У Дніпропетровській і Харківській обл. поліція вилучила 590 тис. пляшок фальсифікованої горілки на 30 млн грн - 112 Україна\nУ Дніпропетровській і Харківській обл. поліція вилучила 590 тис. пляшок фальсифікованої горілки на 30 млн грн\nТакож поліцейські вилучили більше 1 мільйона гривень\nУ Дніпропетровській і Харківській областях поліція вилучила 590 тис. пляшок фальсифікованої горілки на 30 млн грн. Про це повідомляє прес-служба Нацполіції.\nТак, поліцейські викрили злочинну схему, до якої причетні працівники фіскальної служби і посадові особи горілчаного заводу Харківської області. Встановлено, що для потреб підприємство отримує певну кількість марок акцизного податку України.\n"Однак, для отримання ще більшого прибутку чиновники заводу ввели протиправну схему збагачення, використовуючи корумповані зв'язки у фіскальній службі. Так, на заводі вироблялася лікеро-горілчана продукція, яка жодним чином не враховувалася. Надалі пляшки маркувалися марками акцизного податку України, які нібито були знищені, як невикористані. Згідно з нормами чинного законодавства відповідні акти про знищення складаються працівниками фіскальної служби", - сказано в повідомленні.\nНовини за темою: Кількість померлих від отруєння сурогатним алкоголем зросла до 66\nКрім того, щоб замаскувати факт використання невідповідної марки акцизного податку, зверху наклеювали додаткову етикетку з різними позначеннями. Готова до реалізації продукція поширювалася на території Дніпропетровської області.\nВідзначається, що було розпочато кримінальне провадження за ст. 199 (Виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів, білетів державної лотереї, марок акцизного податку чи голографічних захисних елементів) КК України.\nОперативники і слідчі поліції, спільно з працівниками прокуратури Дніпропетровської області, провели 13 санкціонованих обшуків на території двох областей.\nНовини за темою: У Торецьку правоохоронці вилучили понад дві тисячі літрів контрафактного алкоголю\n"Правоохоронці вилучили понад 590 тис. пляшок, загальна вартість яких сягає майже 30 мільйонів гривень, також поліцейські вилучили більше 1 мільйона гривень", - підсумували у відомстві.\nЗазначимо, спалах отруєння неякісним алкоголем зафіксовано в таких областях: Харківській, Донецькій, Луганській, Миколаївській, Запорізькій і Житомирській. Співробітники МВС виявили цех, в якому виготовлявся сурогатний алкоголь, що викликав масове смертельне отруєння.\nЯк повідомлялося, організатор виготовлення сурогатного алкоголю, від отруєння яким у Харківській області померли щонайменше 40 людей, і три його спільники затримані. Згодом були арештовані 3 власники магазинів, які реалізовували цю продукцію.\n#поліція #горілка #фальсифікат #фіскальна служба


ДЖОН «ПАПАЙ» ВАСКЕС - найбільш везучий кіллер у світі\n31.08.2017 MikhelЦікаво знатиNo Comments\n2,5 дня за кожного вбитого – стільки відсидів кілер Медельїнського картелю Джон Веласкес Васкес на прізвисько Попай. Близько 300 життів він стратив сам і ще 3000 людей засудив до смерті. Коли Попай здався, суд зробив знижку на співпрацю і дав йому 30 років, через 23 він вийшов на свободу за зразкову поведінку, встигнувши зачати в тюрмі сина. Свої шанси вижити на волі колишній в’язень оцінив в 20%.\nЗ моменту звільнення минуло півтора року, 52-річний Васкес все ще живий. Він ходить на цвинтар до Ескобара, цілуючи його могилу, як цілував його самого. Сьогодні багато колумбійці вірять, що Попай розкаявся, не бояться брати автографи ( «Хуану від Ангела Смерті») і підтримують його в новому житті. Серед них – родичі однієї з жертв, кандидата в президенти Колумбії Луїса Галана; за їхніми словами, «якщо хтось в цій країні і спокутував гріхи, то це Джон».\nТепер Попай офіційно – письменник, він видав мемуари «Пережити Пабло Ескобара», де йдеться, зокрема, про роль деяких державних чиновників в організації вбивств опозиційних політиків в ході нарковоєн, і працює над романом. У колумбійській пресі з’являлися повідомлення про те, що екс-кілер зустрічався з членами чинного наркокартелю, але Васкес їх заперечує, наполягаючи, що живе чесно на крихти, що залишилися від його попереднього життя. Попай не виходить з дому після заходу сонця, але охоче розповідає про себе журналістам.\nМій батько-скотар був дуже суворим, мені не дозволялося навіть грати в м’яч або кататися на велосипеді. А все, що мені було потрібно – це свобода і трохи любові.\nКоли мені йшов восьмий рік, ми переїхали з ранчо в місто, і я відкрив для себе новий світ. Вже тоді я був схильний до насильства, запах крові хвилював мене. Одного разу біля нашого будинку вбили сім чоловік.\nПрізвисько «Папай» мені дали в школі через форми підборіддя, як у мультяшного моряка. Я ненавидів своє підборіддя так сильно, що потім зробив пластичну операцію.\nУ дитинстві мені подобалася зброя і я хотів пов‘язати своє життя з нею. Спочатку мріяв про морську піхоту, потім збирався стати поліцейським, але все це виявилося нудними заняттями, не так я це собі уявляв.\nЗ Ескобаром ми познайомилися на вечірці. Відразу було видно, що Пабло природжений лідер – він моментально підпорядковував своїй волі тварин і підкоряв простих людей. Він був наркоторговцем, терористом, рекитиром, але він також був моїм другом.\nСкільки людей я вбив за сім років роботи на Ескобара? Не знаю, в якийсь момент ти перестаєш рахувати. Думаю, триста так точно.\nПерше замовлення я отримав в 18 років. Потрібно було вбити кондуктора в автобусі, який ходив по передмістю Медельіна. Раніше цей кондуктор був водієм, коли одна жінка, виходячи з його автобуса, впала, він не вийшов, щоб допомогти їй, і вона померла від травм. Тоді її син зібрав грошей і пішов до Ескобара.\nУбивши вперше, я нічого не відчув. Ось цей стереотип, що вбивці не можуть заснути і бачать уві сні жертв – він до мене не ставився. Мені не потрібно було приймати наркотики, курити траву або пити таблетки, щоб заспокоїтися. Мої вчинки позбавляли мене сну.\nБула одна особлива справа – моя колишня дівчина, Венді. Вона зрадила мені, я дізнався, але сам не міг покінчити з нею, тому покликав її на побачення, і мої хлопці все зробили. Зараз би я сказав їй: Венді, прости, це був не я, тоді в голові у мене не було нічого, крім насильства.\nОдного разу ми навчилися працювати з динамітом, зробили 250 бомб і поставили Колумбію на коліна. У нас навіть були ракети, але ми не знали, що з ними робити.\nЗараз я інша людина. Це тому, що в тюрмі я щотижня протягом восьми років спілкувався з психологом. Він давав мені завдання, наприклад, я повинен був записувати в зошит усі лайки, якими обсипав охоронців, а їх було дуже багато. Так, поступово, я змінив образ мислення, а за ним і вчинки.\nПокінчити з вбивствами і здатися поліції мене переконала жінка, кохання всього мого життя . І я заплатив вічною розлукою з нею.\nУ в’язниці мене кілька разів намагалися вбити. Одного разу мені передали, що скоро в душовій на мене, голого коротуна, нападуть двоє двадцятирічних амбалів з дерев’яними ножами.\nНайпрекрасніше відчуття в моєму житті зараз – коли я усвідомлюю, що можу вийти в магазинчик за рогом за холодним пивом і морозивом, і я нікому не повинен звітувати про свої дії.\nЯкби Пабло Ескобар знову народився, я б без вагань пішов за ним. Ми любили його. Він навчив нас боротися і дав нам все.


Батьки львівських десантників, які служать в АТО, пішли до чиновників просити про ротацію для їхніх синів - 032.ua\nБатьки львівських десантників, які служать в АТО, пішли до чиновників просити про ротацію для їхніх синів\n11:51, 27 серпня 2014 р.\nМатері кажуть, що їхні діти вже пів року знаходяться на службі в зоні проведення антитерористичної операції без відпочинку.\nСтурбовані батьки військовослужбовців 80-ої аеромобільної бригади високомобільних десантних військ ЗСУ звернулись до голови Львівської облради з проханням про тимчасовий відпочинок.\nЦі хлопці нині несуть службу на сході України, а саме в тих місцях, де точаться найбільш запеклі бої з терористами\n«Ці хлопці нині несуть службу на сході України, а саме в тих місцях, де точаться найбільш запеклі бої з терористами», - кажуть матері.\nБатьки кажуть, що військові знаходяться в АТО з 9 березня.\n«Вони були одними з перших, хто став на захист народу України. Мужні та відважні, хлопці виграли не одну битву. Але піврічне перебування в таких умовах і без відпочинку – почало даватися взнаки», - йдеться у повідомленні.


Міністерство освіти і науки України - Контрольна робота - Міжнародна економіка - 1.doc\nКонтрольна робота - Міжнародна економіка - файл 1.doc\nКонтрольна робота - Міжнародна економіка\n1.doc 201kb. 09.12.2011 00:41 скачать\nКонтрольна робота - Міжнародна економіка [ лабораторная работа ]\nЗовнішня торгівля: економіка, фінанси, право 2011 №2 [ документ ]\nЗовнішня торгівля: економіка, фінанси, право 2011 №1 [ документ ]\nЗовнішня торгівля: економіка, фінанси, право 2010 № 4-5 [ документ ]\nЗ дисципліни « Міжнародна економіка»\nСтудентки заочного факультету «Облік і аудит»\nВикладач: к.е.н. доцент; зав. кафедри\nм. Полтава, 2008 р.\nПричини та хронологія створення ЄС………………………………….2\nСпільні та відмінні риси теорії А.Сміта та Д.Рікардо стосовно міжнародного поділу праці………………………………………………5\nМетоди та рівні регулювання міжнародних торговельних відносин………………………………………………………………………...11\nМасштаби та «ціна» міграції робочої сили…………………………...19\nСписок використаної літератури………………………………………….25\n1. Шлях до Європейського Союзу був досить тривалим і складним. Необхідно виділити такі основні етапи формування цього Союзу:\n1) Перший етап пов'язаний зі створенням, за Паризьким договором (8 квітня 1951 р.). Європейського об'єднання вугілля і сталі (ЄОВС), який набрав чинності в серпні 1952 р. Творцями ЄОВС стали: Франція, ФРН, Бельгія, Люксембург, Італія, Нідерланди.\nМета ЄОВС - сприяти економічному зближенню між країнами, які увійшли до нього, шляхом створення єдиного ринку вугілля і сталі. В 1953 р. скасовано митні обмеження в торгівлі залізом і брухтом, а дещо пізніше - і сталлю; в 1954 р. - на спеціальні сталі. В 1980 р. введено контингентування виробництва в цих країнах. В 1985 р. скасовано державні субсидії сталеливарній промисловості.\n2) Другий етап пов'язаний з Римським договором (25 березня 1957 р.) про створення Європейського економічного співтовариства (ЄЕС) та Євратома, який набрав чинності 1 січня 1958 р. Творцями ЄЕС і Євратома стали ті ж самі 6 європейських країн.\nМета ЄЕС (Спільного ринку) - забезпечення постійного і збалансованого розвитку економік країн-учасниць, підвищення рівня життя населення шляхом забезпечення свободи переміщення капіталів, товарів і робочої сили.\nМета Євратома - розвивати ядерну енергетику в країнах, що підписали договір. Це співтовариство дало змогу побудувати низку АЕС, проводити спільні дослідження в галузі ядерної енергетики.\n3) Третій етап пов'язаний з об'єднанням у 1967 р. трьох співтовариств (ЄОВС, ЄВРАТОМ, ЄЕС) і створенням Європейських співтовариств (ЄС).\nДо складу ЄС спочатку увійшли 6 країн: Франція, Бельгія, ФРН, Люксембург, Італія, Нідерланди; в 1973 р. - Велика Британія, Данія, Ірландія; в 1981 р. - Греція; в 1986 р. - Іспанія, Португалія.\nЦілі ЄС - створення єдиної Європи шляхом поступового злиття національних економік і розвиток спільних інститутів.\nПоступове злиття національних економік досяглося за допомогою:\nформування спільного ринку на основі укладеного в 1968 р. митного союзу і спільної політики, особливо сільськогосподарської;\nстворення європейської валютної системи (березень 1979 р.) з метою формування "зони валютної стабільності" в Європі. Механізм європейської валютної системи (ЄВС) ґрунтувався на ЕКЮ - складній валютній одиниці (кошику валют), з орієнтацією на єдину європейську валюту (Євро);\nстворення єдиного внутрішнього ринку (січень 1993 р.) у відповідності з єдиним європейським актом, підписаним у 1986 р.\nРозвиток спільних інститутів ЄС реалізувався у створенні і функціонуванні з 1967 р. таких загальних наднаціональних і міждержавних органів:\nРада Європейського Союзу - законодавчий орган;\nКомісія Європейських співтовариств - виконавчий орган, що має право подавати на затвердження Раді міністрів проекти законів;\nЄвропейський парламент - контролюючий орган. Він здійснює контроль за діяльністю Комісії і затверджує загальний бюджет;\nСуд Європейських Співтовариств - вищий судовий орган.\nОстаннім часом дедалі більшого значення набувають ще два органи, які не передбачені у початкових договорах. Вони створювались поступово, у зв'язку з практичною необхідністю:\nЄвропейська Рада, до складу якої входять голови урядів країн-учасниць;\nЄвропейське політичне співробітництво - комітет, у складі якого налічується 15 міністрів закордонних справ та один член Комісії ЄС.\nУ своїй роботі Європейська Рада і Комісія Європейських\nСпівтовариств знаходять підтримку ще двох організацій, що діють у рамках Спільного ринку:\nЕкономічної та соціальної ради;\nКонсультативної комісії ЄС з вугілля і сталі.\n4) Четвертий етап пов'язаний з Маастрихтським договором (підписаний 12 країнами ЄС 7 лютого 1992 р. і набрав чинності 1 листопада 1993 р. після ратифікації його всіма країнами) про утворення Європейського Союзу. Донедавна до складу ЄС входили 15 країн: Ірландія, Греція, Данія, Нідерланди, Італія, Швеція, Португалія, Велика Британія, Люксембург, Франція, Бельгія, Іспанія, Австрія, Фінляндія, ФРН.\n2. Адам Сміт почав з простої істини про те, що дві країни добровільно вступають у торговельні відносини, лише коли обидві виграють. Якщо якась із них не отримує нічого або навіть втрачає, вона просто не буде торгувати. Але яким чином виникає така взаємовигідна торгівля, і що є джерелом доходу від торгівлі?\nА. Сміт вважав, що торгівля між двома країнами ґрунтується на абсолютних перевагах. Коли виробництво однієї країни є більш ефективним, ніж іншої, у виробництві конкретного товару (тобто має абсолютні переваги) і менш ефективним у виробництві іншого товару (має абсолютні недоліки), тоді обидві країни можуть вигравати від спеціалізації на виробництві товару на основі абсолютних переваг та обмінювати частину обсягу виробництва на інший товар, при виробництві якого країна має абсолютні недоліки. За рахунок цього відбувається найефективніше використання ресурсів, а виробництво обох товарів буде зростати. Таке збільшення виробництва обох товарів визначатиме виграш від спеціалізації виробництва, який буде поділений між двома країнами через торгівлю.\nНаприклад, кліматичні умови України сприяють ефективному вирощуванню пшениці, але вирощування бананів є неефективним (потребує використання парників). З іншого боку, вирощування бананів ефективне в Нікарагуа, а вирощування пшениці — не ефективне. Таким чином, Україна має абсолютні преваги порівняно з Нікарагуа у вирощуванні пшениці і має абсолютні недоліки у вирощуванні бананів. Протилежне твердження справедливе для Нікарагуа.\nОтже, обидві країни будуть вигравати за умови, що кожна з них буде спеціалізуватися на виробництві того товару, для якого вона має абсолютні переваги, а потім вступати у торговельні відносини одна з одною. Україна буде спеціалізуватися на виробництві пшениці (тобто виробляти її більше, ніж потрібно для внутрішнього споживання) та обмінювати частину (надлишок) продукту на банани, які вирощуються в Нікарагуа. В результаті збільшиться споживання та виробництво як пшениці, так і бананів, і обидві країни будуть отримувати виграні від торгівлі.\nУ зв'язку з цим країна поводиться подібно до індивіда, який не намагається виробляти всі необхідні йому товари, а навпаки — виробляє саме ті товари, виробництво яких є більш ефективним, а потім обмінює частину таких товарів на інші необхідні продукти. Таким чином максимізується виробництво та добробут індивідів.\nНа відміну від меркантилістів, які вважали, що одна країна може виграти лише за рахунок іншої, і виступали за прямий державний контроль економічної діяльності та торгівлі, А. Сміт (та інші економісти-класики) дотримувався думки, що всі країни будуть мати виграш від торгівлі. Він виступав за політику невтручання держави в економічне життя країни. Вільна торгів ля буде сприяти найбільш ефективному використанню ресурсів та максимізувати добробут у світовому масштабі. В політиці вільної торгівлі та невтручання держави можливі лише окремі винятки, зокрема це галузі, які мають значення для безпеки країни або будуть потребувати захисту з боку держави.\nУ зв'язку з цим здається парадоксальним, що сьогодні більшість країн вживають багато обмежень щодо вільної міжнародної торгівлі. Торговельні обмеження незмінно розглядаються як засіб підвищення добробуту. Насправді торговельні обмеження підтримують ті галузі, які зазнають конкуренції від імпортерів, таким чином торговельні обмеження надають переваги обмеженому колу галузей за рахунок більшості (тих, які змушені платити більшу ціну за товари, що виробляються в країні).\nДля кількісного прикладу, що пояснює механізм дії абсолютних переваг, використаємо торгівлю, що існує між двома країнами, США та Англією, та дві галузі — виробництво тканин (промисловість) та пшениці (сільське господарство). Також зауважимо, що теорія А. Сміта захищає інтереси власників фабрик, тобто промисловців (вони отримують можливості платити меншу заробітну плату через більш дешеві імпортні продукти харчування), шкодить інтересам власників землі в Англії (оскільки збільшується пропозиція імпортних продуктів харчування) і демонструє взаємозв'язки між соціальною напругою та розвитком нових економічних теорій.\nРозглянемо кількісний приклад абсолютних переваг, який створить основу для представлення більш складної теорії порівняльних переваг (табл. 2.1. ).\nТаблиця 2.1. Абсолютні переваги\nУ табл. 2.1. наведено дані про витрати праці на виробництво одного бушеля пшениці в США та Англії. Так, за 1 год в США може бути вироблено 6 бушелів пшениці, а в Англії — лише 1 бушель, проте в Англії за 1 год може бути вироблено 5 ярдів тканини, а у США — лише 4 ярди. Таким чином, США є більш ефективними, або мають абсолютні переваги над Англією у виробництві пшениці, в той час як Англія є більш ефективною (має абсолютні переваги) порівняно зі США у виробництві тканин. При існуванні торгівлі США буде спеціалізуватися на виробництві пшениці і обмінювати її частину на англійську тканину. Протилежне твердження справедливе для Англії.\nЯкщо США обмінюють 6 бушелів пшениці (6П) на 6 ярдів британської тканини (6Т), то отримують 2Т, або зберігають 0,5 люд.-год, чи 30 хв робочого часу (якщо всередині країни США можуть обміняти 6П лише на 4Т). Аналогічно виробництво 6П в Англії, які вона отримує від США, вимагає 6 люд.-год при місцевому виробництві. За той самий час в Англії може бути вироблено 30Т (6 год * 5 ярдів/люд.-год). Якщо Англія має можливість обміняти 6Т (що потребує трохи більше 1 люд.-год) на 6П зі США, вона отримає виграш у розмірі 24Т, або зекономить майже 5 люд.-год.\nТой факт, що Англія отримує більший виграш, ніж США, не має суттєвого значення на даному етапі. Важливим є те, що обидві нації можуть отримувати виграш від спеціалізації виробництва та торгівлі. Далі ми розглянемо і співвідношення, яке буде визначати обмін товарів, а також тісно пов'язану з ним проблему — яким чином розподіляється виграш від торгівлі між країнами, що залучаються до торгівлі.\nНа сьогодні абсолютні переваги можуть пояснити лише невелику частину міжнародної торгівлі. Проте дана концепція домінувала аж до появи робіт Д. Рікардо та розробки ним теорії порівняльних переваг, яка більш адекватно описує причини виникнення та напрями міжнародної торгівлі. Ми навіть можемо вважати абсолютні переваги частковим випадком більш загальної теорії порівняльних переваг.\nУ 1817 р. Девід Рікардо опублікував свою працю "Принципи політичної економії та оподаткування", де обґрунтував теорію порівняльних переваг, яка й до теперішнього часу залишається однією з найважливіших та незаперечних законів економіки з численними практичними застосуваннями.\nЗгідно з принципом, чи законом, порівняльних переваг навіть якщо економіка однієї країни менш ефективна за економіку іншої країни у виробництві обох товарів, то все одно існує основа для взаємовигідної торгівлі. Перша країна повинна спеціалізуватися на виробництві та експорті тих товарів, виробництво яких менш неефективне, тобто таких, які мають порівняльні переваги, а також імпортувати ті товари, виробництво яких найнеефективніше, тобто таких, при виробництві яких країна має порівняльні недоліки.\nДля розуміння такого твердження розглянемо дані, наведені у табл. 2.2. Вони відрізняються від даних табл. 2.1. лише тим, що Англія виробляє лише 2 ярди тканини замість 5 ярдів за 1 люд.-год. Таким чином, Англія має абсолютні недоліки порівняно зі США при виробництві обох товарів.\nТаблиця 2.2. Порівняльні переваги\nВодночас оскільки продуктивність праці в Англії при виробництві тканин лише вдвічі менша порівняно зі США, а при виробництві пшениці продуктивність менша в 6 разів, то Англія має порівняльні переваги у виробництві тканин. З іншого боку, США мають абсолютні переваги при виробництві як пшениці, так і тканин, але, оскільки абсолютні переваги більші при виробництві пшениці (6:1) порівняно з виробництвом тканин (4:2), то США мають порівняльні переваги при виробництві першого товару. Таким чином, якщо абсолютні переваги США більші у виробництві пшениці, то вона має порівняльні переваги саме у цьому виді виробництва. Якщо абсолютні недоліки Англії менші при виробництві тканин, то вона має порівняльні переваги при виробництві тканин. Згідно з принципом порівняльних переваг обидві країни будуть мати виграш від торгівлі, якщо США буде спеціалізуватися на виробництві пшениці, експортувати її частину й імпортувати тканини з Англії, яка буде спеціалізуватися саме на виробництві цього товару.\nЗауважимо, що при двократній економіці країни, які виробляють лише два товари, при визначенні порівняльних переваг однієї країни у виробництві конкретного товару, інша країна повинна мати порівняльні переваги при виробництві іншого товару.\nДля того, щоб довести принцип порівняльних переваг, нам необхідно продемонструвати, яким чином США та Англія зможуть отримати виграш від спеціалізації виробництва, експорту тих товарів, при виробництві яких країна має порівняльні переваги.\nДля початку ми визначимо, що США будуть індиферентними до торгівлі, якщо зможуть отримати лише 4Т від Англії в обмін на 6П, оскільки саме такий обсяг тканин США можуть отримати при використанні внутрішніх ресурсів (див. табл. 2.1). Очевидно, що США не будуть вступати у торговельні відносини, якщо вони будуть отримувати менше 4Т в обмін на 6П. Аналогічно, Англія буде індиферентною до торгівлі, якщо вона повинна буде віддавати 2Т, щоб отримати лише 1П, і не буде торгувати, якщо буде змушена експортувати більше ніж 2Т, щоб отримати 1П.\nПрипустимо, що США зможуть імпортувати з Англії 6Т в обмін на 6П. Таким чином, США отримають виграш у розмірі 2Т (або 0,5 люд.-год), оскільки при власному рівні виробництва вони можуть отримати лише 4Т за 6П. Для того, щоб отримати відомості про виграш від торгівлі Англії, припустимо, що вона зможе отримати 6П зі США, якщо експортуватиме 6Т. Для виробництва 6П Англія потребує 6 люд.-год, за цей же час вона може виробити 12Т, і 6Т обміняти на 6П зі США. Таким чином, виграш Англії становитиме 6Т (або буде заощаджено 3 люд.-год).\nПовернемося до нашого прикладу щодо США та Англії. Ми вже переконалися, що обидві країни будуть мати виграш при обміні 6П на 6Т, але таке співвідношення не буде відповідати взаємовигідній торгівлі. Зрозуміло, що США будуть зацікавлені у торгівлі, якщо вони зможуть отримувати більше ніж 4Т в обмін на 6П. З іншого боку, в Англії 6П = 12Т, тобто Англія може обмінювати будь-яку кількість тканини, менше ніж 12 ярдів, за 6 бушелів пшениці. Таким чином, взаємовигідна торгівля буде мати місце при дотриманні певної нерівності.\n3. Вільна торгівля максимізує світовий обсяг виробництва та поліпшує добробут усіх країн світу. Проте майже всі країни стикаються з обмеженнями на вільне переміщення товарів. Оскільки для покращення добробуту населення торговельні обмеження постійно удосконалюються, вони захищаються тими спеціальними групами, які найбільше виграють від впровадження таких обмежень.\nНайвпливовішим видом торговельних обмежень є мито. Митом вважається податок, який стягується з товару при перетині ним митного національного кордону. Імпортне мито — це податок, який стягується з імпортованих товарів, в той час як експортне мито накладається на експортовані товари. Більшість країн застосовують саме імпортне мито, а експортне в основному застосовується країнами, що розвиваються, по відношенню до традиційного експорту, щоб отримати кращі ціни та збільшити виручку (наприклад, експортне мито стягується при експорті кави з Бразилії, або какао з Гани). З іншого боку, імпортне мито накладається з метою захисту окремих галузей економіки.\nМито може встановлюватися на вартість та на кількість товару. Адвалерне мито встановлюється як процент від вартості товару, що є предметом торгівлі. Специфічне мито встановлюється як фіксована сума коштів на фізичний обсяг товару. Комбіноване мито передбачає одночасне встановлення як адвалерного, так і специфічного мита.\nТеорема Столпера — Самуельсона стверджує, що зростання відносних цін на товари (наприклад в результаті введення мита) збільшує дохідність факторів, які використовуються переважно для виробництва цього товару. Таким чином, реальний дохід фактора, наявного в країні меншою мірою, буде збільшуватися у міру впровадження мита.\nОптимальним митом називається така ставка мита, яка максимізує нетто-виграш в результаті покращення умов торгівлі даної країни проти її негативного впливу на обсяги торгівлі (скорочення обсягів торгівлі). Таким чином, після введення мита загальний добробут країни зростає до досягнення значення митної ставки свого оптимуму, а потім, якщо ставки продовжують зростати, добробут буде поступово знижуватися.\nПроте, у міру покращання умов торгівлі після введення мита в одній країні, інша країна — торговельний партнер зазнає погіршення умов торгівлі. Крім того, остання буде мати і зниження обсягів торгівлі, що спричинює погіршення добробуту в ній. В такому випадку партнер буде відповідати на такі дії через власне введення оптимального мита. В міру відновлення понесених втрат від попереднього погіршення умов торгівлі, загальні обсяги міжнародної торгівлі будуть продовжувати скорочуватися. Такий процес може тривати Досить довго, що в результаті призведе до того, що всі країни — учасники такої "війни" будуть втрачати більше, ніж отримувати.\nБільше того, навіть якщо партнер і не вдасться до ескалації митних ставок, виграш країни, яка вводить оптимальне мито, буде меншим за втрати її торговельного партнера, тобто загальносвітовий добробут погіршиться.\nНезважаючи на те, що історично мито є найбільш впливовим методом торговельних обмежень, існує велика кількість інших видів торговельних обмежень, таких як імпортні квоти, адміністративні заходи та антидемпінгове регулювання. Значення саме таких нетарифних обмежень істотно зросло у повоєнний період. Найбільш важливим видом нетарифних обмежень є квота, що становить собою пряме кількісне обмеження на обсяг товару, який може бути експортованим або імпортованим.\nІмпортні квоти можуть застосовуватися з метою захисту національної промисловості, сільського господарства та/або для збалансування торговельного та платіжного балансів. Імпортні квоти найбільш широко були розповсюджені у Західній Європі після Другої світової війни.\nОдним із важливих методів нетарифних обмежень є добровільне обмеження експорту. Під такими заходами ми будемо розуміти ситуацію, коли країна-імпортер змушує іншу країну, свого торговельного партнера, "добровільно" обмежити обсяг експорту під тиском застосування більш жорстких торговельних обмежень, якщо він загрожує діяльності промисловості країни-імпортера. Добровільні обмеження експорту є предметом переговорів між СПІА, Європою та іншими країнами, як розвиненими, так і тими, що розвиваються, ще з середини 50-х років XX ст. в таких галузях, як сталеплавильна, текстильна, виробництво електроніки, автомобілів. Саме в таких "зрілих" галузях спостерігалося істотне скорочення зайнятості в індустріальних країнах у середині 80-х років. Поширення дії цих обмежень дозволило таким країнам, як США, Японія та країнам ЄС протягом тривалого часу зберігати ілюзію вільної торгівлі. Але Уругвайський раунд переговорів у межах GАТТ, який відбувся у грудні 1993 р., і який ми розглянемо далі, поклав край такій практиці, оскільки вимагав припинення дій таких добровільних обмежень протягом 10 років.\nПри успішній дії добровільних експортних обмежень вони мають аналогічний ефект, і також можуть бути проаналізовані, як і імпортні квоти, з тією різницею, що ініціюються країною-експортером, а отже, і дохід від монопольної ренти будуть отримувати іноземні експортери. Найяскравішим прикладом можуть слугувати "добровільні" обмеження щодо експорту японських автомобілів до США. В розвинених країнах після закінчення строку дії "добровільних" обмежень розповсюджена практика висування антидемпінгових вимог національними виробниками щодо імпортованої продукції.\nЕфективність дії таких обмежень щодо імпорту менша порівняно з установленими імпортними квотами, оскільки країни-експортери неохоче погоджуються обмежити обсяги свого експорту. Іноземні експортери з часом можуть продавати більш якісні та дорогі товари в межах встановленої квоти, що дозволяє їм отримувати додаткові прибутки, незважаючи на кількісне обмеження можливостей експорту. Прикладом цього може також слугувати історія добровільних обмежень експорту японських автомобілів до США.\nПотоки міжнародної торгівлі також обмежуються численними технічними, санітарними, адміністративними та іншими правилами і нормами. Вони можуть включати вимоги щодо безпеки, наприклад, для автомобілів та електричного обладнання, санітарно-гігієнічні норми щодо продуктів харчування та особистого користування, вимоги щодо маркування та пакування, які повинні містити інформацію про країну походження та вміст товару. Незважаючи на те, що більша частина таких вимог є розумною, існують і курйозні випадки, зокрема заборона на показ іноземних фільмів на британському телебаченні, заборона на рекламу віскі у Франції.\nІншим торговельним обмеженням є законодавча вимога в багатьох країнах до власних урядів купувати лише товари вітчизняного виробництва. Тобто вимоги, що виконавцями урядових замовлень мають бути лише національні виробники. Наприклад, згідно з законом "Купуй американське" від 1933 р., урядові підрозділи США мають цінову перевагу в розмірі 12 % (до 50 % за оборонними контрактами) у національних виробників. Але торговельні реформи, які відбулися у 1974 р. і стали відомими як Токійський раунд, зняли такі жорсткі обмеження і дозволили й іноземним виробникам брати участь у конкурсах за урядові контракти.\nВелика увага приділяється і прикордонним податкам. Вони іноді розглядаються як непрямі податки, які повертаються експортерам та стягуються (як додаткове мито) з імпортерів при перетині товаром митного кордону. Прикладами непрямих податків є податки на продаж в США та податок на додану вартість (ПДВ) у Європі. Оскільки більша частина бюджетних надходжень формується через стягнення прямих податків (прибутковий податок) в США та через непрямі податки (ПДВ) в Європі, то експортери США отримують значно менше коштів при здійсненні експортної операції порівняно з європейськими експортерами, що є порівняльним недоліком перших.\nМіжнародні товарні угоди та встановлення різних видів валютних курсів у країні також обмежують торгівлю.\nМіжнародні картелі є організацією виробників, які знаходяться в різних країнах (або групи урядів), і які погоджуються обмежити виробництво та експорт товарів з метою максимізації або збільшення валового прибутку членів організації. Хоча діяльність національних картелів заборонена в більшості країн, оцінити владу міжнародних картелів не так просто, оскільки їх діяльність не підпадає під юрисдикцію жодної з країн.\nНайбільш відомим у наш час міжнародним картелем є ОРЕС (Організація країн — експортерів нафти), який, обмеживши видобуток сирої нафти у 1973 та 1974 рр., змусив ціни на цей товар збільшитися в чотири рази. Іншим прикладом є Міжнародна асоціація авіатранспортних перевезень, яка являє собою картель, що існує між основними авіакомпаніями світу і на щорічних зустрічах якої встановлюються політика щодо міжнародних перевезень та мито на них.\nПередумовою успіху діяльності картелю може бути невелика кількість Учасників картелю, які виробляють необхідний товар, для якого надзвичайно складно знайти субститут. ОРЕС дуже добре відповідала цим вимогам протягом 70-х років XX ст. Коли ж існує велика кількість міжнародних виробників, то їх стає надзвичайно важко організувати в ефективно діючий картель. Аналогічно, коли існує прийнятний субститут для даного товару, то спроби картелю обмежити виробництво та експорт з метою підвищення цін та прибутків лише приведуть до переорієнтації виробників на споживання субституту. Це було причиною провалу діяльності картелів з видобутку сировинних матеріалів, за винятком вже згаданої нафти та олова; з виробництва сільськогосподарської продукції, за винятком цукру, кави, какао та каучуку.\nОскільки влада картелю націлена на обмеження виробництва та експорту конкретного товару, то виникають непоодинокі спроби тих виробників, які не є членами картелю, або навіть деяких учасників цієї організації, здійснити продаж за ціною, нижчою за встановлені картелем, тобто обійти картель і отримати додаткові прибутки. Така практика стала очевидною для ОРЕС протягом 80-х років XX ст., коли високі ціни на нафту стимулювали експорт цього продукту з країн, що є учасниками Організації, зокрема з Великої Британії, Норвегії та Мексики. Збільшення пропозиції разом із переходом на енергозберігаючі технології зменшило попит на нафту протягом 80-х та 90-х років, порівняно з 70-ми роками. Тобто, як і передбачала економічна теорія, природа картелів є нестабільною та часто призводить до їхнього краху. У випадку успішної діяльності, діяльність картелів нічим не відрізняється від поведінки монополіста (централізованого картелю) у намаганні максимізувати валові прибутки.\nТорговельні перешкоди можуть виникати і внаслідок демпінгу. Демпінг — це експорт товару за ціною, нижчою від витрат на його виробництво, або у випадку, коли його ціна всередині країни є вищою за ціну, за якою продається даний товар за кордоном. Демпінг можна розділити на три основні види: постійний, хижацький та випадковий (спорадичний). Постійний демпінг, або міжнародна цінова дискримінація, — це тривала тенденція національного монополіста максимізувати прибуток через продаж товару на внутрішньому ринку за завищеними цінами (що не враховують транспортні витрати та торговельні перешкоди) порівняно з міжнародним ринком.\nХижацький демпінг — це тимчасовий продаж товару на іноземному ринку за цінами, нижчими за собівартість або нижчими порівняно із внутрішніми цінами з метою витіснення іноземних виробників з ринку, після чого ціни на товари починають зростати, і виробники починають отримувати монопольну ренту на такому ринку. Випадковий демпінг — це продаж, який проводиться час від часу за цінами, нижчими за собівартість, або нижчими порівняно з внутрішніми цінами з метою зменшення непередбачуваного або тимчасового надлишку товарів без зниження цін у країні.\nТорговельні обмеження, націлені на протидію постійному демпінгу, є відносно виправданими і захищають національних виробників від непорядної конкуренції з боку іноземних виробників. Такі заходи зазвичай приймають форму антидемпінгових стягнень для того, щоб урівняти ціни. Інколи вистачає навіть загрози зі встановлення таких стягнень. Проте часто надзвичайно складно встановити вид демпінгу, а національні виробники вимагають вживати заходів проти будь-якого демпінгу, внаслідок чого зникають стимули до імпорту та зменшуються доходи й обсяги виробництва в країні. У деяких випадках, особливо при спорадичному та хижацькому демпінгу, виграш споживачів від низьких цін може бути більшим за втрати виробників у країні.\nЕкспортні субсидії — це прямі виплати або надання податкових пільг чи пільгових кредитів національним експортерам або потенційним експортерам, а також пільгових кредитів іноземним споживачам з метою стимулювання національного виробництва. В такому випадку експортні субсидії можуть розглядатися як форми демпінгу. Незважаючи на те, що експортні субсидії є незаконними згідно з багатосторонніми міжнародними угодами, велика кількість країн надає їх у прихованій формі.\nНаприклад, більшість промислово розвинених країн надають іноземним споживачам кредити на пільгових умовах для фінансування їх купівлі в країні через державні установи, такі як Експортно-імпортний банк (Ексімбанк) США. Такі пільгові кредити фінансують приблизно 5 % американського експорту, а в Японії та Франції такий показник сягає відповідно 30 і 40 %.\nКрім того, країни ЄС з метою підтримки доходів фермерів у межах загальної сільськогосподарської політики надають своїм виробникам суттєву підтримку. Такі великі субсидії сільськогосподарським виробникам призводять до значного перевиробництва, а надання експортних субсидій, що заохочує європейських виробників експортувати свою продукцію до інших регіонів, призводить до виникнення значних торговельних суперечностей.\nОстанніми роками було створено кілька теорій, які дають змогу визначити, які групи та галузі будуть захищені, і, що більш важливо, деякі з цих теорій мають емпіричне підтвердження. В розвинених країнах більшим захистом будуть користуватися працемісткі галузі, в яких зайнята велика кількість низькокваліфікованих та низькооплачуваних робітників, які будуть мати великі проблеми у пошуках іншої роботи у разі втрати теперішньої. Певні емпіричні підтвердження існують на користь теорії "груп тиску", або "зацікавлених груп", яка стверджує, що високоорганізовані галузі (такі як автомобільна), користуються більшим захистом, ніж менш організовані. Галузь буде мати більше шансів вважатися організованою, якщо в ній присутня невелика кількість фірм. Також ті галузі, що виробляють товари широкого вжитку або кінцеву продукцію, мають більше шансів отримати захист від іноземних конкурентів, ніж ті, що виробляють проміжну продукцію, яка використовується іншими галузями, оскільки останні можуть вдатися до "компенсаційних заходів" і звести нанівець дію протекціонізму, оскільки такі заходи підвищать вартість їх матеріалів.\nКрім того, заходи протекціонізму тяжіють до децентралізованих галузей, в яких зайнята велика кількість робітників, ніж до тих галузей, які сконцентровані в окремому регіоні з невеликою кількістю зайнятих. Такий підхід пояснюється тим, що велика кількість робітників мають більше виборчої влади, яка допомагає обирати саме тих урядовців, які будуть захищати конкретні галузі. Регіональна централізація гарантує, що народні обранці з багатьох регіонів країни будуть підтримувати протекціоністські заходи щодо конкретних галузей, що створить уявлення про прийняття демократичного рішення. Інша теорія припускає, що торговельна політика спрямована на збереження status quo. Тобто, для галузі, яка не користувалася заходами протекціонізму в минулому, є більше шансів бути захищеною сьогодні. Крім того, уряди не схильні вживати заходів, які призведуть до істотного перерозподілу доходу, незважаючи як на тих, хто потерпає, так і на тих, хто виграє. І останнє. Заходи протекціонізму можуть стосуватися тих галузей, які повинні конкурувати з продукцією, що виробляється в країнах, які розвиваються і які мають менше економічної та політичної влади порівняно з розвиненими, щоб ефективно протистояти перешкодам на шляху їхнього експорту. Зауважимо, що деякі з наведених вище теорій частково перетинаються, інші знаходяться у суперечності, а решта взагалі не має достатнього емпіричного обґрунтування.\n4. Міжнародна трудова міграція в сучасних умовах набула характеру глобального процесу. Міграцією охоплено більшість країн світу. На кінець XX ст. кількість країн, залучених до міжнародного міграційного процесу, істотно зростає, насамперед, за рахунок Центральної та Східної Європи, а також СНД. Кількість мігрантів, за даними ООН у 2002р. становила 175 млн. чол., у тому числі понад 30 млн. чол. стали мігрантами внаслідок розпаду СРСР та Югославії. За прогнозами експертів, у найближче десятиліття кількість мігрантів, що приймаються розвинутими країнами, зберігатиметься на високому рівні (близько 2 млн. чол. щороку). Основними країнами виходу мігрантів стануть Китай (300 тис чол.); Мексика ( 267 тис чол.); Індія ( 222 тис чол.); Філіппіни (184 тис чол.) та Індонезія (180 тис чол.).\nАбсолютні розміри міграції звичайно характеризують значення переміщення цього чинника виробництва у процесі інтернаціоналізації продуктивних сил світового співтовариства. Але не менш важливою характеристикою міждержавного та внутрішньокорпоративного перерозподілу робочої сили в межах світового господарства є територіальна концентрація міграції та її специфіка.\nСеред найважливіших центрів притягання іноземних працівників, які визначають сучасні напрямки міжнародної трудової міграції, звичайно виокремлюють: Північно- та Південно-Американський регіон, Західну Європу, Південно-Східну та Західну Азію. Наприкінці XX ст. щорічний приплив становив пересічно 2,3 млн. чол.; з них 1,4 млн. чол. прямували до Північної Америки, а 800 млн. чол. - до Європи. Найбільшими центрами залучення мігрантів виступають США та Канада (їх готовність приймати іноземців оцінюється відповідно в 1,1 млн. чол. та 211тис чол.).\nУспішно конкурують з ними країни Західної Європи, де загальна чисельність людей, охоплених міграцією у повоєнний період, оцінюється в 30 млн. чол. Характерно, що в останні 20 років понад 1 млн. чол. щорічно переїжджає в пошуках роботи з однієї європейської країни в іншу, тобто бере участь у внутрішньоконтинентальному міждержавному обміні робочою силою. Для сучасних європейських міграцій характерні такі напрямки: з менш розвинутих країн Південної та Східної Європи (Греції, Іспанії, Туреччини, Польщі, Угорщини та ін.) до високо-розвинутих країн Західної та Північної Європи (Франції, Англії, Німеччини, Швеції тощо), з країн Північної Африки, Індії, Пакистану на західноєвропейський ринок праці; переїзд робітників з однієї високорозвинутої країни до іншої.\nУ 90-ті роки збільшилась еміграція до країн Європейського Союзу . Чисельність іноземців, що мешкають сьогодні в країнах ЄС, досягає 17 — 21млн чол. З них 12 — 14 млн. чол. (близько 4% населення ЄС) прибули з країн, що не є членами Союзу: 29% мігрантів є громадянами Туреччини і колишньої Югославії; 20,7% — громадянами країн Африки, 7% — Америки, 13,6% — Азії, 7,8% — країн ЦСЄ. Серед країн ЄС, що прийняли іноземців, перші місця посідають: Німеччина (понад 7 млн. чол.); Франція (близько 5 млн.чол.) та Велика Британія (близько 3 млн.чол.)\nВажливим центром притягання робочої сили залишається Австралія. Новим пунктом концентрації інтернаціональних загонів робочої сили став район Перської затоки, де ще у 1975 р. загальна чисельність немісцевого населення в 6 країнах (Бахрейні, Кувейті, Омані, Катарі, Саудівській Аравії, Об'єднаних Арабських Еміратах ) становила 2 млн чол., а в 1980 р. — 4 млн. чол., або майже 40% всього населення. Більша частина арабських емігрантів надходить з Палестини, Єгипту, Ірака, Сирії, Йорданії.\nНа Африканському континенті центри притягання — країни Південної та Центральної Африки. Загальна чисельність мігрантів в усіх країнах Африки досягає 6 млн. чол.\nПоряд із Західною Європою за останні два десятиліття створюються нові центри притягання іноземних робітників, які відображають трудову міграцію з одних країн, що розвиваються, до інших, переміщення іноземної робочої сили з більш розвинутих до менш розвинутих країн, що в цілому не було характерним для міждержавної міграції в минулому. Це насамперед "нові індустріальні країни" Азіатсько-Тихоокеанського регіону. А в Латинській Америці — Аргентина, Венесуела, Бразилія. Наслідки міжнародної міграції робочої сили досить різноманітні. Вони проявляються як у країнах, що експортують робочу силу, так і в країнах, що імпортують її, приносячи певні вигоди та втрати обом сторонам, хоча, як видно з аналізу, вигод більше в країнах - імпортерах робочої сили, а в країнах - експортерах у цілому втрати перевищують вигоди. Світ у цілому виграє, оскільки свобода міграції дає людям змогу переміщуватись до країн, де вони можуть внести більший чистий доход у світове виробництво.\nКраїни, що приймають робочу силу, отримують такі переваги:\nа) в країні, що ввозить робочу силу, особливо кваліфіковану, прискорюються темпи зростання економіки: додатковий попит на товари та послуги іммігрантів стимулює зростання виробництва і створює додаткову зайнятість у країні їх перебування;\nб) підвищується конкурентоспроможність вироблюваних\nкраїною товарів внаслідок зменшення витрат виробництва, пов'язаного з більш низькою ціною іноземної робочої сили і можливістю стримувати зростання заробітної плати місцевим робітникам через підвищену\nконкуренцію на ринку праці;\nв) приймаюча країна виграє за рахунок податків, розмір яких залежить від кваліфікаційної та вікової структури іммігрантів. Висококваліфіковані фахівці, що вже володіють мовою приймаючої країни, відразу стають великими платниками податків;\nг) значний доход приносить трансферт знань з країни еміграції. При імпорті кваліфікованих працівників і наукових кадрів приймаюча країна економить на витратах на освіту та професійну підготовку. Так, у США 230 членів Національної академії наук, 33% лауреатів Нобелівської премії — іммігранти;\nд) іноземні робітники часто розглядаються як певний амортизатор на випадок зростання безробіття: вони можуть бути звільнені у першу чергу.\nє) іммігранти поліпшують демографічну картину розвинутих країн, які потерпають від старіння населення. У Німеччині, Франції, Швеції 10% усіх новонароджених з'являються в сім'ях переселенців, у Швейцарії — 24%, у Люксембургу — 38%.\nДо негативних наслідків, породжених імміграцією, відносяться: соціальні чвари, конфлікти, загострення міжнаціональних проблем, злочинність тощо.\nЗміни густоти населення і соціальні чвари використовуються урядами приймаючих країн як аргументи на користь політики обмеження або поступовості імміграції, відбору іммігрантів, що допускаються в країну. П. X. Ліндерт іронічно зауважує з цього приводу: "Статуя Свободи тримає свою лампу яскраво запаленою для фізиків, інженерів та спеціалістів з ЕОМ" [39, с. 442].\nСучасна міграція до країн ЄС породжує низку специфічних проблем. До основних з них слід віднести:\nпісля 2000 р. помітно збільшується частка іноземців, які працюють у сфері послуг, а не у виробничій сфері (в сталеливарній, металообробний, промисловості, автомобілебудуванні);\nпоширення ЄС (травень 2004 р.) породжує проблему масової міграції населення з країн, що приєдналися до "багатих" країн Союзу;\nзначне збільшення нелегальних мігрантів. Кількість "нелегалів", що знаходяться в країнах ЄС, зросла в 1993 - 2003 рр. з 2 до 3 млн. чол.; в основному це вихідці з країн Північної Африки та Азії.\nКраїни - експортери робочої сили також отримують певні вигоди:\nа) зниження рівня безробіття і, як наслідок, — соціального\nнапруження в країні;\nб) безплатне для країни-експортера навчання робочої сили\nновим професійним навичкам, ознайомлення з передовою технологією, організацією праці тощо;\nв) отримання доходів у ВКВ внаслідок грошових переказів\nЦі перекази включаються до статті "Приватні перекази" платіжного балансу і становлять для багатьох держав значну частину валютних надходжень. З поверненням на батьківщину\nмігранти привозять із собою цінності та заощадження на суму, що приблизно дорівнює сумі їхніх переказів. А відтак додачу до національного доходу країни-експортера робочої сили можна розглядати як подвоєну суму переказів.\nРозрахунки зарубіжних фахівців показують, що роль приватних переказів особливо велика для країн з середнім рівнем розвитку. У цих країн доходи від експорту робочої сили в окремі роки перевищують надходження з решти видів зовнішньоекономічної діяльності. За даними МВФ, середня норма прибутку при експорті товарів становить 20%, послуг — 50%, а від експорту робочої сили значно вище. Наприклад, перекази в Пакистан від працюючих за кордоном перевищує надходження від експорту товарів і послуг у 5 разів. В Єгипті наприкінці 80-х років перекази емігрантів становили понад 3 млрд. дол. на рік, а експлуатація Суецького каналу —970 млн. дол. У Имені перекази емігрантів в окремі роки у 30 разів перевищували надходження від експорту товарів і послуг. За даними на початок 90-х років близько 40 країн світу мали надходжень від мігрантів не менше як 100 млн. дол., а 10 країн —понад 1 млрд. дол.\nЦе — один бік наслідків міграції для країн-експортерів робочої сили. З іншого боку, ці країни мали такі наслідки експорту робочої сили: а) скорочення податкових надходжень через зменшення числа платників податків; б) постійна міграція означає, що відбувається відплив кваліфікованих, ініціативних працівників, так званий "відплив розумів", який призводить до уповільнення темпів зростання науково-технічного та культурного рівня країни. За підрахунками фахівців, ці втрати в середині 90-х років становили близько 73 млрд. дол.\nМожливими шляхами зняття негативних наслідків еміграції робочої сили можуть бути такі заходи держави:\nвведення податку на "відплив кращих голів", компенсувати державні капіталовкладення в емігрантів;\nстворення державою високоприбуткових галузей, що здійснюють експорт робочої сили. Така практика існує. Наприклад, азіатські НІК створили потужну високоприбуткову галузь економіки —експорт робочої сили, яка займається підготовкою і вербування працівників необхідних\nспеціальностей для роботи за кордоном. Перекази грошей\nна батьківщину експортованими працівниками приносять державі значний доход. Так, наприклад, експортні працівники Південної Кореї відповідно до чинного законодавства зобов'язані 80% заробітку переказувати на батьківщину у твердій валюті через національні банки.\nП. X. Ліндерт робить такі загальні висновки про наслідки міграційних процесів: "...виграють самі мігранти, їх роботодавці і робітники, що залишаються в країні імміграції; зазнають втрат конкуруючі робітники приймаючої країни і підприємці в країні попереднього місцеперебування мігрантів... Приймаюча країна виграє і за рахунок змін на ринку робочої сили, і за рахунок позитивного впливу на державний бюджет. Країна еміграції втрачає за рахунок обох цих чинників".\nСавельєв Є.В. Міжнародна економіка: теорія міжнародної торгівлі і фінансів: Підр. для магістрантів з міжнародної економіки і держ. службовців. – Тернопіль: Екон. Думка, - 2002. – 504 с.\nСвітова економіка: підручник для вузів / Філіпенко А.С., Рогач О.І. та ін.–К.: Либідь, 2001. - 582 с.\nМіжнародна економіка: Підручник / А.П. Румянцев, Г.Н. Климко, В.В. Рокоча та ін.; За ред. Л.П. Румянцева. – 3-тє вид., перероб. І доп. – К.: Знання, 2006. – 479 с.\nКозак Ю.Г., Лук'яненко Д.Г., Макогон Ю.В. та ін. Міжнародна економіка: Навчальний посібник. – Вид. 2-ге, перероб. Та доп. – Київ: Центр навчальної літератури, 2004. – 672 с.\nОдягайло Б.М. Міжнародна економіка: Навч. Посіб. – К.: Знання, 2005. – 397 с. – («Вища освіта ХХІ століття).\nСкачать файл (201 kb.)


Терористи відновили комендантську годину в Донецьку | Україна онлайн\nТерористи відновили комендантську годину в Донецьку\nКоментарі Вимкнено до Терористи відновили комендантську годину в Донецьку\nУ Донецьку з неділі, 4 січня 2015 року, в черговий раз почала діяти введена терористами комендантська година. Варто відзначити, що комендантську годину терористи вирішили скасувати на новорічний період – з 31 грудня 2014 по 3 січня 2015 року. Про це повідомляють місцеві ЗМІ з посиланням на заяву так званого «міністерства оборони Донецькій народної республіки».\n«З сьогоднішнього дня в місті Донецьку діє комендантська година. Місцевим жителям вже відомо, як потрібно поводитися в комендантську годину. Зокрема, під час комендантської години не варто з’являтися на вулиці в нетверезому вигляді. Крім того, на випадок якихось непередбачених ситуацій у місцевих жителів при собі завжди повинен бути паспорт. Всі напівлегальні і легальні розважальні заклади після 22:00 повинні закриватися», – сказано в повідомленні нелегітимного відомства.\nВарто відзначити, що в Луганську терористи відновили комендантську годину ще в суботу, 3 січня.\nУ Донецьку ввели комендантську годину


Піна монтажна BeLife F50 750ml. Зробити замовлення на Піна монтажна BeLife F50 750ml в Чернігові.\nПіна монтажна BeLife F50 750ml\nПіна монтажна BeLife F50 750ml для ремонту і обслуговування побутової техніки\nПіна монтажна BeLife F50 750ml - це спеціальний матеріал, яким заповнюють отвори, щілини, шви і стики при виконанні будівельних робіт і ремонту. Також з його допомогою надійно скріплюють між собою різні матеріали.\nСкладно уявити проведення оздоблювальних робіт в будівлі без застосування монтажної піни. Саме цей матеріал заповнює всі необхідні порожнечі, максимально утеплює плити пінопласту, значно зміцнює ізоляцію мереж.\nВикористовуючи такий поліуретан, не буде потреби закріплювати матеріали за допомогою шурупів і цвяхів. Застосовують монтажну піну ще і для звукоізоляції конструкцій. Щоб досягти такого показника, всі щілини, утворені між трубами, в обов'язковому порядку закладаються. При цьому, знижується також шум працюючих кондиціонерів, обігрівальних систем, вентиляції, трубопроводів.\nТакож поліуретан, який є якісним, екологічно безпечним матеріалом, надійно склеює елементи необхідних конструкцій дверей та вікон. І, що не менш важливо, він герметизирует порожнечі.\nВипускають монтажну піну в спеціальних герметичних балончиках. А всередині їх - рідкий предполімер, а також пропеллент, котрий піддається ефекту полімеризації. Коли ця суміш наноситься на поверхню, вона застигає і тоді з'являється новий матеріал - пінополіуретан.\nПіна монтажна BeLife F50 750ml - це якісний матеріал, який при нанесенні відразу ж міцно фіксується на поверхні і, що дуже важливо, не стікає по ній. Незважаючи на дію низьких температур, піна не пошкоджується і не кришиться. Після застигання вона залишається пружною. Для людини цей матеріал є нешкідливим.\nЗамовити піну монтажну BeLife F50 750ml можна в нашому інтернет-магазині за доступною ціною.


Концепція канадського білінгвізму: “два народи” чи індивідуальні права? | Портал мовної політики\nТеґи: іноземний досвід, англійська мова, Канада, мовна політика, французька мова\nВже у 1838 році, лорд Дархем писав: “Я знайшов два народи, що борються поміж собою у лоні єдиної держави” (у оригіналі було “two races”).\nАле як кожен з цих народів бачив свою країну?\nБільшість англомовних канадців були британського походження. Десь до 1950х, більшість з них були монархістами і прибічниками Імперії. Канаду вони розглядали, перш за все, як частину великої Британської Імперії, а себе – як вірних підданих короля. “Бути канадце”, для більшості з них, означало, перш за все, бути британцем.\nІммігрант з Італії, України чи Фінляндії “ставав канадцем” рівно настільки, наскільки засвоював “канадські” (британські) цінності. Усіх небританських колоністів слід було перетворити на зразкових підданих Імперії для їхнього ж блага. Адже хіба не правда, що британський парламентаризм – найкращий у світі, британські суди – найсправедливіші, британські піддані мають найбільше прав (зокрема, обирати депутатів, захищати свої права у суді), а англійська мова – важливий елемент цієї системи? Доказ: Британська Імперія – найбільша і найпотужніша у світі.\nУ цій гарній візії Канади був лише один слабкий елемент: кілька мільйонів франкоканадців. Ті не тільки не були британцями, але й не хотіли ними ставати. Ба більше, всіляко чіплялися за свою мову, релігію та традиції. І при цьому вони оселилися тут на пару століть раніше від “англійців″, а отже й іноземцями їх не назвеш.\nДоводилося визнати, що Канаду заснували все ж таки “два героїчні народи”. Але з цього абсолютно не виходило, що мови цих двох народів мають бути на однаковому рівні. Адже англійська – мова Імперії і британських інституцій, а вони… (див. вище).\nА що ж франкоканадці? У 1916, у романі “Марія Шапделен”, французький мандрівник Луї Емон писав:\n“Коли франкоканадці говорять про себе, вони завжди кажуть “канадці”, не більше; а для всіх інших рас (народів – Є.Л.), які після них заселили країну аж до Тихого океану, вони залишають у розмові їхні первинні назви: англійці, ірландці, поляки, чи росіяни, не припускаючи жодної миті, що їхні діти, навіть народжені у країні, можуть також претендувати на ім’я “канадці”. Цей титул вони залишають собі цілком природно, без наміру [когось] образити, з огляду на своє героїчне минуле”.\nАле кількість англомовних співвітчизників швидко зростала, вони ставали більшістю і, хочеш не хочеш, треба було визнати “англійців″ співзасновниками країни. Зрозуміло, що з цього виходило, що обидві мови та культури мали б бути рівні.\nКанадський Закон про офіційні мови, прийнятий у 1969 і доповнений у 1988, відібражає саме таке бачення країни: є два народи-засновники, а отже їхні мови мають однаковий статус. Якби такий закон було прийнято на сто років раніше, мовний пейзаж країни міг би бути зовсім іншим.\nАле у 1867, на момент утворення Канадської Конфедерації, англомовні вже складали більшість, а у політиці домінувала проімперська візія. Отже, британську імміграцію заохочували, не-британських іммігрантів англіцизували, а французькі школи заборонили у більшості провінцій. Англійські іммігранти отримували канадське громадянство автоматично, відразу після прибуття. Коли у 1940-ві хтось запропонував, що вони мали б чекати кілька років, як всі інші, це спричинило скандал у англоканадському суспільстві.\nЗавдяки високій народжуваності, франкомовні складали десь третину населення десь до 1950-х, але потім почали здавати позиції. У 1969 році, франкомовні були більшістю лише у Квебеку, третиною – у Новому Брансвіку і незначною меншиною у решті провінцій.\nМожна було визнати Квебек ( і частину Нового Брансвіку) – франкомовними регіонами і надати їм особливий мовний статус, залишивши решту країни офіційно англомовною. Але саме цього федеральний уряд намагався уникнути: це був шлях до автономії, а може й незалежності Квебеку.\nНатомість, вирішили сконцентруватися не на колективних, а на індивідуальних правах. Усе просто: оскільки більшість роджених у Канаді говорять або англійською, або французькою, то ці дві мови – офіційні. Кожен громадянин, де б він не жив, може спілкуватися з федеральними держустановами тою чи іншою офіційною мовою. І отримувати від них відповідь тою офіційною мовою, яка йому ближче. Якою мовою обслуговують клієнта у супермаркеті чи у мерії – це не компетенція федеральної влади: вона свою частину роботи виконали, а інші нехай беруть приклад (якщо хочуть).\nАле у 1890-1960 сталася і інша зміна: з’явилося кілька мільйонів громадян не-британського і не-французького походження. Майже усі вони англіцизувалися, але чим далі тим гучніше заявляли про себе. Справді, навіщо людині українського чи грецького походження вдавати з себе британця? Якщо є франкоканадці і англоканадці, то чому не бути україноканадцям, італоканадцям, китайоканадцям, німецькоканадцям тощо? Так виникла концепція мультикультуралізму.\nЗвісно, з точки зору нащадка українців з Західної Канади чи нащадка японців з Ванкувера було геть не зрозуміло, чому французька мова – офіційна, а українська чи японська – ні. Франкоканадці були для них “одною з іммігрантських громад”.\nАле з точки зору квебекців, усе виглядало дещо інакше. Вони були окремим народом, що жив тут кілька століть, утворив свою ідентичність, зберіг мову і складав більшість у своїй провінції.\nКанадські німці, італійці чи китайці приїхали сюди як іммігранти, отже мали адаптуватися до правил країни. Вони ніде не становили абсолютної більшості, а вже у другому-третьому поколінні переходили на англійську. Натомість, предки квебекців були не іммігрантами, а першопроводцями, і заснували своє, нове суспільство.\nОголосивши політику мультикультуралізму, федеральний уряд не міг зробити офіційними іммігрантські мови: це перетворило би Канаду на вавілонську вежу. Не міг він і позбавити французьку офіційного статусу: франкомовних були мільйони, вони жили у Канаді століттями, трималися своєї мови та ідентичності. Вже й так у Квебеку набирав сили рух за незалежність – і не завжди мирний.\nТак і виник канадський парадокс: країна – мультикультурна, але офіційні мови лише дві.\nТак і виник канадський парадокс: країна – мультикультурна, але офіційні мови лише дві. 75 % – здебільшого англомовні, 25 % – здебільшого франкомовні, 68 % розуміє тільки англійську, 12 % тільки французьку, – але мови формально мають однаковий статус. Франкомовні у більшості у Квебеку і на півночі Нового Брансвіку, англомовні – на решті території, але Канада – двомовна федерація з 10 рівноправних провінцій.\nЗ одного боку, квебекці і акадійці вважають себе націями, а французьку – своєю національною мовою. Отже, йдеться про колективні права народу. Але з точки зору федерального законодавства йдеться про індивідуальні права громадянина на ту чи іншу офіційну мову.


Кабінет Міністрів продовжив повноваження двох незалежних директорів «Нафтогазу»\nКабінет Міністрів України продовжив на шість місяців контракти з двома незалежними членами наглядової ради НАК «Нафтогаз України», повідомляє пресслужба. Відповідне розпорядження № 1562-р уряд прийняв 14 грудня 2020 року.\nУряд вирішив обрати Бруно Лескуа та Клер Споттісвуд незалежними членами наглядової ради «Нафтогазу» строком на шість місяців. Відповідно уряд доручив голові правління Компанії Андрію Коболєву укласти з ними додаткові угоди.\nКлер Споттісвуд – голова наглядової ради з грудня 2017 року, Голова Комітету з питань етики та комплаєнсу.\nУ наглядовій раді «Нафтогазу» пріоритетом Клер Споттісвуд є робота з міжнародними та українськими стейкхолдерами. Зокрема, з 2018 року вона відповідала за анбандлінг «Нафтогазу».\nБруно Лескуа – член наглядової ради з грудня 2017 року, Голова Комітету з питань аудиту та ризиків та Комітету з призначень та винагород.\nЯк голова комітету з питань аудиту та ризиків наглядової ради Нафтогазу Бруно Лескуа працював над впровадженням системи внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту. Він забезпечує ефективну взаємодію із незалежним зовнішнім аудитором «Нафтогазу» та з аудиторами, які залучаються до проведення незалежних форензік-аудитів.\nРаніше повідомлялося, що Наглядова Рада «Нафтогазу» продовжила контракт з Андрієм Коболєвим на 4 роки.\nТеги: Кабмін, газ, Нафтогаз, Коболєв, ТОПменеджмент, Шмигаль


свято Reporter UA\nСправжні дива та й годі!\nЩо це за свято та народні прикмети на 14 серпня.\nЗокрема, виносити сьогодні сміття - до бідності.\nДомовик — повноправний член сім'ї, вірний друг і помічник, тому має повне право на своє професійне свято, який називається Велесич (Кудес) і традиційно відзначається 10 лютого.\n29 січня вважалося, що перша половина зими залишилася позаду...\nНоворічні свята тривають! Погляд із неба на святкове Мукачево (ВІДЕО+ФОТО)\nУ мережі з’явилися фото та відео центральної частини святкового новорічного міста Мукачево.\nОхоче і з ентузіазмом!\nПланета Земля святкує католицьке Різдво! (ФОТО, ВІДЕО)\nДо речі, казковий Санта-Клаус уже побував і в Україні.\nМенше місяця залишилося до того моменту, коли всі ми зможемо поринути в атмосферу новорічно-різдвяного свята!\nУкраїнці відзначають свято Михайла: що дозволено, а що ні, у цей день\nУжгородці та гості міста матимуть можливість не тільки прогулятись парком, а й почастуватись глінтвейном, смачними стравами, придбати вироби від місцевих майстрів та майстринь. Окрім цього, на відвідувачів заходу чекає і музично-розважальна програма.


ВІДДІЛ ОСВІТИ СНІГУРІВСЬКОЇ РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ » Крізь пекло афганської війни\n…Заплакало небо дощами,\n«Прости», — ледь шепоче вустами.\n15 лютого, в скорботний День пам’яті воїнів – афганців, у Вавилівській ЗОШ І ст. відбувся загальношкільний виховний захід «Крізь пекло афганської війни». До участі було запрошено завідувача Вавилівською сільською бібліотекою Щурок О. В., яка нагадала дітям про страшні події тієї війни а також продемонструвала виставку, присвячену Афгану.\nВиконував свій інтернаціональний обов’язок і наш земляк Войніченко Павло. Солдату-афганцю з нашого села випав щасливий квиток – йому випало жити. Він повернувся до рідного дому, впорядковував рідну українську землю і якнайкраще розумів цінність людського життя і сутність мирного існування. Кожного року він був запрошений до школи як почесний гість і кожного разу він не відмовлявся, а, навпаки, з щирістю приходив до дітей. Та цього разу шановний Войніченко Павло до нас не завітав… Минулої осені сталася трагічна подія. Хвороба серця забрала героя…\nПрисутні хвилиною мовчання вшанували пам’ять тих, хто віддав своє життя в запеклих боях.\nДень 15 лютого нічим у календарі не позначений. Але він особливий. Цього дня закінчилася, нарешті, війна.\nПам’яті їхній святій\n…Пройшли роки, заросли травою стежки в афганських горах. Але кожна свідома людина, яка втратила когось близького чи знайомого, питає себе іноді: чому? Заради чого гинули люди, заради чого одна релігія воювала протии іншої, один народ проти другого? Чим все це виправдати? Та і чи можна це виправдати? Мабуть, ні…\nВчитель Канівець М. Я.


Квартира в центрі міста здоровіше, ніж ти думаєш. Ось докази\nЯк схуднути без дієт: названо топ-5 правил\n5 порад, як залишатися сильним і енергійним весь день\nСни дійсно допомагають передбачити майбутні події – дослідження\nКоли вівсянка стає небезпечною, попередила дієтологиня\nСни дійсно допомагають передбачити майбутні події - дослідження\nГоловнаНовини Здоров'яКвартира в центрі міста здоровіше, ніж ти думаєш. Ось докази\nБільше активності, спорту, необхідних для психічного і фізичного здоров’я, світське життя – ось початок списку переваг, які несе з собою, квартира в центрі міста.\nВчені з Оксфордського Університету і Університету в Гонк Конгу вивчили якість життя в 22 британських містах. Виявилося, що легке передмістя зовсім не здоровіше, ніж переповнені центри великих міст.\nЗвідки такі висновки? Вивчався, насамперед, рівень активності чотирьохсот тисяч жителів, з урахуванням їх ваги. Дослідження показують, що найвищий відсоток ожиріння зафіксовано в приміських районах, де на один гектар припадає вісімнадцять квартир. Справи йдуть краще в місцях з меншою щільністю. Найменша проблема із зайвими кілограмами у людей, які тільки й можуть мріяти про гру в бадмінтон в саду та відпочинок на присадибному гаю. Найхудші за даними дослідження, є мешканці багатоповерхівок, таунхаусів, будинків в центрі міста.\nЧитайте також: Симптоми раку шкіри: шість тривожних знаків на ногах\nДоповідь на цю тему розробив Чінмой Саркар, який у бесіді з журналом Guardian пояснює, що варто рекламувати квартиру в центрі, в баштах і багатоповерхівках, які, звичайно, слід проектувати з урахуванням особливої уваги дизайн, щоб вони не створювали несприятливих комунікаційних труднощів і забезпечували своїх мешканців адекватними зеленими територіями. Саме в місцях, де урбанізування перевищує 32 квартири на гектар, люди живуть найздоровше: мають особисте життя, виходять вечорами, зустрічаються з друзями і близькими, у громадських місцях, вони дбають про фізичну активність. І, хоча не мають до цього кращих умов, просто вони живуть найздоровше.\nЧитайте також: Дієтологиня назвала продукти для профілактики інсульту\nДослідження, проведені у Великобританії, можуть мати певний вплив на реальність. У січні цього року уряд Терези Мей оголосила про плани будівництва 17 нових сіл і майже мільйон нових будинків на околиці великих міст. Така дія має на меті розвантаження центрів міст. Аргумент на здоров’я – це елемент кампанії, який повинен протидіяти таким планам.\nШвейцарські вчені довели, що жінки – більш великодушні, ніж чоловіки\n9 ознак нездорової дієти\nЧхати з закритим ротом і носом може бути смертельно небезпечно\nЩільність грудей впливає на ризик раку\nВибрати якісний зелений чай в пакетиках допоможуть прості поради\nВуглеводи, які потрібні організму: їх кращі джерела\nП’ять порад, які допомагають уникнути болю в шиї\nЛікарі розповіли, як уповільнити старіння мозку в зрілому віці\n5 кращих продуктів харчування для протистояння старінню\n19:36 Вірус не пройде: названі сім продуктів для підвищення імунітету\n18:33 Ключ до довголіття: три кращі чаї, які продовжують життя\n13:32 5 порад, як залишатися сильним і енергійним весь день\n13:19 10 способов уменьшить калорийность рациона\n12:24 Сни дійсно допомагають передбачити майбутні події – дослідження\n10:23 Коли вівсянка стає небезпечною, попередила дієтологиня\n09:23 Названа найбільш корисна каша на сніданок\n07:22 Чому бородавки небезпечні і їх краще видаляти\n23:06 Маловідомі факти про рівень тестостерону


БИБЛИОЛУЖАЙКА: "Афганістан живе в моїй душі і чується безсонними ночами..."\n"Афганістан живе в моїй душі і чується безсонними ночами..."\nАфганська війна… Брудна, неоголошена. Та хіба війни бувають чистими?! Будь-яка несе смерть, каліцтво, вдягає в жалобу тисячі сердець, материнських сердець. У війни холодні очі , у війни свій рахунок, своя безжальна арифметика.\nСьогодні ми шануємо пам’ять тих, хто поліг в афганських ущелинах, та кланяємося тим, хто прийшов з війни живим, хоча з пораненою душею. Молоді люди йшли туди не за орденами і медалями, вони свято вірили, що виконують свій інтернаціональний обов’язок, вони вірили, що несуть визволення народу Афганістану, вірили, що йдуть не воювати, а захищати. Офіційно це не називали війною, а всього лише воєнною політикою. Але ця компанія тривала майже 10 років і вимагала великих жертв.\nВін ріс веселим та завзятим.\nІ непомітно плинув час.\nПишались сином батько й мати,\nПро внуків мріяли не раз.\nА згодом став юнак солдатом,\nЦе річ вже не така проста.\nБатькам лишалось лиш чекати\nВід сина першого листа.\nАж ось і звісточка жадана!\nТа мати зблідла в одну мить:\nПисав їм син з Афганістану,\nТам довелось йому служить.\nСтав батько мовчазним і хмурим,\nТяглись поволі довгі дні.\nЗ дружиною в тяжкій зажурі\nВони лишалися одні.\nА серце матері не раз\nЯкусь тривогу відчувало,\nНеначе жінці увесь час\nЯкесь нещастя віщувало.\nНе було дня, щоб не молилась,\nЩоб сина Бог оберігав,\nВже зовсім трохи залишилось,\nКоли військовий завітав.\nНе встиг і слова ще сказати,\nДо звісток цих так і не звик.\nБез слів все зрозуміла мати,\nІ відчайдушний вирвавсь крик.\n«О, ні! Дитино рідна, сину!\nО ясне сонечко моє!\nНе вірю я, що ти загинув,\nАдже ти все, що у нас є».\nНіхто тут вже не допоможе,\nПриніс їм звістку чорний птах.\nІ чоловічі скупі сльози\nТекли по батькових щоках.\nОсиротіли вмить обоє.\nХолодна в цинку домовина\nІ, звісно, ще звання Героя –\nВсе, що залишилося від сина.\nІ за який же такий гріх\nЦе гірке лихо їх спіткало?\nВони навіки радість, сміх\nІз сином поруч поховали.\nЯк розібратись, хто тут винен?\nТа і до чого всі ці спори?\nБатькам не повернути сина,\nНе відвернути страшне горе.\nІ тільки їхня сивина\nНагадує нам час від часу,\nЩо в цьому є чиясь вина,\nІ що, можливо, навіть наша…\nСвітлана Киянчук, м. Одеса\nЧимало літ минуло відтоді, як вивели з Афганістану наші війська, але рани цієї війни кровоточать і досі. Посивіли завчасно хлопці-афганці, ще й донині йдуть у тривожних снах у бій, затуляючи від куль одне одного. Їм досі важко повертатися до цих чорних сторінок у їхньому житті, та ще важче вирвати їх, знищити й забути. Афганістан був і залишається незаживаючою раною.\nСтатистика свідчить :160 тисяч наших співвітчизників , українців, брали участь у цій війні. 3360 не повернулися, з них 3280 загинуло, а 80 пропало безвісти чи потрапило до полону. Понад 8 тисяч були поранені, 3560 стали інвалідами. 550 вдів, 711 сиріт. Такий рахунок Афгану.\nІзмаїл та Ізмаїльський район пам’ятає імена наших земляків, які загинули у афганській війні. Це - Юрій Губін, Сергій Алексєєнко, Сергій Лагно, Ігор Трипільський, Іван Балика, Іван Дяченко, В’ячеслав Мунтяну, Федір Картелян і Павло Фурдуй. Ці імена навічно вписані в літопис нашої пам’яті.\nЗакінчилась війна.Багато молодих воїнів-інтернаціоналістів були нагороджені орденами і медалями, але найвищою нагородою для тих, хто уцілів є життя, а для загиблих - пам’ять. Давайте будемо пам’ятати ветеранів, виявлятимемо розуміння до тих, хто пройшов через війну і для кого вона триває й досі: у спогадах, снах, думках.\nАдже, вони і є тією пам’яттю, що пише історію.\nАвтор: Бібліогалявинка на 05:48


Гіпотиреоз при вагітності: ознаки і симптоми, лікування | Здоров'я\nЩо викликає гіпотиреоз?\nОзнаки і симптоми гіпотиреозу під час вагітності\nЯк діагностується гіпотиреоз?\nЯкі ризики гіпотиреозу під час вагітності?\nКоли вам необхідно звернутися до лікаря\nКоли вам необхідно викликати швидку допомогу\nЛікування гіпотиреозу при вагітності\nЛіки для лікування гіпотиреозу при вагітності\nЛікування гіпотиреозу при вагітності в домашніх умовах\n2. Масло примули\n3. Яйця і моркву\n4. Трав’яний чай\n6. Продукти, багаті вітамінами групи B\n7. Продукти, багаті вітаміном D\n8. Овочеві салати\n9. Продукти, багаті йодом\nСлідкуйте за рухами вашої дитини\nСлідкуйте за вашим кров’яним тиском і вагою\nТакі захворювання можуть викликати або збільшити ризик розвитку гіпотиреозу:\nАутоімунні захворювання: Проблема з імунною системою може викликати стан, при якому клітини кілери вашого організму будуть атакувати вашу щитовидну залозу. Аутоімунний тиреоїдит є найбільш поширеним аутоімунним захворюванням, яке викликає гіпотиреоз.\nЛіки: Деякі ліки можуть викликати гіпотиреоз. Дізнайтеся у вашого лікаря, можуть якісь з ліків, які ви приймаєте викликати гіпотиреоз.\nЛікувальні процедури: Променева терапія використовується в лікуванні раку головного мозку і шиї може зруйнувати вашу щитовидну залозу. Операції на щитовидній залозі також роблять вас більш схильними до розвитку гіпотиреозу.\nПроблеми з щитовидною залозою: Якщо ви в минулому хворіли гіпотиреозом або іншими захворюваннями щитовидної залози, це може підвищити ймовірність розвитку гіпотиреозу під час вагітності. Збільшена або опухла щитовидна залоза, пухлини, викликані інфекцією, або рак щитовидної залози, можуть негативно вплинути на роботу щитовидної залози.\nСімейна історія хвороби: Ризик розвитку гіпотиреозу підвищується, якщо член вашої сім’ї страждає або страждав гіпотиреозом, або аутоімунним захворюванням.\nНизький рівень йоду: Йод є важливим мінералом, використовуваним щитовидною залозою для коректної роботи і вироблення потрібної кількості гормонів Т4 і Т3. Низький рівень йоду під час вагітності підвищує ризик виникнення вродженого гіпотиреозу у дитини.\nОзнаки і симптоми гіпотиреозу на початку захворювання можуть бути слабко вираженими, і ви можете навіть не помітити яких-небудь змін у стані свого здоров’я. Однак, з розвитком хвороби ви можете почати відчувати такі симптоми:\nзапор (див. Запор під час вагітності)\nсуха, шорстка шкіра або ламкі нігті\nм’язова біль або слабкість\nнабрякання щитовидної залози\nдепресія або дратівливість\nВаш лікар буде питати про ваших симптомах і обстежує вас. Він запитає, які ліки ви приймаєте, поцікавиться вашою медичною історією, і запитає про те, страждав хто-небудь у вашій родині гіпотиреозом. Основним показником того, що у вас є гіпотиреоз є зниження рівня гормонів щитовидної залози в крові, тому вам необхідно буде здати кров на аналіз рівня тиреоїдних гормонів. Якщо рівень цих гормонів знижений, вам буде призначено лікування, щоб уникнути ускладнень.\nВагітність викликає підвищену потребу організму в тиреоїдних гормонах і йоді. Низький рівень гормонів щитовидної залози може викликати серйозні проблеми зі здоров’ям. Ви можете продовжувати набирати вагу, відчувати болю в тілі і мати сповільнену мова. У вас також може розвинутися мікседема (вкрай важка форма гіпотиреозу), що є небезпечним станом. Мікседема може викликати набряк ніг, щиколоток, легенів, або в області серця. Якщо ви швидко не отримаєте медичну допомогу, у вас можуть виникати напади або ви можете поринути в глибоку кому і померти. У вас може розвинутися підвищений артеріальний тиск, у результаті чого у вас може виникати блювання, нечіткість зору і дуже погане кровообіг у вашій матці. Ваша дитина може народитися з уродженими дефектами, мати малу вагу при народженні, або навіть померти в утробі. Ви також можете народити раніше строку.\nВи повинні звернутися до свого лікаря, якщо:\nВи втрачаєте вагу без видимої на те причини.\nУ вас підвищена температура тіла.\nУ вас є озноб, кашель, або ви відчуваєте слабкість і болючість.\nУ вас є біль, почервоніння і набряк в м’язах і суглобах.\nВаша шкіра збуджена, свербить або на ній з’явилася висипка.\nНегайно викличте швидку допомогу в наступних випадках:\nУ вас переднепритомний стан або у вас виник припадок.\nВи відчуваєте, що ваша дитина надто неспокійний і постійно штовхається, чи він повністю нерухомий.\nУ вас з’явилися раптові болі в грудях, проблеми з диханням, або набрякли ноги, гомілки або ступні.\nУ вас діарея, тремор або проблеми зі сном.\nУ вас відійшли води або почалося кровотеча з піхви.\nВаші симптоми рецидивують або погіршуються.\nЛікування гіпотиреозу під час вагітності в офіційній медицині зводиться до прийому синтетичних гормонів щитовидної залози (зазвичай при вагітності призначається L-тироксин), що дає можливість компенсувати недолік цього гормону в організмі вагітної жінки. Можливо вам можуть знадобитися і інші лікарські препарати, тому запитайте свого лікаря про те, що ще вам може знадобитися для нормалізації вашого стану (препарати йодиду калію, вітамін е, фолієва кислота та ін)\nГормон щитовидної залози. Це ліки відновлює рівень тиреоїдних гормонів у вашому організмі. Не припиняйте прийом ліків, якщо ваш лікар не рекомендує вам це.\nПриймайте ліки відповідно до вказівок. Зверніться до свого лікаря, якщо ви думаєте, що ваше лікування не допомагає, або якщо у вас виникли побічні ефекти. Якщо у вас алергія на будь-які ліки, повідомте про це вашого лікаря. Складіть список ліків, вітамінів і трав, які ви приймаєте. Носіть цей список з собою на випадок виникнення надзвичайної ситуації – це дасть лікарям розуміння того, що могло викликати ускладнення.\nЯк поліпшити роботу щитовидної залози під час вагітності? Лікування гіпотиреозу та інших захворювань щитовидної залози під час вагітності натуральними засобами допомагає запобігти дефекти у внутрішньоутробному розвитку дитини. Рівень гормонів щитовидної залози повинен бути перевірений на ранній стадії вагітності, якщо організм відчуває нестачу в них, має бути негайно розпочато лікування.\nГіпотиреоз під час вагітності сприяє уповільнення обміну речовин в організмі і викликає багато проблем зі здоров’ям. Щоб запобігти розвитку ускладнень під час вагітності і не завдати шкоди ще не народженому малюкові, крім основного лікування вам необхідно почати підтримувати вашу щитовидну залозу, що дуже позитивно позначиться не тільки на вашому самопочутті, але і на здоров’я дитини.\nЗамість синтетичних гормонів щитовидної залози або разом з їх прийомом ви можете спробувати ці ефективні натуральні засоби для лікування щитовидної залози під час вагітності. Вони допомагають збільшити секрецію гормонів щитовидної залози під час вагітності і запобігти негативні наслідки впливу їх нестачі на організм дитини і матері.\nВізьміть дві столові ложки чистого харчового кокосового масла і змішайте його зі склянкою молока. Пийте перед сном кожну ніч. Це натуральний засіб для щитовидної залози допомагає у виробництві гормонів щитовидної залози і природним чином регулює рівень гормонів у всьому тілі під час вагітності.\nДля лікування гіпотиреозу під час вагітності рекомендується приймати масло примули, яке слід змішувати з травами. Масло примули є одним з кращих ароматичних масел, і воно особливо корисно для здоров’я вагітних жінок. Гамма-лінолева кислота, що міститься у великій кількості в олії примули, допомагає регулювати роботу щитовидної залози і сприяє збільшенню рівня гормонів щитовидної залози під час вагітності.\nВітамін А дуже корисний для щитовидної залози і допомагає лікувати гіпотиреоз під час вагітності. Яйця і моркву багаті вітаміном A, тому їх регулярне вживання природним чином допомагає нормалізувати функцію щитовидної залози. Ці продукти сприяють нормалізації вироблення гормонів щитовидної залози та усунення дисбалансу.\nВживання чаю з імбиром дуже добре допомагає в лікуванні гіпотиреозу при вагітності. Це натуральний засіб ефективно поліпшує функціонування щитовидної залози і сприяє швидкому її відновленню. Уникайте вживання чаю з кофеїном, а також інших напоїв, що містять кофеїн, в тому числі і газованих, таких як кола.\nПрийом добавок риб’ячого жиру також допомагає вилікувати захворювання щитовидної залози, такі як гіпотиреоз. Приймайте риб’ячий жир з печінки тріски, так як він багатий омега-3 жирними кислотами. Ця добавка допомагає підвищити імунітет, стимулювати вироблення гормонів щитовидної залозою і підтримувати гормональний фон у збалансованому вигляді.\nВесь комплекс вітамінів групи В (В1, В2, В3, В5, В6 В7, В9 та В12) сприяє нормалізації роботи щитовидної залози. Щоб вилікувати гіпотиреоз під час вагітності їжте більше продуктів з цільного зерна, такого як ячмінь, пшениця та інші злаки, зелені овочі та яйця. Це також допомагає усунути такі симптоми гіпотиреозу, як випадання волосся, перепади настрою і т. д.\nОднією з основних причин виникнення проблем у роботі щитовидної залози під час вагітності, є дефіцит вітаміну D. Для отримання достатньої кількості вітаміну D вам необхідно частіше бувати під відкритим сонцем (щонайменше 15 хвилин в день), а також почати вживати такі багаті цим вітаміном продукти, як риба, яйця, печінка, молочні продукти тощо\nОдними з кращих природних засобів для лікування гіпотиреозу у вагітних жінок є овочеві салати. Робіть салати з паростків пшениці, моркви і огірків. Уникайте вживання будь-якого виду капусти, так як цей овоч пригнічує роботу щитовидної залози. З’їдайте щодня в обід тарілку салату щоб стимулювати вироблення гормонів щитовидної залози.\nЩитовидна заліза використовують йод для правильної роботи і виробництва тиреоїдних гормонів. Ваш лікар може рекомендувати вам вживати багаті на йод продукти. Він розповість вам, скільки необхідно їсти цих продуктів. Молоко і морепродукти є хорошими джерелами йоду.\nЛікарі також рекомендують робити наступне:\nСлідкуйте за тим, наскільки інтенсивно рухається ваша дитина щодня. Це може відбуватися вранці, ввечері або в будь-який час дня. Почекайте 1 годину після їжі. Запишіть кожен рух дитини, яке ви відчуваєте. Якщо у вас виникли проблеми з чутливістю до рухам малюка, ви можете чекати додаткові 30 хвилин після їжі. Якщо ви помітили, що ваша дитина рухається менше, зателефонуйте своєму лікарю.\nВам може знадобитися регулярно вимірювати і записати ваше кров’яний тиск. Прилади для вимірювання кров’яного тиску можна придбати в аптеках або спеціалізованих магазинах. Важливо вимірювати артеріальний тиск щоразу на тій же руці і в тому ж положенні. Слідкуйте за своїми показаннями артеріального тиску, записуючи дату і час, коли ви його заміряли. Ви можете показати ваші записи лікаря, щоб він міг проаналізувати ваш стан.\nЩодня зважуйтеся перед сніданком після того, як ви помочилися. Збільшення ваги може бути ознакою затримки рідини в організмі. Слідкуйте за своєю масою тіла щодня записуючи результати, які ви також можете показати лікареві.\nЯкщо ви відчуваєте слабкість або запаморочення, вам необхідно побільше сидіти або лежати. Лікар також може рекомендувати вам відпочивати в ліжку протягом певного періоду часу.\nГіпотиреоз під час вагітності не можна залишати без лікування, так як це може пошкодити як організму матері, так і внутрішньоутробного розвитку плода, а також може спровокувати розвиток вроджених дефектів у новонародженого. Якщо ви відчуваєте які-небудь симптоми гіпотиреозу під час вагітності, зверніться до лікаря і почати лікування якомога швидше.


У грудні в столиці фіксувався високий рівень забруднення атмосфери, утричі було перевищено показники щодо діоксиду азоту, у два рази - сірки. Про це повідомляє пресслужба Центральної геофізичної обсервації імені Бориса Срезневського.\n"Загальний рівень забруднення атмосфери у грудні по місту характеризувався як високий. Порівняно з попереднім місяцем загальний рівень забруднення повітря не змінився, порівняно з груднем 2019 р. він дещо знизився", – йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що з 20 домішок, які визначались лабораторіями обсерваторії, перевищення середньодобових гранично-допустимих концентрацій (ГДК) відмічалось з формальдегіду у 1,7 раза, оксиду азоту у 1,3 раза. Середньомісячний вміст фенолу був на рівні 1,0 середньодобової ГДК.\nНайбільш забрудненим повітрям у грудні відзначались райони вулиці Каунаської, Бессарабської площі, проспекту Перемоги (поблизу метро "Святошин") та Деміївської площі. Високим рівнем забруднення також характеризувались райони площі Перемоги, вулиці Академіка Стражеска, вулиці Олександра Довженка (поблизу метро "Шулявка"), Оболонського проспекту, бульвару Лесі Українки, вулиць Інженера Бородіна та Попудренка. Підвищений рівень забруднення повітря фіксувався на Гідропарку.\nСпостереження за забрудненням атмосферного повітря в Києві проводились на 16 постах. Для визначення забрудненості повітря за місяць було відібрано і проаналізовано 6390 проб.


Пошук дав 38 результатів • Сторінка 2 з 4 • 1, 2, 3, 4\nА, ще одне - не обов'язково ставити локалізацію у безпечному режимі - достатньо вимкнути механізм автозахисту касперського ("Настройки" - "Сервис" - "Отключить автозащиту"). Мова зміниться після перезапуску програми. Не забудьте тільки знову увімкнути автозахист. Нажал...\n22 жовтня 2008, 00:34\n21 жовтня 2008, 23:10\nТема: Кінофестиваль „Молодість“ та бонус до нього\nRe: v2.50 Build 270 RC 3\nЩось невиходить завантажити\n14 серпня 2008, 21:44\nТема: v2.50 Build 270 RC 3\nЩо нового: - Core: підтримка облікових записів @qip.ru на основі протоколу jabber, для майбутніх сервісів пошти, зберігання історії на сервері і інших зручностей; - Core: система автооновлення програми; - Core: відпала необхідність в створенні копій файлів протоколів, все здійснюється програмно; - ...\n05 серпня 2008, 01:15\nНепоганий меседжер, досить швидкий, але все таки R&Q кращий...\n05 серпня 2008, 01:04\nДомашня сторінка : QIP Infium Автор перекладу : Ярослав (kOLiR) , harley4ik Умови розповсюдження | вартість : Freeware Операційні системи : Windows XP|Vista Метод локалізації : Мовний файл Новітній клієнт обміну повідомленнями. У нім зібране все краще від конкурентів. Підтримує різні протоколи, обк...\n05 серпня 2008, 01:02\n04 серпня 2008, 22:35\nNOD32 Antivirus System Business Edition v3.0.667 рулить! I систему не тормозить, а каспер у мене дуже сильно тормозить. Хоча цей нод на росiйський мовi, але працює дуже добре! І замість 10 годин, за який каспер перевіряє 120 ГБ мого диску, нод перевіряє мій комп'ютер за півгодини. При встановленні ...\n14 липня 2008, 14:42\nharley4ik написав: Вітаю всіх користувачів Опера з фінальним білдом 9.5! Це було дуже довго, чикаємо найшвидшого перекладу від автора\nДякую за те що тримаєш в курсі )) , завантажу й візмусь перекладати..!\n13 червня 2008, 19:43\nЩо нового : Kaspersky Anti-Virus - Проактивний захист від нових шкідливих програм; - Комплекс технологій оптимізації антивірусної перевірки; - Автоматичні оновлення баз стали більш надійнішими; - Розмір баз значно зменшився; - Покращено захисну систему; Kaspersky Internet Security - покращився захи...\n17 травня 2008, 19:03


Антибіотикорезистентність через ШВЛ! | INgenius\nАнтибіотикорезистентні інфекції (Antibiotic-resistant healthcare-associated infections, HAIs) у дорослих виникають швидше у зв'язку з використанням медичних пристроїв, ніж після хірургічних втручань.\nАнтибіотикорезистентні інфекції (Antibiotic-resistant healthcare-associated infections, HAIs) у дорослих виникають швидше у зв'язку з використанням медичних пристроїв, ніж після хірургічних втручань. Про це говорить одне з двох досліджень, опублікованих 25 листопада у журналі "Infection Control and Hospital Epidemiology".\nВикористовуючи дані від Centers for Disease Control and Prevention's (CDC's) National Healthcare Safety Network (NHSN), у звітах наведено оновлені дані щодо антибіотикорезистентності серед дорослих і дітей, викликаної інфекціями внаслідок встановлення центрального венозного катетера (central line-associated bloodstream infections, CLABSIs), катетер-асоційованими інфекціями сечовивідних шляхів (catheter-associated urinary tract infections, CAUTIs), пневмоній через використання апарату штучної вентиляції легень (ventilator-associated pneumonias, VAPs, також відомі як PVAPs) та післяопераційними інфекціями (surgical site infections (SSIs).\n"Пацієнти з CLABSI, CAUTI або PVAP часто надходили до стаціонару за декілька днів до зараження. Тому контамінація патогенними мікроорганізмами відбулася, швидше за все, під час госпіталізації, коли пацієнти піддавались впливу антимікробних препаратів та резистентних мікроорганізмів, — пишуть Ліндсі М. Вайнер-Ластінгер із CDC та його колеги. — Але SSI часто викликаються ендогенною флорою шкіри пацієнта і, відповідно, з меншою імовірністю можуть проявляти резистентність до антибіотиків."\nNHSN — це найпоширеніша електронна система спостереження у США для відстеження інформації про HAI у медичних закладах країни. Окрім виявлення нових антибіотикорезистентних патогенних мікроорганізмів, вони також допомагають у роробці нових ліків та підходів, спрямованих на запобігання розповсюдження резистентності.\nЦі останні два звіти надають дані за період 2015–2017 років із закладів, які проводили спостереження HAI для дорослих (5626 закладів) та дітей (2545 закладів). В обох дослідженнях більшість закладів були лікарнями загального профілю. Найбільш розповсюдженими патогенами у дорослих були Escherichia coli (18%), Staphylococcus aureus (12%) і Klebsiella spp (9%). У педіатричному дослідженні найбільш розповсюдженими були Staphylococcus aureus (15%), Escherichia coli (12%) та коагулазонегативні стафілококи (12%).\nЗагалом, зараження патогенними мікроорганізмами, пов’язане з використанням медичних пристроїв, залежало від типу HAI та умов лікарні.\nНаприклад, у дослідженнях дорослих та дітей патогенні мікроорганізми CLABSI частіше за все реєструвалися у лікарняних палатах (39,0%) і у відділеннях інтенсивної терапії новонароджених (neonatal intensive care units (NICU) (37,0%). Патогени CAUTI також частіше за все реєструвалися у лікарняних палатах (43,4%) та у відділеннях NICU (70,0%). Патогени VAP найчастіше реєструвались у відділеннях інтенсивної терапії (intensive care unit, ICU) (32,0%) та інтенсивної терапії дітей (98,5%).\nУ дослідженні серед дорослих у онкологічних відділеннях був специфічний розподіл патогенів. Кишкова паличка (16,5%) була найбільш частим збудником CLABSI і про неї повідомлялося частіше саме з онкологічних відділень. В той самий час, наприклад, у ICU відсоток був 4,1%, а у лікарнях невідкладної тривалої допомоги (long-term acute care hospitals, LTACH) — 3,6%.\nУ педіатричному ж дослідженні Staphylococcus spp (46,1%) найчастіше викликали CLABSI у NICU. Enterococcus faecalis найчастіше реєстрували як збудника CLABSI із педіатричних відділень інтенсивної терапії (14,8%), і про нього звідти повідомлялось значно частіше, ніж з інших педіатричних відділень, таких як NICU (8,8%) чи онкологічних (5,2%).\nЗбудники SSI також варіювали залежно від типу операції. У дорослих та педіатричних пацієнтів більшість патогенів було зареєстровано після абдомінальних (дорослих — 54,0%, педіатричних — 62,8%) та ортопедичних (дорослих — 23,5%, педіатричних — 13,8%) операцій. Для всіх SSI серед дорослих та педіатричних хворих золотистий стафілокок був найпоширенішим збудником (дорослі — 17,5%, діти — 17,6%). Він був найчастіше зареєстрованим серед ортопедичних (дорослі — 38,6%, діти — 32,2%) та серцевих (дорослі — 27,0%, діти — 48,7%) SSI. Кишкова паличка була найпоширенішим збудником при абдомінальних SSI.\nУ дослідженні дорослих відсоток хвороботворних мікроорганізмів, які були несприйнятливі до обраного антимікробного препарату, змінювався залежно від техніки закриття ран для SSI після операцій на черевній порожнині. Для усіх патогенів відсоток був вищий там, де рана заживала вторинним натягом.\nКрім того, відсоток резистентності був більшим серед інфекцій, викликаних застосуванням медичних пристроїв, ніж після операцій. Наприклад, серед бактерій Staphylococcus aureus, виділених із інфекцій, що виникли у результаті застосування медичних приладів, 48,4% були резистентні до метициліну, порівняно з 41,9% серед SSI.\nЦя різниця в стійкості була найбільш помітною серед бактерій Enterococcus faecium, резистентних до ванкоміцину (82,1% від HAI, асоційованих з пристроями, проти 55,6% від SSI).\nДослідження серед дорослих також показали, що відсоток резистентності був вищим для патогенів із LTACH, ніж для лікарень загального профілю. Наприклад, 23,1% Klebsiella spp у LTACH були стійкими до карбапенему порівняно з 7,2% у відділеннях загального профілю.\nНа противагу, мікробна резистентність, як правило, менш розповсюджена у педіатрії, ніж у дорослих.\n"Активна підтримка з боку охорони здоров’я необхідна для зменшення розповсюдження антибіотикорезистентних організмів у медичних закладах. Особливо це стосується важких хворих, які тривалий час перебувають у лікарні, наприклад, в ICU та LTACHs", — підсумовують Вайнер-Ластінгер та його колеги.\n#резистентність #антибіотикорезистентність #ШВЛ\nУ більшості людей з COVID-19 зустрічається тільки легкий або неускладнений перебіг захворювання. Приблизно у 14% пацієнтів розвивається важке захворюв...\nЧитати далі про Рекомендації по веденню хворих з важким перебігом COVID-19


Ігри » Сторінка 21 » UASTREAM.Net - завантажити, скачати безкоштовно новинки українського дубляжу, безкоштовні фільми, безкоштовні програми, свіжий софт, дизайн, ігри, музика, журнали\nAndroid » Ігри | Дата публікації: 9-09-2012, 17:48 |\nBattleship Pro 1.1.7 - це відмінний симулятор морського бою прямо на екранах ваших андроїд пристроїв. Це не зовсім простий морський бій, у цій версії гри всім геймерам представлений морський бій в абсолютно новому вигляді - це версія гри для професійних геймерів.\nЯкщо ви любите швидкі ігри, то ви будете в захваті від гри ExZeus Arcade 2.9, крім того вона ще і красива сама по собі. Тепер ви зрозумієте, що таке відчувати адреналін. Дії в грі будуть відбуватися в майбутньому. При цьому прийшло дуже сумна звістка, адже на землі тепер немає жодного живого організму. А планету почали наповнювати лише неймовірно нудні роботи.\nВаша мета в грі FallDown 3D просто падати у дуже довгому тунелі. Зрозуміло, що звичайним падінням тут не обійтися, на Вашому шляху будуть різноманітні перегородки та інші перешкоди, які обов'язково потрібно буде обходити. Управляти в FallDown 3D можна акселерометром. На рахунок мети гри, то це чим швидше долетіти до самого низу, там, де світитися світло, так сказати до світла в кінці тунелю. Варто помітити, що Ви в цій грі будете набирати очки, які потім записуються у світову таблицю, і Вас можуть бачити всі люди на планеті.\nПроживіть разом з Гриффинами в цій дико веселій грі за мотивами популярного мультсеріалу Fox. Грайте за ексцентричного Пітера Гріффіна, витонченого малюка-садиста Стьюї та інших улюблених персонажів у міні-іграх на основі смішних ситуацій.\nAndroid » Ігри | Дата публікації: 8-09-2012, 18:28 |\n9: The Mobile Game 3.0.4 - ця гра була створена за мотивами однойменного, дуже захоплюючого пригодницького анімаційного фільму під назвою "9". Ви будете вести гру за 9 ганчіркових ляльок, і подорожувати крізь різні руїни колись загиблого світу заради власного виживання. Вам належить пройти крізь небезпечні локації і натовпи підступних ворогів, щоб дізнатися істинний сенс існування.


Зустріч зі свідком Голодомору-геноциду Катериною Михайлівною Шияненко (Якименко) | Національний музей Голодомору-геноциду\nЗустріч зі свідком Голодомору-геноциду Катериною Михайлівною Шияненко (Якименко)\n24 жовтня 2019 року о 13:00\nМузей Голодомору, Зал пам’яті (вул. Лаврська, 3)\n“Мені аж не віриться, що я змогла вижити…”\nСвідок Шияненко Катерина Михайлівна, 1929 р.н. , народилася та проживала під час Голодомору в с. Пироговичі Київської області\nЗмалку їй доводилось виживати. Спочатку багатодітну родину розкуркулили і переселили з великого будинку до маленької комори. В 1929 році, коли почалась колективізація, ні батько, ні дідусь не вступили до колгоспу.\nОбшуки і вилучення продуктів чітко закарбувалися у пам’яті чотирирічної дівчинки: «Прийшли комунари з мішками, було оскілечко зерняточок у глечику, усе позабирали, усе, де хто закопав, усе вивозили підводами. Зірвали у нас підлогу у хаті і все шукали, що там заховано…».\nСім’я чудом вижила, завдяки тонким скибкам хліба, які приносила мати з колгоспу, і сурогатам, що стали основною їжею українських селян у 1932–1933 роках.\nСталася велика прикрість! Катерина Шияненко, свідок Голодомору з якою мала відбутися публічна зустріч, захворіла. Вона передає найщиріші вітання Вам, а ми навзаєм, бажаємо їй швидкого одужання. В рамках проекту «Усна історія Голодомору» сьогодні відбудеться зустріч із Цибою Василем Івановичем. Циба Василь — унікальний свідок Голодомору-геноциду з Райгородка, що на Чернігівщині. Переживши геноцид, пан Василь розповість про життя своєї родини, розкуркулення, голод, поділиться спогадами про способи виживання.