Гумореска Бориса Поліщука Діло принципу\nВи тут: Гуморески у прозі Гумореска Бориса Поліщука Діло принципу\nМи з сусідом Юрком ідемо на сесію сільської ради. А по дорозі розробляємо тактику. Генеральну лінію визначаємо.\n— Сьогодні, — каже Юрко, — будемо про місток говорити.\nЦе про той, що над канавою біля ферми. І невеличкий він, метрів два довжиною, а багатьом уже в’ївся в печінки. Колеса від возів на ньому, як сірники, ламаються. А деякі доярки вже по три рази в канаві побували. У дірки провалюються.\n— Давно вже пора його полагодити, — і я розмірковую по-хазяйськи.\n— А пора, — зітхає Юрко.\n— Це чого так важко? — питаю.\n— Позавчора в тій канаві бабралася й моя Ольга. Прибігла додому з обчухраними ногами, люта, як тигриця. Ночував у хліві на сіні.\n— Добре, що хоч лупня не дала.\n— Якби зазівався, то дісталося б, як Сидоровій козі.\n— І хто ж це запропонував поговорити про ремонт містка?\n— Василь Кожух.\n— Це той, що верховодить у товаристві по захисту бездомних котів?\n— Будемо голосувати «за». Василь — позитивний чоловік. Минулого разу підтримав нас, — визначив я нашу з Юрком позицію щодо першого питання.\n— А друге питання — про Глинянку, — прокашлявся Юрко.\nНе від простуди шкребе в Юрковому горлі. Ота миршава річечка Глинянка за дурної голови може підступитися нам аж до самісінького порога.\n— А це вже зовсім нікуди не годиться, — пропав і в мене настрій. — Це ж половині села заллє городи.\n— Буде, ой буде людям клопоту...\n— Коваль коня підковує, а жаба й собі наставляє ногу, — розбирає мене зло. — Вже й Курячий Перелаз надумався із рівчака зробити Каховське море.\n— І для чого, питається? Краще б відремонтували медпункт.\n— І хто ж це до такого безглуздя додумався?\n— Степан Кнур.\n— Це той, що в спілці благородних?\n— Гм... Ти дивися... Непоганий же чоловік.\n— Та наче нівроку.\n— Заковика, — взяв мене великий сумнів. — Благородні ж ні разу не стромляли нам палиці в колеса.\n— То якось же не того... Не годиться ставати їм упоперек.\n— Таки буде по-свинськи.\n— Значить, треба підтримати Кнура. Будемо голосувати «за», — визначились ми з Юрком і щодо другого питання.\n— А на закуску буде на сесії про газифікацію села, — розцвів як маківка Юрко.\n— Хороше питання, — потеплішало і в мене на душі. — Так уже набридло махати біля дров колуном, що скоро нагупаю собі грижу.\n— А я вже її маю, — признався Юрко.\n— Нічого, тепер заживемо, наче в раю.\n— Ніякого тобі не треба буде виносити попелу, ніякої тобі не буде копоті, — розсміявся Юрко.\n— Чия ж це розумна голова таке добре діло запропонувала?\n— Федір Ряжанка наполіг.\n— Це ж який Ряжанка?! — кольнуло мене в ребро.\n— Та він же в нас один, — здивувався Юрко. — Свиням товч видає.\n— Та я не про те, — відчув я, що пахне якоюсь халепою. — Ти мені краще скажи, чи той Ряжанка не в капосній спілці чуйних?\n— Він уже звідти переметнувся до справедливих.\n— Що?! — ледве не впав я посеред дороги. — Він уже в справедливих?! Тим паче, будемо голосувати проти! Категорично проти!\n— Слухай, — покрутив Юрко біля скроні пальцем. — Ти часом не вдарився головою об одвірок? Наші ж хати крайні. Нам найпершим проведуть газ...\n— Юрко, — кажу, — не розпускай нюні. Краще я наживу сім гриж, краще топитиму сирою вербою і зроблю з хати кузню, а Ряжанці не поступлюся. Він із своїми справедливими вже тричі голосував проти наших пропозицій. Нам теж треба провчити їх. Тут діло принципу...


Представники індустрій про старт ринку азартних ігор України\nПредставники гемблінг-операторів надали оцінку легалізації азартних ігор в Україні\n07 Жовтня 2020, 14:20\nРяд представників гральної індустрії та суміжного бізнесу поділилися своїми думками стосовно потенціалу грального ринку України. Зокрема, вказали на законодавчі неточності та невизначеність, які не дозволяють досі розрахувати операційні витрати. З іншого боку, Україна є привабливим напрямом для роботи, але потребує довгострокової стратегії для розвитку бізнесу.\nПро особливості українського грального ринку фахівці окремо говорили під час European Gaming Congress, який в онлайн-форматі розпочався вчора, 6 жовтня. Зокрема, Андріус Габнус, юрист Gabnys Law Firm, зауважив, що його партнери просили допомогти з виходом на український ринок, оскільки вони не можуть порахувати, скільки коштів їм знадобиться для цього, а регуляторна політика наразі залишається невідомою.\nЦі слова підтвердила директор із правових питань Parimatch Євгенія Дербал. Поточне законодавство не може дати чітку картину, а операторам для ухвалення бізнес-рішень потрібні відповіді на низку питань, тому доведеться зачекати кілька місяців – до початку роботи регулятора. Крім того, за словами експертки, необхідні зміни в оподаткуванні грального бізнесу, оскільки зараз податки для індустрії доволі великі.\n«18% податку на прибуток, 18% податку з GGR і 18% податку на виграш, а також військовий збір у розмірі 1,5%. Зараз у парламенті зареєстровано чотири законопроєкти, які досі не розглянули, а Верховна Рада пішла на карантин до 20 жовтня. Тому це гарне питання, коли ж уряд зможе розпочати читання та ухвалити рішення стосовно оподаткування гемблінгу. Але маю додати, що процес рухається, і ми бачимо зміни майже щотижня. За два тижні ми отримаємо держрегулятор, який почне розробляти ліцензійні умови. Індустрія зможе зрозуміти правила роботи», – розповіла представниця Parimatch.\nОкрім того, досі існує невизначеність із системами моніторингу, яких має бути дві. Перша – це внутрішня система оператора, друга – державний модуль спостереження. Євгенія Дербал наголосила, що внутрішня система повинна підходити всім операторам, і Комісія з регулювання азартних ігор і лотерей має затвердити перелік місцевих і міжнародних вимог до такого програмного забезпечення. Відсутність чіткої інформації ускладнює розрахунок витрат і створення бізнес-плану для потенційних гравців ринку України. Створення ж державної системи потребує значних ресурсів з боку уряду, і на її розробку можуть знадобитися роки.\nАртем Кузьменко, партнер юридичної фірми Eterna Law, пояснив, що онлайн-моніторинг потрібен для податкових служб, які раніше ніколи не мали справу з GGR. Зважаючи на таку ситуацію, було ухвалене рішення – ввести потрійну плату за деякі ліцензії, поки не запустить модуль моніторингу, і протягом цього часу бізнес буде звільнений від сплати податків з GGR. Юрист згоден, що створення системи буде складним процесом, адже в законі прописані доволі суворі вимоги до неї.\nОднак ця невизначеність не змінює планів деяких операторів стосовно виходу на український ринок. Дайніс Ніедра, керівний директор Enlabs у країнах Центральної та Східної Європи, повідомив, що у компанії є кілька стратегій щодо продуктів і брендів, які вони збираються запустити в Україні. Це може бути як один бренд Optibet, так і кілька під різними ліцензіями. І оператор бачить потенціал в українському ринку. Так, цей напрям не буде джерелом прибутку наступні два роки, але Enlabs має довгострокову стратегію до 2025 року.\n«Ми бачимо потенціал цього ринку, який не буде прозорим чи передбачуваним з першого дня роботи. Але порівняно з ринком Росії чи Казахстану нам важливо мати ліцензований продукт казино. І це те, що Україна може дати нам», – зазначив Дайніс Ніедра.\nТакож, за словами спікера, в України є потенціал стати хабом для ІТ-напрямку, підтримки та централізації інших ресурсів оператора. Раніше в компанії була ідея створити такий центр у Мінську, але через нинішній стан справ зручніше розмістити його в Києві чи іншому місті України.\nВолодимир Малакчи, директор з розвитку бізнесу Evoplay Entertainment, розповів, що Україна є частиною довгострокової бізнес-стратегії компанії.\n«І для нашої компанії та бізнесу важливо, що ми розуміємо аудиторію. Вся наша продукція створена з урахуванням спрямованості на певний ринок, оскільки на кожному з них грають по-різному. Наприклад, Фінляндія майже повність сфокусована на слотах, а Бельгія – на іграх із використанням кубиків. Тому не можна взяти один продукт і приходити з ним на різні ринки. Будучи українцями та розуміючи місцевих гравців, ми можемо зробити продукт, який буде для них більш захоплюючим і таким, що приверне увагу. Ми довго мріяли про це, дуже добре, коли можеш легально зайняти нішу на рідному ринку», – поділився фахівець.\nНагадаємо, політолог-міжнародник окреслив етапи перехідного періоду для грального бізнесу.\nЧитайте також: Як працює тіньовий гральний бізнес після легалізації


🤑 Промокод Фокстрот || Знижки до 30%! ⇒ Травень 2022\nПромокод Фокстрот травень 2022\nПромокоди, купони та інші пропозиції на Фокстрот\nФокстрот: Оплачуйте покупки бонусами\nФокстрот промокод: Отримуй знижку 30% на все\nПри купівлі введи промокод та отримай знижку 30%.\nФокстрот: Знижки до 40% на кухонну техніку\n1353 відвідувачі оцінили Фокстрот середнє 4.56 зірки з 5\nНа цій сторінці ми маємо повну колекцію промокодів Фокстрот, купонів Фокстрот і, звичайно ж, коди знижок, секретні коди та усі пропозиції. Кожна розсилка Foxtrot.com.ua перевіряється нами на наявність знижок, і ми маємо безпосередній контакт із сотнями інтернет-магазинів. Вже наявні онлайн промокоди Фокстрот на Травень 2022 року, а найближчим часом також з’являться всі коди знижок Фокстрот на Червень.


Фактор асиметричного федералізму державного регулювання територіального розвитку Російської Федерації » Реферати українською\nРеферати українською » Политология » Фактор асиметричного федералізму державного регулювання територіального розвитку Російської Федерації\nРеферат Фактор асиметричного федералізму державного регулювання територіального розвитку Російської Федерації\nГлава I. Розвиток Російської Федерації\n§ 1.1 Основи конституційного статусу РФ і його суб'єктів\n§ 1.2 Співвідношення законодавства суб'єктів федерації і Федерального законодавства\nГлава II. Російський федералізм і регіональна політика до\n§ 2.1Ассиметричний федералізм\n§ 2.2 Проблема розмежування предметів ведення та службових повноважень\n§ 2.3 Федеральне втручання у права суб'єктів\nАктуальність. Росія на початку ХХІ сторіччя переживає складний перехідний період своєму економічному й політичному розвитку. Країні доводиться одночасно вирішувати низку серйозних соціально-політичних і стабільності економічних проблем, що охоплюють суттєві аспекти громадського, державного устрою і федеративного устрою Росії. Невирішеність зазначених проблем федералізму Росії визначає актуальність теми дослідження.\nБудь-яка федерація має своєрідними рисами, що проект відбиває специфіку історичного поступу, традицій, культури народу,социально-етнического складу суспільства тощо. Але попри всі відмінностей і особливостях є ознаки, загальні для федерацій. Однією з них розмежування предметів ведення та обсягу повноважень федерального центру і суб'єктів федерації.\nФормально-юридично Україна має основними ознаками федеративної держави. Разом про те сформовані у ній федеративні структури мають низку особливостей, перетворюють російський федералізм на досить специфічне явище.\n90-ті роки ознаменувалися формуванням нових федеративних взаємин у Росії. Вихід із гострого політичного державного кризи у певної міри визначився підписанням Федеративного Договору, який запобіг розвал Росії з прикладу Радянського Союзу. Після цьогоФедеративний Договір став складовою нової редакції Конституції, яка проголосила федералізм як один з основних принципів державного будівництва, принцип розмежування повноважень між федеральним центром зв суб'єктами Федерації, і навіть рівноправність суб'єктів Федерації у стосунки з федеральної владою, що було важливим поступом шляхом руху до реальному федералізму. Знадобився складний, тривалий процес, щоб суб'єкти Федерації отримали юридично рівних прав. Але говорити про фактичному рівність суб'єктів Федерації зарано, оскільки не завершимо формування політико-правових основ розмежування повноважень. Конституція Росії 1993 р. характеризує державну лад як федерацію. Проте слушно зазначається у літературі, що «будь-яка конституція, затверджена перехідний час, має переважнорескриптивний характер. Вона не фіксує наявне державний устрій, а описує його бажане (належне) стан… Конституція закріплює лише загальні принципи федеративного устрою, залишаючи «на потім» та йогодоктринальную конкретизацію, і вироблення механізмів реалізації».\nПотребує свого рішення і проблему вирівнювання рівнів соціально-економічного розвитку регіонів у Російської Федерації. Розбіжність у рівні забезпеченість стандартами соціальних благ між суб'єктами Федерації сильно різниться, що дуже небезпечний федеративної держави. Проте що у конституціях республік і статутах інших суб'єктів Федерації невідповідності важливим положенням федеральної Конституції досить гостро порушують питання про гарантії рівноправності усіх суб'єктів Російської Федерації, освічених за національною або територіальному ознаками. У розв'язанні цієї проблеми зіштовхуються два підходу: в республіках вважають правомірним існування нерівноправного конституційного статусу інших суб'єктів Федерації, а краях і областях порушують питання про вирівнювання їхнього статусу з республіками.\nСьогодні з 89 суб'єктів Федерації лише 10 забезпечують більше половини надходжень у доходну частину федерального бюджету. У той самий час багато території як неспроможна перераховувати скільки-небудь значні цифру федеральний бюджет, а й стають під дедалі більшої залежність від фінансової підтримки центру. У зв'язку з цим мають розроблені науково-обгрунтовані програми подолання цих протиріч, насамперед за допомогою усунення відмінностей у соціально-економічному розвитку територій.\nПрезидентська влада намагається здійснити централізацію, корені і виправдання якої – в генетиці російського простору влади. У цьому сенсі створення семи федеральних округів, виведених безпосередньо на Москву, і з цим ерозія прав суб'єктів федерації й неминуче девальвація їх значення – виправдані. Але саме собою створення федеральних округів відбиває тільки інтерес влади, але з інтерес держави й тим більше інтерес суспільства до.\nСвітова практика регулювання федеративних відносин це не дає стандартних рішень, однозначно застосовних для Росії. Тим більше що Росія є країною з великою кількістю суб'єктів Федерації; їх статус, природно-кліматичні умови, структура економіки настільки різноманітні, що аналогів у світі немає.\n>Разработанность.Политико-економические аспекти, питання управління і самоврядування, тобто стосунки між федеральними органами влади й суб'єктами Федерації фактично випадали з полем зору дослідників.\nТак було в кінці XIX початку ХХ століття увагу суспільствознавців ігосударствоведов приваблювала проблема застосовності федеративної моделі до влаштуванню Російської держави загалом. Із початком демократичних змін російське суспільство має змогу не формально, а, по суті розглядати й енергійніше впроваджувати на державне акціонерне будівництво ідеї федералізму. У зв'язку з цим, помітне місце у публікаціях учених, політиків, публіцистів займають політико-правові питання федералізму, питання наступності у розвитку російського федералізму, етапи становлення та її перспективи.\nУ цьому курсової роботі використовувалися дослідження таких авторів, якД.В.Бадовского,Л.Карапетяна,Ф.Мухаметшина,М.Х.Фарукшина і багатьох інших. Підвищений інтерес до проблеми федералізму перестав бути випадковим, оскільки віддавна федералізм перетворюється на найважливішу складової частини регіональної політичного життя. Проте, зазначена проблема належить до найменш розроблених у Росії. До того наявні в цьому плані публікації переважно розглядали деякі питання відносин влади з вертикалі, і управління "федеральний центр - суб'єкти Федерації - місцеве самоврядування". І лише над рідкісними винятками до Росії підходили як об'єкта управління, має федеративну природу. У кожному разі знань, які є результатом досліджень, недостатньо, і це має стимулювати пошуки.\nМета і завдання. З усього переліченого вище, мета даної курсової роботи – вивчення чинникаассиметричного федералізму державного регулювання територіального розвитку РФ. Досягнення мети ставляться такі:\n1) виявити сутність федералізму, його генезу та особливості у Росії;\n2) досліджувати проблеми вирівнювання конституційного статусу суб'єктів Російської Федерації;\n3) показати впливассиметричного федералізму на регулювання територіального розвитку РФ.\nЦя курсова робота складається з запровадження, двох глав більшості, ув'язнення й списку використаної літератури.\nПроблеми становлення сучасного федеративної держави є насущними і серед найважливіших для сучасної Росії. Значною мірою того, чи вдасться можливість перейти до справді федеративній державі, залежить подальшу долю цих Росії: збереження єдності держави, успішне проведення економічної реформи, демократизація політичного життя, інтеграція із державами, ефективне функціонування законів й багато іншого.\nУ тому 2000 р. виповнилося вісім років надійшло юридичному оформленню федеративної держави у Росії. У підписаному 31 березня, у КремліФедеративном договорі (>включившем у собі фактично три договору: з республіками; краями і областями; автономними утвореннями) вперше у сучасної Росії був юридично оприлюднений і гарантовано федеративний характер Російської держави. Потім у нової редакції Конституції Росії 1993 р. становища федеративного договору розвинулися, наведені у систему, конкретизовано і закріплені у своїй основі.\nІ ось минув сім років після прийняття Конституції. І сьогодні з погляду законодавчій і правозастосовчої практики чітко видно її сильні й слабкі боку. Не претендуючи на викінченості і безперечність своїх і положень, хотів би запропонувати концептуальних змін Конституції, що стосуються федеративного устрою Російської держави.\nКонституція Російської Федерації 1993 р. загалом заклала сучасну правову основу розвитку федеративної держави і федеративних взаємин у Росії. У ст. 1 основного закону записано: “Російської Федерації – Росія є демократичне федеративну правової держави з республіканської формою правління”. У ст. 5 Конституції зафіксовано: “ Російської Федерації складається з республік, країв, областей, міст федерального значення, автономної області, автономних округів – рівноправних суб'єктів Російської Федерації…Федеративное пристрій Російської Федерації грунтується їхньому державної цілісності, єдності системи структурі державної влади, розмежування предметів ведення й розширенні повноважень між органами структурі державної влади Російської Федерації і органами структурі державної влади суб'єктів Російської Федерації, рівноправність і самовизначенні народів Російської Федерації. У відносинах із федеральними органами структурі державної влади всіх суб'єктів Російської Федерації між собою рівноправні”.\nГлава 3 Конституції “>Федеративное пристрій” розкриває ці основоположні принципи федеративного устрою Російської держави, закріплює базові механізми взаємодії федеральних органів влади й державні органи влади суб'єктів Федерації. Як показало п'ятирічна практика становлення та розвитку федеративних відносин, ці принципи й більшість механізмів загалом забезпечують еволюційний характер розвитку федеративної держави.\nУ розвитку російський федералізм пройшов три основні етапи:\n2) Твердження фактичного унітаризму чи державній устрої Росії (1937-1985);\n3) Реформи державного будівництва перед прийняттям Конституції 1993 р.\n1) Федералізм у Росії з'явився хтось і розвивався за ідеологічними схемами більшовизму, яка основою федерації не реальну демократизацію влади, а подолання «національного гніту». Російської Федерації було проголошено на Всеросійському з'їзді Рад у січні 1918 р. Цим встановлювалося нове державний устрій як власне Росії (як її розуміємо сьогодні), але й колишньої Російської імперії, біля якої згодом створили СРСР. На російської території почався хаотичний процес створення автономій (республік і областей) за національною або географічною ознакою, хоча ясних кордонів національного розселення немає, та й населення у національному відношенні часто було змішаним. Проте, той процес активізувався після ухвалення Конституції РРФСР 10 липня 1918 р. Було створеноБашкирская, Татарська,Дагестанская та інші АРСР, і навіть ряд автономних областей (>Чувашская,Карельская,Марийская та інших.). Загалом у 1923 р. у складі РРФСР перебувало 11 автономних республік, 14 автономних і 63 губернії й області. Створений 1922 р. СРСР являв з себе зовсім інша федеративну державу, бо складалася з рівних суб'єктів з правом виходу з федерації. Це об'єднання народів було пов'язане з антидемократичної сутністю тоталітарної держави іявляло собою фіктивну федерацію. Найбільш помітним результатом такого устрою як СРСР, і РРФСР з'явився підспудно який розвинувся націоналізм, особливо небезпечний там, де зараз його виявився у етнічно змішаному світі початку й на довільно певних територіях. Після створення СРСР увагу до процесів державного будівництва РРФСР було набагато ослаблене. По-перше, на той час всім зрозуміли, що безглузда ідея світову революцію й очікування відповідного розширення територіальних кордонів РРФСР зазнала повний крах. По-друге, центрі уваги правлячої партії виявилися питання зміцнення Союзу РСР, який подавали як наслідок національної політики партії і особисто І.В. Сталіна.\n2) На час ухвалення Конституції СРСР (1936 р.) і ВЦВК РСФРР (1937 р.) держава стало вже з суті унітарним. У Конституції РРФСР були поіменно перераховані 16 автономних республік і п'яти автономних областей (10 які були національних округів були названі). Що ж до країв, і областей, у яких мешкало переважна більшості населення країни, всі вони суб'єктами Федерації як і не зізнавалися. Без будь-якого правового камуфляжу ліквідовано багато автономії, а цілі народи піддані масової депортації. Досвід державного будівництва радянських часів ясно вказує, що тоталітаризм і федералізм несумісні. Ідея подолання «національного гніту» і запровадження «національної державності» служили засобом, відволікаючим народи від створення справжньої демократії і правової держави. Федералізм являв з себе лише прикриття жорстко централізованого держави.\n3) Потужна демократична хвиля, викликана перебудовою із наступними реформами, загострила процеси державно-правового розвитку загалом і у частковості. Невміння влади знайти адекватні політичні відповіді цей виклик часу у поєднанні знараставшими об'єктивними потребами в демократизації державного будівництва сприяли розпаду СРСР і «параду суверенітетів» автономних утворень РРФСР. У 1990-91 рр. більшість автономних республік і з автономні області Росії проголосили себе суверенними державами у складі РРФСР. У разіусилившихся відцентрових тенденцій, створили небезпека розпаду Російської Федерації, велике значення мало висновок 31 березня 1992 р. Федеративного договору, який 10 квітня 1992 р. було включено до Конституції як його складова частина. Але це не вирішило всіх негараздів державного будівництва Російської Федерації і призвело до повної ліквідації націоналістичних устремлінь у низці регіонів. Хоча права суб'єктів Федерації і було розширено, та їх рівноправність сутнісно закріплено був.\nКонституція РФ встановлює як принципи федеративного устрою Росії, але й конкретно закріплює найважливіші риси статусу як федерації, і її суб'єктів, розмежування компетенції з-поміж них.\nКонституційний статус Російської Федерації включає поруч із розглянутими вище фундаментальними положеннями та інших найголовніші риси російської федеративної державності.\nЦе насамперед, наявні в Російської Федерації державно-правові ознаки, характерні для федеративної держави:\n1) суверенітет Російської Федерації, поширюється всю її територію України й яка у поєднаному верховенство федеральних Конституції та законів;\n2) федеральна Конституція України та федеральні закони;\n3) федеральні органи структурі державної влади (законодавчі, виконавчі, судові), чиї повноваження поширюються всю територію РФ;\n4) державна територія, цілісна і недоторканна, куди входять у собі всіх суб'єктів федерації, внутрішні води та територіальне море, повітряний надто безкраї простори ними (біля РФ заборонена встановлення митних кордонів, мит, зборів і якихось інших перешкод вільного пересування товарів, послуг і коштів);\n6) державної мови;\n8) єдина грошова одиниця — карбованець (запровадження і емісія інших грошей до Росії заборонена, грошова емісія винятково власним Центральним банком РФ);\nЦі найважливіші елементи конституційного статусу Російської Федерації зумовлюють характері і зміст її компетенції, що включає конкретні повноваження президента і предмети ведення.\nЗалишаючись суверенним державою, Російської Федерації до того ж час може брати участі в міждержавних об'єднаннях і передавати їм частину своїх повноважень у відповідності з міжнародними договорами, якщо це тягне обмеження права і свободи людини і громадянина і суперечить основам конституційного ладу РФ.\nУ Росії її — три "види суб'єктів федерації, це стосується її особливість. Загальна кількість суб'єктів — 89: 21 республіка, 6 країв, 2 міста федерального\nРеферат на тему: Тероризм в Дагестані\nЗміст Запровадження 1. Тероризм в Дагестані 1.1 Теракти 1.1.1 Будьоновськ 1.1.2 >Кизляр –


Відповідну заяву поширили серед представників львівських ЗМІ. В ній зокрема повідомлялося, що: "У зв'язку з неможливістю подальшого перебування в лавах партії "Батьківщина" та категоричною незгодою з діями обласного керівництва в особі Івана Деньковича та його обласного бюро затверджуємо рішення про вихід з ЛОО "Батьківщина", і всією командою переходимо у "Народний союз "Наша Україна".\nЗаяву підписали 9 членів правління, а також інші активісти ЛОМО "Батьківщина молода", яка до цього часу офіційно нараховувала 40 членів.\nНестабільна політична ситуація в країні, безперечно, відчутно відбивається на настроях партій. Особливо це простежується в лавах головних антагоністів всеукраїнського масштабу -- силах Юлії Тимошенко й Віктора Ющенка. Схоже, протистояння з центру докотилося до периферії й набуває тут особливої інтриги -- згруповуючи навколо себе все більше різноманітних політичних сил і перетягуючи кадри, і "Батьківщина", і НСНУ таким чином готуються до боротьби за симпатії місцевого електорату.


Значення імені Кароліна | Що означає ім'я Кароліна, характер і доля\n«Королева» — ось що означає жіноче ім’я Кароліна. Принаймні, таку версію підтримують багато дослідників, які стверджують, що коріння імені треба шукати в мовах древніх германців.\nА ось інші вчені заперечують цю версію, припускаючи, що це жіноче ім’я утворилося від чоловічого — Карл, яке спочатку трактувалося як «чоловік», «людина». А ось «королівським» ім’я стало лише після того, як їм був названий імператор Карл Великий.\nЯк би те ні було, але жіноче ім’я Кароліна популярно у німців, англійців. У Франції йому синонімічні імена Шарль і Шарлотта відповідно. А ось у англійців є варіація Чарльз, від якої потім утворилися й жіночі імена: Шерлин, Чарла, Шеріл, Чарлін.\nУ побуті пестливо або для стислості до Кароліні звертаються як до Каролеві, Каролінці, Корі, Ліні, Лінусі, Нане, Кало, Лоли, Шарі, Літератури, Ло, Кері, Лайне, Карлі, Карі, Лілі і Лоліту. Однак треба врахувати, що імена: Кара, Нана, Лола, Лоліта і Нана — самостійні. Рівно так само, як і звичні імена Керил (Керол), Керрі.\nІменини Кароліни за церковним католицьким календарем випадають на 20 травня.\nМаленька Кароліна просто обожнює читання. Дівчинка з таким ім’ям дуже допитлива, цікава. При цьому маля ще і наглядова, і балакуча. Так що за Кароліною потрібне око та око, щоб крихта не розголосила сімейні таємниці і не наговорила по телефону рахунок на тисячі гривень .\nУ Кароліни є здібності до іноземних мов. А ще тато і мама не повинні перешкоджати розвитку її непересічних творчих здібностей.\nСтаючи старше, дівчина, ім’я якої Кароліна, стає більш темпераментний. Вона чарівна і неповторна, проявляючи (без позерства і кокетства) риси дорослої жінки, то наївної дівчинки.\nАле з роками дама з «королівським» іменем починає прагнути до влади. Кароліні це вдається. Тому, що у неї чудово розвинена інтуїція, і вона виявляється, як кажуть, у потрібному місці в потрібний час. Кара чарівна. Її вишукані манери, вона може вбити наповал будь-якого.\nКароліна відмінно усвідомлює це і розуміє, що її присутність прикрасить будь-яку компанію. Для жінок з таким ім’ям дуже важливий душевний комфорт. Але їм швидко набридає одноманітність, і вони схильні до авантюрних пригод. Треба розуміти, що для Кароліни життя — це театр, а люди в ній актори. І сама вона головна, неповторна героїня, зірка.\nВтім, Кара чудова дружина і господиня, турботлива мама. У жінки з цим ім’ям розвинене почуття гумору. Їй підійдуть професії, в яких потрібно проявити інтуїцію, такт. Приміром, вона може стати чудовим дипломатом, парламентером, актрисою, психологом, моделлю.


ОВЕЧИЙ МОЗГОВІК: ЖИТТЄВИЙ ЦИКЛ, ХТО Є ПРОМІЖНИМ ГОСПОДАРЕМ, ЯКУ ХВОРОБА ВИКЛИКАЄ, ЛІКУВАННЯ - ТВАРИНИ - 2022\nОвечий мозговік - один з поширених гельмінтів, що призводить до тяжких наслідків для здоров'я овець. У рідкісних випадках заразитися ним можуть і люди. Нижче описані особливості даного паразита, симптоми викликається ним хвороби і її лікування, а також методи профілактики зараження.\nМозговік овечий (або мультіцепс) є стрічковим черв'яком, який відноситься до загону ціклофіллід. Його личинки найчастіше паразитують в головному мозку овець, що пояснює назву гельмінта. Також гельмінт іноді вражає кіз і велику рогату худобу. Чи знаєте ви? Присоски і гачки на голові паразита дозволяють йому чіплятися за стінки шлунково-кишкового тракту в організмі господаря.\nХарактерними біологічними ознаками дорослої особини даного виду хробака вважаються:\nзагальна довжина до 10 см, але багато джерела наводять цифру 50-100 см;\nголовка з 4-ма присосками;\nхоботок озброєний 22-32 гачками;\nтіло складається з 200-250 члеників.\nЯйця мозговік округлі і досягають 0, 03-0, 04 мм в діаметрі, а розмір спричиненої дорослої личинкою кісти може досягати 2-6 см.\nОсобливістю паразитів цього типу є різна середовище проживання у дорослих особин і личинок. Статевозрілі черви живуть в сімействі псових, в кишечнику собак, вовків, шакалів і лисиць, а ценур розкриваються у проміжних господарів - овець або людей.\nЖиттєвий цикл мультіцепса має наступну послідовність:\nЯйця гельмінта, що потрапили в організм тварини з водою або травою, розкриваються і онкосфера (початкова стадія личинки), потрапивши в кров, добирається до головного мозку.\nЦенура (наступна стадія личинки) викликає смертельне захворювання проміжного господаря.\nЗаражені частини полеглої тварини з'їдає собака або лисиця. У їх кишечнику після статевого розмноження дорослих черв'яків утворюються нові яйця, які з калом виводяться назовні і потрапляють на траву або в воду.\nОвечий мозговік викликає у проміжних господарів ценуроз. Захворювання є, найчастіше, хронічним і супроводжується ураженням головного (рідко спинного) мозку. Народна назва хвороби - вертячка, вертёж або мозговік, що описує одну з характерних особливостей поведінки тварин.\nЧи знаєте ви? Перший зафіксований випадок зараження гельмінтами стався в 5900 р. До н.е. е. Печінковий сисун був виявлений в скам'янілих фекаліях на півночі Чилі.\nПотрапивши в головний мозок, через 3-6 місяців, з онкосфер формуються ценур, які потім призводять до вогнищевих поразок і руйнують тканини. В середньому, в однієї вівці знаходять 1-3 ценур, але бувають випадки виявлення і 20-30 штук.\nПузир личинки (кіста) тисне на мозкову тканину, а в деяких випадках може тиснути і на кістки черепа, стоншуючи і навіть продирявлівая їх. Прояв зовнішніх симптомів залежить від місця розташування личинок в мозку, їх кількості та загального стану тварини.\nНайбільш характерними симптомами у овець є:\nкругові мимовільні рухи;\nстрімкий біг або довге стояння, з упором головою в предмет;\nпорушення рівноваги, частковий параліч;\nзвішування голови набік, опускання вух;\nвтрата апетиту і порушення зору;\nпочервоніння сполучної оболонки очей.\nШкода для тварин і людей\nБез своєчасної діагностики і лікування, ценуроз призводить до летального результату для людей і тварин. У неблагополучних господарствах фіксують до 20% ураження молодняка. Хвороба призводить до загибелі худоби, втрат вовни і м'ясопродуктів, додаткових витрат на догляд та лікування.\nЧитайте більше про основні хворобах овець і ягнят.\nПерші прояви зараження можуть бути помічені через 2-3 тижні після потрапляння збудників в організм. Тварина стає полохливим, проявляє періодичне збудження, можливі судоми.\nСлабкі ягнята іноді гинуть вже в цей період, але у більшій частині ознаки пропадають на 2-6 місяців. Друга стадія проявляється перерахованими вище типовими симптомами, після чого ценуроз переходить у заключну стадію.\nЯк визначити захворювання і вилікувати худобу\nВетеринар ставить діагноз, об'єднуючи клінічну картину хвороби і відомості про епідеміологічну історії тваринного, а також використовує дослідження черепа і огляд очного дна. Для лікування на ранніх стадіях використовують ін'єкції 5% настоянки йоду і препарат панакур (антігельмінт), а на пізніх стадіях може застосовуватися хірургічне видалення ценур.\nВажливо! Операція досить складна, тому багато господарств просто відправляють хворих тварин на забій.\nВипадки і симптоми зараження людини\nЛюдина рідко хворіє Ценуроз, але небезпека хвороби для нього так само велика, як і для овець. Заразитися можна при контакті з шерстю або мовою собаки, яка є господарем гельмінта. Також шляхами передачі яєць паразитів можуть бути вода, трава або грунт, на які потрапили заражені фекалії собак.\nСимптоми хвороби у людини проявляються через 2-3 місяці після зараження.\nзапаморочення, нудоту і блювоту;\nвтрати свідомості і дезорієнтацію;\nригідність м'язів на потилиці;\nДля діагностики використовують дослідження мозку (УЗД, МРТ і КТ) та неврологічний огляд. Лікування найчастіше проводять хірургічним методом, іноді використовують хіміотерапію.\nТакож дізнайтеся, як лікувати овець від глистів.\nЗараження схильні регіони з розвиненим вівчарством, де не приділяється достатньої уваги контролю над бродячими тваринами. Небезпеки піддаються працівники ферм, які мають часті близькі контакти з собаками. Досвідчені вівчарі відзначають, що найбільш схильні до гельмінту тонкорунні породи в перший рік життя ягнят.\nДля профілактики зараження проводять поголовну вакцинацію ягнят, яка дозволяє за 3-4 роки застосування звільнити тваринницьке господарство від Ценуроз.\nДодатковими заходами захисту є:\nрегулярна дегельминтизация пастуших собак;\nвідлов бродячих собак, запобігання їх контакту з отарою;\nдезінфекція кошар і сараїв.\nВажливо! Полеглі від Ценуроз вівці повинні бути обов'язково знищені, щоб не допустити подальшого розвитку життєвого циклу паразита. Овечий мозговік - вкрай небезпечний паразит, як для овець, так і для людини. Дотримання всіх заходів безпеки дозволить зберегти поголів'я, а своєчасний контроль стану тварин допоможе виявити перші ознаки хвороби і вчасно почати лікування.


Липень 2015 – Розмови зі світом\nАрхіви за місяць:Липень 2015\nНаписано авторомmrpetruccio 29.07.2015 Написано вБлогПрокоментуй!\nДоповнена реальність. Збудувати свій світ з піску.\nЯк зацікавити дітей наукою? Правильно дати їй іграшку, котра робить «дива» і ці всі дива пояснюються чи пояснюють наукові принци, допомагають легше зрозуміти дорослий та «нудний» (насправді ні) світ науковців. Пам’ятаєте, як в школі ми розмальовували контурні карти, у вже зазначених межах, ми розфарбовували їх різними кольорами. А тепер уявіть собі, що ви самі можете […]\nНаписано авторомmrpetruccio 28.07.2015 Написано вБлогПозначки: наукаПрокоментуй!\nПрочитав статтю Чи зможе Львів утримати висоту «українського П’ємонту»? Спочатку, мене дуже денервують і водночас доводять до сміху такі самоназви, як «український П’ємонт», «Маленький Париж» etc. Порівнюючи себе з кимось, хочемо возвеличитися, а насправді ні, навпаки, понижуємо свій культурний рівень, забираючи собі чужі характеристики і не даючи жодних своїх. Чи хтось чув, щоб П’ємонт називали […]\nНаписано авторомmrpetruccio 10.07.2015 Написано вБлогПозначки: культураПрокоментуй!


Ембер Хьорд відкликала свій запит про виплату аліментів Джонні Деппом - glamurchik.tochka.net\nЕмбер Хьорд відкликала свій запит про виплату аліментів Джонні Деппом\nРозлучення Джонні Деппа перенесли на серпень\nЕмбер Херд на фотосесії для рекламної кампанії бренду "Guess Jeans" (весна / літо 2012)\n17 червня 2016 року мало відбутися перше слухання у справі про сімейне насильство в сім'ї акторів Джонні Деппа і Ембер Хьорд. Адвокат Деппа, Лора Вассер, попросила перенести слухання на серпень місяць. Як пише People, засідання пройдуть 15 і 16 серпня.\nВідомо, що заборону наближатися до Ембер Хьорд Джонні Деппу продовжили. А ось причина прохання про перенесення дати засідання невідома.\nЕкс-чоловік зірки серіалу "Теорія великого вибуху" Кейлі Куоко хотів відсудити її заощадження\nТакож стало відомо, що Хьорд відкликала запит про виплату їй аліментів у розмірі 50 тисяч доларів на місяць. Вона відмовилася від аліментів після того, як адвокат Джонні Деппа звинуватила її у брехні і вимаганні.\nУ світлі явно спровокованої компанії у пресі, покликаної очорнити мене і змалювати ситуацію так, як ніби я висуваю хибні звинувачення в домашньому насильстві з метою отримання фінансової вигоди, я вирішила відкликати свій запит!\nПояснила Ембер Хьорд.\nДо слова, ходять чутки про те, що Хьорд вагітна від Джонні Деппа. Поки немає ніяких коментарів з цього приводу від знаменитостей.\nКім Кардашян звинуватила Тейлор Свіфт у брехні\nНагадаємо, що Леонардо Ді Капріо викликали на допит за рішенням суду. Прототип героя, якого грав Леонардо Ді Капріо у фільмі "Вовк з Волл-стріт", подав до суду за наклеп. Подробиці читай за посиланням.\nА чию сторону підтримуєш ти?\nновини tochka.net Розлучення зіркові розлучення новини шоу-бізнесу розлучення Джонні Деппа\nДана Борисова більше не вийде заміж\nЗМІ: Ембер Хьорд подала на розлучення з Джонні Деппом\nДжонні Депп вперше прокоментував розлучення з Ембер Хьорд\nУскорение Скорой помощи: как это будет?


Чим більше червоного м’яса ви їсте, тим більша ймовірність, що ви помрете від цих 9 хвороб - Нові рецепти - 2022\nЧим більше червоного м’яса ви їсте, тим більша ймовірність, що ви помрете від цих 9 хвороб\nНове дослідження показало, що регулярне вживання червоного м’яса робить вас більш сприйнятливими до раку, серцевих захворювань тощо\nСтейк через серце отримає вас.\nВідмовтесь від гамбургера: Ми ненавидимо заважати вашим планам приготування барбекю влітку, але нове дослідження показує, що регулярне вживання червоного м’яса може привести до набагато більшого ризику смерті. Це перелік небезпек для здоров’я.\nДослідження, опубліковане в британський медичний журнал, вивчили 536 000 чоловіків та жінок у віці від 50 до 71 років протягом 16 років. Для аналізу когорта була поділена на п’яті частини залежно від споживання м’яса. П’ятий, хто з’їв найбільше м’яса, мав на 26 % більший ризик смерті, пов’язаний із цими захворюваннями, порівняно з п’ятим, хто з’їв найменшу кількість червоного м’яса. Однак виявилося, що п’ятий, який з’їв найбільше білого м’яса (курка, індичка та риба), мав на 25 % нижчий рівень смертності.\nВисновки, здається, суперечать дослідженню у грудні 2016 р., Яке виявило мало або взагалі ніякої кореляції між вживанням червоного м’яса та проблемами з серцем.\n«Це дослідне дослідження, і ми не можемо визначити, чи відповідає червоне м’ясо за ці асоціації», - провідний автор, Араш Етемаді, епідеміолог Національного інституту раку розповів The New York Times. Етеменді зазначив, однак, що через тривалість дослідження та достовірність даних «ми можемо бачити, що це відбувається» з огляду на вплив вживання червоного м’яса на смертність.\nЯкщо ви все ще відчуваєте конфлікт, перегляньте 7 причин, чому не варто їсти червоне м’ясо, і 8 причин, чому вам слід показувати слайди.\nДослідники виявили «низькі» докази того, що або червоне м’ясо, або оброблене м’ясо шкідливі. Їх порада: немає необхідності скорочувати споживання червоного та обробленого м’яса за станом здоров’я.\nНе дивно, що реакція наукового співтовариства була різкою та швидкою. Наприклад, гарвардський T.H. Школа громадського здоров’я Чан опублікувала заяву, що нова порада може потенційно завдати шкоди здоров’ю людей.\nCopyright 2022 \_ Чим більше червоного м’яса ви їсте, тим більша ймовірність, що ви помрете від цих 9 хвороб...


Подруга Ембер Герд відмовилася підтримати її проти Джонні Деппа - подробиці - Гламур - TCH.ua\nГламур 25 червня 13:38\nБлизька подруга Ембер Герд різко відмовилася підтримувати її в суді проти Джонні Деппа\nАманда де Кадене була шокована погрозами Герд на адресу Деппа.\nБлизька подруга акторки Ембер Герд, активістка руху за гендерну рівність #MeToo Аманда де Кадене різко відмовилася підтримувати її у суді проти Джонні Деппа.\nПодейкують, що таке рішення Кадене прийняла після того, як почула записи, на яких Ембер погрожує Джонні кинути у нього щось важке і наказує йому замовчати. Поведінка Герд настільки обурила Аманду, що вона відмовилась свідчити на її користь.\nЯ дізналася факти, які змінили мій погляд на справу. Коли я почула перший запис, на якому Ембер застосовує вербальне насильство по відношенню до Деппа, мене це налякало. Ембер стверджувала, що запис було змінено захистом Джонні. Я сподівалася, що вона візьме не себе відповідальність, але цього не сталося. Відтоді ми не спілкувалися і я зрозуміла, що людина, якій я вірила, не була зі мною чесною\nЕмбер Герд та Аманда де Кадене\nЗауважимо, що раніше стало відомо про те, що чотири адвокати Ембер Герд відмовилися працювати з нею в справі проти Джонні Деппа. Захисники акторки подали заяву про вихід зі справи про наклеп.


Кропивницький: порив на вулиці Гоголя (НАЖИВО) | Прожектор\nКропивницький: порив на вулиці Гоголя. ВІДЕО\nМісцеві жителі жартують, що відтепер у Кропивницькому відкрилося нове термальне джерело.\nВчора, 5 грудня, у Кропивницькому на вулиці Гоголя стався порив тепломережі. Відбулося це о 10.00. Відтак, гаряча вода фонтанує вже другий день, утворюючи завіси пару. Місцеві жителі жартують, що відтепер у Кропивницькому відкрилося нове термальне джерело.\nМешканці зверталися з цього приводу на “гарячу лінію” комунального підприємства аварійно-диспетчерської служби”. В.о. начальника Управління ЖКГ Тетяна Савченко запевнила, що невдовзі проблему вирішать.\nСьогодні, 6 грудня, роботи нарешті стартували.\nМітки: вулиця ГоголяКропивницькийпорив


Політична культура в українському суспільстві: стан та перспективи її демократизації на шляху до ЄС\nГоловна Реферати українською Державне регулювання Політична культура в українському суспільстві: стан та перспективи її демократизації на шляху до ЄС\nСвої витоки проблема політичної культури бере в працях стародавніх мислителів, які зверталися до питань моралі, соціальної етики, критеріїв ідеального громадянина і правителя. Перші знання про політику та їхнє використання на практиці виникли ще в античній Греції, саме їх можна вже розглядати як зародження політичної культури. Сам термін “політична культура” був вперше вжитий ще в XVIII ст. німецьким філософом Іоганом Гердером (1744-1803 рр.). Він не вкладав нинішнього змісту в цей термін і навіть не припускав, що концепція політичної культури може так сильно вплинути на політичну науку та практику. Згодом, особливо в кінці XIX - початку XX ст. дане поняття використовується в політичних дослідженнях різноманітними політичними школами, в тому числі й радянськими вченими: В.І.Гер’є, В.В.Івановським, М.Я.Острогорським.\nУ сучасній політичній науці не має загальноприйнятого розуміння політичної культури. Виділяють дві основні концепції політичної культури. Перша була розроблена Г.Алмондом у 1956 р., надрукована у статті “Порівняльні політичні дослідження”, де політична культура розглянута як визначений зразок орієнтирів на політичні дії, що відбиває особливості кожної політичної системи. Американське розуміння цього феномену (яке ґрунтується в основному на принципі “петтернів” - зразків поведінки) пізніше було розвинуто у класичній політологічній праці Г.Алмонда і С.Верби “Громадянська культура” (1963 р). Даний підхід тяжіє до ототожнення політичної культури й політичної свідомості. Прибічники так званої всеосяжної інтерпретації включають в політичну культуру поряд з психологічними настановами і відповідні їм форми поведінки суб’єктів. Цю концепцію пізніше тією чи іншою мірою підтримали у своїх роботах А.Браун, Д.Елазар, Х.Доменігер, Л.Пай, С.Хантінгтон та ін. Навіть у 90-х рр. дослідники часто вдавалися тільки до такого розуміння, що політична культура “це термін, який належить до таких диспозиційних орієнтацій, які настільки поширені серед членів політичної системи, що можуть бути використані для характеристики даної системи як такої. Політична культура складається зі ставлень, вірувань і почуттів, а також знання й інформації про політичні об’єкти” [16, с. 32].\nРозглядаючи наступну концепцію політичної культури, можна відзначити, що вона більш широка, ніж перша, це помітно за рахунок того, що тут політична культура включає в своє розуміння ще й діяльнісний аспект, тобто зразки політичної поведінки відповідно до набутого знання, системи оцінок тощо. Наприклад, У.Розенбаум розуміє під політичною культурою концептуальне поєднання почуттів, думок і поведінки. Так само, на думку Е.Баталова, явище політичної культури - це система історично сформованих стійких установок, переконань, уявлень, моделей поведінки, які виявляються в безпосередній діяльності суб’єктів політичного процесу та забезпечують відтворення політичного життя суспільства на основі наступництва . Таке бачення теж формується на основі так званих “зразків поведінки”, нібито виключаючи індивідуальний моральнісний аспект. Тобто дослідники виходять з того, що кожна людина живе в суспільстві, проходить етапи соціалізації, тому має оперувати у своїй діяльності вже готовими алгоритмами та правилами. Однак те, що важливо і прийнятно у другій концепції політичної культури, індивід не обов’язково повинен діяти за вивченими правилами - він зазнає впливу інших чинників (знання, релігії, керівництва тощо), тому його політична поведінка часто є певною мірою автономною й не прогнозованою.\nМожна поглянути на політичну культуру як на більш загальне явище, яке містить у собі: знання про політику, знайомство з фактами, інтерес до них, оцінку політичних явищ, оціночні думки про те, як повинна здійснюватися влада, емоційну сторону політичних позицій, як, наприклад, любов до Батьківщини, негативне ставлення до проявів екстремiстських настроїв, визнані в суспільстві зразки політичної поведінки, що визначають як можна і як слід діяти в політичному житті, фінансові зв’язки тощо. Виходячи з цього можна погодитись з М.Фуко, який припускає, що “політична культура”, як і влада, присутня в будь-якому феномені нашого життя, впливаючи (безпосередньо чи опосередковано) на наші дії, думки чи інтенції.\nСлід розрізняти політичну культуру особистості та політичну культуру суспільства. Для характеристики політичної культури особистості важливо додати усвідомлення її суті та мети політичного процесу, знання своїх прав і обов’язків, міру включеності в реалізацію політичної влади. Політична культура суспільства - інституалізований і неінституалізований історичний і соціальний досвід національної та наднаціональної спільнот. Історичні традиції справляють активний формуючий вплив на політичну діяльність індивідів як великих, так і малих соціальних груп. Інакше кажучи, політична культура суспільства є зафіксований у законах, звичаях, традиціях політичний досвід суспільства, рівень уявлень про політичний процес.\nРеферат на тему: Політична культура в українському суспільстві: стан та перспективи її демократизації на шляху до ЄС


Ситник ініціював арешт заступника глави ОПУ: Татаров відповів\nЗаступник глави Офісу президента Олег Татаров заявив, що правоохоронці не зможуть заарештувати його за підозрою в причетності до справи "Укрбуду" про можливі зловживання та розкрадання грошей при будівництві житла для Нацгвардії.\nТак він відповів на ініціювання директором Національного антикорупційного бюро (НАБУ) Артемом Ситником його арешту. Думку посадовець виклав у своєму Telegram-каналі.\n"Хочу повідомити визнаному винним у корупції чиновнику, який загрався, що його PR-акція закінчиться так само, як вся його попередня діяльність – нічим", – висловився Татаров.\nЗа його словами, "не буде й не може бути ніякого арешту" за кримінальним провадженням, яке він вважає повністю сфальсифікованим і таким, яке нібито не має жодного факту або доказу.\nЗаступник глави ОПУ вкотре наголосив, що вважає справу "особистою помстою".\n"Чиновника, який не має ні морального, ні юридичного права очолювати НАБУ і давно повинен бути звільнений у зв'язку з доведеними фактами корупції", – додав Татаров.\nЗазначимо: 22 грудня директор НАБУ Артем Ситник заявив, що заступнику голови Офісу президента Олегу Татарову проситимуть обрати в суді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.\n"НАБУ ініціює арешт із можливістю внесення застави, але яке рішення ухвалить прокурор я не знаю", – цитує його слова "Укрінформ".\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, напередодні Олег Татаров написав заяву про призупинення своїх службових обов'язків і з власної ініціативи прийшов до НАБУ за підозрою.\nУкраїнаБоротьба з корупцією в УкраїніУкрбудНаціональне антикорупційне бюро УкраїниОфіс президентаАртем СитникОлег Татаров


Відбулося відкриття нового торгового центру біля «Європейки»\nСьогодні відбулося відкриття нового торгового центру біля житлової програми «Європейка» - «Європарк».\nМи побували на відкритті та ділимося із вами інформацією із перших вуст.\nСтосовно приміщення та наповнення.\nБезсумнівним плюсом є те, що приміщення ТЦ новозбудоване. Відповідно, дотримано європейських стандартів у технічному оснащенні та комунікаціях. За словами представників управляючої компанії UTG, перш за все, це стосується системи кондиціонування, обігріву та охолодження повітря у приміщенні, роботі різних датчиків, освітлення тощо.\nНа момент відкриття торгового центру, запрацював перший поверх, на другому ще тривають роботи. Їх планується завершити у кінці лютого – початку березня 2019 року. Заплановано, що у цей період торговий центр запрацює повною мірою.\nНа сьогодні, у Європарку відкрито та вже працюють близько 7 магазинів, а до кінця зими, їх буде удвічі більше. Цікавинкою торгового центру є уже відкритий супермаркет «Сільпо», виконаний у античному стилі.\nНа другому поверсі будуть представлені оператори відпочинку та дозвілля – фітнес-клуб (без басейну, але із повноцінною СПА-зоною) та дитячий розважальний центр, ресторани, зони відпочинку та розваг.\nПриємно, що поруч із Європейкою з’яилася локація, яка відповідає європейським стандартам та задовольнить повсякденні потреби. Це чудове місце для шопінгу, дозвілля та відпочинку із сім’єю та друзями.\nДо того ж, за словами організаторів цього майданчику - це ще 500 робочих місць.


Опубліковано Чер 15, 2017 | від Redaktor\nМагазини навперебій пропонують спіннери всіх кольорів і розмірів, а hi-tech блоги роблять їх огляди. Новинна стрічка в соціальних мережах раз у раз, кишать відео і статтями з цією новинкою! Так чому ж спіннери стали так популярні, для чого вони призначені і що про них говорять експерти. Що таке спіннер? Спіннери – це трикутні іграшки (іноді […]\nЕкспедиція від закарпатського Чопа до першого блокпосту Донбаса\nДвоє хлопців пішки йдуть від закарпатського Чопа, до першого блокпосту Донбасу через всю Україну. Sashko Brama та Andrii Buchko збирають відеоматеріали, на основі яких створюватиметься документальна мультимедійна вистава, новий сценічний твір. Як пише у ФБ обізнаний у планах подорожувальників Trayan Muse, зараз чоловіки дійшли до Дубового, це 180 км пішки. Далі прямуватимуть до Лопухова, піднімуться […]\nОпубліковано Чер 14, 2017 | від Redaktor\nГромадська організація «Я вірю тебе» запрошує долучитися до поїздки в Ільницьку школу-інтернат. «У суботу їдемо в Ільницю – там зараз табір, де відпочивають 80 дітей з різних інтернатів. Хто з нами до діток в гості? Будемо встановлювати турніки, розмалюємо машини фарбами, проведемо пікнік і пограємо у футбол… Потреби: солодощі, продукти; машини, які можна буде розмалювати […]\nОпубліковано Чер 13, 2017 | від Redaktor\nЦими вихідними, 11 червня у селищі Ясіня влаштували справжнє гуцульське весілля. Наречені Анжеліка та Іван кажуть: аби відновити гуцульські традиції та нагадати про важливість збереження закарпатського колориту, і вирішили влаштувати справжнє гуцульське весілля. Національний одяг та українська народна пісня, запальна музика та танці до ранку, смачна закарпатська їжа, вродливі дівчата та сильні хлопці – і […]\nУжгородці встановили міні-скульптуру Швейка\n10-а річниця створення клубу Швейка у цьому 200 тисячному місті: Ужгородці встановили міні-скульптуру Швейка (скульптор Михайло Колодко) на прохання польських друзів. Україна-Чехія-Словаччина-Польща-Румунія-Угорщина – восьма скульптура Швейка.\nБесіда двох закарпатських молодиць: Уйшлам замуж за китайця. Поїхалисьме до нього на родiну в гостi, типир незнаю котрий iз них муй!\nУ Швеції з’являться музичні туалети\nВинахід збираються використовувати в місцевих школах. Міська рада міста Тінгсрюд розглядає можливість програвання музики в шкільних туалетах. Ініціатори цієї ідеї вважають, що діти соромляться справляти свою потребу, а музика дозволить заглушити непристойні звуки. – Не думаю, що мова тут йде тільки про те, щоб сходити “по великому”; багато дітей соромляться і “по маленькому” теж … […]\nВ Ужгороді 14 червня відкриють виставку Олександра Бабака\nДоробок українського митця, сучасного живописця, члена НСХУ презентують у рамках року знайомств із сучасним мистецтвом України та сусідніх країн, що триває у Закарпатському обласному художньому музеї ім.Й.Бокшая. Як повідомляє Управління культури ОДА, відкриття виставки відбудеться о 17.00. Автор представить збірку з майже півсотні полотен, об’єднаних назвою “Країна”.\nВ Ужгороді проведуть «Пікнік біля Шеви»\nВ Ужгороді проведуть «Пікнік біля Шеви» – так називається тематична вечірка із прослуховуванням цікавої музики. Відбудеться вона у суботу, 17 червня, біля пам’ятника Тарасу Шевченку на площі Народній і триватиме із 17.00 до 23.00. Дозвіл на проведення такої акції від міської влади є, інформують ідейники. Про деталі події та особливості проведення дізнавайтесь тут.\nОпубліковано Чер 9, 2017 | від Redaktor\n– Дорогий, нам на роботі будуть доплачувати 15% за шкідливість ? – Ти вже й там усіх достала ?


П’ять років пролетіло … | Товариство «Чернігівське земляцтво»\n← Звертається Герой України з Чернігівщини\nНа гостинах у Прилуцькому обласному БД «Надія» →\nП’ять років тому, читачі у дванадцятому числі часопису «Отчий поріг» (http://chz.org.ua/wp-content/uploads/2014/11/грудень.pdf) на сторінці 2 «У ГРУДНІ СВЯТКУЮТЬ СВІЙ ЮВІЛЕЙ», крім іншого, прочитали:\n«ПІНЧУК Анатолій Миколайович – 65 – річчя. Народився 20 грудня 1949 року в с. Марківці Бобровицького р-ну. Працював заступником начальника відділу Головного інформаційно-обчислювального центру Укрзалізниці. Обирався депутатом Дарницької районної ради Києва.\nЛауреат Державної премії СРСР в галузі науки і техніки.\nОфіцер у відставці.\nПочесний працівник транспорту України».\nА вже на сторінках 10-11 часопису, у статті Валентина Авдієнка «ЩАБЛІ зростання», читачі більш детально ознайомилися з життєвим шляхом ювіляра Анатолія Пінчука.\nЯк відомо, «Отчий поріг» не всім ювілярам присвячує не тільки дві, а й одну сторінку про життєвий шлях. Але ж у даному випадку мова про земляка з особливими заслугами – лауреата Державної премії СРСР в галузі науки і техніки, почесного працівника транспорту України.\nУ Вікіпедії є сторінка Пінчук Анатолій Миколайович.\nП’ять років пролетіло досить швидко. І знову читачі у дванадцятому числі часопису «Отчий поріг» на сторінці 2 «У ГРУДНІ СВЯТКУЮТЬ СВІЙ ЮВІЛЕЙ», крім іншого, прочитали:\n«ПІНЧУК Анатолій Миколайович – 70- річчя. Народився 20 грудня 1949 року в с. Марківці Бобровицького р-ну. Працював заступником начальника відділу Головного інформаційно-обчислювального центру Укрзалізниці. Обирався депутатом Дарницької районної ради м. Києва. Лауреат Державної премії СРСР в галузі науки і техніки. Почесний працівник транспорту України».\nБільш детальної згадки про ювіляра читачі часопису вже не знайшли. І, мабуть, не випадково. Адже Анатолій Миколайович, крім участі у багатьох заходах земляцтва та його відділень, впродовж останніх п’яти років був ще й уважним відвідувачем земляцького сайту та читачем часопису. Свої відгуки, зауваження, побажання, пропозиції до публікацій на сайті та статей у часописі він висловлював у коментарях.\nЗа останні п’ять років кількість коментарів, які Анатолій Пінчук залишив на сайті земляцтва, давно подолала сотенний рубіж і він лідирує серед відвідувачів сайту та читачів часопису, що залишають свої відгуки на прочитане. До речі, станом на сьогодні, 20 грудня, за період роботи нового сайту з 16 травня 2013 року, зафіксовано всього 800 коментарів на 1659 публікацій.\nЧимало коментарів Анатолій Миколайович присвятив часопису «Отчий поріг», частина з яких була врахована.\nОднак, за браком обліку врахування висловленого в його коментарях, важко оцінити внесок Анатолія Пінчука у розвиток земляцтва, земляцького руху, громадянського суспільства й іншого. Але він гордо тримає голову …\nУ день 70-річчя, бажаю Анатолію Миколайовичу здоров’я, благополуччя в родині, розуміння земляків і особистої віри в те, що всі його старання в останні п’ять років будуть не марними.\nОпубліковано у Ювілеї | Теґи: Бобровицьке відділення. | Додати в закладки: постійне посилання на публікацію.\n3 коментарі до П’ять років пролетіло …\n21.12.2019 о 09:40\nПро Анатолія Миколайовича Пінчука писати не просто. Олексію Федоровичу Орєховичу – вдалося. І сказати слово, і прикріпити п’ятирічної давності порогівські матеріали. Той, хто знає остракістичну ситуацію навколо особистості Анатолія Пінчука, чудово розуміє, наскільки ці матеріали гармонійні і комплексні, як вони спокушують до неювілейних роздумів. Але – таки ювілей.\nВчора був чудовий і сонячний день. Я побажав Анатолію Миколайовичу якомога більше таких днів у його житті. Вчорашній день міг би бути не лише подарований Богом, а й земляцтвом: на конференції. Але, якщо для Бога життєва позиція Анатолія Миколайовича одобрена й закріплена Сонцем: його світлими й теплими проміннями, чистим небом, то для земляцтва стандартними кількома рядками на другій сторінці, вимушеними кількома рядками.\nНедаремно в матеріалі згадується, що Анатолій Миколайович – лауреат Державної премії СРСР в галузі науки і техніки. І справа не в абревіатурі. А в тому, що цю особливу заслугу він одержав за високий професіоналізм в інформаційно-обчислювальній галузі. І хоча це було кілька десятків років тому, сьогодні переконуєшся, наскільки Анатолій Миколайович у темі. Чернігівське земляцтво, з його масштабами діяльності, мало б цим скористатися…\nСьогодні погода вже змінилася. Життя таке. І я точно знаю, що для Анатолія Пінчука це не перешкода. У нього ще достатньо і фізичних, і духовних сил. І не ховається він під чи за парасольками, не лякають його вітри. Він упевнений, логічний і переконливий. Хай так і буде! Многая Вам, Анатолію Миколайовичу, літ во здравії і спасенії!\n21.12.2019 о 16:22\nМногая літа, Анатолію Миколайовичу! Здоров’я, наснаги і творчих успіхів!\n23.12.2019 о 04:45\nДякую Олексію ОРЄХОВИЧУ за теплі, проникливі слова в мою адресу.\nТакож вдячний тим землякам, які згадали мене в своїх відгуках, і всім тим, хто просто прочитав публікацію.\nТримаймося! Ми повинні зробити цей світ кращим…


Свято Родини - 28 Жовтня 2015 - Академія дитячої творчості\nГоловна » Новини » Свято Родини\nСвято Родини … Таке незвичне сімейне свято, коли напередодні свята Покрови Пресвятої Богородиці та Дня козацтва на шкільному подвір’ї збираються усі хто любить нашу школу – Миколаївську спеціалізовану школу «Академія дитячої творчості». Приходять учні та батьки, випускники та просто гості. Уся велика «академічна» родина. Свято проводиться уже понад 20 років.\nНапередодні – на сімейних кухнях готується частування, яким будуть пригощати відвідувачів дійства.\nТворча молодь школи, разом із педагогічним колективом розробляють сценарій. До програми традиційно входять багато красивих народних пісень, танцювальні композиції, театральні вистави. На подвір’ї розсипалися по ярмарочній площі торговці. «Купуйте калину, найкращу в світі калину! ».\n«Кому яблука, спілі яблука?». «Купуйте наш часник, заготовлюйте взапас».\nОсобливим цей день є для першокласників: їх символічно приймають в шкільну сім'ю, шкільну родину! Вони отримують грамоти-підтвердження членства у великій козацькій родині.\nА як обійтися на цьому святі без «Козацьких розваг», якщо козаки завжди славилися силою і спритністю? Але малюки поки ще мало що вміють, тому змагання оголошуються для їх тат і мам. Мами показують своє вміння куховарити, а тата беруть участь у козацьких розвагах і змаганнях.\nАнна Матвєєва, директор школи, заслужений працівник освіти України, розповіла, що цього року учні «Академії дитячої творчості» разом із представниками козацтва реставрують величезну 120-кілограмову булаву, яку передадуть в краєзнавчий музей. Булава стане козацьким оберегом міста Миколаєва.\nШколу прийшов привітати міський голова Юрій Гранатуров, який розповів, що в поточному році в школі буде обладнаний підйомник для дітей-інвалідів. Юрій Ісайович порадував присутніх новиною про те, що вже виділені кошти на реалізацію проекту «Містечко майстрів» , який буде побудований на території школи . Крім того, міська влада прийняла рішення передати приміщення на вулиці Маршала Василевського Миколаївському академічному муніципальному коледжу .\nСім'я за двадцять років в Академії дитячої творчості склалася немаленька, але дуже-дуже дружна. Тут - талановиті діти і педагоги талановиті. Як у будь-якій сім'ї, тут ділять на всіх порівну радості та біди.\nА вже постаралися родина на славу. Чого тільки не було на яскравих , прикрашених квітами і виробами , прилавках. Від великої кількості домашньої випічки , десертів , солодощів, салатів розбігалися очі .\nСвятковий ярмарок в школі благодійний. Якщо в минулі роки кошти, виручені від продажу домашньої смакоти, направлялися на потреби воїнів АТО , у поточному році вирішили віддати їх онкогематологічному відділенню обласної дитячої лікарні .\nСвято вийшло по-сімейному теплим , радісним і захоплюючим.\nПереглядів: 896 | Рейтинг: 5.0/1


Україна і РФ створять корпорацію з управління Азово-Керченською акваторією - | РБК Украина\nУкраїна і РФ створять корпорацію з управління Азово-Керченською акваторією\nЧетвер 12 липня 2012 20:33 Новость на русском\nЗа результатами засідання українсько-російської міждержавної комісії Президент України Віктор Янукович та Президент Російської Федерації Володимир Путін підписали спільну заяву про делімітацію морських просторів в Азовському і Чорному морях, а також у Керченській протоці. Янукович і Путін не поділили морські простори в Азовському і Чорному моряхСторони мають намір забезпечити співробітництво в Азово-Керченській акваторії. Фото: офіційний сайт Президента Україна\nЗа результатами засідання українсько-російської міждержавної комісії Президент України Віктор Янукович та Президент Російської Федерації Володимир Путін підписали спільну заяву про делімітацію морських просторів в Азовському і Чорному морях, а також у Керченській протоці. Про це повідомляє офіційний веб-сайт Президента.\nУ спільній заяві відзначається, що сторони вважають важливим здійснити делімітацію морських просторів в Азовському і Чорному морях, а також у Керченській протоці, в дусі дружби, добросусідства і стратегічного партнерства, з урахуванням законних інтересів обох держав.\nУ цьому зв'язку сторони виходять із доцільності після досягнення згоди щодо всіх згаданих просторів укласти відповідну двосторонню угоду.\nУ документі також відзначається намір сторін забезпечити співробітництво в Азово-Керченській акваторії, включаючи стабільну роботу і розвиток Керч-Єникальського каналу шляхом створення українсько-російської корпорації з управління цією судноплавною артерією.\nРаніше повідомлялось, що державний кордон між Україною і Росією в Керченській протоці пройде по лінії, що збігається з українською переговорною позицією або близькою до неї. Так, на українській території залишиться острів Тузла і судноплавний Керч- Єнікальський канал. В Азовському морі, між тим, сторони пішли на компроміс - підсумкова лінія кордону буде проведена між позиціями України і Росії. Договір розділить між державами також нафтогазоносну площу Палласа в Чорному морі, відкривши тим самим можливість для спільної розвідки і видобутку вуглеводнів.\nДо цього ВАТ "Російські залізниці" (РЗ) пропонувало перенести держкордон Росії і України таким чином, щоб залізнична гілка завдовжки 30 км, яка проходить по території України, виявилася цілком на російській стороні. Про те, що ВАТ "РЖД" бере участь у роботі з розмежування прав Росії і України на майно залізничних ділянок, що проходять по території сусідньої держави, і оформлення прав монополії на нього, компанія повідомила в річному звіті. Вже розроблений проект відповідної міжурядової угоди, а зараз за участю РЖД ведуться переговори з українською стороною, вказує держмонополія. Більш того, компанія запропонувала російсько-українській демаркаційній комісії змінити лінії держкордону з Україною таким чином, щоб об'єкти майна залізничного транспорту перебували на території Росії.\nУ РЖД підтвердили факт переговорів з українською стороною по ділянці в 30 км, проте ніяких подробиць про те, яким чином компанія пропонує вирішити питання зі спірною територією, не повідомили. Тим часом джерело, знайоме з ходом роботи комісії, пояснило, що ВАТ "РЖД" хотіло би орендувати цю ділянку в України, проте в її законодавстві не прописана можливість оренди залізничної інфраструктури.\nВідомо, що з російської сторони робота ведеться під егідою Міністерства транспорту РФ. У відомстві не стали коментувати ситуацію, повідомивши лише, що всі питання знаходяться в стадії опрацювання. Крім того, до обговорення цього питання вже підключилися міністерства закордонних справ обох країн.\nУкраїна та Росія намагалися розділити Керченську протоку з 1996 р. Конфліктність питання полягала в тому, що позиція української сторони ґрунтується на радянських картах, де лінія кордону між Кримською областю УРСР і Краснодарським краєм РРФСР проходила по середині між їхніми берегами. В цьому випадку штучно виритий у мілководній протоці Керч-Єнікальський канал, по якому судна проходять до декількох російських портів Азова, відійшов би Україні. Російська сторона з цим не згодна й пропонує провести кордон по середині судноплавного фарватеру.\n17 травня 2010 р. Україна й Росія домовилися про демаркацію сухопутного кордону.


Велв Черновецький. Теплик - моє містечко. Розділ 4. - 18 Сентября 2020 - Теплик-life\nГлавная » 2020 » Сентябрь » 18 » Велв Черновецький. Теплик - моє містечко. Розділ 4.\nВелв Черновецький. Теплик - моє містечко. Розділ 4.\nФото: Велв Черновецький\nЯкою була гігієна в Теплику\nСеред різних явищ, які прославили Теплик, потрібно згадати нашу медицину і лікарів. Хороші лікарі були у всіх навколишніх містечках, але найвищою репутацією користувались лікарі з Теплика. Факт, що двір графа Потоцького користувався тільки послугами лікарів і фельдшерів із Теплика, а це додатково приносило їм визнання та авторитет.\nІз всіх найближчих містечок, таких, наприклад, як Кублич, Тернівка, Ладиженка, Зятківці, Гайворон, Хащувате, Голованівськ, люди приходили до лікарів і фельдшерів в наш Теплик. «Наші неєврейські і єврейські лікарі, – так казала моя мама, – професори!». Одним із найстарших і поважних лікарів був Фігурський. Він виріс в Теплику і мав репутацію юдофіла і порядної людини. Він приходив до єврея в хату, сідав на ліжко біля хворого і так люб’язно з ним розмовляв, що хворому одразу ставало краще. Його візит коштував 50 копійок, але якщо йому давали 20 копійок, то й за це він був вдячний. Але якщо Фігурському не могли заплатити нічого, він не ображався.\nПротилежністю йому був злий, жадібний до грошей його єврейський колега – лікар Михалович. Прибігши, він швидко намацував пульс, оглядав у хворого язика, виписував рецепт і… тягнув руку за гонораром. Якщо йому давали лише 20 копійок, він їх жбурляв пацієнту в обличчя.\nОдним із кращих лікарів Теплика був Лапідус, фахівець своєї справи і великий гуманіст.\nОкрім того, в нас було декілька фельдшерів, і багато із них були кваліфікованими медиками. Головним фельдшером у нас вважали Мойше-«ройфе»(лікар), який з юності мав велику зацікавленість до медицини. Ні гімназії, ні університету він і в очі не бачив, а всі свої знання набув, читаючи популярні медичні книги і журнали. За допомогою лікаря Фігурського, який поважав і навчав Мойше, той навчився доглядати хворих, поступово стаючи спеціалістом, хорошим фельдшером. Якщо Мойше-«ройфе», заспокоював хворого словами: «Нічого страшного!», пацієнту ставало краще. Якщо ж Мойше, обстежуючи хворого, при цьому стогнав, всі розуміли, що потрібно шукати інший спосіб, тобто, молитися і звертатися до рабина. Бували випадки, коли Мойше-«ройфе» не сумнівався в безнадійності хворого, то йлікар Фігурський підтверджував його діагноз. Але якщо після молитви і звертання до ребе хворому ставало краще, ніхто не звинувачував Мойше-«ройфе» чи Фігурського за їхній діагноз, а вважали, що лікар мав рацію, але сталося чудо! Вірили, що «вирок» відміняється. Ще раз відвідували ребе (найчастіше їздили до ребе з Монастирища), дякували йому, і всі були задоволені. Коли в маленькому містечку хтось хворів, то молитви, відвідування синагоги, цвинтаря і ребе були важливою складовою лікування.\nПам’ятаю, коли мені було 4 рочки, в Теплику спалахнула епідемія скарлатини. Ой, що коїлось! Лікарі і фельдшери падали з ніг. Аптеки та аптечні склади гарячково виготовляли ліки для хворих. Найбільшу активність проявила велика синагога. Одного вечора матері зібрали в синагозі сотні дітей, щоб рабини прочитали молитву і випросили у Всевишнього милість для їхніх невинних пташенят. Відкрили арон-кодеш, і довгий материнський плач і плач переляканих дітей піднявся до сьомого неба. І це таки «допомогло»! Від зібрання значно кількості дорослих і дітей, більшість із яких вже були бацилоносіями, епідемія розповсюдилась ще швидше і забрала нові сотні дітей!\nЗрозуміло, що про щеплення тоді не знали, а рекомендації гігієни того часу до Теплика ще не дійшли. Ось, наприклад, коли підходили до хворого, то навіть рук не мили. Руки мили або вранці після сну, або перед їжею, інколи дехто перед молитвою. Про стерилізацію ложки, введеної в рот хворому, і гадки не мали. Потрібно зізнатись і з задоволенням відзначити, що в наших маленьких містечках взагалі не знали ні про які хвороби. Хто у нас знав про «високий тиск»? Хто знав про печінку, жовч або апендицит? Так, знали, що існує хвороба, яка називається «сліпа кишка», і багатії з цією хворобою їздили на операцію до Умані до знаменитого хірурга Крамаренка чи до Одеси в єврейську лікарню. Бідняки ж не знали про таку хворобу і не мали поняття, щоб їхати на якусь операцію. Що ж до дійсності, то дуже популярною у нас була «грижа». Майже півміста євреїв нею хворіли, односторонньою або двосторонньою. Але і це їх не могло утримати, щоб не підіймати мішок пшениці пудів на 5-6 і виконати це запросто, показуючи селянину, що в мішку тієї ваги немає. Невже грижа могла стримати єврея, щоб пройти 25 верст пішки до Комарівки або 10 верст до Ташлика в базарний день?..\nНе зважаючи на життя в неймовірно складних гігієнічних умовах (в усьому містечку було 2-3 приватні лазні і одна загальна моква – басейн для ритуального омовіння), небагато людей помирало молодими. Євреї доживали до появи внуків і правнуків. Але дітей помирало багато. Єврейські мами в ті часи народжували і народжували, не знаючи ні про аборт, ні про контрацептиви. Діти з’являлись на світ часто, але із кожного десятка половина не доживала до 10 років! Як казав Мойше-«ройфе»: «Це все тому, що жаліють 20 копійок на виклик фельдшера або лікаря, а потім виявляється, що вже пізно». У дитини температура, їй дають раз-по-раз по крапельці проносного. А якщо температура не понижується, то роблять йому клізму або закутують в простирадло. Тільки на третій або четвертий день, коли це не допомагало, посилали за фельдшером. Але інколи було вже пізно, врятувати дитину не вдавалось.\nВ цьому була частина правди, але не менша правда була у тому, що ні фельдшер, ні лікар не знали, що коїться з дитиною. Запалення легенів вони могли прийняти за грип, і дитину губили. Більшість дітей помирало від дифтерії. З’явиться біль в горлі, приходить фельдшер, всуне йому в рот ложку, бачить білі плями в горлі і зобов’язує принести шматок вати. Тоді йдуть до батьківського ліжка, рвуть із ковдри шматок брудної вати, фельдшер змочує її йодом і паличкою встромляє в рот, протираючи горло. І якщо раніше білі плями були в одному місці, то після змазування йодом через декілька днів уже все горло було в білих плямах, і наставала смерть.\nПізніше, з роками, в Теплику з’явився новий фельдшер, зять Мойше-«ройфе». Звали його Гершл із Ладижина. Але до нас він переїхав із Меджибожа, де до цього вже декілька років практикував. Гершл одружився на доньці Мойше-«ройфе» в 1905 році. Приїхавши в Теплик, він не думав займати місце тестя. Тесть і особливо двір графа Потоцького, де Мойше був головним фельдшером, вимагали, щоб Гершл підвищив свою кваліфікацію. Гершл-фельдшер виїхав до Вільна. Там він навчався і трішки підробляв в земській лікарні. Коли він повернувся в Теплик, містечко поставилось до нього з повагою, як до справжнього фельдшера, а Гершл дуже швидко завоював симпатії тепличан.\nБув Гершл молодий та сучасний. Спершу, Мойше-«ройфе» брав його з собою до пацієнтів і зі всіма познайомив. І скоро Гершл-фельдшер розпочав працювати самостійно. Високий, з довгими пальцями рук, він брав немовля на руки, обмацував його двома пальцями і відразу визначав, де у дитини болить, ставив більш-менш правильний діагноз. На противагу іншим зарозумілим фельдшерам, які ледве вичавлювали із себе декілька слів, балакучий Гершл міг і анекдот розповісти, і був зі всіма за панібрата … Для наших євреїв це було новизною, майже лікар, а кожного ляскає по плечу, розмовляє тільки на їдиш, а також, як і його тесть, заспокоює всіх, запевняючи кожного, що «дідькойого не вхопить».\nГершл-фельдшер поступово ставав в Теплику все популярнішим, завойовував репутацію справжнього лікаря. І коли в 1910 році Мойше-«ройфе» помер, Гершл по праву зайняв поважне місце серед фельдшерів містечка. Зараз він живе в Аргентині, звуть його Грегоріо Гелер, і вже понад 20 років він займає поважний пост в міській лікарні Санто Пе.\nБув у нас ще фельдшер на прізвище Зільберштейн. Він також був знавцем своєї справи, але людиною дуже стриманою. Ні з ким не спілкувався. Подейкували, що він «упадає» за донькою Ноте Вайнмана і що заради неї хотів навіть покинути дружину. Із-за цього до нього перестали звертатись хворі. І як тільки йому запропонували місце в земській лікарні, він відразу покинув Теплик.\nАле не тільки лікарі і фельдшери Теплика відігравали важливу роль у лікуванні і рятуванні євреїв, їх дружин і дітей. Значну роль відігравала аптека і «аптечні склади». Яка різниця між аптекою і «аптечним складом»? В аптеці мали право працювати дипломовані провізори, спеціалісти з університетським дипломом. Тому в аптеці ліки коштували дорого, інколи дуже дорого. В Російській імперії були також «аптечні склади», які офіційно не мали права виготовляти за рецептами ліки, але могли продавати тільки проносне, йод, парфуми, креми, мило (про зубні щітки в нас і поняття не було), пудру для панянок тощо. Якщо хотіли купити дешеві ліки або за рецептом, прописаним лікарями, а в аптеці його не приймали, то відправлялись в аптечний склад і замовляли ліки там.\nВ нас була велика і найпопулярніша в окрузі аптека Буковського. Але власник в аптеці бував рідко. А головним провізором там працював молодий єврей з Умані Файвл Бродський, великий знавець своєї справи. Отже, аптека Буковського славилась в окрузі завдяки цьому провізору. Замовити в ній ліки люди приїздили за 30-50 верстов і вимагали, щоб замовлення готував лише Бродський. Теплицькі євреї дуже пишались своїм провізором. Його навіть піп поважав. Тільки в одному Бродський засмучував євреїв, він вживав трефне! Файвл був в Буковського «на всьому готовому»: їжа, проживання та утримання. Хитрий Буковський не випускав його із свого дому. Щоб провізора не переманили, він годував його некошерними стравами. Тоді для Теплика це було трагедією.\nТак тривало декілька років, аж доки Бог не змилувався над євреями. Провізор Бродський закохався в Естер, не рідну доньку рабина Якова Меєра. Вона навчалася в гімназії і була інтелігентною панею. З тих пір Бродському носили їжу з хати ребе, аж поки не відбулось весілля. Після одруження Бродський пішов із аптеки і відкрив на своє ім’я аптечний склад. Народ валом повалив до нього на склад з рецептами. Єврейський провізор, який привертав до себе увагу мешканців сусідніх з Тепликом містечок своїми знаннями і вміннями, сьогодні є мешканцем Аргентини. Він приїхав сюди і спробував продовжити професійну справу. Але з цим у нього не вийшло, і він вступив до єврейського кооперативу. Згодом розбагатів і, як людина справи, зайняв в кооперативі посаду віце-президента.\nОдин з аптечних складів розташувався навпроти нашої хати. Цим складом керував брат з сестрою. Він – старий холостяк, вона –стара діва, Еті, донька Хави-Леї. Аптека була записана на її ім’я, і всім було відомо, що в неї ліки дуже дорогі, але виготовляються дуже якісно. Загалом, ніхто в нас не знав про «специфіку», і часто-густо життя хворого залежало від доброї волі аптекаря.\nБув у нас і «аптечний магазин». Його власник аптекар ім'я Шапіро, затятий прихильник хасидського ребе з Монастирища, не мав бороди і пейсів і перевагу надавав трефному харчуванню. Окрім того любив хильнути чарку і пофліртувати з молодими, і навіть з місцевими селянками старшого віку. Двічі-тричі на рік він змінював вивіску, тому, що надурював своїх клієнтів. До своєї справи він ставився легковажно і шукав додаткові заробітки на стороні. Наприклад, він своїми «медичними» порадами допомагав єврею стати білобілетником і «звільнитись» від призову до армії. Одного разу домовласник Гершл Поляк замовив у Шапіро помаду, а той додав туди крейди з вазеліном, і дитина ледве не померла. Для дітей цей аптекар був загадкою. Ми знали, що він затятий хасид. Місцевому єврею, до того ж ще й монастирищенському хасиду, міг продати виготовлені ліки за півціни. І разом з тим, він голився тричі на тиждень, а його магазин в суботу був відчиненим. У суботу в нього вдома пили чай із самовара, який він сам розпалював, і подейкували, що він любив грати в карти навіть на Йом Кіпур. Помер він молодим, до 55 років. Казали, що в могилу його загнали ліки, які він сам і готував.\nЩе один «аптекар», Талейсник, жив біля самісінького базару, в домі Шмуля Шпілбанда. Неуважність була головною його вадою. Він міг, наприклад, видати пляшечку з ліками без пробочки. І поки дитина несла ліки додому, половина їх розливалась, або дитина пробувала ліки на смак, що могло призвести до лиха, а інколи й до трагедії. Одного разу він забувся закрити п’ятидесятилітрову пляшку з бензином, а донька Шмуля Шпілбанда, дівчина 18-ти років, зійшла в льох із запаленою свічкою. Банка з бензином вибухнула, і півхати було зруйновано. Доньку Шпілбанда витягнули з льоху мертвою.\nЯ приділив теплицьким аптекарям багато уваги тому, що в їхніх руках знаходилось і наше життя, і наше здоров’я. Спочатку лікарі, потім фельдшери, і аптекарі, що готували ліки за рецептами, тримали в руках сотні єврейських життів, роблячи з нами, що завгодно.\nРозповідь про теплицьких медиків і аптекарів не буде б повною, якщо не описати й місцеву лікарню, яка знаходилася поза єврейським містечком. І хоча лікар Фігурський був в ній головним лікарем і інші лікарі приходили туди для надання допомоги хворим, там не було пацієнтів. Часто-густо ми, діти, граючись, добирались до лікарні, заходили всередину, бігали між ліжками, і ніхто нас не виганяв: лікарня була порожня. Чому? Дуже просто. Єврей не ляже в лікарню, де харчують свининою, не розділяють молочні і м’ясні страви, а над ліжком висить хрест. Селяни із сіл не мали часу для таких дурниць, щоб лікуватись в лікарні. По-перше, вони зрідка хворіли, по-друге, не було часу хворіти. Потрібно то орати, то сіяти або збирати урожай. Якщо й знаходився час, то селянин брав батога, запрягав коня і виїздив на базар або наймався везти когось на ярмарок. Коли у нього був час хворіти? Ну, а коли все-таки доводилось відвідати лікарню? Хіба що з якогось інциденту! Або селянин порізав руку при нагострюванні серпа чи коси, або цвях потрапив у ногу тому, що ходив босоніж. Єврей же прибігав до лікарні, коли падав з драбини, піднімаючись на дах, щоби залатати дірку там, де протікає, а жінка –якщо в неї застрягала в горлі рибна кістка. В таких випадках додому до лікаря не бігали, бо шкода було рубля. Шукати фельдшера не могли, бо в багатьох випадках він сидів у Мойше-Моти на задвірку і розказував небилиці, або ж бігав до пацієнтів і ставив їм банки чи п’явки. В лікарні ж завжди був неєврейський фельдшер, який своїми довгими нігтями добирався до рибної кісточки і витягував її. Після смерті Фігурського лікарня зовсім спорожніла і знадобилась лише тоді, коли розпочались погроми і сотні євреїв були поранені бандитами. А оскільки напади волинців та інших банд на містечко супроводжувалось сотнями жертв, євреї знайшли хоч якийсь вихід для порятунку. Цілими сім’ями вони ховались у лікарні, куди бандити боялись заходити. Але тиф добрався і до втікачів, і від нього було ще більше жертв, ніж від бандитів.\nЯ хочу підкреслити, що гігієнічно в Теплику було чистіше, ніж в інших навколишніх містечках. Але ж і там були лікарі, фельдшери, лікарня… Зараз, через 40 років, згадуючи наше життя, я цього не розумію і здригаюсь від жаху. Я пам’ятаю теплицькулазню біля ставка, маленьку, тісну будівлю. Заходили всередину, роздягались і здорові, і хворі, всі гуртом, туберкульозні і прищаві, опускались в микву розміром 2х2 метри і хлюпались в ній. Здорові люди користувались тим же ронделиком і віником, що і хворі екземою або трахомою. Все ж чудеса відбувались! Люди не знали про хвороби і ранні смерті. Чому? До цього часу не можу зрозуміти!\nЩе страшніше були в маленьких містечках влаштовані туалетні місця. Як ми вже казали, в Теплику було тільки 2 приватних облаштованих туалети. Все місто, старі і молоді, чоловіки і жінки, шукали в нічній темряві місце, щоб справити нужду: хто біля синагоги, хто біля лазні, а хто поряд, біля сусіда. Якщо ж невідступне бажання з’являлось вдома вдень, це було трагедією! Тоді користувались холодною залою, яка на зиму зачинялась, або горищем, між мішками з гречаною половою, або терпіли до темряви, щоб добігти до синагоги. Зараз, після багатьох років, коли ми звикли до сучасних туалетів, туалетного паперу та інших засобів, я запитую себе щоразу: «Як ми не померли ще молодими в тих антисанітарних умовах життя?».\nЦе зостається для мене загадкою, але фактом, що, не зважаючи на скрутні умови, люди жили, і жили достатньо довго!\nПросмотров: 50 | Добавил: paul | Рейтинг: 5.0/1


У Харкові лікар побила пацієнтку дерев'яною ширмою - Останні новини Харкова. Найголовніші події міста Харкова і області.\nУ Харкові лікар побила пацієнтку дерев'яною ширмою\nСуд призначив лікарю, яка зламала руку літній жінці, покарання з іспитовим терміном\nЯк передає Depo.Харків, про це йдеться у вироку Київського районного суду Харкова від 7 листопада.\nПідсудний - дільничний лікар-терапевт Харківської місцевої поліклініки № 10 - обвинувачувалася у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження).\nСуд встановив, що вранці 11 травня лікар в своєму робочому кабінеті побила пацієнтку похилого віку, внаслідок чого потерпіла отримала закритий перелом правої кісті, а також синці на голові та лівій кісті.\nОбвинувачена свою вину не визнала та стверджувала, що пацієнтка до її кабінету не заходила та ніяких ударів вона їй не наносила.\nЗа словами ж потерпілої, в той день вона знаходилась на лікуванні у стоматолога, після чого направилась на прийом до іншого терапевта. Коли жінка спускалась по сходах, то зустріла обвинувачувану, яка їй крикнула: "Що ти така худа, ти що - ракова хвора?" - та пішла у свій кабінет.\nЖінка зайшла до кабінету лікаря та спитала у неї, чому вона її так ображає. Лікар із криком "вийди геть" кинула в неї чашку, яка вдарила її у груди. Після цього вдарила її в обличчя правою рукою, жінка впала на підлогу. Потому лікар нанесла пацієнтці декілька ударів дерев'яною ширмою по руці, по тулубу та кулаками - по голові.\nПотерпіла почала кричати, на крик прибігла завідуюча відділенням, яка її підняла з підлоги та повела до іншого лікаря. Жінку було оглянуто, ій зробили рентген руки та викликали "швидку допомогу", яка відвезла її до Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова.\nЗавідуюча відділенням зазначила, зокрема, що звинувачувана працює у кабінеті сама через те, що свариться з лікарями. Вона також часто конфліктує з пацієнтами, за останні роки було 200 звернень мешканців району обслуговування з проханням перейти на лікування до іншого лікаря.\nПри обранні міри покарання суд врахував відсутність у лікаря судимостей, а також те, що ця незаміжня жінка має на утриманні неповнолітнього сина. Суд призначив обвинувачуваній покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки, встановивши їй іспитовий термін один рік.\nМітки: суд, Харків, вирок, лікар


Очільниця МОН Любомира Мандзій про те, чи підуть діти в школу 1 вересня: “Безперечно, я за те, щоб діти повернулись до школи. Я хочу трохи спростувати фейк. Живого спілкування ніхто не скасовував. В тому й суть школи” – iBilingua\nYou are here: Home / Суспільство / Очільниця МОН Любомира Мандзій про те, чи підуть діти в школу 1 вересня: “Безперечно, я за те, щоб діти повернулись до школи. Я хочу трохи спростувати фейк. Живого спілкування ніхто не скасовував. В тому й суть школи”\nОчільниця МОН Любомира Мандзій про те, чи підуть діти в школу 1 вересня: “Безперечно, я за те, щоб діти повернулись до школи. Я хочу трохи спростувати фейк. Живого спілкування ніхто не скасовував. В тому й суть школи”\nРішення про те, яким чином почнеться наступний навчальний рік уряд ще не прийняв і не ухвалив.\nПро нові реалії навчанння школярів та абітурієнтів цього року в інтерв’ю виданню РБК-Україна розповіла тимчасово виконуюча обов’язки міністра освіти і науки Любомира Мандзій.\n– Ви обіймаєте посаду т.в.о. міністра з 25 березня. Які наслідки ці процеси завдали сфері освіти?\nАнастасія Світлевська, парламентський кореспондент; Владислав Красінський, редактор відділу “Політика”\nФото ілюстративне, з вільних джерел, ua-rating.com


Ольга Анцибор – Невеселі вірші | Вірші\nОльга Анцибор – Невеселі вірші\nВиллю в віршах своїх біль і тугу,\nНевеселі це будуть вірші.\nЯ відкрию тобі, як найкращому другу,\nТаємницю своєї душі.\nЯ кохала так палко і ніжно\nІ безмежно щаслива була,\nРозцвітало кохання трояндою пишно,\nЯ його в своїм серці несла.\nТа настала пора, ти поїхав,\nКілометри між нами лягли,\nІ нема мені щастя, нема мені втіхи,\nДні сумні і печальні прийшли.\nЯ прошу тебе, милий, благаю,\nХоч у сні ти до мене прийди,\nБо життя мені, любий, без тебе немає,\nЗалишись в моїх снах назавжди.\nВи зараз читаєте: Ольга Анцибор – Невеселі вірші\n« Василь Чумак – Біографія\nДума про козака Голоту скорочено – Народні думи »


Купити Adidas AdiCrew Z25524, Club Sale інтернет магазин спортивного взуття\nПро насКонтактиПовернення товаруНовиниНова колекціяСтатті Інтернет магазин ClubSale › Аксесуари › › Adidas › AdiCrew › Adidas AdiCrew, Артикул Z25524\nПодробнее Возврат без проблем - в течении 14 дней Подробнее Передзвони мені Опис Adidas AdiCrewКомплект шкарпеток adidas 3 в 1 AdiCrew, артикул Z25524. Представляємо вашій увазі комплект шкарпеток з колекції Adidas Performance. Мяка тканина виконана так, що ваша шкіра дихає і ви відчуваєте комфорт протягом всього тренування. Укріплена підошва стійка до стирання і забезпечить довгострокове використання цього виробу. Рифлена еластична халява щільно прилягає до ноги і гарантує надійну фіксацію, але жодним чином не викликає дискомфорт. 3 в 1 це відмінна економія грошей\nІнтернет магазин спортивного взуття і одягу рекомендує Шкарпетки Adidas AA2320\nШкарпетки Adidas Z11437\nШкарпетки Adidas Z25668\nШкарпетки Adidas AA2318


«Волиньгаз Збут» знизив ціну палива - 0332.ua\n«Волиньгаз Збут» знизив ціну палива\nЗниження ціни стосується лише бюджетних установ, комунально-побутових підприємств і промисловості Волині.\nЗ 1 жовтня 2015 року в Україні скасоване державне регулювання цін на газ для всіх категорій споживачів, крім населення і ТКЕ. З цього часу ТОВ «Волиньгаз Збут» поставляє газ промисловим споживачам, бюджетним організаціям та іншим суб'єктам господарювання області на ринкових умовах. Тож споживач може вільно обрати найкращого для себе постачальника, зважаючи на запропоновану ціну, умови оплати, наданий сервіс.\nПідприємство має можливість пропонувати клієнтам конкурентоспроможну ціну і оптимальні умови оплати. Так, якщо у лютому 2017 року ціна на паливо для бюджету та промисловості становила 10164,24 грн за тис куб. м., то із червня її було знижено до 8 828 грн за тис куб. м.\nТобто лише за 4 місяці вартість блакитного палива знизилась на 13%.\nволиньгаз_збут ціна газ


УкрЗахідІнформ :: 60-70% делегатів Львівського псевдособору були агентами КГБ – дослідники оприлюднили архівні документи\n11.03.21 08:36 0 59\nСпецслужби ретельно перевіряли делегатів «собору» і звітували керівництву про їхні настрої. Так, наприклад, опозиційно налаштованим делегатом став священник, який зізнався в докорах сумління через участь у псевдособорі. В одному із документів є донесення, що папа Римський призначив кардиналом ув'язненого Йосифа Сліпого, а це занепокоїло радянські спецслужби через можливі міжнародні «ускладнення».\nУкраїнська інтелігенція сприйняла псевдособор вороже. У повідомленні НКГБ є свідчення професора Івана Крип'якевича: «Більшовики знущаються над церквою і взагалі над всіма галичанами. Ми всі почуваємося в окупованій країні... Прийдеться або тікати зі Львова, або повіситися...».\nЕлектронний архів на містить понад 25 тисяч оцифрованих архівних документів, доступних для завантаження.\nПопередня новина: У сирійського лідера Башара ...\nНаступна новина: «Різні,але рівні». Марш ...


Свято до Дня працівників освіти у Яготинському районі\n» Новини » Свято до Дня працівників освіти у Яготинському районі\nДата: 02.10.2019 16:10\n02 жовтня 2019 року у Яготинському районному будинку культури відбулося районне свято до Дня працівників освіти, яке бере свій початок із 1994 року.\nНа свято прибули трудові колективи закладів загальної середньої, дошкільної та позашкільної освіти Яготинського району. Серед почесних гостей заходу: виконувач обов'язків голови Яготинської районної державної адміністрації Сухенко Т.П., заступник голови Яготинської районної державної адміністрації Потельчак В.А., міський голова Дзюба Н.М.\nВедучі свята Вовк Н., Ковальчук В. обдарували всіх присутніх (понад 400 осіб) чарівними посмішками та високими словами: «Освіта – це небачена скарбниця, це сходинка до щастя на землі».\nОплесками зустрів глядацький зал виконувача обов'язків начальника відділу освіти, молоді та спорту Климась О.В., яка натхненно звернулася з вітаннями до педагогічних колективів району та провела нагородження найкращих освітян.\nВітали педагогів цінними подарунками, подяками та найкращими словами виконувач обов'язків голови Яготинської районної державної адміністрації Сухенко Т.П., заступник голови Яготинської районної державної адміністрації Потельчак В.А., міський голова Дзюба Н.М.\nНеперевершені місцеві артисти подарували своє мистецтво усім присутнім: вчителям, вихователям, бібліотекарям, психологам, кухарям, обслуговуючим працівникам.\nУ пам’яті кожного працівника закладів освіти свято добрим спомином озоветься.


Популяризуємо українське: Український геній Георгій Пінзель на сході України | socportal: социальные новости\nГоловна > #LifeStyle > Популяризуємо українське: Український геній Георгій Пінзель на сході України\nПопуляризуємо українське: Український геній Георгій Пінзель на сході України\n#LifeStyle 31.10.2018 13:09 | Соцпортал\nЗ 4 до 21 листопада жителі східної України матимуть змогу познайомитися з проектом «Під зорею Пінзеля. Барокове мистецтво і строї епохи».\nМаршрут організаторів проекту пролягатиме через такі міста: Суми, Харків, Рубіжне, Дружківка, Добропілля, Курахове, Маріуполь.\nУ рамках заходів буде представлено альбом з мистецькою спадщиною скульптора епохи Барокко Іоана Георгія Пінзеля та презентовано борщівські автентичні строї (12 комплектів). Програмою також передбачено проведення майстер-класів місцевих майстрів та мистецьких екскурсій.\nЗа словами керівника проекту Наталії Волощук, ініціатива здійснюється за підтримки Українського культурного фонду, від якого вони виграли грант на реалізацію.\nПроект покликаний поєднати культуру Сходу і Заходу України, а також відродити місцеву культуру Луганської і Донецької областей, повідомила координатор проекту Тетяна Фарина. Вона також зазначила, що в заходах велику участь прийматиме молодь. Зокрема, в м. Курахово місцевий ліцей готує цілу імпрезу, де виступатимуть місцеві музиканти.\nТарас Демкура, керівник БО «Благодійний фонд родини Демкур», розповів, що перший етап проекту «Під зорею Пінзеля» відбувся у 2012-2014 рр. Тоді разом з тернопільським мистецтвознавцем Вірою Стецько спільно уклали і видали повноколірний, якісний альбом робіт Іоана Георгія Пінзеля. Творчість майстра була тріумфально представлена в Луврі, Українському культурному центрі в Парижі, згодом цей альбом презентували в Аргентині, Мюнхені, Португалії.\n- Хочу подякувати Наталії Волощук та Тетяні Фариній за відданість ідеї та за їх кропітку роботу щодо популяризація культурної спадщини України. Також хочу подякувати Українському культурному фонду за сприяння розвитку інтелектуального та духовного потенціалу особистості і суспільства. Разом з тим хочу закликати журналістів активно долучатися до проекту шляхом розширення інформаційного поля та проведення роботи щодо популяризації ідеї.Презентація проекту «Під зорею Пінзеля. Барокове мистецтво та строї епохи» на сході України є вкрай актуальною і для нашої країни в цілому, і для окремих регіонів зокрема. Ми популяризуємо культурну спадщину не тільки в Україні, а й у всьому світі, оскільки переконані, що українська культурна дипломатія має велику силу, – повідомив Тарас Демкура.\nБеручи до уваги світове визнання феномену митця, Тарас Демкура переконаний, що творчість геніального Іоана Георгія Пінзеля вкрай необхідно «рятувати» від невідомості та популяризувати серед співвітчизників.\nВраховуючи недостатній комунікаційний рівень співпраці на міжрегіональному рівні у зв’язку з внутрішньою політичною ситуацією в зоні ООС, реалізація проекту «Під зорею Пінзеля. Барокове мистецтво та строї епохи» на сході України дозволить налагодити діалог, подальший обмін інформацією, спільне проведення культурно-мистецьких заходів.\nЗавершити проект організатори планують в Тернополі великою підсумковою прес-конференцією із скайп-включенням з міст-учасників проекту.


Церква ікони Божої Матері «Всіх скорботних Радість» опис і фото. Росія - Санкт-Петербург: Пушкін (Царське Село)\nЦерква ікони Божої Матері «Всіх скорботних Радість»\nЦерква ікони Божої Матері «Всіх скорботних Радість» розташовується на Леонтьевской вулиці в місті Пушкіні. Знаходиться під охороною держави.\nУ 1877 році жіночим комітетом Царського Села була створена Громада, яка стала попередницею громади Червоного Хреста. Вона існувала до кінця Російсько-турецької війни. У 1899 році заснували комітет Червоного Хреста Царського Села. Ініціатор його створення – генерал Петро Федорович Рерберга, голова – Е. Ф. Джунковская. 8 лютого 1908 року Комітет Червоного Хреста перетворили в Царскосельскую Громаду сестер милосердя, яка перебувала під заступництвом імператриці Олександри Федорівни. Під час установі Комітету при ньому на Стессельской вулиці була відкрита амбулаторія, а коли почалася російсько-японська війна – лазарет на десять місць.\nУ 1908 році на Бульварній вулиці за проектом архітектора Сільвіо Амвросиевича Данини для Громади Червоного Хреста було збудовано двоповерхову дерев’яну будівлю на кам’яній основі. У нього були фахверкові стіни, які прорізалися прямокутними вікнами. В кінці 1908 року в новій будівлі розмістилося хірургічне відділення на вісім місць з безкоштовною амбулаторією.\n21 червня 1912 року настоятелем Катерининського собору Афанасієм Бєляєвим в присутності Олександри Федорівни була здійснена закладка нового кам’яного будинку Громади. Будівництво велося за проектом Данини і було завершено в 1913 році. У ньому розмістилися гуртожиток для сестер, амбулаторія і церква. Наприкінці літа 1914 року в приміщенні Громади відкрили лазарет для офіцерів, на базі якого працювали курси сестер милосердя, на яких і проходила навчання сама імператриця з дітьми. 13 жовтня 1914 року відбулося освячення храму в ім’я ікони Божої Матері «Всіх скорботних Радість». Обряд освячення ва співслужінні місцевого духовенства провів протоієрей Афанасій Бєляєв в присутності імператорської родини Миколи II і Олександри Федорівни.\nВ березні 1922 року церква була пограбована. Невідомими злочинцями була унесена срібна начиння. 11 листопада 1923 року ухвалою Петроградського Губвиконкому церкву закрили. З цього часу тут функціонував туберкульозний санаторій для дітей «Дружба». У кам’яному корпусі розміщувалися рентген-кабінет, лабораторія та інші приміщення медичного призначення. Храм використовувався як актового залу. При ремонті санаторію в 1967 році в церкві розміщувалося спальне приміщення. У 1990-ті роки в будівлі знаходилася компанія «Престиж», а в приміщенні колишньої церкви – виставковий зал з продажу дверей. 6 листопада 2006 року богослужіння в церкві були відновлені. Сьогодні в храмі ведуться реставраційні роботи, відкрито фрески.\nКам’яна будівля храму побудовано в традиціях новгородського середньовічного зодчества. Фасади прикрашають арочні отвори. Покрівлі – багатоскатні. Церква знаходиться в південній частині будівлі. Над її входом – панно-ікона з навісом криволінійних характерних обрисів. Над південною стіною церкви – дзвіниця, яку завершують три розділу. Розпис храму була виконана за ескізами художника Віктора Михайловича Васнецова. В розпису та оздоблення іконостасу брав участь Сергій Іванович Вашков.\nДрамтеатр імені А. Н. Островського та Музей театрального костюма опис і фото. Росія — Золоте Кільце: Кострома\nДержавна філармонія Костромської області опис і фото. Росія — Золоте Кільце: Кострома\nМиколаївська дзвіниця опис і фото. Росія — Центральний р-н: Венев\nСобор Христа Спасителя опис і фото. Росія — Прибалтика: Калінінград