Поняття про операційну систему(3.3) — Фізмат Вікіпедія\nПоняття про операційну систему(3.3)\n(Перенаправлено з Поняття про операційну систему3.3)\nпереміщувати, відкривати, розгортати, згортати вікна та змінювати розмір;\nБазові поняття й терміни:\nопераційна система, інтерфейс користувача, файлова система, файл, каталог, шлях до файла, утиліти, драйвер. Хід уроку\n1 Організаційний етап. Актуалізація опорних знань\nОрганізаційний етап. Актуалізація опорних знань\nМи вже звикли до слів комп’ютер, програма, операційна система, текстовий редактор тощо. Закономірно виникають питання:\nНа попередніх уроках, розглядаючи інформаційну систему, ми більшу увагу приділяли апаратній складові. Сьогодні спробуємо з’ясувати, що входить до складу програмної складової інформаційної системи. Отже, яке програмне забезпечення потрібно встановити на ПК для повноцінної та комфортної роботи? (Нагадати галузі застосування - прийом «Мозковий штурм». Усі версії, ключові слова записуються на дошці, аналізуються та формулюються поняття.)\nЯк ми з’ясували, комп’ютер без указівок користувача (програми) не розв’яже жодної задачі. Фахівці створили багато програм для задач які виникають у різних сферах діяльності людей, їх сукупність утворює інформаційну складову інформаційної системи, яку називають програмним забезпеченням ПК. Завдяки програмному забезпеченню комп’ютери використовуються практично у всіх сферах нашого життя.\nСучасне програмне забезпечення різнопланове. Його умовно можна поділити на категорії: Системні програми призначені для підтримки функціонування комп’ютера і створення користувачеві зручних умов для роботи. До системних програм належать операційні системи, операційні оболонки, сервісні програми (утиліти) Прикладні програми призначені для розв’язування типових прикладних задач. Вони допомагають людині в різних сферах її діяльності. Найпоширеніші такі групи програм:\nТекстові, графічні й відео редактори – програми для створення й опрацювання текстів, графіки й відео.\nВидавничі системи – програми для виготовлення книжок чи іншої поліграфічної продукції.\nЕлектронні програми – програми для опрацювання числових чи текстових даних, наведених у таблиці.\nСистеми керування базами даних – програми для опрацювання структурованих великих обсягів даних з різноманітних галузей людської діяльності.\nСистеми автоматизованого проектування – програми для побудови креслень і керування процесом конструювання різних механізмів.\nНавчальні програми – програми для вивчення різних тем практично з усіх предметів.\nІнструментальні засоби, системи чи середовища програмування – засоби для створення програм користувачами на базі різних мов програмування: Бей сік, Паскаль, Сі тощо.\nПрограми для роботи в мережах.\nОпераційна система (ОС) – це набір програм, які призначені для забезпечення взаємодії усіх пристроїв комп’ютера й виконання користувачем дій над об’єктами: файлами, каталогами, дисками. Програми ОС розміщені на диску, який називають системним. Найважливіші з них ( так зване ядро ОС) автоматично заносяться в оперативну пам'ять комп’ютера після вмикання й тестування його пристроїв. Лише після цього користувач отримує доступ до інформації, яка міститься у файлах на дисках. ОС є багато: MS-DOC, OS/2, Unix, Linux, Microsoft Windows^ 9x, NT, XP,Vista. У MS-DOC дії над об’єктами виконують за допомогою команд, тексти яких треба вводити з клавіатури. Наприклад, щоб перейти на диск D: і переглянути кореневий каталог, потрібно вручну ввести дві команди – D:\_ i dir. Томе таку ОС характеризують як ОС з текстовим інтерфейсом. Інтерфейс – спосіб взаємодії користувача із системою. MS Windows та деякі інші ОС мають зручні графічні засоби взаємодії користувача із системою. Такі засоби називають графічним інтерфейсом користувача. Головним елементом графічного інтерфейсу сучасних ОС є вікно. У вікнах міститься різноманітна інформація про програми та дані, про диски, папки, розміщення файлів у папках, про засоби дії з об’єктами ОС. Кожному об’єкту ставиться у відповідність графічний значок (піктограма, іконка ). Назву папці чи файлу дає користувач, її можна змінювати. Ця назва стає підписом до відповідного значка. Значок є графічним представленням об’єкта. Щоб виконати дію над об’єктом, достатньо виконати дію над його значком. У класичному налаштуванні Windows щоб вибрати об’єкт, потрібно клацнути на його значок мишею. Щоб відкрити папку чи запустити програму, треба клацнути на її значок двічі тощо. Дерево каталогів є зручним засобом для навігації і відшукання об’єктів. Дії над об’єктами виконують за допомогою команд, зібраних у головному чи контекстному меню або зображених кнопками на панелях інструментів тощо.\nСклад операційної системи:\nБазова система введення/виведення – BIOS – незалежний від конкретної версії ОС набір базових команд, за допомогою здійснюється обмін даними між пристроями.\nФайлова система визначає структуру збереження даних на носії. Як правило, ОС працює з кількома файловими системами: FAT,FAT32,NTFS\nЗавантажене в оперативну пам'ять ядро операційної системи займає небагато місця, наприклад 20-80 Мбайтів. На диску резервується місце для файла підкачки який ОС використовує для тимчасового зберігання даних у разі потреби.\n1)\tЗабезпечення доступу до файлів на дисках;\n2)\tНалагодження діалогу між системою та користувачем;\n3)\tПідтримка одно- чи мультизадачного режиму роботи;\n4)\tПідтримка колективного використання комп’ютера;\n5)\tЗабезпечення ефективної взаємодії всіх пристроїв;\n6)\tЗахист і відновлення інформації.\nФайл (сукупність даних, записаних на зовнішній носій, що має власне ім’я)\nІм’я файла ( складається з двох частин – імені та розширення, які розподілені між собою крапкою)\nМаски імен файлів – запис для вибору (пошуку) файлів згідно із заданими критеріями для імен та типу.\nПриклади розширень імен файлів (exe, com, bat, txt, doc, xls, mdb, mp3, avi, pas, bas, dat, sys, bmp, giv, jpg).\nКаталог ( спеціальний файл, у якому реєструються інші файли, а також каталоги, вкладені в цей каталог).\nІєрархічна структура файлової системи.\nШлях до файла – це рядок, який вказує розташування файла.\nПоточний каталог (каталог, з яким у цей момент працює користувач)\nОкрема операційна система зазвичай може виконуватись на обмеженому переліку обладнання, яке забезпечує потрібні їй механізми. Сучасні універсальні (і не тільки) операційні системи зазвичай вимагають апаратної підтримки наступних механізмів: •\tпідтримка сторінкового поділу оперативної пам'яті з можливістю апаратного захисту сторінок від модифікації даних окремими задачами (процесами); •\tпідтримка захищеного режиму виконання процесора (режиму ядра ОС), який передбачає можливість виконання операцій процесора по управлінню обладнанням системи, при цьому спроба виконати подібну операцію в прикладній програмі блокується апаратно.\nБезпека ОС базується на двох ідеях: 1.\tОС надає прямий чи непрямий доступ до ресурсів на кшталт файлів на локальному диску, привілейованих системних викликів, особистої інформації про користувачів та служб, представлених запущеними програмами; 2.\tОС може розділити запити ресурсів від авторизованих користувачів, дозволивши доступ, та неавторизованих, заборонивши його. Запити, в свою чергу, також діляться на два типи: 1.\tВнутрішня безпека — вже запущені програми. На деяких системах програма, оскільки вона вже запущена, не має ніяких обмежень, але все ж типово вона має ідентифікатор, котрий використовується для перевірки запитів до ресурсів. 2.\tЗовнішня безпека — нові запити з-за меж комп'ютера, як наприклад реєстрація з консолі чи мережеве з'єднання. В цьому випадку відбувається процес авторизації за допомогою імені користувача та паролю, що його підтверджує, чи інших способів як наприклад магнітні картки чи біометричні дані. На додачу до моделі дозволити/заборонити системи з підвищеним рівнем безпеки також слідкують за діяльністю користувачів, що дозволяє пізніше дати відповідь на питання типу «Хто читав цей файл?»\nОтримано з http://group.fizmat.tnpu.edu.ua/index.php?title=Поняття_про_операційну_систему(3.3)&oldid=17118\nЦю сторінку востаннє змінено: 12:37, 13 грудня 2011.


30 років тому цього дня відбулося перше засідання першого скликання Верховної Ради України – Погляд\n30 років тому цього дня відбулося перше засідання першого скликання Верховної Ради України\n30 років тому відбулося перше засідання Верховної Ради УРСР дванадцятого скликання, яке пізніше стало першим скликанням Верховної Ради України.\nСаме парламент відігравав ключову роль у часи найбільших викликів, які були перед Україною, заявив в інтерв’ю Радіо Свобода голова Верховної Ради Дмитро Разумков.\n«Історія українського парламентаризму достатньо молода, якщо ми порівняємо з іншими парламентами світу, де вона вже сторіччями спостерігається. В нас інша ситуація. Розвивався український парламент достатньо стрімко. Іноді в позитивному, іноді не завжди у позитивному сенсі. Це теж правда. Як у будь-якої інституції, були моменти успіху, були і поразки, були і помилки. І це лягає на плечі всіх народних депутатів усіх скликань Верховної Ради України», – сказав спікер.\nВін також заперечив, що роль українського парламенту знівелювалася за ці роки.\n«Це, мабуть, не вперше і не востаннє, коли говориться про те, що якась роль української Верховної Ради нівелюється. Але, як показувала історія нашої держави, саме у ключові моменти, в найбільші виклики, які були перед нашою країною, парламент відігравав ключову роль. Парламент завжди був балансуючим інструментом, не лише законодавчим, але й балансуючим», – заявив Разумков.\nЗа його словами, Верховна Рада відображає все українське суспільство, «з його плюсами і мінусами, з досягненнями, з вадами, з політичним баченням, соціальним статусом».\n15 травня 1990 року відбулося перше засідання Верховної Ради УРСР дванадцятого скликання, яке пізніше стало першим скликанням Верховної Ради України. Народні депутати того скликання ухвалили Декларацію про державний суверенітет України й Акт проголошення незалежності держави.\n@2020 - Всі права збережно. Аналітична агенція "Погляд". При цитуванні і використанні будь-яких матеріалів необхідно розмістити гіперпосилання не нижче першого абзацу на «pogliad.com», Матеріали з позначкою «Реклама» та «PR» публікуються на правах реклами, відповідальність за їхній зміст несе рекламодавець. Email для зв'язку з редакцією - pog[email protected]


1.3.2. Вплив ціни і вартості робочої сили на зайнятість\nЯк ми вже бачили, розглядаючи «хрест Маршала», від ціни робочої сили, яка є головним елементом економічного (ринкового) механізму, залежать і попит, і пропозиція робочої сили. Ціна робочої сили є грошовим виразом фонду життєвих благ, необхідного для відтворення робочої сили. Це — та сума грошей, яку найманий працівник отримує за виконану роботу. На практиці ціна робочої сили відхиляється від її вартості (на 30—60 % нижче). Вартість робочої сили визначає роботодавець, який не тільки сплачує заробітну плату, а й несе значні витрати, пов’язані із законодавчо встановленими нормами виробництва, відрахуваннями до державного бюджету, підвищенням кваліфікації, поліпшенням умов праці та ін.\nВ Україні колишнє Міністерство статистики 29 травня 1997 р. розробило і затвердило методику визначення вартості робочої сили згідно з міжнародним поняттям цієї економічної категорії. Вартість робочої сили відповідно до вказаної методики визначається за такими складовими:\nпремії та нерегулярні виплати;\nзаробітна плата в натуральній формі, пільги, послуги;\nдопомога в натуральній і грошовій формі;\nвитрати на робочу силу, не віднесені до інших груп.\nЗвідки ж беруться кошти на вказані цілі? Пригадаємо, що робоча сила — не тільки особистісний фактор виробництва, але і єдиний товар, здатний створювати додаткову вартість, доходи від якої покривають усі ці затрати.\nВ умовах вільної конкуренції зміна в ціні робочої сили внаслідок невідповідності попиту і пропозиції, як правило, відбувається негайно. У таких випадках нерідко її ціна буває навіть нижча за фізіологічний мінімум, що призводить до неспокою і соціальних вибухів. Тому цей показник постійно знаходиться в полі зору державних органів: законодавчо встановлюються науково обґрунтовані критерії мінімальної заробітної плати, яка має дорівнювати прожитковому мінімуму.\nРинкова вартість робочої сили має тенденцію до зростання. Це відбувається тому, що потреби людини постійно розширюються. З часом до них все більше включається як товарів традиційного попиту, так і нових — товарів довгострокового користування. Наприклад, нещодавно такі речі, як холодильник, телевізор, відеомагнітофон, комп’ютер та інші відносили до предметів розкоші. Але з часом вони стали необхідними в побуті й мають розглядатись як речі, потрібні для відтворення робочої сили на даному етапі розвитку суспільства. На підвищення вартості робочої сили впливає зростаюча жорсткість стосовно умов праці та її організації, що потребує чималих коштів.\nІ лише такий чинник, як продуктивність праці (і взагалі продуктивність) дасть змогу знизити вартість робочої сили за рахунок того, що підвищення продуктивності праці зменшує вартість життєвих благ. Оскільки для наймача корисність використання робочої сили та її вартість становлять величини, що постійно зіставляються, то йому слід створювати такі умови для наймання працівників, в яких корисність праці працівників зростала б швидше, ніж вартість робочої сили. А шлях цьому такий — за рахунок поліпшення якості робочої сили та інтенсивності праці, втілення новітніх технологій і високопродуктивного устаткування підвищувати загальну продуктивність виробництва.\nРозглянемо ціну робочої сили (заробітну плату) працівників з позицій її ефективного застосування. Нерідко доводиться чути від працівників, що їм «недоплачують» за роботу, і навпаки, від підприємців, що вони «переплачують» за роботу працівникам. Кожен з них по-своєму правий, бо підходить до цього питання зі своїх позицій. Працівники оцінюють заробітну плату через призму того, що їм потрібно, хоч і немає єдиного стандарту цієї «потреби». Вцілому кожен хоче отримати більшу заробітну плату.\nЗ позицій підприємця теж все зрозуміло. Підприємства і фірми, з якими він співпрацює, з об’єктивних або суб’єктивних причин підвищують коштовність продукції, якими користується дане підприємство (газ, паливо, електроенергія, комплектуючі, ремонтні послуги тощо). Підприємець розглядуваного підприємства не може підвищити ціну на свою продукцію без втрати її конкурентоспроможності, а тому утримує заробітну плату працівників на якомусь рівні, не допускаючи зниження рівня прибутку.\nЯка ж заробітна плата — ціна робочої сили — буде не «заниженою», не «завищеною», а ефективною?\nВідомо, що продуктивність окремого працівника змінюється в часі під впливом різних обставин. Але головною передумовою теорії ефективної заробітної плати є підвищення продуктивності працівників завдяки високому рівню оплати праці. Для слаборозвинутих країн високий рівень зарплатні — це краще харчування і вища інтенсивність праці. Так, зростання калорійності їжі у сільськогосподарських працівників Сьєра-Леоне на 10 % збільшує їх продуктивність на 3,4 % [10, с. 157].\nУ розвинутих країнах вищий рівень зарплатні, по-перше, знижує плинність кадрів, по-друге, дає можливість дозволити вибірковість під час найму працівників. Зростання оплати праці — це, з одного боку, підвищення витрат наймача на робочу силу, а з другого — додатковий дохід за рахунок вищої продуктивності праці. У такому випадку ефективне збільшення заробітної плати спостерігатиметься тоді, коли на 1 % її приросту буде не менше 1 % приросту виробництва продукції.\nТаким чином, ефективна заробітна плата встановлюється роботодавцем в тій крапці, де еластичність виробництва по заробітній платі не менше 1.


Знайомства для дорослих і велелюбних на Вамдам.рф Ласкаво просимо на реальний сайт знайомств для дорослих! Тут вас чекають нові любовні зустрічі, нові друзі і романтичні та близькі побачення, а може бути і нова особисте життя, яке почнеться зі знайомства з тим самим дивним людиною, якого ви давно шукали, але ніяк не могли знайти.\nЯк відновити сторінку в однокласниках після видалення By Admin | 12.11.2013 От не давно я писав про те як видалити свою сторінку «Профіль» в однокласниках. І я обіцяв написати ще «Як відновити сторінку в однокласниках після видалення ».\nОднокласники повна версія як перемкнути 3rg.ru\nОдноклассники повна версія Однокласники налаштовані так, що коли заходиш на сайт, ця соціальна мережа автоматично перенаправить Вас на мобільну версію сайту. Це дуже зручно, так як мобільна версія соціальної мережі однокласники дозволяють швидко і комфортно працювати на мобільному телефоні, смартфоні, планшеті.


США вимагатимуть від усіх прибуваючих тест і проходження карантину | Chas.News\nСША вимагатимуть від усіх прибуваючих тест і проходження карантину\nПрезидент Байден своїм указом посилив карантинні вимоги\nChas News15:27 22 січня\nПрезидент США Джо Байден підписав новий указ. Він вимагає від усіх мандрівників пройти тестування на коронавірус перед вильотом та продемонструвати результат ПЛР-тесту після прибуття. Туристам також доведеться піти на карантин.\n«Крім носіння масок, всім, хто вилітає до Сполучених Штатів з іншої країни, необхідно буде пройти тестування, перш ніж вони сядуть в літак, перед вильотом і пройти карантин після прибуття в Америку», — сказав чинний американський лідер.\nНаразі політик підписав вже 10 указів і рішень, які спрямовані на боротьбу з пандемією COVID-19. Тепер в Штатах всі мають обов'язково носити захисні маски у громадському транспорті та на території федеральних установ.\nБайден запустив й програму з розповсюдження вакцин проти COVID-19 через аптеки. Також голова Білого дому планує у перші 100 днів каденції вакцинувати близько 100 млн громадян країни.\nЗа словами лікаря-інфекціоніста Ентоні Фаучі, вже незабаром нові інфекції можуть вийти на плато, пише видання.\n«Ми приділяємо цьому дуже пильну увагу в наших альтернативних планах, якщо нам коли-небудь доведеться модифікувати вакцину. Але прямо зараз, судячи за наявними у нас звітами... здається, що вакцини, як і раніше, будуть ефективні проти них», — говорить медик.\nChas News повідомляв, що Байден хоче продовжити ядерний договір з Росією.\nПлан Байдена. Один робочий день – одна тема\nКоронавірусСШАДжо БайденСвітДержавна служба


Деякі товари у гіпермаркеті “Епіцентр” у Тернополі не відповідають вимогам | Тернопільські гарячі новини\nДеякі товари у гіпермаркеті “Епіцентр” у Тернополі не відповідають вимогам\n10:46 | 26 січня 2018\nУ Тернополі спеціалісти Управління захисту споживачів перевіряли електротовари у гіпермаркеті “Епіцентр”.\nЗокрема, агрегат повітряно-опалювальний «Термія» моделі АО ЄВО 2,0/0,1 РТС не відповідає вимогам ДСТУ. В інструкції немає інформації щодо використання цього пристрою дітьми до 3 років, дітьми від 3 до 8 років.\n– Окремі частини цього виробу можуть бути дуже гарячими і спричинити опіки. Маркування на приладі не довговічні і не легко розпізнавані. Корпус нагрівального елемента не тривкий до займання та поширенню вогню, – повідомляють на сайті Держспоживслужби.\nМультиварка REDMOND модель RMC-M4526 також не відповідає вимогам. Цей прилад можуть використовувати діти віком від 8 років і старше, якщо вони перебувають під наглядом дорослих. Інформація з техніки безпеки повинна бути розміщена на початку інструкції.\nГоловне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області надало припис ТОВ «Епіцентр К» щодо припинення реалізації цих товарів.


«Орлятко» приймає незвичайних гостей. Липень 2012 р. — Трудовая Слава\n«Орлятко» приймає незвичайних гостей. Липень 2012 р.\nВладимир 27.07.2012 10.05.2014\n«Орлятко» приймає незвичайних гостей\n22 липня позаміський заклад оздоровлення та відпочинку «Орлятко» відчинив свої двері для незвичайних гостей - волонтерів Корпусу Миру США і студентів із різних куточків України. З головою районної ради Євгеном Жуком і депутатом обласної ради Сергієм Федченком ми відвідали табір, щоб дізнатися, як почуваються гості на Борівщині.\nВ очі одразу кинувся незвичний одяг учасників табору - в ньому вони були схожі на римлян. Потім нам пояснили, що головна тема їхнього табору - історія Римської імперії. Кажуть, якщо людина не знає історію, вона не має майбутнього. Тож усі учасники протягом тижня намагатимуться якомога більше дізнатися цікавих історичних фактів, братимуть участь у різних дебатах, пропагандах, і навіть готуватимуть їжу за стародавніми рецептами, щоб поринути в атмосферу минулих віків.\n-Добре знаючи історію, можна вплинути на майбутнє, - говорить Аліна - учасниця і помічниця організаторів табору. Цього року вдруге організовано табір, у якому і волонтери, і студенти вчаться ораторському мистецтву, розвивати свої лідерські якості, працювати в команді. Для студентів - це гарна нагода поглибити знання англійської мови, для волонтерів - поспілкуватися, дізнатися більше про країну, в якій вони живуть і працюють на даний час. У минулому році такий табір було організовано в Херсонській області, ми вивчали історію Древньої Греції. Це було настільки цікаво й вражаюче, що в цьому році доклали всіх зусиль, щоб табір знову працював.\n-Я згоден із Аліною щодо того, якщо ми знатимемо історію, ми зможемо робити висновки на майбутнє, - приєднався до розмови Олександр із м. Полтава. - Я теж був учасником табору в минулому році, і радий, що зміг узяти участь у цьому таборі. Крім того, що ми отримуємо цінний досвід і знання з історії, ми добре відпочиваємо, займаємося спортом, ходимо купатися на річку. Насолоджуємося красивою природою, чистим повітрям Борівщини.\nПоділилася своїми враженнями Людмила, яка приїхала з м. Рівне:\n- А я вперше в такому таборі. Мета мого приїзду - отримати ґрунтовніші знання англійської мови. Я багато подорожую, була в Греції, Італії, Німеччині, Швеції, навчалася в Литві. Знання іноземних мов (німецької, литовської, грецької, англійської) допомагає мені спілкуватися, під час подорожі в різні країни почуватися більш упевнено.\nРадий зустрічі і спілкуванню зі своїми земляками волонтер Корпусу Миру США Блейклі Нефф, який вже більше року працює й живе в Боровій:\n- Дуже добре, що табір організовано в Борівському районі. Мені тут дуже подобається, і хотілося, щоб і мої земляки побачили цю красу природи, познайомилися з місцевими мешканцями, покуштували українські страви. Для багатьох американців національна кухня України є дещо незвичною, але харчуванням всі задоволені. Взагалі все в таборі на високому рівні, за це велика подяка і організаторам табору, і всім працівникам ПЗОВ «Орлятко».\nКое-кто любит проводить время в лагерях или пансионатах, а кто-то отдаст предпочтение более индивидуальному и персональзированному отдыху. Но каждый под себя может выбрать горящие туры со скидкой от skidochnik.com.ua: экскурсионные туры в "Украинской Швейцарии", отдых в пансионатах на Азовском море, индивидуальные номера в отелях Карпат, эксклюзивный тур для влюбленных и любящих Париж-Люксембург-Амстердам, отдых на двоих в оздоровительном комплексе на Черном море и многое другое со скидками от 25 до 90%!\nПрограма здешевлення вартості іпотечних кредитів для будівництва доступного житла. Липень 2012 р.\nПроведення спеціальної перевірки в органах державної влади


ПОДВИГ СОЛДАТ і ЖУРНАЛІСТІВ\nScoolByLife » Культура, мистецтво, історія » ПОДВИГ СОЛДАТ і ЖУРНАЛІСТІВ\nВ історії ставропольської журналістики є два чудових імені - Володимир Григорович Гнеушев та Андрій Лаврентійович Попутько, які вчинили воістину журналістський подвиг.\nОбидва вони учасники Великої Вітчизняної війни, з того самого покоління, яке розгромило фашизм і відстояло свободу нашої Батьківщини і всієї Європи. Війна для В.Гнеушева і А, Попутько не абстрактна поняття - вони відчули її у всіх проявах, дійшовши до самого Берліна, отримавши не одне поранення, а вже потім нагороди Батьківщини. І, коли стали журналістами, описали події 1942-1943 років в горах Кавказу так достовірно і точно, з такими приголомшливими деталями, ніби самі брали участь у цій захмарною смертельній сутичці з ворогом.\nЗ тих пам'ятних днів пройшло більше 67 років. Тоді в горах Кавказу йшли запеклі бої Червоної Армії з німецько-фашистськими захватчікамі.А першого видання книги В.Гнеушева і А.Попутько «Таємниця Марухского льодовика» 47 років. У ній безпосередні документальні розповіді, що розповідають про подвиг радянських солдатів, що не пустили окупантів до Чорного моря.\nВзагалі-то ця книга - підсумок багаторічних пошуків журналістів. А на початку були газети. Пам'ятаю в 1962 році з'явилися перші публікації в обласних виданнях Карачаєво-Черкесії, а потім в крайових газетах «Ставропольська правда» і «Молодий ленінець». Такі ж повідомлення були опубліковані і в газетах сусідніх кавказьких республік, а пізніше практично майже у всіх обласних і республіканських газетах Радянського Союзу. Журналісти писали, що сильне танення льоду жарким літом 1962 на Марухском льодовику стало причиною того, що країна і світ почули ще одне відлуння Великої Вітчизняної війни.\nЧабан Мурадін Кочкаров з селища Хасаут-Грецька Зленчукского району виявив в Марухском льодовику, що відкрився від снігу, сотні осередків і в них вмерзлі в лід тіла людей в радянській і фашистській формі, патрони, гранати, міни, снаряди та інші сліди війни.\nУ 1942 році тут відбувалося велика битва за Кавказ. Німецько-фашистське командування мало намір захопити Закавказзі. Воно направляло свої армії до Чорноморського узбережжя через перевали Головного Кавказького хребта, прагнучи опанувати долинами Грузії, Абхазії, Вірменії, дістатися до Бакинської нафти. Проти ворога встала вся Кавказька земля - Марухскій, Клухорський, Наурського і Санчарскій перевали. І як точно зауважив пізніше поет Олександр Екімцев у своїй поемі «Фронт над хмарами»\nКожен гірський перевал,\nНемов брат за брата,\nУ бій відчайдушно вступав,\nЩо ж сталося тоді в цих місцях і як на інформацію про ці події вийшли журналісти?\nАвтори нарисів про Марухского епопеї на самому початку мали скупу інформацію про знахідки в горах і такі ж скупі відомості з державних установ. Але в результаті багаторічних іccледованій десятків і сотень документальних публікацій про Велику Вітчизняну війну, листів самих учасників битв, В. Гнеушев та А. Попутько вийшли на таких солідних авторів, як Герой Радянського Союзу, журналіст Сергій Борзенко і колишній Командувач Закавказьким фронтом генерал Іван Володимирович Тюленєв . З їхніх публікацій вони добули чимало відомостей загального характеру, що показують обстановку на фронтах в горах Кавказу і на підступах до Чорноморського узбережжя. Знайомлячись з «Кавказькими записками» Віталія Закруткін, відомого письменника і учасника оборони Кавказу, журналісти отримали вихідну інформацію, наприклад, про подвиг захисника Марухского перевалу Шаріпов Васікова, а потім, доповнивши ці матеріали спогадами родичів і друзів бійця, архівними документами, відтворили картину бою і героїчної загибелі бійця в нарисі «За Шаріпов Васікова вогонь!». І таких прикладів, коли копітка розслідувальної робота журналістів давала шукане, можна навести чимало.\nОдним з найважливіших джерел інформації, які були використані при проведенні журналістського розслідування, з'явилися архіви.\nПочавши з газетних публікацій, автори потім повідали країні про сутичці в горах, абсолютно не схожою на всі інші битви Великої Вітчизняної війни, але рівною за своїм значенням Сталінградській битві, в трилогії «Таємниця Марухского льодовика», «Партизанський заслін», «Подих лавин» , які витримали 6 видань в Ставрополі і в Москві.\nГазетні публікації та книги В.Гнеушева і А.Попутько стали основою для увічнення пам'яті полеглих. Коли їдеш в гори, в Домбай, наприклад, то у Карачаєвська відкривається погляду і для відвідування музей-пам'ятник захисникам Кавказьких перевалів.\nУ 60-70-х роках минулого століття в Карачаєво-Черкесії на кошти молоді був створений грандіозний меморіал захисникам перевалів Кавказу, були здійснені сходження до найдальших гірських вершин, і на них і сьогодні стоять десятки пам'ятників, встановлених юними патріотами з усієї країни. Це було зроблено в рамках загальносоюзного руху «Ніхто не забутий, ніщо не забуте!» На цьому виховувалися мільйони молодих патріотів Вітчизни.\nЯк відомо, все нове, - це добре забуте старе. Ми знаємо, що в 30-80-х роках минулого століття наша держава накопичила величезний досвід патріотичного виховання, і в цьому відношенні, як бачимо, ЗМІ були не тільки колективним пропагандистом і агітатором, але також і колективним організатором. Переконливим доказом цього є документальне оповідання В.Гнеушева і А.Попутько «Таємниця Марухского льодовика», яке стало потужним поштовхом для широкого патріотичного руху серед населення всього Північно-Кавказького регіону.\nІ сьогодні з'явилася надія на відродження патріотичної тематики в засобах масової інформації, активізації творчого потенціалу журналістів, письменників, дослідників, діячів науки. Встала, як кажуть, на весь зріст проблема видання таких книг, як нещодавно вийшло в Москві, приголомшливе своєю щирістю і прямотою розповідь професора Наталії Олексіївни Нарочницької «За що і з ким ми воювали». Добре було б і у нас в краї перевидати книгу В.Гнеушева і А.Попутько «Таємниця Марухского льодовика», щоб сьогоднішня молодь і майбутні покоління знали і пам'ятали про подвиги не тільки солдат, а й журналістів.\nОдного з авторів цієї чудової книги Андрія Лаврентійовича Попутько, на жаль, вже немає в жівих.Пусть земля йому буде пухом, вічна слава воїну і журналісту, котрий віддав життя Отечеству.А з Володимиром Григоровичем Гнеушева ми, слава Богу, часом общаемся.Правда, по телефону.Он живе тепер далеченько, в Москве.Доехать за нинішніми «турботливим» часів ні мені, ні йому, як захиснику Вітчизни, не по карману.Недавно говорили про сьогоднішній життя-битье.На мої запитання він, як завжди, відповів віршами:\nНа руїнах РОСІЇ\nЦей будинок, призначений на злам,\nДе нещодавно звалилися паркани,\nПідпалюють недруги колом\nІ розносять на шматки мародери.\nТак, пора, напевно, визнати,\nЩо сини землі своєї рідні,\nРозучившись справа розуміти,\nПогано ми служили для Росії!\nТому й мучимося тепер\nВід несберегаемого даху над головою,\nЩо на серці глухо від втрат,\nПусто від засилля чужого!\nІ вже ледь-ледь дихаючи,\nВсе ще володіє нами\nХовається і бідкається душа,\nНемов зганьблений прапор!\nЩо може бути спільного між американським трилером, зниклим «кукурудзником» і містичної загибеллю радянських туристів?


Constants are changing - May 31st, 2012\nCurrent Location:Czech Republic, Středočeský kraj, Prague, ŽižkovСьогодні кінець фіскального року. Завтра принаймні з півтора десятки людей що я знаю особисто, не вийдуть на роботу. ( Read more...Collapse )Posted via LiveJournal app for iPad.Tags: how i feel\nCurrent Location:Czech Republic, Středočeský kraj, Prague, ŽižkovНаступними вихідними їдемо в Дрезден. Широкому загалу це місто зазвичай відоме бомбардуванням весною 1945го; в СНГ - по автобусних турах Прага-Дрезден, щоб за день "і Німеччину подивитися" ггг))Але головна причина його відвідати- дрезденська галерея, котра входить в ТОП-20 галерей Європи, і має доволі пристойну колекцію класичного зображувального мистецтва. Враховуючи що знаходиться вона непристойно близько до Праги (150-180км), я і досі не розумію як я її не відвідав. Тим більш з наст.року зачиняється на реконструкцію. Друга причина, котра підштовхнула їхати саме зараз, а не пізніше цього року- є акційна можливість набити багато поінтів на рахунок програми лояльності Club Carlson (мережа готелів Radisson і афілійованих брендів). В фіналі має бути достатньо поінтів для до 5 бонусних ночей в Radisson. Оскільки в Україні залізниця- гаряча нині тема- обов'язково зверну увагу і на поїзд, котрим ми їхатимемо:)))Posted via LiveJournal app for iPad.Tags: travel, Дрезден, Німеччина\n(no subject) — 5 commentsДрезден — 10 comments


Як отримати безкоштовну консультацію лікаря: контакт "гарячої лінії" МОЗ | Новости\nПід час дії воєнного стану в Україні громадяни можуть отримати безкоштовну медичну онлайн-консультацію. Міністерство охорони здоров'я нагадало, що національний контакт-центр відомства надає такі послуги в умовах війни. Про це повідомляє Українська правда.\nФахівці, які працюють на "гарячій лінії" контакт-центру, надають різну допомогу.\n"Від консультації щодо догляду за новонародженою дитиною, запиту про аналоги препарату до питань про те, що робити у разі високого тиску та симптомів, що вказують про підозру на інфаркт",-йдеться у повідомленні.\nОтримати безоплатну онлайн-консультацію можна, звернувшись за номером: 0-800-60-20-19.\nЗагалом до роботи на "гарячій лінії" у контакт-центрі МОЗ залучені 48 медпрацівників різних спеціальностей, які можуть надати поради та рекомендації щодо лікування.\n#медична_допомога #лікарі #україна


Річний цибуля – твій модний образ. Состаляем ідеальні комплекти для спекотного сезону! - uaGames\nдодому Різне Це цікаво Річний цибуля – твій модний образ. Состаляем ідеальні комплекти для спекотного сезону!\nРічний цибуля – твій модний образ. Состаляем ідеальні комплекти для спекотного сезону!\nРічний цибуля – це не просто набір одягу по сезону. Це скоріше підбір нарядів і аксесуарів, створюють креативний спосіб. Ми знаємо все про те, як зробити вас модними і обов’язково розповімо вам про це!\nЯк підібрати свій річний цибуля? Раз вже ми визначили, що елементи одягу повинні відповідати один одному і легко компонуватися, значить, пора вирушати в магазин або діставати наявні наряди з шафи в пошуках ідеальних пар!\nДовга спідниця + блузка\nКласичний дует цей актуальний як ніколи. Цього літа в тренді образ романтик. Його можна створити за допомогою довгої спідниці до підлоги (підійде плісирована тканина) і тонкої облягає кофтинки з трикотаж з V-подібним вирізом. Даний комплект підкреслить твою жіночність. Підбери спідницю веселенького забарвлення. Це може бути тканина з принтом, наприклад, в дрібну квіточку. Верх бажано використовувати однотонний. До такого набору взуття можна надіти легкі сандалі на низькій підошві з переплетеннями або ж туфлі-човники на невеликому каблучку. Подібний наряд універсальний і може з успіхом використовуватися для роботи і відпочинку. Одягніть до спідниці короткий топ, відкриває живіт і легкі сланці, і ти можеш відправлятися на пляж. Черевички на тонкій шпильці і закритий трикотажний гольф з коротким рукавом до довгої спідниці – відмінний варіант для офісу.\nКофточка або плаття з рукавами буффами\nМода на пишні рукави знову повертається! А це означає, що у твоїй шафі обов’язково повинні висіти сукні та кофти з таким Фасоном. Він дозволяє зробити верх наряду більш об’ємним і підкреслити витончену талію і спокусливі стегна. Блузку рекомендується одягати з прямими приталеними спідницями.\nКостюм – піджак + шорти\nТільки на перший погляд це поєднання здається безглуздим. Запевняємо вас, що практичність і стильність цієї пари речей просто зашкалює. Шорти в цьому випадку підбирають довжиною до середини стегна. Широкі і об’ємні вони, швидше, схожі на спідницю. Піджак при цьому приталений і подовжений, на ньому можна використовувати елементи декору у вигляді брошок або шийні хустки.\nВідмінний варіант для того, щоб виглядати стильно і при цьому відчувати себе зручно. Як правило, тканина для пошиву вузьких штанів еластична і чудово тягнеться. Брюки не будуть м’ятися, і візуально підтягнутий вашу фігуру. Їх можна надіти на роботу або прогулянку. Як верху підійде і строга класична блуза, і футболка (однотонна або з малюнком). Із взуття краще взути м’які мокасини або туфлі на плоскій підошві.\nДжинси і джинсові шорти\nДжинси давно перестали бути одягом для брудної роботи (на початку їх появи ці штани використовувалися як уніформа для робітників). Ви можете сміливо надягати їх на роботу в офіс або на прогулянку з друзями.\nЩе одне виріб з джинси, яке також необхідно в літній час – шорти. Вони повинні бути короткі і сексуальні. Так можна описати даний наряд. У них зручно, і вони просто шикарно виглядають з лагідним топом або картатої сорочкою. Джинсу носять під будь-яку взуття і туфлі на підборах, сандалі і кросівки виглядають з ними просто чудово.\nСукні та спідниці в горошок\nЦього літа пропонуємо приміряти вбрання в горох. Розмір останнього не має значення. Найголовніше, щоб він був на вашому одязі.\nЛегка напівпрозора блузка-накидка врятує вас в літню спеку від перегріву і додасть вам жіночності. Туніки можна носити під брюки, спідниці та шорти. У новому сезоні будуть в моді туніки яскравих забарвлень на рослинну тематику.\nСумка неонового кольору\nСумки служать невід’ємною частиною жіночого образу. Деколи, вони не тільки доповнюють, але і задають тон всьому поряд. Пропонуємо вам терміново обзавестися сумочкою кислотної забарвлення. Неоново-зелений, малиновий та синій на піку популярності! Зовсім не обов’язково доповнювати сумку аксесуарами або одягом в тому ж кольорі. Вона є самодостатньою частиною вашого модного лука.\nА який одяг для літа прикупили ви?\nпопередня статтяМарш військовополонених в Донецьку на день незалежності України (6 фото + 2 відео)\nМешканець Львова знайшов на даху свого будинку прихований арсенал зброї (4...\nВельми незвичайну знахідку зробив житель Львова на даху свого приватного будинку. В процесі проведення ремонтних робіт там були знайдені боєприпаси і стрілецьку зброю часів Першої та Другої світових Воєн.\nІнтернет-тролі і мистецтво (40 картинок)\nЗа що піца отримала таку назву?\nЦе цікаво 20.08.2019\nГатлукайская сіль — дивовижна приправа до страв своїми руками\nРецепти рулетиків з баклажанів\nЦе цікаво 03.07.2020\nІнтересні та прикольні картинки 01.02.2020\nМаксимальну дозволену швидкість на деяких федеральних трасах підвищать з 110 до 130 км/ч. Про те, що в Росії на деяких дільницях доріг підвищать максимальну допустиму...


На Кам’янеччині сталася смертельна ДТП (ФОТО) | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nНа Кам’янеччині сталася смертельна ДТП (ФОТО)\n26 Липня, 2019 Надія СВІНЦІЦЬКА Суспільство 14626\nАварія сталася неподалік села Гуменці Камянець-Подільського району. Фото: instagram/dtp_khm\nЗагинув водій вантажівки «DAF».\nСьогодні, 26 липня, опівночі, неподалік села Гуменці Камянець-Подільського району сталася смертельна транспортна пригода. Про це повідомили у секторі комунікації поліції у Хмельницькій області.\n«За попередньою інформацією, автомобіль «DAF» з’їхав на узбіччя та перекинувся. Водій автомобіля загинув. Особа кермувальника встановлюється», - повідомили у поліції.\nВідомо, що на місці події працює слідчо-оперативна група та рятувальники, які за допомогою спецавтомобіля дістають вантажівку з кювета. Бійці ДСНС за допомогою аварійно-рятувального обладнання деблокували загиблого чоловіка, який був затиснутий в кабіні.\nОНОВЛЕНО о 15:30:\nУ прес-службі Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області повідомили, що загиблому кермувальнику було 55-років.\nЗа інформацією сектору комунікації поліції у Хмельницькій області, постраждалий водій був жителем Вінницької області.\n«У салоні водій був один. Від отриманих травм він помер на місці події. Вантажівка була настільки деформована, що працівникам ДСНС довелось деблокувати тіло за допомогою спеціального обладнання», - повідомили правоохоронці.\nПо даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 2 статті 286 (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) Кримінального кодексу України. Слідчі працюють над з’ясуванням усіх обставин та причин ДТП.\nПонівечену вантажівку з кювету діставали за допомогою спецавтомобіля. Фото: надане прес-службою ГУ ДСНС України у Хмельницькій області\nАвтомобіль «DAF» з’їхав на узбіччя та перекинувся. Фото: надане прес-службою ГУ ДСНС України у Хмельницькій області\nНа місці події працює слідчо-оперативна група та рятувальники. Фото: надане прес-службою ГУ ДСНС України у Хмельницькій області\nЗа попередньою інформацією водій автомобіля «DAF» не впорався з керуванням та з’їхав на узбіччя і перекинувся, опинившись затиснутим в кабіні. Фото: Служба порятунку 101 Кам'янець-Подільський\nБійці ДСНС за допомогою аварійно-рятувального обладнання деблокували загиблого чоловіка. Фото: Служба порятунку 101 Кам'янець-Подільський\nЧитайте також: На Хмельниччині автівка врізалася в дерево: травмувалися люди\nКам'янець-Подільський ДТП аварія загиблі поліція\nСуспільство 2503 1\nНовий голова, план поділу Хмельниччини та аномалії - підсумки тижня 111\nІмена тисяч вбитих у підвалах Проскурова досі невідомі (АРХІВНІ ФОТО) 495\nНа центральних вулицях Хмельницького обмежать рух транспорту 126\nНа Сході загинув 24-річний боєць з Хмельниччини 10057\nНа Хмельниччині розробляють мережу маршрутів для зеленого велотуризму 349\nШахраї в тренді: купуючи автокрісло хмельничанин втратив кругленьку суму 511\nТри завдання для Дмитра Габінета – призначеного голови Хмельницької ОДА 1198\nЯк у Хмельницькому вшановуватимуть пам'ять жертв Голодоморів (ПРОГРАМА ЗАХОДІВ) 212\nБез тротуарів та перил: у Старокостянтинові відкрили міст через річку Случ 1 2040


Бібліотека Хмельницького фінансово-економічного коледжу: квітня 2018\n"Культурне відродження України"\n25 квітня в Хмельницькому фінансово-економічному коледжі для студентів 1 і 2 курсу коледжу була проведена година історії Культурне відродження України.\nНа масовий захід був запрошений український історик, режисер, архівіст, кандидат історичних наук, заслужений працівник культури України - Петро Якович Слободянюк. Він розповів студентам про становлення державності України, про культурний занепад і його причини, згадав у своїй розповіді про історію УПА і петлюрівців. Петро Якович обговорив з молодими людьми ключові напрямки відродження, збереження та подальший розвиток культурних надбань Хмельниччини.\nВідомий архівіст та краєзнавець представив молоді власну книгу, також відповідав на запитання студентів. У книзі "Культура Хмельниччини" Петра Яковича Слободянюка увазі читачів пропонується багато раніше невідомих імен, фактів, подій, статистичних даних з історії культури Хмельницької області. Викладено також нові уявлення щодо подальшої національно-культурної розбудови української держави. Студенти дізналися для себе багато нового та цікавого з години історії про культурне відродження України.\n“Адміністративна і кримінальна відповідальність молоді перед Законом”.\n4 квітня у Хмельницькому фінансово-економічному коледжі для студентів\n1, 2, 3 курсів була проведена година правознавства “Адміністративна і кримінальна відповідальність молоді перед Законом”.\nНа масовий захід було запрошено інспектора зі зв'язків з громадкістю лейтенанта поліції Стрембіцьку Анну, яка розповіла студентам про поліцію, її основні правила і обов'язки, про адміністративну і кримінальну відповідальність, було роз’яснено ситуації, при яких настає адміністративна та кримінальна відповідальність, обговорювали основні правопорушення , було піднято питання крадіжок і пограбувань, розглядалося питання хуліганств, вживання нецензурної лексики у громадських місцях, студенти і інспектор зі зв’язків з громадкістю лейтенант поліції Стрембіцька Анна, обговорювали також конфлікти на фоні побутових питань, працівник патрульної поліції застерігала молодь від негативного впливу алкоголю і наркотиків.\nАдже у підлітковому віці дуже важливо обрати вірний шлях у житті.\n- “Даний захід допоміг мені розширити мої знання про адміністративну відповідальність, тепер я знаю як швидко і своєчасно попередити конфліктні ситуації” – зазначив студент 2 курсу спеціальності облік і аудит Цінько Юрій.\n- “Дуже інформативно і цікаво, тепер я краще знаю що таке і буллінг і до кого потрібно відразу звернутися при необхідності” - сказала студентка 1 курсу спеціальності туризм Яцкова Катерина.\nПід час заходу студенти фінансово-економічного коледжу активно брали участь у діалозі, з патрульним поліцейським Стрембіцькою Анною, задавали ряд питань.\nТакож молоді люди розширили свої знання про свої права і обов’язки.\nГодина історії"Культурне відродження України" 25 ...\nГодина правознавства“Адміністративна і кримінальна...


Нещодавно Смолярсько-Світязька школа відзначила свій 90-річний ювілей. На свято, що відзначали у місцевому будинку культури зібралися представники влади, колишні випускники, ветерани педагогічної праці, а також учні та їх батьки. Свято пройшло в урочистій та святковій атмосфері, завдяки Олені Ключук, директорки школи. У програму заходу ввійшли виставка композицій «Дари осені» і солодкий ярмарок.\nУрочисту частину провели Богдана Ключук, Дмитро Цюп’яшук, Богдана Коренчук, Богдан Савчук. Виступи запрошених та учасників художньої шкільної самодіяльності чергували один одний. Школі-ювілярці адресували щирі вітання та вручили щедрі подарунки. Від імені районної державної адміністрації її очільник Василь Голядинець вручив проектор. Начальник відділу освіти, молоді та спорту Людмила Єрофєєва дала оцінку спільному курс школи і громадськості села як актуальному в умовах сьогодення. Від імені профспілки району линули теплі слова з уст Катерини Редько. У дарунок від установи відділу освіти школа отримала новий холодильник і телевізор , а від профспілкової організації - вазу. Музична акустична система була вручена у подарунок головою районної ради Сергієм Карпуком та депутатом Волинської обласної ради Михайлом Імберовським.\nЗ теплом у словах пригадували далекі шкільні роки колишні випускники школи Ніна і Володимир Голядинці. У дарунок принесли вишитий майстринею текст гімну України, а також чималий глобус.\nКолишній директор школи Микола Оніщук долучився до вітань. Також передав дарунки випускник, який завжди дбає про належний розвиток спорту у школі, Віталій Голядинець - футбольні м’ячі, м’ячі для метання та скакалки.\nНе забули привітати рідну школу і вчителі-пенсіонери. Філолог Людмила Цюп’яшук не тільки підготувала цікавий виступ, але й оригінальний подарунок – вишиті портрети Тараса Шевченка та Івана Франка, а дует Алли Литвинчук та Андрія Ключука – ліричні.\nХвилиною мовчання вшанували пам’ять тих учителів, котрі відійшли у вічність. Серед них і Каленика Хомовича та Марію Василівну Богданів, на честь яких заснована премія. ЇЇ щороку кращому учневі школи власноруч вручає їх донька Світлана Богдан, професор Східноєвропейського університету.\nНадзвичайно приємно, що рідний храм науки не забувають з роками люди, а його історія - не просто сухий перелік дат. Історія школи – це історія кожного з тих, хто в ній навчався. Адже стартом до успіху є тє натхнення та наполегливість, що даються та гартуються шкільними буднями.Школа, яка шанує минуле, має право на майбутнє.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Гурзуф 3 - Ялтинський район - Автономна Республіка Крим - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Гурзуф 3 у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Гурзуф 3 і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nГурзуф 3 індекс Укрпошти 98643\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Гурзуф 3 і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Гурзуф 3.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Гурзуф 3 - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Гурзуф 3, Ялтинський район, Автономна Республіка Крим, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


додому Цікаве Види спостереження. Види та форми статистичного спостереження\nБесповторный і повторний відбір\nПрочитавши цю статтю, ви дізнаєтеся, які існують форми, види та способи спостереження. Мова йде про їх виділення у статистиці. Пропонуємо спочатку розглянути види спостереження, які використовуються у цій галузі знань. Необхідність вибору варіанту збору даних в ній визначається тим, що існує декілька видів спостереження. Вони розрізняються між собою головним чином по тому, яким чином факти враховуються у часі. З цієї точки зору виділяють такі види спостереження: систематичне, періодичне і одноразове.\nВиди спостереження в статистиці виділяються з урахуванням відмінності інформації з точки зору повноти охоплення сукупності. Розрізняють у зв’язку з цим несуцільне і суцільне. Останнім називають таке, яке враховує всі одиниці досліджуваної сукупності без винятку. Проте не завжди доцільна і можлива його організація, особливо якщо мова йде про контроль якості продукції. Суцільне спостереження в даному випадку приводить до того, що з сфери використання виключається маса продукції підприємств. Отже, необхідно здійснювати часткове (несуцільне) спостереження. Воно враховує лише частина одиниць сукупності і дає уявлення про явище в цілому, його характерні особливості.\nПродовжуючи розглядати форми, види і способи спостереження, зазначимо, що несуцільне спостереження має наступні переваги:\n1) потрібно набагато менше витрат засобів зв’язку і праці порівняно із суцільним, оскільки зменшується кількість обстежуваних одиниць;\n2) зібрати дані можна за більш широкою програмою і в більш короткі терміни, щоб всебічно розкрити в заданих межах особливості цієї сукупності, здійснити глибоке її вивчення;\nНесуцільне спостереження свідомо орієнтується на облік певної частини одиниць, яка дозволяє отримати узагальнюючі стійкі характеристики сукупності в цілому. У практиці статистики використовуються різні види методу спостереження. При цьому якість несуцільного, звичайно, поступається результатам, отриманим при суцільному. Тим не менш, у ряді випадків можливе тільки несуцільне спостереження.\nОдиниці, які слід вивчити, відбираються таким чином, щоб, ґрунтуючись на даних, отриманих по ним, скласти вірне уявлення про цікавить явище в цілому. Отже, однією з основних особливостей несуцільного спостереження є те, що відбір одиниць сукупності організується наступними способами:\n– основного масиву;\nДоповнимо види спостереження монографическим описом. Воно являє собою специфічний вид спостереження в статистиці. Це детальне вивчення окремого типового об’єкта, який є цікавим з точки зору сукупності в цілому.\nУзагальнюючі показники сукупності у вибірковому методі встановлюються на підставі деякої її частини (досить невеликий – близько 5-10%). При цьому сукупність, з якої здійснюється відбір даної частини одиниць, прийнято називати генеральної. Частина одиниць, яка була відібрана, називається вибірковою сукупністю (інакше – вибіркою). Дослідження при використанні методу вибірки здійснюється з мінімальними витратами коштів і праці та в більш короткі терміни. Це зменшує помилки реєстрації і підвищує оперативність.\nЯк бесповторным, так і повторним може бути випадковий відбір. На практиці найчастіше застосовується бесповторный, тобто потрапила у вибірку одиниця не повертається в генеральну сукупність, а значить чисельність останньої весь час зменшується. Тиражі лотерей проходять саме за цією схемою. Відібрана одиниця при повторному відборі повертається в генеральну сукупність. Отже, чисельність останньої залишається незмінною в процесі вибіркового обстеження. Якщо звернутися до нашого прикладу з школярами, то можна відзначити наступне: у цьому випадку при попаданні листка з прізвищем у число відібраних випадково він знову повертався назад і знову міг потрапити у вибірку.\nДуже важливо, щоб ніякі фактори, наприклад організуюча обстеження комісія або особи, не могли чинити вплив. Іншими словами, необхідно, щоб принцип випадкового відбору дотримувався. Однак на практиці реалізація його нерідко буває скрутна. Існують галузі статистики, у яких переважають методи відбору експертів. Така ситуація складається в силу різних обставин. Наприклад, вона має місце бути при відборі товарів для розрахунку індексів цін або ж при формуванні складу “кошиків” для здійснення оцінки вартості життя. Значно підвищити точність може в подібних випадках відмова від методу випадкового відбору. Однак при цьому втрачається об’єктивність дослідження, а також виникають часом різні види помилок спостереження, оскільки все залежить в цьому випадку від кваліфікації експерта.\nОскільки інтервал у цьому випадку дорівнює 10-ти, здійснюється 10%-й відбір (10000 ділимо на 1000). Якщо в першій десятці виявився третій школяр (можна вибрати його шляхом жеребкування), відібраними у цьому випадку виявляться 13-й, 23-й, 33-й… 9993-й. При систематичному відборі, як ми бачимо, генеральна сукупність поділяється механічно на певну кількість груп, і одна одиниця береться з кожної (у нашому прикладі – один школяр). Слід зазначити, що механічний (систематичний) відбір завжди є бесповторным. Також потрібно підкреслити, що вибрані одиниці при ньому розподіляються рівномірно по всій генеральній сукупності.\nБезпосереднє – це таке спостереження, яке здійснюється з допомогою підрахунку, вимірювання значень деяких ознак, шляхом зняття показань приладів особами, які його здійснюють (їх називають реєстраторами).\nЗважаючи на те, що інші способи і види статистичного спостереження застосувати неможливо, досить часто воно здійснюється за допомогою опитування за визначеним переліком питань. У спеціальному формулярі фіксуються відповіді. Розрізняють, залежно від того, яким чином вони отримані, кореспондентський й експедиційний, а також спосіб самореєстрації. Опишемо коротко кожен з них.\nРозглядаючи форми, способи, види статистичного спостереження, ми не розповіли лише про форми. Їх існує три: регістр, спеціально-організоване спостереження і звітність. Як ви бачите, види та форми статистичного спостереження – не одне і те ж. Слід розуміти різницю між ними.\nЗвітність – основна форма спостереження. З її допомогою органи держстатистики отримують від підприємств та організацій інформацію у вигляді підписаних відповідальними особами звітних документів.\nСпеціально-організоване спостереження – збір відомостей, який організовують статистичні органи для вивчення не охоплених звітністю явищ або ж для більш глибокого дослідження звітних даних, їх уточнення і перевірки. Воно проводиться у формі різного роду обстежень та переписів.\nМи описали майже всі основні способи, види та форми статистичного спостереження. Залишилася лише остання форма – регістри. Вона має місце у випадку безперервного спостереження за процесами, що протікають довгий час, які мають певний початок, розвиток і кінець. Безперервно фіксуються факти стану одиниць сукупності. У статистичній практиці розрізняють регістри підприємств і регістри населення. Останні являють собою регулярно актуализируемый і пойменований перелік жителів країни. Реєстр підприємств містить підприємства зі всілякими видами економічної діяльності та значення певних ознак по кожній одиниці.\nпопередня статтяБудівельна академія, Дніпропетровськ. Будівельна академія: бюджетні місця\nнаступна статтяБосоніжки на тракторній підошві – стильна і жіночна взуття. Поєднання з одягом і аксесуарами


Великі, запашні ягоди на малиновому кущі - радість і гордість будь-якого дачника. Це досить невибаглива рослина, зимостійка, стійка до шкідників. Однак без правильного відходу втечі можуть усохнути, кущі не в міру розростися, плоди подрібнити... Дуже важливо знати, як доглядати за малиною влітку, щоб був хороший урожай.\nДогляд за малиною влітку: основні роботи\n1. Малина дуже любить сонячні місця, тому забезпечте їй достатньо світла. Але стежте, щоб земля під кущем ні в якому разі не пересихала! Рослину потрібно поливати досить рясно, приблизно 1-2 рази на тиждень, не влаштовуючи при цьому "болото". Воду подавайте під корінь, не лейте на листя.\n2. Збереження ґрунтової вологи і боротьба з бур 'янами - важливі етапи догляду за малиною влітку. Навколо кущів можна спорудити земляний вал, ґрунт під рослиною замульчувати тирсами, торфом, соломою, перегноєм. Це ще й зробить ґрунт більш родючим.\n3. Правильно доглядати за малиною - значить своєчасно її підгодовувати. Добре, коли ще перед посадкою рослини ділянку було удобрено перегноєм з розрахунку відро на квадратний метр. Якщо ж ґрунт бідний, у червні-липні можна підгодувати малину золою, внісши 100 г на квадратний метр. Як варіант, в середині літа внести комплексне підживлення: 4 грами фосфору, по 6 грамів азоту і калію, змішати з 3 кілограмами перепрілого гною.\nНе перекармливайте рослину! Переконайтеся, що добрива для малини дійсно потрібні:\n- малинове листя набуває світло-зеленого відтінку при дефіциті азоту;\n- занадто швидко зростаючі, жирні втечі і поганий урожай малини буває при перекормі азотом;\n- листочки побурели - можливо, не вистачає калію;\n- з середини до кромки починають жовтіти листя, потім вони падають - потрібен магній;\n- при хилих втечах рекомендується підгодувати малину фосфором і азотом.\n4. Хоча малина досить невибаглива рослина, але вона може не уникнути зараження вірусами, грибками, комахами-шкідниками. Для гарного врожаю рекомендується своєчасно проводити лікування та профілактику захворювань рослини.\nОбробляти малину бордоською рідиною, різними хімічними та біопрепаратами потрібно хоча б за місяць до збору врожаю, бажано до розпускання нирок, цвітіння і після плодоношення.\nМожна лікувати рослину природними засобами, Так, від різних шкідників, у тому числі тлі, павутинного кліща, малинної мухи і жука, гусениць добре допомагає обприскування кущів настоєм золи (300 г на 10-літрове відро), змішаному з 40 грамами розчиненого у воді господарського мила. Наполягайте суміш золи і мила 4-5 годин. Інший варіант - чотирисуточний настій лушпиння ріпчастої цибулі (на 10-літрове відро - 200 г).\nВлітку від багатьох болячок малину обереже правильний полив, мульчування, видалення опалих листочків і сорних рослин, розпушування землі навколо посадок. Якщо навесні кущі не оброблялися, особливо уважно стежте за малиною. При першій появі ознак ураження одного куща найрадикальніший і вірний спосіб врятувати решту врожаю - викопати і спалити хворі втечі. При вирізанні відразу пакуйте їх герметично в плівку, перш ніж винести за межі ділянки.\n5. Якщо ви навчилися правильно доглядати за малиною влітку і отримали хороший урожай, після збору ягід відплодоносні гілки виріжте вщент, без пнів, а з молоденьких втечі виберіть і залиште найсильніші. Навесні ви зробите остаточну обрізку малини, що перезимувала.


Знов волохівщина: Ятрань\n06.06.2017 | 11:08 Михайло ОМЕЛЯНОВИЧ-ПАВЛЕНКО\nОмелько Волох був свідомим агентом московських комуністів, якого протиставлено було популярній під той час на Лівобережжю постаті отамана Петра Болбочана, а всю волохівщину автор вважає за організацію, котра повинна була зруйнувати найбільш свідому та добре зорганізовану групу українських військ, яким був за часів Гетьманату Запорізький корпус… Вплив Волоха на вище командування й політичні кола з тою метою, щоб дискредитувати отамана Петра Болбочана, низка листів до вищого командування, і, нарешті, під час військової невдачі самочинний арешт Болбочана доконує це завдання\nЧерез кілька днів після того, як ми прибули на Уманщину, командування одержало зовсім несподівану звістку, що прибув із своїми гайдамаками "батько Волох" і розташувався по селах, приблизно в десяти верствах на південний захід від Умані (штаб Волоха - с. Кузьмина Гребля).\nДальші відомості подали детальну історію його попередніх авантюр: під Житомиром Волохові не пощастило - большевики відмовилися мати з ним діло; йому зі своїм відділом насилу вдалося втекти від роззброєння (допоміг лиш випадок - посланець до червоного командира попав до хати, де ночували і волохівці). Партія українських комуністів (УКП), так звані боротьбисти, утворила Революційний комітет Правобережжя1 й висунула Волоха на головнокомандуючого військами Червоної України.\n1 Ревком - Немоловський, Волох, Савицький (Новак). - Прим. автора.\nВ такому вже організованому для державної праці стані Волох вирушив по маршрутові: Чуднів, Янушпіль, Уланів, Пиків, Калинівка, Липовець, Вороновиці, Ільїнці, Дашів, Гранів, Умань, і по дорозі збирав всякі рештки бувших наших урядових установ, при чому значну роль відіграла чутка, що у Волоха були гроші. Так, вже з досить поважною по кількості масою, понад 5 000 людей, Волох прибув на відпочинок до міста Липовця. Тут за клопотами, агітаційними та державно-радянськими справами Волох залишив без належної уваги своє оперативне становище й був заатакований кіннотою Добровольчої армії. Відділи Волоха після того почали швидко відходити на південну Уманщину, але не манівцями, а по битих шляхах, і знов опинилися на дорозі, по якій відступали добровольці. В короткій бійці вдруге Волох був вже вщент розбитий (верстов за 30 на південь від міста Умані). Коли Добровольча армія прокотилася далі на південь, Волох зібрав недобитки своїх гайдамаків та пішов до Умані, щоб увійти з нами в порозуміння. Кількість його загону зменшилась тоді до 500-1000 козаків. Про останні бої старшина кінноти Волоха оповідає так:\n"З міста Липовця Волох помандрував зі своєю ватагою в напрямкові на Умань.\nПід час переходу козацтво було переконане, що Волох веде його на з'єднання з Армією УНР, котра була далеко попереду.\nПісля надзвичайно швидких переходів Волох опинився 17-го грудня в районі с. Репетиха та Шепетуха, де і зробив зустріч Нового року по новому стилю, щоб показати, що він та козаки є також большевики, а не прихильники старої влади. 18 грудня ст. ст. рано Волох розпочав наступ на Добрармію, котра в той час відступала в напрямку на м. Голованівськ.\nТут вся "армія" Волоха на протязі одночасового бою була розігнана і втікала ярами з надзвичайною скорістю.\nВ цій бійці Волох стратив обози, гарматну частину та кулемети. Зісталися люде з рушницями без набоїв. В цій бійці Волох трохи не попав в полон, бо занадто тяжкі чоботи заважали швидко втікати.\nПісля невдалого бою Волох розпочав агітаційну працю в селі Кузьмина Гребля, Обдурене козацтво були цілком здеморалізоване обіцянками Волоха, і часто можна було чути недовір'я. Скоро по таборі Волоха пішла чутка, що в м. Умані стоїть частина української армії.\nЦя звістка відразу змінила настрій, і кожний ранок можна було помітити, як рідшають ряди гайдамаків, а Волох виставляв їх в наказах як зрадників радянської справи.\nНа протязі одного дня Волох не мав спокою від запитань, чи з'єднаємось з Армією УНР. Волох відповідав козацтву, що буде послано делегацію, що й було зроблено.\n31 грудня 1919 року Волох, зібравши коло церкви козаків та старшин, доложив, що повернула делегація від Армії УНР і принесла слідуючі умови з'єднання гайдамаків з партизанами: козацтво буде прийнято, а старшина будуть розстріляні.\nЗ 31 грудня на 1 січня Волох зібрав козацтво і вирушив з ним в напрямку на Умань. Причина цього походу для більшості козаків та старшин була невідомою. Забравши м. Умань, Волох очікував червоних москалів, ходив поміж козаками та заспокоював, що червоні москалі їм нічого не зроблять.\nВ цей час командир кінного дивізіону, сотник Кравченко, збирався втікати з дивізіоном на з'єднання з партизанами, але йому не пощастило, бо ревком Волоха було попереджено його прихильниками, і вночі частина сотника Кравченка була роззброєна і одведена до місцевої в'язниці. В цей час волохівщини в'язниця виглядала більше на касарню. Не дивлячись на те, що Волох заборонив співати український гімн, часто можна було чути співи гімну, які неслися з в'язниці. Перед в'язницею збирались люде, які вітали козацтво та утішало, що незабаром повернуться партизани.\n1-го січня був оголошений суд Волоха над сотником Кравченком та йому підлеглими, велика зала військового суду та вулиці були переповнені народом. В цей час на суд прибула делегація з сусідніх сіл, котра подала ревкому постанову припинити розстріли українців та випустити з в’язниці гайдамаків. Коли ж це не буде зроблене, то відповідальність лягає на ревком перед населенням м. Умані та околиць. Суд не відбувся".\nПро всі подробиці командування довідалося від сотні кінних гайдамаків, що з своїм дивізіонером сотн. Легіним1 (друга сотня не встигла втекти) знов приєдналась до нас, бо побачила на власні очі волохівщину в повному її розвитку.\n1 Легін Яків (рр. життя невід.) - сотник Армії УНР. Учасник Першої світової війни, офіцер російської армії. З 1918 р. - на українській військовій службі. У 1919 р. - у штабі Чорноморської дивізії, командир ударного кінного дивізіону гайдамацької бригади Армії УНР. У грудні 1919 р. підтримав виступ отамана О. Волоха проти уряду УНР, проте невдовзі повернувся до української армії. Учасник Першого Зимового походу Армії УНР.\nВолох наробив стільки шкоди українській армії, що на цьому слід більш зупинитися, бо діло торкається зовсім не одного Волоха, а й цілої групи так зв. "волохівців", що поділяли його ідеологію.\nЗовнішній вигляд Волоха відповідав його духовному світоглядові: високий, кремезний, рудий, з мало інтелігентним, зі слідами віспи обличчям - він нагадував (своєю зовнішністю) тип фельдфебеля колишньої російської армії. Одягався Волох в простий сірий жупан, гайдамацька шапка з червоним шликом, червоний пояс та нерозлучна кавалерійського типу рушниця доповнювала його вбрання. Волох не належав до світлих типів революції, скоріш це було зібрання всіх негативних сторін людини - фальш, брутальність, знущання над слабшим та демагогія були найбільш характерними рисами його вдачі. "За голоту", "Хай живе біднота" і тому подібні вигуки буки звичайними в його балачках. У Волоха була природна спритність, знаття натури селянина і робітника, явна особиста хоробрість і дбайливість за козаків (Волох нікому недовіряв скарбниці свого коша і всі гроші носив в похідному мішку на собі),\nВ усій своїй діяльності Волох малював себе українським націоналістом і в цьому напрямкові уперто виховував своїх прихильників.\nДехто гадає, що Волох був на службі у російських комуністів, на думку ж інших - комуністи, які виявляли себе досить добрими знавцями людської психології та вміли її вживати, також влучно використовували Волоха, а з ним і всю волохівщину для здійснення своїх завдань на Україні.\nМала інтелігентність (не в розумінню походження) та освіченість мало відповідали тим великим завданням, які Волох бажав взяти на свої плечі, щоб розвивати їх під той бурхливий час1.\n1 В квітні 1920 року я, як начальник штабу повстанців, таємно був в Харкові і випадковозустрів на вулиці Волоха, який вже тоді працював у комуністів на адміністративній посаді, у Гринька2. – Прим. автора.\n2 Сікевич Володимир (1870-1952) - український військовий діяч, генерал-хорунжий Армії УНР. Народився в м. Таращана Київщині. Закінчив Київське юнкерське училище (1892). Учасник Першої світової війни, полковник російської армії. Брав активну участь в українізації частин російської армії. З березня 1918 р. - командир 3-го гайдамацького полку Армії УНР. З липня 1918 р. - командир 31-го (23-го) Черкаського полку 8-ї дивізії 4-го Київського корпусу. Під час Протигетьманського повстання 1918 р. підтримав Директорію УНР. На початку 1919 р. виїхав до Австрії, де увійшов до складу української військово-санітарної комісії для полонених на теренах колишньої Австро-Угорщини. З 1920 р. виконував обов'язки посла УНР в Угорщині. У 1924 р. виїхав до Канади, оселився у Торонто. Брав активну участь у житті української діаспори. Голова Ради Хреста Симона Петлюри. Автор спогадів.\nРобітник з Донецького басейну, Волох до двадцяти років був неписьменний, за часів військової служби в артилерійських частинах російської армії Волох дослужився до підпрапорщика, в 1915 році він кінчає школу прапорщиків і продовжує далі службу на фронті в 54-му Східно-Сибірському стрілецькому полку; за бойові заслуги його було авансовано до рангу штабс-капитана та було дано йому деякі бойові нагороди (сам Волох заявляв, що він мав Георгієвську шаблю та Георгієвський хрест).\nСвою діяльність в українському війську Волох почав за часів генерала Корнілова в Москві, куди його було виряджено як "непевну" людину, а потім продовжував її в Харкові в 1917 році; в Харкові Волох згуртував коло себе українські елементи, придбав собі надійних прихильників і завдяки їм, згідно тодішнім виборним принципам, його було обібрано на посаду командира 2-го запасового українського полку, а через те, що вже такий полк був, то полк Волоха отримав назву 3-го запасового полку (здається, бувший 234-й російський запасовий полк). Незабаром запасовий полк Волоха перейшов до большевиків, а він сам з своїми прихильниками втік до Києва, де зорганізовував Слобожанський курінь. Коли з приходом німців знов встановилась влада Центральної Ради, Слобожанський курінь увійшов до складу 3-го гайдамацького полку. За час свого перебування в 3-му гайдамацькому полку Волох довший час лишається на посаді голови польового суду й без милосердя катує большевиків.\nКоло Волоха гуртуються Ліневський, Табурянський, Андрійчук, Маслов, Терлецький й багато інших, що працюють разом з ним, використовуючи гайдамаків як сліпе знаряддя.\nВолохівщина починає свою особливо шкідливу діяльність в широкому розмірі з часів, коли повстала Директорія, себто з осені року 1918-го, і продовжує її на протязі всього наступного 1919 року. Коли уважно придивитися подій того часу, то можна бачити, що всюди явно чи таємно відіграє значну роль волохівщина, в праці якої є певна послідовність і система.\nНайдокладніше до цього часу, з належним мотивуванням, що заслуговує на увагу про волохівщину розповів на сторінках часопису "Українське Слово" бувший інспектор при Запорізькій групі М. Гавришко1.\n1 Сварика Василь (1875 - р. см. невід.) - український військовий діяч, полковник Армії УНР. Народився на Полтавщині. Закінчив Констянтинівське гарматне училище, офіцерську артилерійську школу. Учасник Першої світової війни, командир батареї та легкого гарматного дивізіону, полковник російської армії. Навесні 1917 р. - член Українського військового клубу ім. П. Полуботка, учасник українізації частин російської армії. З березня 1918 р. - на українській військовій службі, інспектор артилерії Запорізької дивізії. За Гетьманату 1918 р. - командир 39-го полку 13-ї легкогарматної бригади 7-го Харківського корпусу. Наприкінці 1918 р. - на початку 1919 р. - командир 11-го легко гарматного полку, помічник командира 4-ї легкогарматної бригади. Начальник артилерії 8-го коша Армії УНР. У березні 1919 р. звільнений у резерв армії за станом здоров'я, у травні 1919 р. потрапив до польського полону. Восени 1919 р. повернувся до Армії УНР, призначений помічником начальника Головного гарматного управління Генерального штабу. З липня 1920 р. - начальник Гарматного управління. Наприкінці 1920 р. інтернований у польських таборах. Подальша доля невідома.\nГоловні тези М. Гавришко такі:\n1. Автор вважає, що Омелько Волох був свідомим агентом московських комуністів, якого протиставлено було популярній під той час на Лівобережжю постаті отамана Петра Болбочана, а всю волохівщину автор вважає за організацію, котра повинна була зруйнувати найбільш свідому та добре зорганізовану групу українських військ, яким був за часів Гетьманату Запорізький корпус.\nДійсно, комуністи (як російські, так і українські, але кожний з своєю метою) мусили звернути увагу на Запорожців, бо знавці стверджують, що Запорізький корпус виглядав, як добра регулярна військова частина, а головне – був національно освідомлений (огляд, зроблений військовим міністром Рогозою та командиром німецького корпусу на Україні, якому підлягали Запорожці).\nДосить буде навести тут командний склад: командир корпусу отаман (генерал) Натієв, полковники Болбочан, Сікевич1, Загродський, Олександр Шаповал, Сварика2, Болотов, Одинець3, Алмазів, Петрів4, Козьма5, Сільванський - все це поважні люде, фахівці й свідомі українці.\n1 Одинець Іван (рр. життя невід.) - український військовий діяч, полковник Армії УНР. Учасник Першої Світової війни, офіцер російської армії. Народився на Київщині. На початку 1918 р. - старшина Гайдамацького коша Слобідської України. У 1918-1919 рр. - командир батареї 3-го гайдамацького полку. Наприкінці 1919 р. - командир кінної сотні гайдамацької бригади Запорізької групи. У складі частин отамана О. Волоха вирушив на з'єднання з більшовиками, проте у січні 1920 р. залишив волоховців. Учасник антибільшовицького повстанського руху, разом зі своїм загоном приєднався до Армії УНР. У 1920 р. - помічник начальника оперативного відділу штабу 2-ї бригади 1-ї Запорізької дивізії Армії УНР. Наприкінці 1920 р. інтернований у польських таборах.\n2 Петрів Всеволод (1883-1948) - український військовий та державний діяч, генерал-хорунжий Армії УНР. Народився в Києві у дворянській родині. Закінчив Павлівське військове училище (1902 р.), Миколаївську академію Генерального штабу (1910 р.). Учасник Першої світової війни, полковник російської армії. У 1917 р.- начальник штабу 7-ї Туркестанської стрілецької дивізії. Брав активну участь в українізації частин російської армії у 1917 р. З листопада 1917 р. - на українській військовій службі, командир сформованого ним же українського кінного ім. К. Гордієнка полку. Влітку 1918 р. - начальник штабу 12-ї дивізії 6-го Полтавського корпусу. Наприкінці 1918 р. працював у Головній шкільній управі Генерального штабу. У 1919 р. - начальник Житомирської юнацької військової школи, командувач Волинської групи, військовий міністр УНР. У 1920 р. - помічник військового міністра, інспектор піхоти Армії УНР. Наприкінці 1920 р. інтернований у польських таборах. У 1921-1922 рр. деякий час виконував обов'язки начальника Генштабу Армії УНР. З 1923 р. - на еміграції р Чехо-Словаччині. Працював викладачем в Українському Високому педагогічному інституті ім. М. Драгоманова у Празі. Після Другої світової війни переїхав до Німеччини. Помер і похований в Авгсбурзі.\n3 Козьма Олександр (1880 – р. см. невід.) - український військовий діяч, полковник Армії УНР. Учасник Першої світової війни, полковник російської армії, командир інженерного полку. Восени 1917 р. - начальник відділу зв'язку Українського Генерального Військового комітету при Центральній Раді. Учасник вуличних боїв у Києві з більшовиками у січні 1918 р. З лютого 1918 р. - в Окремому Запорізькому загоні. Командир 1-го Запорізького інженерного полку. У 1919-1920 рр. - на службі в Армії УНР. Наприкінці 1920 р. інтернований у польських таборах. Після ліквідації таборів у 1924 р. оселився в Українській станиці у Каліші.\n4 Гринько Григорій (1890-1938) - український громадсько-політичний діяч. Член УПСР, учасник українського національного відродження 1917 р. Після розколу партії у 1918 р. приєднався до УПСР (комуністів-боротьбистів). Член ЦК партії. У 1919-1920 рр. - член ВЦВК та Раднаркому УСРР, ЦВК РРФСР, Всеукрревкому. З 1920-х рр. обіймав керівні посади в УСРР. У 1919-1926 рр. - нарком освіти та голова Держплану УСРР. У 1930-х рр. - нарком фінансів СРСР. Репресований органами НКВС СРСР.\n5 Гавришко (Гаврюшко) Микола (1894 - р. см. невід.) - сотник Армії УНР. Народився в Могилівській губернії (нині Білорусь) у родині священика. Закінчив Олексіївське військове училище (1916 р.). Учасник Першої світової війни, молодший офіцер російського 300-го Заславського полку. Учасник Протигетьманського повстання 1918 р. На початку 1919 р. - командир відділу Армії УНР на Прилуччині. Навесні 1919 р. перебував у складі Запорізького корпусу. З травня 1919 р. - державний інспектор Запорізької групи Армії УНР. Активний учасник виступу П. Болбочана у червні 1919 р.; звільнений з посади й оголошений поза законом урядом УНР. Оселився як приватна особа у м. Тростянець на Поділлі. У квітні 1920 р. приєднався до Армії УНР. Помічник командира 1-ї бригади 1-ї Запорізької дивізії. Наприкінці 1920 р. інтернований у польських таборах. У квітні 1921 р. висланий військовою владою УНР до карного табору Домб'є за антиурядову діяльність. За деякими даними, виступав свідком на судовому процесі вбивці С. Петлюри С. Шварцбарта у Парижі у 1927 р.\nНад дезорганізацією Запорожців велася праця в двох напрямках: свідомо Волох виконував директиви лівих українських есерів, які хотіли таким чином захопити владу в корпусі, а цим самим досягалась одночасно мета й російських комуністів, себто колотнеча й дезорганізація Запорожців.\n2. В цій руйнації Запорожців автор зазначає такі моменти:\nа) вплив Волоха на вище командування й політичні кола з тою метою, щоб дискредитувати отамана Петра Болбочана, низка листів до вищого командування, і, нарешті, під час військової невдачі самочинний арешт Болбочана доконує це завдання (2-го січня року 1919 в Кременчуці). Тут було вжито метод, в революційні часи випробуваний: маса завжди в час невдач шукає винуватця, "добрі політики" попереджають бажання маси й самі вказують їй свою жертву;\nб) спроба Волоха перебрати владу над Запорожцями, щоб передати її потім комуністам, в березні року 1919 в районі станції Зятківці (коло Гайсина) не вдалася через рішучий опір самого корпусу. При цьому Волох видав універсал, в якому влада Директорії касувалася, а Волох мав взяти на себе командування над Червоною українською армією;\nв) коли Запорожці повернулися з Румунії в квітні року 1919-го, Волох знов силкується продертися до Запорожців на посаду командира дивізії, але дивізія відмовилася підлягати йому, й він далі виступає в ролі отамана всіх повстанських військ, отримує дозвіл на формування окремої гайдамацької бригади, й, нарешті, таким чином в листопаді року 1919 волохівщина залишає Запорожців і переносить свою діяльність на повстанців (в районі Проскурова).\nТреба дійсно дивуватися тій активній відпорній силі, тому живому, правдивому, часом, може, й інстинктивному розумінню справи, що виявляли Запорожці в боротьбі з волохівщиною, котра намагалася зруйнувати цю найстаршу бойову частину. В цій боротьбі Запорожці були переможцями.\nРозуміється, ми не можемо стати на точку погляду М. Гавришко щодо оцінки Волоха, як звичайного агента російській большевиків, про це свідчить й універсал, ним виданий:\nЗапорізького корпусу до народу Українського\nНароде Український! Ти скинув ярмо царя, скинув зрадника гетьмана Скоропадського, але народ наш не прийшов до ладу й спокою. В сучасний мент, тяжкий, відповідальний мент, коли Україну роздирають на частини чужинці, коли примушують битись один проти другого, нашою кров'ю, на наших кістках хочуть збудувати собі щасливе життя, годуватись хлібом від праці нашої, в цей відповідальний мент, коли в Українській Народній Республіці влади на місцях немає, ми Запорожці, нащадки вільного козацтва України, оголошуєм законною владою на Україні Ради селянських і робітничих депутатів, котрих будемо підтримувати зі зброєю до загину. Вся земля без викупу переходе до трудового люду.\nМи, Запорожці, певні в тому, що від цього часу ніхто на поведе нас, українців, одного проти другого, брата проти брата.\nРади селянських і робітничих депутатів з'єднають нас у велику сім'ю для боротьби з чужинцями - імперіалістами.\nНароде Український! Пам'ятай, що вся влада в руках твоїх. Ти великий господар на своїй землі, і від тебе залежить вся твоя воля, твій спокій і добробут.\nРозберись же, Народе Український! Хто твій ворог: чи ті українці, котрі зараз зі зброєю в руках ллють свою кров за рідний край, чи ті, котрі приходять на Україну, щоб забрати хліб та усе твоє добро.\nНароде Український! Народе, на Україні сущий! Тепер Ви всі вільні і рівні!\nНехай живе вільна, незалежна ні від кого Українська Соціалістична Республіка Рад селянських та робітничих депутатів.\n21 березня 1919 року. Дієва армія. Іменем Запорожців отаман Омелько Волох. Запорожців отаман Поджіо1 . Заступник командира отаман Данченко2 , Ствердив отаман Волощенко.\n1 Поджіо Борис (рр. життя невід.) - український військовий діяч, генерал-хорунжий Армії УНР. Учасник Першої світової війни, командир 13-го Білозерського російського полку, генерал-майор. Брав участь в українізації частин російської армії в 1917 р. Восени 1917 р.- командир 3-ї (4-ї російської) дивізії 2-го Запорізького Січового корпусу. Навесні 1918 р. — командир Окремої Кримської бригади військ УНР. За Гетьманату 1918 р. - командир 4-ї дивізії 2-го Подільського корпусу армії Української Держави. Під час Протигетьманського повстання 1918 р. підтримав Директорію УНР. На початку 1919 р. деякий час командував Запорізьким корпусом Армії УНР. У травні 1919 р. за прорадянські симпатії був усунений з лав Дієвої Армії УНР. Начальник штабу Окремого корпусу кордонної охорони. Помер від тифу в Кам'янці-Подільському, де й похований.\n2 Данченко Олександр (1887 - р. см. невід.) - український військовий діяч, отаман Армії УНР. Восени 1917 р. - начальник організаційного відділу українського Генерального штабу. Під час Протигетьманського повстання 1918 - командир 2-ї Дніпровської дивізії, що увійшла до складу Осадного корпусу військ Директорії УНР. У січні 1919 р. - начальник штабу зведеної Дніпровської дивізії отамана Зеленого. Деякий час навесні 1919 р. очолював Запорізький корпус. Наприкінці 1919 - командир Окремої Волинської повстанської бригади Армії УНР, сформованої з колишніх партизанів отамана Д. Соколовського. У грудні 1919 р. підтримав виступ отамана О. Волоха проти уряду УНР. Невдовзі з частиною бійців своєї бригади залишив Волоха і вирушив у невідомому напрямку. Подальша доля невідома.\nВолох був типовим отаманом, "хитрий малорос", який в загальній руїні армії думав добитися "найвищої влади". Не маючи політичного досвіду, він питався з одного боку на другий, нарешті виплив в сумні дні любарської кастрофи. Вся біда була в тому, що Волох зміг "утесатися" до передпокоїв головного отамана Петлюри і користувався, не вважаючи на своє минуле, довір’ям з боку останнього.\nВ своїх претензіях Волох дійшов в кінці листопаду до відкритого непослуху, що піднесли його до високої ролі начальника всіх повстанчих військ на Україні.\nВолох, Данченко й Божко1 в УСРР бачили вихід із ситуації; новозатверджена Волинська революційна рада (с. Краснопілля) увійшла з цими отаманами в контакт, оголосила себе часово Всеукраїнською революційною радою, а отамана Волоха призначила головнокомандуючим Червоним козацтвом.\n1 Божко Юхим (1885-1919) - український військовий діяч, отаман Армії УНР. За Гетьманату 1918 р. - начальник охорони Запорізької залізниці у Катеринославі. Під час Протигетьманського повстання 1918 р. сформував і очолив Запорізьку Січ, яку було включено до складу Південно-Східної групи Армії УНР. З червня 1919 р. - командир сформованої з Запорізької Січі 2-ї пішої дивізії Армії УНР. За невиконання наказів командування був у серпні 1919 р. усунений з посади. Тривалий час перебував під слідством. У листопаді 1919 р. за дорученням Головного отамана С. Петлюри повернувся до формування Запорізької Січі. Підтримав виступ отамана О. Волоха проти уряду УНР у грудні 1919 р. Разом з частинами О. Волоха перейшов незабаром на бік більшовиків. Загинув у суперечці з отаманом Волохом.\nВзявши маршрут на Житомир, радянці почали шукати сполуки з Українською комуністичною партією (боротьбистами), а до Коростеня (місце постою штаба XII совітської армії) виряджено двох делегатів, які мали відстоювати такі домагання радянців: самостійність Української СРР й недоторканість осіб, що перейшли з табору УНР до нової ідеології, організація Української червоної армії і окреме командування.\nПереговори не допровадили ні до чого: Червоному козацтву було запропоновано віддати зброю на протязі 24 годин, за що було обіцяно урочисту зустріч.\nРадянці не погодилася, і УКП наставила над ними замість Революційної ради Революційний комітет Правобережжя (Немоловський1, Савицькй Войцеховський), й волохівці пішли знов у дорогу на південь.\n1 Немоловський Іван (рр. життя невід.) - український державний та політичний діяч доби національно-визвольних змагань 1917-1921 рр. Член Української партії соціалістів-революціонерїв. Наприкінці січня 1918 р. обійняв посаду військового міністра в уряді УНР. Після повернення Центральної Ради до Києва на початку березня 1918 р. посад в уряді не мав. Після розколу УПСР приєднався до лівого крила партії - боротьбистів. У грудні 1919р.- член створеного боротьбистами ревкому Правобережної України.\nОколичне селянство поставилося до волохівців вороже, а через це волохівці примушені були поховатися з своїми червоними прапорами, бо селяни не пускали їх навіть до хати. Тут, під Уманню, Волох був зовсім морально пригнічений, він нарешті прислав до нас одного з місцевих боротьбистів для переговорів і порозуміння та з пропозицією забути старе, командному складу боротьбисти робили пропозиції дуже широкого масштабу, а саме - стати основою майбутньої української Червоної армії, крім того, Волох, що знав про обурення проти нього самого всього нашого війська, вимагав забезпечення йому власного життя.\nПосланець від Волоха у командного складу нашого успіху не мав (приймали його - я, отаман Тютюнник та полковник Долуд). Відповідь була рішуче негативна, що ж до самого Волоха, то було визначено, що тільки виключна ситуація вимагає від нас здержатися від акції проти них, бо щохвилини могли надійти частини Червоної армії.\nЗгубивши надію досягти чогось у переговорах з командним складом, Волох та боротьбисти через своїх агентів в місті Умані розпочали свою працю серед загонів полковника Литвиненка і одночасно вислали уповноважених представників назустріч червоним, що саме тоді наближалися до Христинівки.\nКомандування попередило залогу міста Умані про небезпеку. В бойовий розпис наказом по армії також був внесений коректив, а саме: отаманові Тютюнникові було доручено загальне керування уманською військовою групою, що складатиметься з його дивізії та загону полковника Литвиненка.\nОтаман Тютюнник видав відповідний оперативний наказ й зробив деякі зміни в угрупованні військ, але, очевидячки, з боку залоги м. Умані не було виявлено належної дбайливості, і на ранок 11 січня, о 4 годині більшість нашої залоги волохівщина обеззброїла, старшину здеградувала, а полковника Литвиненка1 присудила до розстрілу.\nОбурення нашого війська з приводу нападу Волохового було страшне. Не вважаючи на те, що розрахунок часу показував, що 11 січня червоні могли бути вже коло самого міста Умані, треба було дати вихід цим настроям і реагувати на напад Волоха, зрештою, хоч в формі демонстрації та утворити таку ситуацію, яка полегшила би нашим полоненим можливість утекти.\nРанком 12 січня наша армія підступила до міста Умані. Вночі курінь морської піхоти та піші козаки полковника Нельговського2 (Київської дивізії) вдерлися в південно-східну частину міста й захопили більшу частину Другого гайдамацького волохівського полку.\n1 Полковник Литвиненко допустив в місто делегацію радянців. – Прим. Автора.\n2 Нельговський Василь (рр. життя невід.) - український військовий діяч, генерал-хо-рунжий Армії УНР. Учасник Першої світової війни, офіцер російської армії. З 1918р.-на українській військовій службі, полковник. Наприкінці 1918 р. - на початку 1919 р. - харківський губернський комендант. Учасник Першого Зимового походу Армії УНР, командир частини у зведеній Київській дивізії. У 1920 р. - командир 10-ї стрілецької бригади 4-ї Київської дивізії, заступник командира дивізії. Наприкінці 1920 р. інтернований разом з Армією УНР у польських таборах. У 1921 р. брав участь у роботі Повстансько-Партизанського штабу з підготовки антибільшовицького повстання в Україні. Здійснював партизансько-диверсійні рейди на зайняті більшовиками терени України за дорученням генерала Ю. Тютюнника. Під час Другого Зимового походу 1921 р. здійснював рейд на Волині окремо від основних сил Української повстанчої армії. Не з'єднавшись з Волинською групою генерала Ю. Тютюнника, відступив до Польщі.\nПереляк в місті був страшенний, але використати його не можна було, бо через допит полонених та наших втікачів, а також військовою розвідкою (гайдамацька сотня Запорожців зробила дуже активну бойову розвідку) було заявлено, що на протязі попереднього дня до міста Умані ввійшла добре озброєна, одягнена та вимуштрувана бригада Таращанської дивізії (коло 8 000 багнетів, добре забезпечена кулеметами) і що між волохівцями та червоними було досягнуто повного порозуміння.\nЦі новини з'ясували детально ситуацію, і можна було кожний момент сподіватися підходу ще нових червоних частин. З огляду на нові обставини, частинам армії було видано наказ про вихід та зосередження в районі Перегонівки, Степанівки й Голованівського, тобто на два невеликі переходи на південь від Умані.\nТаким чином, Волох і на цей раз уник справедливої кари, бо нарешті большевики повірили, що він змінив свої погляди.\nНедовго тяглося святкування волохівців, незабаром їм було запропоновано "укомплектувати" собою частини Червоної армії. З приводу цього Волох видав до свого загону такого наказу:\n"Пролетарі всіх країн, єднайтеся! Командуючий червоними радянськими військами Правобережжя України. Наказ №53. Ревставка.\nЗгідно наказу ревкому Правобережжя Української комуністичної партії, касується командування Правобережжя. Всі частини, підлеглі мені, входять до 3-ї бригади 60 дивізії. Товариші червоні козаки! Розстаючись і прощаючись з вами після довгої і тяжкої праці, я певен, що й без мене ви будете продовжувати велике діло, почате нами. Ви вже зробили велику роботу, але перед нами ще більша, ще відповідальніша. Знищивши цілу низку ворогів пролетаріату, остаточно ще не знищена на Україні петлюрівщина — партизанщина. Петлюрівщина тепер сидить не тільки на Україні, але сидить у всіх буржуазних державах. Петлюрівщиною користуються тепер всесвітні посіпаки й поміщики, банк іри, попи, купці й інші. Вони тепер всіх засобів вживають, аби підвести того, після кого так легко використають гетьманщина та денікінщина.\nТовариші червоні гайдамаки! Пам'ятайте свій обов'язок. Ще зусилля - й ми переможемо. Сьогодні день об'єднання червоного шлика з червоною зіркою - велике об’єднання для спільної праці бідного селянства та робітництва. Об'єднання пролетарських озброєних сил. Дивлячись на це об'єднання буржуазія всього світу скрегоче зубами від лютості і труситься, як в пропасниці, від жаху. Так вперед же за всесвітню революцію! Хай живе III бойовий комуністичний інтернаціонал! Слава червоним гайдамакам! Слава червоним солдатам! Слава!!!"\nТак покінчила своє існування волохівщина, а сам Волох помалу сходить на зовсім мале становище мурина, який уже «зробив своє діло».\nУривок із «Спогади командарма»\nНа знімку: Михайло ОМЕЛЯНОВИЧ-ПАВЛЕНКО


Володимир Павленко: Мільйони, які йдуть на будівництво безглуздої стіни між Україною та Росією, треба віддати людям / Полтавщина\n16 жовтня 2014, 11:19 Розмір тексту\nВолодимир Павленко: Мільйони, які йдуть на будівництво безглуздої стіни між Україною та Росією, треба віддати людям\nНа думку опозиції, цей проект не вирішить жодної проблеми, але всі причетні добре нагріють на ньому руки\nБудівництво «стіни» на кордоні України та Росії викликає обґрунтовану критику в суспільстві. Уряд викидає шалені гроші (66 мільйонів євро) на авантюру, мета якої — самопіар.\n— Владі немає чим здобувати прихильників, тому вона вдається до подібних акцій, — зазначив керівник Полтавської обласної організації «Опозиційний блок» Володимир Павленко. — Цей проект не вирішить жодної проблеми, але всі причетні добре нагріють на ньому руки. Мільйони, які йдуть на будівництво безглуздої стіни, треба віддати людям. Про них потрібно думати, а не про дороговартісну передвиборну технологію.\nОпозиція вимагає віддати ці мільйони на відновлення постраждалих від воєнних дій регіонів, спрямувати на відновлення соціальних виплат:\n— Уряд поставив українців на межу виживання, — наголосив Павленко. — Тому «Опозиційний блок» вимагає від нього запровадження мораторію на підвищення цін і тарифів, повернення соціальної допомоги за дітей, перерахунку пенсій. Кошти на це, як бачимо, є. Було б бажання.\n16 жовтня 2014, 11:19 На правах реклами\nВолодимир Павленко: «Опозиція знає, як підтримати людей» 11 жовтня 2014, 16:57


Страница: 9. Реферат по теме Вивченні розвитку культур: біологічний і психологічний напрямки.\nАналіз "Психології народів" (у вигляді етнопсихології або ментальності як типу культури, або проблеми "первісного мислення") став невід'ємною частиною дослідження культур в XX в. Ці ж аспекти вивчення культур є обов'язковою частиною практично будь-якого курсу культурології. Тому хотілося б звернути увагу на та обставина, що напрямок "Психологія народів" не зводиться тільки до аналізу психічного складу розуму або культурно-культурно- обумовленому типу мислення.\nЇї предмет і завдання значно ширше, вони не складаються тільки в індивідуально-психологічних характеристиках (сприйняття, пам'ять, темперамент, характер) людей, що належать до різних культур. Хоча Штейнталь і Лацарус не змогли виконати своєї грандіозної програми, але їхньої ідеї були підхоплені й розвинені поруч психологів, антропологів і соціологів. Згодом в XX в.\nїхню програму доповнили й успішно виконали прихильники американської етнопсихологічної школи (психологічна антропологія). Продовжив розвивати психологічний напрямок В. Вундт (1832 - 1920).\nДвадцять років свого життя він присвятив написанню десятитомної "Психології народів". У ній він розвивав положення про те, що вищі психічні процеси людей, у першу чергу мислення, є продукт історико-культурного розвитку співтовариств людей. Він заперечував проти прямій аналогії аж до ототожнення індивідуальної свідомості й свідомості народу.\nНа його думку, народна свідомість є творчий синтез (інтеграція) індивідуальної свідомості, результатом якого є нова реальність, що виявляється в продуктах поза індивідуальної діяльності в мові, міфах, моралі. Під трохи іншим кутом зору розглядав культурно-історичний процес американський учений .\nморские нефтегазовые сооружения пайка радиодеталей комерческие организации тезисный план поэтики аристотеля Взыскание таможенных платежей Томас Мор Николай Гоголь Шинель Демократия как социальная технология Выявление и анализ потребности на продукцию и услуги общественного питания Роль медицинской сестры в профилактике аборта философские проблемы информатики формирование ценностного отношения к сверстнику в условиях подвижной игры марксисты ссылка в сибирь диод Шоттки байрамов эльчин Социальная защита работников предприятия Понятие должностного лица по административному праву Административная ответственность должностных лиц недостатки рыночного механизма Товарная политика развитие идей культурологии в истории европейской философии мысли\nпсихологічний напрямки біологічний культура вивченні розвитку


Юнкер: Єврокомісія не вестиме переговори з Британією до офіційного повідомлення влади про вихід з ЄС | УНІАН\n16:16, 29 червня 2016\nПрезидент Європейської комісії Жан-Клод Юнкер заявляє, що Єврокомісія не вестиме переговори зі Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії до офіційного повідомлення британської влади про намір покинути Європейський Союз.\nЯк передає кореспондент УНІАН, про це Юнкер сказав на прес-конференції за підсумками неформальної зустрічі 27 глав держав та урядів країн-членів Євросоюзу у Брюсселі.\nПрезидент Єврокомісії зазначив, що сьогодні вранці лідери 27 країн-членів ЄС та учора ввечері за участю прем'єр-міністра Великої Британії Девіда Кемерона провели спокійну розмову щодо референдуму у Сполученому Королівстві про вихід з ЄС.\nЧитайте такожЄвропарламент зібрався на позачергове засідання через Brexit: вимагали пояснень від британського уряду\n"Що важливо, так це те, що ми погодилися, що не буде переговорів, якими б вони не були, до того часу, поки Сполучене Королівство не повідомить про свій намір щодо виходу з Європейського Союзу", - заявив Юнкер, пояснивши, що ніяких переговорів з Британією не буде вестися, поки Британія офіційно не повідомить про намір покинути ЄС.\nТакож він сказав, що письмово попросив єврокомісарів та генеральних директорів з Єврокомісії не обговорювати стан справ з представниками Великої Британії.\nКрім того, Юнкер зазначив, що разом з президентом Європейської ради Дональдом Туском та 27 лідерами країн-членів ЄС висловлюють точку зору, що "не буде внутрішнього ринку a la carte".\n"Ті, хто хочуть знову отримати доступ на наш внутрішній ринок, вони повинні впровадити чотири свободи без винятків...", - заявив Юнкер, давши зрозуміти, що якщо Британія покине ЄС, вона втратить можливість мати доступ до внутрішнього ринку ЄС.\nУ Лісабонському договорі (основній правовій базі нинішнього Євросоюзу) є стаття 50, яка окреслює умови виходу країни з Євросоюзу. Відповідно до неї, переговори про ці умови мають займати принаймні 2 роки. І можуть бути подовжені за консенсусом сторін.


Ріпаковий стіл ПРН від заводу виробника купити в Бердянськ\nALL.BIZ Україна Товари Україна Сільське господарство Сільськогосподарська техніка та обладнання Навісне і причіпне сільгоспобладнання Навісне обладнання для сільгосптехніки Ріпаковий стіл ПРН від заводу виробника\n← Навісне обладнання для сільгосптехніки в Україні в Бердянськ\nРіпаковий стіл ПРН від заводу виробника\n100% позитивних відгуків із 30\nПристосування для збирання ріпаку або ріпаковий стіл\nРіпак - досить складна у вирощуванні культура, яка потребує особливого підходу до збирання врожаю. Завод виробник для збору врожаю даної культури пропонує вдосконалене і модернізоване Пристосування для ПРИБИРАННЯ РІПАКУ (ПР). Завдяки рапсовий стіл нашого виробництва, Ви зможете скоротити втрати при збиранні приблизно на 25 - 30% , в порівнянні зі збором ріпаку звичайною зерновою жаткою.\nТехнічно вдосконалена конструкція даного пристосування, робить його по вазі легше, ніж у інших виробників, за рахунок цього дозволяючи знизити навантаження на комбайн, а так само зменшити вібрацію при роботі. При виготовленні ПРИСТРОЇ ДЛЯ ЗБИРАННЯ РІПАКУ використовуються тільки якісні комплектуючі! Гарантія від заводу виробника і виключно позитивні відгуки наших клієнтів є запорукою успішної збирання даної культури на Ваших полях!\nЗамовляючи техніку у заводу - Ви перш за все будете впевнені, що зможете максимально скоротити збитки при зборі врожаю, при мінімальних витратах, тому що ЦІНА НА рапсовий стіл невелика, у порівнянні з аналогічною технікою вітчизняного виробництва інших заводів! Для наших клієнтів ми пропонуємо організацію доставки, розстрочку платежу і тільки якісну техніку!\nПристосування для збирання сої ПЗС на комбайни...\nЖатка для збирання соняшника ЖНС-6, 7.4, 9 м на...\nЖатка для збирання соняшника ЖНС на Фендт,...\nРіпаковий стіл ПРН на Джон Дір, Клаас, Нью...\nРіпаковий стіл з трансмісійним валом до...\nПриставка для соняшника ПС (А) 4 м на СК Нива,...


Закриття міжбанку: долар подешевшав, євро підріс\nТорги по долару на міжбанківському валютному ринку завершилися в діапазоні 7.9770-7.9930 грн/дол.\nКонфлікт з пострілами на грунті соціальної нерівності біля приватного ставка в селі Клугіно-Башкирівці\nПро цей конфлікт на різних ресурсах мережі Інтернет і на шпальтах газет було написано, що бізнесмен, який має власний ставок стріляв у рибака. Це є правдою, але ЗМІ висвітлювали лише свідчення рибака, і лише сьогодні, журналісти почули пояснення самого власника водойми.\nЛегковий автомобіль з вісьмома підлітками врізався в бензовоз\nНа Хмельниччині внаслідок зіткнення «Лади» з бензовозом п'ятеро підлітків загинули, і четверо перебувають у важкому стані.\nДолар в Харкові пішов у гору. Євро подешевшав на 20 копійок\nУ харківських пунктах обміну салют сьогодні, 10 травня, спостерігається різке зниження ціни на євро. У середньому європейська валюта подешевшала на 20 копійок.\nВідкриття міжбанку: долар підняв планку\nТорги по долару на міжбанківському валютному ринку відкрилися в діапазоні 7.9880-7.9960 грн/дол.\nНовини від Харківського обласної організації Народного Руху України\nВідбулась позачергова ХХХ Конференція Харківської обласної (крайової) організації Народного Руху України.\nКурс НБУ: вистояв тільки долар\nНа вівторок, 10 травня, НБУ встановив офіційний курс гривні, знизивши котирування євро й російського рубля та залишивши курс долара без змін.\n9 травня 2011 11 травня 2011