. Бюджет держави і громади: охопити неосяжне | Здолбунів City\nБюджет держави і громади: охопити неосяжне\n6:56, липня 27, 2016 Автор: zdolbunivcity Рубрика: Аналітика | Прокоментуй!\nБюджетом країни називають план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. – так говорить Вікі\nДавайте пройдемося по складових цього визначення.\nПлан формування та використання ресурсів. Т.то наперед районний, обласний, державний бюджети складають дві таблички доходи і видатки. Причому видатків має бути рівно стільки скільки і доходів. Т.то державний скарбничий наперед бачить скільки ресурсів в нього може бути, виходячи із розрахунків, прогнозів, результатів попереднього року. Про можливе перевиконання чи кредитні кошти пропоную не говорити, а використовувати їх виключно для РОЗВИТКУ, а не проїдання.\nОтже на все на що є доходи – спланували видатки і довели областям, районам. Далі два варіанти розвитку ситуації. Перший – згідно норм і нормативів коштів може не вистачити на забезпечення за ними роботи галузі, тоді потрібно змінювати нормативи. І це ми вже говоримо про забезпечення завдань і функцій влади згідно визначення. Т.то щоб всі були певні що виділеного фінансування державою для виконання її функцій за нормативами (новими чи старими) коштів вистачає на 90+ відсотків, в ідеалі на 100. Тоді питати виконавців можна про виконання цих функцій, інакше – відбування часу, ходіння на роботу, будь-що тільки не ефективна результативна робота.Є ще другий варіант. Відміняються чи призупиняються всі норми і нормативи і керівнику галузі ставиться задача – виконати державні функції при наявності обумовленої суми ресурсів. Якщо керівники галузей науково обґрунтовано з врахуванням соціальної складової доведуть що це можна виконати – вперед. Звісно, мало хто захоче самому собі шукати мотивацію до зменшення фінансування і скорочення персоналу та можливостей вкрасти.\nТому залишається варіант 1. Визначили важливі державні функції, розрахували всю потребу галузі, профінансували, можете питати за результат роботи.\nЩо робити решті функцій, які держава брала на себе і не спроможна забезпечити фінансування? Відмовитись від них або передати на місця, як люблять казати телевізійні голови. Але не в директивному порядку, а у добровільному, вибірковому. Місцева влада матиме право але не матиме обов’язку забезпечувати те, що не змогла забезпечити центральна виконавча влада. Наприклад, не може забезпечити держава присутність автомобільної інспекції у Здолбунівському районі, значить районна і міська влада, а в ідеалі влада об’єднаної територіальної громади, вирішує чи потрібні їм ДАІвці чи ні. Якщо ні – то ні і немає чого питати начальника поліції чому безлад на дорогах. Якщо хочете по іншому – то фінансуйте з місцевого бюджету, але про це місцева влада вже знає завчасно і тільки приймає рішення.\nРайонний бюджет, або бюджет об’єднаної територіальної громади – має бути теж збалансований і наперед спрогнозований. І саме головне, узгоджений по позиціям субвенцій і дотацій з вищестоящими бюджетами. Щоб будь-хто на районному рівні розумів, що за місцеві (зібрані на території району) зібрані податки і збори забезпечуються основні базові функції держави, за дотації і субвенції – додаткові блага чи великі інфраструктурні об’єкти (ремонт доріг, будівництво оптового ринку, інженерні комунікації для запуску бізнесу, інновації). І цей перелік має бути вичерпним!\nЗабула держава про щось – значить цього року цього не буде! Плануйте на наступний рік і відповідайте за свій рівень прогнозування і планування.\nМісцевий бюджет теж має виконуватись, а жителі території мають знати на що їм розраховувати. Гарантовано, в т.ч щоб бюджетні працівники не чекали листопада-грудня з включеним інфляційним верстатом, а при затвердженні бюджету уявляли ситуації, а керівники установ приймали відповідні рішення, які б дозволяли точно виконати державні функції протягом року. Це ми говорили про фінансування функцій які здійснюються безперервно протягом року.\nТепер щодо фінансової децентралізації та перевиконання бюджету.Районний бюджет має припинити фінансувати збиткові сільські бюджети.Інакше вони (сільські ради) ніколи не почнуть процес об’єднання. Всі надлишки використати за двома цілями. Перша – фінансування за принципом бюджету розвитку на проекти громад, потреби громад і на конкурсній основі. Друга – великі інфраструктурні проекти, результатами яких можуть скористатись багато жителів громади (басейн, парк розваг, спорткомплекс, кінотеатр, тощо). В цьому випадку суттєво знизиться соціальна напруга протягом року. Не буде даремних очікувань, суттєвих змін курсу, поправок до бюджету. І обов’язкові та розвиткові функції та об’єкти будуть профінансовані.\nЩо робити із галузями на які не вистачить коштів? Перестати красти, ловити і повертати награбоване, монетизувати найважливіші пільги, решту відмінити, вміло розпоряджатись наявним коштом, використовувати сучасні методи господарювання і з часом на ці функції будуть з’являтися гроші, або стане очевидна їх необов’язковість.\nВелику роль у цих процесах відвожу експертному середовищу, перспективному баченню розвитку територій самими мешканцями, конкурсному підходу до розподілу коштів на розвиток, дотриманню логіки бюджетного процесу, термінів та моніторингу витрат.\nМикола Орлов, депутат Здолбунівської міської ради, член постійної депутатської комісії з питань бюджету, фінансів та податкової політики


Довженко О. Україна в огні.— С. 409.\nДовженко О. Україна в огні.— С. 409.\nдуші українського народу. Такий символічний зміст передає картина весняної повені в повісті.\nЗатоплює щороку Десна береги, сади і хати, а Сашко разом із батьком рятують на великому човні людей. Якраз | на Великдень — світлий час Воскресіння господнього (прикметна довженківська деталь!): «Сходило сонце. Картина була незвичайна, неначе сон чи казка. Осяяний сонцем, перед нами розкрився зовсім новий світ. Нічого не можна було впізнати. Все було інше, все краще, могутніше, веселіше. Вода, хмари, плав—все пливло, все безупинно неслося вперед, шуміли, блищало на сонці». Це символічна картина. Образ води — один із прадавніх образів-символів очищення, оновлення. Як зрадів би художник очищенню і оновленню своєї України! То і в цьому його вина?\nСвіт «Зачарованої Десни» глибокий, невичерпний до дна, він також широкий та безмежний, як і людське пізнання. Скільки заховано в ньому думок, почуттів, переживань великого художника! У ньому—духовна опора кожного українця.\n[?] ЗАПИТАННЯ І ЗАВДАННЯ\nІ. Розкажіть про Довженка-кінорежисера.\n2. Які події у життєвій долі митця виназвали б визначальними для становлення його романтичногосвітовідчування? В чому проявляється це світовідчування?\n3. Прочитайте «Щоденник»О. Довженка. В чому, на вашу думку, трагізм його творчої долі?\n4. Які риси характеру митця простежуються в його «Щоденнику» ?\n6. Як він оцінює в «Щоденнику» її сучасне?\n7. Знайдіть у «Щоденнику» роздуми про роль митця в сучасному йому суспільстві.\n8. Судячи зі «Щоденника», скажіть, чи вірить О. Довженко у\nщасливе майбутнє свого народу?\n9. Прочитайте оповідання «Незабутнє». Якайого ідея?\n11. Чому кіноповість «Україна вогні» було заборонено?\n13. Якими рисами національного характеру наділено членів\n15. Якими художніми засобами користується письменник, показуючи трагедію українського народу і трагічні долі окремих людей? ^-' »\n17. Прокоментуйте слова німецького офіцера про український народ: «У цього народу є нічим і ніколи не прикрита ахіллесова п'ята. Ці люди абсолютно позбавлені вміння прощати один одному незгоди навіть в ім'я інтересів загальних, високих. У них немає державного інстинкту... Ти знаєш, вони не вивчають історії. Дивовижно. Вони вже двадцять п'ять літ живуть негативними лозунгами одкидання бога, власності, сім'ї, дружби! У них від слова "нація" остався тільки прикметник. У них немає вічних істин. Тому серед них так багато зрадників... От ключ од скриньки, де схована їхня загибель. Нам ні до чого знищувати їх усіх. Ти знаєш, якщо ми з тобою будемо розумні, вони самі знищать один одного».\n18. У чому оригінальністьжанрової форми «України в огні»?\n20. Проаналізуйте народніхарактери в ній на основі образівродини малого Сашка.\n21. Знайдіть у текстікіноповісті підтвердження думок автора про злагоду між людьми.\n26. Напишіть твір на одну з тем: «Україна у творчості О. Довженка», «Роздуми О. Довженка про долю українського народу», «Світ зачарованої Десни», «Українські характери у відтворенні Довженка», «Людина і земля у філософському осмисленні О. Довженка».\nЁЭ РЕКОМЕНДОВАНА ЛІТЕРАТУРА\n1- Довженко О. Твори: У 5 т.—К., 1983—1985.\n2. Довженко О. Україна в огні: Кіноповість, щоденник.—К., 1990.\n3. Довженко О. Господи, пошли мені сили: Щоденник, кіноповісті, оповідання, фольклорні записи, листи, документи.—Харків, 1994.\n4. Корогодський Р. Хресна дорога до «Зачарованої Десни»:\n5. Полум'яне життя: Спогади про Олександра Довженка.—\n6. Куценко М. Сторінки життя і творчості О. Довженка.—\n7. Довженко і світ:Творчість О. Довженка в контексті світової\n8. Кошелівець І. Олександр Довженко: Спроба творчої біографії.—Мюнхен, 1980.\n9. ГІлачинда С. Олександр Довженко: Роман.—К„ 1980.\n10. Коваленко М., Мішурін О. З Довженкової криниці: Спогади і статті.—К., 1984.\n11. Царинник М. Плянетне видиво: міфотворче світовідчування Олександра Довженка // Сучасність.— 1973.—№ 10—12.\n12. Корогодський Р. Довженко у полоні // Сучасність.— 1992.— № 2; Довженко й український П'ємонт // Сучасність.—\n13. Дзюба І. Знаки духовної співмірносгі: Штрихи до світового контексту естетики Олександра Довженка//Дивослово.— 1996.—№ 1.\nЄВГЕН МАПАНЮК •\nПРКА ДОРОГА ВИГНАННЯ\nПарадоксально: Є. Маланюк—один із найпомітніших українських поетів XX ст. навіть не уявляв собі, що йому судилася терниста письменницька доля. А втім, вона виявилася типовою для молодих емігрантів, передовсім учасників нещасливих для нації визвольних змагань 1917—1921 pp. Поразка Української Народної Республіки викликала у них, на відміну від старшого покоління, не розпач, а пошуки нових шляхів боротьби за незалежність рідного краю. Тому вони в нових для себе умовах змінили багнет на перо. Для Є. Маланюка такий вибір мав принципове значення.\nУ його жилах завжди нуртувала кров запорожців, котрі в середині XVIII ст. заснували серед херсонських степів Архангел-город (нині —Новоархангельськ). Тут і народився Є. Маланюк 2 лютого 1897 р. у родині українських інтелігентів, де зберігалася пам'ять про козацьку славу та чумацьку минувшину (дід Василь). Батько його брав активну участь у культурному житті краю. Мати (походила з чорногорців-переселенців) мала тонку, вразливу душу, захоплювалася поезією Т. Шевченка та М. Лєрмонтова. Є. Маланюк зізнавався: «Матері я завдячую дві речі: серце й мистецтво. Батькові —життєву мою невдачу». Поет мав на увазі байдужість до службової кар'єри свого батька Филимона, його життєву невлаштованість.\nОсобливе місце у формуванні інтелекту Є. Маланюка відіграло Єлисаветградське реальне училище. Тут працюва-ли висококваліфіковані викладачі, навчалися брати Тобіле-вич1—корифеї українського театру, В. Винниченко, Є. Чи-Каленко, Ю. Яновський та ін. Найповніше здібності Є. Ма-•^анюка розкрились у точних науках, зокрема в математиці.\nВодночас він виявив неабиякий інтерес і до літератури. Його учнівські твори про «Повчання» Володимира Мономаха, «Ходіння» ігумена Даниїла, «Слово о полку Ігоревім» та ін. привертали увагу самостійністю аналітичного мислення. Водночас тематика києво-руської доби, розкрита Є. Мала-нюком в училищі, правила за основу його пізніше сформованої історіософії. Підтриманий викладачами-словесниками його нахил до літературознавчих студій (наприклад, роботи про вплив літератури на життя чи про творчість російського поета Жуковського) згодом розвинувся у серйозних дослідженнях з проблем мистецтва, історії українського письменства, відображених, зокрема, у двох «Книгах спостережень» (1962, 1966).\nПісля закінчення Єлисаветградського реального училища Є. Маланюк, зваблений точними науками, вступив до Петербурзького політехнічного інституту. Та навчатися йому не довелося. З вибухом першої світової війни він добровільно подав документи до Київської військової школи. Закінчивши її, спізнав жорстоку дійсність фронтового життя. Дослужився від прапорщика до підпоручника.\nПізньої осені 1917 р. Є. Маланюка—командира кулеметної Сотні 2-го Туркестанського полку відкликали до штабу 1-ї Туркестанської стрілецької дивізії, керованої полковником І. Мішковським —у майбутньому видатним військовим організатором збройних сил гетьмана П. Скоропадського та Армії УНР. Цей досвідчений вояк («живе втілення запорожця, що зберігся до XX ст.») справив вирішальний вплив на подальшу долю Є. Маланюка, котрий, не вагаючись, пішов служити відроджуваній нації. До цього кликала козацька кров, що живила його серце. Відтоді життя Є. Маланюка стало невіддільним від визвольних змагань, від Армії УНР. Її злети й поразки пізніше осмисляться у його поемі «П'ята симфонія» (1953), присвяченій загиблому в 1919 р. начальникові штабу Дієвої армії Василеві Тютюннику, близькому другові Є. Маланюка. У суворі роки виборення свободи та незалежності, закладання основ національної держави остаточно окреслився характер поета, викристалізувалась його націоцентрична концепція. Щоправда, він тоді іншої ролі для себе, крім військової,не уявляв.\nТак склалося, що Україна не змогла зберегти своїх, віками вистражданих, завоювань. Під брутальним тиском московсько-більшовицьких сил Армія УНР, а разом з нею старшина Є. Маланюк, змушена була покинути стероризо-\nвану і незахищену Батьківщину. Попереду прослалися безрадісні простори інтернованих таборів на території Польщі, гірка доля вигнанця у «пісках емігрантських Сахар».\nЄ. Маланюк одним із перших оговтався у безвідрадній ситуації, яку очевидець П. Шох іронічно назвав «голодним обірваним Запоріжжям за колючими дротами». Поет належав до тих, котрі, за його ж словами, не відчували «об'єктивного жаху», тому вчасно переорієнтувалися, перейнялися тими проблемами, що їх поставила історія. Їхньою відповіддю на її виклик стала художня література — традиційний вибір українства на його тяжкому шляху до свободи. За умов національної трагедії то виявився чи не найрозумніший вихід зі скрути у боротьбі за Україну «вже не військовою зброєю, лише зброєю мистецтва й культури». Так обґрунтував Є. Маланюк свій вибір. У таборі інтернованих вояків Армії УНР поблизу Каліша він та його ровесники усвідомили, що швидке повернення додому неможливе, що слід самоутверджуватися на новій основі. Вони об'єднались у літературне угруповання «Веселка», видавали однойменний часопис, жили інтенсивним культурним життям, налагоджували зв'язки з довколишнім мистецьким оточенням, зокрема з польськими «скамандрита-ми» (Я. Івашкевич, Л. Стафф та ін.). Тут закладалися підвалини естетики української літератури в еміграції, передовсім «празької школи». Формувалися вони переважно завдяки Є. Маланюку, який, до речі, дебютував разом із М. Селегієм та М. Осикою в альманасі «Озимина» (1923). На його переконання, література покликана виконувати свій обов'язок у розбудові понівеченої національної культури, пробуджувати національну свідомість та державницьку волю. Такої мети можна досягги за однієї, досить вагомої, умови: література не повинна втрачати своєї визначальної властивості, тобто ознак мистецтва, узалежнюватися від політики та ідеології. Що більше за письменством зберігається творчої автономії, то суттєвішим буде його внесок у Духовний розвиток рідного народу. Лише недалекоглядна критика, яка вимагала від митця передовсім виконання службової ролі, вбачала суперечність там, де йшлося про природний розвиток таланту. Уже на початку свого творчого шляху Є. Маланюк мав принципові розходження з Д- Донцовим у поглядах на дану проблему, хоча з ідеологом Українського націоналізму його єднали інтереси формуван-чя нового типу українця, сповненого волею до життя, потреба перегляду особливостей національного характеру\nтощо. Але поета не влаштовувала надто вузька партійна розмежованість та протистояння української еміграції, що призводило до розпорошення нечисленних національне свідомих сил.\nАктивний діяч Ліги українських націоналістів, співробітник її часопису «Державна нація», він уже у 30-х pp. відійшов від безпосередньої політичної діяльності, усвідомивши, що найповніше свій духовний потенціал зможе реалізувати на поетичній ниві і цим принести користь українському народові. То була надійна його пристань, адже в особистому житті йому не завжди таланило.\nПісля похмурого піщаного Каліша Є. Маланюк переїздить до Чехо-Словаччини, навчається у відомій під час міжвоєнного двадцятиліття (1921—1939) Українській господарській академії, що в Подебрадах, налагоджує дружні стосунки з українською творчою молоддю, стає провідною постаттю у колі «празької школи». Він намагається торувати незалежний шлях у літературі. З такою метою очолює у Варшаві літературне угруповання «Танк» (1929), що розпалося не без втручання Д. Донцова. Подібна ситуація склалася і з квартальником «Ми» (1933), перше число якого редагував Є. Маланюк, а потім «зненацька» (власне, під впливом Д. Донцова) відмовився від своїх обов'язків. Зате входив до авторського складу «Вісника». Навіть за таких несподіваних поворотів Є. Маланюк завжди вмів зберегти творчу автономію.\nНе вельми щастило йому і в особистому житті. З першою дружиною Зоєю Равич, яку він дуже любив, змушений був розлучитися, з другою — Богумилою Савицькою його роз'єднала друга світова війна. По війні він опинився на території Західної Німеччини, активно включився у діяльність МУРу. Але невблаганна доля вигнанця вимагала від Є. Маланюка скуштувати гіркого хліба «другої еміграції», податися за океан, до Сполучених Штатів Америки, де на нього ніхто не чекав. Тут, на чужині, де диплом інженера виявився непотрібним, доводилося боротися за виживання, працюючи на різних роботах. Перед поетом відкрилася перспектива самітника у скромній квартирі в передмісті Нью-Йорка, Квінсі, на вулиці форест Гілс, 75. У цьому помешканні він і помер 16 лютого 1968 р. Сталося так, як Є. Маланюк завбачив у вірші «Лютий», написаному ще 1939 р.\nОднак і в Америці поет не втратив свого творчого\nвогню, став почесним головою об'єднання українських письменників «Слово».\nЛірика Є. Маланюка мала спільні риси з лірикою української еміграції, передовсім «празької школи». Йдеться про історіософічні мотиви, вольові імперативи, обстоювання будівничих і принципове заперечення руйнівних чинників як у суспільстві, так і в мистецтві. Звідси —несприйнят-тя авангардизму, хоча «пражани» користувалися певними елементами його поетики, критичне ставлення до стильових тенденцій модернізму і традиції вітчизняного письменства, вилучення з неї сентиментальних, надміру чуттєвих, розслаблюючих мотивів. Центральною темою лірики «празької школи», а відтак і Є. Маланюка, стала вольова особистість. Вона випробовувалась у поетичних текстах, переносилася звідти у життя.\nЛіричний герой Є. Маланюка начебто витесаний з грубого каменю: вражає своїм суворим виглядом, відображає світогляд безкомпромісного максималіста, перейнятого загостреним чуттям часу. Історіософічні видіння, охоплені бойовими кличами Київської Русі, обвіяні гарячими вітрами Дикого поля, насичені вольовою енергією І. Мазепи й П. Орлика, мали колір «державної бронзи». Якихось емоційних, просвітлених нюансів, притаманних Наталі Лівиць-кій-Холодній, О. Стефановичу чи О. Ольжичу, тут не спостерігалося. Поет не дозволяв собі щонайменшого душевного розслаблення. Тому такими суворо монолітними видаються збірки його першого періоду творчості:«Стилет і стилос» (1925),«Гербарій» (1926),«Земля й залізо» (1930), «Земна мадонна» (1934),«Перстень Полікрата» (1939), «Вибрані поезії» (1943). У міжвоєнне двадцятиліття склалася думка, що в доробку Є. Маланюка інтимні мотиви відсутні, крім хіба книжки «Гербарій», упорядкованої ним під час перебування у Каліші. Яким же щирим було здивування літературної громадськості, коли поезія витончених сердечних переживань ринула на сторінки повоєнних видань автора, який називав себе «імператором залізних строф». Датовані переважно 20—30-ми pp., вони вражали рідкісним -Рицарським ставленням до світу, до жінки, засвідчували ^сокі чесноти Є. Маланюка, ревно ним приховувані від ^ороннього ока. Однак і в другий період (збірки:«Влада»,1951;«Поезії в одному томі», 1954;«Остання весна», 1959;\n«Серпень», 1964;«Перстень і посох», 1972) він лишився вірним своєму центральному образові —Україні. Слова "Де ж знайти нам від тебе кращу Серцем, повним тобою\nвщерть?» стали смисловою основою його життя та творчості.\nМіцно куті, максимально спресовані строфи Маланюко-вої лірики розгортали образ України у різних значеннях, у перехрещенні контрастних понять, насичених одночасно почуттям любові та ненависті, надії та розпуки. З одного боку, Україна поставала символом класичної довершеності, уподібненої до Давньої Греції («О моя степова Елладо, Ти й тепер класично ясна»); з іншого—«Чорною Елладою», «Аятимарією» («Тавро каліченого народа, Втіха ката й мати яничар»). Є. Маланюк не міг пробачити своїй, найдорожчій у світі, Батьківщині малодушності, небажання стати державною нацією, зрадництва власним інтересам, рабської покори завойовникам. Велика синівська любов спонукала його дивитися правді у вічі, хоч би якою гіркою вона була:\nНевже калюжею Росії Замре твоя широчина? ...А над степами вітер віє, А в небі гуркотить весна.\nПодібні гнівні інтонації звучать і в інших творах поета («Псалми степу», «Варязька балада», «Убійникам» тощо), зокрема у «Посланії», де осмислюються пророчі слова Т. Шевченка з вірша «О не однаково мені». Тут Є. Маланюк висловив відому формулу, в якій відбито сумну долю українства: «Як в нації вождів нема, Тоді вожді її поети». Справді, в Україні столітгями не було іншої сили, яка могла б стати провідником свого народу. Є. Маланюк причини національного лиха вбачав не тільки у зовнішніх чинниках, а й у внутрішніх: «Нас можна як народ знищити лише шляхом самознищення». Тому не випадково він звертається до своєї музи: «Вчини мене бичем своїм...». «Кривавих шляхів апостол», як називає себе Є, Маланюк, мислив опозиційними символами, як-от «стилет» і «стилос», тобто зброя і перо. Перекладаючи роль «стилета» на «стилос», він намагався замінити життєспраглою енергією чуттєво-розслаблену душу України, збагатити прекрасний образ «степової Еллади» образом «залізного Риму». Звертання до них мало історичні підстави. Адже Україна здавна належала до чорноморсько-середземноморського ареалу, тому в ній досі вчуваються віяння античності. Про це Є. Маланюк (як і Ю. Липа) писав у своїх культурологічних дослідженнях. «Внук кремезного чумака, Січовика блідий праправнук» не тільки переглядав вітчизняну історію, а й творив новий\nгероїчний епос у текстах лірики, виповненої металевого тембру. Хоч він, цей тембр, дещо послабиться у поезіях 50—60-х pp., одначе збережеться строга віршована форма, за оболонкою якої нуртуватиме сильний темперамент, схильний до шляхетних переживань, до роздумів над людською долею, зокрема долэю вигнанця. Небезпідставно О. Тарнавський назве Є. Маланюка «українським Одіссеєм в Америці». Туга за Батьківщиною ятритиметься невигойною раною в душі поета. Спогади набудуть яскравого вигляду. Він з ними ділитиметься у колі найближчих друзів (М. Бутович, М. Аркас, Б. Рубчак, Б. Олександрів та ін.). На повернення у свій край, понівечений комуністичною Москвою, сподіватися було марно. І все-таки йому пощастило побувати бодай коло України. У 1962 р. Є. Маланюк приїхав до Варшави, де зміг побачитися з дружиною Богу-милою Савицькою та сином.\nСправжнє повернення Є. Маланюка сталося пізніше, як тільки-но Україна стала незалежною державою. Сьогочасний читач має змогу безпосередньо ознайомитися з лірикою поета, що назавжди увійшла до -золотого фонду нашої літератури.\nМУЗА БОЛЮ, СУМЛІННЯ І ГНІВУ\n«Стилет чи стилос? Не збагнув...». У 1925 р. з'явилася збірка Є. Маланюка «Стилет і стилос» з виразними рисами дисципліни поетичного мовлення, вольовими настійними вимогами (тобто імперативами), потужними історіософічни-ми візіями. В ній окреслилися стійкі стильові ознаки не лише поета, а й інших представників «празької школи» (Ю. Дарагана, О. Ольжича, Олени Теліги, Л. Мосендза, Наталі Лівицької-Холодної та ін.). Назву їй дав провідний мотив, найвиразніше проявлений у вірші «Стилет чи стилос? Не збагнув...». Власне, тут загострювалася давня проблематика світової літератури: що має бути визначальним у художній творчості —краса чи служіння суспільним інтересам. Ця полеміка в інтерпретації Є. Маланюка відоб-^>азилася в символах стилоса (паличка для писання на вощачій дощечці) та стилета (невеликий кинджал з тонким тригранним клинком). Вони не протиставлялися, як зазвичай велося серед письменства, схильного до пориву високого мистецтва, або до «зображення життя у формах життя».\nЧастка «чи» у формулі Є. Маланюка виконувала неаби-\nяку смислову роль, вказуючи на певну нерішучість ліричного героя перед неминучим вибором. Тому символ .терезів як втілення долі поета за такої невизначеності завбачає трагічні наслідки вагання, зумовлює потребу подолання подвійної ситуації («Двояко Вагаються трагічні терези»).\nЗ одного боку, в перебігові ліричного сюжету розкриваються привабливі «береги краси», таємничі цнотливі краєвиди, виповнені гіпнотичного чару, а з іншого—жорстока дійсність з неминучими бурями, «галасом бою», «божевіллям хвиль». Пристати тільки до одного з цих світів — значить стати зовсім іншим, ніж знайтися у протилежному світі: збутися або витонченим естетом, або революціонером, котрий займається позалітературною діяльністю.\nДля Є. Маланюка було неприйнятним однобічне розв'язання такої непростої ситуації, досить задавненої на теренах українського письменства. Адже часто тут критерій краси відсувався на другий план задля ідеї служіння мистецтва народним інтересам, потреби пробудження та формування національної свідомості. На цьому, зокрема, наголошував історик літератури С, Єфремов. Таку позицію поділяли народники (П. Грабовський, Б. Грінченко та ін.), а в XX ст.—чимало емігрантів, насамперед Д. Донцов, який вимагав від письменників буги головно «виховниками» нації, власне, виконувати не основну роль за рахунок визначальної —естетичної.\nЄ. Маланюк мав дещо відмінну думку стосовно діяльності митця, вважаючи його (генія) «внутрішнім змістом мистецтва», незалежним від напрямів і шкіл, а процес творчості —таємничою «містерією», що відбувається за притаманними тільки їй законами. Відтак поезія трактувалася як рівновелика, непідлегла будь-якій сфері природи чи суспільства. І чим повніше вона розкривалася як мистецтво, тим відповідніше задовольняла громадські інтереси.\nМогутній вплив художнього слова на людську свідомість — неспростовна істина. Її поділяв Є. Маланюк. Але ніколи не вдавався до ототожнення поезії з політикою, ідеологією чи військовою справою. Будь-яка підміна естетичних понять поняттями позахудожньої сфери була для нього неприйнятною. Недарма у вірші «Епілог», що завершував збірку, між промовистими образами «стилет»—«стилос» вживався єднальний сполучник «і» задля врівноваження протилежних значень.\nСлово «безмежжя» у поезії «Стилет чи стилос? Не збагнув...» однаково стосується як «берегів краси», так і\n«набряклого вітром обрію». Ліричний герой органічно поєднує у своїй душі два, на перший погляд несумісні, світи, які, не втрачаючи своїх конкретних характеристик, взаємозбагачуються у новій якості. Є. Маланюк виходив із відповідного розуміння своєрідності українського письменства, змушеного реалізувати свій талант у несприятливому для творчості національному середовищі. Він мусив торувати шлях до незалежності та державності України, виконувати чимало позалітературних функцій, тому що завжди бракувало національне свідомих фахівців, але при цьому лишатися митцем, писати свої твори за законами краси. Така проблема ніколи не поставала перед письменниками історично визначених у власних державах націй (англійської, французької, шведської, російської тощо).\nЄ. Маланюк не тільки порушив визначальне питання української дійсності, а й знайшов необхідне його розв'язання, присвятивши цьому все своє творче життя.\n«Знаю — медом сонця, ой ладо...» Давня Греція,абоЕллада, вважається колискою європейської цивілізації, зразком досконалої краси, взірцем високої етики. Відтак нічого дивного не сталося, коли Є. Маланюк уподібнив Україну, що належить до Європи, до Еллади. Адже земля, крізь яку здавен пролягав шлях «із варягів у греки», завжди вражала чужоземців природною артистичністю, пісенністю, естетичним чуттям та моральними чеснотами.\nНазиваючи Батьківщину «антично-ясною», поет мав на увазі не односторонній благотворний вплив на неї еллінського світу. Для нього Україна була здавен невід'ємною частиною чорноморського та середземноморського природного і духовного середовища, безпосередньо причетною до античної культури. Ці думки він доводив у вишуканих коротких науково-критичних нарисах (есе), що з'явилися Двома виданнями«Книги спостережень» (1962, 1966), суголосних публікаціям інших письменників-емігрантів, зокрема Ю. Липи.\nТакі міркування Є. Маланюка позначились і на його історіософській ліриці, одним із прикладів якої є вірш «Знаю—медом сонця, ой Ладо...». Тут символ «степової Ьллади» поєднував у собі два світи—античний та національний, пов'язаний з архетипом «степу», що виразно Розкривається у характері українців, статечно-неспішних у\nезмежжі широких краєвидів. Водночас образ степу прихо-иував трагічний зміст, явлений в історичній перспективі,\nозначаючи постійний «коридор», що заповнювався непроханими ординськими навалами, ототожненими у вірші з «половецьким хижацьким ханом». Природний зв'язок України з чорноморським та середземноморським середовищем прирікався на ненастанні криваві розриви. Одначе він зберігався у глибинах колективної свідомості, передовсім у міфах, в іменах деяких богів, які мають наддніпрянське походження (Артеміда, Арей та ін.). Недарма Є. Мала-нюк згадує Ладу, відому у грецькому варіанті як Лето, в латинському—як Латона, рівнозначну Ладі—праукраїн-ській великій богині весни та подружньої злагоди, зображу-\nМ. Жук. Панно «Біле і чорне»\nваній зазвичай з дитям на руках, із пшеничним колосом, квітами, червоним яблуком. Вона вказує на історичну тяглість української дійсності від сивої давнини до сьогодення, закарбовану в національних архетипах, дарма що вона щоразу нищилася «гураганом» половецької, більшовицької чи будь-якої іншої орди. Україна завжди була для поета непорушною у своїй суті, постаючи в історичних формах та барвах: то «вишневим цвітом», то «...блакитним мітом (тобто міфом) В золотім полудневім меду».\nЄ. Маланюк болісно переживав вимушену розлуку з Батьківщиною, що властиво всім емігрантам, сприймав її вже у вигляді «фата-моргани», недосяжного міражу, Щ°\nввижався хіба що блукальцям у пустелі. Відтак з'явилася гіркотна метафора «На пісках емігрантських Сахар», навіяна, очевидно, безпросвітними буднями у каліських таборах інтернованих вояків, розташованих серед пісків. Тут Є. Маланюк змушений був уперше відчути дошкульний подих вигнання, але не втратив віри повернення до втраченого раю («Нам немудрим —даремний дар!»), до України.\n«Біографія». «Біографія» —то ліричний життєпис Є. Маланюка, який зазнав суворої емігрантської недолі, але не втратив сили духу і віри в повернення на Батьківщину, звільнену від іноземної більшовицької окупації.\nУ творі йдеться насамперед про загострені внутрішні переживання перед лицем жорстокої правди. В них угадуються жорсткі реалії особистого життя поета та фрагменти національної руїни. «Кривавих шляхів апостол», яксебеназиває Є. Маланюк, заприсягається, попри найважчі випробування та неминучі перешкоди, світити «смолоскипом Тобі Одній», тобто Україні.\n«Біографія» складається з трьох частин, цілком самостійних, пов'язаних ідейним змістом. Така віршована композиція відома як триптих. Починається твір з енергійних, коротких речень, що містять у собі напругу рішучої дії, жагу якнайповнішого самоздійснення всупереч несприятливим обставинам. Іншого напрямку, як «проти течій», ліричний герой не знає, усвідомлюючи, що йому доведеться простувати до обраної мети «без шляху, без батька, без предтечі», покладатися лише на власні сили. Навіть приречений на нерозуміння, на «самоту», на забуття, він спромагається «Все чути. Всім палать. Єдиним бути...», перетворитися на суцільний згусток волі.\nЛіричний герой (а відтак.і автор), керований загостреним чуттям відповідальності за постійно нівечену долю «страждальної землі», уподібнюється скульптору («Вирізьблюю німий життєпис На дикім камені століть») або конструктору («...конструюю вічний образ На сірім цоколі ^су»). Жорсткі метаморфози вольової думки, колинеДозволялося найменшого внутрішнього розслаблення, засвідчували не лише нову якість поетичного мислення Є. Ма-ланюка, а й зрілість національної свідомості, яка віднаходи-ла Шляхи здійснення українства у чітко дисциплінованих 'V РМах. Вибір поета поставав із твердого переконання, яке\nДіляли й інші письменники-емігранти: «Мушу випити ке-их До краю». Гіркий трунок вигнання спонукав до формуло,,., ^\nвання в їхній творчості нового типу українця, перейнятого невситимою волею до життя, розбудив у ньому приспану віками націо- та державотворчу енергію.\n«Строфи». Поняття «строфи» стосовно твору Є. Мала-нюка вжито як віршований жанр, відмінний від значення однойменного терміна, що вказує на поєднання у певному вірші кількох рядків, пов'язаних між собою відповідною\nВласне, тут чотири катрени, кожна пара яких оформлена через смислове протистояння. Теза, тобто думка, висловлена у двох перших катренах, заперечується думкою двох наступних катренів (антитеза). Лірична композиція набуває своєрідного стильового забарвлення. Спочатку розгортається картина, виповнена щедрого сонячного світла та невичерпного добробуту, відбита у надійному плинному потоці згармонійованого часу,—адже мовиться про край, у якому споконвіку «лагодою сяє стиглий лад». Рівновага зображення закоренилась у багатство буйного саду, у міфи врожайного літа, що втаємничуються в дійстві очищення через живий вогонь, передовсім у «ворожбі упайла». Смисловий колорит подій закріплюється вічним колуванням. Поряд із парним римуванням вживається кільцеве, оповиваючи початок і кінець кожної строфи. Так витворюється ефект надійного, замкненого на своєму достатку світу.\nПісля такої пластичної, випогодженої замальовки (тези), близької до «неокласичної» поезії М. Рильського, вже наступні два катрени—перейняті зовсім відмінною тональністю, стихією рвучкої експресивної ритмоінтонації, тривожною напругою риторичних фігур. Щойно гармонійний простір заповнює «безверхе бойовисько», толочить «козацьке перекотиполе», неспроможне вкоренитись у ґрунти рідної землі. Цією навдивовижу точною метафорою Є. Ма— ланюк вихопив істотні риси української душі, нездатної до| внутрішньої самодисципліни, схильної до отаманства, такої, і що зумовлює національний хаос. Ось вона, сумна правда, козацтва: маючи славну історію, воно втратило можливість утвердитися в ній через внутрішні чвари та розбрат, зникло разом із Військом Запорозьким та Гетьманщиною. Розмірковуючи над суворими уроками минувшини, поет не з'ясовує причин національної руїни, даючи змогу читачеві самому розкрити їх, побачити їх у собі, у власній ментальності та зробити відповідні висновки. Зобразивши непривабливе «козацьке перекотиполе», він лишає питання відкритим;\n«Чи проковтне страшним простором степ. Чи дикий чвал той перейме Мазепа». Тут окреслюється фатальне українське питання —«Бути чи не бути?», або розпорошитися без сліду, або зупинити нарешті той «дикий чвал», або зникнути безвісти, або самоствердитись у собі, беручи за приклад вчинок того ж І. Мазепи та продовжуючи його справу до логічного завершення.\n«Візія». Чимало сюжетних ліній сходяться до основного доцільного напряму—Страшного Суду, яким має завершитися людська історія. Ними живилася здавен світова та українська література. Тому вірш «Візія» Є. Маланюка —не виняток. Трактуючи дійсність із такого погляду, він розглядав її крізь призму нещасливих національних реалій, загострював як моральний максималіст проблему особистої відповідальності за своє життя, за свій рід, за долю нації. Про це писали Т. Шевченко («Кавказ», «І мертвим, і живим, і ненародженим землякам моїм...»), І. Франко («Моисей») та ін., не приховуючи гніву з приводу байдужості національного духу до свого пробудження, примирення зі своїм рабським животінням. Сприймаючи українську руїну як неминучу данність («Все, що має статися, вже сталось»), Є. Маланюк був переконаний, що невдовзі «щоденний галас» неминуче «перетне архангельська сурма». Грізний апокаліптичний образ, взятий з релігійно-містичної християнської літератури, виповненої суворих віщувань про кінець світу, символізував кару за гріхи перед нацією, хоч би ким вони здійснювалися: чи зайдами-завойовниками, чи зрадниками рідної землі. Суд, за припущенням поета, має бути абсолютно чесним і непомильним. Ні Божа Мати, ні Юрій Змієборець не спроможуться заступитися за будь-яку неправедну душу. Вона «без стін і без одежі Встане перед карою Руки».\nЧитаючи такі поезії, виповнені гніву та ненависті, даремно припускати, ніби вони були написані жорстокосердим автором. Навпаки, подібні твори з'являлися від великої любові, від намагання пробудити своїх грішних краян, спонукати їх до рішучого самоствердження як вільних осо-оистостей, викликати в них могутню волю до життя, перейшовши нелегкі шляхи душевного очищення.\nВірш «Візії», в якому відчуваються грізні інтонації Свято-го -'"с'ьма, Шевченкових пророцтв, було написано 1933 р. аме тоді в Україні більшовики організували голодомор, а в імеччині до влади прийшли нацисти. Навіяний драматич-\nними подіями міжвоєнного двадцятиліття, твір переймався не розпачем, а вірою в обов'язкову, хай по-суворому здійснену справедливість у світі та в Україні. Поет сподівався, що це станеться невдовзі: «Літаки закрутяться, мов листя, Башти захитаються й падуть». Насправді історія внесла серйозні корективи у передбачення Є. Малднюка: Україна здобула незалежність мирним шляхом.\nСлушні викривальні застереження поета тим, хто завжди намагався «заснуть, втекти, Сховатись 3d Мазьпу й Крути». Тому він, добре знаючи українську дійс ність, звертався до своєї музи: «Вчини мене бичем своїм». Звісно, буквальне прочитання таких пружних, енергійним поезій — абсурдне. Мовиться про головне: Є. Маланюк і в еміграції, і на Батьківщині був і лишається оголеним, чесним сумлінням нації.\nї. Розкажіть про життєвийшлях Є. Маланюка.\n2. Чому він вирішив стати поетом?\n3. Якими рисами відрізняється Маланюк ранній і ідпізнього?\n4. Які завдання ставив поет перед українською літературою?\n5. Які мотиви властиві ліриці Є. Маланюка?\n6. Назвіть особливості його індивідуального стилю.\n7. Чим відрізнялася поезія Є. Маланюка від тієї, що творилася у цей час в Україні?\n8. Якими рисамипоет подібний до інших предстсівників\n9. У чому полягає історіософічність лірики поета?\n10. Простежте, як у ній поєднано громадянські, патріотичні\nмотиви з інтимними?\n11. Проаналізуйте вірш «Стилет чи стилос? Не збагнув...» Що ':\nозначають символи стилета і стіїлоса?\n12. Які ще символічні образи присутні в поезії Є. Маланюка?\nЗнайдіть їх, проаналізуйте.\ninfopedia.su Все материалы представленные на сайте исключительно с целью ознакомления читателями и не преследуют коммерческих целей или нарушение авторских прав. Обратная связь - 3.239.56.184 (0.036 с.)


Цитати зі змістом про смаки. Цитати зі змістом про все на світі і на кожен день. Ми підібрали величезну кількість цитат тільки зі здоровим глуздом і розподілили по розділах. Читайте кращі цитати зі змістом на сайті Citaty.org.ua.\nСмаки змінюються настільки ж часто, як рідко змінюються схильності.\nІноді необхідно вносити різноманітність в розмірене життя. Щоб смак спокійного життя здавався солодше.\nДівчина була гарненька, темноволоса, зі смаком одягнена, але чогось їй не вистачало; занадто тендітна і жвава, вона весь час намагалася заарканити вас своїми жадібними карими очима, а затягуючи петлю, плескала віями і говорила те, чого її навчила мама десять років тому. Однак їй було вже під тридцять, а наука досі не допомогла. Але вії все ще не знали спокою. Роберт Пенн Уоррен


Фільм Воїн (2011) дивитися онлайн повністю повний фільм в хорошій якості hd\nФільм Воїн (2011) дивитися онлайн в хорошій якості 720\nХлопець на ім’я Том Карлон, вже більше 14 років не бачив свого батька. Том пішов з дому, щоб не бачити свого тата алкоголіка. Коли він повернувся, то його здивуванню не було меж, він став справжнім непитущим, не краплі в рот і займається спортом. Томмі не може в це повірити і йде роздумати в спортзал, це його любимо місце. Там він виходить на спаринг поєдинок з відомим в окрузі борцем і без особливих зусиль перемагає його. Карлон розуміє, що у нього дар і вирішує знову почати посилено займатися боротьбою. Для цього він просить батька про допомогу, знаючи про те, що в юності той був непоганим тренером. Батько приймає пропозицію.\nЙде низка перемог, яка приводить його на популярний турнір Спарта. Тим часом рідний брат Тома, на ім’я Бренден, підробляє простим учителем. У нього в сім’ї трапляється нещастя. Хворіє його син і на лікування йдуть всі заощадження. На плату за оренду будинку немає грошей і він розуміє, що повинен щось придумати, інакше з сім’єю піде на вулицю. Чоловік вирішує піти на ринг, так як колись був борцем і знає дещо в цьому. Фільм Воїн (2011) дивитися в хорошій якості HD 720p.\nЙому вдається здобувати перемоги в підпільних і аматорський боях, тим самим отримуючи грошові винагороди. Однак його звільняють зі школи з-за цього. Він вирішує піти на турнір і виявляється. Що йому належить вийти на ринг з власним братом.\nВ ролях: Джоел Едгертон, Том Харді, Нік Нолті, Дженніфер Моррісон, Френк Грілло, Кевін Данн, Максиміліано Ернандес, Брайан Коллен, Гевін О’коннор, Сем Шерідан


Ремонт підлоги на балконі своїми руками: основні етапи, фото, відео - mebli24.kr.ua\nдодому Різне Ремонт підлоги на балконі своїми руками: основні етапи, фото, відео\nЯк би там не було, перед тим як виконати ремонт підлоги на балконі, потрібно провести ряд підготовчих робіт. Вони можуть складатися в додаткових діях у вигляді гідроізоляції та утеплення стін або скління лоджії, але в цій статті ми розглянемо підготовку підлоги до його подальшої обробки.\nПерше, що потрібно зробити, – винести всі речі з балкона і здійснити очищення приміщення. Очищення має бути глибоким, а не поверхневим. Доведеться зняти старе покриття, після чого позбутися від старої стяжки дощенту плит за допомогою зубила і простого молотка або відбійного молотка. Потім шматки старої стяжки необхідно винести з балкона і при необхідності залишити поверхню підлоги чистою.\nДля початку потрібно прогрунтувати підставу, після чого розставити маяки для стяжки. На балконі цілком достатньо 2-3 рейок по всій довжині. Рівність їх установки повинна контролюватися за допомогою будівельного рівня. У цій справі не варто поспішати, адже від рівності установки маяків залежить і сама рівність підлогового покриття. Спочатку маяки вирівнюються окремо, після чого загальна, що формується ними площину. У разі необхідності під маяки необхідно прокласти шматки оргалита.\nПотім розчин наносять в ті місця, де прокладається оргаліт. Через дві години розчин застигає. Самі маяки теж закріплюються розчином. На його застигання йде близько 24 годин.\nНа наступний день можна приступити до виконання опалубки під майбутню стяжку. Якщо у вас балкон закритого типу, то цей пункт можна пропустити. У тих будинках, де на балконі передбачені металеві перила замість кам’яної напівстіни, необхідно прикріпити до зовнішньої сторони основи плити дерев’яний брус. Він і буде виступати зовнішньої градацією для стяжки.\nЗазвичай розчин стяжки готують зі спеціалізованих сухих сумішей. В інструкції до суміші є вказівки від виробника, які важливо дотримуватися. За консистенцією розчин повинен нагадувати манну кашу.\nВсю поверхню, яка обмежена опалубкою, потрібно залити цим розчином. Потім необхідно розрівняти поверхню за допомогою кельми. З належних характеристик стяжки з сухих сумішей варто виділити те, що він розрівнюється сам і не вимагає додаткових зусиль. За допомогою встановлених маяків потрібно перевірити, наскільки рівно буде залита стяжка.\nРемонт підлоги балкона своїми руками. Як залити підлогу на балконі своїми руками\nБалконна плита постійно знаходиться під впливом руйнівних факторів: сонця, дощу, вітру. Через це відбувається її поступове руйнування. Одним із способів захисту балконної плити є заливка стяжки. Крім того, стяжка потрібна для вирівнювання плити при утепленні балкона. Від її стану залежить якість підлогового покриття. Оскільки технологія заливки підлоги нескладна, роботи найчастіше виконуються своїми руками. Спочатку буде корисно ознайомитися з існуючими способами заливки стяжки.\nдовговічність. Через неякісну основи швидко руйнується покриття підлоги. Виконувати часті ремонти на обмеженому просторі балкона дуже проблематично;\nвирівнювання поверхні балконної плити;\nдодаткова теплова і звукова ізоляція;\nдоступна вартість суміші для заливки плити. Суміш повинна бути недорогий, але якісної.\nФінішне покриття підлоги укладається на залиту стяжку. Розрізняють три способи заливки:\nРозчин готується з цементу з піском або щебенем, а потім заливається на підготовлену поверхню балконної плити. Процес висихання триває близько місяця. Для кристалізації розчину поверхню регулярно змочується водою.\nБалконна плита покривається шаром керамзиту або іншим сипучим матеріалом. Зверху укладаються спеціальні матеріали. Така стяжка швидко монтується, але має недолік ― низьку стійкість до вологи. Це обмежує її використання для незасклених балконів.\nІснують спеціальні суміші, що розводяться водою. Вирівнювання поверхні плити відбувається за рахунок розтікання рідкого складу суміші. У такої маси обмежений час дії, тому укладання проводиться в прискореному темпі. Суміш не можна укладати на промерзлу балконну плиту. Через тиждень можна накладати фінішне покриття.\nСамовирівнюючі склади випускаються декількох видів:\nцементні суміші з додаванням пластифікаторів. Склад призначений для чорнової обробки, коли великий перепад висот або на плиті великі дефекти;\nсуміші з гіпсом створюють основу перед фінішною укладанням. Вони відрізняються низькою стійкістю до вологи, тому не рекомендуються для використання на незасклених балконах.\nфінішні суміші. Створюється прозоре або кольорове покриття підлоги. Це епоксидні і поліуретанові склади. Особливою привабливістю користуються наливні 3d покриття.\nБалконна плита витримує не кожну стяжку. Через свою вагу для балкона першого поверху підходить мокра, суха і самовирівнююча стяжка. Серйозної ваги не мають суха і самовирівнююча стяжка, тому вони підходять для балконів на будь-якому поверсі.\nПідготовка до заливки балконної плити\nТехнології підготовки підстави під будь-яку стяжку майже не відрізняється. Через великий вплив на балконну плиту навколишньої температури і вологості, потрібна надійна ізоляція фінішного покриття. Тільки якісна стяжка гарантує його збереження на тривалий час.\nЩоб заощадити час, іноді стяжку заливають прямо на існуюче покриття, якщо воно знаходиться в задовільному стані. Це неправильно, по-перше, скорочується висота балкона, по-друге, міцність стяжки сильно знижується. Тільки очищена плита забезпечить гідний стан стяжки.\nНасамперед з балкона виносяться всі речі, а потім знімаються плінтуси і дверні лиштви.\nПід час демонтажних робіт буває багато пилу і сміття, стало бути, краще працювати в респіраторі, а стіни скропити водою з пульверизатора для захисту від пилу.\nСпосіб очищення балконної плити залежить від існуючого покриття.\nпофарбована поверхня очищається розчинником. В цьому випадку необхідно провітрювати приміщення балкона. А ось товстий шар фарби доводиться збивати.\nприклеєний лінолеум розрізається на смуги і знімається скребком, а непроклеєне полотно згортається в рулон.\nкерамічна плитка знімається перфоратором або збивається зубилом. По трудомісткості-це найбільш складний варіант очищення балконної плити.\nдерев’яне покриття видаляється за допомогою обценьків або розпилюється на окремі частини.\nПісля огляду очищеної плити, проводиться її підготовка до заливання стяжкою:\nвидаляються відколи і пухкі ділянки поверхні;\nоголені місця стягує арматури балконної плити покриваються ґрунтовкою або фарбою для захисту від корозії;\nмісця відколів закладаються цементним розчином або клеєм.\nПідготовчі роботи завершуються прибиранням сміття і пилу пилососом. Відомо, що з курним підставою мокра стяжка скріплюється ненадійно.\nНа завершальному етапі плита грунтується. Грунтовка не тільки прибирає пил, але і створює ізоляційний шар. Найчастіше грунт наноситься в два шари. Період висихання зазвичай займає до 8 годин.\nЕтап 1: «тепла підлога»\nОдин із способів подачі тепла. Такі підлоги затребувані в якості обігріву приміщень завдяки простому процесу монтажу. Бувають водяні та електричні теплі підлоги. Перші, сприяють економії корисної площі лоджії і електрики. Однак, присутній складна температурна регулювання і особливості при установці.\nДругі, — забезпечують рівномірну подачу тепла по всій системі, прості в управлінні температурнихПоказників обігріву, мають не високу ціну.\nЗ мінусів: велике споживання електрики і електромагнітне поле.\nПрокладання електричного «теплої підлоги» з кабельним підігрівом проводять в такій черговості робіт:\nорганізація термоізоляції: прокрадається шар пінофол, хв-вати або пінополістиролу;\nукладання армуючої сітки з металу;\nзакріплення кабелю для нагріву до сітки;\nнастил лінолеуму або плитки.\nЕтап 2: ремонт балкона скління і освітлення\nКоли говориться про здійснення ремонту на балконі, неминуче виникає тема про його склінні. Роботи такого класу можливо проводити з матеріалів:\nметалопластик. Це найкращий спосіб для скління лоджії самому. Переваги будматеріалу-довгий термін експлуатації, прийнятна ціна. Ще, він зберігає тепло тривалий час.\nалюміній. Цей матеріал застосовується тільки коли, в планах немає утеплення лоджії.\nдерево. Головне достоїнство будматеріалу-екологічність. З мінусів відзначають: дорожнечу, недовговічність, потреба в реставрації, слабку вологостійкість.\nПісля визначення зі способом скління можливо переходити до монтажу профілів.\nПроцес установки вікон для балкона складається з:\nна викладений з піноблоку або цегли парапет ставитися рама. Її положення повинно бути тільки перпендикулярно-перевіряти лад-рівнем. Закріпити виправлену раму слід анкерними болтами або саморізами.\nвсередині лоджії, під віконну раму, ставитися підвіконня, а зовні система відливу.\nустановка склопакета в раму.\nпроходять монтажною піною, уздовж всіх щілин. Це захист від холоду і посилення звукоізоляції одночасно.\nКоли шви просохнуть, надлишки піни прибирають канцелярським ножем і закривають декоративними насадками. Ролик на тему:\nСистему світла на лоджії краще робити, коли ця зона відводиться під відпочинок. Для чого тягнуться електропроводи, встановлюють вимикачі і розетки. Щоб кабелі не зіпсували інтер’єр, краще їх закривати спец-коробами.\nОдночасно з монтажем обрешітки стелять електро-кабель та інші комунікації, визначаються з розташуванням розетки і вимикача. Заздалегідь розраховують число світильників. Від обсягу споживаної потужності буде залежати система підживлення електрикою.\nДжерелами напруги можуть бути:\nблизько розташована до балкону розетка.\nНайпростіший спосіб: виведення кабелю живлення від близької розетки. Щоб уникнути небажаних подій, електропроводи ізолюють в спеціальні металеві рукава.\nЕтап 3: обробка поверхонь\nОбшивка декоративними матеріалами проходить відповідно до побажань власників будинку. Варіацій тут безліч. Коли вибираються покриття для стін, варто враховувати:\nпанелі, найчастіше, розташовують на стінах вертикально, профіль за ними горизонтально;\nвагонку можна закріплювати як хочеться, навіть, похило;\nсайдинг, блок-хаус монтуються горизонтально на вертикально розташовані стійки, так не руйнується візуальне сприйняття обшивки, і того вимагає технологія;\nгнучкий камінь проводиться у вигляді шпалер, і розкладається на стінках, згідно малюнку його «особи».\nДля підлоги економним способом збору лаг є брус, а дорогим варіантом – регульовані підлоги. Не радять брати для покриття підлоги листи дсп. Практично в 100% випадках вони розбухають і ламаються, – «не байдужі» до вологи.\nПиріг підлоги на балконі. Різноманітність матеріалів\nНасправді теплоізоляційних матеріалів багато. Який з них вибрати-вирішувати тільки вам. Ну а щоб розібратися, розглянемо, чим же можна зробити утеплення підлоги на балконі.\nКерамзит . Матеріал має масу переваг. Він легкий, міцний, чудово утримує тепло. Щоб укласти покриття, досить використовувати напрямні профілі з металу, пісок з цементом. Спершу потрібно виставити профілі горизонтально (з використанням маячків для більшої точності).\nКріплення профілю виробляють на саморізи. Між профілями засипають керамзит, до тих пір, поки не заповниться весь утворений короб. Зверху заливають цемент. Останній етап-обробка практично готової поверхні на ваш розсуд.\nМінеральна вата добре тримає тепло\nМінеральна вата . Використовується досить давно, з року в рік доводячи свою ефективність і затребуваність.\nУкладання не займає багато часу, проводиться досить легко. Правда, вимагає проведення додаткової роботи. Гідроізоляція лоджії проводиться в першу чергу, щоб захистити вату від попадання вологи. Після цього проводять монтаж лаг з дерева, між якими і укладають мінвату.\nПримітка. У тому випадку, якщо після укладання утеплювач не дістає до верху лаг, укладіть ще один шар мінеральної вати. Дуже важливо, щоб весь простір був заповненим.\nКоли підлога утеплений матеріалом, виробляють монтаж паробар’єра. Після чого лаги забиваються дошками і проводиться обробка по готовому підлозі.\nПінопласт . Ще один часто застосовуваний матеріал для утеплення підлоги на балконі. Укласти його можна двома варіантами. Перший-такий же, як у випадку з використанням мінвати. Відмінність лише в тому. Що пінопласт підганяють під потрібні розміри підрізанням, а утворені зазори закладають монтажною піною.\nІнший варіант передбачає вирівнювання підлог стяжкою. Далі на стяжку укладають тришаровий пиріг утеплювача: руберойд – пінопласт – пароізоляція. Пиріг закривається стяжкою з цементу.\nПіноплекс-це пінопласт нового покоління\nПіноплекс . Досить новий утеплювач, який за короткий час зумів завоювати довіру будівельників. Без зайвих перебільшень піноплекс можна назвати одним з найкращих утеплювачів. Крім того, з ним досить легко працювати, укладання не вимагає використання додаткових матеріалів. Плити утеплювача просто укладають на підлогу, закріплюють саморізами.\nЄдина умова – поверхня, на яку укладається утеплювач, повинна бути чистою і рівною. При необхідності підлоги вирівнюються стяжкою з цементу. Укладають піноплекс від кутів, кріплять в двох місцях.\nПенофол . Також увійшов на будівельний ринок недавно, але за короткий час міцно зайняв свою нішу. Відрізняється наявністю відображає шару. Цей матеріал відноситься до категорії комплексних ізоляцій. Це означає, що він одночасно виконує кілька функцій – утеплення (при чому не тільки підлог, але і балконів повністю), гідроізоляція, паробар’єр.\nВідповідно, укладання пенофола можна виробляти на підставу з бетону. Без перебільшення, пенофол-кращий утеплювач на сьогоднішній день, з підлогами, утепленими їм, можна бути абсолютно спокійними за збереження оптимальної температури на балконах.\nЯк утеплити підлогу на балконі під стяжку. Чим краще утеплити підлогу на балконі\nУтеплення підлоги на балконі своїми руками все більше набирає обертів. І це логічно, адже кожен куточок в міській багатоповерхівці цінується неймовірно. А свій кут потрібно облагородити по максимуму.\nХороший господар може обладнати там невеликий кабінет, ігрову або зону відпочинку. Не дивно, що пошукові запити рясніють питаннями «як зробити тепла підлога на балконі» і «як правильно утеплити підлогу на балконі». Давайте і ми знайдемо на них відповіді і дізнаємося як краще утеплити підлогу як на балконі, так і на лоджії.\nЧим утеплити підлогу на балконі? вибір матеріалів багатий, але утеплити підлоги на балконі найкраще один з нижче перерахованих матеріалів, які пройшли випробування багатьма сім’ями. Можна використовувати їх як окремо, так і разом. Причому останнє краще. Адже це і загальна економія, і все найкраще, що може дати кожен з цих матеріалів.\nЦей матеріал вважається кращим для того, щоб утеплити підлогу на балконі своїми руками. За фактом це тандем алюмінієвої фольги і спіненого поліетилену. Крім того, що у нього відмінна термоізоляція, він відмінно затримує звуки і захищає будинок від вологи.\nЙого випускають як одностороннім, так і двостороннім. Утеплення балкона з ним одне задоволення, адже матеріал поставляється в рулонах з товщиною від 3 до 10 мм.це дозволяє утеплити підлогу на лоджії своїми руками без втрати корисного простору. Монтувати його також просто, адже стики просто проклеюють алюмінієвим скотчем.\nУтеплення підлоги на лоджії своїми руками найчастіше роблять саме пінопластом, адже він не тільки забезпечує потрібний ефект, але при цьому дешевий.\nПристрій теплої підлоги на вашому балконі буде неймовірно простим,Досить укласти листи пінопласту, які випускають різної товщини від 20 до 100 мм.\nУкладання листів здійснюють в простір між лагами на підлозі. Всі щілини закладають монтажною піною і укладають основне підлогове покриття. Щоб розподілити навантаження від лаг цей утеплювач потрібно зробити під укладання шматків фанери.\nТак називають спінений пінополістирол. У нього відмінні теплоізоляційні показники. Він визнаний хімічно інертним матеріалом, який легко і просто встановлювати. Товщина листів від 20 до 50 мм. Зробити з ним тепла підлога на балконі своїми руками легко, але досить дорого, тому що ціна матеріалу досить велика.\nАле фахівці рекомендують використовувати його в комплексі з іншими матеріалами. Це дозволить отримати відмінне утеплення при відносно невисоких витратах. Наприклад, для первинного шару утеплювача можна використовувати пінопласт або мінеральну вату, а закінчувати роботу піноплекс.\nЦей утеплювач за структурою нагадує звичайну вату, але для її виробництва використовують волокно базальту і скла. Їх розплавляють, витягають в гарячому вигляді, охолоджують і дроблять. Утеплення підлоги лоджії з нею ускладнюється тим, що голими руками її брати не можна, можна поколоти руки.\nАле в іншому складнощів немає. Вона відмінно лягає в будь-яке місце і закриває будь-яку щілину. А саме щільна установка утеплювача дозволяє досягти максимальних температурних показників в приміщенні і скорочення втрат тепла. Приміщення стає теплим і вологостійким. Випускають її як в рулонах, так і в листах.\nпопередня статтяРулонні штори для дому. Рулонні штори на пластикові вікна: як використовувати штори рулонних конструкцій. 145 фото штор рулонного типу\nнаступна статтяНайкрасивіші сорти фіалок\nКухонний острів, диван або консоль — даємо в статті ідеї для застосування доступного стелажа з ікеа. У деяких випадках його не доведеться навіть переробляти....\nЯк паяти алюміній за допомогою мідного купоросу


Страсний тиждень: сповідь, Хресна дорога та розклад Богослужінь на Великодні свята - 0342.ua\nСтрасний тиждень: сповідь, Хресна дорога та розклад Богослужінь на Великодні свята\nОстанній тиждень Великого посту підходить до завершення. Віряни, які ще не встигли приступити до сповіді, матимуть змогу посповідатися завтра та у четвер протягом дня з 8.00 ранку і до 18.00 години вечора.\nПро це інформує 0342.ua з посиланням на прес-службу Cобору Воскресіння Христового.\nКрім того, до вашої уваги пропонуємо розклад Богослужінь:\n8.00 – Служба ранішеосвячених дарів Григорія Двоєслова ПАРАСТАС\n18.00– ХРЕСНА ДОРОГА\n8:00 – Вечірня з Літургією св. Василія Великого.\nЧин умивання ніг.\n17:30 – Утреня страстей.\n8:00 – Царські Часи.\n8.00 – Вечірня з Літургією св. Василія Великого.\n16:30 – Посвячення пасок\n7:00 – Пасхальна Утреня.\n8:00 – Архієрейська Божественна Літургія св. Івана Золотоустого.\nУ Світлий понеділок та вівторок Богослужіння відбуватимуться за недільним розкладом, тобто, на 8,10,12 та 14-ту годину.\nІвано-Франківськ новини Івано-Франківська Страсний тиждень Хресна дорога сповідь


На Київщині водій заснув за кермом і зіткнувся з патрульним авто: постраждала дитина. Фото | Останні новини України та Світу сьогодні\nНа Київщині водій заснув за кермом і зіткнувся з патрульним авто: постраждала дитина. Фото\nУ неділю, 5 вересня, на трасі біля села Нижча Дубечня Київської області водій автомобіля Mercedes заснув за кермом і, виїхавши на зустрічну смугу, зіткнувся зі службовим транспортом марки Daewoo Lanos співробітників Патрульній поліції. В аварії постраждала маленька дівчинка, яка їхала на пасажирському сидінні в Mercedes.\nПро це повідомили автори Telegram-каналу "Вартові еспресо". Під час зіткнення обидві машини були буквально викинуті з дороги в лісосмугу.\nНа місце ДТП приїхала швидка. Медики надали допомогу дитині та госпіталізували її з підозрою на закритий перелом ноги. Також травми отримали і співробітники Патрульній поліції – водій і його напарник.\nОдин зі співробітників патруля можливо отримав черепно-мозкову травму. Його колеги, які прибули на місце події, проводять слідчі дії для з'ясування обставин і причин аварії.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, під Харковом авто вилетіло на зустрічну смугу і спровокувало смертельну аварію. В результаті загинула 60-річна жінка, а винуватець ДТП отримав безліч травм.


Ніжин місто футбольне\nГоловна/Місто і регіон/Ніжин місто футбольне\n«Ніжин місто футбольне…», — саме так на церемонії закриття міського футбольного сезону 23 листопада сказав спеціальний гість заходу, відомий спортивний журналіст Артем Франков.\nЗі словами знаного футбольного оглядача не посперечаєшся – кожен футбольний рік у Ніжині багатий на здобутки, не виключення і сезон 2016—2017-го.\nЧого тільки варте видання справжнього футбольного літопису Ніжина – книга Людмили Ярмової і голови Федерації футболу міста Володимира Мамедова «Закохані у футбол», що зовсім нещодавно побачила світ у одному з харківських видавництв. З презентації видання і почався підсумковий футбольний захід. На сторінках новинки представлені архівні фото, спогади зірок ніжинського футболу, сучасні здобутки.\nБільше десятка блискучих кубків, дипломів та інших нагород отримали й ті хто творить футбольну історію міста сьогодні – молоді, дорослі та ветеранські команди, котрі протягом року не втомлювалися класти у спортивну скарбничку міста численні перемоги. Зокрема була відзначена трійка молодіжних команд міської дитячо-юнацької спортивної школи з футболу – збірні «Динамо», «Агро» та «Дружба», а в особистому заліку нагороди отримали юні футболісти М. Басанець, М. Литовченко, І. Дорошенко, котрий, до речі, забив цьогоріч найбільше голів, та багато інших молодих футбольних талантів.\nВідбулося цього року і покращення футбольної інфраструктури міста над Остром. Міська рада виділила на футбольний розвиток два мільйони гривень, а народний депутат Олександр Кодола залучив кошти на створення футбольного майданчика зі штучним покриттям.\nВітав вдале завершення футбольного року і голова Чернігівської обласної федерації футболу Геннадій Прокопович, який порадував вихованців ДЮСШ з футболу цінними у древній грі подарунками – м’ячами та комплектами новеньких форм. Отримав матеріальну підтримку ніжинський футбол і від меценатів-шанувальників «короля спорту». Справжньою ж окрасою футбольного вечора стали іскрометні виступи художніх колективів Ніжина.\nфото з сайту nizhynnews


▷ Потужний міні ліхтарик USB, передня велофара T6 LED 400LM • Купити в Маріуполі, Костянтинівці, Одесі, Івано-Франківську, Олександрії, Шостці, Сумах, Харкові, Запоріжжі, Ковелі, Лисичанську, Херсоні, Прилуках\nПотужний міні ліхтарик USB, передня велофара T6 LED 400LM 2600mAh\nПотужний міні ліхтарик T6 LED 400LM, USB, 2600mAh, з цифровим індикатором, металевий корпус\nFeel Fit Y22-B - компактний універсальний світлодіодний ліхтарик з металевим корпусом та цифровим індикатором. Якісне виконання та стильний зовнішній вигляд – ось що насамперед приваблює в цій моделі. Універсальність - ще одна перевага: пристрій можна використовувати як велофару, так і як ручний ліхтарик, завдяки компактним розмірам та ергономічній формі. У комплекті є універсальне кріплення на кермо.\nДжерелом світла служить яскравий економічний світлодіод T6 XM-L, що має світловий поток 400LM. Він забезпечує чудову видимість практично в будь-яких умовах. Усього передбачено 5 варіантів світіння - максимальний (100%), середній (50%) та економічний (25%), мигаючий і SOS, що перемикаються за допомогою кнопки на корпусі. Вбудований акумулятор ємністю 2600 mAh здатен забезпечити до 10 годин безперервного світіння в економічному режимі та до 3,5 годин у максимальному. Для зручності контролю рівня заряду є цифровий індикатор. Заряджання здійснюється через USB.\nКлас захисту IP65 передбачає захист від попадання пилу та водяного струменя в будь-якому напрямку. Це означає, що ліхтарик здатний працювати у важких погодних умовах під зливою.\nЯкісний металевий корпус - додатковий захист при падіннях та ударах;\nЦифровий індикатор режимів роботи та точного рівня заряду акумулятора;\nЯскравий світлодіод T6 XM-L, потужність 400 LM, чудова яскравість;\nУніверсальність - можна використовувати як велофара, або як ручний ліхтарик;\nВбудований акумулятор Li-Ion 18650 потужністю 2600 mAh, заряджання від microUSB за 3 години;\n5 режимів роботи - 3 фіксованих (25%, 50%, 100%), мигаючий та SOS;\nПило-, вологозахист класу IP65.\nРозміри 90 * 28 * 28 мм\nЄмність аккумулятору 2600 mAh\nРежими роботи 5 режимів роботи, в т.ч. мигаючий\nОсобливості зарядка від USB, цифровий індикатор зарядки\nРозміри: 116 * 54 * 36 мм\nРежими роботи: 4 режиму


Запорізький благодійний фонд «Єдність за майбутнє» провів онлайн-форум «Місцева демократія – ефективний розвиток громад». Цей захід мав на меті обмін досвідом громадських активістів, які беруть участь у здійсненні проекту «Посилення впливу громадянського суспільства через розвиток місцевої демократії територіальних громад», за підтримки Міжнародного фонду «Відродження» та партнерської організації «Асоціація сприяння самоорганізації населення». На форумі презентовано досягнення громад області у впровадженні місцевої демократії, напрацювання щодо змін до нормативно-правової бази громад для посилення участі громадян у прийнятті рішень. У заході взяли участь представники територіальних громад і місцевої влади з шести районів Запорізької області.\nНа початку цієї віртуальної зустрічі голова правління Запорізького благодійного фонду «Єдність за майбутнє», керівник проекту Тамара Огородова розповіла про важливість впровадження демократії участі, про особливості різних форм взаємодії громадянина з владою, таких як референдум, громадські ініціативи, збори громадян, громадські слухання, громадські експертизи, консультації, створення органів самоорганізації населення (ОСН), громадських рад і т.і.\nТамара Огородова зазначила, що з усіх цих форм лише місцевий референдум має прямі правові наслідки. Інші форми відіграють дорадчу функцію, але недооцінювати їх не слід. Адже від демократії виграє не тільки суспільство, отримуючи підзвітну й підконтрольну владу й ефективне вирішення своїх проблем. У сучасних умовах владі теж не вигідно і небезпечно не залучати громадян до вирішення суспільних справ, тому що в такому випадку громадянські акції можуть стати стихійними й деструктивними. До того ж у взаємодії з суспільством влада покращує свій імідж за рахунок ефекту відкритості. Підвищується рівень лояльності до влади.\nДемократія участі передбачає безпосередню участь громадянина в місцевому самоврядуванні. Саме цим вона й відрізняється від представницької демократії, – підкреслила Тамара Огородова. – Якщо розвивається демократія участі, в кінцевому результаті у влади і громади виробляється однакове чи подібне розуміння проблем, напрямків та шляхів їх вирішення, спільне бачення майбутнього громади, на яке всі готові будуть працювати гуртом. Таким чином залучаються додаткові інтелектуальні, фізичні, організаційні та й матеріальні ресурси, у тому числі за рахунок грантів, що нерідко створює синергетичний ефект, у кілька разів підвищує можливості громади. Разом з тим демократія участі, різні органи самоорганізації населення не можуть підміняти представницьку демократію й органи влади. Ефективне управління можливе лише за умови збалансованого поєднання цих двох видів демократичних механізмів.\nПід час форуму йшлося і про обмеження у впровадженні демократії участі. По-перше, вона можлива лише в межах порівняно невеликих територіальних спільнот. По-друге, існує ризик ухвалення некомпетентних рішень. По-третє, існують об’єктивні технічні проблеми (наприклад, відсутність приміщень для зборів і т.і.).\nПопри це, існують різні форми органів самоорганізації населення. Це, наприклад, комітети районів у містах, де немає районних рад, будинкові, вуличні, квартальні комітети, сільські й селищні ради. Вони, крім контрольної функції, розглядають звернення громадян, ведуть прийом. Органам самоорганізації населення можуть делегуватися владні повноваження й відповідні кошти. Тамара Огородова навела багато прикладів успішної діяльності будинкових комітетів як однієї з первісних форм самоорганізації населення. Скажімо, в колишньому запорізькому гуртожитку за адресою вул. Українська, 37 наведено лад, і тепер він підтримується постійно. В будинку є навіть консьєржка.\nБезліч прикладів успішної взаємодії влади і громади навели й інші учасники форуму.\nПроведений 29 листопада 2019 року Благодійним фондом «Єдність за майбутнє» семінар-тренінг дав поштовх для активізації у Вільнянську діяльності різноманітних форм самоорганізації населення, – розповів Заступник Вільнянського міського голови Віктор Плахотя. – Зараз у місті діють 11 ОСББ, впливові громадські організації «Ніхто крім нас» і «Ми можемо». Особливо вражають успіхи ГО «Ми можемо», яка опікується дітьми з особливими потребами. Активістки закупили швейні машинки й шиють гарні пляжні сумки, які користуються великим попитом. І влада не стоїть осторонь. Цього року внесено зміни в програму соціального захисту, й на допомогу сім’ям, де виховуються діти з особливими потребами, додатково виділено 100 тис.грн.\nШироківська об’єднана територіальна громада складається з 28 сіл, – підхоплює заступник голови Широківської ОТГ Ольга Ставицька, – об’єднати їх було нелегко, адже в кожного села є свої інтереси й особливості. Тому дуже своєчасним і доречним був семінар-тренінг «Посилення ролі ініціативних груп та органів самоорганізації населення», проведений Благодійним фондом «Єдність за майбутнє» 26 грудня минулого року. Після тренінгу було організовано інформаційні зустрічі з населенням, створено громадські організації. Наприклад, учасники бойових дій на сході України об’єдналися в ГО «З Україною в серці». Найстарших мешканців Широківської громади представляє Поважна рада, а молодих – Молодіжна рада.\nМи починали з вивчення законодавства, в якому допоміг семінар-тренінг, проведений Благодійним фондом «Єдність за майбутнє» 27 лютого цього року, – додає депутатка Молочанської міської ради Олена Остролуцька. – теоретичне й практичне навчання допомогло створити дві ініціативні групи, 11 ОСББ, дві громадські організації. Семінар дав поштовх і розбудив ініціативних людей. Заслуговує окремої розповіді діяльність громадської організації «Відбудуємо Молочанськ разом». Активісти навели лад у міському парку, можна сказати, дали йому друге життя. Тут не тільки прибрали й покосили траву. Міська влада підтримала ініціативу громадян, і в парку було проведено освітлення, встановлено нові лавки. Хочу щиро подякувати Тамарі Огородовій за те, що проект «Посилення впливу громадянського суспільства через розвиток місцевої демократії територіальних громад» допоміг мешканцям Молочанська повірити в себе, в те, що зміни на краще можливі.\nТаку ж велику роботу проведено і в Долинській об’єднаній територіальній громаді. Як повідомила директор КЗ «Центр культури та дозвілля» Долинської сільської ради, депутат Ольга Галушка, після проведення в Долинському 26 вересня минулого року семінару-тренінгу «Посилення ролі ініціативних груп та органів самоорганізації населення» тут також створено дві громадські організації («Я зможу» та «Вас почують»), проведено кілька зустрічей зі створення органів самоорганізації населення. Успішно діють молодіжна рада, ветеранська організація.\nПід час форуму було також презентовано здобутки Смирновської об’єднаної територіальної громади Більмацького району, представники якої через технічні проблеми не змогли вийти на зв’язок з іншими учасниками. Семінар-тренінг «Посилення ролі ініціативних груп та органів самоорганізації населення» Благодйним фондом «Єдність за майбутнє» тут було проведено 27 жовтня минулого року. Після цього відбулися інформаційні зустрічі з громадянами в різних селах, створено вуличний комітет у селі Олексіївка. В громаді успішно діє громадська організація «Об’єднання громадян».\nХоч у нас органів самоорганізації населення поки що немає, громадська активність після проведення семінару-тренінгу «Посилення ролі ініціативних груп та органів самоорганізації населення» значно посилилася, – Відзначила секретар Біленьківської сільської ради Катерина Печуріна. – У громаді здійснено проект соціальної дії «Прибиремо громаду разом». Загальний бюджет проекту склав 28,5 тис. грн. В рамках проекту придбано 3 коси, 35 граблів, 10 лопат, 10 сап, 10 вил, 15 мітел, 900 мішків для сміття, 200 пар рукавичок, 5 корзин. Крім того придбано бензотримери. Громадяни навіть виграли грант для закупівлі пресу для роздільного збору сміття. Плідно працює громадська організація, яка підтримує дітей з особливими потребами. Нещодавно нею придбано інтерактивні іграшки.\nПід час форуму громадським активістом Андрієм Матрієм було також презентовано роботу над змінами до Статуту громади м.Запоріжжя, який прийнято ще 2006 року і багато його положень уже не відповідають чинному законодавству.\nГолова правління Запорізького благодійного фонду «Єдність за майбутнє» Тамара Огородова подякувала всім учасникам представницького онлайн-форуму за активне обговорення й громадську активність


Гендиректору "Укрзалізниці" спакували валізи У четвер, 6 березня, генеральний директор "Укрзалізниці" Сергій Болоболін повідомив колектив підприємства про рішення піти з посади.\nГендиректору "Укрзалізниці" спакували валізи\nУ четвер, 6 березня, генеральний директор "Укрзалізниці" Сергій Болоболін повідомив колектив підприємства про рішення піти з посади.Про це інформує прес-служба УЗ.\n"На зустрічі з колективом "Укрзалізниці" генеральний директор пояснив, що написав відповідну заяву та пішов на такий крок через настійливу рекомендацію міністра інфраструктури Максима Бурбака.\nМіністр наполягав на політичній доцільності та необхідності такого кроку під час зустрічі, яка відбулася напередодні", - зазначено в повідомлені.\nПри цьому міністр інфраструктури заявив, що не має жодних претензій до роботи підприємства чи особисто Сергія Болоболіна.\nРазом з тим, Начальник Головного управління кадрів та соціальної політики Укрзалізниці Михайло Головацький заявляє про спроби тиску з метою політичного усунення керівництва залізниць і підприємств залізничного транспорту, повідомили УНН у прес-службі Укрзалізниці.\nЗа словами пана Головацького, йому на телефон надходять дзвінки від якогось "пана Остапюка", який закликає Головне управління кадрів змусити написати заяви про звільнення за власним бажанням начальників усіх шести залізниць України. У телефонних розмовах підкреслюється, що це необхідно зробити, виходячи з політичних міркувань, а не через претензії до роботи.\n“Хочу підкреслити, що залізнична галузь є стратегічно важливою для України, і очолювати її повинні професіонали, у яких є значний досвід роботи в галузі та вагомий авторитет серед майже 400-тисячного трудового колективу. Керівники Державної адміністрації залізничного транспорту та окремих її структурних підрозділів працюють в області десятиліттями, незважаючи на зміни урядів і президентів, і завжди залишаються поза політикою. Ми постійно боремося зі спробами політиків використовувати залізницю в скандалах і інтригах і завжди ставимо інтереси всього суспільства вище політичних ігрищ. Процес, який відбувається зараз, можемо назвати рейдерством з політичних мотивів”, - повідомив пан Головацький.\nЯк раніше повідомляли ЗМІ, змінити Сергія Болоболіна в якості керівника УЗ нібито повинен Борис Остапюк, який у 2005 році був призначений заступником генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту. У 2006 році був звільнений з формулюванням “за грубе порушення трудових обов’язків”.\nУ 2010 році був призначений урядом Юлії Тимошенко на посаду начальника Донецької залізниці, звідки був звільнений через чотири місяці з аналогічним формулюванням.


В Україні зросло виробництво волоських горіхів - LDaily\nГлавная › Новини › В Україні зросло виробництво волоських горіхів\nСорти волоських горіхів було висаджено протягом минулих десяти років у садах, які дозволяють збирати добрі врожаї.\nЗавдяки цьому вітчизняне виробництво горіха з 2010 року зросло на понад 25%, що дозволило Україні закріпиться в десятці світових лідерів галузі.\nБільше, ніж вітчизняні фермери, волоських горіхів збирають тільки в США, Мексиці, Франції, Німеччині й Перу, відзначають аналітики.\nУ середньостроковій перспективі в Україні очікується подальше збільшення валового збору волоських горіхів, бо площі його насаджень стрімко збільшуються після довгих років застою. Так, минулого року площі горіхових садів виросли відразу на 18% і перевищили показник 2000 року.\nЩорічно потреба світового ринку в волоських горіхах зростає на 5-10%. Причому продавати можна не тільки ядра, крихту і борошно, але шкаралупу і перетинки.


21.05.2019 249 0 0\nПозивач – товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ); Відповідач – об’єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС в області (далі – ОДПІ).\nПозивач оплачував послуги мобільного зв’язку, якими користувалися його працівники. Перелік цих послуг було визначено внутрішніми наказами по підприємству з огляду на виробничу необхідність та коло обов’язків працівників. За результатами податкової перевірки було встановлено, що Позивач не утримав та не сплатив ПДФО та військовий збір (далі – ВС), оплачуючи послуги мобільного зв’язку для працівників, виробничий характер яких не доведено. Тому ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення (далі – ППР). Не погодившись із ним, ТОВ подало позов до суду.\nПостановою Київського окружного адміністративного суду від 09.03.17 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.17 р., позов задоволено: ППР визнано протиправними та скасовано. У касаційній скарзі ОДПІ просив скасувати ухвалені у справі судові рішення.\nПозивач (ТОВ). Оплата послуг мобільного зв’язку, якими користувалися працівники ТОВ, обумовлена виробничою необхідністю. Наказом «Про впровадження мобільного зв’язку на підприємстві» передбачено забезпечити мобільним зв’язком працівників, які обіймають конкретні посади. Розпорядженням, прийнятим на виконання положень наказу, таким працівникам дозволено користуватися послугами мобільного зв’язку в позаробочий час та вихідні дні.\nдодаткове благо телефонний зв’язок судова практика компенсація витрат мобільний зв’язок\nЧи можна сплатити земельний податок за фізособу-орендодавця


Класифікація нещасних випадків. Що таке нещасний випадок, чи можливо його запобігти? Як показує практика, відповісти на ці питання не завжди просто, якщо врахувати різноманітність подібних явищ і, що саме проблематичне, їх поширеність. Класифікація нещасних випадків чітко регламентована, в деяких аспектах навіть законом, і повністю відображає всі можливі варіанти настання даних подій, що, відповідно, дає можливість правильно їх оцінити. - Xsreality\nЩо таке нещасний випадок, чи можливо його запобігти? Як показує практика, відповісти на ці питання не завжди просто, якщо врахувати різноманітність подібних явищ і, що саме проблематичне, їх поширеність. Класифікація нещасних випадків чітко регламентована, в деяких аспектах навіть законом, і повністю відображає всі можливі варіанти настання даних подій, що, відповідно, дає можливість правильно їх оцінити.\nПоняття нещасного випадку\nПовсякденне життя, екстремальні ситуації, умови виробництва - все це ті моменти, які породжують безліч несподіваних ситуацій як позитивного, так і негативного характеру. Одне загальне поняття, що характеризує подібні варіанти, - це нещасні випадки. Їх розуміють як непередбачені події, обставини, що не залежали від осіб, які постраждали від них, тобто те, що відбувається не в результаті дій людей.\nЗрозуміло, визначення досить узагальнене. У ролі таких подій може виступати занадто велика кількість пригод. Саме тому є одна істотна ознака нещасних випадків. При їх настанні обов'язково повинні бути тяжкі ушкодження або навіть смерть людини, тобто завжди хтось страждає від цього не тільки морально, а й фізично. Все це відрізняє непередбачені обставини, визначаючи їх суть.\nІснує безліч варіантів, де і як людина страждає від тих чи інших подій. Однак теоретики дуже серйозно підійшли до цього питання і виявили цілий ряд різного роду груп. Отже, класифікація нещасних випадків має на увазі три самостійні групи, які мають принципові відмінності за родом їх походження.\nПерший варіант - нещасний випадок на виробництві. Класифікація таких явищ також присутній, однак це вже найбільш конкретний і приватний процес, який не обділений увагою теоретиків і практиків. Друга категорія - нещасні випадки на роботі. Важливо відрізняти від першого варіанту, так як тут мова йде про виконання будь-яких державних або громадських обов'язків.\nОкремо слід відзначити третю групу, яка зустрічається найчастіше. Вона обходить навіть нещасні випадки на виробництві та пов'язана з побутом. Люди нерідко потрапляють в неприємні ситуації в повсякденному житті. Отже, побутові нещасні випадки - все ті непередбачені події, які трапляються поза роботою і підприємства.\nНещасний випадок на виробництві: класифікація\nДана група завжди привертає особливо багато уваги. Це явище є такі непередбачені події, як і в будь-якому іншому вигляді нещасних випадків. Однак при цьому вони мають одну дуже важливу специфічну рису, яка і відрізняє дану групу від двох інших. Цією ознакою є той факт, що все відбувається на виробництві, а не в інших умовах, звідси також виділяють і класифікацію.\nНещасні випадки на виробництві поділяються на групи за принципом того, які здійснюються дії і коли. Тобто можна сказати, що дана категорія має два підвиди: перший - нещасні випадки в процесі безпосереднього виробництва за участю і працівників, і роботодавця. Другий підвид - здійснення інших повноважень, не пов'язаних безпосередньо з виробництвом. Різниця незначна, але чітко простежується на практиці.\nЧому люди незалежно від свого бажання наражаються на небезпеку? Звичайно, непередбачені події тому так і називаються, що їх поява абсолютно несподівано і не піддається контролю, це зачіпає кожну категорію, яку виділяє класифікація нещасних випадків. Причини цих явищ насправді досить прості і в залежності від виду також мають поділ.\nОтже, що впливає на нездоланні, непередбачені ситуації? Класифікація причин нещасного випадку визначає наступні види: транспортні пригоди, падіння з висоти, обвалення яких-небудь предметів або навіть будівель, вплив електричного струму, фізичне перевантаження, дим, вогонь, високі температури, утоплення і, звичайно ж, НС. Все перераховане є основними видами причин, які і породжують нещасні випадки будь-який з категорій.\nЗначення визначення та запобігання всіх категорій нещасних випадків\nЖиття людини - найвища цінність в суспільстві. Робота, побут, хобі та відпочинок - все це може мати як позитивні моменти, так і негативні. Особливо жахливо, коли наступають небажані наслідки. Класифікація нещасних випадків допомагає зрозуміти, в яких сферах життя людей може чекати небезпека, а знання їх причин допомагає навіть запобігти тим явище, які хоча б трохи цього піддаються. Якщо належним чином вивчити дане питання, то є можливість убезпечити якомога більше людей і навчити суспільство приймати правильні для цього заходи.\nПосадова інструкція секретаря керівника, секретаря-діловода, секретаря-друкарки. Секретар або офіс-менеджер (по-сучасному) - широко затребувана професія, адже будь-якому керівникові потрібен тлумачний і грамотний помічник. У різних організаціях його функції розрізняються. Завдання даної статті - розглянути такий документ, як посадова інструкція секретаря, з'ясувати, в чому ж ці відмінності.\nПоняття, сутність і функції комерційних банків. Комерційні банки являють собою основну ланку банківської системи країни. Вони беруть на себе основні завдання, пов'язані з обслуговуванням господарюючих суб'єктів і населення.\nАктиви банку. Як оперативно проаналізувати ефективність діяльності фінансової організації? Що таке активи банку? Що включають в себе активи і пасиви банку? Стратегії управління коштами та джерелами їх формування.\nТуніський динар: опис і фото. Туніський динар - національна державна валюта цієї держави. Гроші були введені в обіг в 1960 р Хабіба Бургіби, першим президентом країни. Національна валюта з'явилася через 3 роки, коли країна здобула свою незалежність. До цього моменту Туніс був французькою колонією, і в побуті був франк.