування з розділенням на два рівні в площині. Встановити малі архітектурні форми такі, як міський годинник і скульптурну композицію. Нарешті розділити зону паркування автобусів та таксі – все для зручності і комфорту мешканців і гостей міста. А ще для окраси – виконати заміну зелених насаджень та освітлення.\nНа фото можна оглянути всю цю заплановану красу і порівняти з тим, що маємо в реаліях. Запланована робота потрібна і дуже гарна. Безумовно вона фінансово затратна, але витрати розплановані поетапно і їх давно уже мали впроваджувати в дію. За п’ять років не зроблено в цьому напрямку нічого крім плану робіт, розробленого Управлінням містобудування і архітектури, та розроблено робочу документацію. Тобто, краса і благоустрій центу міста так і лишається лиш на паперах.\nОсновною перепоною в початку реконструкції площі Ярмаркової є саме демонтаж тимчасових споруд. Оскільки розпочати роботи можна лише після офіційного вручення власнику (якого зазвичай немає) рішення сесії, щодо знесення ТС.\nДо власників-порушників можна застосувати хіба що ст. 152 КУпАП щодо порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів. Максимальний штраф для фізичних осіб складає 1360 гривень, а для фізичних осіб-підприємців – 1700 гривень. Погодьтеся, що сума говорить сама за себе. Тобто, у випадку незаконної торгівлі і без сплати всіх обов’язкових платежів, будь-який підприємець може заплатити такий штраф. Водночас на місцевому рівні питання встановлення штрафних санкцій також не передбачається.\nМісцевій владі варто почати рішуче діяти – забезпечити нинішнім підприємцям, які здійснюють торгівлю на площі Ярмарковій, альтернативне місце ведення бізнесу, ввести нарешті в дію рішення, які б містили вимоги до зовнішнього вигляду ТС, ботимчасова споруда повинна відповідати певному архітектурному типу затвердженому місцевою радою, витримана в єдиній стилістиці тієї частини міста, де встановлена.\nВ минулому році, після тривалого обговорення, питання щодо рішення «Про виконання рішень міської ради щодо демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на площі Ярмарковій та проведення реконструкції площі Ярмаркової» з розгляду зняли. Повторно його розглянули лиш на травневій сесії 2018р., а 21.06.2018р. остаточно внесли зміни до положення, де чітко зазначені терміни виконання – до 03.07.2018р. має бути вручене рішення сесії, про знесення тимчасових споруд їх власникам, а до 20.07.2018р. провести повний демонтаж ТС.\nВАЖЛИВО. Головною перепоною в демонтажі ТС є те, що виконавці не можуть вручити рішення сесії власникам. Секретар Лубенської міської ради, депутат від “Самопомочі” О. Карпець на останній сесії акцентував увагу на тому, що цей метод (вручити-попередити-добровільний демонтаж на протязі 14 днів, ЛИШЕ після вручення рішення сесії) неефективний. Пропонував змінити дану процедуру. Під час розгляду проекту рішення на бюджетній комісії, ще одна депутатка від “Самопомочі” Людмила Глущенко наполягла на тому, щоб відповідальною особою за виконання проекту рішення про демонтаж ТС був міський голова (бо до цього відповідальними призначалися архітектор, начальник відділу ЖКГ і т.д. ). Фракція “Самопомочі” в Лубенській міській раді завжди підтримували проект рішення про реконструкцію площі Ярмаркової. Збирається відстоювати проект і надалі.\nНу а поки всі питання вирішують лише в кабінетах, на самій площі вирують стихійна торгівля та емоції.\nСподіваємося на краще, і віримо, що цього року буде покладено початок благоустрою центральної частини нашого мальовничого і чудового міста!


Фільм "Ілюзії обману" отримає сіквел | Україна онлайн\nФільм “Ілюзії обману” отримає сіквел\nКоментарі Вимкнено до Фільм “Ілюзії обману” отримає сіквел\nПри бюджеті в 75 000 000 доларів фільм «Ілюзії обману» зібрав у світовому прокаті 233 000 000 доларів, причому 20 000 000 доларів було зароблено на російському кіноринку. Нехитра арифметика дозволяє з упевненістю говорити про те, що автори рано чи пізно повинні були задуматися про сіквел настільки касової картини.\nІ ось днями глава кіностудії Lionsgate Джон Фельтхаймер оголосив про те, що у «Ілюзій обману» буде продовження. Як зізнаються самі автори проекту, їм є над чим попрацювати – в оригінальній версії стрічки є чимало сюжетних огріхів, ідея таємного товариства магів «Око» не розкрита, так що сценаристам треба чимало поламати голову. Сюжетом першого фільму займалися Едвард Рікур, Ед Соломон і Боаз Якін. Швидше за все, принаймні один з них увіллється в нову команду.\nУ режисерське крісло з великою часткою ймовірності знову сяде Луї Летерье. Ну а щодо акторського складу, то тут, напевно, Lionsgate чекають довгі і складні переговори з Джессі Айзенбергом, Вуді Харрельсоном, Дейвом Франко та Айлой Фішер, які після успішного прокату першої частини «Ілюзій обману» просять істотного збільшення гонорарів.\n"Ілюзії обману" (відео):


У маленькому тілі часто таїться велика душа - Журнал "Зарубіжна література в школах України"\nВ житті часто буває, що людина, від якої зовсім не чекаєш підтримки та допомоги, виручає у скрутну хвилину, а , на перший погляд, хороші, добрі люди не здатні на високоморальні вчинки.\nКоли я читала новелу американського письменника-гуманіста О.Генрі (справжнє ім’я Вільям Сідней Портер), у моїй уяві спочатку постав образ старого немічного пияка, який багато базікає, постійно чимось невдоволений, весь час бурчить… Ну хіба така людина здатна на щось незвичайне, тим більше – створити шедевр! З іронією я сприйняла його слова: «Колись я намалюю шедевр, і ми всі виберемося звідси. Їй-бо, виберемося!» Ну хіба не божевілля? Здавалося, безнадія впевнено захопила у свій полон і дівчат-подруг, Джонсі і Сью, і самого Бермана. Адже містер Пневмонія торкнулася Джонсі своїми крижаними пальцями. Тендітна дівчина мала один шанс на життя із десяти. Але це тільки при умові, що вона захоче жити…\nОдин-єдиний… Останній… «Темно-зелений біля стебла, але з жовтизною тління й розкладу по зубчастих краях» листок Бермана виявився отим шедевром, який дав надію на порятунок. Отоді я зрозуміла, чому автор ще на початку твору порівнював Бермана з Мойсеєм, адже саме цей біблійний герой вивів іудеїв на землю обітовану, але сам її так і не побачив… Мойсей – рятівник іудейського народу, Берман – життя юної художниці.\nОбраз Бермана враз набув іншого, символічного значення: маленька людина з великою душею Мойсея…\nЩе довго у моїй душі тіснилися почуття, в голові роїлися суперечливі думки. Виявляється, благородство і самопожертва в ім’я любові до ближнього – це не пафосні слова, не заклики, не суєта… Любити ближнього – це так просто і водночас так складно.\nЯ читаю і перечитую зворушливі новели О.Генрі, які несподівано спонукають до серйозних думок, дають життєві уроки.\nОсь переді мною «Дари волхвів» – історія кохання, що торкається найпотаємніших душевних струн…\nЯ знову відкриваю для себе велику душу О.Генрі…