РЕГІОНАЛЬНА ЛІГА КВК "ВОСТОК UA". ФІНАЛ!\nВдруге команда факультету КТМ Харківської державної академії культури виступила на сцені головної регіональної ліги КВК «Восток UA». «Подруги твого хлопця» знайомилися з новим глядачем, звикали до незвичної атмосфери, конкуренції, сцени, щоб у наступному році стати учасниками сезону та позмагатися за головний приз.\nФінал - це справжня напруга навіть для тих, хто виступає як запрошені гості. Для того, щоб розігріти залу, дівоча команда вийшла зі справжньою куркою, щоб люди зрозуміли, де жіноча команда, а де птах. Акторка Валерія попросила дозволу погладити курку, коли дівчина почула згоду, погладила Уляну. Такі паралелі не рідкість у реальному житті і команда відзначила це у своєму номері. Іван, єдиний хлопець у команді, здивувався з поведінки учасниць та сказав, що їхній гумор на голову не натягнеш. Після цих слів Уля вийшла на сцену з штучною куркою на голові. Іван попросив дівчину покрутитися, щоб дівчата обрали, хто буде курку-гриль.\nУляна образилася знову. Вона нічого не говорила, це занепокоїло Івана, який намагався вибити з акторки хоч єдине слово, замість якого випало яйце. Це яйце учасницю попросили викинути, і воно полетіло прямо у Петра Порошенка. Задля цього увімкнули відео із таким випадком. Це був перший захід, дівчата отримали довгі за тривалістю оплески.\nНа сцену вийшла Тетяна, яка грала аніматора, вона була в костюмі бетмена. Валерія попросила дівчину провести свято для її молодшого братика, але відмітила те, що все повинно пройти супер. Таня зрозуміла подружку, зняла костюм бетмена, під яким опинився костюм супермена. Молодший братик попросив дівчину не зупинятися, але під цією одежою в неї вже нічого не було... Хлопець забрав аніматора за куліси. Іван почав шукати Таню, але вкрай дивним способом. Він помацав дівчат, які запитали в нього, що він загубив, на що хлопець відповів: «По ходу, совесть». Ліна висловила свою думку, що парубки не вміють спілкуватися із жінками, учасники команди почали показувати мініатюру.\nДівчата були на вечірці, а Івану було сумно, тому вирішив написати мажорці з клубу, яку грала Валерія. Акторка зраділа повідомленню і вже хотіла дати свою згоду, але подружки її зупинили. Хлопець не має думати, що вона одразу на все готова. Ваня не отримав відповіді і підписав дівчину в телефоні: «Віктор Циганков (Динамо)».\nНаступною дією було створення чату «Жертви фотошопу». До кожної учасниці прийшло смс, які отримали також ведучі ліги «Восток UA» Дмитро Сидоров («Любимый город»), Володимир Борисов («Днепр»).\nВолодимир переписується з Ванею, бо він грає знамениту Лєну в своїй команді, а чому хлопець написав Дмитру, це чоловіки пояснити не змогли. Акторка Аня почала злитися, бо єдиний хлопець пише всім підряд. Ті, хто з ним переписуються, повні дурепи, але такою дурепою стала Ліна. Дівчата позаздрили своїй подружці, сказали, що він напевне в барі п’яний сидить, йому нічого робити, або він просто некрасивий. Тому всі разом вирішили перевірити, подзвонили по відеозв’язку. Ваня запросив Ліну на зустріч, і та погодилася, подружки почали між собою сваритися. В решті-решт, хлопець підписав дівчат: «Віктор Циганков «Динамо», а Ліну - «Богдан Єрьоменко». У кінці виступу актор жалівся глядачам про те, як йому живеться з дівчатами. Вані доводиться ходити до психолога.\nКоманду зустріли тепло і так само проводжали. «Подруги твого хлопця» добре розігріли залу, отримали свої заслужені оплески, масу позитивних емоцій. Актори пообіцяли, що наступного разу будуть виступати на цій сцені як учасники сезону, а не гості. Чекаємо!


3.3. Планування концепції проекту : Аналіз та планування проектів : Бібліотека для студентів\nРозробка проекту починається з формування його концепції. Для великих компаній процес розробки концепції будь-якого проекту зазвичай пов'язаний з складанням інвестиційної програ-ми на декілька років вперед.\nРозробка концепції проекту передбачає виконання наступ-них основних пунктів:\n> обґрунтування мети проекту на основі вивчення ринку і\nаналізу виробничих резервів;\n>попередня оцінка капітальних затрат на проект і прогноз збільшення оборотного капіталу;\n> оцінка тривалості інвестиційного процесу і власне будівни-цтва, строку початку експлуатації;\n> прогноз збільшення капіталу від реалізації проекту;\n> визначення джерел (інвесторів вкладників капіталу) і розмі-рів фінансування;\n> визначення основних характеристик проекту.\nФормування концепції проекту, як правило, не входить в обов'язки менеджера проекту і його робочої групи. Вказані фун-\nкції виконуються групами управління проекту зі сторони замов-ника:\n^ виробничою групою, яка оцінює імовірність вартості ви-робу і вимоги до сировини, яка буде використовуватись для його виробництва;\n> фінансовою групою, яка оцінює затрати на проект, ви-значає джерела і розміри фінансування;\n> іншими групами, які збирають інформацію про стан на-вколо проекту, законодавчих актах, податках, а також інші дані, які мають відношення до конкретного проекту.\nПроцес розробки концепції проекту можна поділити на на-ступні стадії:\n> Формування потреб і можливостей, які визначають інте-рес до роботи над проектом.\n> Формування попередніх альтернативних варіантів (сце-нарії розвитку проекту), які задовольняють вихідні вимоги.\n> Вибір варіантів розвитку проектів, які є оптимальними з точки зору строків та інших умов.\nІнвестори повинні бути впевнені, що на продукцію, яка є ре-зультатом функціонування проекту, протягом всього строку інве-стицій буде стабільний попит, достатній для встановлення такої ціни, яка б забезпечувала покриття витрат на експлуатацію і об-слуговування виробничих об'єктів проекту, виплату заборгова-ностей і задовільну окупність капіталовкладень.\nДля вирішення вказаних питань замовник на першій стадії розробки концепції проекту доручає, як правило, незалежній кон-сультаційній фірмі підготовку економічного обґрунтування, в якому аналізується попит на продукцію з оцінкою поточних і по-тенційних джерел отримання аналогічного продукту, а також прогнозуються ціни, з огляду на наведених вище вимог.\nПроте, здійснення техніко-економічного обґрунтування (ТЕО) - тривалий та дорогий процес. Тому, перш, ніж витрачати\nзначні кошти, потрібно провести попереднє ТЕО (ПТЕО). Основ-на його мета полягає у визначенні того, чи виконуються наступні вимоги:\n1. Всі можливі альтернативи проекту розглянуті.\n2. Концепція проекту свідчить про потребу проведення дета-льного аналізу в ТЕО.\n3. Всі аспекти проекту мають важливе значення та потребують вивчення шляхом функціональних досліджень.\n4. Екологічна ситуація та можливий вплив на неї відповідають національним стандартам.\nЗа результатами попереднього техніко-економічного дослі-дження робляться такі висновки:\n> інвестування настільки ефективне, що остаточне рішення\nстосовно його доцільності може бути прийняте вже на даному\nМнформації достатньо для висновку про те, що проект не життєздатний;\n> концепція реалізації проекту свідчить про необхідність про-\nведення більш поглибленого аналізу та подальшої розробки тех-\nПодальший процес розробки концепцій проекту передбачає аналіз кожного варіанту розвитку проекту з точки зору здійснен-ня, а також розробки критеріїв, які дозволяли б провести вибір найбільш оптимальних альтернатив.\nВсі варіанти, як правило, розрізняються стратегією розши-реного виробництва, яка передбачає:\n> значні капітальні витрати, спрямовані на швидке збільшення капіталу фірми;\n> використання обмежених резервів фірми і незначні капіта-льні витрати у майбутньому при появі додаткових можливостей;\n> основними критеріями прийняття варіантів проекту до розг-ляду і співставлення з іншими варіантами є його вартість, строки виконання і ріст капіталу від реалізації.\n> прийняті законодавчі положення і дії уряду;\n> інфраструктура і джерела забезпечення сировиною;\n>наявні запаси природних ресурсів і т.п.\nДля оцінки альтернативних варіантів за критеріями вартості проектів, строків їх реалізації і росту капіталу застосовується по-няття „життєздатності проекту". Ця оцінка є попередньою і уточ-нюється на наступних етапах роботи над проектом.\nДіючі законодавчі акти і позиція уряду, від яких залежить успіх проекту, є найбільш важливими аспектами альтернативних варіантів розвитку проекту, які піддаються аналізу разом з основ-ними факторами. Інвестори, як правило, наполягають, щоб всі за-конодавчі положення, тарифи та інші нормативні акти, які пред-ставляють першопочаткове значення для успішного здійснення проекту, були зобов'язуючими.\nУчасники проекту повинні взяти на себе відповідальність стосовно того, що в процесі його використання будуть виконува-тись всі вимоги і положення. Необхідно також забезпечити стра-хування основних видів ризику пов'язаних з викидом шкідливих відходів, витоку нафти чи забрудненням повітряного басейну, у зв'язку з експлуатацією проекту.\nДля міжнародних проектів в кожному окремому випадку повинні бути обговорені принципи перерозподілу між учасника-ми, третіми сторонами і інвесторами таких ризиків, як експропрі-ація, право уряду на участь в прибутковому проекті, не конверто-ваності валюти. У випадку, коли існує значне занепокоєння від-носно політичного клімату в якому створюється проект, деякі уряди і урядові агентства можуть надавати гарантії захисту від ризику політичного характеру.\nДослідження часто проводиться багато разів, повторюється з введенням додаткових змінних параметрів. Якщо отримані ре-зультати свідчать про недостатню ефективність проекту, доціль-но здійснити подальше коригування окремих параметрів, особли-во у виробничій частині програми, а також матеріальних чинни-ків виробництва, внести зміни до проекту з метою підвищення його ефективності. Якщо при повторному аналізі проект залиша-ється нерентабельним, робиться остаточний висновок щодо не-доцільності його реалізації.\nДослідницьке забезпечення проекту часто називають функ-ціональним дослідженням. Воно охоплює аспекти проекту та\nзабезпечує проведення ПТЕО та ТЕО. Особливого значення цей крок набуває для широкомасштабних проектів.\nЗміст таких досліджень залежить від виду та характеру прое-кту. їх висновки мають бути максимально ясними та слугувати основою для подальших стадій підготовки проекту. Здійснюють-ся як до, так і разом з ПТЕО і ТЕО, а також на інших фазах жит-тєвого циклу, коли в процесі здійснення проекту була виявлена така потреба.\nСтупінь впевненості учасників проекту, в першу чергу його інвесторів, в успішному проведенні і закінченню робіт по його реалізації визначаються „життєздатністю проекту”.\nДинаміка потоку інвестицій, необхідних для безперервного фінансування проекту, здійснює вирішальну роль на можливість подальшої його реалізації. Адже, якщо виникає дефіцит інвести-цій, то це може стати основною причиною порушення календар-ного плану виконання проекту та призведе до появи великих зби-тків і в кінцевому результаті відмови від проекту.\nІншою обов’язковою умовою життєздатності проекту є вико-нання обов’язків перед інвесторами. Тому життєздатність проек-ту характеризується:\n> можливістю забезпечити потрібну динаміку інвестицій; >здатністю проекту генерувати потоки доходів, які достатні для компенсації його інвестора вкладених ними ресурсів і взятого на себе ризику.\nАналіз життєздатності проекту проводиться в два етапи: 1.3 альтернативних варіантів вибирається найбільш життєзда-тний.\n2. Для вибраного варіанту проекту підбираються методи фі-нансування і структура інвестицій, які забезпечують максимальну життєздатність проекту.\nЯк правило, концепція проекту містить альтернативні варіа-нти розширення виробництва, які відрізняються територіальним розташуванням потужностей, технологією виробництва і страте-гією маркетингу. Попередні оцінки економічної ефективності альтернативних варіантів не можуть бути основою вибору життє-здатного проекту. Тільки на основі порівняльних економічних оцінок потоків доходів від реалізації кожного альтернативного варіанту можна вибрати стратегію, яка змогла б забезпечити в\nсумі всім потенційним інвесторам реальний приріст вартості ка-піталу за рахунок максимальних потоків доходів від реалізації проекту, розподілених з найменшим ризиком.\nВ якості бази порівняння потоків доходів як при наявності багатьох альтернативних варіантів, так і одного варіанту розши-рення виробництва приймається прогнозний потік доходів функ-ціонуючого підприємства, на якому не передбачаються значні ка-пітальні затрати і розширення виробництва.\nНа другому етапі аналізу життєздатності проекту необхідно оцінити можливість боргового фінансування проекту (в додаток до акціонерного) і оптимізувати потоки інвестицій так, щоб збі-льшити доходи і зменшити ризик для одного чи декількох учас-ників проекту (як правило, акціонерів).\nОцінка можливостей проекту по погашенню заборгованості проводиться на основі двох показників: ^ коефіцієнту покриття боргу; >коефіцієнту покриття процентної ставки.\nКоефіцієнт покриття боргу характеризує здатність проекту генерувати в поточний період достатню кількість грошових кош-тів для виконання боргових зобов'язань. Грошові кошти можуть включати резерви і інші надлишкові фонди, нагромаджені за по-передні роки.\nКоефіцієнт покриття боргу розраховується, як відношення суми грошових коштів, вільних для покриття заборгованості, в сумі грошових коштів, спрямованих на це покриття. Значення ко-ефіцієнта, менше або рівне одиниці, означає, що потік прибутків є недостатній для покриття заборгованості. Чим більше значення коефіцієнту, тим спокійніше почувають себе кредитори і гаранти проекту.\nКоефіцієнт покриття процентної ставки відображає здат-ність проекту генерувати потоки доходів для виплати процентних ставок (не основних боргових сум), тому всі коментарі відносно коефіцієнту покриття боргу однаково відносяться і до коефіцієн-ту покриття процентної ставки.\nПісля визначення загальної здатності проекту до погашення заборгованості розраховуються оптимальні інвестиційні потоки і потоки доходів для всіх учасників проекту, які достатні для ком-пенсації вкладених ними ресурсів і взятого на себе ризику.


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 16041 індекс Лизунівка, Новгород Сіверський район, Чернігівська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Лизунівка і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Лизунівка. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Лизунівка індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Лизунівка — це номер 16041 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.


Дистанційне навчання. Уроки англійської мови по скайпу.\nПерший пробний урок*\nОстанніми роками вивчення іноземних мов стало набагато легшим, ніж колись. Тепер в нас є просто безмежна кількість навчальних посібників а також візуальної та аудіо-, відеоінформації в мережі Інтернет. Для того, щоб оволодіти іноземною мовою, потрібен лише час, велике бажання і доступ до Інтернету.\nЗавдяки розповсюдженню дистанційного навчання навіть нема потреби обов’язково відвідувати курси і їздити до місця занять двічі-тричі на тиждень. Можна займатися де завгодно - хоч вдома, хоч на роботі в обідню перерву.\nЗвичайно, багато хто може заперечити, що краще займатись у групі чи відвідувати уроки, щоб спілкуватися зі вчителем віч-на-віч.\nНу що ж... Кожна з форм навчання має свої переваги, і дистанційне - не виняток. Тож чому варто обрати саме такий вид занять? Кому це зручно?\nПо-перше, навчання по скайпу (можна і за допомогою іншої програми, але скайп найбільш розповсюджений) ніби розриває географічні обмеження. Наприклад, ви живете у Києві, там більш дорогі курси, ніж в обласних центрах. То чому б не навчатись індивідуально за менші гроші у вчителя з Миколаєва?\nАбо, навпаки, ви живете у сільській місцевості. Звичайно, ще не у всіх селах є Інтернет, але робота над цим ведеться. І якщо він у вас є, то навіщо витрачати гроші на дорогу до найближчого міста (і не факт, що там будуть хороші вчителі), якщо можна навчатися вдома і брати уроки у найкращих викладачів з будь-якого міста країни або навіть за кордоном?\nПо-друге, не кожна школа чи то курси в нашій країні можуть похвалитися, що в них є викладач, для якого англійська мова - рідна. А це важливо, якщо ви хочете оволодіти розмовною англійською на хорошому рівні, познайомитися зі сленгом та фразеологізмами, набути хорошої вимови. За допомогою скайпу ви можете брати уроки в носія англійської мови хоч в Україні, хоч в англомовних країнах.\nПо-третє, навчання по скайпу дозволяє економити час. Навіть якщо викладач знаходиться в тому самому місті, що і ви, при традиційному навчанні все одно приходиться витрачати час на дорогу. З великою вірогідністю доведеться скористатись громадським транспортом, що теж не здорово.\nПо-четверте, якщо ваша робота пов’язана з відрядженнями, а ви записались на звичайні курси, ви точно будете пропускати багато занять. Цього не трапиться, якщо у вас індивідуальний курс по скайпу.\nПо-п’яте, навчання по скайпу зберігає всі переваги індивідуального навчання. Ви отримаєте максимум уваги вчителя і ваш темп навчання буде вищим, ніж на звичайних курсах.\nПо-шосте, скористатись послугами українських вчителів вигідно для іноземців, які хотіли б навчитись української або російської мови перед поїздкою до нашої країни. Знайти кваліфікованого вчителя, який міг би професійно навчати одночасно англійською та російською, українською, в Індії чи Австралії буде не просто, а брати уроки в наших вчителів може бути вигідно навіть економічно.\nТож, якщо загальна ідея дистанційного навчання вам подобається, - ласкаво просимо до нашої школи. Ми надамо вам перший пробний урок по скайпу цілком безкоштовно (30 хвилин), щоб ви могли визначитись, чи буде вам зручно, чи сподобається.\nБільшість наших вчителів з України, але навчають англійською мовою, лише незрозумілі моменти пояснюють українською або російською. Це робиться для більш швидкого засвоєння мови студентами.\nЗ учнями, які досягли рівня знань вище середнього, може займатись вчитель-носій англійської мови з США.\nЗаповніть форму, щоб записатись на свій перший пробний урок!


Україна отримала з-за кордону рекордні 14 млрд доларів торік - 112 Україна\nУкраїна отримала рекордні 14 млрд доларів грошових переказів з-за кордону в 2018 році\nЦе на 19% більше, ніж у 2017 році\nУкраїна отримала рекордні 14 млрд доларів у 2018 році як грошові перекази з-за кордону. Про це йдеться в документі Світового банку з міграції та розвитку.\n"Україна, найбільший одержувач грошових переказів у регіоні, отримала новий рекорд у 14 мільярдів доларів у 2018 році, що на 19 відсотків більше, ніж у 2017 році", - повідомили у Світовому банку.\nТакий сплеск пояснюють у тому числі переглянутою методологією оцінки вхідних грошових переказів, а також затребуваністю гастарбайтерів у сусідніх країнах.\nНовини за темою: У 2019 році трудові мігранти переведуть в Україну 12,2 млрд дол., - НБУ\nУ всьому світі в 2018 році грошові перекази в країни з низьким і середнім рівнем доходу досягли рекордного рівня, відзначають у Світовому банку.\nЗа оцінками Банку, офіційно зареєстровані щорічні потоки грошових переказів у країни з низьким і середнім рівнем доходу досягли 529 мільярдів доларів США в 2018 році, збільшившись на 9,6 відсотка в порівнянні з попереднім рекордним максимумом у 483 мільярди доларів у 2017 році.\nГрошові перекази, включаючи потоки в країни з високим доходом, досягли 689 млрд доларів у 2018 році в порівнянні з 633 млрд доларів у 2017 році.\nНовини за темою: Польща вже не годує? Як грошові перекази заробітчан до України стали приводом для маніпуляцій\nЯк повідомлялося, торік до України переказали еквівалент 2,3 млрд доларів, а з України - 294 млн доларів.\n#грошові перекази #грошові потоки #Світовий банк


4.Професійна етика аудитора - Основи аудіту - Конспект лекций yandex rtb 1\nГлавная->Аудит->Содержание->4.Професійна етика аудитора\n4.Професійна етика аудитора\nКодекс професійної етики аудиторів України визначає вимоги щодо поведінки аудиторів у різних умовах проведення аудиту та надання аудиторських послуг. Цей документ детально роз'яснює застосування завдань і фундаментальних засад аудиту на практиці для багатьох типових ситуацій під час вирішення етичних конфліктів. Кодекс професійної етики аудиторів України складається з двох глав: вступної із\n6-ти розділів та Кодексу із 14-ти розділів. Національні нормативи аудиту і Кодекс професійної етики аудиторів України встановлюють основні принципи аудиту, правила надання аудиторських послуг, фундаментальні засади аудиторської етики. Відповідно до цих документів принципи аудиту можна поділити на дві групи: методологічні та принципи професійної етики.\nМетодологічні принципи :\n· планування аудиту;\n· обґрунтованість оцінки значущості аудиторських свідоцтв, а також системи внутрішнього контролю;\n· визначення критеріїв суттєвості й достовірності;\n· дотримання методики і техніки аудиту, оцінювання ризиків та вибору даних;\n· аналіз інформацій і формування висновків;\n· відповідальність за результати аудиту;\n· повне інформування клієнта.\nКодекс професійної етики аудиторів визначає принципи етики аудитора.\nПрофесіоналізм. Роботодавці - клієнти та інші зацікавлені сторони визначають рівень фахової підготовки аудиторів.\nЯкість послуг . Аудит і аудиторські послуги повинні здійснюватись у суворій відповідності із чинним законодавством та нормативними актами.\nДовіра. Роботодавці-клієнти, інші зацікавлені сторони можуть бути впевнені в тому, що аудитор ніколи не порушить професійної етики і дотримуватиметься її протягом усієї практики.\nФундаментальні засади етики:\n— професійна незалежність;\n— професійна поведінка.\nНайважливіші принципи професійної етики такі.\n1. Об'єктивність і незалежність. Виконуючи свої професійні обов'язки, аудитори повинні зберігати об'єктивність та не допускати зіткнення інтересів. Вони мають бути незалежними формально і фактично.\n2. Чесність. Щоб заслужити та виправдати громадську довіру, аудитори повинні чесно виконувати свої професійні обов’язки.\n3. Компетентність і високий технічний рівень. Аудиторам необхідно дотримуватись технічних й етичних професійних стандартів та прагнути до постійного поліпшення якості послуг, виконуючи професійні обов'язки, використовувати всі свої здібності.\n4. Обов'язки (перед клієнтом). Обслуговуючи клієнта, аудитори повинні проявляти високі професійні й моральні якості, дбати про його інтереси, що має узгоджуватись з їх обов'язками перед суспільством (дбати про інтереси клієнта, якщо вони не суперечать суспільним).\n5. Інтереси суспільства (обов'язки перед суспільством). Аудитори мають діяти в інтересах суспільства, виправдовуючи його довіру. Вони повинні сприяти зростанню престижу й авторитету своєї професії та її можливості слугувати суспільству. Крім того, вони мають створювати умови для співробітництва і сприяння добрим взаємовідносинам між представниками своєї професії.\nЗакон України "Про аудиторську діяльність" від 22 квітня 1993 р. регулює проблеми незалежності аудиторів в Україні. Зокрема, в статті 24 "Спеціальні вимоги" вказується на те, що забороняється проведення аудиту аудитором, який:\n- має прямі родинні стосунки з керівництвом господарюючого суб'єкта, що перевіряється;\n- має особисті майнові інтереси у господарюючому суб'єкті, котрий перевіряється;\n- є членом керівництва, засновником або власником господарюючого суб'єкта, що перевіряється;\n- є працівником господарюючого суб'єкта, який перевіряється;\n- є працівником, співвласником дочірнього підприємства, філії чи представництва господарюючого суб'єкта, що перевіряється.


Подоляни у козацькому реєстрі\nПОДОЛЯНИ У КОЗАЦЬМУ РЕЄСТРI.\nДовелося учням вiдповiдати на запитання: яке вiдношення має до iсторiї козацтва Подiлля? Думаю, що це цiкавить i читачiв "Радянського Подiлля". Так от, уже перша достовiрна звiстка про дiї козакiв польського хронiста Мартина Бєльського свiдчить, що 1489 року козацькi загони попереду литовського вiйська переслiдували на Подiллi татарськi орди, якi вдерлися в їхнi краї. Iнший хронiст С.Грондський твердить: "Хто не хотiв ходити в ярмi й терпiти владу мiсцевих панiв, iшли в далекi краї, тодi ще не залюденi , й здобували собi право на свободу... засновували новi селища i , щоб вiдрiзнятись вiд селян , що належали панам, стали називати себе козаками" (тобто вiльними людьми). Подiлля вже в XV столiттi було територiєю, де пани, i мiсцевi, i зайди, закрiпачували селян i з цього селяни тiкали в Приднiпров'я. Та великi феодали з своєю збройною силою дiстали i туди. В Середньому Приднiпров'ї виникло магнатське землеволодiння, а бiльшiсть козакiв i там попала в феодальну залежнiсть.\nЧастина ж козакiв, однак, вiдступила за Днiпровi пороги, де стала захищати з зброєю в руках свою волю, утворивши Запорiзьку Сiч.Впродовж столiть тривала боротьба проти феодального гноблення, а також проти польсько-литовських загарбникiв i турецько-татарської агресiї. Найпершою органiзацiйною формою козацького вiйська були окремi загони-ватаги. I було це в другiй половинi XV столiття.\nРеєстр є доказом того, що кожний полк мав не регiональний, а всеукраїнський характер. У реєстрi представленi всi воєводства, якi були на Українi в той час.Вiн показує, що подоляни в першому письмовому документi були представленi, хоча до середини XVII столiття козацькi полки не були розташованi на Подiлля.


Українське весілля у вимірах життя.\n26 січня 2007, 03:14\nНадія Степула: Звуки весільних бубнів свідчать: життя триває. Нові звичаї і традиції українських весіль, ранні шлюби і розлучення, шлюбні контракти, відмирання патріархальних постулатів, важливість найголовнішого людського «вибору» і зміни його критеріїв – усе це в новому випуску «Вимірів життя».\nНапередодні нового року в Україні побралися півтисячі пар. Знаковий день року, коли більшість людей бодай уявно починає своє життя з нового старту, став також пам’ятним і для тих пар, які саме цього дня вирішили розлучитися.\nЗа повідомленнями Міністерства юстиції, середньорічний показник розлучень удвічі вищий від попереднього року.\nСтатистика тільки фіксує факти. А весільні бубни, оркестри, білі та кольорові сукні, квіти і дзвін бокалів сповіщають про народження нових учасників інституту сім’ї, одного з найважливіших у світі.\nВ Україні на тисячу жінок приходиться 850 чоловіків. Може, страх полишитися в самотині, пливти по життєвому морю в човні з одним веслом провокує юних дівчат якомога швидше піти під вінець. Ранні шлюби в Україні стали звичним явищем.\nЗ іншого боку, зросла кількість молодих людей, котрі створюють сім’ї, народжують дітей, але не беруть шлюбу та не фіксують свої стосунки загсівською печаттю…\nТі ж, хто на весілля таки зважився, влаштовують його по-різному.\nТрадиційне українське весілля, яке об’єднувало в собі кілька сюжетів і тривало від двох днів до тижня, пішло в минуле. Фрагменти його можна ще побачити на полотнах українських художників, зокрема уславленої Тетяни Яблонської, відомого мариніста І.Айвазовського в нехарактерній для нього жанровій картині «Весілля на Україні», російського художника В.Тропініна «Весілля в селі Кукавці» та багатьох інших.\nЩо таке «оглядини», «сватання», «змовини», «заручини»? Нині відомо хіба з енциклопедій та фольклорно-етнографічних досліджень. Хоч традиційне весілля почасти відроджується як не тільки екзотика, а й шана до культурного спадку. В деяких селах, а зрідка і в містах молодь вертається до прадавніх обрядів, радісно їх втілює, намагаючись замінити майже буденний процес «розписування» в білій сукні та діловому костюмі з краваткою і пісними усмішками гостей на справжній спектакль із барвистістю костюмів, іграми, танцями, театральністю дійства.\nБудні почнуться потім. І в них знайдеться немало підводних каменів, які сімейний човен оминатиме, як зможе.\nТим часом грають троїсті або просто маленький оркестр. Жодної хмарини на обрії спільного життя.\nУ тих пар, які пов’язують свою долю рушничком, зваживши все у своїх стосунках якомога ретельніше, більше шансів на те, щоб їхні обрії залишалися не захмареними якомога довше.\nМинулий рік на Львівщині був чи не найврожайніший за кількістю весіль. Щосуботи та неділі на рушничок щастя ставало до 100 пар.\nНайкращі зали для весіль у Львові замовляють на рік-півтора наперед.\nМолодята, які бажають взяти шлюб, обов’язково проходять навчання при церкві. Найстрогішою, як кажуть майбутні подружжя, є греко-католицька церква. Духовенство переконане, що спільні молитви молодят зміцнюють їхні майбутні родини.\nТему продовжує колега, кореспондент Радіо Свобода Галина Терещук.\nГалина Терещук: “Життя – це мистецтво, а його витвір, родина, вимагає особливого таланту, щоб стати міцною,” - сказав мені під час розмови вже нині покійний маестро Микола Колеса.\nЛюди, які одружуються, вважають, що сім’я і так триматиметься, а в разі якихось непорозумінь між подружжям, вона розпадається, або ж кожен живе власним життям.\n“Якщо ставитися до людини, як до мистецтва, то, звісно, вона матиме таку ж безцінність як велике творіння,” - зауважив тоді маестро.\n“Усі хвилини твого життя – чисті сторінки, і тобі належить їх заповнити,” - вчать духовні особи. Молоді люди починають своє спільне життя із чистих аркушів, перші з них займає їхнє весілля. Ці клопоти і хвилювання, які вони вже ділять між собою порівну.\nЩоб підготувати молодих людей до спільного життя, при церквах у Львові, де молодята планують брати шлюб, для них проводять навчання, яке триває кілька місяців. Це сповідь, духовні бесіди про сім’ю, виховання дітей.\nЧимало молодих людей намагаються обійти церковні приписи, однак, за словами духовенства, якщо майбутнє подружжя бере участь у духовних бесідах, спільно молиться, то, попри усе, у її серці відкладається чимало корисного: вони стають більш відповідальними і терпеливими один до одного, вчаться творити власну родину.\nОстанніми роками у Львові спостерігається “весільний бум”, коли організовують справжні змагання за кількістю страв і дороговизною вбрання. Є вже люди, які займаються організацією весіль, і такі послуги відповідно коштують.\nНайняти престижного кухаря, вибрати дорогий одяг, цікаву концертну програму за участю іменитих музикантів – цими клопотами переймаються не лише молодята, але й їхні батьки.\nДодалися сьогодні і сучасні традиції. Скажімо, цивільний шлюб чимало молодих людей беруть на Високому Замку або ж у Карпатах.\nЛише поодинокі пари дотримуються українських традицій. Церковний шлюб беруть в українських строях, скажімо, у старій дерев’яній церкві.\nПрацівники музею “Шевченківський гай” у Львові можуть пригадати кожне весілля, яке тут відбувалося із дотриманням української традиції: з народними музиками, піснями, танцями й усіма обрядами, адже таких весіль буває не так вже й багато.\nБільшість відбувається традиційно: в ресторанних залах у містах і на вулиці під накриттям по селах. Кожна родина виходить із власних фінансових можливостей.\nУ Карпатах мені розповіли, на Гуцульщині, що весілля там гуляють три дні. Гості молодих розділені. Для них кожен із батьків робить власну забаву. Молодята мандрують від однієї хати до іншої. Таке весілля на Гуцульщині на 200 чоловік обходиться родині у 5 тисяч доларів.\nМолода пара, яка планує побратися у червні цього року, розповіла, що найбільшою проблемою у Львові для них виявилося знайти зал для весілля. Усі великі приміщення, як з’ясувалося, замовленні на рік наперед.\nІ ще одне нововведення: вже з цього року молоді пари мають разом із іншими документами для оформлення спільного подружнього життя подавати і медичні довідки про стан здоров’я.\nНаразі вони ще не знають, де можуть пройти такий медогляд. Однак до такого нового припису з боку держави ставляться радше із розумінням.\nДівчина: Обов’язковим робити було б варто, але чи він буде якісним, то вже залежить від лікарів.\nДівчина: Важко. Таких речей примусово не можна робити. Але це може бути можливим.\nГалина Терещук: Однак, як кажуть молоді люди, коли любиш, то підеш на будь-які жертви.\nНадія Степула: Родинний дім священики називають “домашньою церквою”, “спільнотою ласки і молитви”, “школою людських цнот”, нагадуючи, що головне завдання подружжя – це “передавати життя, як чудовий дар”.\nТим часом не надто глибоке осмислення молодими людьми таких цінностей, розвиток у суспільстві тенденцій до певного нівелювання моральних пріоритетів дає свої плоди.\nТа ж безпристрасна статистика відмічає, що Україна займає друге місце в Європі за кількістю абортів. В Україні також спостерігаються найвищі в Європі темпи поширення ВІЛ-СНІДу, переважна частина інфікованих – це молодь, а 15% взагалі діти і підлітки.\nСправжня епідемія розлучень залишає без сімейного тепла безліч дітей, котрі виростають майже напівсиротами.\nЗростання тенденції до неформальних шлюбно-сімейних відносин збільшує частку бездітних та однодітних родин, кількість дітей, народжених поза шлюбом, і матерів-одиначок не тільки робить нещасливими самих учасників усіх цих процесів, а й погіршує демографічні перспективи держави.\nНещодавно Верховною Радою України внесено зміни до Сімейного і Цивільного кодексів.\nВідповідно до Закону, підписаного Президентом України Віктором Ющенком, наречена та наречений перед шлюбом повинні пройти медичне обстеження та повідомити одне одного про стан свого здоров’я. Держава при цьому забезпечує оптимальні умови для такого обстеження тих, хто вирішив побратися. Результати повідомляються тільки майбутньому подружжю.\nПриховування даних про стан здоров’я, у разі погіршення в шлюбі фізичного або психічного стну одного із подружжя чи їхніх нащадків, може стати підставою для того, щоб визнати шлюб недійсним.\nЗміни в законодавстві мають посприяти у прямому й переносному розумінні оздоровленню шлюбів.\nОдна з представниць української молоді, хто замислюється над проблемами інституту сім’ї та має свої сформовані погляди, працівниця банку Оксана поділилася своїми міркуваннями з колегою, кореспондентом Радіо Свобода Павло Вольвачем.\nПавло Вольвач: Як сучасна молодь ставиться до проблем шлюбу, до проблеми одруження? Чи може сучасна молодь сьогодні і наскільки їй це легко чи важко дозволити створити сім’ю?\nОксана: Молодь може це собі дозволити. Єдине, що погляди на це стали трошки простішими. Не обов’язково справа доходить до офіційного шлюбу (мається на увазі громадянський шлюб як такий).\nКрім того, такі гучні весілля, які традиційно на Україні справлялися, зараз це стало трішечки важким для гаманця.\nМолодій людині для того, щоб створити сім’ю, потрібно накопичити якусь певну суму грошей. Зазвичай цей тягар лягає на батьків або ж, якщо молоді люди достатньо самостійні, вони самі мусять назбирати якось певні кошти для того, щоб відсвяткувати весілля.\nПавло Вольвач: Як ти сама вважаєш, в матеріальному плані це непросте питання для молодих людей?\nОксана: Кому як. Є різні тенденції. Останнім часом з’явилися більш сучасні і спрощені погляди на традиції. У зв’язку з цим є когорта людей, які вважають, що не потрібно гучні весілля справляти, поїхати кудись або відкласти гроші на спільне життя.\nПавло Вольвач: Тобто, від гучності і бучності весілля не змінюється якість життя, так?\nОксана: Абсолютно. Тим паче, що гучне весілля не є запорукою родинного щастя, я би сказала.\nПавло Вольвач: Як ставиться молодь до такого явища, як шлюбний контракт?\nОксана: Якщо раніше взагалі про це й мови не було, то тут серед деяких моїх знайомих було що, говорять зазвичай, якщо, наприклад, одна зі сторін більш заможніша і надзвичайно себе хоче убезпечити, оскільки ці спрощені погляди на життя, тобто вже немає такого ставлення, що от це моя половина, вона одна на все життя, відповідно людина вже (слово незрозуміле) на рушник, так би мовити, вже думає про те, що, ага, це людина зараз, добре - я з нею зараз, а що буде потім? Складається відповідно такий шлюбний контракт.\nАле насправді більш заможнішій стороні він, звичайно, вигідніший, але коли йдеться про кохання, то зазвичай люди якось опускаються.\nПавло Вольвач: А ти сама як будеш? З контрактом? Гучне весілля, не бучне?\nОксана: Я прихильниця більш скромного заходу. Більш схильна на те, щоб ці гроші потім витратили, наприклад, навіть на подорож або на якісь спільні речі, житло, наприклад, чи будь-що.\nЩодо контракту, то я думаю, що у нас це не настільки поширено.\nЗнаю, що моя подруга, коли її більш заможніша друга половина, європеєць, в якого в принципі в традиціях його родини йшлося про те, щоб складати контракти, то він навпаки зробив такий жест, щоб не укладати цей контракт, оскільки це був вияв поваги його, довіри.\nТак що, я думаю, що все ж таки в моїй ситуації контракту також не буде.\nПавло Вольвач: Яке весілля, де ти була останнім часом, найбільше тобі запам’яталося?\nОксана: Весілля, зазвичай, всі однакові. Більше якась драма, які головні герої, наречені, більше страждають від того, що вони у центрі уваги. Крім того, величезне навантаження як фізичне, так і емоційне.\nВсе дуже стандартно, якось дуже банально. З тих моїх знайомих, хто одружувався, була тенденція до пошуку чогось незвичного: чи то поїхати в якесь інше місто і там відсвяткувати, якісь там карети, щось таке незвичне вигадати, наприклад, у Львові проїхатися на тих кониках.\nНадія Степула: З давніх-давен весілля було однією з найважливіших подій у житті не тільки молодят, а й цілої громади, суспільства.\nУкраїнська народна культура зберегла в собі відгомін весільних обрядів і пісень та з первісних часів пропагувала патріархальний уклад та культ матері у сім’ї, головним завданням якої було виховання нових повноцінних членів суспільства.\nНайкращі, перевірені часом, традиції та звичаї повертаються, незважаючи на те, що більшість їх залишилися в минулому. Але саме життя у нових свої викликах ставить гострі проблеми молодої сім’ї, переконуючи, що щасливе подружжя неможливе без опертя на моральні й духовні цінності.\nМожна одягнути замість білої сукні зелену чи червону – екстравагантність є справою приватною. Наприклад, одружуючись, відомий співак Олександр Пономарьов поставив своїм весільним гостям умову: бути у вишиванках.\nМожна віддавати данину моді на ті чи інші способи святкування. В Україні нещодавно вже вшосте проводилась Міжнародна спеціалізована виставка «Весілля. Вернісаж. Світ моди», пропонуючи сучасний погляд на ринок весільних послуг.\nМожна щось передбачити, а чогось ні. Та головне, що весілля починається з любові двох. Коли вони обоє дивляться не одне на одного, а в один бік, як мовили древні мудреці.


«Рабен Україна» поклала перші книги на буккросингову полицю - Raben Group\n«Рабен Україна» поклала перші книги на буккросингову полицю\nКоманда «Рабен Україна» поклала свої перші 100 книг для дітей та дорослих на буккросингову полицю.\nСпеціальна полиця – металева конструкція – розміщена поблизу Центральної районної бібліотеки імені Олеся Гончара в смт Козельщина Полтавської області і є однією з точок Всесвітньої мережі буккросингу. Проєкт втілила Благодійна організація Smart Foundation з метою популяризації читання, формування тренду обміну книжками та підвищення рівня соціальної відповідальності місцевих жителів.\nУсередині буккросингової конструкції встановлено вологопоглинач, залишені буккросингові наліпки, за допомогою яких можна позначити зареєстровану на сайті книгу, та інструкція про порядок реєстрації книг на сайті Всесвітньої бібліотеки буккросингу. Місцеві жителі також запровадили так званий «живий ланцюжок» у передачі книг та кооперувалися для передачі з рук у руки. Хоча книги таким способом деякий час оминали буккросингову конструкцію, проте вони допомагали людям комунікувати та ділитися бестселерами.\nЗ березня 2020 року через запровадження заходів та обмежень, що пов’язані з поширенням коронавірусу, буккросингова поличка перейшла в «карантинний» режим. На цей час інтенсивність книгообміну трохи зменшилась, проте буккросери частенько приходили та продовжують приходити до конструкції, використовуючи засоби індивідуального захисту: маски та антисептики.\n«Для команди Smart Foundation ініціатива з буккросингом – це перший крок на шляху до втілення більш масштабних змін у громаді та регіоні. Для нас це був своєрідний «соціальний експеримент», який показав, що люди готові до таких новацій, готові ділитися книгами, з великим бажанням користуються перевагами книжкового обміну, що допомагає їм не тільки у саморозвитку, але й формує відчуття колективної відповідальності та довіри», – зазначила Наталія Баришпольська, директор благодійної організації Smart Foundation.\nНагадаємо, першу точку буккросингу – Всесвітньої бібліотеки обміну книгами – у Козельщині було встановлено 10 січня 2020 року. Буккросинг – це Всесвітня бібліотека. Тут книзі присвоюється унікальний індентифікатор, що надає можливість спостерігати за тим, як книга подорожує із рук в руки. Таким чином проєкт об’єднує читачів усього світу. За інформацією сайту bookcrossing.com наразі вже існує 1 964 672 буккросери й 13 161 243 книги, які подорожують різними країнами.\nSmart Foundation – благодійна організація, яка реалізує проєкти з популяризації освіти та саморозвитку жителів невеликих міст та сіл України. Зокрема, у вересні 2020 року в Козельщині на Полтавщині стару сільську двоповерхову бібліотеку було перетворено на сучасний громадський культурно-освітній Smart Простір із залою для проведення освітніх лекцій та переглядів кінофільмів, читальною залою з українськими та світовими бестселерами, вбудованими системами для прослуховування аудіокниг. В ньому вже проходять культурно-освітні заходи для всіх вікових категорій. Усі послуги простору надаються громадянам безкоштовно. Smart Foundation засновано у 2018 році.


Україна - один зі світових лідерів з використання секонд-хенду : 22:09:2020 - zt.20minut.ua\nУкраїна - один зі світових лідерів з використання секонд-хенду\nПродаж вживаного одягу є в Україні бюджетоутворювальної галуззю\nУкраїна знаходиться в світових лідерах по використанню секонд-хенду. Таку заяву зробив в ефірі каналу «Україна 24» президент асоціації «Дилери одягу секонд-хенд» Владислав Мясоєдов.\n«Це світова торгівля уживаними речами. Вона становить близько 4 млрд доларів США в рік. Україна знаходиться на четвертому місці по використанню цього одягу. Це бюджетотворна галузь. Тобто платяться всі податки, робочі місця - і це все у нас легально», - сказав він.\nЕксперт підкреслив, що повернути гроші за одяг з секонд-хенду не можна.\n«У нас одяг, яка була у вжитку, ношений, тому гарантії на повернення немає ніякої. Ми користуємося правилами комерційної торгівлі, тому це так у нас виглядає. У нас є магазини, в яких стоять касові апарати. Навіть, маючи чек, потім ви приходьте і хочете повернути (гроші за товар - Delo.ua) і говорите, що у вас є касовий чек - це, однак, не зобов'язує продавця забрати одяг і повернути вам гроші», - сказав він.\nНагадаємо, в 2019 році на митні території України ввезли більше 122,5 тисячі тонн вживаного одягу та речей.\nПри цьому при оформленні секонд-хенду було сплачено 1 млрд 228 млн грн податків.\nРаніше повідомлялося, що Кабінет міністрів України планує заборонити імпорт секонд-хенду, оскільки під його виглядом в країну ввозять уцінені речі для продажу без митного оформлення.\nУ Житомирі вшанували пам’ять визволителів України від нацистських загарбників Що робити, якщо у вашому будинку холодні батареї? Конституційний суд скасував кримінальну відповідальність за незаконне збагачення Житомирський водоканал проводить модернізацію мережі водопостачання в бік Зарічан, але руйнує екологію\nУ 14 % досліджених проб води фахівці лабораторного центру виявили перевищення рівня нітратів\nНадежда Петровна настоящий профессионал своего дела, безумно рады что обратились к ней. Осмотрела ребёнка очень внимательно...


Общество за 17.02.2020 - Лента новостей Житомира\nЖитомирські новини - 13 лютого о 07:45 поблизу с. Ягодинка Пулинського району, 40-річна водійка мікроавтобуса Renault Master, прямуючи по дорозі Пулини – Нова Брова, з’їхала у кювет, де автівка перекинулася на лівий бік. Окрім неї в салоні знаходил...\nМінсоцполітики разом з Громадською організацією «Прометеус» та Асоціацією «Інформаційні технології України» (далі – Асоціація) підписали Меморандум про співпрацю та презентують соціальний проект «Ти можеш усе! Можливості безмежні» (далі – Проєкт).Меморандум п...\n19 згортків виявили ТОРівці під час перевірки чоловіка на Крошні\n14 лютого, близько 14-ї години, під час патрулювання вулиці Крошенської у Житомирі інспектори роти ТОР помітили чоловіка, котрий побачивши службовий автомобіль поліції різко змінив напрямок руху та намагався уникнути зустрічі з правоохоронцями.ТОРівці наздогна...\nБлизько 16 години 16 лютого поліцейські Романівського відділення отримали від рятувальників повідомлення про те, що у селищі Мирополі посеред р. Случі у човні знаходяться малолітні діти і не можуть вибратись на берег. Як раз у той час у цьому населеному пункті...\nАдвокат Олексій Ясюнецький у своєму влозі розповів, що потрібно робити та як себе поводити під час затримання. Чинний кримінальний кодекс передбачає дві правові підстави для затримання особи – це на підставі ухвали слідчого судді та по гарячих слідах. Вл...\nДепартамент соціальної політики житомирської міської ради інформує\nПро суб’єктів надання послуг із психологічної реабілітації постраждалих учасників Революції Гідності, учасників антитерористичної операції та осіб, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Р...\nЖитомирські новини - За вихідні дні у Новоград-Волинському районі під колеса автомобілів потрапили двоє чоловіків. Один з пішоходів загинув. Поліцейські встановлюють всі обставини у рамках розпочатих кримінальних проваджень. ДТП сталася 16 лютого близько 18:45...\nКП "Житомирводоканал" проводить ремонтні роботи на водогоні міста\n17 лютого КП "Житомирводоканал" проводить ремонтні роботи на водогоні міста за такими адресами:- м-н Короленка, 3;- вул. Перехідна, 18;- проїзд Бондарний, 22;- перехрестя вул. Радонова - вул. Чумацький Шлях;- вул. Кибальчича, 10;- вул. Грушевського, 80;- вул....\nУ Житомирі на автостоянці біля торгово-розважального центру «Глобал» виявили підозрілий рюкзак, який залишив чоловік. Повідомлення надійшло на спецлінію «102» близько 14.30 год. 17 лютого. Про підозрілий рюкзак правоохоронців повідомила...\n20 лютого у Житомирі на майдані Корольова відбудеться віче пам’яті та вшанування Героїв Небесної сотні. Про це 17 лютого повідомила пресслужба Житомирської міської ради, опублікувавши план заходів. «20 лютого Україна вшановує тих, хто став символом нескорено...\nЦентром фізкультури і спорту для людей з інвалідністю «Інваспорт» оголошено конкурс на закупівлю спортивної форми. Згідно з інформацією на тендерному майданчику аукціон відбудеться 3 березня 2020 року. Пропозиції приймаються до 2 березня, очікувана вартість за...\nНа початку робочого тижня, 17-21 лютого, у Житомирі та області стало ще тепліше: синоптики прогнозують, що у перший день тижня стовпчик термометра підніметься до +11°C. Дещо нижчою, але доволі високою, як для лютого, температура повітря буде й упродовж усього...\nУ синагозі Житомирської єврейської громади пройшло відкриття музею Ребе. У музеї зібрали дуже багато фотографій та інформації про життя Ребе від народження до смерті. Учні єврейської школи «Ор Авнер» провели екскурсію для своїх вчителів і батьків,...\nУ жовтні 2019 року на території Пулинського району в Житомирсьткій області пошуківці знайшли рештки двох солдат. Завдяки смертним медальйонам вдалося встановити їх особи та розшукати рідних. Через чотири місяці чоловіків поховали на батьківщини в Кропивницькі...\n20 лютого Україна вшановує тих, хто став символом нескореності українського духу, хто ціною власного життя відстоював наше майбутнє та європейський вибір держави. У пам’яті кожного з нас назавжди залишаться лютневі події 2014 року, які довели незламність ук...


«Енергія добра»: на благодійному аукціоні у Вінниці продадуть картину-«рекордсменку» - Всі новини Вінниці\n«Енергія добра»: на благодійному аукціоні у Вінниці продадуть картину-«рекордсменку»\nУ Вінниці сьогодні, 14 серпня, «з молотка» продадуть картину «Енергія добра», яка потрапила до переліку національних рекордів. Благодійний аукціон відбудеться о 16:30 в Арт-шик «Галерея ХХІ».\n13 червня 2019 року в рамках ІІІ Міжнародного мистецького пленеру «Кращий Художник/The Best Artist – 2019» відбулася безпрецедентна подія – встановлення національного рекорду з благодійною нотою. Уперше в Україні п’ятнадцять відомих художників з шести країн світу разом з п’ятнадцятьма вихованцями Вінницької художньої школи намалювали спільну картину «Енергія добра» під відкритим небом. Сьогодні робота буде продана з аукціону, кошти з якого підуть на закупку матеріалів для уроків з малювання дітей із малозабезпечених родин, котрі відвідують Вінницьку художню школу.\nАвтором ідеї стала координатор проекту «Кращий Художник/The Best Artist 2019», «Міс Вінниця 2019» Марина Сотник, яка наразі змагається за перемогу у конкурсі «Міс Україні 2019». За її словами, встановлення рекорду має подвійну мету – поєднати спільною роботою професійних художників і початківці, а головне – подбати про дітей із малозабезпечених родин, які не можуть дозволити собі купувати дорогі матеріали для уроків малювання.\n«Важливою складовою проекту «Кращий художник/The Best Artist 2019» є благодійність. Торік зібрані кошти від квитків на наші заходи були спрямовані на підтримку Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», – говорить Марина Сотник. – Протягом цього року було проведено ряд благодійних заходів спрямованих як на розвиток творчого потенціалу, так і на підтримку творчих особистостей. Можливо, ми їх не афішуємо, не розповідаємо пресі. Але жодна творча дитина, чиї батьки чи викладачі звернулися до нашої організації, не залишилася поза увагою, бо високе мистецтво має підтягувати за собою мале, вирощувати талановиту зміну, готуючи «ґрунт».\nУчасть в аукціоні візьмуть відомі вінницькі меценати. Картину «Енергія добра» отримає той, хто запропонує найвищу ціну. У той самий день виручені кошти будуть витрачені на придбання якісного приладдя для дітей із малозабезпечених родин та сімей учасників бойових дій, які навчаються у Вінницькій художній школі.\nПоїздка за кордон із дитиною: які документи потрібні\nУ МОН розповіли, чи братимуть дітей без щеплень до шкіл та садочків


Автобіографія І.Калинець\nВідразу пояснюю, що складне слово «автобіографія» складається із трьох неукраїнських частин, що означають: авто — сам, біо — життя, графія — опис, тобто сам описую життя. Або по-нашому\nЯ походжу з далекої планети Хвігурія, де всі мешканці такі, як я — хвігурки. Наша планета вигідна для життя хвігурок, бо вся забудована довгими скляними стінами. Вона нагадує скляний лябі- ринт. До стін легко причіплятися. Отож, на одній такій стіні мешкав я з цілою родиною. Але щоразу більше нас ставало на планеті — не було вже де розміщуватися. Тоді наш володар Хвігурій Десятий зібрав Велику Раду Хвігурії, щоб вирішити, як далі маємо жити. Він промовив:\n-Отож, кілька тисяч добровольців-хвігурян, у тому числі і я, подалися в космічні мандри. Я попрощався з рідними, хоч це було нелегко — вони в пошуку за вільним місцем були розкидані по цілій планеті. Прощання забрало декілька місяців — і ось я на Землі. Дорога була доволі довгою. Ми лежали спресовані у скляних штабелях. Коли наш космічний корабель увійшов в атмосферу Землі (атмосфера — це повітря, яке огортає планету Земля), скло терлося об повітря, а від тертя стало нагріватися, аж плавитися. Ми вчасно повідтулялися — і порозсіювалися по усій землі. Я причаївся, невидимий, на трамвайній шибці, аж поки дівчинка Ганнуся не відновила моє існування, накресливши пальчиком мою подобизну — саме там, де я був. Тепер я замешкав у її альбомі.Мої дорогі хвігуряни! Наша Хвігурія стає затісною — нас щораз густіше. Коли хтось покидає своє місце на стіні задля гостювання чи прогулянки, то немає певності, що, повертаючись, застане його вільним. Країна перенаселена. До того ж у боротьбі за незайняте місце всі хвігурки вимішались. Отож, розпадається сім’я, родина, бо чужі хвігурки втискуються за найменшою можливістю. Також нема місця на нові скляні стіни. Настає чистий тобі Вави- лон. Який же вихід із нашої сутужної ситуації? Або стерти частину хвігурок зі стін, або вислати частину нашого населення на інші планети, наприклад, на Землю.\n-Вислати на Землю! — загуділа громада, бо ніхто не хотів бути стертим зі стіни — з лиця Хвігурії. Отже, із життя. Хоч і тісненько, а все-таки ліпше існувати, аніж не існувати.\nГаннуся ледве встигла прочитати — коло неї стояла учителька української мови, що саме збирала для перевірки зошити з домашніми вправами. Ганнуся тільки зітхнула: знову буде клопіт, треба буде пояснювати, як з’явився у зошиті життєпис Ха-еФа. Що сказати? Хто повірить у правду?6 клас\n-О, як багато ти, Ганнусю, написала, — сказала вчителька тут же. — Що це за такий «життєпис»? Цікаво, цікаво.\nПоки вчителька читала життєпис, у класі було тихо як у вусі. Тоді вона запитала зовсім похнюплену дівчинку, на очах якої блиснули слізки:\n-Це ти сама, Ганнусю, написала оповідання?\nДівчинка ще дужче почервоніла і щось невиразне промугикала. Відповісти, що хтось написав у її зошиті… її ж таки почерком, не годилося.\n-Це я… переписала… з дитячого журналу, — раптом спало на гадку Ганнусі.\n-Отож, воно тобі сподобалося, якщо переписала. Аз якого журналу? — не облишила бідну дівчинку вчителька.\nГаннуся хотіла відповісти, що із «Соняшника», але згадала, що вчителька отримує цей часопис і часто читає з нього на уроках. Краще хай буде, що сама придумала. А там якось буде. Так і зробила.\n-То я тебе вітаю, Ганнусю! Ти написала гарний твір. І без помилок. Правда, тепер в українській мові пишемо літеру «ф», а не. «хв», як колись давніше вимовляли подекуди в народі.\n«От і скочила в халепу, — думала дівчинка. — Тепер даватимуть мені завдання складати казки чи оповідання. І що буде? Тільки навіки осоромлюся. А може, й навчуся писати? Варто лише почати».\nВчителька повернула зошит. Після «Мого життєпису» червоним олівцем було написано «гарно». І стояв велично-червоний знак оклику. «Ха-еФ буде задоволений з такої оцінки», — подумала Ганнуся.\n-А тобі заздрісно? Сам такого не вмієш написати, тому й обзиваєшся, — заспокоїла хлопця Соломійка, Ганнусина приятелька. Та Ганнуся не зовсім добре почувалася: твір все-таки не її. А тут ще наступного уроку (це був урок читання) вчителька викликала дівчинку на середину класу і попросила для усіх прочитати «Життєпис». Стало тихо хоч маком сій, а після читання учні плескали. Це ще більше занепокоїло Ганнусю. Як мені викрутитися з цієї катавасії? — думала вона.\n— В оповіданні бракує опису того хлопчика, — сказала вчителька, — не зовсім зрозуміло, як виглядають оті фігурки.\nДівчинка вийняла альбом і показала портрет Ха-еФа, який преспокійно, мов би нічого не трапилося, лежав нарисований. Богдан- ко, який чувся трішки винним перед Ганнусею, попросив дозволу крейдою на таблиці нарисувати такого ж хлопчика. Це було дуже просто:\nКрапка, крапка, дужок пара: очі це\nбез окулярів… (і так далі)\nПравда, потім він, хвилинку поміркувавши, дорисував і окуляри. Вчителька запитала, чи дітям сподобалося оповідання, і всі хором підтвердили, що так.\n-Отож, діти, як ви гадаєте: це казочка чи фантастичне оповідання?\n-Мабуть, фантастичне оповідання, — сказала Соломійка, — бо там є про далеку планету Фігурію, про зовсім інший світ, аніж на землі.\n-Соломійка сиділа над рисунком цілий суботній вечір замість дивитися фільм про інопланетянина Альфа, але нічого цікавого не могла придумати. Правда, їй пригадалася печера в Дуднищі, яку вона відвідала з пластунами на літніх канікулах. Звичайно, Со- ломійці не спало на гадку порадитися з Ха-еФом, бо Ганнуся не призналася навіть їй, що той уміє і розмовляти, і писати. І коли почула голос — то аж стрепенулася від несподіванки — говорив-бо Ха-еФ:Добре, — згодилася вчителька, — може, ще хтось спробує за вихідні скласти оповідання на вільну тему.\n-Позич мені свого Ха-еФа, — попросила Ганнусю Соломійка. — Я буду дивитися на нього — і спробую щось вигадати.\n-Бери, — радо погодилася Ганнуся. Вона вирвала аркуш із альбому — і Ха-еФ помандрував у ранець приятельки.\n-Не журися, Соломійко, іди спати. Я щось придумаю.\n«Може, мені вчувається, — подумала дівчинка, — напевно, я\nзадрімала над зошитом. Піду вже спати».\n-Ні-ні! Ти не задрімала, — почула Соломійка. — Це я, Хлопчик-Фігурка. Я вмію розмовляти і писати життєписи. Хіба ти не чула мого життєпису з Ганнусиного зошита? Я даремно не отримую знаків окликів! До речі, червоним олівцем. Я задоволений собою!\nТо це ти склав Ганнусине фантастичне оповідання? — зачудувалася Соломійка. — А Ганнуся не призналася…6 клас\n-А хто б ще?! — вигукнув хвалькувато Ха-еФ. — Я це роблю чудово — на п’ятірки зі знаком оклику. Тому не журися, іди до ліжка, бо вже пізня година. Чи дозволяєш мені скористатися твоїм зошитом і ручкою? І почерком?\n-Дозволяю, — відповіла Соломійка, дедалі зачудованіша.\n-Дякую, — сказав Ха-еФ, але, поки Соломійка не встала з-за столу, попросив. — Нарисуй на моєму аркуші червоним олівцем знак оклику для рівноваги зі знаком запитання, будь ласка.\nТатарська орда розтеклася, як повінь, по нашій країні: диміли села та міста, людей хапали в полон, або ясир (це по-татарськи). Жителі втікали в ліси і дебрі, ховалися по ярах і вертепах, шукали схову в печерах. Тільки ті, що вміли тримати зброю, збиралися у боярських дворах, щоб з’єднатися у загони для захисту.\nДо одної печери набилося багато челяді: жінок, стареньких, дітей. Малий Івасик з іншими дітьми забився у темний куток. Від ватри, що палала посередині, відблиски миготіли по стінах. Івасик роздивлявся дивні малюнки, хоч, може, нічого дивного в них не було: хвігурки людей і тварин. Вони були різані у камені дуже просто, ніби по-дитячому.\nІвасик пальцем водив по заглибленнях рисунків. Саме там і я, Хлопчик-Хвігурка, був нарисований у печері. Мені було приємно від теплого людського дотику. Здавалося, що я оживаю, починаю мислити і згадувати минуле. Ні, Івасик помилявся: то не діти нас рисували, а сивобороді жерці-волхви різали хвігурки, промовляючи якісь молитви-заклинання. Це було дуже і дуже давно, і я вже не міг пригадати, що то були за чудодійні заклинання. Та нам передавалася їхня чарівна сила. Тому Івась, котрий торкався мене пальцем, теж сповнювався нею. Він виріс розумною і богобоязливою людиною. Він жив довго в монастирі й писав мудрі книги, навіть сам вирізав рисунки на дошках. Це були дереворити, що ними, покритими хварбою, відтискалися ілюстрації у книгах. І підписувався він під ними як Іоан Печерський.\nА ось зовсім недавно діти з товариства « Спадщина », що у Львові, відвідали нашу печеру. Один із них, освітлюючи собі дорогу ліхтарною, ковзнув променем по стіні — він вихопив мене з пітьми. І, коли він обмацав мене пальцем, мені здалося, що я перейшов у нього.\n-І це оповідання гарне, — похвалила вчителька на уроці літератури. Вона також вивела великий червоний знак оклику після слова «гарно». — Тільки ти, Соломійко, повторюєш Ганнусину помилку, пишучи «ф» через «хв». Хто скаже, яке це оповідання?\n-Географічне! — вигукнув поперед усіх Богданко. — Бо там розповідається про печеру в Дуднищі.\n-Дещо географічне, — згодилася вчителька. — А ще яке?\n-Історичне, — мовила Ганнуся. — Там є про нашу історію, як у книжці Лотоцького «Княжа слава».\n-На великій перерві Ганнуся і Соломійка замість тішитися, що їх усі, разом з учителькою, вважають авторами чудових оповідань, засумували.Та й пригодницьке, — додала Соломійка, — бо там ідеться про пригоди Хлопчика-Фігурки колись і тепер.\n-Дуже добре, — сказала вчителька. — От бачите, такий невеличкий твір, але він одночасно історичний, пригодницький, географічний, а навіть, якщо ви згодні зі мною, і фантастичний.\n-Що ж нам робити, Соломійко? — каже Ганнуся. — Адже ми нічого не написали. А неправда завжди вилазить боком. Напевно, будуть і неприємності. Тільки наїмося сорому.\n-Може, варто признатися, — запропонувала приятелька, — що то написав Хлопчик-Фігурка\n-Я б дуже хотіла це зробити, — сказала Ганнуся, — але хто повірить, що нарисована людинка може писати оповідання? Тільки нас засміють.\n-Почекаймо ще день-два, — на це озвалася Соломійка, — а там подивимося, що буде. Може, Хлопчик-Фігурка якось сам себе викаже?\nУ мене з’явилася ідея, — зраділа Ганнуся. — Запхаймо рисунок із Ха-еФом Богданкові в ранець. Може, у нього в зошиті також з’явиться якийсь життєпис. А тоді буде нагода признатися. Бо вчителька напевно вже не повірить, що Богданко може щось написати.6 клас\nДівчатка втішилися такій гадці. Вкласти непомітно аркуш з альбому було не важко — ранець хлопця лежав відчинений: з нього неохайно стирчали зошити і книжки. Ледь защипнувши його, Богданко помчав додому. До уроків і не думав братися: побіг до хлопців на подвір’я, потім читав свого улюбленого «Тома Сойєра», врешті позабавлявся на татковому комп’ютері.\n-Уроки зробив? — запитала мама, що пізно повернулася з праці.\n-Угу, — невиразно відповів Богданко, а сам подумав, що на перервах повідписує домашні завдання.\n-Я Хлопчик-Фігурка. Ти чого мене не вийняв із ранця?\n-А хіба я тебе замикав? У моєму ранці тебе ніколи не було.\n-Я вже півдня сиджу запертий у твоєму ранці. Ти повинен був, роблячи уроки, наткнутися на мене і порозмовляти.\n-Порозмовляти? — здивувався Богданко. — Ти ж нарисований, хіба ти можеш говорити?\n-А що я роблю зараз? Сподіваюся, ти не оглух? — ображено відповів Ха-еФ. — До того ж я вмію краще від тебе писати: без помилок і каліграфічно. Пишу я на п’ятірки зі знаком оклику! От!\n-А що це таке — калікофічно писати? — запитав хлопець. Він таки підвівся і витяг рисунок із торби. «І як він туди потрапив?» — дивувався Богданко.\n-Каліграфічно, — поправив Ха-еФ. — Каліграфія — це дуже гарне, акуратне писання. Ти хіба не читав Франкове оповідання «Красне писання»?\n-Ні, — зізнався хлопець. — Я читав «Грицеву шкільну науку» про бабу-галамагу. Там про калідрапію не було. Але хіба отими грабельками, що маєш замість пальців, можеш калідрапічно писати?\n-У всякому разі, — ображено відповів Ха-еФ, — отими грабельками можу писати як завгодно. І дуже гарно насамперед. Каліграфічно, а не калідрапічно. От ти своїми пальцями шкрябаєш, дряпаєш, як курка лапою, таки калідрапічно.\n-Не зовсім як курка — прочитати можна. Тепер каліграфії нікому не треба: є друкарські машинки, ксерокси, комп’ютери, — знайшовся на відповідь Богданко. — До речі, на комп’ютері вмію класно бавитися. І завжди виграю.\nОвва! Є чим хвалитися, — відповів Ха-еФ. — Я сам хлопчик із комп’ютера. І зі мною ледве чи виграєш. Я тут задоволений собою!Українська література\n-Заклад, що виграю? — запитав хлопець.\n-Згода! — відповів Ха-еФ. — Якщо ти програєш, то носитимеш мене на плечах своєї майки ціле літо.\n-А як виграю? — не погодився Богданко. Він соромився носити на майці такий дитячий рисунок.\n-Тоді допомагатиму тобі писати домашні вправи. Хоч до цього не дійде, бо я не програю.\n-Ти вмієш писати твори? — здивувався хлопець. — Хоч, правда, чого я дивуюся? Ти вмієш говорити і грати.\n-Хіба ти, Богданку, не слухав моїх життєписів із зошитів дівчаток?\n-Оце так! То ти утнув ці оповідання? А я думав… — не докінчив Богданко. Він був розчарований, що не дівчатка написали твори про Хлопчика-Фігурку. А він їх вважав письменницями.\nХлопець із рисунком підійшов до комп’ютера. Вправно увімкнув його і став відшукувати на екрані гру.\n-Я ніколи не бачив гри з тобою, — сказав він.\n-Гра простенька, — відповів Ха-еФ, — мене рисує кольоровими крейдами дівчинка на тротуарі. З-за рогу раптом з’являється двірничка і мокрою шваброю береться малюнок стерти. Отже, ти будеш тою двірничкою і водитимеш пультом («мишкою» — як усі називають). Поки стираєш, дівчинка мене вирисовує в іншому місці. Тільки встигай за нею.\n-Стерти можна швидше, аніж нарисувати, — не розгубився Богданко.\n-Починаймо! Я майже готовий, — мовив Ха-еФ. Хлопцеві зовсім не дивно було, як Ха-еФ опинився на екрані.\nЙого справді вималювала крейдою дівчинка, досить подібна до Ганнусі. З-за рогу наблизилася двірничка зі щіткою. Тепер треба було нею покерувати. Тож Богданко став маніпулювати комп’ютерною мишкою, щоб стерти фігурку. Всього Ха-еФа неможливо було захопити щіткою — вона не була настільки широкою. Змивати треба було частинами: окремо півголови, руку і ногу, а тоді вже іншу частину голови, другу руку та другу ногу. Звичайно, можна було водити щіткою і в інший спосіб — для того була забава. Та дівчинка завжди випереджувала. Богданко напружився — він за два помахи навчився стирати рисунок. І тому десь на десятій фігурці наздогнав дівчинку: вона не могла малювати, бо щітка відразу поїхала по її руці.\n-Я виграв! Я виграв! — зрадів хлопець. — Я ж тобі казав, що класно граю. Тепер будеш мені служити!\n-Заклад е заклад, — промовив розважливо Ха-еФ із аркуша альбому: він знову там появився. Сам. Зі знаком запитання і знаком оклику.\n-Отож, пиши оповідання. Але не каліграфічно, а так, як я пишу. Я також хочу бути письменником. Моє оповідання має бути найкращим^ —- розкомандувався Богданко.\n-Гаразд, — каже Ха-еФ. — Спочатку обведи мене кольоровими олівцями, бо хочу веселіше виглядати: я мушу бути задоволений собою. Тоді поклади мене до ранця на ніч: оповідання буде. Тільки дозволь мені скористатися твоєю ручкою і зошитом. І хоч я програв, все одно я задоволений собою.\nЯ жив у коморі-пам’яті комп’ютера. Там, можливо, тісно, а можливо, не тісно. Бо я був і в той же час не був. Там я не виглядав хвігур- кою. Але в кожну мить я міг стати цілим собою. Чи там був час?\nМоже, був, а може, не був — я не відчував нічого і не знав, чи минають дні і ночі. Я не бачив і не чув, що робиться поза мною. Навіть коли вмикали комп’ютер та вибирали різні інші програми, я про них абсолютно не здогадувався. Бо в мені нічого не діялося. Але, лише викликали програму зі мною, тобто коли посилали виклик по мене, я тоді отримував тіло, прокидався зі сну, в якому нічого ніколи не снилося. Навколо все теж оживало для мене. Напевно, так було не часто. Тож, коли я став собою, намагався у хвилини появи на екрані не животіти, а жити повноцінно, не змарнувати ні секунди. І ще я думав, як не дати себе Стерти з лиця землі (чи то з тротуару, як у грі, де мене вирисовувала дівчинка). Я так напружено думав, що моя думка, мої відчуття передавалися хлопчикові Бог- данкові, який сидів біля комп’ютера з мишкою у руці. Він, здається, вловлював їх розумом. Я часто гадав, як би то залишитися хвігур- кою і після забави, не зникати у невідомості, а якось визволитися з комп’ютера на волю, опинитися у Богданковому світі. Я не хотів повертатися у ніщо. Мені хотілося самому водити мишкою.\nОдного разу я почув, як Богданків татко розповідав йому про шкідливий комп’ютерний вірус, що поїдає усі програми і може стерти навіть мене. Тобто ні З мене нічого не залишилось би, ні з моєї гри також. І я уявляв себе лицарем, що вийшов на поєдинок із вірусом і побиває його списом на смерть. Може, тоді мені як переможцю дозволять не зникати, а жити вільно і вийти на волю — поза екран. Але то були марні сподівання.Українська література\n-Як жаль мені Хлопчика-Хвігурку: його вічно стирають з лиця землі. Я визволю його з цієї гри.\nВін попросив свого татка, аби татко видрукував Ха-еФа на папері. Це робиться на диво просто. Відбивається на принтері (так називається друкарка, що пов’язана з комп’ютером) буквально за якісь секунди те, що є на екрані. Мій відбиток був побільшений у розмірі, наскільки він міг уміститися на аркуші паперу. Богданків татко сказав, що коли мою програму вкласти в інші, ліпшої марки комп’ютер і принтер, то рисунок може вийти кольоровим. Але я радий навіть із чорно-білого друку. Краще бути вільним чорно- білим, аніж кольоровим у неволі.\nБогданко втішився Ха-еФом на папері, він обвів рисунок кольоровими олівцями. Ось таким я тепер мандрую по-білому світі, завжди задоволений собою.\n-Признайся, Богданку, хто тобі допоміг скласти цей життєпис Хлопчика-Фігурки? І що це за змова цілого класу писати тільки «хв» замість «ф»? — запитала вона. — Начебто рука твоя: більше ніхто у світі не має такого жахливого почерку.\n-Я сам придумав оповідання, — невпевнено пробелькотів хлопець.\nА тоді сталося щось дивне — у Богданка вирвалося якось несподівано навіть для нього самого:\n-То написав Хлопчик-Фігурка!\nВчителька та й цілий клас недовірливо глянули на хлопця — ще мить і всі стали б сміятися з такого жарту. Богданко на підтвердження витяг аркуш, той, з Ганнусиного альбоме, на якому Ха-еФ був поміж червоними знаками запитання й оклику. Та несподіванка на цьому не скінчилася: з-за парт одночасно схопилися Ганнуся і Соломійка і так само разом проказали на цілий клас:\n— І нам оповідання писав Хлопчик-Фігурка, але ми боялися признатися: бо хто ж у таке повірить?6 клас\nДовелося усім повірити в існування Ха-еФа, що пише свої життєписи. До того ж через «хв». Хіба це не доказ? Врешті сам Ха-еФ подав голос, запевнюючи усіх, що він напише кожному учневі свою біографію. Тільки істота, що задоволена собою, може це зробити, запевнив він на цілий клас.\nМені здається, що оця пригода трапилася тільки тому, що Ганнуся мала необережність дорисувати Ха-еФові на трамвайній шибці окуляри. Тому він такий розумний. Буває ж таке! Хіба ні?\nТворчість Т. Шевченка – це поетична автобіографія генія\n«МОЯ АВТОБІОГРАФІЯ» ОСТАП ВИШНЯ.


Штрафи за шкільний булінг – новий законопроект від депутатів ВР — Журнал «На Урок»\nУ Верховній Раді України зареєстрували новий законопроект, покликаний покращити процес протидії булінгу у вітчизняних школах. Проект закону №8584 було зареєстровано у ВР 10.07.2018 року, зараз його передано на узгодження до профільних комітетів.\nОсновна ідея нардепів полягає у впровадженні адміністративної відповідальності за булінг. Дії дітей, які виступають булерами, каратимуться штрафами в розмірі від двадцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 340 до 850 гривень. Звісно, платити за неповнолітніх дітей доведеться батькам чи особам, які їх замінюють.\nАле у законопроекті є ще один цікавий нюанс: відповідальність за приховування фактів булінгу представниками навчального закладу. За це педагоги чи адміністрація школи можуть бути оштрафовані на суму від п’ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 850 до 1700 гривень. Певно, чиновники сподіваються, що такий підхід змусить батьків краще слідкувати за дітьми, а педагогів – пильнувати за поведінкою учнів.\nfacebook 115 viber 7 telegram 2 Twitter 0\nУкраїна планує підписати Декларацію про безпеку шкіл\nЛілія Гриневич: Масштаб проблеми якості освіти на селі дуже серйозний\nGlobal Teacher Prize Ukraine оприлюднили імена 50 кращих вчителів країни


Український "Щедрик" співають 104 роки, Олег Скрипка (відео) — Fanmuza\nФото: ютюб/Oleg Skrypka\nОлег Скрипка випустив анімаційний ролик з піснею “Щедрик”.\nУкраїнську народну пісню “Щедрик” в обробці композитора Миколи Леонтовича вперше виконав хор Київського університету імені Святого Володимира. У 2020 році “Щедрику” виповнилося 104 роки.\nСаме з українського «Щедрика» починається у всьому світі Різдво. Весь світ його співає і він став неодмінним атрибутом свята в багатьох країнах. Наш «Щедрик» відомий під назвою “колядка дзвонів” (Carol of the Bells, Ukrainian Bell Carol, Ukrainian Carol). Це те, чим ми, українці, повинні пишатися.\n«Щедрик» – це різдвяна історія маленького хлопчика, який знайомиться з найголовнішим святом на Землі, подорожуючи в часі із сучасного міста до стародавнього казкового села, де сірі будні розквітають барвистими фарбами радості — дорослі обертаються на дітей, а діти виростають та стають добрими людьми.\nНа створення фільму пішло 150 кг пластиліну та 100 кг солі. До команди, що чаклувала над пластиліновим “Щедриком” долучилися сини Олега Скрипки – Роман та Устим, які залюбки створювали пластилінових героїв.\nПро це написав Олег Скрипка на своєму офіційному Ютюб каналі.


Зеленський: слід готуватися до другої хвилі епідемії - FINBALANCE. Все про економіку та фінанси.\nЗеленський: слід готуватися до другої хвилі епідемії\nЛьвівщина десятий день лідирує за кількістю хворих на коронавірус. За останню добу там виявили 143 нові випадки, троє людей померли. Про це доповів прем’єр Денис Шмигаль на традиційній селекторній нараді щодо запобігання поширенню коронавірусу, яка відбулася під головуванням президента Володимира Зеленського, повідомляє прес-служба глави держави.\nЯк зазначається, уряд готує лікарні до другої хвилі епідемії. Зараз наявні ліжка для майже 30 тисяч хворих, а апаратів ШВЛ використовується небагато, "вони є в достатній кількості".


У Вінниці жінка звинуватила копів у знущаннях: “Хотіла перерізати горло, лише б не били” - Police Control\nУ Вінниці жінка звинуватила копів у знущаннях: “Хотіла перерізати горло, лише б не били”\nМешканка Вінниці Людмила Пондо розповіла про резонансну подію, що сталася з нею у відділку поліції. За її словами, вона зі своєю сусідкою пішла робити передачу у в’язницю до свого знайомого. Коли вона вийшла і зустріла двох своїх знайомих, то до неї підбігли невідомі люди, які звинуватили її в тому, що вона робить “закладки”, вирвали у дівчини рюкзак і, не пред’являючи жодних посвідчень, запхали в машину разом з її знайомими та повезли у відділення поліції, повідомляє 33 канал.\n“Запхали в машину і повезли у відділок на вулицю Довженка. По дорозі найбільш агресивний міліціонер ще бив мене по голові моїм мобільним телефоном. Наручники одягнули” – згадує дівчина зі сльозами на очах і стверджує, що в ході затримання їй виривали волосся жмутами.\n“Скориставшись тим, що поліцейські відволіклися, я стрибнула на підвіконня, схопила шматок скла, приставила до горла. Кричу: «Якщо не припините нас катувати, я зараз переріжу собі горло» Прийшов начальник. Мене заспокоїли. Але від болю і нервового зриву я втратила свідомість. Згодом поліцейські викликали мені «швидку». У лікарню приїжджав слідчий з того ж відділення – зафіксував травми.” – з жахом згадує дівчина.\n“Ввечері до мене додому приїхав наряд. Повезли в ізолятор тимчасового утримання в наручниках. В ізоляторі я провела три доби. Мене звинувачують у злісній непокорі і побитті трьох співробітників поліції! Слідчий і прокурор клопотали про арешт на два місяці, але суддя обрав домашній арешт. Втім, в поліції звернулися в Апеляційний суд, щоб мене арештували. 24 квітня було засідання. Я раніше не була судима. Моя офіційна заяву про побиття мене поліцейськими «зникла». Досі немає жодного розслідування”.\n“Я з маршрутки бачила, як один здоровань зі всієї сили смикав Людмилу за волосся, а інший тримав як ляльку і кидав з боку в бік” – розповідає Світлана Столяр, яка теж писала заяву в поліцію, але там тихо.\n“Наші співробітники відрекомендувалися, показали свої службові посвідчення, оглянули автомобіль підозрюваних. А жінка вчинила агресію до співробітників поліції і почала наносити їм удари. Один поліцейський після отриманих травм пішов на лікарняний. Тому наші співробітники згідно з Законом України про Національної поліції застосували до громадян заходи фізичного впливу та спецзасоби. Вже у відділенні чоловік розбив вікно в службовому приміщенні, а жінка погрожувала вчинити самогубство. Її оглянули лікарі. Вона перебувала у стані сильного наркотичного сп’яніння.” – повідомили в прес-службі обласної поліції.


Що чекає українців восени: рекордно дороге опалення, абонплата на газ і нові нормативи | Кактус - Файний гумор\nYou are here: Home / Суспільство / Україна / Що чекає українців восени: рекордно дороге опалення, абонплата на газ і нові нормативи\nУкраїнці вже через кілька місяців отримають перші платіжки за опалення, передає Ukr.Media. Грядущий сезон може виявитися рекордно дорогим для субсидіантів: скоротили тривалість сезону і нормативи, на які нараховується “знижка”. Крім того, згідно з меморандумом з МВФ, вже найближчим часом НКРЕКУ повинна ввести абонентську плату на газ.Щ о чекає українців в опалювальному сезоні 2017/2018.\nСубсидіантам доведеться платити більше\nУже в жовтні українцям прийдуть перші платіжки за опалення. Цей опалювальний сезон може виявитися рекордно дорогим в першу чергу для субсидіантів. Так, ще кілька місяців тому Кабінет міністрів прийняв рішення скоротити опалювальний сезон для українців, які самі опалюють свої будинки і квартири. Якщо раніше субсидія покривала витрати для таких сімей з першого жовтня по 30 квітня, цей опалювальний сезон стартує для них тільки 15 жовтня і закінчиться 15 квітня. Якщо включити опалення раніше або закінчити опалювальний сезон пізніше, за “зайвий” місяць доведеться платити без субсидії.\nКрім того, скоротилися і норми споживання, на які нараховується “комунальна знижка”. Наприклад, раніше субсидія покривала 5,5 кубів газу на опалення одного квадратного метра, зараз – всього п’ять кубів. Норматив споживання електроенергії скоротився з 65 до 51 кВт*год електроенергії (якщо електричне опалення), а на центральне опалення – з 0,0548 до 0,0431 Гкал тепла (якщо центральне опалення).\nСкорочення нормативів призведе до того, що держава буде менше витрачати на субсидії, впевнений екс-начальник Управління по зв’язках з громадськістю “Нафтогазу” Валентин Землянський. “Це призведе до зменшення субсидій. Соціальні норми скорочені, а субсидія покриває тільки соціальні норми. Крім того, це призведе до зростання оплати. Щось покриє субсидія, а решту люди повинні платити самі”, – пояснює експерт.\nУ той же час координатор житлових програм громадянської мережі “Опора” Тетяна Бойко впевнена: соціальні нормативи занадто високі і їх необхідно знижувати. Так, українці без субсидії в минулому опалювальному сезоні використовували в два рази менше газу для обігріву житла, відзначає експерт. Така ситуація пояснюється тим, що багато субсидіантів витрачали рівно стільки газу, скільки покривала субсидія, і не замислювалися про економію.\n“Одержувачам субсидій потрібно навчитися економити і думати про енергоефективні заходи в своєму будинку. Якщо це багатоквартирні будинки, то збиратися з сусідами, створювати ОСББ, брати” Теплий кредит “(для субсидіантів держава покриває 70 відсотків від тіла кредиту). Звичайно, добре діють і заохочення. Наприклад, монетизація залишку зекономленої субсидії (в цьому році ця сума символічна – до 700 грн)”, – пояснює Тетяна Бойко.\nЯк заявляють в Мінсоцполітики: основне подорожчання комунальних послуг вже позаду. Так, в березні цього року пройшов останній етап підвищення вартості електроенергії, а в жовтні минулого року, коли Кабмін підвищить тариф на газ до 6,879 гривні за кубометр, прем’єр Володимир Гройсман заявив, що це останнє підвищення в історії держави. “Ми розглянемо важливе рішення для нас і для держави – питання встановлення єдиної ціни на газ. Переконаний в тому, що ми в цьому питанні сьогодні поставимо крапку, і це буде остання зміна ціни на газ в житті нашої держави”, – сказав прем’єр.\nПравда, підвищувати вартість газу рано чи пізно доведеться, впевнені експерти. Так, діючий тариф прив’язаний до курсу гривні і вартості імпортного палива. Якщо в минулому році газ для України коштував приблизно 185 доларів, в бюджеті цього року закладено ціну на газ – 245 доларів за тисячу кубометрів. До слова, згідно з постановою Кабміну №90 від 21 лютого, тариф на газ повинні переглядати першого квітня та першого жовтня кожного року. При перегляді тарифу враховуватимуть середньомісячні показники цін на газ на німецькому хабі NCG (за півріччя) з урахуванням витрат на транспортування до українського кордону і входу в ГТС в перерахунку на офіційний курс НБУ, а також тарифи на транспортування, розподіл і націнку “Нафтогазу”. Якщо виявиться, що тариф, сформований за імпортним паритету, вище чинного не менше, ніж на 10%, ціни на газ переглянуть.\nВ інтерв’ю одному з телеканалів кілька місяців тому Володимир Гройсман підтвердив: на даний момент підвищувати тарифи уряд не планує. “Підвищення ціни на природний газ для українських громадян ми не підтримуємо. Ціни будуть залишатися в природних коливаннях ціни відповідно до інфляційних процесів в тому числі, тому якихось різких змін в ціноутворенні не відбудеться”, – зазначив Гройсман.\nНагадаємо, тарифи на електроенергію, воду і опалення визначає Нацкомісія в сферах енергетики і комунальних послуг (крек), а вартість блакитного палива визначає уряд. При цьому від ціни на газ залежать собівартості гарячої води і опалення. Так, якщо Кабмін підніме єдиний тариф на газ, то НКРЕКУ слідом підвищить вартість гарячої води та опалення.\nВартість холодної води в першу чергу залежить від цін на електроенергію, обсягів споживання і вартості робочої сили. Ростуть мінімальні зарплати – доводиться переглядати собівартість води. Наприклад, якщо українець витратив на холодну воду 100 гривень, в середньому 38,2 гривні піде на зарплати співробітникам місцевого “водоканалу”, 27,4 гривні витратять на світло (насоси працюють на електроенергії), 21,2 гривні – на банківські послуги, перевірку лічильників, 70 копійок – на погашення відсотків по кредитах, 4,5 гривні – на ремонт, 6,5 гривні – на амортизацію і 1,5 гривні на податки і збори.\nУкраїнська влада в меморандумі з МВФ взяла на себе зобов’язання розділити тариф на газ. Якщо рішення ухвалять, українцям будуть приходити дві платіжки – одна за газ як товар, друга – за розподіл і транспортування блакитного палива (так звана абонплата). Таке рішення відповідає європейським директивам і передбачено прийнятим законом “Про ринок газу”. Четвертого серпня члени Нацкомісії з питань госругулірованія в сфрех енергетики і компослуг (НКРЕКУ) зібралися для того, щоб схвалити проект зміни методики розрахунку “абонплати”.\n“Комісія визначає тільки 13% в структурі ціни на газ – витрати на транспортування і розподіл”, – пояснює глава НКРЕКУ Дмитро Вовк. Зараз українці платять за кожен кубометр блакитного палива 6,87 гривні. Чиновники пропонують розділити тариф – за кожен використаний кубометр платитимуть шість гривень + незалежно від обсягів споживання фіксовану суму (“абонплату”). При цьому Вовк зазначає: в постанові слово “абонплата” жодного разу не згадується, нововведення називають “платою за транспортування і розподіл”.\nБлизько 70% українських сімей використовують газ тільки для приготування їжі. Газова плита споживає в середньому 1,2 кубометра в годину. А пропускна здатність лічильника G1,6 – 2,5 кубометра. Лічильника з потужністю менше не буває. Тобто українець за старою методикою міг використовувати потужність в 1,2 кубометра, а платити як за потужність в 2,5 куба.\nУ новій методиці пропонують для всіх, у кого з газових приладів є тільки плита, вважати за потужністю не 2,5 кубометра, а 1,2 куба. Для прикладу, за старою методикою з лічильником G1,6 і газовою плитою довелося б в столиці платити “абонплату” в 29,3 гривні, за новою ще незатвердженою методикою – 11,48 гривні. Так, сім’я, яка витрачає п’ять кубометрів газу на місяць, зараз платить 34,3 гривні, а за новою методикою буде платити – 41,48 гривні (30 гривень за газ і 11,48 гривні “абонплати”).\nА ось для тих українців, які використовують газ для опалення, “абонплата” вигідна. Наприклад, власникам лічильника G4 рахуватимуть потужність в 4 кубометри на годину. У Києві з таким лічильником “абонплата” складе 38,2 гривні (без ПДВ). Так, зараз сім’я в столиці, яка спалює взимку 100 кубометрів газу на місяць, повинна платити 687 гривень, а після введення “абонплати” – 638,2 гривні.\nТеги комуналка опалення субсидії


Київ втомився ігнорувати українську мову | Новини на Gazeta.ua\nМосковська форма українських ...\nЩо мене дивує в людині, яку ...\nУ Козятині воєнний стан, а в ...\nКиїв втомився ігнорувати українську мову\nНаближаємося до "мовного консенсусу"\nМоже це щось сезонне, але Київ якось непомітно втомився ігнорувати українську мову. І на вулиці, і в закладах.\nМосковської традиційно багато, але її легко відкидають, зачувши українську. Молодь говорить грамотно, старші не цураються простого мовлення - суржику. Але й перші, й другі сприймають українську як буденність.\nЦе щось свіже.\nУ Києві приглушили той удаваний пуризм, який по факту був зброєю місцевих "русских" - послідовних мовних шовіністів. Вийнявши "русский" кляп із рота "простих мовців", ми почали отримувати істотну чисельну перевагу в багатьох точках міста.\nВийнявши "русский" кляп із рота "простих мовців", ми почали отримувати істотну чисельну перевагу в багатьох точках міста\nВідіграла свою роль успішна кампанія бруталізації мовних конфліктів, вітриною якої стала Лариса Ніцой. Пул "мовних скандалістів" насправді добре чула "друга сторона" і нам вдалося її переконати, що ми готові на радикальні дії. Вони розуміли, що їх жертвами стануть не власники ресторанів та супермаркетів, а наймані працівники - це ще страшніше. Бо самі себе ці шовіністи можуть захистити, а як захистити найманих працівників від асиметричних акцій "наймитів Ніцой"? Неможливо. І це підривало їх харизму в очах свого колективу. Це було і залишається для власників-шовіністів болючою проблемою. І вони "дали задню".\nРесторанний бізнес - камертон публічного мовлення. Певний театр, де відпрацьовуються комунікативні стереотипи, що рухаються далі - на вулицю і в офіси. Ну й багато інших чинників працює. Зокрема квоти на українську музику в ефірі fm-станцій. Фонове звучання української стало тотальним.\nВідчуваєш, що Київ вкотре хвилеподібно наближається до чогось такого, що соціологи назвуть "мовним консенсусом". Але цей "консенсус" поки що "по востребованию" - і тільки.\nПовернутися в український Едем заважають якісь невисловлені гріхи\nЗрештою роздягнутися і повернутися в український Едем заважають якісь невисловлені гріхи. І тяжкість їх кажись поза містом. В основному.


Жители Острога пытаются спасти памятные Заславские ворота | podrobnosti.ua\nЖители Острога пытаются спасти памятные Заславские ворота [ Редактировать ]\n24 июля 2012 12:03 по материалам: Подробности-ТВ 528\nЖители Острога пытаются спасти памятные Заславские ворота\nНа Рівненщині історики разом із селянами рятують пам'ятку 17-го століття - Заславську браму. Велика кам'яна споруда руйнується і стає небезпечною. У держбюджеті грошей на її реставрацію поки що немає. Тож громадські активісти разом із науковцями - взялися власноруч ремонтувати браму - на свій страх і ризик. Розповідає Інна Білецька.\nЩе кілька століть тому село Межиріч було містом. Поселення поблизу давнього Острога мало Магдебургське право і славилося своєю архітектурою. Заславська брама - стоїть на одному із в'їздів до міста. Востаннє її реставрували за радянських часів.\nСергій Кибкало, директор Острозького історико-культурного заповідника:\n- Незважаючи на те, що немає коштів - ми сьогодні хочемо відновити, зробити передаварійні роботи, щоб не допустити дальшої руйнації пам'ятки.\nСтан давньої споруди хвилює не лише істориків, а й місцевих жителів.\nМикола Губернюк, сільський голова Межиріча:\n- Наші то не лазять, бо знають і сваримось - не лізьте. Автобус привозить дітей - туристів, вони вилазять - заглядають. Брама в аварійному стані, прохід під брамою постійно відкритий. Може трапитися і аварійна ситуація, і завалити може у будь-який час.\nВідновлювати браму взялися громадські активісти. Роботи виконують під контролем реставраторів та істориків. Гроші - просять у спонсорів.\nМикола Бендюк, реставратор:\n- З цих кар'єрів брався камінь ще за часів князів Острозьких, будувався і замок, і всі фортеці, і в'їздна брама Заславська так само з цього самого пісковика, де ми і взяли зараз камінь, щоб утримати - зробити консерваційні процеси.\nДопомагають рятувати пам'ятку й самі селяни. Чоловіки приходять сюди по черзі. В заповіднику сподіваються, що їм вдасться повністю відтворити втрачені фрагменти брами. А історики переконані - така консервація допоможе зберегти споруду, доки в державному бюджеті знайдуться гроші на справжню реставрацію.\nІнна Білецька, Микола Василюк, "Новини", телеканал "Інтер", Рівненська область


Розчинники в інтернет-магазині інструменту Контакт Плюс\n25 - 412 грн. Ціна\nЗмивка старої фарби СП-6 "КОЛІС" 0,5 кг\nКод товару: РО-001\nКеросин ГАС очищений "КОЛIC" 0,4 л\nКод товару: РО-003\nОліфа Натуральна "КОЛIC" 0.4 л\nКод товару: ОН-001\nОН-001 ОН-002 ОН-003\nОліфа Оксоль "КОЛIC" 0.4 л\nКод товару: ОО-001\nОО-001 ОО-002 ОО-003\nПреобразовувач іржі Антикор 1л\nКод товару: РО-006\nРозпалювач КОЛІС 0,4 л\nКод товару: РО-007\nРозчинник 646 КОЛIC 0,4 л\nКод товару: РО-010\nРозчинник 647 КОЛIC 0,4 л\nКод товару: РО-012\nРозчинник 650 КОЛIC 0,4 л\nКод товару: РО-014\nРозчинник Калоша "КОЛIC" 0,4 л\nКод товару: РО-016\nРозчинник Сольвент А "КОЛIC" 0,4 л\nКод товару: РО-019\nРО-019 РО-020 РО-024\nРозчинник Уайт-Спіріт А КОЛIC 0,4 л\nКод товару: РО-021\nРО-021 РО-022 РО-023\nРозчинники та очищувачі призначені для роботи з фарбами, лаками та емалями. Розчинник є рідкою речовиною, що швидко випаровується. Склад може бути однорідним або представляти суміш кількох речовин. Найчастіше ця речовина застосовується під час проведення лакофарбових робіт. Використовується у випадках, коли барвники мають підвищену концентрацію. Хороший розчинник повинен легко змішуватися з фарбою до надання однорідного відтінку та стану. Його перевага в тому, що він не набуває прямої хімічної взаємодії з концентратом барвника.\nОчищувачі використовуються для зняття покриттів. Найчастіше – фарби, лаку, емалі. Завдяки його унікальному складу, вдається швидко та без особливих проблем залишити чисту поверхню. Це допомагає у випадках, коли було зроблено фарбування одним кольором, а потім потрібно було перефарбувати матеріал. Або ж, при неакуратному використанні фарби, коли вона потрапила на інші предмети чи площу.


Значення рибних страв у харчуванні - Сторінка 6 | Allref.com.ua\nГоловна /\tРеферати /\tХарчування, технології приготування страв /\tЗначення рибних страв у харчуванні\nЗначення рибних страв у харчуванні\nриби. На підігріту тарілку або блюдо кладуть гарнір, який поливають розтопленим маслом і посипають подрібненою зеленню. Збоку — порціонний шматочок припущеної риби, поливають її соусом, щоб зберегти соковитість риби і замаскувати поверхню, вкриту згустками білків.\nМожна на шматочки риби покласти скибочки лимона без шкірочки і насіння, варені білі гриби або печериці, шматочки консервованих крабів або ракові шийки. Картоплю для гарніру обточують бочечками, грушками, кульками.\nРиба з кисло-солодким соусом. Підготовлену рибу нарізують порціонними шматочками, укладають у сотейник або рибний казан під кутом 30е, додають ріпчасту цибулю, корені, сіль, спеції, воду або бульйон і припускають.\nДля приготування соусу борошно пасерують на вершковому маслі або маргарині, додають бульйон, в якому припускалась риба, пасероване томатне пюре, лимонну кислоту і варять до готовності. Потім кладуть перебрані й промиті родзинки, кип'ятять 3-5 хв і заправляють цукром.\nПеред подаванням у підігрітий баранчик овальної форми кладуть гарнір — картоплю варену або картопляне пюре, чи овочі варені. Гарнір поливають маслом і посипають подрібненою зеленню. Збоку кладуть гарячий шматочок припущеної риби, зверху рибу поливають кисло-солодким соусом\nСудак — 178/91 (щука, крім морської) — 198/91, короп — 186/91, сом (крім океанічного) — 182/91, окунь морський (випотрошений без голови) — 130/91, минтай — 186/93; з напівфабрикатів: судак — 118/91 (щука — 120/91, сом — 106/91, окунь морський — 107/91); із філе промислового виробництва: судак (щука, сом) — 99/91 або окунь морський — 97/91;цибуля ріпчаста — 4/3, петрушка (корінь) — 4/3 або селера (корінь) — 4/3, маса припущеної риби — 75; масло вершкове (маргарин столовий) — 4, борошно пшеничне — 2, томатне пюре — 5, кислота лимонна — 0,05; родзинки — 8/7, цукор — 1, вода або бульйон — 75, маса соусу — 50, гарнір — 150. В и х і д — 275. Судак або щука фаршировані (цілими). Рибу наповнюють фаршем, загортають у марлю або пергамент, перев'язують шпагатом (можна прикріпити з обох боків дві тонкі дерев'яні планочки, вирізані за формою і розміром риби) та укладають на решітку рибного казана спинкою догори. Рибу заливають водою або бульйоном на третину об'єму, додають петрушку, селеру, ріпчасту цибулю, сіль. Припускають рибу під закритою кришкою при слабкому кипінні 30-50 хв залежно від величини риби. За 5-Ю хв до готовності додають перець чорний і лавровий лист. Готову рибу трохи охолоджують, знімають планочки, марлю, витягують нитки. Для бенкетів рибу подають цілою або нарізують на порції (по одному шматочку) у вигляді кругляків, які до відпускання зберігають у гарячому бульйоні.\nПеред подаванням на підігріте блюдо (тарілку) кладуть гарнір — картоплю варену або картопляне пюре, овочі варені, поряд — порціонний шматочок риби. Гарнір поливають розтопленим маслом, а рибу — соусом томатним, томатним з овочами, сметанним. Страву прикрашають зеленню.\nСудак — 143/73 (щука, крім морської — 159/73); для фаршу: хліб пшеничний — 14, молоко або вода — 15, цибуля ріпчаста — 36/30, маргарин столовий — 7, яйця — 4, часник — 1/0,8, маса напівфабрикату — 125, петрушка (корінь) — 4/3 або селера (корінь) — 4/3, маса припущеної риби — 100, соус —\nПриготування страв і гарнірів із борошна


Вільнянська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 - Учням\nВівторок, 24.10.2017, 13:19\nЯкщо дитина страждає підвищеною тривожністю, навіть з найкращими намірами батьки можуть зациклитись на даній проблемі і, роблячи все можливе, щоб дитина не страждала, фактично посилити її занепокоєння. Це відбувається тоді, коли батьки, передбачаючи страхи дитини, невміло намагаються захистити її від них.\nЯк уже згадувалось вище, не слід повністю захищати дітей від факторів, які можуть викликати тривогу (обмеження повинні бути розумними). Але в той же час при перегляді сучасних телевізійних новин навіть здорові дорослі можуть відчувати хворобливу стурбованість. Тому зверніть увагу на те, який саме інформаційний контент споживає ваша дитина і в якій кількості. Ви можете вимкнути телевізор або принаймні дивитися його разом і обговорювати те, що ви бачите\n• Подумай, чим би хотілося займатися саме тобі. Обов'язково розмірковуй над тим, як здійснити свою мрію. Не зупиняйся на думці: "Я буду бізнесменом, у мене буде стільниковий телефон і Мерседес!".\n• Не старайся надходити туди, куди хочуть вступити твої друзі.\nПовір, ти знайдеш собі нових друзів, тим більше що ви будете займатися тим, що вам цікаво.\nРадимо Вам виконувати послідовно такі дії:\n1.Ознайомтесь з інформацією про світ професії і визначить сферу діяльності, яка вас цікавить;\n2. Вивчить самого себе, складіть уявлення про свої інтереси, здібності, нахили.\n3. З’ясуйте, чи немає у вас медичних протипоказань щодо обраної професії;\n4. Знайдіть можливість зустрітися з представником цієї професії і довідайтесь, в якому навчальному закладі можна одержати відповідну кваліфікацію;\n5. З’ясуйте, у спеціаліста центра зайнятості, чи користується обрана Вами професія попитом на ринку праці\nЯк розвинути увагу.\n4. Розвивайте в себе вольові якості — це сприяє й розвитку стійкості уваги. Змушуйте себе зосереджувати навіть тоді, коли цього робити не хочеться. Частіше додержуйтеся принципу «треба», а не «хочу». Починайте роботу 'з важкого і нецікавого, намагайтеся виконувати ті справи, які хочеться відкласти на потім, Чергуйте легкі й важкі справи, цікаві й нецікаві.\n5. Частіше вдавайтесь до різних ігор: шахів, головоломок, спортивних ігор.\n8. Будь толерантною особистістю. Толерантність ( від лат. Tolerans - терплячий) - терпимість до чужих думок і вірувань.


Вправи для обличчя від зморшок: за і проти.\nСьогодні дуже популярні різні напрямки фітнесу, серед яких і вправи для обличчя від зморшок . Вважається, що за допомогою такого ліфтингу можна прибрати друге підборіддя, запобігти появі зморшок, не знадобляться ні ін'єкції, ні інші апаратні процедури. Хто регулярно робить зарядку для обличчя, той зможе відтягнути наближення старості. Чи так це насправді? Ідея вправ для обличчя стара, як світ. Сьогодні фітнес для обличчя переживає своє друге народження. Що потрібно знати жінкам, які вирішили вдатися до його допомоги?\nТі, хто розробив вправи для обличчя від зморшок , провисання і інших вікових неприємностей, слідував простій логіці речей. Раз тренування для тіла дозволяють підтримувати фігуру і шкіру у хорошому стані тривалий час, чому б не спробувати робити те ж саме з обличчям?! Сьогодні можна знайти масу авторських методик фітнесу для обличчя, в тому числі відео для домашньої тренування. Тренуючи м'язи обличчя, можна підтягнути шкіру, яка безпосередньо прикріплюється до м'язів на відміну від тіла, де їх з'єднує жировий прошарок. Але чому тоді дорогі процедури популярні?\nПрихильники вправ для обличчя від зморшок наводять ще безліч доказів на користь такого ліфтингу обличчя:\n1. Завдяки вправам поліпшується кровообіг, обмін речовин в шкірі (вона краще насичується поживними речовинами). Значить, клітини продовжують виробляти колаген, через якого шкіра зберігає свою пружність.\n2. Поліпшується колір обличчя, з'являється здоровий рум'янець, тому що до м'язів і шкіри приливає кров.\n3. Регулярні тренування дозволяють підтягнути овал обличчя, лінія підборіддя стає більш чіткою.\n4. Через налагодження струму лімфи усуваються кола під очима.\n5. На повному обличчі зникають "круглі" щічки, худе обличчя, навпаки, стає більш округлим.\nСписок позитивних сторін ліфтингу можна продовжувати до нескінченності. Але у гімнастики для обличчя є і антагоністи.\nПротивники цієї методики омолодження стверджують, що шкіра обличчя надто ніжна, щоб її так "гвалтувати". Якщо на обличчі вже з'явилися зморшки, то вони стануть ще більш глибокими. Будь-яка методика омолодження може мати прямо протилежний ефект, якщо її виконувати неправильно. Єдине, що можна сказати з точністю: під впливом регулярних вправ для обличчя від зморшок риси обличчя дещо змінюються. Але з іншого боку, вікові зміни ще більш змінюють обличчя і не в кращу сторону.\nТі панянки, які ніколи не бачили, що являє собою фітнес для обличчя, відразу захочуть випробувати на собі (який же буде ефект ). Але як правильно займатися: по книжці, шукаючи поради на жіночих Форумах, у фітнес-центрах? Найкраще, звичайно, звернутися за допомогою до фахівців. Вправи вже стоять у розкладах деяких клубів. Інструктор підкаже правильність виконання вправ. Відповість на виникаючі питання.\nДеякі радять займатися кожен день, але якщо провести аналогію з м'язами тіла, то м'язи обличчя також повинні відпочивати. Досить: 3 рази на тиждень по 10-15 хвилин. Бажано робити гімнастику після нанесення крему, щоб поживні речовини надходили глибоко в шкіру. Щоб займатися фейсбілдингом, не потрібно мати ніяких додаткових пристосувань. Знадобиться лише дзеркало, щоб бачити обличчя і зручне місце для заняття. Тренування повинна приносити приємні відчуття. В області мімічних зморшок може відчуватися легка втома.\nПару місяців регулярних занять дають видимий результат. Але все залежатиме від стану шкіри та віку тренується. Рекомендований вік: після 25 років, коли з'являються перші вікові зміни. Накачати м'язи обличчя не можна, тому що м'язові волокна на обличчі дуже тонкі. Так що можна не побоюватися горбків на обличчі. Єдина умова тим, хто вирішив спробувати: не припиняти тренування. В іншому випадку особа швидко втратить свій тонус.