Антицарапки для кішок на кігті: як надіти і зняти, відгуки | Догляд за тваринами\nГоловна » Сад і город » Домашнє господарство » Догляд за тваринами » Антицарапки для кішок на кігті: як надіти і зняти, відгуки\nАнтицарапки для кішок на кігті: як надіти і зняти, відгуки\nЩо таке антицарапки, як виглядають і для чого потрібні?\nЯк надягати ковпачки\nГраціозні кішки стають вибором справжніх естетів. Біда цих людей полягає в тому, що часто поєднати вивірений до міліметра інтер’єр з котом важко. Гардини, шпалери, дивани кішки сприймають як плацдарм для відточування своїх пазурів. Навіть сама вихована красуня може мимоволі подряпати не тільки меблі, але і свого господаря, а якщо в будинку є діти, то питання стає руба. Цивілізований світ давно перейшов на антицарапки для кішок, як найбільш гуманний спосіб поєднати природні інстинкти котів з життям людини.\n1 Що таке антицарапки, як виглядають і для чого потрібні?\n3 Як надягати ковпачки\n3.1 Підбір розміру\n3.3 Послідовність дій\n4 Зміна антицарапок\n5 Коли використовувати не варто?\nВласне, ідея використовувати ковпачки, щоб запобігти можливі пошкодження членів сім’ї і псування майна в будинку, не нова. Високий ризик травм при звичайному обрізання кігтів і маса ускладнень від операції їх повного видалення, а саме онихэктомии, поставив на потік виробництво спеціальних насадок. Вони більше відомі як антицарапки або ковпачки на кігті.\nНакладки на кігті для кішок виготовляються з спеціального м’якого пластику; вінілові або силіконові. За формою вони повністю повторюють котячі кігті. За розміром вони бувають різні: з розрахунку на масу тіла або вік кішки. У заповітний комплект обов’язково входить 20 ковпачків заявленої величини, а також спеціально сертифікований медичний клей з інструкцією.\nЗалежно від особистих переваг можна підібрати ковпачки будь-якого кольору, флуоресцентні або з блискітками. Для контролю їх наявності на лапках кішки бажано купувати яскраві насадки. До речі, вони використовуються не тільки для котів, але для домашніх собак невеликої величини.\nКовпачки повністю вирішують проблему подряпин і псування меблів. Їх м’які закруглені краї не дозволять зірвати улюблену штору або залізти на карниз.\nОчевидні вигоди від використання антицарапок в першу чергу відчувають самі коти: приблизно два місяці ніяких скандалів в будинку від ненароком обдертих шпалер або роздряпаної меблів. Крім цього вихованці:\nвзагалі не відчувають незручностей, пов’язаних з порушенням рухливості кігтів. Вони чудово їх випускають і ховають при необхідності. Нігті продовжують природне зростання;\nзберігають свої звички. Часто після радикальної підрізування або повного видалення кігтів може спостерігатися порушення координації, рухова активність знижується, змінюється хода. Використання антицарапок гарантує швидку адаптацію кішок;\nне відчувають стресу, захищені від випадкових травм, неминучих при підрізання кігтів.\nСиліконове порятунок для обстановки і підлоги служить відмінним приводом для примирення строгих поборників порядку та їх активних вихованців:\nможна не переживати за збереження предметів інтер’єру і одночасно насолоджуватися рухливістю кішки;\nпроцес купання, безумовно, стресовий для всіх учасників стане менш небезпечним, як, втім, і спроби напоїти кота ліками – кігті в цьому процесі участі не будуть.\nБезумовною перевагою є абсолютна впевненість у тому, що з антицарапками кішка не зможе травмувати дитину навіть випадково. Хоча і для дорослих подряпини будуть вже не страшні.\nБез вправності в перший раз господареві краще заручитися допомогою когось із домашніх. Запастися ласощами і терпінням. Можливо навіть, звернутися до професіоналів, щоб підглянути за ходом процесу в їх виконанні.\nУ подальшому, маючи певний досвід, пристосування ковпачків на кігті стане такою ж буденною процедурою, як і розчісування.\nРізноманітність порід, статевий диморфізм, різниця у вазі для котів різного віку, безумовно, вплинуло і на виробництво ковпачків. Насадки випускаються чотирьох розмірних груп, а саме:\nдля зовсім маленьких кошенят або порід мініатюрних кішок з невеликою вагою в межах 1,5 кг виготовляють антицарапки з маркуванням XS;\nнаступна вагова категорія від 1,5 до 4 кг передбачає розмірний показник S;\nдля більш великих котів, які важать в межах 4-6 кг, необхідно підбирати насадки з позначенням M;\nзовсім великим кішкам, які важать понад 6 кг, швидше за все, потрібно купувати ковпачки розміру L, вони розраховані саме на такі показники.\nПеред тим, як приступити до манікюру, кішці потрібно приміряти пару ковпачків на різні по довжині кігті. Для цього її беруть на руки, заспокоюють і злегка натискають пальцями на подушечку так, щоб вона мимоволі випустила кігтик.\nПеред приміркою рекомендується злегка підрізати кігті – 2-3 мм буде достатньо. При цьому бажано не залишати гострих країв у кігтя і трохи його відшліфувати.\nКовпачок надягають зверху і дивляться, щоб він сидів щільно і не доходив до пазухи кігтя на 2-3 мм. Це запобігає травмуванню і вростання чужорідного тіла в ложі. Якщо насадка набагато довше, ніж потрібно, то її підрізають до необхідної величини з боку розтруба і тільки потім приступають до процедури наклейки.\nЩоб приклеїти заповітні антицарапки, запасіться терпінням. Можливо, доведеться робити це в декілька заходів, але з досвідом процедура не завдасть клопоту. Послідовність для кожного кігтя однакова: для початку їх просто підрізають і шліфують, обробляють антисептиком. На пазурах не повинно залишатися бруду, а потім вже приступають до наклейці.\nЗвичайно, для цього потрібно вибрати момент, коли кішка настрої побути на руках і приласкаться. Поруч розкладають ковпачки, заздалегідь підігнані за розміром, і клей.\nКішку акуратно фіксують на колінах, стежать, щоб для неї це не було стресом: або заспокоюють голосом, або гладять і чешуть за вушком. Потім все просто, а при вправності і швидко:\nв ковпачок видавлюють трохи клею так, щоб він заповнив не більше 1/3 внутрішньої порожнини;\nлапку кішки взяти в руку і м’яким рухом натиснути на пазуху;\nколи кіготь вийде на всю довжину, акуратно насадити на нього ковпачок до кінця і стиснути його з боків;\nпісля того як приклеєні всі заплановані антицарапки, кішку утримують на руках ще хвилин десять-п’ятнадцять: поки клей не схопиться.\nБезумовно, спочатку можна ізолювати кігті послідовно на кожній лапі з невеликою перервою, щоб кішка відпочила від нав’язливої уваги, та й привести свої нерви в порядок. Потім – з досвідом, на всіх лапах відразу.\nУ будь-якому випадку, потрібно бути готовим, що кішка спробує позбутися від нововведення. Турбуватися не варто: навіть якщо їй вдасться зняти насадку зубами, то небезпеки вона не представляє. Правда, за умови, що ковпачки були куплені якісні і сертифіковані для використання.\nСамі по собі ковпачки тримаються на пазурах до тих пір, поки не відшаровується та частина кігтя, до якої вони приклеєні. Природний цикл зміни пазурів у різних кішок триває не однаково, проте в середньому він займає 1,5-2 місяці.\nПісля цього деякий час кішці дають можливість насолоджуватися своєю природною красою, або роблять манікюр відразу ж – ніяких протипоказань для цього не існує. За умови якісних ковпачків і сертифікованого клею, побічних ефектів від їх використання не буде.\nПереваги антицарапок, звичайно, не підлягають сумнівам. Але є ситуації, коли їх використання може принести непоправну шкоду.\nВ першу чергу необхідно пам’ятати, що ковпачки призначені для дорослих, активних кішок, які не мають можливості вільного вигулу.\nВ іншому випадку ви ризикуєте здоров’ям кота в прямому сенсі: навряд чи він зможе чинити гідний опір у вуличній бійці. З’ясування стосунків зі своїми напівдикими родичами перетвориться на побиття немовляти. У антицарапках кіт позбавлений можливості вільно лазити по деревах і долати перешкоди – про це теж треба пам’ятати.\nДосвідчені заводчики наполягають, що антицарапки для кішок не має сенсу надягати кошенятам до півроку і котам в солідному віці, які вже не такі активні як молоді і грайливі вихованці.\nУ першому випадку кігтики у кошенят ще дуже м’які, вони не в змозі завдати шкоди інтер’єру або сильно подряпати шкіру. Крім того вони природним чином відшаровуються швидше, ніж можна запідозрити.\nКішці в віці можна надіти ковпачки, тільки якщо вона продовжує вести себе як відчайдушний кошеня. Інакше сенсу в них немає.\nЯкщо збереження дорогого антикваріату в будинку або піклування про ніжну шкіру не давала можливості завести кота, то це питання можна вважати вирішеним. Антицарапки стануть гарантією для всіх поверхонь, а кішка отримає можливість зберегти свої пазурі в цілості.


Мітингарі в Бішкеку захопили парламент та звільнили експрезидента | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 06.10.2020\nУчасники акції протесту проти результатів виборів до парламенту Киргизстану прорвали загородження навколо нього. Згодом із СІЗО був звільнений експрезидент Алмазбек Атамбаєв.\nУ Бішкеку мітингарі, які виступають проти попередніх результатів виборів до парламенту Киргизстану, здолали загородження і прорвалися на територію законодавчого органу країни. Як повідомило у вівторок, 6 жовтня, інформагентство "Інтерфакс", протестувальники протаранили ворота парламенту на пожежній машині. Їм безуспішно намагалася завадити міліція. На ту мить у самій будівлі, за даними агентства, нікого не було.\nНа кадрах, що надходять з місця подій, видно, що мітингувальники влаштували всередині парламенту погром, трощили меблі, розкидали папери. На території, що прилягає до будівлі, було підпалено кілька автомобілів, в тому числі - патрульної служби МВС, а також шість карет швидкої допомоги. Кабінети співробітників адміністрації також зайнялися. На боротьбу з вогнем було кинуто пожежників.\nЗа даними міністерства охорони здоров'я країни, внаслідок сутичок загинула одна людина, близько 600 осіб поранені.\nЗ СІЗО звільнений експрезидент Атамбаєв\nЙого вивели з будівлі після переговорів з керівництвом відомства. Протестувальники обступили експрезидента і почали скандувати: "Атамбаєв". Як уточнило агентство "Інтерфакс", серед учасників мітингу був і молодший син політика, засудженого в червні до 11 років і двох місяців позбавлення волі за корупцію - Кадир.\nПрезидент Жеенбеков закликав до розсудливості\nТим часом президент Киргизстану Сооронбай Жеенбеков вже заявив, що розраховує "на розсудливість організаторів акції протесту" в Бішкеку. Його слова навела речниця глави держави. За її твердженням, Жеенбеков нібито до 02:00 години за місцевим часом 6 жовтня залишався на робочому місці в будівлі парламенту. Як повідомляється на сайті президента, він 6 жовтня погодився зустрітися з лідерами 16 партій, що взяли участь в парламентських виборах.\nТак само киргизька партія "Бірімдік", яка набирає найбільшу кількість голосів на виборах до парламенту, на тлі протестів вже погодилася брати участь у повторному голосуванні, якщо воно буде оголошено. Про це повідомив речник партії.\nТеми Азія, Киргизстан, Протести в Киргизстані, Алмазбек Атамбаєв, Вибори в Киргизстані\nКлючові слова Азія, Бішкек, Алмазбек Атамбаєв, Сооронбай Жеенбеков, Киргизстан, протести в Киргизстані, вибори в Киргизстані\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3jTz0\nСооронбай Жеенбеков готовий піти у відставку з посади президента Киргизстану 09.10.2020\nСооронбай Жеенбеков заявив, що готовий піти у відставку з посади президента Киргизстану після нових парламентських виборів та відставки уряду.\nУ Киргизстані силовики затримали експрезидента Атамбаєва 10.10.2020\nМісцева служба нацбезпеки затримала Алмазбека Атамбаєва в рамках справи про організацію масових заворушень.


У Миколаєві відбулося спортивне свято для дітей з особливостями розвитку «Так, я можу!» — Асоціація футболу Миколаївської області\nУ Миколаєві відбулося спортивне свято для дітей з особливостями розвитку «Так, я можу!»\nУ четвер, 23 вересня, у СК «Надія» відбулося регіональне свято «Так, я можу!», яке спрямоване на підтримку дітей з інвалідністю та особливостями ментального розвитку шляхом залучення їх до спорту.\nСвято спорту відбулося завдяки міжнародному благодійному фонду Parimatch Foundation та за участі ГО «Усмішка дитини», Миколаївського фізкультурно-оздоровчого клубу інвалідів «Вікторія», футбольного клубу Victory, жіночого футбольного клубу «Ніка». Також підтримали фестиваль управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради, Асоціація футболу Миколаївської області, Миколаївська дитячо-юнацька спортивна школа для осіб з інвалідністю, Миколаївський обласний центр фізичного здоров’я населення «Спорт для всіх» та Миколаївський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт».\nНа початку заходу до присутніх з вітальним словом звернулися заступник голови Асоціації футболу Миколаївської області Олександр Балакін та начальниця управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради Ірина Бондаренко.\nУ фестивалі взяли участь діти, які навчаються у Миколаївській ЗОШ-інтернаті І-ІІІ ступенів №3, комунальному закладі Миколаївська спеціальна школа №3, комунальному закладі Миколаївська спеціальна школа №2 та діти з МТЦ соціального обслуговування Центрального району.\nНа учасників свята очікувала насичена спортивна програма, у якій кожен міг спробувати себе у футболі, фехтуванні та легкій атлетиці. Але перед тим, як приступити до заходів, організатори не забули і про веселу розминку.\nНа кожній локації діти взяли участь у майстер-класах та спробували свої сили у різних видах спорту. Зокрема у футболі учасники під дбайливими настановами гравчинь ЖФК «Ніка» та їх тренерки Яни Манчик тренувались у веденні м’яча між фішками, влучності ударів, набиванні м’яча та просто отримували задоволення від гри.\nПісля завершення тренувань жоден учасник заходу не залишився без подарунку: кожен отримав пам’ятну медаль, грамоту, браслет, кульку та солодкий пряник.\nФоторепортаж з заходу:\nPrevious «Шевченкове» у центральному матчі 17 туру чемпіонату АФМ розгромило «Арарат»\nNext «Воднік-Євровнєшторг» у напруженому матчі чемпіонату АФМ переміг «Суднобудівник»


Через п’яного адвоката загинула дитина – Новини криміналу | PMG.ua\nЧерез п’яного адвоката загинула дитина\nКримінал 8 листопада 2019 року, 21:30 2016 ФОТО\nПодія трапилась у липні 2019 року у селі Мала Добронь Ужгородського району. Як встановлено у ході досудового розслідування, водій автомобіля «Mitsubishi Outlander», не впорався з керуванням та з’їхав у кювет, де наїхав на 11-річну дівчинку, яка там гралася. Від отриманих травм дитина загинула на місці аварії.\nЧитайте також: Поховали 8-річну дівчинку, на яку наїхало авто\nПідозрюваний – 35-річний місцевий адвокат, на момент скоєння аварії перебував у стані алкогольного та наркотичного сп’яніння. Наразі у цій справі триває судовий розгляд по суті.\nНагадаємо, авто наїхало на 10-річну дитину та її дідуся.


Так іде час... ): Дружини дияволів\nЯ сьогодні зачиталась історією третього рейху. Вірніше, почала історією НСДАП, і якось непомітно сковзла на своє, жіноче.\nПротягом декількох днів навесні 45го відійшли, доста безславно, з цього світу Муссоліні, Гітлер, Геббельс. Історичний хрестоматійний факт.\nЗвернула увагу на фото їхніх подруг, коханок, дружин. Усі, Клара Петаччі, Ева Браун і Магда Геббельс - жінки неординарної краси, то ж їхнім партнерам не дивуюсь.\nДивуюсь самим жінкам.\nЯкщо вони всі були амбіційними - то чому саме так скеровували свої амбіції?\nМагда Геббельс, як відомо, була великою шанувальницею Гітлера, і казала вголос, що її місце - коло нього. Але ж під кінець війни настільки зачарованою вона не була. І Ева Браун не мусила виходити заміж за день до своєї смерті. А Клара Петаччі могла б пережити Муссоліні на багато років, якби не відмовилась його залишити.\nЩо могло прив’язувати вельми цікавих, красивих, і досить освічених на той час жінок до чоловіків з кривавими іменами? Настільки, аби добровільно вибрали, згідно весільним побажанням, смерть в один день?\nОпубліковано un.known о 19:28\nМітки: жінки, стосунки\nщо могло пов’язувати? ))\nта звісно, що слава, влада, гроші, "вищий світ"...\nа коли скуштуєш усе це, то й смерть можна прийняти.\nзгадайте, як алфьорова [закреслено]понтувалася[/закреслено] страшила всіх, що накладе на себе руки, бо хоче, щоб усі запам’ятали її молодою.\n13 грудня 2009 р. о 00:12\nгадаю все занадто притягнуто за вуха, до чого тут мусоліні? і що "кривавого" у його імені? таке враження ніби жінки проводили вільний час у катувальнях допомагаючи чоловікам на роботі. наприклад у мусоліні до останнього часу, до часів "республіки сало" взагалі нема жодних звинувачень у якихось репресіях чи вбивствах. і жінок цьому життелюбивому пану вистачало завжди.\n13 грудня 2009 р. о 07:15\n4 Святослав Денисенко\nПринаймі причетність Муссоліні до фашизму Ви не будете заперечувати?\nЯ не претендую на якийсь історичне дослідження і в жодному випадку не засуджую нікого. Нехай вони керувались, чим керувались - я просто дивлюсь на це як жінка, і питання моє викликане цим поглядом, не поглядом історика.\nЩодо катувань - Вам, без сумніву, відоме більш ніж дивне хоббі пані Кох...\nІ мені це спадало на думку, але у випадку Еви Браун дійсними є тільки гроші... Хоча заради них йдуть на більші жертви...\n13 грудня 2009 р. о 09:39\n2 unknown: влада цікавіша за гроші...\nщодо єви браун та інших жінок -- чоловік, який має владу в очах жінки є значно привабливіший, аніж просто чоловік :-)\n13 грудня 2009 р. о 20:32\nА якщо ці жінки були не амбіційними? А просто любили свого чоловіка, як жінка чоловіка - сліпо і неупереджено? А про те, що робилося там "внизу" поза її особистим життям (репресії, вбивства) не знали, або просто не хотіли знати?\nМоже, вони просто були симпатичні простачки?..\n14 грудня 2009 р. о 09:48\nПро це (амбіційність) я говорила, власне, в дописі. Що, якщо це просто кохання?\nЗа що тоді кохали? Вірніше, як можна таких чоловіків кохати? Ми чогось про них не знаємо?\nЕву Браун простячкою можна ще назвати, от пані Геббельс - навряд...\n14 грудня 2009 р. о 13:07\n***За що тоді кохали? Вірніше, як можна таких чоловіків кохати? Ми чогось про них не знаємо?***\n"таких" це яких?! о_О\n16 грудня 2009 р. о 04:11\nСкажемо так, чоловіків, котрі свої ідеї ставили вище ціни людського життя. А кожне життя - малий космос, почуття, історія, минуле, майбутнє...\n16 грудня 2009 р. о 19:20\nціна людського життя -- взагалі поняття відносне.\nнаприклад, наша (та й майже усі решта) держава молодих юнаків вчить убивати заради інтересів кількох буржуїв.\nтак-так, я про військо говорю, ну а що це таке, як не школа убивств?\n7 січня 2010 р. о 15:58\nВсе це було!\nДля любителів кицьок (і котів)\nВідень, танцююча дама...


Правоосвітні заходи з нагоди відзначення в області Дня захисту дітей\nУ рамках проведення в області до Дня захисту дітей декади правових знань, працівниками відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти проводяться правоосвітні заходи.\nВідповідний захід проведено 29 травня цього року для дітей з особливими потребами Рожищенського навчально-реабілітаційного центру на тему: “Діти з особливими потребами: їх права, наші обов’язки”.\nУ цей же день головний спеціаліст відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Леся Романенко провела конкурс шкільних малюнків на асфальті з вихованцями Рожищенського будинку дитячої творчості на тему: “Я маю право!”.\nЗазначимо, що працівниками головного територіального управління юстиції, обласної державної універсальної наукової бібліотеки імені Олени Пчілки за участі читачів та учнівської молоді міста Луцька уже проведено інформаційно-правову годину “Права дитини в контексті формування прав людини” (25.05.) та бесіду “Проблеми дитячої безпритульності та бездоглядності в Україні”(26.05). Тут же в обласній книгозбірні постійно працюють книжкові виставки, презентації видань про права дитини та іншої літератури правового змісту.\nА сьогодні, 31 травня, напередодні відзначення Міжнародного дня захисту дітей, спеціалісти головного територіального управління юстиції в обласній науковій бібліотеці імені Олени Пчілки проведуть черговий захід, під час якого розкажуть про захист прав дітей в Україні; про основні положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; про порядок звернення до Європейського суду з прав людини. Також відбудеться відкриття виставки робіт учасників Всеукраїнського конкурсу шкільних малюнків “Я маю право!”.


Проблема відповідальності вчених за наукові відкриття у драмі Б. Брехта “Життя Галілея” | Твори на вільні теми\nГоловна ⇒ 💗Твори на вільні теми ⇒ Проблема відповідальності вчених за наукові відкриття у драмі Б. Брехта “Життя Галілея”\nПроблема відповідальності вчених за наукові відкриття у драмі Б. Брехта “Життя Галілея”\nЩе кілька десятків років тому мало хто в нашій країні міг уявити, наскільки доступними та зручними можуть бути досягнення новітніх високих технологій. Сьогодні майже в усіх родинах із середнім та високим достатком є домашній персональний комп’ютер, найчастіше підключений до мережі Інтернет. Із великим задоволенням ми користуємося маленьким кишеньковим комп’ютером – мобільним телефоном, який дає можливість у будь-який момент зв’язатися з потрібною людиною.\nНовий час змінює свідомість, прискорюються процеси глобалізації.\nПроте кожне наукове відкриття, кожна технічна новація призводить до наслідків печальних. Особливо коли ультрасучасна технологія стає заручником недобрих людських намірів або просто потрапляє до рук неуків, бездарностей, недбалих, невідповідальних людей.\nНаприклад, наприкінці XX ст. в Україні “мирний” атом став причиною радіаційного забруднення великої території родючої землі, тяжких захворювань та смертей людей. Наслідки Чорнобильської катастрофи остаточно не зникнуть із поколінням її очевидців, а будуть проявлятися у вигляді генетичних мутацій та погіршення стану здоров’я онуків тих, хто вважав пожежу\nна атомній станції не таким уже й великим лихом та свято вірив у всемогутність радянського уряду.\nУ середині XX ст. над японськими містами Хіросімою та Нагасакі було проведено антигуманний, жахливий за своїми наслідками експеримент. Даремно називати навіть кількість загиблих унаслідок атомного бомбардування, бо кожна людська смерть – це страшна трагедія. Ці дві події пов’язані між собою багато чим, хоча схематично цей зв’язок можна зобразити так: наукове відкриття – людське страждання і смерть.\nПостає одвічне питання: хто винен? Безперечно, винні ті, хто ухвалив рішення та здійснив атомне бомбардування, ті, хто своєчасно не зреагував на пожежу в атомному реакторі. Але найбільша провина і відповідальність лежить на тих, хто “подарував” людству можливість користуватися тим самим атомом.\nТалановитий науковець завжди дивиться на світ не так, як інші: він здатен побачити невидимі іншим закономірності, маніпулювати найрізноманітнішою інформацією, проводити досліди, експерименти. Результатом цієї діяльності є відкриття, які, у свою чергу, можуть принести людству користь або шкоду.\nПроблема відповідальності вчених за свої наукові відкриття своєрідно розкривається у п’єсі Б. Брехта “Життя Галілея”. Слід зазначити, що початковий задум драматурга зазнав істотних змін у 1938-1939 pp.\nБрехт пише першу редакцію п’єси, в якій намагається відобразити складну роботу підпільних організацій. Образ Галілея трактувався в позитивному ключі. Проводилася паралель між діяльністю антифашистів у Третьому рейху та науковою діяльністю Галілея після відомого відречення.\nТак само, як антифашисти використовували хитромудрі тактичні прийоми для того, щоб донести слово правди народу, діяв Галілей після знущань інквізиції. У цьому аспекті відречення Галілея було необхідною передумовою продовження його наукової роботи.\nГеній відрікся, але то був лише винахідливий маневр. Пильні інквізитори були заспокоєні, проте Галілей не залишав науку, як і раніше проводив різноманітні досліди, результати яких записував і пересилав за кордон.\nОбраз Галілея не є статичним від початку і до кінця п’єси. Перші сторінки твору – Галілей на порозі відкриття, яке змінить світогляд його сучасників. Він свято вірить у. силу розуму. Він шанує авторитет античних учених, він цінує досягнення своїх попередників, але водночас бачить і їхні помилки: “Всесвіт раптово втратив свій центр і відразу ж здобув незліченну кількість центрів. Тому тепер будь-яка точка може вважатися центром, будь-яка і жодна з них.\nТому що світ, виявляється, дуже просторий”. Наука в серці, в думках, в діях Галілея. Він знає, що йому треба сплатити за їжу, натомість купує книжки.\nГалілей впевнений, що старі часи минають, натомість настають нові часи. Уже більше ста років людство ніби щось очікує. Усе рухається, перед людьми постає велике і важке завдання – люди хочуть знати причини всього того, що є на світі. Багато існує того, що люди вже пізнали, але набагато більше залишається поза межами пізнання. У діалозі з Андре Галілей запалює серце свого учня жагою нових відкриттів, жагою нового знання.\nМи, читачі, як і наївний Андре, пристрасно переймаємося захопленням цих геніїв епохи Відродження.\nЗвісно, Галілей спирався на концепцію геліоцентричної системи світу, що належала польському астроному Копернику. Заслуга Галі-лея полягала в тому, що він підтвердив теорію попередника своїми астрономічними відкриттями з одного боку, а з іншого – пішов усупереч офіційній церковній доктрині, бо, як відомо, вчення Коперника було заборонено католицькою церквою майже до середини дев’ятнадцятого століття. Сама думка про безмежність Всесвіту, про те, що Земля не є центром всієї світобудови, вступала в протиріччя із церковними уявленнями про світ та роль у ньому людини.\nЗгідно із трактуванням цієї проблеми, що панувала впродовж середньовіччя,’ попри те, що світ існує для людини й вона стоїть на найвищому щаблі в ієрархії істот, яких створив Бог, людина не є самодостатньою, а має значення тільки у своєму ставленні до Бога, у понятті гріха та вічного спасіння, якого неможливо досягти, спираючись тільки на власні сили.\nЦерковній установі, як представнику Бога на землі, надавалися великі можливості регулювання людських стосунків на всіх рівнях – і морально-етичному, і соціальному. Зауважимо, що в п’єсі церковна влада символізує будь-яку земну владу.\nНавіть на початку свого шляху Галілей ставить під загрозу життя інших людей: доньки Вірджинії, учня Андре, економки. Його бачення світу до певного моменту відповідає гуманістичній концепції Відродження, яка передбачала новий тип людської особистості – багатобічної, вільної, незалежної від традицій, із розвинутим почуттям власної гідності у стосунках із сучасниками й попередниками в історії.\nАле вже пізніше Галілей може реально побачити наслідки своєї діяльності. Він уважно вислуховує сумну сповідь маленького ченця: звичайні люди завжди вірили в те, що вони знаходяться під опікою вищої сили, а весь світ створений як театр для того, щоб вони гідно могли зіграти свої великі та маленькі ролі. Нове знання дарує лише розпач: немає сенсу в тому, щоб голодувати, немає сенсу в тому, щоб виснажливо працювати; усі життєві негаразди – це не випробування сил.\nНе може Бог жити, як це стверджує Галілей, лише в серцях людей; він повинен існувати десь там… пильно стежачи за своїми дітьми, грішними людьми. Яблуко з дерева пізнання гірке! Чи це не найбільший гріх – розумом наблизитися до Бога!\nПроте Галілея більше бентежить те, як він сам скористався наслідками своєї наукової роботи. Він віддав свої знання тим, хто наділений владою, і, хоча був так само сильний, як і влада, не зміг використати ці знання на благо людства.\nГалілей міг протистояти авторитетам минулого, але сучасні авторитети перемогли його. У мить відчаю Галілей промовляє: “Якщо б я вистояв, то вчені-природознавці могли б створити щось на зразок Гіппократової присяги лікарів – урочисту клятву використовувати свої знання тільки на благо людства!”\nВ устах людини, яка жила у час земних відкриттів, ці слова звучать пророче. Але не слід забувати, що винаходи того часу сприяли прогресу і не загрожували, як винаходи сучасності, всьому людству. Особистості Відродження визначили два винаходи: друкарський верстат і компас. Результатом їх застосування були поширення й примноження знань, великі географічні відкриття.\nУ цей же час була створена артилерія – новий хитромудрий засіб знищувати собі подібних.\nСучасні технології сприяли створенню нових приладів, що полегшували існування людей у всіх куточках земної кулі. З іншого боку, ті самі технології були використані для створення високоефективної зброї. Можна побачити певну закономірність: чим більше розширюються обрії людського пізнання, тим глобальніша загроза нависає над людством як таким.\nЯкщо прогнозувати розвиток людства, спираючись на цю закономірність, починаєш переживати не тільки за долю матінки землі але й Всесвіту!\nтвір на тему моє улюблене свято\nПроблема моральної відповідальності вчених за наслідки наукових досліджень (за драмою Б. Брехта “Життя Галілея”) Людина від природи наділена розумом і здатна поліпшувати умови свого життя. В наші часи особливо став помітним науковий та технічний прогрес. Та чи завжди відкриття,...\nДрама Бертольда Брехта “Життя Галілея”. Проблема моральної відповідальності вчених за наслідки наукових досліджень УСІ УРОКИ СВІТОВОЇ ЛІТЕРАТУРИ 11 клас II семестр ІЗ ЛІТЕРАТУРИ ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ XX СТ. УРОК № 34 Тема. Драма Бертольда Брехта “Життя Галілея”. Проблема моральної...\nХарактеристика образу Галілея за драмою Б. Брехта “Життя Галілея” Галілео Галілей – італійський вчений доби Відродження, що підтвердив геліоцентричну теорію світобудови. Його історією життя зацікавився відомий німецький письменник Бертольд Брехт і згодом написав драму...\nТрагічна доля Галілея (за драмою Б. Брехта “Життя Галілея”) Бертольд Брехт (1898-1956) своєю світовою славою зобов’язаний театру. Наприкінці 20-х років Брехт сформовує теорію “епічного театру”, який був протилежністю “драматичному”. Головний принцип епічного театру Брехта...\nСкорочено “Життя Галілея” Брехта Пані Сарті, економка Галілея, мати Андреа. Людовіко Марсілі, багатий молодий чоловік. Пріулі, куратор університету. Сагредо, друг Галілея. Вірджинія, донька Галілея. Козімо Медічі, великий герцог Флоренції....\nНеоднозначність образу головного героя твору Бертольда Брехта “Життя Галілея”. Інтелектуальний характер драми УСІ УРОКИ СВІТОВОЇ ЛІТЕРАТУРИ 11 клас II семестр ІЗ ЛІТЕРАТУРИ ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ XX СТ. УРОК № 35 Тема. Неоднозначність образу головного героя твору Бертольда Брехта...\nСкорочено – ЖИТТЯ ГАЛІЛЕЯ – БЕРТОЛЬД БРЕХТ 11 КЛАС БЕРТОЛЬД БРЕХТ ЖИТТЯ ГАЛІЛЕЯ Дійові особи: Галілео Галілей. Андреа Сарті. Пані Сарті, економка Г а л і л е я, мати Андреа. Людовіко...\n“Життя Галілея” (стислий переказ) скорочено – Бертольд Брехт Час дії – XVII століття. В Італії у містечку Падуя живе вчитель математики та астрономії Галілео Галілей. Понад усе він хоче підтвердити теорію Коперника про...\n« До свободи завдяки боротьбі\nЖИТТЄВИЙ ШЛЯХ О. С. ГРИБОЄДОВА »


Калушанин, який до смерті забив 30-річну жінку, проведе за ґратами десять років | ВІКНА. Новини Калуша та Прикарпаття\nКалушанин, який до смерті забив 30-річну жінку, проведе за ґратами десять років\n9 жовтня колегія суддів Калуського міськрайонного суду винесла вирок калушанину, якого обвинувачували в умисному вбивств.\n17\tЖовтня, 2020, 16:00\tКалуш\nІлюстрація. Злочин був скоєний у стані алкогольного сп'яніння\nНагадаємо, що трагедія сталась в ніч на неділю 28 квітня минулого року в Калуші — в себе вдома 50-річний калушанин до смерті забив 30-річну знайому. Обоє були в стані алкогольного сп’яніння. Вранці, коли зрозумів, що накоїв, чоловік сам викликав поліцію, інформують "Вікна".\nЯк випливає з оприлюдненого у Єдиному реєстрі судових рішень вироку, між злочинцем і його жертвою, які разом вживали алкогольні напої, виник словесний конфлікт, який переріс у жорстку розправу: господар помешкання взяв до рук дерев`яну палицю, якою наносив потерпілій цілеспрямовані удари по тулубу та голові. В загальному обвинувачений завдав потерпілій не менше восьми ударів в ділянку голови, не менше дев’яти — в ділянку грудної клітки, та не менше трьох ударів — в ділянку живота. Причиною смерті потерпілої стала закрита черепно-мозкова травма.\nУ судовому засіданні обвинувачуваний не заперечував, що наносив потерпілій удари кулаком в область голови, що вдарив її головою до сходів та що бив палицею по ногах, однак заявив, що не хотів вбивати жінку.\nДоводи обвинуваченого про те, що умислу вбивати потерпілу він не мав, як зазначено у судовому рішенні, спростовуються локалізацією та характером тілесних ушкоджень, а також їх кількістю. Суд кваліфікував дії обвинуваченого за частиною 1 статті 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.\nТакож суд врахував ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що він самостійно повідомив поліцію про злочин, та що на даний час шкодує про свої дії. Вироком суду чоловіку призначено покарання — десять років позбавлення волі.


6 категорій людей, кого не можна брати в хресні батьки: все про таїнство хрещення\nОбряд хрещення дитини – дуже важливе таїнство в житті малюка. Вважається, що з цього моменту він знаходить духовних батьків. Щоб його життя вдало склалося, а таїнство пройшло за всіма канонами, хресних потрібно вибирати правильно. Кого ні в якому разі не можна брати в куми? Розберемося далі.\nВрахуйте, що після таїнства хрещення поміняти духовних батьків дитині не можна. Так що підходите до вибору хресних більш ніж відповідально.\nКого категорично не можна брати в хресні?\nДівчат молодших 14 років і юнаків молодше 15 років. Церква вважає, що занадто юні хресні не зможуть прищепити дитині духовні ази.\nМонаха і черницю заборонено брати в хресні.\nЛюдей, які стpaждають будь-якими пcихiчними зaxворювaннями.\nСімейну пару. Хрещені не повинні бути пов’язані сімейними узами між собою. До речі, кумам також заборонено одружуватися між собою. Тому друзів, які перебувають в тривалих стосунках, краще не беріть в хресні.\nВласні батьки дитини не можуть стати для нього духовними наставниками.\nНе може хрестити дитину людина іншої віри: мусульманин, буддист або атеїст. Бути «просто дуже хорошою людиною» в цьому випадку мало.\nЗабобони про хрещення\nБагато хто вважає, що не можна брати хресною дівчинці незаміжню жінку, а хлопчику – неодруженого чоловіка. Мовляв, вони відберуть щастя у дитини.\nТакож в народі є марновірство, що вaгiтні не можуть хрестити дітей. Ніби, хрещена віддасть частину своєї життєвої сили і втратить немовля.\nВважається, що вдови і вдівці також не можуть хрестити дитину, тому що можуть передати свою нещacливу долю малюкові.\nПогана прикмета, якщо в хресні беруть людину, у якого помер хрещеник. Вважається, що малюк може повторити лиxу долю.\nУ жодного з цux марновірств немає християнського підтвердження. Священнослужителі кажуть, що прикмети про хресних не збуваються. Але якщо ви все ж сумніваєтеся у виборі духовних батьків своєму малюкові, зверніться до служителя в церкві. Він завжди зможе вам відповісти на всі найбільш хвилюючі питання про це таїнство.


Бровари - сайт міста :: Громада Броварів за безкоштовний «Ентузіаст»\nГромада Броварів за безкоштовний «Ентузіаст» 05.04.2013\nУ Броварах на площі неподалік від супермаркету «Форум» відбулася акція на захист клубу «Ентузіаст», який тривалий час був центром культури та творчості для мешканців Торгмашу. Дійство проходило у форматі ігор та розваг для дітлахів та їхніх батьків. У такий спосіб вихованці та колишні педагоги-організатори клубу «Ентузіаст» хотіли привернути увагу людей до загрози, яка нависла над єдиним у мікрорайоні центром дозвілля дітей та дорослих. За словами організаторів акції, міські чиновники хочуть перетворити клуб «Ентузіаст» на звичайні платні гуртки. Проте громада міста переконана, що кожен мікрорайон має право на свій міський клуб, де можуть розвивати свої таланти і діти, і дорослі, де мають проходити творчі зустрічі та тематичні вечори, вікторини та святкові програми. І все це має бути безкоштовно. Протягом двох тижнів збираються підписи під зверненням до міського голови, у якому просять надати клубу «Ентузіаст» статус міського клубу, підпорядкувати його відділу культури. Станом на сьогодні уже зібрано близько тисячі підписів.


ДНЗ № 20 - Сторінка фізінструктора\nСпорт стає засобом виховання тоді, коли він - улюблене заняття кожного. (В.Сухомлинський)\nФізичне виховання - це процес, спрямований на засвоєння життєво важливих рухів у процесі життя дитини.\nФізичне виховання в дитячому садку здійснюється всією системою різноманітних організаційних форм: заняття фізкульутрою, ранкова гіманстика, рухливі ігри, фізкульутрні хвилинки, динамічні паузи, тощо.\nФізкультурні заняття проводяться увсіх вікових гурпах, переважно в першій половині дня. залежно від віку змінюється ітривалість занять з фізкультури:\nдля дітей 3-го року життя - 15-20 хв;\nдля дітей 4-го року життя - 20-25 хв;\nдля дітей 5-го рок ужиття - 25-30 хв;\nдля дітей 6-го року життя - 30-35 хв.\nЗаняття з фізкультури є щоденнимим. Вони проводяться двічі на тиждень за загальним розкладом занять, та тричі - під час прогулянок, поза навчальною діяльністю.\nСпортивно-ігровий комплекс — лідер серед домашніх методів оздоровлення, що дає змогу стати міцнішим, спритнішим, гнучкішим. Заняття на комплексі допоможуть дитині сформувати поставу, зміцнити м'язи ніг, спини, живота, рук, позбутися зайвої енергії. Загалом він сприяє повноцінному фізичному розвитку дитини.\nУкомплектуйте спортивно-ігровий комплекс найнеобхіднішим: канатом, драбиною з мотузки, гумовою ліаною, гойдалкою, кільцями, турніком та дерев'яною драбиною. Мінімальний набір — дерев'яна драбина з турніком.\nЗа можливості урізноманітніть домашній спортивно-ігровий комплекс. Установлення двох дерев'яних драбин дасть можливість дитині не просто підніматися і спускатися, а й перелазити з однієї на іншу. Похило розміщена на невеликій висоті дошка дасть мож-ливість з'їжджати.\nРозміри гімнастичних снарядів розраховуйте так, аби вони відповідали антропоме¬тричним даним дитини. Так, відстань між перекладинами драбини встановлюють з урахуванням росту дітей, діаметр перекладин має бути таким, щоб дитині було зруч¬но охопити його рукою.\nПід час занять дитини на спортивно-ігровому комплексі покладіть на підлогу гімнас-тичний мат. Його можна замінити товстим килимом, матрацом, басейном із пластико-вими кульками. Це необхідно, аби під час зістрибування зі снарядів дитина не травму-валася, зокрема не пошкодила стопи.\nТакож придбайте мале фізкультурне обладнання: м'ячі різних розмірів, обруч, палицю, скакалку. Для розвитку правильної постави можна самим виготовити торбинки з піс¬ком для носіння на голові.\nВправи на снарядах упроваджуйте поступово: нехай спочатку дитина виконує їх під ва-шим наглядом, а після успішного опанування — самостійно.\nПам'ятайте, що заняття не повинні бути занадто тривалими. Вони мають піднімати на¬стрій дитини, але не втомлювати.\nОбов'язково враховуйте бажання дитини, дозвольте їй самостійно обрати цікавий для себе вид спорту. Також зверніть увагу на здібності та темперамент дитини. Якщо при-мушувати дитину — вона буде перебувати в стані постійного стресу.\nОбов'язково пройдіть з дитиною медичний огляд або проконсультуйтеся з лікарем. Навіть якщо дитина має вигляд абсолютно здорової, у неї можуть бути малопомітні проблеми, що за підвищених фізичних навантажень можуть стати серйозним захво-рюванням.\nВирішіть, якою буде кінцева мета усіх занять — усебічний розвиток та зміцнення здоров'я дитини або професійна спортивна кар'єра. Якщо вибір буде на користь другого варіанта, важливо розуміти, що іноді тренувальний процес шкодить інтелектуальним здібностям, а досягнути результатів може не кожна дитина.\nПроаналізуйте відгуки про майбутнього тренера: його стиль спілкування з дітьми, рі¬вень професіоналізму, розумність фізичних навантажень. Під час першого відвідування поспілкуйтеся з ним, попросіть дозволу поспостерігати за заняттям.\n• чи вимагає тренер, аби діти дотримувалися правил і використовували на¬лежні засоби захисту;\nЗверніть увагу на те, в якому стані перебуває дитина після занять. Якщо щось насторо-жує, зокрема сильна втома, збудженість, біль у суглобах або м'язах, поговоріть з трене-ром, він має пояснити вам, чому так відбувається. Якщо у нього немає пояснень, звер-ніться до лікаря.\nПам'ятайте, в дошкільному навчальному закладі медична сестра може порадити, який вид спорту ліпше для вашої дитини з огляду на стан її здоров'я. А практичний психолог зможе дати поради з огляду на особливості характеру, темпераменту дитини.\nКомплекс вправ з лікувальної гімнастики для зміцнення опорно-рухового апарату\nХодьба по колу на носках, на п'ятках, з високим підніманням колін.\nВихідне положення — стоячи, ноги нарізно, руки на поясі. Діти роблять пружні нахили тулуба назад. Таз слід подавати вперед. Вправу повторюють 8-12 разів.\nВихідне положення — стоячи на колінах, руки на поясі. Діти роблять нахили тулуба назад, прогинаючись у попереку. Вправу повторюють 8-12 разів.\nВихідне положення — стоячи на колінах, з упором на руки. Діти вигинають спину вгору, потім прогинаються в попереку. Кожне положення утримують 6-8 с. Вправу повторюють 6-10 разів.\nВихідне положення — навколішки. Діти почергово відводять прямі ноги назад, прогинаючись у попереку. Вправу повторюють 8-12 разів для кожної ноги.\nВихідне положення — сидячи. Діти піднімають таз, відводять голову назад та прогинаються, не згинаючи коліна. Положення утримують 6-10 с. Вправу повторюють 8-12 разів.\nВихідне положення — лежачи на спині, руки уздовж тулуба, ноги зігнуті. Діти піднімають таз та прогинаються. Положення утримують 6-10 с. Вправу повторюють 8-12 разів.\nХодьба по колу в повільному темпі. Вправи на відновлення дихання.


Представлений Mercedes-Benz GLE | Car.News - автомобільні новини\nПредставлений Mercedes-Benz GLE\n20 грудня, на закритому предпоказі, був представлений новий кросовер Mercedes-Benz GLE . Цікаво, що на новинку вже відкрито збір попередніх замовлень. Ціни на автомобіль коливаються від 4 650 000 рублів за “стартову” комплектацію до позначки 6 230 000 рублів, з якої починаються топові версії\nНовий кросовер відрізняється численними нововведеннями в плані техніки та оснащення. Наприклад, автомобіль обладнаний поліпшеною системою повного приводу 4MATIC і активною підвіскою E-ACTIVE BODY CONTROL. Окремої згадки заслуговує революційна мультимедійна система MBUX з голосовим управлінням. MBUX (Mercedes-Benz User Experience) є повноцінним комплексом з елементами штучного інтелекту, оновлення «по повітрю» і самонавчанням.\nЗа словами Марії Морозової, директора департаменту продажів легкових автомобілів АТ «Мерседес-Бенц РУС»: «Цей клас автомобілів в нашій модельній лінійці є одним з лідерів продажів. Він входить у першу трійку найбільш продаваних моделей Mercеdes-Benz в Росії. А якщо ми заглянемо в майбутнє, то це наш перший позашляховик, на якому буде стояти позначка Made in Russia: його виробництво заплановано на споруджуваному заводі в Есипово».


1 МЛРД ДОЛАРІВ ФІНАНСУВАННЯ ЗАЛУЧЕНО ЗА АГРАРНИМИ РОЗПИСКАМИ!!! - Аграрні реєстри\n1 МЛРД ДОЛАРІВ ФІНАНСУВАННЯ ЗАЛУЧЕНО ЗА АГРАРНИМИ РОЗПИСКАМИ!!!\nЗа 5 років використання аграрних розписок, спочатку на рівні тестування в регіонах, а згодом і по всій країні, інструмент підтвердив на практиці свої переваги – дозволив фермерам вчасно купувати насіння, засоби захисту рослин, паливо та добрива, поповнювати робочий капітал чи інвестувати в нові проекти. Знадобилося майже 2,5 роки, щоб загальний обсяг фінансування за аграрними розписками перевищив 1 млрд гривень. Однак подальший темп розвитку побив усі рекорди і вже у квітні 2020 року обсяг фінансування на ринку вперше досяг позначки у 1 млрд доларів. Таким чином, за наступні 2,5 роки ринок аграрних розписок виріс більше ніж у 25 разів! Це унікальний результат для сегменту агрофінансування та аграрного сектору загалом.\nСьогодні сотні фермерів розвивають свої підприємства за допомогою аграрних розписок, а десятки кредиторів можуть пропонувати більш ефективні технології та продукти, в тому числі і інноваційні фінансові рішення. Перші значні результати також показали, що аграрні розписки як інструмент фінансування успішно пройшли перевірку масштабом та залишаються доступними та простими для агровиробників. Водночас, аграрні розписки залишаються надійним інструментом фінансування для кредиторів. Так, навіть зі зростаючими темпами видачі аграрних розписок рівень невиконання зобов’язань залишається низьким (близько 1-1,5%). Тож очікується, що висока позитивна динаміка застосування аграрних розписок на ринку збережеться і в майбутньому, навіть попри безпрецедентні виклики, з якими зіткнувся світ цієї весни.\nПрес-реліз IFC щодо першого мільярда доларів залученого фінансування за аграрними розписками за посиланням\nПрес-реліз Міністерства з розивитку економіки, торгівлі та сільського господарства за посиланням: https://agro.me.gov.ua/ua/news/vikoristannya-agrarnih-rozpisok-dozvolilo-agrariyam-zaluchiti-1-mlrd-dol-ssha


19 березня 2017, 16:33 | Релігійне краєзнавство | | 0 | | Код для блогу | |\nОдна з найдавніших вулиць 1127-річного Ужгорода – Капітульна – незважаючи на свій вік, нині доволі пожвавлена. На ній віддавна розташовано одразу кілька історичних, а нині, звісно, й туристичних «точок інтересу»: греко-католицький Хресто-Воздвиженський кафедральний собор, Ужгородський замок та Музей народної архітектури та побуту, або ж просто музей-скансен.\nПервісно ця вулиця називалася Замковою і була в місті єдиною (тобто, першою), яка знаходилася за межами оборонних споруд замку. Центр Мукачівської греко-католицької єпархії перенесли сюди наприкінці XVIII ст. І всю праву частину вулиці віддали єпархії. Незабаром тут розмістилася і катедральна капітула – дорадчий орган єпископа (він складався з семи каноніків, яких очолював декан капітули або протоєрей). Тому не дивно, що з часом за вулицею закріпилася назва Капітульна. У Радянський час, після Другої світової війни, коли Закарпаття перейшло від Угорщини до складу України (себто УРСР), стародавня вулиця отримала «горду» на той час назву Кремлівська. За часів незалежності вулиці повернули її історичну назву — Капітульна. На ній немає жодної сучасної споруди, кожен дім за своє життя був свідком дивовижної історії вулиці і краю, бачив легендарних людей.\nЄзуїти і Другети\nОднак повернімося в історії до сивої давнини, бо вона цікава і варта уваги. Довгий час найпершу вулицю міста населяли люди, що працювали в замку та обслуговували його.\nУ середині ХVІІ століття володар міста Янош Другет вирішив заросити до Ужгорода зі Словаччини (м.Гуменне) єзуїтів. Історик та відомий дослідник минувшини Ужгорода Йосип Кобаль у книзі «Ужгород відомий та невідомий» пише: «Він (Янош Другет, — авт.) 31 липня 1640 року видав фундаційну грамоту про перенесення єзуїтської колегії у наше місто... Він за власний кошт придбав для колегії землю і відселив звідти містян...». Окрім цього орден отримав від володаря село в Ужгородському районі (нині село Концово), виноградники й сади в Ужгороді та немалу суму грошей. І єзуїти почали будуватися, використовуючи дрова з Невицького лісу, торгували вином, пивом та будівельними матеріалами. Натомість Янош Другет просив отців молитися за нього та його нащадків.\nНа будівництві єзуїтського комплексу – колегії, школи та церкви – працювали ужгородські та гуменянські робітники. Невеличка церква з однією вежею була збудована останньою і була посвячена Воздвиженню Чесного Хреста. Йосип Кобаль розповідає, що в 1728 році Католицька Церква, що була побудована на території замку, згоріла, тому єзуїти вирішили розширити свою колегіальну церкву і протягом 1732-1740 рр. був споруджений новий єзуїтський костьол у пізньобарокковому стилі. У 1773 році єзуїти покинули Ужгород, оскільки Папа Климент Х розпустив орден...\nВже за два роки, у 1775-му, імператриця австрійська Марія-Терезія переносить з Мукачева до Ужгороду центр Мукачівської греко-католицької єпархії, а двірцевий архітектор пропонує перетворити єзуїтську церкву на кафедральний собор. «Перебудова й пристосування до греко-католицького обряду тривали кілька років, — пише історик Кобаль, — і були завершені в 1779 році. ... Урочисте освячення Воздвиженського соборного храму відбулося на день іменин цісарівни Марії Терезії 15 жовтня 1780 року єпископом Андрієм Бачинським, який з того часу напостійно замешкав у своїй резиденції».\nІмператриця також віддала єпархії пустуючий замок та ліву сторону тоді ще Замкової вулиці. Коли до Ужгорода перебралися катедральна капітула та єпископ, отримані в дар володіння почали освоюватися. Таким чином, за кілька років вулиця перетворилася на всуціль «церковну».\nДонині тут збереглися будинки, у яких свого часу мешкали єпископи, вони вирізняються з-поміж інших своєю архітектурою. Інші, схожі одні на одного, тягнуться аж до кафедрального собору. В них мешкали каноніки. Тому і закріпилася за цією частиною вулиці неофіційна назва «Канонічний ряд». До речі, в одному з цих будинків сьогодні також мешкає нинішній єпископ Мукачівський Мілан Шашік.\nЗ тих пір, з плином часу, обличчя вулиці мало змінилося. Зі знакових моментів життя собору варто відмітити добудову двох дерев’яних дзвіниць на початку ХІХ ст.; новий вівтар та ікони роботи Георгія Ревеса, які замовив для собору єпископ Василь Попович (1846). Великий образ на стелі «Воздвиження Чесного Хреста Господня» виконав Фердинанд Видра, який розписав багато закарпатських церков. А в середині ХХ ст. плафон собору розмальовував монументальним розписом Воздвиження Чесного Хреста Йосип Бокшай. Він же виготовив і кольорові вітражі на вікні у секрестії.\nНавіть небагато ужгородців знають, що в підземеллях храму є крипта, де ховали заможних католиків. Тут є могила Андрія Бачинського, Олексія Повчія, Василя Поповича. Останнім тут поховали єпископа Теодора Ромжу, якого у 2001 році беатифікував Папа Іван Павло ІІ.\nКоли в 2010-х майстри взялися до реставрації собору, то на одній з фасадних стін у внурішньому дворі помітили гномон! Він свідчив про те, що колись тут був і діяв сонячний годинник.\nНамалювали його ще у ХVІІІ столітті, але згодом пам’ятку втратили – сонячний годинник зафарбували у радянські часи. Чотири роки тому зображення знову відновили. Над реставрацією працювали художники, астрономи та географи. Аби годинник показував точний час, коли на нього падає сонце – проводили спеціальні розрахунки, і тепер з 5 години ранку до 16 дня цей дивовижний пристрій точно вказує годину. Довкола «циферблату» відновлено напис «Час розкидувати каміння, і час збирати каміння». Це, до слова, перший (і один із трьох наявних) в області відреставрований сонячний годинник.\nКолегіум та препарандія\nОкрім собору на Капітульній є ще чимало особливих та цікавих нам споруд. Втім, боячись зловживати увагою читачів, розповімо лише про кілька з них.\nУ 1646 р. збудований отцями-єзуїтами колегіум почав свою освітянську діяльність. Єзуїти почали навчати хлопців шляхетного походження і робили це упродовж наступних 130 років (по 1785 рік), поки колегіум не було перетворено в Ужгородську гімназію. Піднімаючись по Капітульній до замку, зліва бачимо старовинний будинок з латинським написом «Orphaneum». Це колишній гуртожиток вчительської семінарії.\nВище вулицею, навпроти замку стоїть ще одна цікава споруда – її архітектура строга і мінімалістична, і тільки двері – майстерно різьблені, дерев’яні – говорять про те, що будівля стоїть тут не одне століття. Ця будівля є цінною пам’яткою історії, адже саме тут колись розташовувалася Ужгородська чоловіча греко-католицька вчительська семінарія.\nКолись, у 1794 р., перші кроки у її відкритті зробив мукачівський єпископ Андрій Бачинський. Окрім семінарї тут був ще й алумней (інтернат для студентів препарандії). Історик Йосип Кобаль пише, що «директор препарандії Юрій Дрогобецький вибудував каплицю, де згодом Йосип Бокшай намалював надпрестольну ікону «Христос серед дітей» (після закриття семінарії її було знищено)». З цією семінарією тісно пов’язане життя та педагогічна діяльність цілої низки відомих діячів Закарпаття, серед яких навіть і знаменитий президент Карпатської України Августин Волошин (він працював у семінарії з 1901, а з 1917 по 1938 був її директором).\nСтаровинна семінарія перестала існувати у 1947 році, коли в краї припинила діяльність Греко-Католицька Церква.\nЗамок і довкола нього\nЦе серце Ужгорода. Тут починалося місто, тут його першопочатки. Найперші згадки про Ужгородський замок зустрічаються задовго до загальновідомої згадки про місто арабським географом та мандрівником Мухамедом Аль-Ідрісі. «Одна із середньовічних хронік, – пише історик Йосип Кобаль, – «Діяння угорців», написана так званим Анонімом десь на початку XIIст. – відносить заснування ужгородської фортеці до IX ст. і пов’язує його з легендарним князем Лаборцем. Події, описувані Анонімом, відбувалися, як тепер встановлено, у 895 р.»\nЗвичайно, протягом такого часу споруда замку переживала немало змін і перебудов, дослідники стверджують, що від найдавнішого прото-замку дотепер збереглися лише частина фундаменту в підземеллях фортеці і подекуди давні карнизи з романським орнаментом.\nУ 1312 році замок переходить у володіння італійських братів Другетті, які допомогли королю Карлу Роберту з нової династії Анжу придушити повстання наджупана Петра Петені. Династія Другетів володіла замком 370 років.\n«У період, коли замок перебував у володінні роду Другетів (1322-1691), в фортифікаційному мистецтві відбувалися великі зміни, викликані переважно появою нових видів зброї, і в першу чергу зброї вогнепальної. Це все вимагало докорінної реконструкції замку, яка була здійснена в кінці XVI століття з використанням найновітніших досягнень фортифікаційного мистецтва Європи», – читаєм у Вікіпедії. Майстри реконструювали замок: вимуровали міцніші стіни, на всіх кутах споруди звели ромбовидні бастіони висотою в 10-15 метрів, висунуті за лінію квадрата стін — ці фрагменти укріплень збереглися дотепер. На площадках бастіонів було встановлено гармати. Роги бастіонів виклали квадратовими плитами з каменю.\nЗамок був майже неприступним: з північного боку була масивні високі кам’яні стіни, позбавлені бійниць, з півночі замок захищав кільоподібний бастіон. У плані замок був неправильним чотирикутником – це зумовлено рельєфом Замкової гори. З трьох боків споруду оточував рів завглибшки 8-10 метрів, через який до в'їзної брами було перекинуто підйомний міст. До наших днів збереглись отвори для ланцюгів, за допомогою яких міст піднімався. Товщина зовнішньої кріпосної стіни досягала від 2,5-3 м до 10-метрової висоти, вона збереглася і дотепер.\nПалац, що походить з XVI ст., має внутрішній дворик з видовбаним в скельній породі колодязем. Подейкують, криниця виходить в річку Уж, і качка, вкинена в криницю, щасливо випливе в річці. В стінах споруди збереглися таємні ходи, якими можна було проходити з одного поверха палацу на інший. Існує також легенда, що Ужгородський замок колись сполучався із сусідніми Невицьким і Середнянським. Цей переказ далекий від правди – таких довгих підземель ніхто не створював.\nУ 1715 році, коли Міклош Берчені відмовляється від цісарської амністії, Ужгородський замок на довгі роки перетворився на місце дислокації військового гарнізону. І коли через 66 років постало питання про перенесення Мукачівської греко-католицької єархії з Мукачева в Ужгород, то родинне гніздо Другетів було найпершим у списку «кандидатур». «Уже в 1773 р з Відня до Ужгорода прибув двірцевий архітектор Греннер і розробив грандіозний за масштабами та гідний єпископського сану план майбутньої резиденції та кафедрального собору, що органічно вписувався в старовинну архітектуру замку. Однак 136 000 флоринів, необхідних для реалізації проекту, в казні не знайшлося. Врешті-решт в замку вирішили розмістити духовну семінарію», – пише історик Кобаль.\nЗ 1946 року і по сьогодні в стінах замку розташований Закарпатський краєзнавчий музей. Ну а днями, 12 березня, якщо говорити геть точно, не витримав 200-річний кам’яний міст замку – обвалилась його частина. На щастя, унаслідок інциденту ніхто не постраждав. Директор Закарпатського краєзнавчого музею ім. Т Левицького Василь Шеба, розповів, що «сталося це тому, що міст старий. Йому уже більше 200 років. Він увесь зроблений «на глині», там цементу уже зовсім немає. Дощі вплинули на це … Вони потихеньку вимили глину, а каміння впало та й все». Нині міст відновлюють за кошти замку.\nНа подвір’ї замку в XIII столітті була збудована церква. Вона була зведена з тесаних каменів-квадрів, — пише Йосип Кобаль, — а довкола неї було розташоване кладовище. Другети перетворили церкву на родове місце поховання членів своєї родини. У XVI ст храм значно розширили, добудувавши спеціальну поховальну крипту.\n«Однак, – пише краєзнавець, – церква святого Юрія відома не тільки як місце поховання Другетів. У її стінах 24 квітня 1646 року була укладена Ужгородська церковна унія. ... Тут після святої Літургії 63 православні священики склали на руки єпископа Дьєрдя Якушича визнання католицької віри. Акт проголошення Ужгородської унії відбувся».\nУ 1728 році замкову церкву спопелила страшна пожежа. Вірники намагалися відновити її з часом, та безуспішно. І в 1762 році храм розібрали, матеріал використали для нового храму в центрі міста.\nЗрештою, з часом про церкву нагадувала лише глибока, обведена стіною яма та колишня крипта, в якій так і не знайшли жаданих скарбів...\nГеракл, Гермес та Турул\nНині замкове подвір’я прикрашають три скульптури: статуя Геракла, який от-от подолає отруйну Лернейську гідру (виготовлена в 1842р.). Неподалік на узбіччі стежки — покровитель торговців і мандрівників Гермес. Скульптуру відлили, ймовірно, на фрідєшівському залізоплавильному заводі в ХІХ ст.\nНу і ще одна вкрай цікава фігура на подвір’ї замку – міфічний птах Турул, як символ угорських племен, що прийшли в наш край. Міфічний птах, який тримає у дзьобі меч, є символом віднайдення батьківщини угорським народом. За угорськими легендами, він показав дорогу через Руські ворота давнім уграм, а під час повстання куруців під керівництвом Ференца Ракоці 1703 року нібито саме Турул приніс шаблю князю Ракоці — і перемогу повстанцям у першому переможному бої з австрійськими військами поблизу містечка Вилок.\nЧерез 200 років після славної битви (1903) на її місці встановили 18-метровий обеліск, увінчаний бронзовим турулом. Пам'ятка була демонтована після Другої світової війни (відновлена в 1989 р.), а скульптура сокола потрапила до Закарпатського краєзнавчого музею. На жаль, сучасні вандали позбавили бронзового птаха шаблі, яку Турул колись тримав у дзьобі...\nМузей-скансен та Шелестівська церква\nПоруч із замком розташовано Закарпатський музей народної архітектури та побуту. Це був один із перших скансенів в Україні. На 4 гектарах землі протягом п’яти років, 1965-1970 рр., з’явилися понад 20 різних житлових, господарських, громадських, культових споруд традиційної народної культури краю. Цікаво, що музей спроектовано таким чином, щоб показати народну архітектуру краю в плануванні одного села.\nНа найвищому місці скансену стоїть дерев’яна Святомихайлівська церква з с.Шелестова (Мукачівський район, 1777 р.). Це перлина музею. В деяких джерелах міститься інформація, що її будівництво було розпочато набагато раніше, а у 1777 році будівля була освячена та оновлена після проведення ремонтних робіт. «Коли у ХХ столітті у селі Шелестові був побудований мурований храм, дерев'яна Михайлівська церква відійшла у розпорядження шкіл в Ужгороді, – пише Вікіпедія. – У кінці 1920-х років надійшла пропозиція щодо придбання будівлі православною громадою Мукачева. Після цього церква була перевезена і освячена у місті Мукачеве 5 серпня 1928 року. Деякий час церква була недоглянутою, доки не потрапила на територію Закарпатського обласного музею народної архітектури та побуту в Ужгороді у 1972 році».\n«Шелестівська Михайлівська церква, – пише енциклопедія, – відноситься до класичного лемківського стилю народної школи зодчества і є єдиною такою церквою на території Закарпаття». Це одна з двох церков лемківського стилю на території України, які дійшли до нашого часу без глобальних архітектурних змін».\nНа початку ХХ століття архітектуру церкви дещо змінили: стіни зрубів поштукатурили, поверхні побілені. Взимку 2008 року провели реставраційні роботи, націлені на збереження від руйнації Шелестівської церкви. Деревина, яка використовувалась для виконання робіт, оброблювалась спеціальним антисептичним засобом, для захисту від шкідливих навколишніх чинників. Більшість об'єктів, що використовуються як реставраційні засоби, виготовлені з дуба.\nНу і насамкінець, говорячи про вулицю Капітульну, неможливо не зауважити мощеної бруківкою дороги. Вона тягнеться по всій вулиці, перед собором і аж до замку, та приносить чимало незручностей любителькам підборів. Але це стає геть неважливим, коли ви розумієте, що саме тут – найдавніша збережена бруківка Ужгорода! Історик Сергій Федака дослідив, що до середини ХІХ ст. вулиці Ужгорода не були замощені, за винятком невеликого майданчика перед тодішньою гімназією. Цей майданчик мостили ще 1806 року, оскільки він міститься на схилі Замкової гори і постійно заливається дощовими і талими водами. Цей простір замостили річковою галкою, який зберігся тут і досі...\nТаких куточків у місті над Ужем небагато. Проте саме на них відпочиваєш серцем і наповнюєшся силами, саме тут укріплюєшся в своїй приналежності до рідного краю...\nЙосип Кобаль. Ужгород відомий і невдомий. — Вид. 2, виправлене, – Львів, Світ, 2008.\nСергій Федака. Як замощувалися ужгородські вулиці. // газета «Світогляд»\nтеги до статті:Закарпаття,Собор Воздвиження Чесного Хреста в Ужгороді,Ужгород


Перша згадка про село датується 1616 роком.\nУ 1906 році село Барашівської волості Житомирського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 75 верст, від волості 20. Дворів 253, мешканців 1473.\nВ минулому село Білка було Барашівської волості Житомирського повіту Волинської губернії. До революції більшість землі належала графу Тишкевичу, який проживав в Мінській губернії. В селі був поміщицький маєток, в якому проживав управитель графа Тишкевича — Чернецький. В селі в цей час працювали винокурний та кожевний заводи. Невідомо ким в 1775 році була побудована церква «Во имя Воздвижения Креста Господня» зроблена з дерева без жодного цвяха, з дзвіницею. В той час церкві належало 36 десятин землі.\nРадянська окупація в селі була встановлена в січні 1918 року, перший революційний комітет був створений в 1921 році. В цьому році було створено сільську раду. 19 лютого 1925 року в селі створена партійна організація з 4-х комуністів. Слідом за партійним осередком було створено комсомольську організацію.\nВ 1923 році в селі працювало сільське споживче товариство, яке нараховувало 150 пайщиків. В двадцятих роках (в 1927 р.) в селі була своя електростанція, побудована на р. Уж. В 1964 році село повністю електрифіковано від високовольтної лінії Ушицького кам′яного кар′єру. На території села до революції працював цегельний завод, на якому виготовляли цеглу, черепицю високої якості. Ця продукція користувалась великим попитом, деякі екземпляри з автографом господаря « Граф Тишкевич. С.Білка» збереглися до наших днів. В 1929 році с. Білка стає на шлях колективізаціі. Селяни об′єднались у сільськогосподарську артіль ім. Петровського. Одночасно з колективізацією проводилось технічне переозброєння села, що сприяло значним успіхам у піднесенні продуктивності землеробства і тваринництва.\nДо революції в селі була відкрита церковно-приходська школа в 1885 році в ній навчалось 35 учнів, яких навчав один учитель. Із встановленням радянської влади в селі заснувалась початкова школа, яка згодом стає першою в Барашівському району 7-річною. В 1935—1936 навчальному році вона була реорганізована в середню школу. В тридцятих роках в селі був відкритий зоотехнікум. Перед НРВ зоотехнікум був переміщений в с. Усолуси Барашівського району.\nВ 1937—1938 роках, коли розпочались сталінські репресії, було заарештовано 43 уродженців та жителів села, з них 14 розстріляно, 25 відправлено у ВТТ (виправно-трудові колонії), по 4 чоловіках справу припинено. Серед розстріляних в Житомирі — голова колгоспу Поляновський Адам Казимирович (1899 р.н.), директор школи Волощук Тимофій Іванович (1893 р.н.), священик Головко Іван Миколайович (1872 р.н.). Майже всі загинули і ті, що були відправлені у табори в Сибір і на Магадан, серед них і батько Матвієнка Володимира Павловича — Павло Матвієнко (1898 р.н.).\nВ роки Німецько-радянської війни село Білка було окуповано поневолювачами 20 липня 1941 року. Було створено підпільну організацію, яка влилась в партизанський загін ім. Боженка. На території села в роки війни діяло партизанське з′єднання ім. Шитова, а також визволяла село 195 стрілецька дивізія. Вивезено окупантами на каторжні роботи до Німеччини 112 чоловік. На фронтах і в партизанських загонах воювало 242 жителі. Серед учасників НРВ — 64 нагороджено орденами і медалями.\nІваненко Ф. М. — делегат XXV з'їзду КПРС, нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора.\nІваненко Е. І. — ветеран Німецько-радянської війни, нагороджений «Орденом червоної зірки».\nСеверенчук Петро Миколайович — кандидат хімічних наук.\nТретяк Анатолій Лукич — доцент Київського політехнічного інституту, кандидат технічних наук.\nНа території села розміщена загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів. В 2010—2011 році в ній навчалось 119 дітей. Педагогічний колектив-13 чоловік, обслуговуючий персонал — 7 чоловік.\nСДП «Обрій» (директор — Максимчук Петро Федорович) надає послуги населенню по збору врожаю, обробітку огородів.\nРесторан-кафе «Єва» надає послуги громадського харчування: організація днів народжень, весіль та інших заходів.\nБілківське підприємство з виробництва гранітних блоків (розробляє Ушицький комбінат будівельних матеріалів)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Білка_(Коростенський_район)&oldid=26088075\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 17:20, 13 вересня 2019.


Вулицями Франківська їздитиме дитячий трамвайчик - Pravda.if.ua\nВулицями Франківська їздитиме дитячий трамвайчик\nЦієї весни, вулицями Івано-Франківська вперше почав мандрувати дитячий потяг.\nЗа день нашим потягом їздить близько 25-ти людей, серед бажаючих є і дітки, і дорослі» –каже власник Григорій Присяжнюк.\nУ вихідні дні квітня та травня, а саме з 28.04 по 9.05, веселий потяг буде їздити на міському озері. Батьків з малечою, а також всіх бажаючих запрошують кожного дня після 14:00.\nПроїзд коштує 20 гривень.\n29 Кві, 19:38\t Версія для друку Лист редактору\nГість ,\t29/04/2018 о 20:52\nКруто, ми вже у Європі двома ногами.\nГість ,\t30/04/2018 о 08:27\n….на чотирьох колесах


Уряд розробляє законопроект про місцеві референдуми | Новини Львова\nВіце-прем'єр-міністр регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ Володимир Гройсман повідомив сьогодні, 4 квітня, в інтерв'ю інформаційній агенції «Інтерфакс-Україна», що в уряді в рамках реформи місцевого самоврядування розробляється законопроект, який урегулює процедуру проведення місцевих референдумів, повідомив віце-прем'єр-міністр регіонального розвитку. Дослівно ж він сказав: «Наразі напрацьовується законопроект про проведення місцевих референдумів. Люди отримають можливість за допомогою цього інструменту виносити на обговорення й вирішувати питання, які хвилюють їх».\nОкрім цього, за його словами Гройсмана, триває робота над двома законопроектами: про добровільне об'єднання громад і про співпрацю територіальних громад. Віце-прем'єр-міністр зазначив: «Громади зможуть або об'єднуватися, або укладати угоди про співпрацю з метою об'єднання ресурсів для вирішення загальних проблем. Ми розраховуємо, що у квітні-травні ці проекти документів розглянуть уряд і парламент».\nЯк інформував «Щоденний Львів», 2 квітня Янукович закликав в інтерв’ю журналістам у Ростові-на-Дону: «Слід провести референдум щодо статусу регіонів»; керівник Центру військово-політичних досліджень та організатор групи «Інформаційний опір» Дмитро Тимчук впевнений російські диверсанти з'являться й для підтримки «референдумів» на Сході України; «федералізатори» погрожують «підняти» 6 квітня «народну армію Південного Сходу» –збір «народного ополчення» в неділю на центральних площах країни обіцяють у разі, якщо не будуть скасовані президентські вибори й не призначать референдум з федералізації; МЗС Росії засумнівалося в долі Української держави, якщо у ній не проведуть конституційну реформу, керівник МЗС Росії Лавров наполягає, щоб нова Конституція України гарантувала федеративний устрій і підтвердила та закріпила позаблоковий устрій нашої країни; МЗС України кваліфікувало «рекомендації РФ про федералізацію» як неприпустимимі й коментувало їх так: «Під дулами своїх автоматів цей агресор вимагає тільки одного – повної капітуляції України, її розколу і знищення Української державності. Саме так і ніяк інакше розцінюються в Україні умови щодо федералізації, другої державної мови, референдумів тощо»; російський військовий оглядач Павло Фельгенгауер пояснив в американському журналі «Foreign Policy»: «Глава МЗС Росії Лавров уточнив, що нова конституція повинна зробити Україну федеративною державою. «Це перетворить російськомовні області на «фактичний протекторат Росії. Контроль над ними дозволить Москві протягнути коридор у Придністров'ї. У підсумку частини «федеративної України», можливо, приєднаються до РФ». Тим часом »федералізатори» погрожують «підняти» 6 квітня «народну армію Південного Сходу».


Напевно, кожен батько стикався з проханням дитини завести домашню тварину. Але далеко не завжди ми в змозі виконати цю, здавалося б, нескладну прохання.\nВся справа в тому, що на думку багатьох людей від тварин один лише шкоду – блохи, бруд, обдерті меблі і постійні витрати на щеплення, корм. Але не варто забувати, що незважаючи на недоліки в закладі вихованців, є і безліч плюсів. Адже ми набуваємо насамперед друга. До того ж догляд за твариною привчає наших дітей до охайності, дисципліни, вмінню любити, піклуватися.\nПо-моєму, цього достатньо щоб зробити вибір на користь тварини. А щоб проблем було менше, потрібно твердо розуміти, який звір що з себе представляє, і що потребують догляду і харчуванні. В цьому я сподіваюся вам допомогти, як людина, на своєму досвіді дізнався всю красу тваринництва. Зізнаюся, в моєму будинку жили різні вихованці, я постараюся провести короткий огляд, а ви вже самі вибирайте …\nПочну, мабуть, з самого поширеного – кішки. Цей примхливий звір жив напевно у багатьох. Варто згадати приказку про те, що кішка гуляє сама по собі. І це дійсно так. Тому навряд чи кішка стане вам хорошим другом. Кішки звикають до будинку, до обстановки, але не до людини.\nЗ іншого боку, це дуже ласкавий і ніжний вихованець, якщо його не ображати, звичайно. Ті, кому не вистачає тактильних відчуттів – сміливо вибирайте кішку. Від ваших погладжувань вона буде муркотіти і створювати в будинку обстановку спокою, затишку і приємної атмосфери. Не дарма вважалося доброю прикметою при переїзді в новий будинок першої пускати кішку. Вона миттю створить поживний обстановку для життя і «очистить» житло.\nНу а тепер про менш приємне. Досягаючи половозрелости (приблизно до року), кішки активно шукають собі пару. вони починають мітити територію. В результаті незабаром всі кути в домі будуть виділяти їдкий запах котячих виділень. Повірте, цей запах надзвичайно важко винищити. Крім того, кішки можуть ставати агресивнішими. Існує безліч пігулок, що пригнічують статевий інстинкт. Але це досить дорого, до того ж вони не завжди ефективні і вимагають тривалого прийому. Може так статися, що вам доведеться працювати тільки на ліки для кішки.\nІснують і більш радикальні методи: такі, як – стерилізація та кастрація. Але треба врахувати, що в першому випадку, статевий потяг залишиться, просто ваша киця НЕ буде народжувати. Тому якщо вона сидить під замком на п’ятому поверсі проблема не вирішиться. Такий спосіб більше підходить для кішок, які гуляють самі по собі. На котів кастрація діє вирішально, статевий інстинкт згасає, але разом з ним і активність вашого вихованця.\nВарто сказати пару слів про меблі. Якщо вона дуже хороша, і вам її шкода – кішка не для вас. Звичайно можна привчати дерти кігті об спеціальну фанеру, змочену валеріаною, але особисто в моєму випадку це не допомагало.\nЩо стосується туалету – привчити досить просто. Головне – лаяти за промахи відразу і твердо вказати на місце, яке ви визначили для цих цілей.\nПро їжу: кішки – хижаки тому робіть висновки – м’ясо, риба, молоко. Не раджу привчати до сухим кормів. Їх корисність досить спірна, а коштують вони дорого. Врахуйте в раціоні вітаміни, засоби від бліх, протиглистні препарати. Придбайте предмети гігієни.\nЯкщо ви здатні прийняти все вище написане – заводите кішку. Можливо вона принесе вам удачу.\nЛікарські трави для кішок і собак,\nТварини на дачі.\nДруге за поширеністю тварина – собака. Мати собаку – це праця. Це схоже на виховання дитини, вимагає стільки ж віддачі.\nХотілося б сказати пару слів про вибір щеняти.\nНе беріть найбільшого в посліді.\nДивіться щоб щеня був жвавий і активний.\nЗверніть увагу на шерсть, очі. Все повинно бути в повному порядку.\nПридумайте йому хорошу кличку.\nВизначте для чого вам потрібен щеня. Якщо вам необхідний охоронець у двір, вибирайте собаку з густою шерстю. Якщо собака буде жити в квартирі, придбайте гладкошерстних – від них і запаху менше і вовни.\nдресурі собак потрібно приділити чимало часу і уваги. Краще прочитати спеціальну літературу. Хочу лише сказати, що собака повинна твердо знати, хто її господар. І ніколи не давайте цуценяті відчути себе рівнею вам, тоді проблем не оберете. Для цього потрібно бути суворіше.\nгодування собаки проводиться два рази на день. Придбаєте нашийник, намордник, а так само необхідні предмети гігієни.\nСобака завжди буде вам вірним другом, головне, не забувайте доглядати за нею.\nТепер поговоримо про гризунах. До них відносяться хом’яки, миші, щура. Цих тваринок заводять деякі, відчуваючи до них гидливість. Хоча абсолютно даремно, на мій погляд. Для гризунів потрібно придбати клітку, поїлку, годівницю і інші атрибути, яких зараз різноманіття.\nЯкщо казати про хом’яків – це досить неадекватний вихованець і може хапнути абсолютно безпричинно. Є кілька порада – не суньте в клітку палець, що не морите звірка голодом. Але зізнаюся чесно, навіть при дотриманні цих правил, ви не застраховані від укусів.\nщури – інша справа. Це дуже розумний і ласкавий звір. Багато людей ненавидять щурів. Але потрібно бачити різницю між дикими щурами і домашніми. Вони абсолютно нешкідливі. І на відміну від хом’яків ніколи не вкусять. Знаю це на особистому досвіді.\nдогляд простий. Головне – частіше забирайтеся в клітці. В якості підстилки використовуйте тирсу або спеціально пресовану стружку, але ні в якому разі не газету. Не забувайте підгодовувати вітамінами, тому що у гризунів часто бувають проблеми з шерстю. Корм не повинен бути з нашого столу. У харчування можна включити зерно, овочі, фрукти, рибу.\nЩур – тварина для ледарів, тому що вона практично не вимагають особливого догляду. А радості дарує повно.\nТепер про птахів. У будинку часто тримають папуг, канарок. Для птахів найголовніше клітина. Вона повинна бути просторою. Папуг, як відомо, можна навчити говорити, це дуже забавно. Головне – приділяти розмов з папугою хоча б півгодини в день. Тоді він чогось навчиться. Необхідно промовляти одне і те ж слово по складах, бажано шиплячі звуки. Наприклад: «Їсти хочеш?», «Чаю хочеш?», «Кеша хороший».\nГодують папуг спеціальним кормом, який продається в зоомагазинах. Для розмноження папужок необхідно створити їм відповідні умови. Для цього прикріпити до основної клітці, де знаходяться самка з самцем, маленький суміжний будиночок. Там дівчинка зможе відкладати яйця, а згодом виводити пташенят.\nІ ще дуже важливе правило: коли випускаєте папужки політати, стежте, щоб були закриті всі кватирки, і ненароком не прищемити його дверима. На жаль, такі випадки непоодинокі.\nОсь, мабуть, основне я вам розповіла. Заводите тварин, дозвольте своїм дітям випробувати щастя любити маленького звірка. Піклуватися про нього і отримувати цю любов у відповідь. І найголовніше – не кидайте тих, кого приручили!


NewsMakers | У Харкові 15-річна дівчина привела подругу на дах багатоповерхівки, зробила селфі та стрибнула вниз - NewsMakers\nУ Харкові дівчинка-підліток покінчила життя самогубством. Про обставини події розповіли у харківських телеграм-каналах. Трагедія трапилася на вулиці Героїв Сталінграда, 189 поблизу готелю Меркурій пізно ввечері. 15-річна дівчинка стрибнула вниз з даху 9-поверхового будинку та розбилася насмерть. Разом з нею на даху була її подруга.\nЧитайте також: Однорічна дівчинка випала з вікна квартири в Харкові: батьки залишили її під наглядом знайомих\nЗа словами другої дівчини, перед цим вони гуляли містом, а загибла розповідала, що хотіла б покінчити з собою. Вони зайшли повечеряти у Макдональдс, а після цього загибла запропонувала подивитися гарний захід сонця з даху багатоповерхівки. Вони піднялися наверх, там зробили кілька гарних селфі.\nПісля фотосету загибла віддала свій телефон подрузі, розбіглася по даху і стрибнула вниз.\nУ телеграм-каналах повідомляють, що дівчинка захоплювалася японськими відео-іграми, також вона перебувала на обліку у психіатра.


«Вона замала»: «Слуга народу» Третьякова поскаржилася на зарплату в 42 тис. грн | Новини України - #Букви\n«Вона замала»: «Слуга народу» Третьякова поскаржилася на зарплату в 42 тис. грн\nНеділя, 19 липня 2020, 18:53\n“Депутатська заробітна плата вона не тільки для депутата. Вона невелика, можна навіть сказати, що в реаліях для того, щоб забезпечити роботу народного депутата, вона замала”, – вважає Третьякова.\nВона уточнила, що депутатам нараховують в середньому 42 тисячі гривень на місяць “брутто”, а “на руки” (після вирахування податків) вони отримують 32-35 тисяч в залежності від того, чи брав парламентарій відпустку.\n“Тут дуже якісь цікаві правила нарахування, тому зарплату ми отримуємо раз на місяць, у нас немає авансів. Нас весь час смикають, це один раз в місяць, місяць пройшов, ти отримуєш її 10-15 числа, не встигаєш якось сформувати свої витрати, для того, щоб це робити”, – зазначила депутат.\nЩе Третьякова назвала більшою проблемою “низькі виплати” на організацію роботи народного депутата.\n“Народний депутат зобов’язаний мати юридичну підтримку, організаційну … повинен бути контроль того, що відображається в ЗМІ. Крім того, повинен бути особистий помічник, який буде твій розклад (формувати) … На помічників ця сума, яка надається – 42 тисячі гривень на чотирьох чоловік. Це мало”, – вважає нардеп.\nРаніше Третьякова заявила, що в сім’ях, які потребують матеріальної допомоги, народжуються діти “дуже низької якості”.\nВона назвала реакцію суспільства на свої слова – “булінгом”.\nПрезидент Володимир Зеленський відреагував на скандальну заяву Третьякової та назвав її торпедою.\nТеги: Верховна Рада, зарплата, Слуга народу, Третьякова


І розповідь, і відео суворо 18+, не для людей з вразливою психікою | Білозерська INFO\nБілозерська INFO » Відео, Статті » І розповідь, і відео суворо 18+, не для людей з вразливою психікою\nІ розповідь, і відео суворо 18+, не для людей з вразливою психікою\n14 Серпня, 2017 | Додати коментар\nЦе був другий бойовий у моєму житті, Карлівка, 10 липня 2014. Збір був на армійському блокпості, збиралися довго… Трохи обабіч стояли два снайпери в кікіморах. У руках тримали гвинтівки, за спинами висіли калаші. Це й привернуло мою увагу, я вважала, що “вторичкою” снайпера може бути лише пістолет, тож підійшла і спитала: чи не важко з такими “вторичками”?\nСміються, ми ж чоловіки, кажуть, нам не важко.\nСлово за слово, хвилин 10 пробалакали по-дружньому. Потім я кудись відійшла, а далі бачу, як вони разом з іншими солдатами лізуть на броню. З СВДхами в руках. В кікіморах.\nЛІЗУТЬ НА БРОНЮ. З СВДхами В РУКАХ. В КІКІМОРАХ.\nЯ побігла до них, першим порухом було закричати: що ви робите?\nБуло шумно, працювали мотори, мене могли не почути. Треба було кричати, махати руками, привертати до себе увагу…\nІ тут раптом – стоп. Увімкнувся внутрішній запобіжник. Інстинктивний страх нарватися на хамство. Почути: “Хто нахрін бабу сюди пустив? Хто вона взагалі така?”. Ми, майбутній ДУК ПС, поряд з “офіційними” вояками 93-ї усі почувалися на пташиних правах, а тут ще я… Жінок на передовій тоді ще було дуже мало, на них дивилися, як на непотрібний тягар, я ж стільки зусиль доклала, щоб сюди потрапити, ще виженуть нафіг, ну його…\nЯ думала: треба сказати, вони ж можуть загинути. А внутрішній голос: а чого це ти тут “сама розумна”? Чому їхні командири, їхні сослуживці нічого їм не кажуть? Чому, врешті-решт, вони самі не розуміють, що робити цього категорично не можна? Що перші цілі серед живої сили противника – командир, кулеметник і снайпер. Хто командир – здалеку не завжди видно, а не “впізнати” снайпера в кікіморі неможливо…\nМене все-таки чомусь учили до війни, і я не розуміла, що інших могли не вчити.\nЗараз, ясна річ, ніхто б не утнув такої дурниці, але це був початок війни, і люди не знали елементарного…\nТоді, на стресі очікування бою, я цього не усвідомила.\nЯ вагалася секунд 10, мабуть, ще секунда-друга – і я б їх покликала…\nАле тут покликали мене.\nЯ побігла до своїх, за цей час їхня броня поїхала.\nДесь через півгодини ворожі снайпери убили одного з них і другого важко поранили.\nЗагиблого звали Василь Ярославцев, він був з Дніпра, віком трохи за 30.\nВін нагороджений посмертно, про нього є стаття в українській Вікі.\nЯ прошу пробачення у його мами, пані Альбіни, за те, що могла спробувати врятувати її сина і не зробила цього.\nКоли мене іноді питають, що б я змінила у своєму житті, якби могла повернутися у минуле – я завжди згадую цей випадок. “Глобальних” змін власної долі (вступу до іншого вузу, шлюбу з іншим чоловіком тощо) ніколи не хотіла. Тільки ось це.\nКоли ви бачите, як хтось робить небезпечну дурницю – підійдіть і ввічливо скажіть йому про це. Можливо, він просто не розуміє, що робить.\nСкажіть – щоб не було таких відео, як оце.


За скільки Нікополь продасть всі труби теплопостачання? ВІДЕО | Никополь Онлайн — nikopol-online.info\nЗа скільки Нікополь продасть всі труби теплопостачання? ВІДЕО...\n- 20 червня 2017 року був підписаний договір між МЖТІ та підрядником, а 23 червня останній вже звітував про результати своєї роботи, - перерахувала факти Тетяна Славівна.\nТакож Тетяна Обиденна внесла дві пропозиції:\n- аби мережі теплопостачання продавалися методом аукціону (для більшої прозорості перед громадою);\n- аби 100% від їх продажу пішли у міський бюджет.\nЗа перше питання депутатський корпус проголосував «проти», за друге – «за». Нікопольский активіст Олег Ковальов заявляє, що депутати проголосували «за мізерну оцінку тепломереж» і вже зараз називає справу з їх продажем «взаємовигідним дерибаном». Профільний заступник мера Сергій Тихенко точну суму оцінки не назвав, але пояснив, що це мінімальна ціна мереж теплопостачання, від якої будуть відштовхуватися під час реального їх продажу.\nПитання з тепловими трубами, дійсно, принципове. Цікаво, як воно буде вирішуватися надалі. Нагадуємо, що ви маєте можливість не лише читати чиїсь думки та коментарі у соц.мережі, а складати власне бачення ситуації, слідкуючи онлайн за перебігом сесій нашої міськради. Наступне засідання планується на 28 липня 2017 року. До речі, Нікополь входить до нечисленого списку міст (серед яких здебільшого обласні центри), що ведуть онлайн-трансляції сесій міськради. Яка не яка, а прозорість влади присутня.


Українська мова та література. Результати ЗНО 2021 року – Освіта.UA\nУкраїнська мова та література. Результати ЗНО 2021 року\nТаблиця переведення тестових балів у рейтингову шкалу (100-200 балів) та шкалу 1-12 балів, а також статистичні дані проведення ЗНО з української мови та літератури в 2021 році\nЗагальна кількість зареєстрованих учасників – 250 692 особи.\nВзяло участь у тесті – 222 533 особи.\nФактична явка на пункти тестування – 88,8 % від зареєстрованих.\nКількість завдань тесту – 67.\nМаксимальна кількість тестових балів – 116 балів.\nПороговий бал «склав / не склав» – 27 балів.\nВідсоток учасників, які не подолали поріг, «склав / не склав» – 7,96 %.\nВизначення тестового бала та схема оцінювання завдань тесту визначена характеристикою тесту ЗНО з української мови та літератури 2021 року. Після визначення тестового бала результат кожного учасника, який склав тест і набрав 27 тестових балів або більше, переведений в рейтингову оцінку за шкалою від 100 до 200 балів.\nЗа результатами тестування Українським центром оцінювання якості освіти оприлюднена таблиця переведення тестових балів, отриманих учасниками зовнішнього незалежного оцінювання за тест з української мови та літератури у 2021 році, у рейтингову шкалу (100–200 балів).\nТакож Українським центром оцінювання якості освіти оприлюднена таблиця переведення тестових балів, отриманих учасниками зовнішнього незалежного оцінювання за тест з української мови та літератури у 2021 році, у шкалу 1-12 балів.


Факультет музичного мистецтва: незвичайна і непередбачувана Яна Лабунець та цілеспрямований і амбіційний Валерій Козловець.\_\nДо уваги зіркових суддів і глядачів були представлені: інтро – презентаційний вихід; творчий виступ – демонстрація унікальних талантів учасників; сексуальний вихід – в якому оцінювалась фізична підготовка, харизма і пластичність; вечірнє дефіле – граційні і вишукані дівчата в неповторних коштовних сукнях та мужні й елегантні хлопці у смокінгах.\nЗворушливим став виступ учасників «Міс і Містер КНУКіМ» минулих – 2015, 2016 та 2017-го років. Вони разом згадали як це відбувалось… як круто бути частиною такого масштабного та грандіозного проекту, переживати справжні емоції, працювати на результат і відчувати себе переможцями.\nМихайло Поплавський засвідчив своє захоплення талановитою молоддю, висловив подяку команді організаторів і Студентському парламенту університету!