Вакууматори та шухляди для підігріву посуду - Ласкаво просимо в ASKO\nШухляди для підігріву і вакууматори ASKO\nНаші шухляди для підігріву нададуть вашій домашній кухні більш професійного вигляду. Наприклад, завдяки шухляді для підігріву можна підтримувати температуру страв до того часу, коли їх потрібно подавати на стіл. Крім того, запросивши друзів на вечерю, ви зможете підігріти тарілки, щоб вони залишалися теплими протягом усього вечора, просто як у ресторані.\nВакуумна шухляда - Унікальне задоволення від приготування під вакуумом\nВакуумна шухляда ASKO дає унікальну можливість приготувати довершені страви на домашній кухні. Її висота 14 см. Шухляду можна встановити разом із паровими духовими шафами цієї ж серії шириною як 45, так і 60 см. Цей прилад можна використовувати, щоб готувати за технологією «су-від», зберігати, пакувати їжу й ділити її на порції.\nЗавдяки унікальному вакуумному відділенню можна насолоджуватися стравами, приготованими за технологією «су-від», яка розкриває справжній смак ваших страв, зберігає вітаміни та мінерали. Підходить для приготування не лише овочів, а й фруктів, м’яса та риби. Універсальний вакуумний лоток дає змогу підготувати їжу до зберігання, запакувати її або поділити на порції.\nODV8127A - Вакууматор Зручність у користуванні Модель: ODV8127A Місце застосування: Кухня Використовування: Побутове Тип приладу: Вакууматор Тип інсталяції: Вбудований Розміри: 14 см Колір: Чорний графіт\nODV8127S - Вакууматор Зручність та легкість у користуванні Модель: ODV8127S Місце застосування: Кухня Використовування: Побутове Тип приладу: Вакууматор Тип інсталяції: Вбудований Розміри: 14 см\nODV8128G - Вакууматор Зручність у користуванні втілена у стилі Модель: ODV8128G Місце застосування: Кухня Використовування: Побутове Тип приладу: Вакууматор Тип інсталяції: Вбудований Розміри: 14 см


Право вибору і відповідальність за вибір\nНаше традиційне українське гасло – «Свій до свого по своє!» – досі ще чекає на патріотичне усвідомлення нинішніми громадянами. Бо ось свій прийшов до своїх щоб допомогти їм піднятися з колін, та не всі свої хочуть признати його своїм.\nНині громадяни України поділені на своїх і не своїх, на «наших» і «не наших», на тих, хто легко купується за кілограм гречки та пляшку олії (відповідно віддячуючи «благодійнику» своїм голосом на чергових виборах) і тих, хто насправді розуміє, що так далі жити не можна.\nБо не можна добре жити в такій державі, де посадові особи багатіють, а пересічні громадяни знову мусять стояти у черзі за милістю чиновника.\nУ селі Старий Білоус Чернігівського району, де в неділю мають відбутися вибори до районної Ради, попри наявність кількох кандидатур, такий поділ визначився цілком чітко.\nЧастина мешканців активно підтримує свого односельця, члена партії «Батьківщина» Володимира Шпака, інші мають намір голосувати за Наталію Романову, яка донедавна була на вершині – очолювала Чернігівську обласну Раду, але на чергових виборах до облради не була обрана і тепер хоче потрапити хоча б на районний рівень.\nЯ приїхав у це село, бо за дорученням нашої фракції відповідаю за виборчий округ, до якого, поряд із Чернігівським, входять також Городнянський та Ріпкинський райони, а отже маю допомагати вирішувати проблеми.\nУ даному разі ніякої проблеми начебто й не було. Бо що може бути крім того, що мешканці села самі мають визначитись й обрати того, хто на їхню думку є вартим більшої довіри. Тому й не збирався агітувати селян на користь когось з кандидатів, зокрема й тому, що відчуваю себе депутатом народним, а не лише депутатом прихильників партії «Батьківщина».\nУ кожному разі, коли до мене звертаються виборці з Луганська чи Маріуполя, я не «відфутболюю» їх до регіоналів, яких вони обирали, а намагаюся допомогти громадянам, не питаючи про їх партійну приналежність чи політичні уподобання.\nОтож і тут мене більше цікавили настрої селян і психологічна атмосфера в якій громадяни визначають, кому з кандидатів надати перевагу.\nПривітавшись з Володимиром Андрійовичем і Наталією Андріївною та переговоривши з кожним із них, я спокійно всівся у затишному й теплому залі сільського клубу, із зацікавленістю спостерігаючи за розвитком подій.\nЗрештою, зміст імпрези і її радісно-оптимістичний дух одразу визначився у виступах депутатів, котрі представляють партію «Батьківщина» у Чернігівській обласній, міській та районних Радах. Згуртована команда однопартійців одразу поставила справу прозоро і чітко: ось ми пропонуємо обрати нашого давнього колегу по роботі Володимира Шпака і беремося відповідати за його діяльність перед вами, а отже й вимагати від нього.\nТреба зазначити, що кандидат вартий того: Володимир Андрійович закінчив Київську політехніку, інженер-електрик, жив і працював у Чернігові. На початку 1990-х створив свою справу – виготовлення пакувальних матеріалів та торгівля.\nПройшов складні випробування в умовах тиску з боку корумпованої влади, добре знає інженерні, економічні та юридичні умови господарювання, активно бореться за дотримання конституційних прав громадян, зокрема підприємців.\nСаме тому на київському Майдані у грудні 2010 року був одним із активних учасників протесту, котрі виступили проти грабіжницького Податкового кодексу. Проте головним у біографії пана Володимира був вибір, який він зробив на користь мешканців саме цього села Старий Білоус.\nЗдавалося б, навіщо йому, успішному підприємцю, мешканцю великого обласного центру, переїздити у село і переносити сюди свій бізнес?\nАле він вчинив нетипово і найперше вивчив ситуацію на місці: гуляє без людських рук земля, давно зруйновано будівлі та техніку колишнього колгоспу, безробіття стало нормою, так само, як розбещення і деморалізація молоді, дошкуляють проблеми електро- та водопостачання.\nРоботи – непочатий край. Його перші розрахунки показали, що невдовзі тут можна створити перших 50 робочих місць.\nВідремонтував будиночок, що дістався йому після померлих близьких і вже 11 травня 2010 року став мешканцем села.\nІ тому Володимир Шпак, ставши перед громадою у сільському клубі, спокійно і доброзичливо сказав:\n«Чи ви мене оберете, чи ні, я все одно віддаватиму свої сили на те, щоб разом із вами будувати нормальне, цивілізоване життя у цьому селі, бо й я тут живу з моєю родиною серед вас.\nІ звичайно, буде краще, якщо наш спільний голос представлятиму я, як один з вас та ще й знаючи всю ту «кухню» у верхах області й столиці».\nТим часом «група підтримки» іншого кандидата спробувала розігрівати атмосферу залу в іншому напрямку. Перед вели кілька жіночок старшого віку, які вочевидь заздалегідь розподілили обов’язки і тепер влаштували для пана Володимира перехресний допит із гострих питань.\nВони мало слухали і зовсім не зважали на чіткі відповіді кандидата, а виступаючи під відомим гаслом «Всі вони там однакові!», зачепили й моє ім’я.\nОтож довелося і мені встати, взяти до рук одну з книжок, що привіз для місцевої бібліотеки і звернутися до присутніх такими словами:\n«Ось читайте на обкладинці: Віталій Корж. Не по словах, по справах пізнаєте їх. У цей заголовок книжки винесено не мої слова. Ці слова вимовив наш великий Вчитель – Ісус Христос. Така є Божа правда.\nТому можете не звертати уваги на обіцянки кандидатів. Але зверніть увагу на те, що вони конкретно вже зробили для вас. Як на мене, якщо у вашій громаді вже знайшовся грамотний, сучасно мислячий чоловік, який переїхав до вас, щоб разом із вами робити спільну справу, то це треба лише вітати, а не намагатися його принизити.\nЗрештою, пора вам вже й на себе самих подивитися, шановні земляки.\nБо хто як не ви, повіривши лукавим словам, проголосували за прихід нинішньої влади або й зовсім – «проти всіх», тобто проти самих себе. Тепер маєте, те що знаєте…\nОтака вона ментальність значної частини громадян, які своїми голосами приводять до влади тих, кого потім лають за корупцію, брехню і невміння керувати державою на багатих родючих землях.\nСьогоднішня владна верхівка виділяє з бюджету на місцеве самоврядування лише 6 відсотків!\nА ви мабуть пам’ятаєте, як Юлія Тимошенко збирала сільських голів з усієї України і мала намір довести фінансування на місцевому рівні до 60 відсотків. Бо саме на цьому місцевому рівні проходить життя людей і створюється основа бюджету країни. Але ви обрали те, що ви обрали. Тому давайте не по словах, а по справах…»\nГучні оплески, якими зала відповіла на ці слова, були для мене приємною несподіванкою.\nЗ усього побаченого і почутого я можу зробити висновок, що громадяни поступово починають усвідомлювати власну відповідальність за наслідки свого вибору.


Презентация "Нептун" (11 класс) по астрономии – скачать проект\nПрезентация "Нептун" (11 класс) по астрономии – проект, доклад\nПрезентацию на тему "Нептун" (11 класс) можно скачать абсолютно бесплатно на нашем сайте. Предмет проекта: Астрономия. Красочные слайды и иллюстрации помогут вам заинтересовать своих одноклассников или аудиторию. Для просмотра содержимого воспользуйтесь плеером, или если вы хотите скачать доклад - нажмите на соответствующий текст под плеером. Презентация содержит 11 слайд(ов).\nНептун Корєшкова А.В. 11-М\nНепту́н — восьма за віддаленістю від Сонця, четверта за розміром і третя за масою планета Сонячної системи, що належить до планет-гігантів. Її орбіта перетинається з орбітою Плутона в деяких місцях. Також орбіту Нептуна перетинає комета Галлея. Маса Нептуна у 17,2 рази, а діаметр екватора у 3,9 рази більший за Землю. Планета названа на честь римського бога морів.\nНептун має хімічний склад елементів, мабуть, подібний до Урану: різноманітні "льоди" або затверділі гази, які містять біля 15% водню і невеличку кількість гелію. У нього є невеличке тверде ядро (рівне по масі Землі). Атмосфера Нептуна — це, здебільшого, водень і гелій з невеличкою домішкою метану: синій колір Нептуна є результатом поглинання червоного світла в атмосфері цим газом, як на Урані. В атмосфері Нептуна були виявлені явища, схожі з земними полярними сяйвами. Подібно типовій газовій планеті, Нептун відомий великими бурями і вихорами, швидкими вітрами, що дують на обмежених смугах, рівнобіжним екватору. На Нептуні найшвидші в Сонячній системі вітри, вони розганяються до 1000 км/год. Вітри дують на Нептуні в західному напрямку, проти обертання планети. Нептун має внутрішнє джерело тепла — він випромінює більш ніж у два з половиною рази більше енергії, ніж одержує від Сонця. Таке інтенсивне випромінювання інфрачервоних променів свідчить про інтенсивне нагрівання, спричинене гравітаційним стисненням планети.\nНептун також має кільця — два широких і два вузьких. Їх було відкрито під час затемнення Нептуном однієї з зірок 1981 року. Одне з кілець має складну викривлену структуру. Подібно Урановим і Юпітеровим, кільця Нептуна дуже темні і будова їх невідома. Але це не перешкоджало дати їм назви: зовнішнє — Адамс (яке містить три дуги, що виділяються) потім — безіменне кільце, що збігається з орбітою супутника Нептуна Галатеї, слідом — Левер'є , і, нарешті, слабке, але широке кільце Галле. Як видно, назви кілець увіковічнили тих, хто брав участь у відкритті Нептуна.\nПогода на Нептуні характеризується надзвичайно динамічною системою штормів, з вітрами, що досягають майже надзвукових швидкостей (близько 600 м/с). Більшість вітрів на Нептуні дмуть у напрямку, зворотному обертанню планети навколо своєї осі. В 2007 році було відмічено, що верхня тропосфера південного полюса Нептуна була на 10 °C тепліше, ніж інша частина Нептуна, де температура в середньому становить −200 °C. Така різниця в температурі достатня, щоб метан, який в інших областях верхній частині атмосфери Нептуна розташований в замороженому вигляді, просочувався в космос на південному полюсі. Ця «гаряча точка» — наслідок осьового нахилу Нептуна, південний полюс якого вже чверть нептуніанского року, тобто приблизно 40 земних років, звернений до Сонця.\nПісля прольоту "Вояджера-2" у 1989 році повз планету, найбільш відомою деталлю на Нептуні стала Велика Темна Пляма в південній півкулі( в діаметрі приблизно рівна Землі). Вітри Нептуна несли Велику Темну Пляму на захід зі швидкістю 300 метрів у секунду. "Вояджер-2" також побачив меншу темну пляму в південній півкулі і невеличку непостійну білу хмару. Вона могла бути потоком, що відходить від нижніх прошарків атмосфери до верхніх, але справжня природа його залишається поки таємницею. Цікаво, що спостереження в 1994 році показали, що Велика Темна Пляма зникла. Вона або просто розсіялася, або до певного часу її закрили інші частини атмосфери. Через декілька місяців було виявлено нову темну Пляму в північній півкулі Нептуна. Це вказує на те, що атмосфера Нептуна змінюється швидко, можливо через легкі зміни в температурах верхніх і нижніх хмар.\nАтмосфера Нептуна складається з водню (приблизно 67%), гелію (31%) і метану (2%).Основний шар хмар розташовано на рівні тиску близько 3 атмосфер, він складається з замерзлого сірководню, можливо, із невеликою домішкою аміаку. Температура в цій області становить близько 100 К (-173 °C). Вище основного шару, у холодній прозорій атмосфері конденсуються рідкісні білі хмари замерзлого метану. Ці хмари підіймаються на висоту 50-150 км і відкидають тіні на основний хмарний покрив, як це видно на знімках Вояджера-2. Нижче першого шару хмар, на рівні тиску близько 20 атмосфер і температури близько 200 К (-70 °C), розташовано другий шар хмар із гідросульфіду амонію Ще глибше розташовано хмари з водяного льоду.\nТемпературний мінімум (тропопауза) в атмосфері Нептуна становить 50 К (-223 °C) і досягається за тиску 0,1 атмосфери. За такої низької температури конденсуються пари продуктів фотолізу метану (ацетилен, діацетілен та ін.), утворюючи тонкий надхмарний серпанок. Вище тропопаузи лежить стратосфера— область атмосфери, де температура зростає з висотою. На рівні тиску 10−8—10−7 атмосфер за температури 160 К (-110 °C) розташована мезопауза — область постійної температури, вище якої простягається термосфера. Температура термосфери досягає 750 К.\nhttp://www.youtube.com/watch?v=CdyEh7UPO-Y http://spacegid.com/interesnyie-faktyi-o-neptune.html http://jinospace.ru/planeta-neptyn.html http://znaniya-sila.narod.ru/solarsis/neptune/neptune_00.htm http://www.allplanets.ru/solar_sistem/neptune/neptune_statya.htm http://ru.wikipedia.org/wiki/Нептун


Персональна виставка Влада Соделя на “Зеленій сцені» | Події і коментарі\nПерсональна виставка Влада Соделя на “Зеленій сцені»\n10:51 13.08.2013 Версія для друку Коментарі Оцінок:\nПерсональна виставка «Квадроліс» фотокореспондента столичного видання «Коммерсант» Влада Соделя відкриється на «Зеленій Сцені» у Чернігові 16 серпня.\nІнтернет видання «Телекритика» назвала фотографа «мисливцем за годинниками». Серія «Годинники» дуже відома та скандальна, адже це дорогі годинники високопоставлених чинів нашої держави. Фотограф розміщує свої світлини у соцмережах з лінком, де і за якою ціною "впольовані" годинники можна придбати. Від себе скажу: ціни шокують...\nВ Чернігові автор представить свою творчість зовсім з іншого боку. Це не репортаж, це не жанр. Я би сказала, що фотограф просто вирішив побавитися з камерою і фотошопом. Дивлячись на світлини автора, наче поринаєш у чарівне задзеркалля зі смерек і лугів.\nВідкриття виставки на Зеленій Сцені о 16:00\nФотографією Влад Содель займається з дитинства. «У мене досі зберігається стара техніка. І я іноді по-старому проявляю фотографії. Це нескладно - як посуд помити », - каже фотограф.\nВлад Содель - корінний киянин, народився у 1975 році. Здобув юридичну освіту в Національному університеті культури і мистецтв.\nФотографією займається професійно з початку 2000-х. Працював у «Вечірніх вістях». У штаті «Коммерсанта» - з 2006 року, до цього рік там пропрацював позаштатно.\nЯк «мисливець за годинниками» свої фототрофеї українських високопосадовців Влад викладає у соц. мережі Facebook\nПознайомитися з цією серією можна на його особистій сторінці http://www.facebook.com/sodel.vlad\nПрочитати цікаве інтерв’ю з Владом Соделем можна на сторінці видання «Телекритика»\nЗ 19.08.13 проект буде експонуватися у художньому музеї ім. Г.Г.Галагана.\nПерсональний сайт музею http://www.halahan-art.com\nАвтор: Куратор проекту Крістіна Шестак, chernihiv.eu\nНа "Зеленій Сцені" покажуть фотовиставку в рамках проекту "Онкаут. Історії онкопереможців"


У Вінниці 15 поліцейських присягнули на вірність українському народові\nДва платежі за газ: за споживання та доставку в домівки\nУ Вінниці 15 поліцейських присягнули ...\nУрочисте складання присяги поліцейських, які уперше прийшли на службу у правоохоронне відомство, відбулось 30 січня в адміністративному приміщенні Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.\nПоліцейські пройшли усі етапи конкурсного відбору та протягом наступних шести місяців навчатимуться у Житомирському навчальному центрі підготовки.\nЗ цією важливою подією їх привітав керівник Управління кадрового забезпечення.\n- Щиро зичу Вам успіхів у нелегкій та відповідальній службі - захисту життя та здоров’я людини, її прав та законних інтересів. Бажаю Вам гідно нести звання поліцейського та віддано служити українському народові, - зазначив Олександр Конєв.\nПрисутні вшанували хвилиною мовчання пам’ять про колег, які загинули при виконанні службових обов’язків.\nЗахищати правопорядок у державі присягнули 15 поліцейських, серед яких 6 дівчат та 9 юнаків. Після завершення навчання вони працюватимуть в чергових частинах відділів та відділень поліції області та роті конвойної служби.\nВід Відділ комунікації поліції Вінницької області, 30 січня 2020 - 12:27


» Моя найбільша війна / 4\nРоздуми і відчуття\nПора виходити на свій клаптик-грядку, а перший грім бариться; може, вважає, що цьогоріч в Україні грюкоту вистачає; е, друже, тут дозволь вирішувати нам: твій благодатно-доглибинний струс на врожай залежаних взимі ґрунтів гріх порівнювати з диким перекидом, каліченням земної поверхні вибухами чи тільки їх відлунням, – то небо і земля…\nВеликобританія, після Прибалтики, офіційно підтвердила геноцид в Україні, що його коять нападники-московити. На черзі, мабуть, Штати, адже їх президент ще кілька тижнів тому заявив, що Московія намагається знищити саму ідею бути українцями. Відповідних аргументів і фактів аж через край. Нинішня хвилина мовчання о дев᾿ятій ранку перевисає в майбутнє… Своїм болем, своїми величезними втратами, враховуючи й колишні – недобачені світом, своєю перемогою в цій війні маємо печальний шанс навічно «закрити» для людства тему вбивства людей за національною ознакою.\nА ось ще одна, як на мене, злободенність – автомашини. У футуристичному романі «Віднайдене місто» (2011) я писав:\nВельми важливим у низці подій, що спричинили позитивні зміни в житті українців, став і спалах масового незадоволення засиллям автівок, особливо в містах. Це була блискавична, як ніколи, реакція на рішення найвищої влади, ухвалене під тиском верстви автовласників, згідно з яким автомашина, фактично, прирівнювалася до людини, позаяк власність на неї передбачала виділення додаткового життєвого простору – землі й повітря. Ця ухвала засвідчила початок нового витка убивчо-дикої технократії, що до того чимало літ процвітала в Україні й усьому світі і що її було перервали раптові тектонічні зсуви континентів. Народний рух України за чистоту й відкритість повітря, землі та води виявився потужнішим від численних рухів попередніх десятиліть, разом узятих, завдяки чому згадана ухвала не стала чинною, натомість почало діяти рішення про дотування тих, хто відмовляється од автівок, тощо. Тут українці випередили навіть завжди революційних французів, які провели подібну акцію трохи пізніше. І чи не вперше боротьба за свої права не роз’єднала, а згуртувала людей.\nПопри певну соціальну фантазійність цих тверджень проблема засилля автівок, чи не найбільшого чинника екоциду в мирні часи, – цілком реальна. Війна тут розставила свої екстремальні акценти. Фронти, волонтерство вимагають дедалі більше надійних коліс, а люди через бої позбулися сотень тисяч автівок – не менше. Держава вживає компенсаційних заходів, зокрема діє дуже популярне нульове мито на придбання автомашин за кордоном. І скасовувати його наразі, гадаю, не варто. Скасувати можна будь-коли. А що варто чинити вже зараз, так це уявно «вписувати» найдоцільнішу кількість автівок в Україні в уявно відбудовані українські шляхи й міста, паралельно підкориговуючи дійсні процеси. Сучасне поширене авто годиться лише для поїздок за місто, не в місті, та й навіть удосконалене – це залізо, що, за умови його кількісного домінування, небажано порушуватиме земний часопростір…\nВечір у двогодинній тривозі. Коли вперше загула сирена – якраз сонце, по тривалій відсутності, приснуло в Бузький низькоділ, сакрально визолотивши малахіт величних вербових профілів над рікою. Іконостас пробудженої природи! Все у золоті, як перед молитвою на увесь Всесвіт…\nВчора зайди ракетували нашу столицю під час перебування в ній найвищого посадовця ООН, котрий перед тим відвідав Москву. Нема слів. У всіх. Та й чи варто щось казати – пора оголосити всесвітню мобілізацію. Вперше за всю історію людства, як і багато що нині. Бодай оголосити… Днями слухав бесіду з відомими журналістами, авторами, між іншим, гарячої книжкової документалістики. І йшлося найбільше про можливість розуміти ворога, спростовувати його, говорити з ним… Журналіст старший нещодавно взяв до рук зброю вогнепальну, хоч і не відмовився од пера, бо остаточно пересвідчився – це єдино можливий та ефективний засіб комунікації з нинішніми московитами (сам, до речі, має паспорт московський); каже: влучення наших ракет у ворожого крейсера переважує всі вчорашні й завтрашні перемовини, антифейкові заходи тощо. Молодший ще має надію на дедалі більшу неспростовну доказовість українських ЗМІ…\nМабуть, і ми невдовзі почнемо «досягати» об᾿єкти на ворожій території. А то ж як досі: нагадуємо чоловіка, якого свої ж тримають за руки, а чужі жорстоко лупцюють…\nЖивемо в діапазоні дуже природному – від палкого переконання до стриманої надії. Навіть наші столітні моляться – гадаю, не в останню чергу – за важке, далекобійне, крилате озброєння. Це – як добра гіляка в руках старенької чи старенького проти скаженого собаки в полі… Петро Сорока мудро писав про жезл і посох, віддаючи перевагу другому, – у мандрах, пізнанні того, по чому ступаєш, але насамперед – як живому знаряддю благотворного заземлення; про самозахист посохом не писав… Кілька слів про жезл: нині він, як символ влади, опинився в лапах гуманоїда й оснащений боєголовкою…\nА весна така, що якби ти зумів вистояти на одному місці, майже завмерши, зо дві години, то відчув би і спостеріг, як цієї зелені навпроти фізично більшає, як вона буквально наближається до тебе, змушена переступати поза недавнечко бозна-ким витворені грані й визначені границі. Як тут і там заслонює собою білі дерева-вискочки, – певно ж, ніким бодай дворічним не попереджена, що вже післязавтра білоцвіт підімне під себе геть усі сади (який жах!), а через добрий тиждень по тому – щезне яко обр (ще страшніше!). Ти, однак, піддаєшся чару власного весняного руху…\nЗ місяць тому заказав собі подавати тут свої свіжі вірші, але нині, походивши під першоцвітами дерев, передумав – щойно написані нічим не завинили перед плином часу… Щоправда, допускатиму тільки ті, що складаються, вважай, відразу; і не займають надто багато місця. Нинішній:\nВже виснуть запахи цвітóві,\nВже напихаймо в кишенí\nОте, що старше від любові\nНа два-три дні.\nЩоб роздавати, роздавати,\nНе розбираючи осіб:\nІ цьому хлопцеві на варті,\nІ дідові на гряді. Всім.\nЗвертаю увагу на «хлопця на варті» – це вже конечна данина нашому воєнному часові, а може, й майбутньому… Але зважмо на парадоксальну пікантність: наші нинішні дідусі назагал і не нюхали пороху, а внуки переходять через найпотужнішу батальність. Метафоричне слово покликане прокинути між ними місток…\nПідмічене: у прямому включенні, просто із салону власної автівки, популярна естрадна співачка розмовляє з телеведучим.\n– Ми цілий березень і частину квітня помагали людям виїжджати у безпечне місце, за кордон. Дуже конкретно помагали. Але тепер всі переважно їдуть додому, і ми зайнялись іншими волонтерськими справами.\n– То, може, тепер варто помагати людям повертатися…\nНебо захмарене, а воно ж – єдине вікно нашого земного дому. Особливо зранку. Та бачу: далеко й високо за Бугом крізь хмаровиння просівається вселенська жменя золотих зерен, що, летячи, випереджають усі мислимі й немислимі космічні швидкості і залишають за собою суцільні парчеві ниті, між верхом і низом. Ось звідки береться проміння! – хочу зраділо помилятися. Якщо зерна, то й сніп – сніп сонячних променів. Далекий, не наш. І дякувати Богу, бо завжди можна бути певним, що десь на планеті, навіть в Україні хтось не без сонця…\nДнями стало відомо про пограбування музеїв у Мелітополі й Маріуполі – відповідно, давнього золота і малярських шедеврів. Золото, як еквівалент найціннішої тілесності, попри його історичну й мистецьку вартість, хоч би в які розбійні руки не потрапило, все-таки не пропаде, – відшукаємо і відберемо. А от картини геніального грека, уродженця маріупольського передмістя Архипа Куїнджі… Саме в Україні знайшов він сніп᾿я небесного світла, денного й нічного, пророслого із посіву всевишнього збіжжя. (Мав, правда, ще одне високе захоплення – Кавказ, але тут не був таким неповторним). «Чумацький шлях у Маріуполі», «Українська ніч», «Вечір в Україні», «Місячна ніч на Дніпрі», «Дніпро вранці», «Захід сонця в степу», «Море. Крим» – кожне із цих полотен варте не те що окремої виставки – свого музею. І таки в Україні, а не на Московії-Петербуржчині, де нині вони й знаходяться. За кілька століть дикого імперування наш сусід стягнув до себе чимало шедеврів з усього світу. І що тепер – готовий палити їх із собою самим та з усім світом? Легко припустити. А може, то його останній фейковий козир, над очевидну неспроможність газо-нафтового і близького до першого – атомного бравування, у протистоянні з нинішньою земною цивілізацією: мовляв, якщо садитимете нас у кліть – знищимо всі ті шедеври; ми, правду кажучи, й Маріуполь розіп᾿яли, щоб безпроблемно доукомплектувати свою колекцію творів Куїнджі – для повноціннішого ймовірного спалення… Прости Господи!\nО десятій вийшов на городець, що вже з тиждень блимає жовтими сліпачками кульбаб на зеленавому тлі. Тут перший грім, що годі його дочекатися, не поможе – радше громова сестра-блискавиця, в моїй ситуації – коса. Кошу зазвичай довшим плоскорізом, хай і не клепаним, та все ж час від часу підтягуваним; на рівній смузі – теж співає… Петро Сорока писав про свою косовицю в лісі, як про справу найлюбішу. Не скажу так про себе, а все через спогад ще з раннього юнацтва, коли, так склалося, мусив косити багато годин під палючим сонцем без краплі води. Того ж літа відчув непереможне бажання писати…\nПо дружній, місцями й гарячій телефонній розмові з найстаршим приятелем; предмет – перспектива виживання заохочувальних дієслів у нашій мові («пишімо», а не «давайте писати» і т. д.). Дуже вже кривдимо цю питомо українську форму демократичного спілкування, наразі масово вживаємо замість неї кальку з московської наказовості. А це тільки одна, найпоказовіша з багатьох форм, що руйнують наше мовлення, як ракети – житла. Але якщо ми вже нині прикидаємо, як підняти з руїн, для прикладу, історичну архітектуру Чернігова, то чи не подбаємо, врешті, про дім свого буття – мову?! Не слід зневірюватися в цьому, тим більше, так багато віддаючи особисто реставрації питомо рідної мови.\nНадвечірня двадцятихвилинна тривога. Ніби певний натяк…\nНині у Львові бачили, фільмували, пригощали, слухали, інформували, обіймали незрівнянну Анджеліну Джолі. Реагували з нею на згадану вище тривожну сирену. Можна й позаздрити, а при тім знаючи англійську – рвати на собі волосся і відкушувати собі нігті… Я, правду кажучи, належу до тих, хто лише лизнув мови західного пів світу. А проте Анджеліна для мене – справжня лицарка краси, жіночності, людяного чину й кіномистецтва! Тепер волонтерить як посол доброї волі ООН. Допомагає насамперед дітям.\nСклав уночі, десь між третьою і досвітком, – раптом збудившись, опановуючи радіоінформаційний вал:\nЦей народ сам себе\nПрибивав до хреста,\nІ оплакував довго\nІ нарешті собі ж наказав:\nІ воскрес для життя.\nІ для Бога.\nПро повернення буквальне. Хоча фронтів два, однак небойовий, цивільний, навіть якщо час від часу обстрілюваний зайдами, повинен, спершу затримавши, енергійно розвивати триб мирного життя. Щоби було до чого повертатися і фронтовикам, і жінкам з дітьми – вимушеним утікачам від смертельної загрози. Та й усім іншим – не бокувати від справжньої життєвої мети. І тут варто вчитись у природи. Он весна заходить у наші краї «без дозволу», змушує зважати на себе і на свої пріоритети: засівати гони, закладати грядки. А ще – мити вікна, провітрювати шафи з одягом, відповідно вдягатися… О, нюхати квіти, бузки! Сидіти на моріжку, пити джерелицю… Стільки всього, що якби вчився тільки у весни – дня не вистачило б. Так само з популярною культурою, з її слуховими, зоровими, чуттєвими й інтелектуальними домінантами, – усі вони вже мають існувати не лише вибірково, скажімо, задля заохочення до збору пожертв. Так само з мистецтвом, літературою. Нині тепло-мальовничий пейзаж на полотні, як і сердечний вірш, читаючи якого, забуваєш про ямби, певно ж, потрібніший, аніж до війни. Це очевидно, і до цього треба заохочувати.\nБачу, горять по Україні хати і квартири, а в них – меблі, багато інших потрібних та цінних речей. Люди, було, тікали світ за очі, встигнувши прихопити лише паспорт і кілька дрібничок у пакеті. Зі сльозою в очу, а чи на щоці, перераховують, що забрав пекельний вогонь… Про книжки не кажуть. Принаймні не чув. Мабуть, таки не було книжок у помешканнях, коли вибухало й займалося. Добре це чи кепсько – не відаю. Але знаю, що за кордоном тисячі наших тимчасових переселенців потребують українських букварів, читанок та підручників. Книжок загалом. Треба їх дарувати, але передовсім – друкувати. Навіть під час війни.\nДень, чую від когось, – як на замовлення. Чиє ж то замовлення? Побачити б людину, яка наважується пропонувати нам усім день на свій смак. Навіщо їй ця майже літня сухість під ногами, ця несподівана, невідь-звідки більш ніж повнота річки Кам᾿янки – з оторопілою статурною вербою, що раптом опинилася акурат посеред течії, як дівчина, котра квапилася на рантку, та, заскочена проливною зливою, мусить рятуватися з мешточками на якомусь підвищенні? Навіщо веселий ультрамарин небес, з біло-теплими, як лискучі камінці, хмарками тут і там (такі любо створювати на площині, соковито втираючи акрилове білило у свіже ультрамаринове тло), та навіть з однією великою хмарою на сході, що її темне осердя не піддається полудневому сонцю? Хто ж він, замовник цього істинного добра, і навіщо воно йому? Може, – щоби вперше, а радше востаннє, бо нині Провідна неділя, насолодитися ним? Ні, не допитуймось…\nТелефонні розмови. З найстаршим своїм приятелем, львів᾿янином, мовили про чоловічу мужність і сльозу, що в наших добровольців у парі; перша для бою, друга – для бою серця… Насвітлюю трохи по-своєму, розвиваючи, оскільки приятель зосередився на суто власному текстовому вузлі. Приятелька-поетеса, теж зі Львова, говорила про свіжі літературні публікації в паперових виданнях. Вони, отже, є, хоча, скажімо, головред центральної спілчанської газети, житель підкиївської Бучі, змушений був евакуюватися. І кам᾿янецький приятель телефонував зі Львова, від своїх – підтримує сина, що збирається на фронт. Цікавився, де можна придбати новітній словник іншомовних слів, – це на прохання внучки-третьокласниці, яка нині з мамою у Польщі. Дитина проситься додому, щоб, насамперед, продовжити повноцінне вивчення… геометрії (у Львові мала таку змогу). Привітав львівського приятеля, актора і режисера, з уродинами. Він задіяний у героїчній виставі для дітей за п᾿єсою Олександра Олеся «Микита Кожум᾿яка». Тож навіть із цих кількох недільних дзвінків видно, що культура як прагнення до корисного й гарного не покидає наших теренів.\nЧерез месенджер привітав з уродинами приятельку-поетку, котра, родом з Кам᾿янеччини, живе у Львові. Гостро-невловний стугін її ліричної душі до війни міг багатьох і захоплювати, і тривожити. А зараз він – якраз; то його скорботно-патетичний час…\nТак, за наших днів рукописи не горять, бо й не пишуться, а книжки – бо ще до ковіду їх різко поменшало. Попри державні заходи на підтримку українських видань працювала «січкарня» комфортного для мільйонів мовного змосковщення, та й інтернет, цілком природно скориставшись текстовістю книжки, завдав їй по-своєму болючої рани… Ковід, утримуючи людей в обмеженому просторі, несподівано розвернув багатьох обличчям до домашніх книжкових полиць. Можливо, це тривало б ще кілька років, і ми як більшість навічно прикипіли б до книжки як душевної присутності свого іншого… Але завелася, ні, зайшла до нас страхітлива війна. То другий дідько на нашу голову, який виявився сильнішим за першого і, майже за Писанням, витурив його… Війна допускає книжку навіть на передову. Війна, як писав уже, прогнавши дітей з матерями у безпечніші краї, створює бажаний дефіцит книжки. Війна потужно спонукує до створення мережевих текстів, а що тільки традиційна книжка як витвір словесного мистецтва закорінює художнє слово в культурі (вже потім до нього звертається інтернет), то чекаймо на сплеск батальної й не тільки белетристики, розвою інших жанрів. Відтак… ні, не дякуватимемо війні, а лише чітко врахуємо її похідні реалії. В культурі, як і в усіх інших сегментах життя.\nДочитавши дві книги Петра Сороки про ліс, спинився, але другого ж дня кинувся вишукувати його тексти, насамперед прозові, у стосах журналу «Дзвін» – пам᾿ять натякала на кілька публікацій. Дещо знайшов, і не важить, читане колись чи не читане, бо ж добрий текст завше добрий. А як читати його в контексті синергійно-добротворчого зацікавлення – незамінний. Але поки, поміж іншим, шукав і прикидав, рука враз потяглася до речі інакшої. Насправді то вона мене знайшла, а не навпаки: читаю зручними моментами, вже дочитую, а й досі не впевнений, що мав би саме з нею – повістю Галини Журби «Доктор Качіоні» – жити отепер. Це своєрідне літературне ретро, з фірмовою рекомендацією до читання одного з наших найкращих сучасних прозаїків. Ще скажу про неї.\nВчора виїхала сотня вистражданих із маріупольського пекла. Нині випустять ще якусь кількість. Це до болю мало. Це випускання не людей, а, вибачайте, крові…\nНема сумніву, що сьогодні найбільше скривджені війною українські діточки, адже ці янголята прийшли на землю жити й жити, та ось гинуть як і дорослі. Оберігай їх, Боже! Всі інші численні негаразди малеча, з допомогою старших, витримує доволі стоїчно. Однак там у зоні війни, де діти відсутні, незрівнянно страждають таки жінки. Руїна, бруд, відсутність того й того, грошей, магазинів… Брак бодай мінімальних вигод і жінка – речі несумісні. Життя жінки у не своєму жіночому світі – річ немислима. Це дуже серйозно. Це трагічно, коли так стається. Потрясає, без пересади, парусекундний відеоепізод із визволеного, однак змордованого зайдами Тростянця: ще струнка, але за місяць-два постаріла містянка крізь сльози скаржиться на камеру, що втратила все до решти – «і плавочки, і трусики»… Страшно. Мабуть, страшніше, аніж оце (з моєї збірки «Інтерлюдія», 2015):\nЖінко на війні\nі як тобі вдається воювати\nза своє тіло\nне догоджаючи йому?\nце так страшно –\nбіля лафета гарматного\nні той ні той\nне здатні стримати основного –\nстихії народження й смерті\nце так страшно\nкому вдалося вижити\nжиття з життям!..\nДві години на грядці. Весна вже уповні. Голосистого сусіда – через одне обійстя – змусив заразом повірити і не повірити, а він мій стопроцентовий ровесник (збігаються й місяць і день народження), що принципово не рахую своїх літ, і щоб нагадав, скільки йому й мені років. Сміялися ніби з нічого…\nНе дивуюся собі – неспання посеред ночі нині стає дедалі популярнішим, особливо в радіотелемарафоні, до прямих включень якого зголошуються і депутати, і радники міністрів, і військові та політичні фахівці навіть з Америки, Німеччини, Франції… Мабуть, і сови, і жайворонки… А що вже за дня! Не заговорити б нам свій патріотично-бойовий порив, нарешті так точно спрямований своїм вістрям куди треба – в бездушну Московію. Інколи на зв᾿язок із країною виходять фронтовики, і це ті випадки, коли варто послухати обіуш. Такий вміє поставити на всеукраїнські терези одномиттєве: на одній шальці – перебування в шанцях хлопців, відданих ідеї свободи Божої, і на другій – перебування їх однолітків у київських чи львівських ресторанах. Кому важити? Нам. Владі. А те перше «перебування» – буквально закопавшись під землю, так і каже, зі спорадичними контратаками, оскільки наловчилися зайди боятися властиво бойових зіткнень – «мужньо» поливають усе поперед себе вогнем із гармат і ракетниць. То, виходить, нова тактика…\nА на городці – прокопував рівець із валком супроти навали слимаків до сусідів – земля пахне і тими слимачками, і кропивою, і молочаєм, і смородиною, що якраз олистилася, і ще чимось глибинним, хоча й незагрозливим, можливо, таки тим же усім, переліченим, але ще з бозна-яких кам᾿янецьких весен… Якщо і димом, то солодким, радше паром; якщо і кров᾿ю, то вже зеленою… Приглядаюся до білоцвіту вишень – наразі рясно. А от моя єдина старенька слива-угорка ніби відступає од загальної білизни. Кількох пучечків її білі й за крок не вздриш. Знаю, що тобі, посестро, і звідки твій біль. Ізлякав тебе сусіда з бензопилою – щоб, майже суха, не смітила через загорожу – пропонував зрізати. Хтозна, чи хотіла ти, щоб я обстояв бодай твою здоровшу половину. Та була ця словесна перепалка напередодні першого ракетування, нині ж не видається навіть мацюпісінькою війною…\nЗа крок до полудня. Небо курне, але з білявими хмарками на південному сході. Якимись просвітленими, як і вишні у цвіту. Цікаво, хто на кого взорується? Віддаю перевагу вишням, бо вітер із ними має більше розмов та клопотів. Сонце вирішило відступити вбік, але мати все на оці…\nПоказався вільготний фіолет бузку; він ще оговтується, і зараз його краще не помічати.\n…Вперше маємо нагоду вмирати не від цирозу (горілка) чи інсульту (жінка), а в бою за Божу ідею…\nТелефонував спілчанський очільник – йдеться до засідання журі знаного конкурсу прози, що, перемагаючи воєнні обставини, тримається.\nПополудні зазвучала сирена; незабарний відбій проґавилося за ручним пранням у лазничці. Ще одна, надвечірня тривога – тривала і, як з᾿ясувалося відразу по відбою, пов᾿язана з ракетуванням Львова у кількох місцях. Дякувати Богу, без людських жертв. Тоді ж ракетовано й деякі інші українські терени, навіть Закарпаття. В результаті, попередній очільник держави висловився за гостру потребу ракет, що «дістануть і буквальну Москву»…\nПонад півтори сотні маріупольців тільки вчора прибуло до Запоріжжя. Мали б почувати себе, мовби вихопилися з пекла. Але чи потрапили до раю? Чи до чистилища на землі?..\nЗав᾿язується щось на зразок міжконтинентальної дискусії про спромоги демократії в нашому 21 столітті. Звісно, не з до краю деспотизованими московитами, що їх «обламує» молода українська демократія своєю ідеєю свободи. Ті, що вміють чекати на березі ріки геополітичних змін, щоб скористатися їх найвигіднішою конфігурацією, стверджують: демократія заникне, оскільки вимагає міждержавних консенсусів, а їх досягати дедалі важче… А що ж тоді відбувається тепер, навіть цієї миті, в Україні й довкола неї, як не грандіозне обстоювання демократичних засад на підставі, хоч і з присмаком трагічності, але світового консенсусу?! Мабуть, справжній консенсус, як і все нове, експериментальне, а водночас доленосне, потребує чистоти. На що нині показує.\nЧим більше українців відходить у засвіти, тим більше світових високопосадовців відвідує нашу землю. Печальна залежність. Може, з розрахунком на те, що слово «більше» в першій частині цього твердження перетвориться на «менше», і відтак уся ця фразова споруда розвернеться на 180 градусів… Читаймо тепер. Та це було б чудом.\nВ давніших віках людства, навіть постмесійних і постапостольських, геополітичних у своїй основі чудес, як видно, не бракувало. Взяти хоча б сьогоденного церковного патрона – святого Януарія, молитвою до якого неаполітанці відвернули знищення свого міста Везувієм. Але пригадую епізоди світової історії, коли намісник святого Петра виходив до безбожних варварів і зупиняв їх лави перед воротами Риму. Нині, з варварською Московією, йому це не вдається. Чому? Чому нема й невеликого миротворчого чуда? Чи не тому, що з варварами слід говорити ще перед брамою святого міста, а не за нею, де вони вже скуштували крові й азарту руйнування… Колись така завчасність, гадаю, була законом моральності й мудрості, що передував чудові…\nГарний день для грядкування (від грядки, що як і поле – ймовірно, випалений ліс – дало полювання, правда, зберігши його суто для гону за живими істотами) – помірне сонце, обступлене видовженими, бо вітерець, овечками хмар, правда, не без великої хмаркової толоки на півночі, що дедалі темнішає. Йду стежкою поперек знайомих мені з дитинства загуменків, у ліву руку при садибах – ріллі, грядки; на деяких пораються люди. «Дай, Боже, щастя! – Дай, Боже, щастя й Вам!» Але загуменки – аж ген до штреки, і там далі колись-колись врунисті поля лежать запущеним, заштурпаченим облогом, – щоб не довелося нам, не приведи Господи, орати й обробляти їх для якогось дідька… Несу з пошти, «нової» (а вона далеченько, майже на Кам᾿яній горі, що, зате, дарує змогу помандрувати полями), том спогадів про письменника-«дзвонаря» Івана Сварника, щойно виданий його сином, теж Іваном, де вміщено й мій пригад «Талант людяності». Треба сказати, що вшанований цією книгою мав ще один великий талант – соковитого жартування, в літературному жанрі якого чесно відзначився. На місті, бачу, пан, знайомий ще зі спільної участі в ранньому Русі, підрихтовує загорожу-сітку; на його привітання «як життя?» кричу через дорогу, що живу з весною, а в неї, крім білого й сивого і, звісно, зеленого, є чимало інших кольорів…\nА над полудневою рікою стоять жаб᾿ячі хорали. Так густо й високо стоять, що вухові слухати мусить допомагати усе єство. Щасливі люди – і передбужанці (до них належу), і забужанці, жителі села Забужжя, бо, мешкаючи поблизу ріки, полюбили ці співи і, може, навчилися не робити різниці між весняним дебютом жаб і… солов᾿їв (заспівають трохи пізніше); ну, хіба тоді інакше, коли жаби і солов᾿ї змагаються між собою, чого й не пригадаю… Але не сміймося з травневого співу закоханих жаб, а сміймося з жабиного квакання-рохкання недругів людства…\nУвечері – дві, з невеличким проміжком, тривоги; друга значно коротша, що втишує здогади щодо попередньої двогодинної. Та кілька ракетних влучань було, зокрема у центрі й на півдні країни. Дочитав повість Галини Журби «Доктор Качіоні», і ось що скажу. Насамперед, довіряєш глибині й широті бачення авторки, подолянки родом з аристократів Домбровських, котра пішла за покликом української крові в собі. Така ж довіра до авторського таланту белетристки, який ґрунтується на непересічному відчуванні людини і рідної мови. А також вельми імпонує велике вміння письменниці говорити як від імені жіноцтва, так і чоловіцтва, що є рідкістю. Інтрига повісті двояка: і панорамна – про життя у прифронтовому українському місті напередодні й під час Першої світової війни, і гостро локальна – зосереджена на переживаннях кількох колоритних осіб, пов᾿язаних буденно-небуденними стосунками. Війна недалеко, проте за кулісами, а на сцені життя, що всотує її хтонічну енергетику, розгортаються події так само напружені, любовно-трагічні й навіть криваві. Це історія воднораз геополітична і душевна – саме те, чого потребуємо, особливо нині.\nТоді ж почав читати журнальний варіант літературного денника Петра Сороки «З далин і знадовкруж» (2018), і це не вибір між «лісом» та «книжкою», як у самого Петра, а подальше пізнання його доробку. Вкотре переконуюсь у невипадковості свого читацького вибору, адже цей письменник у творчості чи не найширше з нас відкрився і до рідної Природи, і до природи слова багатьох своїх сучасників.\nЗамість ілюстрації – гуашевий етюд Б. Смоляка «Благословення квітучої гілки».\nНаближення до сокровенного (І)


Життя більшості людей складається з низки стресів. Звичайно, нам здається, що нічого хорошого в цьому немає, і всі наші неполадки зі здоров'ям саме через це. Проте вчені встановили, що стрес приносить деяку користь нашому організму.\nГрупа данських вчених виявила, що жінки, які щодня відчувають стрес, рідше хворіють на рак молочної залози. Дослідники протягом 18 років спостерігали за 6690 мешканками Копенгагена, через час у 251 з них утворилася пухлина молочної залози.\nВиявилося, що учасниць дослідження, які під час опитувань інформували про низький рівень стресу, серед захворілих було на 8% більше! Причину цього вчені побачили в гормонах. Так, при хронічному стресі знижується рівень естрогену, що сприяє розвитку жіночих онкозахворювань.\nАле не тільки гени винні. Виявляється, незважаючи на погану екологію та інші проблеми, середня тривалість життя у світі збільшується. Більше того, найбільше довгожителів серед людей з важкою долею, переповненою нестатками, хвилюваннями і стресами. Психологи висунули припущення, що постійні стреси загартовують людей, змушують перебувати в тонусі, що є необхідною умовою виживання. Причому чим стурбованіше життя, тим краще ми протистоїмо труднощам, так як наш організм включає механізми адаптації до навколишнього середовища.\nАле треба розуміти, що стрес буває як негативний, так і позитивний. Якщо стрес спрямований на творення, то його вплив буде позитивним. Люди, що займаються улюбленою справою, отримують задоволення від своїх результатів роботи, нехай здобутих і нелегким шляхом, зазвичай менше хворіють і довше залишаються в хорошій формі.\nА якщо людина змушена займатися тим, що їй не до душі, якщо робота - суцільне нервування, наслідки можуть бути жахливими. Мало користі здоров'ю принесуть і особисті переживання, особливо в літньому віці. Вже доведено, що люди, що переживають проблеми в сім'ї, перебувають у групі ризику з онкологічних, серцево-судинних та шлунково-кишкових захворювань. Кваліфікований лікар, коли до нього на прийом приходить пацієнт з подібними скаргами, завжди спитає, чи не відчував той сильних нервових потрясінь.\nОднак для багатьох з нас стрес став вже повсякденним елементом, звичним способом життя, часто ми навіть не помічаємо його. Згадайте свій робочий день ...\nМи рідко надаємо особливу увагу щоденним стресам. Після роботи навіть знаходимо сили на походи по магазинах, приготування вечері і навіть особисте життя. А уявіть на нашому місці людину з минулого. Швидше за все, її серце і дня не витримало б такого шаленого ритму.\nВисновок простий - усіх стресів уникнути не вдасться, тому навчиться отримувати користь з стресової ситуації і тим допоможете своєму здоров'ю.


Створення додатку на React Native: замовити розробку мобільних додатків на react native від компанії Brander\nРозробка мобільних додатків на React Native\nРозробка мобільних додатків на React Native 10 дає можливість одній команді запустити проєкт, який буде працювати на IOS і Android, причому зробити це швидко і отримати UX, що повністю відповідає рекомендаціям Apple і Google.\nПереваги та особливості React Native\nДодатки на React Native — безпечні, швидкі і легко підтримувані, майже як нативні (орієнтовані на роботу з конкретною системою, такі що володіють доступом до апаратної частини, наприклад, камері або мікрофона), а крім того відкривають нові можливості кастомізації дизайну. Проєкти на RN можуть виглядати так, як вам хочеться до найменших деталей, що неможливо у випадку з написаними на офіційних мовах програмування для операційних систем Apple і Google.\nСтворення програми на React Native 10 проходить швидше і дешевше, ніж на будь-якому іншому фреймворку, але якість продукту при цьому не страждає, а іноді навіть навпаки. 5 причин вибрати Реакт Нейтів для свого проєкту:\nОдна кодова база\nЗамість того щоб розробляти два різних додатки, програмісти створюють дві версії одного і того ж, для iOS і Android відповідно. Вони ідентичні на 60-70%, а значить, загальна кількість коду, який потрібно тестувати і виправляти на етапі розробки, вдвічі менше.\nУ React Native немає проблем, властивих іншим кросплатформним фреймворками, завдяки використанню нативних API. Гібридні додатки, написані, наприклад, на Ionic, імітують середу браузера (ви отримуєте рішення, яке дуже схоже на мобільну версію сайту). З RN у ваших користувачів буде правильне, хороше враження від інтерфейсу — все рухається плавно і швидко, відгукується на взаємодію. До речі, нативні модулі приєднуються автоматично, що дозволяє розробникам не витрачати час на імпорт і швидше почати користуватися бібліотеками.\nБібліотеки та набори компонентів\nУ React Native вже досить велике ком'юніті, яке розробило рішення для більшості проблем, що зустрічалися ще кілька років тому. На практиці це означає, що розробники майже завжди знайдуть доступне, перевірено працююче і підтримуване рішення для ваших завдань, а не будуть придумувати його з нуля, що загрожує зайвими багами. Як мінімум, в Реакт Нейтів є різні готові модулі для роботи з анімацією, текстовим і графічним контентом, а також введення з клавіатури, скролінг списків, індикатори виконання та багато іншого, чого достатньо для коректної роботи простих додатків. Крім них в React Native багато інших корисних інструментів, від Yoga для створення макетів, до Sentry, яка буде шукати помилки.\nСтатична типізація зменшує кількість багів і полегшує підтримку проєкту. Шаблонність коду для додатків — перевага, а не недолік, як у випадку з сайтами. Друга функція потрібна для прискорення роботи програми — код миттєво оновлюється, як тільки в нього внесли зміни, зберігаючи стан.\nПерсоналізований інтерфейс — головний аргумент на користь того, щоб використовувати react native, завантажити додаток написаний на ньому, значить отримати новий користувальницький досвід. Ваш проєкт більше не зобов'язаний виглядати схожим на стандартні програми під iOS і Android. У бібліотеках є декларативні компоненти (Picker, Button, Slider, Switch і т.д.) для настройки зовнішнього вигляду блоків, а крім того, програмісти можуть написати персоналізовані модулі під ваш нестандартний функціонал.\nДосвідчені розробники можуть зробити робочий і прибутковий проєкт з вашої ідеї, використавши React Native, а документація з відкритих джерел допоможе їм в цьому. Це дійсно простий і зручний фреймворк для всіх, хто знайомий з JS і React, а також розбирається в мобільній розробці.\nКому підходить React Native\nДодатки на React Native підходять усім, хто хоче отримати продуктивний багатоплатформовий продукт для бізнесу. Фреймворк підходить для e-commerce проєктів будь-якого типу і масштабу, від ритейла до сервісів бронювання, а разом з доступом до апаратної частини, наприклад, мікрофона, камери, геолокації, bluetooth — відкриває простір для реалізації будь-яких ідей.\nНайбільше розробка додатків react native 5 вигідна стартапам — у вас буде додатковий час, якраз ті 30%, щоб зайнятися не менш важливими завданнями, наприклад, розробити маркетингову стратегію або спланувати наступні етапи розвитку проєкту. Ви швидко запустите на ринок мінімально життєздатний продукт (MVP) з трендовим дизайном і незвичайними функціями і де можете тестувати гіпотези, отримуючи зворотний зв'язок від користувачів обох платформ.\nХто використовує додатки на React Native\nОдна з головних причин звернути увагу на React Native — приклади додатків. Писати на цьому фреймворку ігри та програми для роботи з big data не вийде (для них краще вибрати нативні мови), але можна запускати по-справжньому масштабні проєкти.\nНа React Native створений Instagram, що логічно, адже він належить Facebook, творцям Реакт Нейтів. Додаток справляється з 500 мільйонами користувачів щодня і регулярно вдосконалюється, а ще команда Інстаграм офіційно подякувала React Native за можливість швидко розгорнути проєкт на двох платформах. Відносно нова (2017) мобільна версія Skype теж написана на React Native і отримала крутий дизайн, нові функції і поліпшену стабільність. Крім цих корпорацій, можливостями фреймворку скористалися й інші:\nUber використовували RN для удосконалення панелі управління UberEats Restaurants, зробили комфортніше взаємодія між закладами HoReCa, кур'єрами і користувачами, і отримали помітний приріст в кількості останніх;\nWalmart — відмінний приклад, як React Native вирішує завдання великих рітейлерів:додаток було написано швидше, ніж у конкурентів і при цьому зі старту працювало швидко і без збоїв;\nTesla запустили кроссплатформний додаток, де можна розглянути і "помацати" електрокари з усіх боків, на розробку окремих iOS і Android версій пішло б більше часу, а результат був би не таким вражаючим.\nДодатки на React Native використовує Discord, Bloomberg, Airbnb, Whym, SoundCloud і навіть Microsoft OneDrive, і це тільки найвідоміші з брендів, які оцінили переваги технології. Швидше за все ви не раз користувалися проєктами, написаними на цьому фреймворку, а деякі з них, можливо, створили ми. Подивитися на приклади додатків на React Native, розроблені Brender можна в портфоліо.\nЕтапи розробки програми на React Native\nКласичний e-commerce проєкт або унікальний стартап вимагають однакового всебічного аналізу ідеї та завдання. Щоб створити ефективний інструмент для їх вирішення, нам потрібно ближче познайомитися з вашим продуктом, оцінити його потенційних користувачів, конкурентів і інші важливі нюанси. Ми разом розглянемо сценарії розвитку проєкту і складемо стратегію досягнення цілей з використанням можливостей React Native.\nДані аналітики використовуються як основа для технічної документації. Вона потрібна менеджеру проєкту, а також розробникам, дизайнерам, тестувальникам — всім, хто буде зайнятий створенням програми. На основі ТЗ створюється UI/UX макет, з урахуванням рекомендацій Apple і Google, а також поведінкових факторів, для тестування юзабіліті. Паралельно з розробкою прототипу інтерфейсу, аналізуються способи реалізації функціоналу. Перш ніж дизайнер почне займатися оформленням, ви вже будете знати, скільки часу і ресурсів буде потрібно на підключення потрібних модулів, написання кастомних рішень і технічну частину в цілому.\nСаме дизайн — та частина програми, яку потрібно розробляти окремо для пристроїв на iOS і Android. Відмінності можуть бути як внутрішніми, так і зовнішніми (ви отримаєте один або два прототипи). У будь-якому випадку дизайн буде створений з урахуванням UX/UI трендів і в стилістиці вашого бренду. Якщо у вас ще немає фірмового стилю, наші дизайнери створять його для вас. Кольори, контент, розташування блоків та інші дрібниці будуть розповідати користувачеві про вас і підводити його до цільового дії.\nТехнічна частина складається зі створення архітектури додатку, підключення бібліотек і модулів, а також реалізації кастомних рішень. Після того як back-end розробники закінчать свою частину роботи, front-end фахівці приступлять до її об'єднання з дизайн-макетом, щоб додаток стало виглядати, як в ТЗ.\nПеревірка валідності коду проводиться сотні разів протягом розробки. Перед запуском все "внутрішні" і "зовнішні" компоненти програми, а також зв'язку між ними тестуються ще раз.\nДіджитал-агентство "Brander" займається розробкою сайтів і додатків для бізнесу вже понад 10 років. Ми запустили додатки WOG Pride для мережі автозаправних комплексів, SAFOR для системи, що забезпечує вашу персональну безпеку, Sim23 для однойменної мережі супермаркетів, маркетплейс AgroportEx.Bio для органічної продукції, мобільний клієнт для українського банку Megabank і багато іншого.\nЯкщо у вас є ідея, що вимагає персоналізованого і нестандартного підходу, а також бажання швидко отримати якісний результат, то вам точно підходить React Native і "Брендер". Ми принесемо свій досвід, ентузіазм і все знання і вміння в ваш проєкт, щоб створити функціональний, продуктивний і привабливий додаток, котрий буде розв'язувати завдання вашого бізнесу і його клієнтів.\nReact Native — один з найпопулярніших фреймворків. Його кроссплатформенность і великі можливості разом з доступністю і швидкістю розробки, а також досвід нашої команди аналітиків, програмістів і дизайнерів дадуть вам можливість швидко увійти на ринок і залучити нових клієнтів.\nЦіна розробки React Native в середньому на 30% нижче, ніж створення окремих додатків для iOS і Android, але трохи більше, ніж на інших гібридних фреймворках.Вартість залежить від складності завдання і затверджується до початку роботи, після складання технічного завдання. Над розробкою програми буде працювати велика команда back-end розробників, тестувальників, UI/UX дизайнерів і інших фахівців, а ціна реалізації проєкту визначається тим, скільки часу їм знадобиться на запуск проєкту, що можна підрахувати тільки після аналітики.\nСкільки ЧАСУ ЗАЙМАЄ РОЗРОБКА мобільних додатків на React Native?\nВсі етапи розробки мобільних додатків на React Native завершуються звітом перед клієнтом. Наша команда завжди на зв'язку і в будь-який момент ви можете дізнатися, як йдуть справи з проектом.\nСкільки коштує розробка мобільних додатків на React Native?\nСкладність проекту і наповнення — два аспекти формування вартості розробки мобільних додатків на React Native. Залиште заявку і ми надамо попередню оцінку проекту.


Анекдоти - пікантний гумор, для холодних ночей 😎 - West Wild | Захід Дикий\nАнекдоти - пікантний гумор, для холодних ночей 😎\nПідбиваємо позитивні підсумки робочого дня, озброївшись карколомною добіркою гумору. Адже треба проводити цей день з усіма почестями та сказати йому «Дякую» за всі ті позитивні емоції, які він нам подарував. Прямо зараз влаштовуйтесь зручніше, адже ми розпочинаємо наш короткий сеанс позитивної терапії.\nБуде корисно та весело всім без винятку!\nЧоловік приїхав додому після відпустки.\nВходить до спальні, а там на ліжку лежить задоволений такий здоровенний бугай, посміхається привітно. Чоловік рота розплющив, очі витріщив, а дружина, поруч у халатику по господарству клопочеться, розчуленим голоском каже:\n– Ну що, голубе мій сизокрилий, долітався? Поки тебе тут не було, на твоєї скелі орел гніздо звив...\nДві подруги розмовляють:\n- Якщо мій чоловік погано поводиться, пізно повертається додому, випиває, то я його лякаю, що піду жити до мами.\n- А я в такому разі його лякаю, що маму візьму жити до нас.\nМолодий чоловік каже до свого начальника:\n- Ви не дозволите мені сьогодні раніше піти з роботи? Я обіцяв дружині, що поїду з нею на вокзал зустрічати тещу.\n- Що ви! Ні в якому разі!\n- Дякую, щиро дякую!!!\nОнук запитує бабусю:\n- Бабусю, а правда, що ти вампірша?\n- Що ти? Звичайно, ні.\n- А тато каже, що ти у нього стільки крові випила!\nТеща приїхала відвідати молодят.\nЗять її питає:\n- Надовго ви до нас, мамо?\n- Та поки не надоїм.\n- Що, навіть чаю не поп'єте?\nДруг запитує у друга:\n- А що, люди кажуть, що твоя теща погано живе зі своїм чоловіком?\n- Так. Зате, коли вона від нього йде, то добре живе з нами.\nЧерез день після весілля теща підходить до зятя і каже:\n- Що ж, моя дочка зробила перший крок до розлучення.\n- Як, мамо, вона подала на розлучення?\n- Ні, вона вийшла за тебе заміж.\nЧоловік, дружина та теща поїхали відпочивати на курорт.\nПісля повернення додому вони привезли труну, в якій лежала теща. Чоловіка запитують:\n- Коли ми купалися в морі, теща втопилася.\n- А чому ж ти її не врятував?\n- Я не зрозумів, що вона тонула. Вона кричала, як завжди.\nДружина з чоловіком вирушили рано-вранці на роботу.\nНе встигли дійти до зупинки, як назустріч їм виходить великий амбал. Амбал із схвильованим обличчям підходить до чоловіка і тягне його до найближчого під'їзду:\n- Тут таке сталося! Дуже потрібна ваша допомога. А ви, жіночко, почекайте хвилинку. Чоловік слухняно увійшов до під'їзду, чекає. Амбал несподівано розстебнув ширинку і вивалив все своє господарство - досить такого великого розміру:\n- Бачиш? Нікому не кажи! Зрозуміло?\n- Так-так, - злякано промимрив чоловік і вискочив з під'їзду.\nДружина відразу пристала:\n- Що таке? Що йому було потрібне?\nАле не минуло й п'яти хвилин, як дружина дізналася все в подробицях.\nУвечері чоловік приходить додому – дружина вже вдома у спальні. Чоловік проходить до неї і бачить - той самий амбал, що до нього вранці підходив, напівголий, тримає розчервонілу, з розкритим халатиком дружину. Чоловік стоїть приголомшений. Амбал:\n- Ну, що вже тепер? Проходь, базікало…\nЛітній чоловік повертається додому і, захекавшись, каже дружині:\n- Дорога, ти тільки подумай! Все те, що ми раніше вважали оргазмом, насправді виявилося бронхіальною астмою та стенокардією!\nДружина прийшла додому і питає чоловіка:\n- Дорогий, можна, моя мама у нас поживе? Вона приїхала таку відстань нас відвідати, нехай у нас зупиниться! Ти ж не проти?\n- Звісно! Нехай приїжджає та живе, скільки захоче! Хоче – годину, хоче – дві!\nУ річницю весілля дружина впросила скуповатого чоловіка зводити її до ресторану.\nКоли чоловік побачив, який дорогий ресторан дружина обрала, він чуть в обморок не впав, але стримався. Накрили стіл, принесли замовлене. Дружина сидить, насолоджується, а чоловік весь у стражданнях - скільки ж це все обійдеться? За кілька хвилин дружина несподівано подавилася. Чоловік, з деяким задоволенням у голосі:\n- Люба, що з тобою?\n- Нічого, - хрипить дружина, - просто не в те горло потрапило.\n- Що?! – несподівано злетів чоловік. - То ти ще й ку#ва у два горла все це вминаєш?!\nЧоловік із дружиною викликали додому з магазину менеджера з продажу.\n– Розумієте, у мене є досить складна робота з нестійким графіком. Тому найчастіше я приходжу додому близько опівночі. В цей час моя дружина вже спить – але оскільки вона спить неспокійно, крутиться, хотілося б придбати матрац, який дозволив би мені спати поруч, не відчуваючи жодних незручностей. Щоб навіть у тому випадку, коли моя дружина повертатиметься всю ніч, я нічого б не відчув і спав спокійно - адже мені доводиться так рано вставати.\nМенеджер тут же пожвавішав і розкрив свій каталог:\n- Ми маємо чудовий варіант, який вас повністю влаштує. Ви тільки погляньте - ось цей матрац - він не просто водяний, він ще й багатошаровий, з страхувальною сіткою та пневмопідкачуванням. Ви спатимете на ньому абсолютно спокійно і не прокинетеся навіть у тому випадку, якщо вашій чарівній дружині набридне нарешті крутитися і вона прямо поряд з вами займеться любов'ю з сусідом.\n- Любий, давай візьмемо цей чудовий матрац.\nДружина лає чоловіка, що розвалився на дивані:\n- Ну що це таке, ти зовсім не займаєшся дітьми! Допоможи хоч зараз синові підготувати домашнє завдання.\nЧоловік не витримав і підійшов до синочка:\n- Чим тобі допомогти?\n- Тату, заспиртуй метелика!\n- Ху-у-у, готово, тримай.\nАнекдоти - пікантний гумор, для холодних ночей 😎 Reviewed by Admin on 22:00 Rating: 5


Інвестор зведе тенісні корти поруч міського озера у Франківську - Pravda.if.ua\nВідповідний проект рішення прийняв на засіданні 19 червня виконавчий комітет міської ради.\nЗокрема йдеться про оголошення інвестиційного конкурсу по залученню інвестора до проекту з будівництва тенісних кортів з адміністративно-побутовим будинком на вулиці Гетьмана Мазепи, інформує Бліц-Інфо.\nМова йде про територію поруч із міським озером. Згідно проекту рішення, під забудову відведена ділянка загальною площею 0,3601 га із цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування об’єктів фізичної культури і спорту.\n20 Чер, 18:01\t Версія для друку Лист редактору\nГість ,\t20/06/2018 о 20:00\nА в якому місці конкретніше цебуде\nСтудент з Франківська став чемпіоном України з гирьового спорту (фоторепортаж) 11:22\nДнями в Києві відбувся чемпіонат України з гирьового спорту серед дорослих та юніорів. Одразу дві золоті медалі зі змагань привіз студент четвертого курсу Івано-Франківського національного медичного університету Олександр Шваб. Олександр...\nСьогодні івано-франківське «Прикарпаття» зіграє на виїзді проти команди «Агробізнес» із Волочиська (анонс матчу) 09:06\n25 квітня у матчі 25-го туру чемпіонату "Прикарпаття" зіграє у Волочиську проти одного з аутсайдерів - місцевого "Агробізнесу". Якщо минулого сезону "аграрії" з Хмельниччини тричі перемагали івано-франківців у Другій лізі,...\nУ Коломиї відбувся турнір з міні-футболу пам'яті (відеосюжет) 13:23 1 коментар\nУ Коломиї відбувся двадцять перший турнір з міні-футболу пам'яті Михайла Гаріпова. Такі змагання проводять щорічно навесні. Грали команди не тільки Коломиї, а й району. Детальніше дивіться у сюжеті: Новини НТК\nЮні франківські волейболістки відзначились на турнірі в Італії (фотофакт) 11:54\nЗ 17 по 22 квітня в італійському місті Анкона відбувся міжнародний турнір «Великодній волейбол 2019». Про це повідомив міський голова Івано-Франківська Руслан Марцінків. «На італійських майданчиках змагались 34 команди з...\nКоломия приймала в себе обласний чемпіонат із важкої атлетики (відеосюжет) 14:16\nКоломия приймала в себе обласний чемпіонат із важкої атлетики. За перемогу у фізкультурно-спортивному комплексі «Локомотив» змагалися юнаки та дівчата до 23 років. Свої команди представили відомі спортивні центри де культивується...\nІвано-Франківський "Хет-трик Арена" потребує фінансування 12:54\nСьогодні відбулося засідання постійної комісії обласної ради з питань гуманітарної політики та свободи слова, повідомляє Правда.іф. Начальник управління спорту облдержадміністрації - Оклієвич Орест Євгенійович розповів про “Про утворення обласного комунального...\nФініш: всього 0.7% коштів виділили на спорт з обласного бюджету 12:26 1 коментар\nРішенням сесії Івано-Франківської обласної ради від 21.12.2018. № 1038-26/2018 прийнято «Обласний бюджет на 2019 рік». Видаткова частина обласного бюджету передбачає 8 317 903 100 грн., інформує West News Оскільки я...\nНа Прикарпатті визначили найкращого таеквондиста (відеосюжет) 12:18\nНа Прикарпатті визначали найкращого таеквондиста. В рамках чемпіонату обласного осередку за нагороди змагалися спортсмени віком від 5 до 15 років. Найуспішніші отримали можливість позмагатися на всеукраїнських змаганнях. Детальніше дивіться у...


Красуні зі світу мертвих (частина 2)\nПочаток статті здесьФаюмские портрети з’явилися від злиття двох культур – єгипетській та греко-римської. Люди на портретах знаходяться як би по ту сторону земного життя. Їх особи мають суворе вираз, погляд величезних очей, спрямований повз, крізь глядача, бачить щось, недоступне живим.\nФайюмський портрет — справжнє диво в історії мистецтва. Створений безліч століть назад, він доніс до нас “живі” образи людей, в яких в епоху романтичного сприйняття римсько-єгипетського мистецтва бачили особи нащадків єгипетського царського дому Птолемеїв.Продовжуємо розбирати цікаві елементи фаюмских портретів.\nЯкщо узагальнити, жінки і чоловіки, зображені на портретах, зображені в одязі з римської моді того часу. Звичайний колір чоловічого одягу – білий; у жінок – білий і червоний, але також зелений, блакитний або білий. Туніка була прикрашена двома вертикальними смугами.\nСережки та намиста, вдягнуті в основному на жінок, відповідають типам прикрас, поширених в певну епоху. Зачіски, як і жіночі, так і чоловічі слідують (правда, із запізненням) столичній моді, задається імператорською родиною. Враховуючи ту обставину, що портрет не могла замовити бідна жінка, всі жінки перед нами – з вищого стану.\nЦе дружини воєначальників, придворних і знатних людей. Ця дама – не виняток. На ній-масивне коштовне кольє із золота з великими каменями.\nНа ній – синій хітон з позолотою, що говорить про її знатності, й біла накидка. У вухах – величезні перлів. Можемо лише припускати, що вона була дружиною високопоставленого вельможі в елліністичному Єгипті в епоху Птолемеїв.\nВона гречанка, так як майже всі написи на портретах – грецькі. Ще одна знатна жінка, що жила набагато пізніше.Це видно по її зачісці.\nЗверніть увагу – на шиї і в вухах однакові бурштинові(?) прикраси. Увійшла мода на так звані гарнітури, які модні і по сей день! Дивовижно, чи не правда? Хітон темного кольору, і смію припустити, її положення в суспільстві набагато нижче, ніж у пані з портрета зверху. Вся справа в тому, що світлі хітони були куди дорожче темних.\nГерміона Цю жінку звали Герміона. У пояснювальній написи до портрета жінки по імені Герміона, міститься слово «граматика». Тривалий час побутувала думка, ніби це вказує на те, що за життя Герміона працювала вчителькою – причина, подвигнувшая Флиндерса Петрі пожертвувати даний портрет першого жіночого коледжу Великобританії – Гиртону (Кембридж).\nВ даний час вважається, що напис свідчить, скоріше, про освіту жінки, ніж про її професії. Факт, втім, не суперечить бажанням вченого символічно об’єднати грамотних жінок минулого з освіченими співвітчизницями. Описуючи зовнішній вигляд красуні Герміони, хотілося б додати ще один штрих: на голові її видніється діадема, яка дивним чином гармонує з сережками і прикрасою на шиї ( брошка?).\nОсь вам і еволюція прикрас: до прекрасного гарнітуру, що складається з сережок і брошки, додається ще і діадема. Прадавні красуні розуміли толк в моді!А цю жінку проводили в останню путь з написом ” Прощай, будь щаслива!”. Рентгенологічний аналіз показав, що на момент смерті їй було близько 40 років.\nВажлива особливість фаюмских портретів — використання найтоншого сусального золота. На деяких портретах був позолочений весь фон, на інших золотом виконані тільки вінки або головні пов’язки, іноді підкреслені коштовності і деталі одягу.\nЩе 4 міфу з кіно, в які ми віримо


Здати велосипед в ломбард • Оцінка велосипедів • Кредит під заставу велосипеда в Києві ломбарді «Золота Скриня»\nЯк здати велосипед в ломбард?\nВи купували велосипед для дитини, але вона вже доросла та більше ним не користується? А може, терміново потрібні гроші і є непотрібний транспортний засіб, від якого хочеться позбутися? Ви можете продати велосипед, або ж здати його в ломбард. Чому другий варіант вважається більш зручним і як здати велосипед в ломбард Золота Скриня? Зараз дізнаєтеся!\nПереваги здачі велосипеду в ломбард\nДалеко не кожен з нас є природженим продавцем. Продавати своє майно, яке було у вжитку, складно, тому що покупці будуть торгуватися, намагаючись максимально заощадити. Якщо не хочете витрачати час та моральні сили на спілкування з покупцями, а також стикатися з шахраями, тоді краще просто здати велосипед в ломбард.\nПереваги співпраці з ломбардом Золота Скриня полягають в наступному:\nВи моментально отримуєте гроші за своє майно.\nУгода оформляється документально, що захищає від ризиків та підводних каменів.\nВи отримуєте за велосипед суму, яку не завжди вдається вилучити при перепродажі.\nЗдаючи транспортні засоби в ломбард, не обов'язково прощатися з ними назавжди. При бажанні, можна закласти техніку та взяти кредит, виплатити його, а потім забрати своє майно. Ломбард відкриває безліч можливостей та значно спрощує процес продажу речей б / у.\nЯкі велосипеди приймаються в ломбард і що для цього потрібно?\nЛомбард Золота Скриня приймає нові та б / у велосипеди наступних марок:\nCube, Giant, Pride, Merida;\nArdis, Author, Discovery, Azimut;\nMongoose, Scott, ХВЗ;\nBergamont, Cube, Cyclone.\nТранспортний засіб має бути чистим і цілим (без будь-яких пошкоджень, що впливають на функціональність). Власник при собі повинен мати документ, що посвідчує особу: паспорт, ідентифікаційний код або права. Документи потрібні для оформлення договору та підтвердження чесності продавця.\nСкільки можна отримати коштів за велосипед?\nСума, яку ломбард пропонує за велосипед, залежить від стану та технічних характеристик транспортного засобу. Також на неї впливає початкова вартість виробу, рік випуску та функціональність. Сучасні гірські та шосейні велосипеди, обладнані перемикачами швидкостей та іншими комплектуючими, коштують дорожче, ніж моделі без додаткових функцій. Ціна виробу підвищується при наявності атрибутів, що підтверджують факт його придбання: оригінальної коробки, пакування і чеку.\nЛомбард Золота Скриня пропонує найвигідніші ціни на транспортні засоби б / у. Оцінка майна займає до 15 хвилин та проходить в комфортній обстановці нашого офісу. Ми видаємо кредити за мінімальною процентною ставкою.\nФілії наших ломбардів розташовані у всіх великих містах України. Подивитися адреси й телефони ломбардів Золота Скриня можна у відповідному розділі сайту. Звертайтеся, якщо терміново потрібні гроші і є можливість здати велосипед в ломбард!\nДитина виросла з велосипеда, потрібно було купувати новий. Вирішили заощадити, здавши старий велосипед в ломбард. Звернулися сюди та не пошкодували! Угода пройшла успішно, без зайвих складнощів.\nОлексій Давидович 05.01.2020\nЗ ломбардом Золота Скриня знайома давно. Зверталася сюди не раз та завжди була задоволена. Цього разу здавала велосипед. Прийняли швидко, оцінили гідно. Всім рекомендую звертатися в ломбард Золота Скриня!\nВирішила здати велосипед в ломбард Золота Скриня. Тут його прийняли без проблем. Операцію оформили за 10 хвилин. Видали непогані гроші. Ідеальний спосіб позбавлення від непотрібних речей!


Економічне обґрунтування придбання ліцензій\nЕкономічне обґрунтування придбання ліцензій\nІнновації можуть запозичуватися під-вом ч-з придбання ліцензій. Доцільність такого рішення має бути обґрунтованою, оскільки під-во виходить на ринок із продукцією, яка на ньому вже є. екон обґрунтування придбання ліцензії передбачає врахування таких аспектів.\n1. Ліцензійна угода як комерційний документ переважно має компенсаційний характер. Це означає, що за придбану в іншій країні ліцензію треба виплачувати ліцензіару винагороду у формі одноразового (паушального) платежу (ПП) і періодичних відрахувань (роялті) від вартості продукції, виготовленої за ліцензією, величину яких сіл враховувати при розрахунках. Паушальний платіж є, по суті, фактичною ціною ліцензії. Виплата у формі такого платежу є капіталізацією роялті, тобто його довгостроковою виплатою.\nПаушальний платіж практикується при передаванні ліцензії разом з поставками технол обладнання, а такох при продажу ліцензії маловідомій фірмі та при небажанні ліцензіата допустити контроль над в-твом ліцензійної продукції. В паушальному платежі більше зацікавлений ліцензіар.\n2. Економічний ефект від придбання ліцензії визначається не за один рік, а за весь період виробництва продукції за ліцензією. Необхідність цього обумовлена тим, що економічні переваги ліцензіата обмежені терміном морального старіння технічних новацій, а також тим, що використання ліцензії пов’язано з платежами, розмір яких, як правило, суттєво змінюється в часі.\n3. Не завжди можна дотримуватися правил тотожності варіантів, які порівнюються за їх натурально - речовим складом. Тому економічний ефект від використання ліцензії розраховують як різницю абсолютних ефектів (чистого прибутку) від використання продукції за ліцензією і на основі власних розробок.\n4. Необхідно здійснювати перерахунок валютних витрат відповідно до внутрішніх цін.\nТаким чином екон ефект за весь запланований період в-тва прод за ліцензією порівняно з варіантом випуску виробів на база власних н-т розробок залежно від характеру ліцензії можна визначити за формулою\nE1=ΣТt=tp[(Зtп.б.*Аtл- Зtр.л.)-( Зtп.б.* Аtвл- Зtр.вл.)]*1/αt\nЗtп.б. – питомі приведені витрати на виготовлення 1ці прод за базовим варіантом у t-му році\nЗtр.л. , Зtр.вл. – річні приведені витрати на в-тво тієї ж продукції відповідно при використанні ліцензії і на база власних наукових розробок\nАtл, Аtвл – річний обсяг випуску продукції відповідно при використанні ліцензії і на база власних наукових розробок, в натуральних 1цях\nαt – коеф приведення екон ефекту за фактором часу t-му році до розрахункового року tр (коеф дисконтування)\nТ – запланований період в-тва продукції роках, визначається експертним шляхом\nЦю формулу застос, коли об’єктом ліцензії є нова технологія, що сприяє скороченню витрат на виготовлення вже наявної на ринку продукції. При розрах величини річних приведених затрат на в-тво продукції з використанням ліцензії (Зtр.л.) враховують:\n1) собівартість річного випуску продукції за ліцензією в t-му році (якщо використовується імпортна сировина, та її виділяють в окрему статтю)\n2) власні капіталовкладення, які здійст в t-му році для серійного в-тва прод за ліцензією.\n3) платежі за ліцензієюі в-сть необхідного для випуску продукції за ліцензією імпортного обладнання\nЗtр.л.= Сtл.+ЕнΣt=0tp[Кtл.+( Zt+ Wt)* Кв]* αt\nКв – коефіцієнт перерахунку валют\nАналогічно розраховують річні приведені витрати на в-тво продукції на ос власних н-т розробок.\nЗtр.л.= Сtвл.+ЕнΣt=0tp*Кtвл.* αt\n3. Економічне обґрунтування продажу ліцензій полягає в розрахунку можливої валютної виручки і чистого прибутку від продажу ліцензії. Величина валютної виручки залежить від ціни попиту на ліцензію ліцензіата. Оскільки до початку переговорів ціна ліцензії невідома, то її визначають орієнтовано на основі приросту прибутку ліцензіата, який він отримає у разі придбання ліцензії.\nДля обчислення валютної виручки може бути використана така формула:\nде — ціна одиниці продукції ліцензіата, у.о.;\n— обсяг виробництва продукції ліцензіатом в 2-му році, одиниць;\n— відрахунки від прибутку на користь ліцензіара в 2-му році, в частках одиниці;\nЕ — середній банківський відсоток у країні ліцензіата, поділений на 100.\nЦю формулу викор у разі, коли об’єктом ліцензії є нова продукція, що раніше не випускалася ліцензіатом. Якщо об’єктом ліцензії є нова технологія, то формула набуває вигляду:\n- приріст обсягу в-тва прод в t-му році\n- економія фірми-ліцензіатана поточних витратах в t-му роців умовних 1цях\n∆К – економія (перевитрати) фірми-ліцензіата на капіталовкладення в t-му році.\nЦіна ліцензії характеризує результати перерозподілу прибутку між ліцензіатом і ліцензіаром. її рівень не повинен бути меншим від тієї величини, яка обумовлена пропорцією такого перерозподілу. В практиці світової торгівлі ціна ліцензії становить, як правило, приблизно 25— 33% всього прибутку ліцензіата, отриманого від використання придбаної ліцензії. Це слід враховувати при обґрунтуванні ціни ліцензії і щорічного розміру роялті.\nЕкономічну ефективність продажу ліцензій за весь період дії ліцензійної угоди розраховують за формулою\nде — затрати ліцензіара на підготовку і продаж ліцензії в 2-му році.\nn – кількість можливих ліцензіатів.\nТак і попередні розрахунки показують вигідність чи невигідність операцій з продажу ліцензій і дають підставу з прийняття управлінських рішень.


Головна Реєстрація Вхід Sunday, 22.05.2022, 07:23\nЯк команду назовеш…\nСпектр назв наших аматорських команд не є надто широким. Якщо відкинути ті, котрі повторюють імена населених пунктів, то найбільш популярними є географічні об’єкти. Найбільше зустрічаються «Карпати». Є також «Прикарпаття», «Галичина», «Підгір’я», «Покуття»…\nСеред назв зустрічаємо з десяток річок – «Дністер», «Свіча», «Бистриця», «Лімниця», «Луква», «Черемош», «Прут», «Рибниця», «Стримба» та інші. Є також «Хвиля»…\nЧимало команд зберегли імена з радянських часів – «Динамо», «Спартак», «Метеор», «Авангард», «Дружба», далі популярними є «Колос» і «Нива». Продовжують виходити на зелені поля «Нафтовики», «Газовики» і навіть «Торфовик».\nУвіковічнена в назвах флора і фауна краю. Буцають м’яч «Едельвейс» і «Пролісок», намагаються здійнятися щабелями турнірної таблиці «Чайка», «Беркут» і «Сокіл».\nЖах на суперника наганяють «Грім», два «Вихора» і три «Урагани»! Жагу турнірного поступу засвідчують «Рух» і «Темп», а ще «Вікторія», «Фаворит» і «Лідер». Молодечий запал присутній у «Юності» та «Ентузіасті».\nКоманда з Вовчківців логічно називається «Вовки». А от у Березові, що на Косівщини, свою команду іменують «Ведмежа». Один з дебютантів змагань названий за іменем вулиці – ФК «Рубчака» (Калуш).


Найбезглуздіші штрафи за паркування - Інформаційно-Розважальний портал міста Луцьк\nГоловна » Техніка » Найбезглуздіші штрафи за паркування\nДень не обіцяв несподіванок Майклові Коллінзу. Він, як звичайно, їхав дорогою повз лондонський Белсайз-парк. Аж раптом його вантажівка передніми колесами провалилася під асфальт. Сталася прикрість через несправні труби – вода розмила ділянку дороги, і водій втрапив у пастку. Його здивуванню не було меж, коли замість допомогти йому на лобове скло причепили папір із вимогою сплатити штраф за порушення правил паркування. Все, що сказав працівник паркувальної служби – «Ви можете подати апеляцію».\n2. Неприємності падають разом з деревами\nЯкщо зненацька на вашу машину падає дерево, а ви дивом лишаєтесь живі – хіба не сподіваєтесь ви щонайменше на співчуття від місцевої влади? Ніккі Клег зі своєю 82-річною мамою та 11-річним сином їхала трасою Бромвіч, аж раптом біля паркінгу на машину впало дерево. В результаті пом’явся передній бампер, вилетіло вітрове скло, побилися дзеркала. На щастя, ніхто з людей не постраждав. Поліція прибула на місце події і порадила евакуатором забрати нетранспортабельне авто наступного дня. Яким же було здивування Ніккі, коли повернувшись за машиною, вона побачила штраф за парковку в неналежному місці!\n3. Потрапив у ДТП?\nЗаплати ще й за парковку! Гадаєте, якщо потрапили у транспортну пригоду, це звільнить вас від необхідності сплачувати штраф за полишений на дорозі мопед? Навіть якщо ви зламали ногу і чекаєте на «швидку допомогу», це не виправдання. Не пощастило мешканцеві південного Лондона Надіму Захаві. У 100 фунтів йому обійшлася «парковка» на дорозі, коли його на мопеді збив інший водій.\n4. Коні не винні?..\nПолишаючи вірного коника на вулиці, на що сподіваєтеся після повернення? Максимум на суперечку із прибиральниками через купу кінських яблук. Але аж ніяк ви не очікуєте побачити квитанцію на штраф. Не пощастило Роберту Макфарленду, колишньому ковалеві. Він лишив свого улюбленця Чарлі-боя тільки на декілька хвилин, а повернувшись, побачив старанно виведені слова «гнідий кінь» у рядку опису марки машини на штрафному бланку.\n5. Грабунок серед білого дня!\nФреду Хольту не пощастило двічі. Спочатку банк, у який він зайшов у справах, пограбували. Саме пограбування, що затримало Фреда у стінах як заручника, стало причиною прострочення дії талону на паркування. Поліція, котра прибувала згодом на місце події, нібито попередила паркувальну службу про причину порушення часу паркування. Однак звільнений із пастки Фред усе ж знайшов на машині талон на сплату штрафу у розмірі 30 фунтів. Причина – перевищення дозволеного часу паркування.\n6. Подяка за донорський пункт\n«Зробіть сьогодні щось вартісне» – таким гаслом заохочувала Організація збору донорської крові усіх спроможних допомогти. Пункти, де люди змогли б здати кров, розгортали у фургонах. Мабуть, службовець, що спостерігав за процедурою здачі, позаздрив благородності донорів. Невідомо, чим він керувався, коли виписував доброчинній організації штраф за паркування у неналежному місті однієї лондонської вулиці. Звичайно, непорозуміння владнали.\n7. Котиться автобус, наче акваріум\nУявіть: ви – водій автобуса. Під’їжджаєте до великої черги людей на зупинці. Зупиняєтесь, і тут-таки цілий натовп заходить в автобус, ще й кожен купує у вас квиток. Аж ось якийсь молодик замість грошей на проїзд дає вам штрафний бланк. Штраф на 40 фунтів за паркування у неналежному місці отримав водій 77 маршрутного автобуса в Манчестері. Здивований такою нахабністю працівника паркувальної служби, водій звернувся до керівництва. Штраф було скасовано, а працівника-недотепу відправлено на перепідготовку.\nЛітній чоловік Девід Холмс був за кермом, коли у нього стався серцевий напад. Пересиливши біль, водій все ж зміг самостійно дістатись найближчого шпиталю. Обачлива медсестра лишила на місці припаркованого авто повідомлення про те, що це був екстремальний випадок і машину невдовзі заберуть родичі потерпілого. Незважаючи на такі обставини, на склі машини сестра Девіда знайшла талон на оплату штрафу за порушення правил паркування. Суд постановив сплатити 40 фунтів, не беручи до уваги обставини, що змусили лишити авто у непередбачуваному місці.\n9. Вітаємо у Ворвікширі!\nВорвік – мальовничий куточок Англії. Однак про його гостинність краще не казати Крістерові Нілендеру. Цей швед одного дня отримав на пошті штраф за паркування у Ворвіку – місті, в якому чоловік ніколи не бував. А саму Англію швед відвідував останній раз хіба у 16-річному віці. Єдиним транспортним засобом, яким володів Крістер, був його 20-тонний снігохід. Останній дуже рідко виїжджав із гаража хазяїна. Як Крістер примудрився отримати штраф із далекого Туманного Альбіону? Загадка, та й годі…\n10. «Дах повільно їде» ( Driving you crazy )\nІнструктори з керування авто мусять володіти небесним терпінням і кам’яним спокоєм, щоб добре виконувати свою роботу. Однак нерви здають і в професіоналів. Якось на занятті з керування новачок заглох просто на світлофорі. Таке буває, як і те, що їм не одразу легко даються розвороти у три прийоми. Однак ця дрібниця нітрохи не схвилювала інструктора. По-справжньому він розлютився, коли на лобове скло машини наліпили штраф… за паркування більш ніж за 50 см від бордюру!\nКатегорія: Техніка | Переглядів: 1807 | Додав: Admin | Рейтинг: 0.0/0


Новини України: Чергова порція національного обману\nЧергова порція національного обману\nпонеділок 29 квітня, 2013 13:20\nЗгідно з результатами опитування, «українці довіряють церкві, українським ЗМІ та не довіряють жодному політикові (дослідження провела компанія TNS в Україні - з вересня 2011 р. по вересень 2012р.). За останній рік, рівень довіри до всіх політиків і інститутів влади, за виключенням церкви та українських ЗМІ, майже не змінився, і є вже традиційно від’ємним.\nУ країні, де рівень довіри до структур, такий низький, нас можна годувати обіцянками, технологічними стратегіями «заради світлого майбутнього». І ми віримо, ще трішки, от-от і ми дочекаємося змін «покращення», а в іншому випадку – ми більше не станемо терпіти, вибухнемо народним спротивом і підемо трощити золотий унітаз як символ національного багатства.\nЩо ж таке, у чім річ? Чи то ми такі непослідовні, чи то нас так часто обманюють? В переважній більшості ми ходимо на вибори, голосуємо, а потім нікому не довіряємо. Голосуємо наче без примусу, вільно, таємно, а по суті, за кращих серед гірших, чи, може, це вибір без вибору?\nХто з певністю може відповісти на питання, чого досягла опозиція акціями протесту? А чого досягла більшість в'їздними засіданнями? Питання трохи риторичні, проте не зовсім.\nУспіхи та невдачі українського політикуму дуже строкаті. Виїзди, переїзди і публічна робота парламентарів править скоріше за відволікаючі маневри, а не основні базові напрямки. Незважаючи на те, що стратегічні завдання парламенту прописані у чинному законодавстві, ми знаємо набагато більше їх неформальних прав і повноважень, які, по великому рахунку, не мають стосунку до політики, а обслуговують приватні інтереси.\nУже звичним стало за всякої «нагоди і погоди» списувати всі наші проблеми на «сім’ю», але В. Кличко особисто не голосує за відставку уряду Азарова, не працює кнопка А. Яценюка і т.д.\nЧергова політична афера не за горами, як пише Українська правда, найскладніше було зважитися. Чинна влада України вже майже готова віддати нашу газотранспортну систему Росії.\nВідповідний урядовий законопроект зареєстрований у Верховній Раді 26 квітня 2013 року. І народу пояснювати нічого не треба: газові борги, Харківські угоди і механізм консорціуму передачі в обмін на знижку. Не гребують і технічними інформаційними штучками, як наприклад датою реєстрації законопроекту не випадково вибрано 26 квітня, оскільки це п'ятниця, передвеликодній тиждень, а далі свята-свята, відпустки і канікули. У святковий період, резонанс події про передачу газотранспортної системи "розійдеться як пиріжки на базарі" за усіма законами жанру.\nХоч би якою була інформаційна насиченість події, негативна новина "проживе" не більше тижня. А далі, всі про це знатимуть, проте, «після бою руками не махають».\nІ що ви думаєте, хто би мав нам про це розповісти, ввести нас у курс справ, уряд, парламентська більшість, а може опозиція? А де ж та опозиція, функцією якої є контролювати дії уряду?\nНе хочеться пов’язувати події, «мішати горох з капустою», але у цей час канал ТВі має внутрішні проблеми, йому, бачите, є чим зайнятися. Корпоративний у них конфлікт чи не корпоративний, але й інші ЗМІ також не афішують найгарячішу новину.\nЧи це випадково?


Самокати – ось перші двоколісні предки велосипедів. На жаль, немає точних відомостей, коли вони з'явилися. Перші зображення самоката зображено на дерев'яних фресках. У XVIII столітті, а саме, 1761 рік, згадується про перший винахід, за допомогою якого, можна було пересуватися сидячи і відштовхуватися ногами від землі. Винайшов такий самокат каретний майстер М. Касслер. Через 30 років, схожий транспортний засіб винайшов граф де Сіврак. Але, не виключено, що ця інформація може бути всього – на-всього вигадкою.\nІснує більш правдоподібна інформація: у Парижі було сконструйовано «візок Бланшера» в 1808 році. Це один з багатьох попередників сучасного велосипеда, чимось нагадує самокат. Ця візок-велосипед рухався тільки вперед, оскільки, колесо було некерованим. Зрозуміло, не можна приписувати винахід велосипеда тільки одній людині. В кінці XVIII століття було багато ідей та варіацій цього винаходу. Розділимо появу сучасного велосипеду на три етапи:\nСвій внесок в історію велосипеда вніс коваль Кіркпатрік Макміллан, який проживав в Шотландії. Він удосконалив самокат барона Карла фон Дреза, додавши сідло і педалі. Так що, це можна було назвати першим велосипедом. Який створила людина, що живе на півдні Шотландії в маленькому селі.\nУ цього велосипеда педалі кріпилися до металевих стержнів, працювали за принципом шатунів і штовхали заднє колесо. Сідло розміщувалося між двох коліс. Переднє колесо управлялося з допомогою керма. У той час велосипед не був настільки популярним видом транспорту, і робота Макміллана залишилася без особливої уваги.\nУ середині XIX століття англієць Томпсон запатентував прообраз сучасної камери. На жаль, винахід залишилося в тіні, оскільки було багато технічних недоліків.\nНайбільш важливий етап в історії велотехніки, це коли створили велосипед з двома колесами однаковими по діаметру.\nУ 1870-му році був винайдений перший велосипед з приводом на заднє колесо. Назвали його «Летючим голландцем», його винайшов англієць Р. Бейтс проживає в Кройдені. А в 1879 році ланцюговий привід замінив привід зі шнуром і шківами, який використовувався Бейтсом. Даний винахід запатентував Р. Лоусон і назвав його «Байсиклеттом».\nІнженерами Ст. Саттоном і Дж. Старлі в 1885 році на безпечний велосипед «Ровер» встановив на заднє колесо ланцюговий привід. Цей велосипед мав 2 колеса діаметром по 760 мм кожне. Ситуацію змінив, в 1889 році, винахід Дж. Данпола – пневматичні надувні шини.\nЗа наступні десять років було чимало винаходів: для рами стали використовувати сталеві труби, щоб зменшити тертя між рухомими частинами велосипеда придумали шарикопідшипники, педальні гальма, колісні втулки з двома і трьома швидкостями, механізм перемикання швидкостей ланцюгового приводу і перехід до конвеєрної зборки.\nАле, це ще не кінець, розвиток велосипеда продовжився у другій половині ХХ століття. І на зміну старим матеріалам прийшли нові – прогрес не стоїть на місці.\nІндексні системи перемикання швидкостей почали використовувати в 90-х роках.\nЩе є непідтверджені дані про те, що в 1800 році був винайдений перший велосипед кріпаком Артамоновим. Повір'я говорить про те, що Артамонов не тільки придумав двоколісний велосипед, але і проїхав на ньому не малу відстань, більше ніж 2000 верст (2133,6 км) від села Верхотуру, де він проживав, до столиці.\nТак що, робимо висновок: Артамонов це перший чоловік, який здійснив тривалу поїздку на велосипеді, і до всього іншого, за такий корисний винахід його родині дали «вільну». Цей предок сучасного велосипеда знаходиться в нижньотагільському музеї.\nВчені, зробивши хімічний аналіз заліза велосипеда, довели що зроблений він був пізніше - у 1870 році. Так що, приписати заслуги, тепер можна іншій кріпака? Був такий, величати його Кузнєцов-Жванецький, він був винахідником, і в ХІХ столітті він і його племінник отримали свободу. І зовсім не за винахід велосипеда. А за те, що він винайшов, як би перший навігатор. Це були дрожки з вимірюванням відстані і музичним органом.\nНімеччина 1817 рік. З'являється перший двоколісний самокат. Винаходить його професор барон Карл фон Дрез, який проживав в Карлсруе. Своє творіння він назвав «машиною для ходьби». У самоката був кермо, який кріпився до дерев'яної рами, він нагадував велосипед, у якого не було педалей. У народі самокат назвали «дрезина» на честь винахідника.\nВинахід велосипеда дев'ятнадцятирічним французьким майстром П'єром Лалманом. Він виготовляв дитячі коляски. Юний майстер побачив у 1862 році «денді-хорс» та встановив на нього педалі, які потрібно крутити, а не штовхати, як у велосипеді Макміллана, про який Лалман, ясна річ, нічого не знав.\nЧерез рік П'єр переїхав в Париж і зібрав найбільш наближений до сучасного велосипед. Даний винахід оцінили промисловці брати Олів'є і каретний майстер П'єр Мішо. З того моменту було відкрито серійне виробництво «денді-хорсов» з педалями.\nВважається, що каретний інженер Мішо був першим, хто запропонував назвати велосипед «велосипедом». А так само зробити раму металевої.\nАле, П. Лалман даний винахід запатентував першим, і в 1886 році махнув за океан. Так що, в кінцевому підсумку, «батьком» сучасного велосипеда вважається він.\nПриблизно в той же час конструктори Дж. Біггс і Ч. Лінлі винайшли безпечний велосипед «Уиппет». Його основні відмінності: рама має форму ромба, міцно зафіксоване сідло, кермо і педалі. Така форма рами надалі стала найпоширенішою для конструкції велосипеда. На рамі було дві пружини, які пом'якшували нерівності на дорозі. Завдяки цій деталі велосипед «Уиппет» став дуже популярним.\nВелосипед в ХХ столітті знаходився на піку популярності, то зовсім виходив з моди.\nПісля того, як на початку століття набрала обертів автомобільна промисловість, інтерес до велосипеда пропав у багатьох країнах.\nВ той час, велосипедиста на дорозі вважали перешкодою для автотранспортного руху, і не тільки водії, але й інспектора.\nУ Сполучених Штатах в середині століття велосипед був всього лише дитячою забавкою.\nВелосипед стрімко набрав популярності у 60-ті роки, після того як в розвинених країнах люди задумалися про здоровий спосіб життя та проблеми екології.


21 сесія 16.02.2018\n1 Про затвердження порядку денного https://drive.google.com/open?id=1Yiwquf-2avqsR56ZI0Ejn39IJgv2r52U\n2 Про звіт голови районної державної адміністрації про виконання Програми економічного і соціального розвитку Ратнівського району за 2017 рік та делегованих районною радою повноважень. https://drive.google.com/open?id=1M8P1j4wGdLo4EDeYavLqZZT8jJdk7BAB\nПро результати діяльності Ковельської місцевої прокуратури на території Ратнівського району у 2017 році.\nПро діяльність Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області у сфері охорони та захисту прав і свобод людини, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку на території Ратнівського району у 2017 році.\n7 Про внесення змін до рішення районної ради від 21.12.2017 № 20/18 “Про районний бюджет на 2018 рік”. https://drive.google.com/open?id=1TIIMNV1F9PdLxw8VCahV8Z1Nddo6Dg7q\nПро районну Програму “Територіальна оборона” на 2018-2020 роки.\nПро затвердження Програми інформатизації Ратнівського району на 2018 – 2020 роки.\nПро внесення змін до Програми розвитку архівної справи Об’єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Ратнівського району на 2016 - 2020 роки.\nПро продовження терміну дії Районної програми підтримки індивідуального житлового будівництва на селі “Власний дім”.\nПро делегування членів до складу Госпітальної ради Ковельського госпітального округу.\nПро створення комунальної установи “Інклюзивно-ресурсний центр” Ратнівської районної ради.\nПро виконання Програми розвитку малого та середнього підприємництва в Ратнівському районі за 2016 – 2017 роки.\nПро виконання рішення районної ради від 15.12.2016 №12/14 “Про окремі питання управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ району”.\n16 Про виконання районної цільової соціальної Програми реформування системи закладів для дітей – сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за 2008- 2017 роки. https://drive.google.com/open?id=1W_3ytLpDN9FPz7ay6Xxcc_nvX2pupfob\nПро виконання Комплексної програми протидії корупційним та терористичним проявам у Ратнівському районі за 2016-2017 роки.\nПро виконання Програми відзначення державних свят, пам’ятних дат, історичних подій, ювілеїв у Ратнівському районі за 2017 рік.\nПро виконання Програми забезпечення заходів, пов’язаних із діяльністю депутатів районної ради, за 2017 рік.\nПро внесення змін до рішення районної ради від 21.12.2017 №20/15 “Про організацію харчування дітей в закладах освіти району у 2018 році”.\nПро введення в штатний розпис Об’єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Ратнівського району посади бухгалтера.\nПро розцінки та перелік платних послуг, що надаються Ратнівською\nдитячо-юнацькою спортивною школою.\nПро використання революційного прапора ОУН на території Ратнівського району.\nПро визнання таким, що втратило чинність, рішення районної ради від 21.12.2017 №20/16 “Про встановлення розміру батьківської плати за перебування дітей в групах продовженого дня”.\nПро визнання такими, що втратили чинність, рішень районної ради.


Тюльпан Witte Rebel – купити в Києві, Україні : ціна, продаж, доставка поштою - Інтернет магазин Флоріум\nhttps://florium.ua/ua/tulips-parrot/tjul-pan-witte-rebel/ Тюльпан Witte Rebel\nАртикул: 220274 На складі: Нема в наявності Розмір посадкового матеріалу: 11/12 Кількість в упаковці: 3 шт\nНапишіть власний відгук про Тюльпан Witte Rebel\nTulipa witte rebel (Tulipa Parrot 'Witte Rebel'). Новинка! Попугаячий тюльпан. Цей білосніжний сорт іскриться як сніг на сонці. А ще - привертає скуйовдженими і торочкуватими пелюстками, які нагадують пір'я птаха. Пелюстки пофарбовані в білий колір із зеленими і кремовими мітками. Розмір квітки в широко відкритому вигляді вражає. Він складає більше 10 см в діаметрі. Квітконосні стебла сильні. Квітки виділяють приємний солодкий аромат. Висота рослини - 40-55 см. Цвіте цей сорт в середині-кінці сезону. Тривалість цвітіння: близько двох тижнів.\nБагато квітникарів дуже люблять Попугайні тюльпани. Їх широко використовують для посадки у квітниках, масивах, для створення композицій в контейнерах. Вони також вирощуються для промислового зрізання. Ви можете посадити їх окремо або по 3-5 цибулини в одному місці. Проте, найбільш цікаві тюльпани, коли вони посаджені в великих групах.\nЦей сорт віддає перевагу сонячним місцям, але в той же час прохолодні. Грунту вимагає проникного, родючого, легкого, вологого, багатого перегноєм, з нейтральною реакцією. Уникайте посадки тюльпанів на важких грунтах, глинистих і болотистих. Невеликі цибулини заглиблюють на глибину 6-10 см, великі - на глибину 11-15 см. Перед посадкою вони повинні бути витримані в фунгіциді, шляхом замочування. Зів'ялі квіти навесні слід видаляти, але листя і стебло потрібно залишити до повного висихання. У спекотну погоду рослина потребує помірного поливу. Після пожовтіння листя цибулини слід викопати. Роблять це в червні-липні. Але також цибулини можна залишити зимувати в грунті. Будь ласка, зверніть увагу, що цибулини на нашому сайті продаються тільки в упаковках (перфорованому «дихаючому» пакетику з етикеткою).\nКупити Бульби та цибулини Тюльпан Witte Rebel та оформити доставку поштою по всій території України: Київ, Донецьк, Харків, Дніпропетровськ, Запоріжжя, Івано-Франківськ, Кременчук, Тернопіль, Ужгород, Кривий Ріг, Луганськ, Одеса, Херсон, Суми, Чернігів, Чернівці, Львів, Полтава, Луцьк, Кіровоград, Черкаси, Хмельницький, Сімферополь, Севастополь , Вінниця, Житомир, Миколаїв, Рівне, Ялта, Мелітополь, Біла Церква.