Orivedellä sukupuolen moninaisuuden esilläpitoa kouluopetuksessa vastustavan valtuustoaloitteen on jättänyt perussuomalasiten valtuustoryhmän puheenjohtaja. Sen on allekirjoittanut kuusi muuta valtuutettua.\nPirkanmaan Setasta kommentoitiin asiaa tiistaina ( http://www.pirkanmaanseta.fi/oriveden-valtuustoaloite-terveista-sukupuolirooleista/ ) muistuttamalla tasa-arvolaista.\nYle on myös käsitellyt asiaa ( https://yle.fi/uutiset/3-10644082 ).\nHuomaa kyllä, että kuulemani huhut Oriveden sisäsiittoisuudesta ja siskosavioliitoista pitävät paikkansa ja tuottavat ihan varteenotettavaa tulosta :D\nLue IS:n juttu ja sen lopussa oleva mainio haastattelu. Oriveden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Jussi Viljanen puhuu itsensä pussiin. Haastattelijana on IS:n toimittaja Tuomas Manninen.\nKouluopetuksessa tulee kuitenkin edelleen opettaa ne perusasiat sukupuolesta, eli että sukupuoli perustuu esim. sellaisiin asioihin kuin minkälaisia lisääntymissoluja yksilö tuottaa. Nuoret hortoaa jo nykyään sellaisessa postmodernin queer-ideologian viidakossa, että alkaa oikeasti huolestuttaa, että mitä näistä oikein tulee. Olen nähnyt esim. niitten keskinäistä väittelyä siitä, että voiko sama yksilö sekä siittää lapsen, että kantaa ja synnyttää sen. Huhheijaa!\nTotta kai kouluopetuksessa tulee opettaa (ja opetetaankin) lisääntymisen biologiaa. Ei sitä opetusta kukaan ole poistamassa. Vähän olkiukkojen kanssa mittelemiseltä kuulostaa huoli siitä, että tällaisten perusasioiden opettaminen olisi jotenkin uhattuna. Ei ole.\nKiinnostavaahan on käsitellä itsesiitoksen mahdollisuutta. Kun tällaista väittelyä on, niin sehän vain kertoo siitä, että maailma kiinnostaa. Ei siitä pidä huolta kantaa. Tätäkin olisi ehkä hyvä biologiassa käsitellä: teoriassa lienee mahdollista, mutta todennäköisesti ei onnistuisi. Hermafrodiittisia eliöitähän luonnossa on, mutta niillä on sitten muita itsesiitoksen estäviä mekanismeja. Minä en ymmärrä huolta siitä, että asioiden moninaisempi pyörittely muka "sekoittaisi" nuorten päätä. Enemmän kyse on siitä, että näillä asiassa uhkaa näkevillä vanhemmilla pää heittää "hurlumheitä", kun totuttuja totuuden ratoja vähän kyseenalaistellaan.\nSinänsä queer-ideologia kaipaa kyllä monessa kohtaa pöyhyttelyä, mutta niin kaipaa perinteinen kaksinapainen sukupuolimallikin.\nVarmasti opetetaan lisääntymisbiologiaa jatkossakin, mutta opetuksen terminologia ja käsitteet saattavat muuttua oleellisesti, sukupuolieroa ja ylipäätään sukupuolen biologista perustaa häivyttävään suuntaan. Näin ne ovat muuttumassa esimerkiksi Ison-Britannian terveydenhuollon materiaaleissa.\nKannan huolta homo- ja lesbonuorista, joille kerrotaan nyt, että seksuaalinen suuntautuminen ei ole kiinni partnerin anatomisesta sukupuolesta, joten tietynmuotoisten ihmisten torjuminen seksuaalisina kumppaneina on syrjivää ja kertoo omista käsittelemättömistä ongelmista (vrt. eheytysideologia). Homo- ja lesbonuorille aiheutetaan häpeää homoseksuaalisesta suuntautumisesta, mutta tällä kertaa se on ilmeisesti okei, koska tavoitteet ovat edistykselliset.\nNyt kaipaisin kyllä vähän tarkempaa tietoa siitä, missä sanotaan/opetetaan, että "tietynmuotoisteh ihmisten torjuminen seksuaalisina kumppaneina on syrjivää" .\nSukupuolen biologisen perustan ylikorostumisen vähentäminen taas on mielestäni pelkästään hyvä asia, ihminen kun on niin paljon muutakin kuin pelkästään biologinen olento.\n"Nyt kaipaisin kyllä vähän tarkempaa tietoa siitä, missä sanotaan/opetetaan, että 'tietynmuotoisten ihmisten torjuminen seksuaalisina kumppaneina on syrjivää."\nEn puhunut mistään virallisista opetusmateriaaleista, vaan keskustelusta tässä aihepiirissä ylipäätään. Pitää olla elänyt aika suojattua elämää, jos on homo tai lesbo, eikä ole siihen vieläkään törmännyt.\nNäin arvelinkin. Puheenvuorostasi sai kyllä aivan erilaisen kuvan, kun puhuit opetusmateriaaleista mutta sotkit siihen sitten yllättäen "keskusteluja" tarkentamatta mitenkään missä ja ketkä näin keskustelevat.\nTodennäköisesti elän sitten hyvin suojattua elämää, kun en ole tämänsuuntaisiin vakavasti otettavien tahojen lausuntoihin törmännyt. Yksittäisistä puheenvuoroista en tosin yleensäkään pahemmin hätkähdä, niitähän maailmaan todellakin mahtuu laidasta laitaan.\nAihepiiriä pitää seurata tarkemmin, että alkaa ymmärtää, millaisesta kulttuurisesta muutoksesta on kyse ja millaisia vaikutuksia sillä voi olla homomiesten ja lesbojen elämään. Jos vapaamielistä vasemmistoa edustavissa julkaisuissa alkaa ilmestyä juttuja, joissa puhutaan esimerkiksi homomiesten ongelmallisesta haluttomuudesta yhtyä vaginoihin, niin ymmärrät varmaan, että meneillään on melkoinen myllerrys seksuaalipolitiikan alueella.\nNo nyt on sitten taas pakko kysyä: missä "vapaamielistä vasemmistoa edustavassa julkaisussa" mainitsemiasi "juttuja" on ilmestynyt (tai vaarassa alkaa ilmestyä), vai kuuluuko tämäkin omassa mielikuvituksessasi syntyneisiin uhkakuviin?\nMutta seksuaalipolitiikan alueella tarvitaan ehdottomasti myllerrystä ja keskustelua, sitä en pelkää vähääkään, ja jokaisella on oltava yhtä suuri oikeus sanoa mielipiteensä. Kyllä ne jyvät akanoista hyvin nopeasti erottuvat.\nAika hyvä esimerkki on BuzzFeedin artikkeli, "Can lesbian identity survive the gender revolution?", jossa ihmetellään, miten homoseksuaalisuus voi selvitä maailmassa, jossa on valtavasti sukupuolivaihtoehtoja.\n"Against the increasingly colorful backdrop of gender diversity, a binary label like 'gay' or 'lesbian' starts to feel somewhat stale and stodgy. When there are so many genders out there, is it closed-minded — or worse, harmful and exclusionary — if you identify with a label that implies you’re only attracted to one?"\nUusliberaalin seksuaalisuuden kaupassa on monta vaihtoehtoa. Todella rienaavaa rajoittua vain yhteen. Et kai vain ole homo? Et kai ole ahdasmielinen?\nToisaalla nimimerkki Yesman on aika huolissaan "identiteettihötöstä", eli että ihmisten seksuaalista suuntautuneisutta (ja sukupuolta) käsitellään (psykologian) identiteetin kautta. Siis että merkityksellisintä asiassa olisi ihmisen yksilöllinen käsitys itsestään, jonka pohjalla ovat ihmisen ominaisuudet ja joka on kehittynyt vuorovaikutuksessa muiden ihmisten kanssa. Oliko käsitteensä nyt "identiteettihöttö". En nyt ole erityisen huolissani siitäkään, että näissä keskusteluissa otetaan ihminen huomioon sosiaalisena ja esim. samastumiskykyisenä oliona.\nHomoseksuaalisuus selvinnee vallan hyvin sellaisessa(kin) maailmassa, missä asioista puhutaan kaikilla värisävyillä, koska sukupuoleen liittyvät asiat ovat olleet ja ovat tulevaisuudessakin biologisena ilmiönä (ei ehdottoman, mutta) hyvin kaksijakoinen paketti. Toki entisten seksuaalisen suuntautuneisuuden (homo/lesbo, bi, hetero) ja sukupuolisuuden (trans,cis) lokeroiden muuttuminen liukumiksi janalla, nelikentässä tai useampiulottuvuuksisessa avaruudessa voi aiheuttaa joillekin päänvaivaa. Parempi kuitenkin tuoda todellisuutta paremmin kuvaava moniulotteisuus rehellisesti esiin kuin typistää moninaisuus karkeisiin lokeroihin.\nTuo BuzzFeedin juttu haisee ihan yhtä lailla olkiukoilta kuin Aito avioliitto -seurakunnan väen pelottelut kaltevalla pinnalla.\nEDIT: En ole huolissani nimenomaan keskustelusta. Olennaisempaa on, että meillä on esillä mahdollisimman monenlainen "kuvasto" hlbti-vähemmistöihin avoimesti kuuluvia yksilöitä, niin arjessa kuin julkisuudessakin.\na) samaa ilmiötä voi yrittää tarkastella eri välinein, mutta ne eivät suinkaan anna tasavertaisia tuloksia. Esim. antaa tyystin erilaisen ennustevoiman tarkastella ukkosta teologisena ilmiönä kuin tarkastella sitä sääilmiönä. Vastaavasti on laita ihmisiin liitettävien ilmiöiden suhteen.\nb) On eri asia sanoa, että ilmiö on biologinen ja olla tietoinen biologian päälle kasautuneesta ihmismielen tarustosta kuin sanoa ilmiö sijaitsee ensisijaisesti ihmismielen tarustoissa (esim. tulkinnoissa itsestä ja muista).\n"että merkityksellisintä asiassa olisi ihmisen yksilöllinen käsitys itsestään,"\n"En nyt ole erityisen huolissani siitäkään, että näissä keskusteluissa otetaan ihminen huomioon sosiaalisena ja esim. samastumiskykyisenä oliona."\nYlläolevilla lauseilla ei ole lähtökohtaisesti yhteyttä.\nEnsimmäisessä ilmiötä x tarkastellaan psykologisena ilmiönä. Jälkimmäisessä erotellaan psykologinen sedimentti erilleen. On hyvin eri asia pitää asiaa x psykologisena kuin tarkastella biologisen ilmiön x psykologisia konnotaatioita.\nKoska itselläni on empiirinen luonnontieteellinen maailmankuva, viittaan samantien havaintoon. Tarkastelkaamme havaintona Anthony Bowensin youtube videota, jossa hän kertoo uudesta seksuaalisesta suuntautuneisuudestaan. Video on hyvä osoitus siitä, mihin sukupuolisen suuntautumisen identiteettimalli johtaa: se ei ole kovin hyvin yhdistettävissä siihen dataan, mitä ilmiöstä on kertynyt.\nEdit: itse asiassa - yhden esimerkin otannalla - vaikuttaisi siltä, että koko metodi (tarkastella seksuaalista suuntautuneisuutta identifioitumisilmiönä ja näin ollen etsiä identifioitumiskohteita), jolla Anthony Bowens on yrittänyt tehdä selkoa seksaalisuudestaan on ainoastaan onnistunut johtamaan häntä harhaan ainakin kerran. On varmaa, että mikäli hän jatkaa yritystä vastata hänen mieltään askarruttavaan kysymykseen seksuaalisesta suuntautuneisuudestaan identifioitumismallin avulla, hän vaihtaa jatkossa suuntautumistaan vielä useamman kerran. Esim. jos hänen nykyinen parisuhteensa loppuu ja hän seuraavaksi rakastuu naiseen, tulee hän näkemään seksuaalisen suuntautuneisuutensa vaihtuneen jälleen biseksuaaliksi tämän mallin kautta.\nJos joku biseksuaali mieltää homona olemisen sosiaaliseksi identiteetiksi, joka on omaksuttava, kun on ollut kauan suhteessa toisen miehen kanssa, se ei tarkoita, että seksuaalista suuntautumista kuvaamaan keksityt sanat (homo, lesbo, hetero, biseksuaali) edustaisivat jotain toimimatonta ja pois heitettävää "identiteettimallia". Se tarkoittaa, että biseksuaalinen mies on omaksunut virheellisen käsityksen seksuaalista suuntautumista kuvaavien sanojen merkityksestä ja käyttötavasta. "Homo" ei nimittäin ole identiteetti, vaan seksuaalisen suuntautumisen muoto. Se on objektiivinen kuvaus siitä, että yksilön seksuaalinen käyttäytyminen ja tunteet kohdistuvat johdonmukaisesti samaa sukupuolta oleviin henkilöihin.\nHomo-hetero-bi on itse asiassa ihan helvetin elegantti malli kuvaamaan ihmisen seksuaalisen käyttäytymisen muotoja. Siihen sisältyy käytännössä kaikki, mitä ihmisten keskinäiseen seksuaalisuuteen voi kuulua, ja täysin siitä riippumatta, miten hlbt-liike on yrittänyt sotkea pakkaa sukupuolen käsitettä monimutkaistamalla. Erityisen toimivaksi sen tekee juuri tuo biseksuaalisuuden kategoria, joka on niin kuin vaihtoehto "jokin muu" vastauskaavakkeissa. Aina, kun ihmiset käyttävät seksuaalisuuden "moninaisuutta" tai "joustavuutta" todisteena mallin toimimattomuudesta, totean vain, että se ilmiö, jota te yritätte käyttää todisteena mallin toimimattomuudesta itse asiassa sisältyy itse malliin: biseksuaalisuus.\nEsimerkkinä vaikkapa se suomalainen lavakoomikko ja performanssitaiteilija, joka kiertää kertomassa yleisöille siitä, miten hänen seksuaalisuutensa paljastuikin joksikin ihan muuksi kuin heteroksi sen jälkeen, kun hänen tyttöystävänsä alkoi identifioitua mieheksi. Tässäkin omanlaisensa väärinkäsitys sanojen merkityksestä ja käytöstä. Ei hänen heteroseksuaalisuutensa tosiasiassa siitä miksikään muuttunut, että hänen kumppaninsa alkoi identifioitua uudella tavalla. Seksuaalinen suuntautuminen ei nimittäin liity sukupuoliseen identiteettiin, vaan sukupuoleen.\n"että seksuaalista suuntautumista kuvaamaan keksityt sanat (homo, lesbo, hetero, biseksuaali) edustaisivat jotain toimimatonta ja pois heitettävää "identiteettimallia""\nOlemme Masa samaa mieltä. Kritisoin yllä identiteettimallia kuvaamaan, mikä on ihmisen seksuaalinen suuntautuminen ja miten se toimii. En kritisoi jakoa hetero-, bi-, homoihin, koska se vastaa havaintoja tästä biologisesta ominaisuudesta.\nJos joku ei tosiaan ymmärrä, mitä tarkoittavat sanat 'identiteetti' ja 'identifioitua', ja käyttää näitä kuvaillessaan ihmisellä tavattavaa biologista ilmiötä, niin järkevä askel lienee informointi. Kertoa, mitä ymmärretään käsitteellä identiteetti ja miksi tuo käsite ei sovi siihen, mitä nykyään tiedetään seksuaalisen suuntautuneisuuden biologiasta.\nTransilmiö on itse asiassa laajemminkin ottaen alue, jossa näennäisesti koetellaan seksuaalisen suuntatuneisuuden ominaisuusmallia.\nYoutubessa on videoita, joissa henkilö kertoo suuntautuneisuutensa vaihtuneen sen myötä, että oma keho muutettiin edustamaan tiettyä sukupuolta. On varmasti niin, että omakuva vaikuttaa siihen, mitä seksuaalisia tekoja voisi ajatella toisen ihmisen kanssa tekevänsä. Lienee kuitenkin epätodennäköistä, että seksuaalisten signaalien prosessointi aivoissa ja seksuaalisen virittymisen pääpiirteet muuttuisivat kehon muokkauksen jälkeen. Asiasta ei toki ole tietoa, koska se vaatisi kokeita mittaamaan seksuaalista virittyneisyyttä eri stimulusten yhteydessä ennen ja jälkeen.\n"Before I transitioned, I was primarily attracted to women. I was in three different romantic relationships with women, none of which lasted very long. I was a little bit interested in men. I would say more crious than anything. But I wasn't in a place where I could really act on that because I thought to myself "could I be in a gay relationship" and I found it really difficult to imagine myself in a gay relationship with another man. And I don't think it was purely homophobia. I do think...I really couldn't imagine myself of being as a man attracted to another man.\nStill, I had a kind of spark within me for womens' bodies and femininity. I was interested in that sexually. And that changed. My interests really have shifted toward men. I am interested in things like forearms. I love a really just resonant man's voice. I like that kind of power dynamic. I like the idea of me being his girl."\nItse asiassa... nyt kun hänen sanojaan tarkastelee, niin huomio kiinnittyy hänen käyttämiinsä sanoihin tavalla, joka saa videon näyttäytymään toiselta esimerkiltä identiteettiajatusten sekoittavasta voimasta seksuaaliseen orientaatioon nähden. Herää kovin paljon kysymyksiä siitä, mitä tuossa on itse asiassa tapahtunut / tai tapahtuu...\nEhkä (synnynnäinen, biologinen) aivojen sukupuolen paikka mies-nainen -akselilla ei ole ollut erityisen jompaa-kumpaa? Ehkä se on estänyt samastumisprosessia tiettyyn sukupuoleen? Seksuaalinen suuntautuneisuushan on lopulta oman ja kohteen välinen tulema.\nNäyttää siltä, että yksilön sukupuolen kuvaamisessa suurin ongelma on, etteikö yksilö itse asiaa tietäisi, vaan se, että asian sanallistaminen on ihmiskielen vastakkaisuuksiin perustuvan käsitteistön karkeuden tähden hankalaa.\n"Seksuaalinen suuntautuneisuushan on lopulta oman ja kohteen välinen tulema."\nJuurikin ei. Aivan, kuten esim. henkilön pituus ei ole "lopulta oman ja kohteen (esim. koripalloilun korkea arvostaminen/rakastaminen) välinen tulema". Pituuskasvussa on kyse biologisesta prosessista ja siihen liittyy sellaisia elementtejä kuten esim. DNA-, RNA-, proteiini-, hormoni- ja ravintomolekyylit ja solujen jakautuminen. Se, miten koripalloilijan identiteetti kehittyy on tyystin eri luonteinen prosessi kuin se, miten kasvetaan 210 cm:ksi. Vielä toisella tapaa ilmaistuna: Ei ole olemassa prosesseja identifioitua koripalloilijaksi (tai "pitkäksi"), jotta muodostuu 210 cm pitkäksi. Vaastaavasti ei ole olemassa identifioitumisprosesseja, joiden kautta aletaan virittyä seksuaalisesti isoista maitorauhasista tai alavatsan lihasten V-kuviosta. Ne sijaitsevat kovakoodattuna hermokudokseen, itse aivojen rautaan siinä vaiheessa, kun ihminen syntyy.\n"suurin ongelma on, etteikö yksilö itse asiaa tietäisi, vaan se, että asian sanallistaminen on ihmiskielen vastakkaisuuksiin perustuvan käsitteistön karkeuden tähden hankalaa."\nKuten jo todettua, kyse ei ole semantiikasta. Kyse ei ole siitä, etteikö sanoja olisi, vaan siitä, etteivät ihmiset aina tiedä, mitä käsitteitä käyttävät. Ei ole mikään pieni asia väittää, että sukuvietin suunta voi muuttua sen jälkeen, kun kehoon laitetaan aikaisempaa enemmän estrogeeniä ja/tai että penis poistetaan ja muotoillaan neovagina. Ei ainoastaan niin, etteikö tällä olisi hyvin hyvin pelottavia konnotaatioita, mutta myös niin, ettei se vastaa suurinta osaa asiasta tehtyjä havaintoja. Selkeästi suurimmalla osalla transsukupuolisista ei tapahdu muutoksia seksuaalisessa orientaatiossa.\nMietin kovasti aiempaa youtube-videota ja sitä, miten voi olla käynyt niin, että miehenä ei ole voinut olla "paikassa", jossa olisi ollut kiinnostunut vahvoista kyynärvarsista, mutta nyt naisena on niistä kiinnostunut. Ja mikä tuo "paikka" on? En voi olla ajattelematta, että tuo estävä tai salliva paikka on hänen oma psyykensä tässä tapausessa. Psyyke, jolla ei alun perin oikeasti ole juurikaan tekemistä sen kanssa syöksähtääkö paisuvaiskudokseen verta vai ei. Ennenkuin alkaa uskoa, että sillä on asian kanssa jotain tekemistä.\n"Itse asiassa... nyt kun hänen sanojaan tarkastelee, niin huomio kiinnittyy hänen käyttämiinsä sanoihin tavalla, joka saa videon näyttäytymään toiselta esimerkiltä identiteettiajatusten sekoittavasta voimasta seksuaaliseen orientaatioon nähden. Herää kovin paljon kysymyksiä siitä, mitä tuossa on itse asiassa tapahtunut / tai tapahtuu..."\nTällainen kiinnostuksen painopisteiden vaihtelu on ilmeisesti aika tavallista biseksuaalisissa ihmisissä. Hän oli ensin "primarily attracted to women" ja "a little bit interested in men", sitten hänen "interests shifted towards men", eli ei kokonaan pois naisista, vaan enemmän miesten suuntaan. Hän oli biseksuaali ja on sitä edelleen.\nNäyttää siltä, ettei hän pystynyt aiemmin näkemään itseään miehen kanssa sukupuolistereotyyppisen ajattelumallin takia, johon oli sosiaalistunut, mutta naiseksi muuttumisen jälkeen hän yhtäkkiä pystyikin näkemään itsensä miehen kanssa, koska... no, samasta syystä. Tulee vaikutelma, että hän on torjunut itsessään kiinnostuksen miehiin, mutta naiseksi tultuaan hän antoi itselleen luvan olla kiinnostunut miehistä, koska heteronormatiivisen mallin mukaan miehet ovat naisten kanssa ja naiset miesten.\nSeksuaalinen suuntautuneisuus hetero-homo -akselilla on suhteellista, siis edellä mainitsemani tulema omasta ja toisesta. Seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen mies-nainen -akselilla on sitten absoluuttisempaa. Tapin päässä pyörähdellessään tappi voi näyttäytyä kaiken keskipisteenä, mutta tarkastelupaikkaa vaihtaessaan aukeaa uusia näkökulmia.\nEn ymmärrä, selittäisitkö?\nSeksuaalisen suuntautumisen intestiteettihän on sama asia kuin seksuaalisen mielenkiinnon kohdistumisen intensiteetti elementteihin akselilla mies-nainen.\nEli et ymmärrä oman paikan sukupuolisuuden akselilla olevan merkityksellinen suhteessa mielenkiinnon kohteen sukupuolisuuden kanssa, kun puhutaan seksuaalisesta suuntautuneisuudesta? En tiedä, miten selittäisin asian tarkemmin.\nSukupuoliselle (eli seksuaaliselle) virittyneisyyden asteelle merkityksellistä ovat signaalit, jotka ovat lähtöisin toisesta ihmisestä.\nIhminen virittyy seksuaalisesti esim. auditiivisesta, okulaarisesta, taktiilisesta, olfaktorisista jne. stimuluksista ja näiden kombinaatiosta. (Signaalit eivät pääsääntöisesti johda paritteluun, mutta ovat olemassa virittämään henkilön potentiaaliseen paritteluun, jos tilanne sallii/tarjoutuu).\nEsim. sillä, mitä seksuaalista orientaatiota signaalien lähde edustaa, ei virittymisessä ole merkitystä. (Toki, mikäli signaalit vastaanottavalla taholla ovat nostattamassa varsinaiseeen seksuaaliseen tekoon, tulee havaintojen kohteen orientaatio vastaan yhteensopivuuden muodossa, mutta seksuaaliseen stimuloitumiseen ei lähtökohtaisesti tarvittu yhteensopivuutta.)\nSillä siis on merkitystä, mitkä keholliset ja käyttäytymisen elementit saavat aikaan seksuaalisen virittymisen. Tällä määritetään yksilön sijainti myös sukupuolisen suuntautumisen saralla. Esim. mikäli toistuvasti (isot) ja naisellisesti muodostuneet maitorauhaset saavat aikaan virittymisen, on ihminen joko heteroseksuaali mies, biseksuaali nainen, tai lesbo nainen. Riippumatta siitä, mitä seksuaalista orientaatiota (isoa) ja naisellisesti muodostunutta rintavarustusta kantava havaintojen kohde edustaa.\n(Huomaathan, että keskityn rintakehän muotoon yksinkertaistaakseni runsasta kehon ja käyttäytymisen elementtisalaattia, jota kutsutaan maskuliinisuudeksi tai feminiinisyydeksi ja josta voi virittyä seksuaalisesti. Muita vastaavia elementtejä ovat vaikkapa ylläolevan transnaisen mainitsemat kyynärvarsien muoto ja ääniala).\nVähän itse asian vierestä semanttisen hälyn havahduttamalta sivulliselta kaino toivomus: Kun kyseessä sentään on yleinen keskustelupalsta eikä mikään tiedeyhteisön sisäinen debattifoorumi, käytetään mielellään yleiskielistä suomea silloin kun se on mahdollista.\nMitä vikaa esimerkiksi olisi lauseessa: ”Ihminen virittyy seksuaalisesti eri aistein vastaanottamistaan ärsykkeistä ja niiden yhdistelmistä.”\nTietysti, jos ideana on omalla oppineisuudella brassailu, mikäs siinä. Lukijoiden todennäköistä enemmistöä ja viestin perillemenoa ajatellen suosisin kuitenkin yleistajuista ilmaisua, omien ajatusten vähemmän koukeroista sanallistamista ja pointtien tiivistämistä olennaiseen merkityssisältöön.\n"Mitä vikaa esimerkiksi olisi lauseessa: ”Ihminen virittyy seksuaalisesti eri aistein vastaanottamistaan ärsykkeistä ja niiden yhdistelmistä.”"\nEi mitään vikaa, se on tiiviimpi lause. Omassani tulin ehkä korostaneeksi ajatusta signaalien ja vastaanottimien (nenä, silmä, iho jne.) merkitystä alleviivatakseni seksuaalisuuden ilmiön eroa 'identiteetteihin' nähden.\n" jos ideana on omalla oppineisuudella brassailu, mikäs siinä. "\nAikamoisen arvotuksen latasit lauseeseeni. Itse taas pidän kielenkäyttöön liitettävää arvottamista kovin omituisena ja vieraana. Meitä on moneen junaan.\n" viestin perillemenoa ajatellen suosisin kuitenkin yleistajuista ilmaisua, omien ajatusten vähemmän koukeroista sanallistamista ja pointtien tiivistämistä olennaiseen merkityssisältöön."\nOlen pahoillani, jos en tyydytä vaatimuksiasi tai standardiasi tällä foorumilla. Toisaalta, sinä et liene taho, joka määräisi siitä, miten kukakin netissä keskustelee. En esim. itse keskustele tässä viedäkseni erityistä viestiä perille, vaan yritän pikemminkin saada kanssakeskustelijastani irti minulle uusia ajatuksia (kielellä, jota ymmärrän). Mikäli jokin esittämäni on epäymmärrettävää, siitä voi kysyä. Huomaathan, että itse toimin juuri näin. Ilmoitan, etten ymmärrä ja kysyn tarkennusta smo:lta.\nKun puhutaan seksuaalisesta suuntautuneisuudesta, niin puhutaan seksuaalivietin kohdistumisen "suunnasta". Jos naisen mielenkiinto kohdistuu miehiin, niin nainen on hetero. Jos kyse on miehestä, jonka mielenkiinto kohdistuu miehiin, mies onkin homoseksuaali. Tulemastahan tässä hetero-homo -akselilla on kyse, enkä edellä viitannut minkään muuttumiseen. Ja juuri se korostuu sukupuoltaan korjaavan kohdalla: miehistä aiemmin kiinnostunut kiinnostuu oletettavasti miehistä jatkossakin. Transsukupuolisen henkilön kohdalla tarkastelukulma pysyy pääosin samana "ennen ja jälkeen", mutta ulkopuolisen silmissä tilanne vaikuttaa muuttuvan.\nMinä lähinnä siellä edellä koetin osoittaa (ja näemmä onnistuinkin), että seksuaalisen suuntautuneisuuden ja sukupuolen moninaisuuden pyörittely tapahtuu aika tavalla sanojen vankina, tarpeettoman karkeilla lokeroilla.\nNäin toivotulla identiteettien jälkeisellä aikakaudella olisi ehkä terveellisempää unohtaa seksuaalisesta suuntautuneisuudesta puhuminen ja siihen liittyvät käsitteet (homo, bi, hetero, jne). Ainakin, jos haluaa asioita käsitellä tarkasti ja yksiselitteisesti. Parempi olisi puhua määreillä, jotka olisivat absoluuttisia.\nEntäs sitten, kun omaa seksuaalista suuntautuneisuuttaan yrittää kuvata henkilö, joka ei asemoidu yksiselitteisesti "naiseksi" tai "mieheksi"? Tämä "perinteinen" seksuaalinen suuntautuneisuushan on vaikea kuvattava silloin, jos tarkastelijana on vaikkapa muunsukupuolinen tai intersukupuolinen henkilö.\nKoripalloesimerkkiin tukeutuen jonkun kuvaaminen "pitkäksi" tai "lyhyeksi" on suhteellista. Jonkun kuvaaminen "nuoreksi" tai "vanhaksi" on samoin suhteellista. Siinä verrataan muihin tai johonkin keskiarvoon. Kyse on yksilön ja yleisen välisestä tulemasta. Vähän kuin seksuaalisessa suuntautuneisuudessa yksilön ja mahdollisten kohteiden välisestä tulemasta. Pituus 210 senttiä tai 21 vuotta on sitten absoluuttista, vähän kuin "miehistä kiinnostunut mies".\nTätä tarkoitin tulemalla: se mitä itse on, vaikuttaa seksuaalisen suuntautuneisuuden käsitteessä tarpeelliseen tarkastelukulmaan.\nHämmennetäänpä aiempaan liittyen lisää: eikö isoista maitorauhasista, alavatsan lihasten V-kuviosta (tai vaikkapa joissain aiemmissa yhteyksissä esillä olleista genitaaleista) virittyminen ole fetisismiä? Entä jos "normaalia" seksuaalisuutta onkin virittyminen ylipäänsä sukukypsistä ihmisistä kokonaisvaltaisesti. Lisääntymisen kannalta epätodennäköisyydestä kielivät kehon piirteet toimivatkin tyypillisesti virittymistä rajoittavana tekijänä, "turn-offina".\nOlet oikeassa siinä, että jos intersex kokee vetoa lähinnä intersex genitaaleihin tai olemukseen, on kyseessä määritelmällisesti homoseksuaalisuus. Jos hän kokee vetoa naisen tai miehen tunnisteisiin, on hän heteroseksuaali. Veikeää.\nNiin, no yksi vaihtoehto olisi määritellä seksaalisuuden signaaliston osapuolet, mutta tämä on melko kömpelöä ja mikä olisi sitten substantiivi tai adjektiivi?\n"Miessuuntaisuus" tai "naissuuntaisuus" tai "sekasuuntaisuus" eivät ottaisi kantaa virittyjän sukupuoleen. Mutta onko se tarpeetonta?\n"eikö isoista maitorauhasista, alavatsan lihasten V-kuviosta (tai vaikkapa joissain aiemmissa yhteyksissä esillä olleista genitaaleista) virittyminen ole fetisismiä?"\nEi, koska määritelmällisesti fetisismi on "esinesuuntaisuutta". Primaari- ja sekundaariseksuaalipiirteistä virittymistä pidetään tavanomaiseen seksuaalisuuteen liittyvänä asiana.\n"Entä jos "normaalia" seksuaalisuutta onkin virittyminen ylipäänsä sukukypsistä ihmisistä kokonaisvaltaisesti."\nNo tässä lienee eroja. Suurin osa ihmiskunnasta virittyy seksuaalisesti nimenomaa seksuaalisiin toimintoihin erikoistuneista kehonosista sekä sukupuoleen liittyvästä dimorfisesti jakautuneista muodoista ja näihin liittyvistä toimista sekä käyttäytymisestä. Joskus enemmän jostain tietystä konstellaatiosta (esim. "peppumiehet" ja "tissimiehet" tai "pituusnaiset"), joskus kokonaisvaltaisesti. Toki seksuaalisuudella on neokortikaaliset esiintymismuotonsakin... Kutsumme niitä jalosti esim. rakkaudeksi, romanttisuudeksi tai välittämiseksi tms...\nMyös (ihmis)kehon osa/yksityiskohta voi olla (seksuaalinen) fetissi. Tuo osa on silloin tavallaan esineellistetty.\nNiin, no, kehonosien näkeminen fetisseinä lienee tuoreempi kehityskaari. Tällöinkin harvoin kutsutaan fetissiksi primaari- tai sekundaarisukupuolisia kehonosia, vaikka arkikielessä näin voidaan tehdä. Varpaat, kainalot, nilkat jne. voitaneen ehkä fetissikohteiksi mieltääkin.. Mutta nyt tässä vähän halotaan hiuksia. Kun keskimääräisen seksuaalisuuden omaava mies kiihottuu suurista maitorauhasista, on tämä osa seksuaalitapahtumaa. Ilmassa on toiveajattelu laadullisesti hyvästä seksuaaliaktista, päätepisteenä pääsääntöisesti penetraatio isorintaisen kanssa. Kun fetisisti kiihottuu vaikkapa korkokantakengästä, voi seksuaaliakti tapahtua korkokantakenkään.\n(Ai niin, ymmärräthän toki, että edelleen esitän maitorauhaset, v-muodot jne. esimerkkeinä ja yksinkertaistuksina. En tarkoita, että tyydyttävään seksuaaliaktiin voisi kuulua pelkästään maitorauhaset. Jos näin olisi, näyttäisi esim. prostituoidun tai pornotähden työnkuva kovasti erilaiselta - helpommalta ja vähemmän terveyttä uhkaavalta - nykytodellisuuteen verrattuna. )\nOlen kyllä ymmärryksessä, että (seksuaali)fetissin rooli olisi (usein) laajempi kuin kyseisen välineen oleminen suoranaisesti aktin kohteena, ihan määritelmällisestikin. Välineen esim. käsin kosketeltavuus ja jopa pelkkä (tietynlainen) läsnäolo lisää virittyneisyyttä ja lopulta tyydytystä, joskus ylipäänsä mahdollistaa sen. Yhtäläisesti (seksuaali)fetissin mukanaolo tai näkeminen voi lisätä toiveajattelua hyvästä seksuaaliaktista, siispä se on osa seksuaalitapahtumaa.\nMeillä näyttää jälleen kerran olevan edessämme "veteen piirretty viiva", kaikenlaisesta moninaisuudesta piinaavan tuttu juttu. Ja... ymmärrän kyllä nuo esimerkkisi yksinkertaistuksina.\nOma kokonaisuutensa - ja mielenkiintoinen keskustelunaihe sinänsä - on tämän hetkinen tapa hahmottaa ja käsitellä asioita.\nOn veikeää, että asioita, niiden historiaa ja sitä, miten tiettyyn tilanteeseen on päädytty täytyy käydä alusta asti läpi ennen kuin saatetaan päästä itse asiaan. Vaikka ihan kaikkia yksityiskohtia ei asiasta tietäisikään, intuition luulisi kertovan, missä minkäkin kokonaisuuden kohdalla suurin piirtein mennään ilman, että joka kerta täytyy kiivetä tyvestä puuhun.\nWikipedia kertoo, että alun perin käsite fetissi tarkoitti Afrikkalaista taikaesinettä 1500-luvulta lähtien. 1800-luvulla syntyi käsite seksuaalinen fetissi. Sen määritelmä on "seksuaalinen fiksaatio esineeseen tai ei-genitaaliseen ruumiinosaan".\nMiksi päädyimme fetissiin, kun keskustelemme (ilmeisesti) seksuaalisen suuntautuneisuuden luonteesta? Kun olisi niin paljon, mistä puhua "seksuaali-identiteetti" vs. "seksuaaliominaisuus" malleista...\nLienee selvää, että samat virittymisen mekanismit, jotka saavat miehen innostumaan kookkaista rinnoista, ovat käynnissä innostumisessa korkokantakengistä. Ero tässä on, että siinä, missä evoluutio on tuottanut edellisen houkuttimen, on jälkimmäinen ihmisen synnyttämä. Ja koska keskustelemme (ilmeisesti) seksuaalisuuden ilmiön juuritekijöistä, on tälle keskustelulle merkityksellisempää keskustella luonnon tuottamista houkuttimista.\nNo, mutta, joka tapauksessa, itse en tämän keskustelun kautta usko edelleenkään käsitteeseen "seksuaali-identiteetti". Odotan kyllä esim. Juhanin kertovan, miksi "seksuaali-identiteetti" olisi parempi käsite kuvaamaan seksuaalista suuntautuneisuutta.\nVoidaan metatasolla kysyä, että miksi (tässä ketjussa) keskustellaan asiasta X, kun myös asiasta Y olisi paljon keskusteltavaa. Tyvestä puuhun on kiivettävä, jos haluaa nähdä aihetta laajemmin.\nMeillä on sukupuolikromosomit. Ne ovat eräänlainen pääkytkin. Niiden paimentamana yksilön suku(puoli) ilmenee sen eri ulottuvuuksissaan siten kuin ilmenee. Emme tarkkaan tiedä, miten aivojen suku(puoli) ja siihen (kaiketi) jollain tavalla sidoksissa oleva seksuaalisen kiinostumisen suunta synnynnäisesti ovat olemassa.\nSosiaalisena eläimenä ihmisen identiteettiä sukupuolen tai seksuaalisuuden osalta on paha käydä pitämään olemassaolemattomana asiana. En pitäisi sitä "höttönä", vaikkakin ehkä vaikeasti hahmotettavana. Yksilöitynä sukupuoli-identiteetti ja seksuaali-identiteetti ovat mielestäni ihan perusteltuja nimituksiä (kokonaisvaltaisemman psykologisen) identiteetin osille tai ulottuvuuksille.\nToki on tarpeen käsitellä identiteettiä synnynnäisistä ominaisuuksista erillisenä tasona.\nEdelleen näyttäisi olevan hahmottumatta, että ovatko sukupuoleen liittyvät ulkoiset tunnusmerkit se "houkutin" vai onko se sittenkin koko ihminen (ja sukupuoleen liittyvät (ynnä kenties muutkin) ulkoiset tunnusmerkit ehkä houkutusta (synnynnäisesti) lähinnä rajoittava tekijä). Tällä taas on (tässä aihepiirissä) merkitystä siinä mielessä, että onko johonkin sukupuoleen kasvaminen ennen kaikkea identitifioitumista, samastumista. Tällöin tullaan psykologian identiteetin piiriin, ja sukupuoli-identiteetistä puhuminen on hyvinkin relevanttia.\nSeksuaalinen suuntautuneisuus näyttäisi vähintään osittain olevan irrallaan yksilön paikasta "aivojen sukupuolen" tai trans/cis -akselilla. Eri asia on, mikä vaikutus sukupuoleen samastumisella ehkä on seksuaaliselle suuntautuneisuudelle tai sen käytännön ilmenemiselle. Silloin ajatus seksuaali-identiteetistäkin on erityisen mielekäs.\nEn olisi huolissani psykologian identiteetin kytkemisetä tähän aihepiiriin, sillä eihän psykologiasta tuttu identiteettikään ole sinänsä tahdonalaisesti (välttämättä ja/tai ainakaan välittömästi) muutettavissa. Eheytysideologian suhteen riittää kun tiedämme, että pyrkimys väkisin muuttamiseen näyttää aiheuttavan ongelmia mielenterveydelliselle hyvinvoinnille.\nToistaisin vielä, että on eri asia käsittää seksuaalinen suuntautuneisuus itsessään identiteetiksi ja kutsua sitä sellaiseksi ("seksuaali-identiteetti") ja eri asia tiedostaa seksuaalisen suuntautuneisuuden mahdollinen vaikutus henkilön identiteetiin.\nEi ole tarkoituksenmukaista käyttää termiä "seksuaali-identiteetti" edes merkityksessä "seksuaalisen suuntautumisen vaikutus henkilön identiteettiin".\nXX ja XY-kromosomien näkeminen pääkytkimenä ei ihan vastaa todellisuutta ihmisellä. Isojen aivojen ihmislajilla merkittävämpää ovat aivojen sukupuolittuneet osat. Nämä sukupuolittuneet osat aivoja eivät korreloi pelkästään henkilön ilmentämän sukupuolen kanssa vaan myös sen kanssa, mistä kehollisuudesta henkilö virittyy. Lisäksi ne korreloivat vaikkapa lapsivesinäytteen testosteronipitoisuuden kanssa. Aivojen sukupuolittuminen on fyysistä. Se näkyy esim. MRI kuvissa.\nEheytysideologiasta pitää tietää se, että, koska seksuaalisessa suuntautuneisuudessa ei ole kyse identiteetistä, mikä tahansa määrä samaistumisharjotteita, toverillisen vertautumisen harjoitteita jne. ei vaikuta henkilön seksuaaliseen virittymisen suuntaan. Miksi? Koska kyseessä ei ole identiteetti, johon olisi edes teoriassa mahdollista tuolla tavoin vaikuttaa.\nMuutama vuosikymmen sitten vielä vasenkätisiä koitettiin eheyttää oikeakätisiksi. Tämä ei onnistunut kovin hyvin. Parhaimmillaankin tuloksena on lähinnä kirjoittaminen oikealla kädellä, muut perussuoritukset toteutettiin yleensä vasemmalla kädellä. Nykyään tiedetään, että kyse on aivokudoksen variaatiosta. Pyrkimys motorisen korteksin puolen vaihtoon on yhtä vahingollista muokkausta kuin oli vaikkapa kiinassa lasten jalkojen sitominen. Ilman merkittävää kudosvammaa se ei onnistu. Sukupuolittuneiden aivojen osien muokkausyritykset kuuluvat samaan.\nTuossa temantiikka-metsikössä välttää harhapolut parhaiten kun hahmottaa asioita kuvallisesti. Niin osaa peremmin erottaa samalla myös ihan toisiinsa liittymättömät asiat, kuten vaikkapa transsukupuolisuus / transseksuaalisuus, eikä sorru puhumaan homo - hetero -jatkumoakselista, kun sellaista ei ole, vaan jatkumoioakseleissa kyse on biseksuaalisuuden kiinnostus- ja toteutusvariaatioista.\nYesmankin haksahti tässä alussa ihan täysin: "Olet oikeassa siinä, että jos intersex kokee vetoa lähinnä intersex genitaaleihin tai olemukseen, on kyseessä määritelmällisesti homoseksuaalisuus. Jos hän kokee vetoa naisen tai miehen tunnisteisiin, on hän heteroseksuaali."\nSillä kun interseksuaalisuus on siis monisukupuolisuutta, joten jos monisukupuolinen on kiinnostunut monisukupuolisuudesta, on hän lähinnä biseksuaali, muttai ihan sitäkään. Ja vain yhdestä sukupuolesta kiinnostuessaan ei intersex-jenkilö toki ole hetero, eikä homo, sillä noissahan on olennaista molemman osapuolen sukupuolisuus - siis miehestä kiinnostunut on hetero, jos hän on itse nainen tai hän on homo, jos hän on itse mies; ja noita (vain) kumpaakaanhan intersex-henkilö ei ole. Tuossa intersex-henkilö, vain yhdestä sukupuolesta kiinnostuneena on siis jotain omaa identiteettiään, eli vaikkapa intermiessex / internaissex.\nSeksuaalinen identiteetti, eli seksuaalinen kiinnostus (en käytä suuntautumista, koska se on hölmö sana, joka viittaa jotenkin valintaan tms., mistä ei ole lainkaan kyse - paitsi ehkä osin biseksuaaleilla, heidän toteuttamissuuntautumisissaan) on kiinnostus-sukupuolisuuksien (käytän tuota sanaa, koska biologisesti sukupuolia ei ole vain 2, ei vian puolet, vaan puolisuudet, moninaisuudet) suhteen selvästi merkitystä kiinnostavien ihmisten koko olemuksella ja sen lisäksi vielä käyttäytymiselläkin. Sillä seksuaalinen kiinnostushan reagoi hyvinkin vähäisiin kiinnostavan sukupuolen tunnistamisiin ja siinä kasvot, olemus, käyttäytyminen näyttelevät isompaakin roolia, kuin genitaalit tai maitorauhaset (minkä "littarintaiset" naisetkin hyvin tietävät).\nToisaalta homomiehelle olennaista on toisen homomiehen huulet, vaikka kuinka naisillakin huulet on. Ja sama juttu heteroiillakin. Eli erotiikkaelin-huulet yksistään eivät ole olennaisuuden sala sukupuolisissa identiteetti-kiinnostuksissa.\nHeteromies ehkä kertoisi että koko-naisuus merkitsee ja on täysin olen-naista.\nMeistä useimmille ihan parhaan seksuaali-identiteetti-kiinnostuksen kohtaamisen antaa se, kun sekä biologisfyysinen kokonaisuus että etenkin mentaalinen "yhdyntä" koplaavat yhdessä. Senhän voi panna merkille myös siitä, miten jonkun tapa ilmaista sanoittamalla asioita, koplaava sukupuolinen kyky käsitellä asioita siinä ns. hivelee munia myöten.\nFetissit (mikä siis on silloin ja silloin lanseerattu sanaistus asialle, jota on ollut olemassa iät ja ajat) taas ovat kuin muotijutut tai harrastuskiinnostukset, jotka voivat kestää aikaa pidemmän tai lyhyemmän ajan ja muuttua miten vain - harva varmaan on samojen fetissien kimpussa koko elämänsä. Fetissiesineistä toki osa lemmikkieläinten omistajista tietää, mikä lempityyny tms. lemmikkieläimiäkin fetisyttää seksuaalisesti.\nUros / naaras -jako toki varmaan on hyvin syvällä ihmiseläimilläkin, koska tuo jako on niin evoluutiossa pitkällä ajalla ihmiseläimiä edeltäneillä eläinlajeilla ja muillakin, jossain geeneissä tai aistien ja arvotoiminnan kytkeytymisessä seksuaalisuuteen. Kiima-aikakinhan on osalla eläinlajeista vain ajoittaista vuoden mittaan, kun taas rotilla ja ihmiseläimillä varsin kroonistakin. Mutta siis seksuaalisuudenkin asioita pitää tietenkin tarkastella myös muunkin eläinkunnan kera, sillä emmehä ole mitään erillään irrallisina luotuja sentään, vaan luonnonluomia evoluutiojatkumoiden osasia.\nSeksuaali-identiteetti-variaatiolokeroilla, sillä niitähän olemme ja niitä on oikeasti päätasolla vain muutama, eikä mielinmäärin, on sitten kulleki ominaisia alijakoja.\nEli esim. biseksuaalisuus-identiteetti-lokerolla on se heille vain tyypillinen alijako siitä, miten eri sukupuolten kesken he biseksuaalisuuttaan toteuttavat tai mihin se heillä kiinnostuspainotuksin varioituu. Toki intersex-lokoerolla osin tuota samaa.\nTuotahan alijakoa ei heteroilla ja homoilla, sekä lesboilla ole lainkaan.\nJoittenkin setien harrastamat mummoilupukeutumiset ovat heille osalle sekusaalista, osalle teatteria ja samoin yleisöistä joillekin seksuaalista (jos on nais-mummokin suuntautunut) ja osalle vain koomista, osalle surkuhupaisaakin ja osalle välinpitämätöntä tai täysin epäkiinnostavaa, jopa ärsyttävääkin.\nEli noin ollen seksuaalisuudesta voikin rakentaa, hahmottamisten ja ymmärtämisten helpottamiseksi ja selkeyttämiseksi miellekartan ...\nOrivesihän on maalaiskuntakaupunki, joten siellä voi sukupuolisuusasioita tarkastella hyvin luonnonluomakunnan avulla, tarkastelemalla vaikkapa sielläkin yleisiä kastematoja sukupuolisuuden ja seksikiinnostuksen kannaltakin.\nItse, kuten hyvin moni muukin ymmärtää sen, että överiksi menevät sukupuolineutraaliudet ärsyttävät monia, koska sukupuolisuuksiahan on moninaisesti, eikä mitään yhtä ja samaa. Eli överiksi menevä sukupuolineutraalius on yhtä typerää, kuin transsukupuolisten ym. olemassaolon ignorointikin.\nMonimuotoisuus lienee se todellisuuden ydin, eikä jatkumot tms.\nNiin siis, sukupuolikromosomit pääkytkimenä siinä mielessä, että ne paimentavat prosesseja, jotka tyypillisesti vaikuttavat yksilön sukupuolittuviin ominaisuuksiin, esimerkiksi aivojen osiin. Itse asiassa prosesseissa merkityksellisintä taitaa olla Y:n olemassaolo tai -olemattomuus.\nHomoseksuaalisuuden määritelmä: seksuaalinen virittyminen itseä vastaavasta sukupuolellisuudesta. (omos kreik. sama, sexus lat. "jae" -> sukupuoli). Määritelmällisesti on siis niin, että intersex henkilö, joka on kiinnostunut pääasiassa muista intersex henkilöistä on homoseksuaali. (Ihan näin yksinkertaista tuo ei toki ole, koska interseksuaalisuutta on niin monen muotoista.)\nHumanin päättelyvirhe näyttäisi syntyvän siitä, että hän käsittää termin homoseksuaali identiteetiksi, eikä näin voi laskea intersex henkilöä yhteisen termin alle. En tiedä tilastoja siitä, miten vaikkapa ovotestiksillä varustetut ihmiset yleensä virittyvät. Eiköhän siinäkin ole variaatiota.\nInterseksuaalisuutta on monenlaista, enkä ole varma, onko mielekästä laittaa kaikkia muotoja samaan koriin, mutta toisin kuin Human esittää, interseksuaalinen morfologia niin haarovälissä kuin aivoissakin edustaa pääsääntöisesti välimuotoja naisen ja miehen välillä. Ei "monisukupuolellisuutta". Ilman genitaaleja tai molempien genitaalien kanssa ja ilman seksuaalisesti eriytyneitä aivon osia tai usean seksuaalisesti eriytyneen aivonosan kanssa ei oikein synnytä elävänä. Ihmislajissa ei oikeasti ole koskaan tavattu täyttä hermafrodiittia, eli että henkilöllä olisi 2 täyttä settiä sukuelimiä, toiset naisen ja toiset miehen. Hämmentävästi silloinkin, kun on puhuttu "todellisesta hermafrodismista" ihmisessä, tarkoitaan sitä, että ihmisestä löytyy sekä kives- että munasarjasolukkoa (ei siis yhteensä neljää täydellistä sukurauhasta vatsaontelosta ja kivespussista, vaan joko ovotestikset tai yksi testis ja yksi ovario tai välimuotoja.\nToisessa ääripäässä esim. CAIS (complete androgen insensitivity syndrome) tapaukset eivät oikein intuitiivisesti ole intersex tapauksia, vaikka heidät niihin usein luetaan. Nämä ihmiset ovat naisia (vaikka ovatkin geneettisesti XY).\nAloite perinteisen sukupuolijaon opettamisesta on nyt käsitelty Orivedellä loppuun, kertoo Yle ( https://yle.fi/uutiset/3-10752488 ). Twitterissä Oriveden kaupungin tilillä ( https://twitter.com/orivesi/status/1120738600486940672 ) todetaan, että kaupunginvaltuusto yhtyy kaupunginhallituksen toteamukseen, että sukupuolirooleja käsitellyt valtuustoaloite on yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolain vastainen, ja että se ei aiheuta enempää toimenpiteitä.\nOriveden kunnian päivä?\nSeitsemälle Oriveden fundisvaltuutetulle,\nSami Kymäläinen (ps)\nKirsi Mäkinen (kd)\nPekka Tuhkanen (kesk)\nJussi Viljanen (kok)\nHenry Ingraeus (kok)\nKimmo Vihusaari (kok)\nSebastian Toukola (kok),\non tänään keskiviikkona 20.11. myönnetty kunniadiplomi ”lapsen oikeuksien edistämisestä”. Kunniadiplomin on myöntänyt Aa-seurakunta Susanna Koivulan johdolla.\nKyllä nyt kelpaa juhlia!


Liikuntapäiväkoti Konsti harjakorkeudessa – Luvassa 84 hoitopaikkaa - Alueviesti\nLiikuntapäiväkoti Konsti harjakorkeudessa – Luvassa 84 hoitopaikkaa\n11.06.2018 13:52 toimitus Jutut, Jutut paikka 2, Juuri nyt, paajuttu, Uutiset.\nSastamalaan rakentuu uusi palvelusetelipäiväkoti täydentämään Sastamalan kaupungin omaa palvelutarjontaa.\nNeliryhmäinen Liikuntapäiväkoti Konsti avaa ovensa elokuussa 2018 ja sinne tulee hoitopaikka 84 lapselle.\nLiikuntapäiväkoti Konstissa varhaiskasvatuksen painotuksena on lapsen liikunnan ilon ylläpitäminen ja liikunnalliseen elämäntapaan ohjaaminen. Liikunnan ja liikunnallisten leikkien avulla lapsi tutkii ympäristöään, kehittää sosiaalisia taitojaan sekä luovuuttaan ja harjoittelee ongelmanratkaisutaitoja.\n”Kunnille ja yrityksille olemme kasvun ratkaisija. Kunnille yhteistyö kanssamme mahdollistaa uusien päiväkotien käyttöönoton nopeasti ja vaivattomasti – ja mikä parasta, ilman kunnan omia kiinteistöinvestointeja. Päiväkotirakentamisessa on omat vaatimukset ja erityispiirteet, joista meillä on vahva osaaminen ja kokemus”, Hoivatilat Oyj:n myyntipäällikkö Olli Iivanainen kertoo.\nViime vuosien aikana Hoivatilat on käynnistänyt jo 130 hanketta 50 kunnassa eri puolella Suomea. Urakoitsijana Sastamalan hankkeessa toimii RPP Rakennus Oy. Päiväkodin harjannostajaisia vietetään ensi viikolla.\nYksi vastaus artikkeliin “Liikuntapäiväkoti Konsti harjakorkeudessa – Luvassa 84 hoitopaikkaa”\nNimetön 12.6.2018 10:46\nMissäpäin Sastamalaa kyseinen Konsti on, Kiikan Illossa?Kun toimittaja vaivautuu tekemään juttua niin ihan alkeellisin asia on tietenkin kertoa missä kohde on.Sastamala on reunasta reunaan yli 100 km leveä maalaiskylä joten tarkkuutta juttuihin!


Kolmas pyörä: joulukuuta 2011\nTänään on paska päivä. Tuntuu että viime aikoina niitä on ollu ihan liikaa, enkä ees osaa tunnistaa syytä miks.\nMe voidaan nähdä Mikon kanssa seuraavan kerran vasta ensvuoden puolella. :(\nMulla on alkanu hiipimään päähän kauheesti ahistavia ajatuksia.\nMä vaan haluaisin mennä joka ilta nukkumaan Mikon viereen ja herätä joka aamu sen vierestä. Vaikka se on maailman levottomin nukkuja hampaiden kirskutuksineen, tuhinoineen ja unissaanmumisimineen, mutta silti. Haluun herätä siihen joka aamu et se painautuu takaapäin mua vasten ja nuuskuttaa mun hiuksia ja kuiskii mun korvaan jotain ihanaa.\nHaluaisin vaan köllötellä ilman mitään kiirettä sen vieressä sängyssä myöhään iltapäivään asti.\nTälläset jutut on meille todella harvinaista herkkua.\nNo, tää on tosiaan taas tällänen päivä. Huomenna on jo parempi, vaikka kyllä mä osaan arvostaa jo nyt sitä kaikkea mitä mulla on..Vaikka joskus janoaisinkin vaan lisää. Mutta näin on hyvä, pääasia on vaan se että saan olla Mikon kanssa. Sen kanssa mulla on vaan niiin hyvä olla, se tekee mut onnelliseks.\nHuomenna sitten pitkästä aikaa meen juhlimaan kavereiden kanssa, saa nähdä mitä illasta tulee kun meidän porukan viisaat päät lyödään yhteen :D Pitäkää tekin hauska uusivuosi <3\nLähettänyt Candy klo 14.36 43 kommenttia:\nJos joku on Mikon voinnista huolissaan, niin voin kertoa että sillä on kaikki nyt hyvin. Sekä myös niillä kotona. Lapsilla ei missään vaiheessa ole ollut mitään hätää, ne on ihan kunnossa. Mikon vaimo sen verran sentään tajuaa, että purkaa kiukkunsa väkivallalla sillonkun lapset ei ole vieressä näkemässä ja kuulemassa.\nJa ne jotka ovat sitä mieltä, että Mikko on nössö kun ei antanut vaimolleen takaisin, niin sanompa vaan että hyvä vaan että on "nössö". Onnea teille, joille on normaalia käydä rakkaaseen käsiksi ja pahoinpidellä puolin sekä toisin. Ei käy kateeksi.\nMun ei tarvitse onneks pelätä, että Mikko koskaan satuttaisi mua.\nMonia on myös kiinnostanut, saiko vaimo tietää meidän suhteesta ja siksikö kävi Mikkoon käsiksi. Ei, ei saanut tietää, sillä ei ole hajuakaan meistä. Vaimo sai siepit ihan eri asiasta - täysin naurettavasta jutusta. Mutta ei siitä sen enempää.\nMeillä oli Mikkosen kanssa ihana ilta taas tänään :) Käytiin ensin kunnon kinkunsulatuslenkillä ja sitten Mikko sai päähänsä yrittää opettaa mua ajamaan autolla yhellä syrjätiellä. Minä ajamassa autoa onnistuneesti = mission impossible.\nEihän siitä mitään tullu, hyvä että pääsin paria metriä kerralla eteenpäin kun auto meni aina nytkähtämään sammuksiin. En varmaan tuu koskaan saamaan ajokorttia - ja ehkä kaikkien terveyden ja hyvinvoinnin kannalta parempi niin :D\nNo mutta, opettaja oli kuitenkin oikein hyvä kaikesta huolimatta <3 Sain totaalisen epäonnistuneesta autonajoyrityksestä lohdutuspalkinnoks lämpimiä pusuja ja suklaapatukan.\nLähettänyt Candy klo 23.19 39 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 23.05 62 kommenttia:\nÄrsyttää. Nää on taas näitä päiviä ku koko oma olemus vituttaa. Vituttaa kattoa naamaansa peilistä ja nähdä siellä valehtelijan ja paskanpuhujan kasvot.\nOon ollu aina suht suorapuheinen ihminen, joka sanoo asiat niinkun ne on. Ilman turhia lässytyksiä tai kiertelyitä. Poikkeuksena tietenkin negatiiviset mielipiteet kaverin uusista kengistä joita ei ite pistäis jalkaansa vaikka maksettais. :D\nTän mun tilanteen takia oon joutunu oikeastaan ihan opettelemaan valehtelemista. Mä joudun valehtelemaan päivittäin - vanhemmille, kavereille, millon kenellekin. Valehtelu oli aluks tosi vaikeata, kun olin niin surkea ja epäuskottava valehtelija. Jäinkin pari kertaa valheistani kiinni, mutta jotenkin onnistuin aina paikkaamaan tilanteen keksimällä tilalle jonkun pelastavan hätävalheen.\nYleisimmät -ja päivittäiset- valheet liittyy mun menemisiin ja tekemisiin. Jos lähden kotoa tapaamaan Mikkoa, huikkaan vanhemmilleni meneväni kaverilleni, milloin lenkille, milloin kauppaan, milloin kuntosalille. Pari kertaa oon sanonu meneväni kuntosalille ja vahingossa lähtenyt ilman kamppeita matkaan ja palannut tyytyväisenä "salilta" itse tajuamatta mokaa. - Jos asia tulee ilmi, on käytettävä mielikuvitustaan ja keksittävä nopeasti paikkaava valhe pelastamaan tilanteen.\nLisäks kaverien perus "mitä teet tänään/mitä teit eilen"-uteluihin pitää keksiä valheita. En pysty kertomaan, että olin maailman ihanimman miehen kanssa. Tai että meinaan kattoa romanttisen komedian turvallisessa kainalopaikassa viltin alla.\nMikolta saamat tavarat oon joko saanu kavereiltani, voittanut kilpailusta/arvonnoista tai ostanu itse.\nMikko on tosi antelias ja huomaavainen mies, joka haluaa aina piristää jotenkin, joten se hommaa mulle tosi usein yllärinä jotain kivaa.\nSillä tahdilla tuskin kukaan voi voittaa kamaa arvonnoista eikä varmaan kenenkään kaverit ole antamassa lahjoja kuin maksimissaan synttäreinä, jouluna ja nimipäivänä, joten epäuskottavat sain-tän-kalliin-hajuveden-kaverilta-vaikkei-nyt-edes-ole-mun-synttärit-tavarat on vain piilotettava.\nJoskus uskaltaudun näyttämään saamiani juttuja kavereilleni, joskus tyydyn ihailemaan niitä vain itsekseni.\nOn hirveetä huomata, että on muuttunut taitavaks valehtelijaks. Se ei ole todellakaan sellainen asia itsessä, josta vois olla ylpeä. Koska mä joudun valehtelemaan niin paljon, oon tehny itseni kanssa lupauksen, etten valehtele muuten/turhaan.\nSe on joskus vaikeeta pitää, jotkut asiat vaan sais paljon helpommin hoidettua valheiden avulla. Vaikka sitten vain ihan pienten valkoistenkin valheiden.\nKun on tarpeeks kauan joutunut valehtelemaan niin monesta asiasta, oppii väkisinkin valehtelemaan mistä vain.\nNo, en tiedä. Paska päivä. Mikkoa ikävä ja isukille päin naamaa kirkkain silmin valehtelu tuntuu tänään tavallistakin pahemmalta. Ahistaa.\nNää on näitä paskoja puolia tässä tilanteessa. Silti, mitään en vaihtais.\nEnkä muuten varmaan kato Maikkarilta tulevaa leffaa. Paskaaaa!\nLähettänyt Candy klo 19.59 43 kommenttia:\nPahoittelen jo alkuun jos tekstissä ilmenee kauheesti kirjotusvirheitä, sillä jostain syystä päätin tulla kirjoittamaan tänne, vaikka oon jounu terästettyä glögiä liikaaa :D Mutta yritän parhaani tän kirjotuksen kanssa!\nNo kuitenkin, meillä oli Mikkosen kanssa inana ilta <3 Askartelin sille niitä lahjakortteja parin muun lahjan lisäks ja se tykkäs tosi paljon! Sanotaanko vaikka näin, että yksi korteista tuli jo käytettyä ;D\nIte sain murulta kaikkea kivaa, mm. hajuveden, kalliin (ja seksikkään!) alusvaatesetin ja kosmetiikkaa.\nMikko sano et aikoo järjestää meille kylpyläloman jossain vaiheessa myös yhtenä lahjana. Ihanaa!\nHuomenna sitten -tai no oikeastaan tänään- vietän Joulua toisen kerran perheeni kanssa, mutta en usko, että se vetää vertoja meidän joulunviettoon Mikon kanssa. Vaikkei meillä ollut pöytä koreana jouluherkuista ja kaunista joulukuusta, toistemme seura, joululaulut ja parit jouluherkut teki mun joulusta maailman parhaan ikinä!\nIhanaa Joulua kaikille lukijoille, pitäkää rakkaistanne ja läheisistänne hyvää huolta ja nauttikaa joulun taiasta <3\nPS: Netissä kiertää kuva, jossa on muka mun kasvot, mutta valitettavasti joudun toteamaan, ettei kuvassa esiintyvä naikkonen ole minä :(\nJos olet kuvan tyttö, ota muhun yhteyttä - mulla on kuvan muokkaajan ja levittelijöiden nimimerkit ja tiedot tallessa jos haluat pistää asian eteenpäin.\nAika paska juttu nimittäin liittää täysin syytön ihminen tähän mukaan ja levitellä sellasta paskaa ympäri nettiä.\nPps; Kello on oikeasti kohta yks yöllä, en oo saanu aikaseks vaihtaa bloggeriin oikeaa kellon aikaa...\nLähettänyt Candy klo 0.46 61 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 22.22 102 kommenttia:\nMä tutkiskelin tuossa äsken blogin tilastoja ja tajusin, et ei helvetti, mun blogia on katsottu yli satatuhatta kertaa!! Siis mitä??!\nSe vaan jotenkin iski mun tajuntaan vasta nyt, että hei, ihmiset ympäri Suomea oikeasti lukevat tätä. Mitä mä oiken teen? Kerron tänne mun salasuhteesta perheellisen mieheen.\nAloin ajattelemaan järjellä, että miks mä kirjottelen siitä nettiin? Tosi vapauttavaa ja terapeuttistahan se on kirjotella ajatuksiaan ylös, kun niistä muuten joutuu vaikenemaan. Mutta miks mä en vaan voi kirjotella niitä ylös johonkin päiväkirjaan? Tai sitten jonnekin nettiin, mutta niin että ne näkyis vaan itelleni.\nEn tiedä.. Kai siinä on oma jännityksensä, kirjoittaa tapahtumista ylös niin, ettei asianosaisia vois tunnistaa. Mä leikin tulella. Monella tapaa. Kai mä oon sitten aina tykänny pienestä vaarasta ja riskienottamisesta. Mutta onko se tässä tilanteessa oikein, kun kyse ei olekaan vaan musta?\nMiksen vaan voi lopettaa tätä? Vastahan mä oon tänne kirjoittelun aloittanut. En tiedä, mä varmaan vaan haluan saada keskustella anonyymina ihmisten kanssa tästä tilanteesta. Kuten oon jo sanonu, tää on terapeuttista. Monet kommentit pistää ajattelemaan asioita, mitä ennen ehkä en oo ajatellu.\nBlogin saama suosio pelottaa. En mä tätä perustaessa osannut kuvitellakaan että näin pienessä ajassa niin monta ihmistä on tän kattonu. Miten nopeesti, ihanku kulovalkeen tavoin tää on levinny ympäri nettiä..Tuntuu, että tässä saattaa olla räjähdysherkkä pommi mun käsissä, enkä tiedä koskaan millon se räjähtää.. Pelottaa.\nNo, kohta painun kaupoille ostamaan jotain ylläriherkkua meille illaks. Kuten taisin jo aikaisemmin mainita, Mikko tulee meille viettämään iltaa kun meillä on kämppä tyhjillään.\nTähän loppuun haluaisin pyytää teiltä lukijoilta jotain; kertokaa kommenttiboksissa sukupuolenne ja ikänne. Suurta plussaa olisi, jos viitsitte kertoa mitä kautta blogiini eksyitte tai mistä olette tästä kuulleet. Arvostaisin sitä kovasti :)\nPS: Kerronpa vielä niille, jotka eivät ole sitä ennen tajunneet, että bloggerissa kellonajat sekoilee aika rajusti. En osaa laittaa niitä oikeeseen aikaan, joten nyt kun tämän julkaisen, kello on oikeasti 16:36. :)\nLähettänyt Candy klo 16.36 175 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 22.38 46 kommenttia:\nTänään nähtiin Mikon kanssa heti aamupäivästä.\nSuosittelen kaikkia kokeilemaan pientä "aamujumppaa" autossa, se antaa kivasti energiaa loppupäiväks ;D Ei tosin ollu meidän eka kerta autossa, muttei taatusti viimeinenkään - niin kivaa se on! Hheheh ;)\nSeuraavan kerran nähdään taas huomenna. Tarkotus olis mennä pitkästä aikaa meille, kun siellä ei pitäis illalla olla ketään kotona :) Tiedossa siis yhdessä ruoan laittamista ja muuta kivaa. Seuraava näkeminen onnistuu sitten varmaan vasta jouluaaton jälkeen näillä näkymin :/ Mikko yrittää saada järjestettyä ennen aattoa johonkin väliin meille kahdelle aikaa, mutta saa nyt nähdä..\nEnnenku mä lähen tästä juoksulenkille, kokoan pienen listan miehistä jotka on todella pantavia ja jokainen muistuttaa omalla tavallaan ulkonäöltään tai olemukseltaan Mikkoa. Koska noi kaikki miehet on kuitenkin aika eri näköisiä, salapoliisien on täysin mahdoton tehdä Mikon oikeasta ulkonäöstä minkäänlaisia yhteenvetoja tai johtopäätöksiä ;D\nAdam Levine <3 Ah mikä mies! Mikon kanssa todella paljon yhtäläisyyksiä, aina ulkonäöstä pukeutumistyyliin. Tosin Adam vetää voiton tatuointien määrässä, Mikolla on taas mun mielestä aavistuksen parempi kroppa ;p\nNo kukapa nyt tätä miestä ei tunnistais. Mikon kanssa TODELLA paljon samantyylinen vaatemaku ja pukeutumistyyli, samanpiirteistä ulkonäköä unohtamatta :) Johnny tosin alkaa olemaan jo aikalailla rajusti vanhentunut harmaahapsi (vaikka onkin silti edelleen tosi sexy!), mutta Mikko on vielä todella nuorekas. Miesten huumorintajut on myös tosi samankaltaiset! :D\nMulle tuli mieleen vain kaks julkkista jotka muistuttavat Mikkoa. Tai siis Mikko muistuttaa niitä. Loput kuvista on ihan randomeita, mutta jokaisessa on jotain todella Mikkomaista. Nauttikaa ;)\nLähettänyt Candy klo 15.59 27 kommenttia:\nEstin kommentoinnin kaikilta :) Ei mun tarvitse lukea huorittelua ja kaikkea muuta paskaa. En mä oo sitä ansainnu. Tää on mun elämää ja kirjoitan mun rehellisiä tuntemuksia tänne ylös, ja saan siitä paskaa niskaa.\nVoin kertoa teille kaikille ihmettelijöille, että odottakaas kun elämänne rakkaus tulee eteenne. Ette välitä paskaakaan, vaikka se olis varattu.\nJa teille jotka tulette jeesustelemaan kuinka täydellinen parisuhde teillä on yms shittiä, kuvitellen että mä kiemurtelen täällä kateudesta vihreenä.. Oikeesti mä hymyilen ja myhäilen tyytyväisenä, kun tiedän että TE elätte pinkissä mielikuvitus-maailmassa kuvitellen, että teidän parisuhteiden onni tulee kestämään ikuisesti. Herätys tähän maailmaan, älkää nyt tosissanne luottako siihen, että teidän miehet jaksaisivat teitä rakastaa koko loppuelämän. Katsokaas kun arvon kotirouvat, ruoho on aidan puolella niiiiin paljon vihreämpää ;)\nSe nyt vaan sattuu olemaan raaka fakta ja mä olen todellakin oikea ihminen sen asian myös toteamaan. Puolisoihin kyllästytään, rakkaus kuihtuu.\nKeskittykää ihmiset omiin elämiinne ja pitäkää huoli parisuhteistanne, ettei miestenne tarvitse lähteä toisen naisen matkaan ja teidän jatkaa toisten naisten arvostelua ja huorittelua. ;)\nMä jatkan tänne kirjoittelua normaaliin tapaan, eipähän tarvitse enää käyttää aikaansa turhiin paskanjauhantakommentteihin :) Pusut ja halit lähetän kuitenkin asiallisten ja tsemppaavien kommentoijien lähettäjille! Tuhannet kiitokset niistä<3\nPS: Oon myös imarreltu niistä kommenteista, joita oon saanut onnettomilta ukkomiehiltä, mutta mä oon vaan ja ainoostaan Mikon nainen. Kyllä teille jostain löytyy omat ihanat salarakkaat ;)\nLähettänyt Candy klo 21.36 41 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 17.34 66 kommenttia:\nSe on ihan sama mitä sä sanot\nsä et nää miten katon, tätä maailmaa\nEi lisättävää :) Avatkaa silmänne ja yrittäkää nähdä miten kauniita asioita voi tapahtua, jos ei pidä niin tiukasti kiinni "normaali" elämän normeista ja typeristä säännöistä. Ja sitäpaitsi, kuka määrittelee mikä on normaali elämä tai suhde?\nJokainen itse, omasta elämästään ja suhteestaan. Tämä on mun, vaan ja ainoastaan mun.\nMääritelkää itse omanne ja antakaa muiden elää.\nLähettänyt Candy klo 22.01 65 kommenttia:\nEilinen oli jotain niiiiiin uskomatonta! <3 Tekis mieli huutaa ja kertoa koko maailmalle, mutta tämän pidän nyt ihan omana tietonani ;)\nIhmiset piti mua tänään varmaan hulluna, kun en vaan voinu lakata hymyilemästä. Yks koulukaveri kyselikin jo, et oonko vetäny jotain kun näytin kuulemma ihan yli-iloiselta. No, sitä se rakkaus kai teettää. Suosittelen lämpimästi kaikille. Ja valitettavan moni tuntuu ilman sitä elävän. Tosi ikävää ja kurjaa, en voi enää kuvitella elämääni ilman Mikkoa.\nSuunniteltiin eilen Mikon kanssa meille yhteistä joulua. Tietenkin Mikko viettää lastensa kanssa joulua, mutta me varmaan vietetään oma joulu kahdestaan joko päivää ennen aattoa, aaton iltana/yönä (joka olis kyllä tosi hankala järjestää) tai sitten 25. päivä. Yksi vaihtoehto olis myös viettää ennenaikaista joulua tänä viikonloppuna, jolloin Mikko on kokonaan mun koko viikonlopun. En edelleenkään tiedä mitä se mies on taas keksinyt, mutta jotain kivaa se on aika varmasti.\nJosta päästäänkin siis siihen, että mulla on ongelma. Mitä mä ostan Mikolle lahjaks?! Mitä antaa aikuiselle miehelle, jolla melkeimpä kaikki jo on? Lahjavinkkejä niiiiin otetaan vastaan.\nMikon vaimo myös rajoittaa lahjaideoita jonkin verran, sillä enhän mä voi Mikolle mitään tyyliin kallista rannekelloa ostaa. Siinä ei olisi mitään järkeä, sillä eihän Mikko vois pitää sitä, eikä "mä sain tän parin sadan euron kellon lahjaks mun työkaverilta"-selitys menis varmasti läpi..\nEi tuo rannekello nyt ainoa lahjaidea ole, mutta vähissä ne mun ideat kyllä kieltämättä on :D Ja jotain haluan kuitenkin antaa rakkaalleni, tottakai.\nMikko itse kyseli ja ehdotteli lahjoja, mitä hän voisi mulle antaa. Tiedossa on luultavasti lahjakortteja, hajuvesiä ja koruja. Kaikkea siis mitä nainen voikaan toivoa <3\nMikko olis myös halunnut ostaa mulle tatuoinnin, joka olis pieni ikuinen merkki meistä. Kaunis ajatus sinänsä, mutta onneks tuo mies tajus ensin kysyä asiaa, sillä en ilmeisesti ollu aikasemmin tehny tarpeeks selväks, että mä inhooooon tatuointeja naisilla.\nMiehillä ne voi olla ihan ok, ja tuoda lisää karismaa, mutta naisilla...Yök, niin white trash meininkiä ettei tosikaan. Myönnän, että oon nähny naisillakin ihan kivoja, naisellisia ja nättejä tatskoja, mutta suurinosa tatuoinneista (ja varsinkin jos niitä on paljon!) saa naisen näyttämään halvalta ja jotenkin töhrityltä :D Ja kun se on niin lopullista!\nTunnen niin suurta myötähäpeää nuoria teinityttöjä kohtaan, jotka saavat kinuttua luvan vanhemmiltaan tatuointiin tai sitten ottavat sen salaa. Ja mitä ne tatuoinnit aina on? Jotain liskon kuvia tai töhrysiä sydämiä. Oksennus, oikeesti. Ja vaikka se tatuointi oliskin jotenkin vähän omaperäisempi kun vastakkaisen luokan Liisan kanssa identtinen mustetöhry, mitä järkeä ottaa nuorena kuvan, jonka ei välttämättä vanhempana merkitsekään sulle enää mitään? Whats the point?\nEn tiedä mistä mun tatuointivastaisuus on tullu, mutta niiden suhteen oon kyllä aika vanhanaikainen. Ne ei vaan yhtään ole mun juttu. :D\nLähettänyt Candy klo 14.58 44 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 17.07 53 kommenttia:\nOlen ylpeä, mutta vainoharhainen.\nKuunteleeko joku, kun mä pakoilen?\nHei, mua kuunnellaan.\nJa seiniin naulituilla varjoilla.\nVielä, kun ehditään.\nHei, me eletään\nNo, vittu, eletään\nLähettänyt Candy klo 13.28 23 kommenttia:\nOtsikon keksin Isosta Pahasta Sudesta. Mikä sopisikaan paremmin yleisen käsityksen mukaan vertauskuvallisesti paremmin, kuin iso paha ja viekas susi, kun puhutaan toisesta naisesta?\nAjattelin aikani kuluksi kirjoittaa oman mielipiteeni näistä toisista naisista, joihin itsekin kuulun. Taino korjaan, tyttönenhän olen suuren osan mielestä vielä varmaan, mutta ihan sama. :)\nOon huomannut, että varsinkin naiset suhtautuu todella aggressiivisesti ja kiihkoillen toisiin naisiin. Automaattisesti sysätään tapahtunut pettäminen toisen naisen vastuulle ja leimataan se toisen naisen viaksi.\n"No kun se tuli ja vietteli mun ukon. Se tyrkytti itteensä ja meni antamaan ukolle pillua. Pitäis hakata se akka, helvetin huora! Perheenrikkoja!"\nOn varmasti naisia, jotka tietoisesti yrittävät vietellä varattuja miehiä ja nauttivat siitä, aina onnistuessaan siinä. Onhan se tietenkin yleensä lähtökohtaisesti haastavampaa lähteä iskemään jopa perheellistä, luotettua avo/aviomiestä verrattuna mieheen, joka on sinkku ja joka voi vapaasti ilman mitään velvollisuuksia tai tunnontuskia tehdä mitä haluaa, kenen kanssa haluaa.\nJa ylipäätään, kuinka moni sinkkumies kieltäytyy seksistä, kun himokas nainen tulee sitä ehdottamaan? :D En tietenkään väitä, että kaikki miehet ovat vain seksin perässä kuolaavia sokeita idiootteja tai kuin narussa vedettäviä pässejä, mutta uskoisin että 95% sinkkumiehistä innostuu naisen ehdottaessa seksiä. Ja mikäs siinä, eihän siinä mitään pahaa ole, normaali tarve joka suurimmalla osalla meistä on tai tulee hyvintodennäköisesti jossain vaiheessa olemaan :)\nMutta, kai nämä naiset saavat ukkomiehiä iskemällä suurta nautintoa ja itsetunnon kohotusta, kun ihminen jolla on pelissä koko elämä, hairahtuu naisen vetovoiman edessä. Onhan se imartelevaa ja varmasti saa itsensä tuntemaan halutuksi ja erikoiseksi.\nMyönnän, että olin todella otettu, kun sain Mikolta positiivista huomiota, jota ei varatulta mieheltä oleta saavan. Ja ei tietenkään oleta, yleinen käsityshän on se, että miehen pitää tietyllä mielellä kehua ja huomioida vain ja ainoastaan omaa akkaansa.\nKuitenkin harmittavan monella on sellainen käsitys, että toisen naisen motiivit ovat vain ja ainoastaan pahat. Rikkoa perhe ja viedä lapsilta isä. Olla helvetillinen takapiru, joka hyökkää miehen kimppuun ja saa kaikkien elämän sekaisin. Eikä se edes rakastais miestä, haluais vaan kateellisena repiä toisten perheonnen rikki. Ja nauttiskin vielä siitä.\nToisaalta taas sitten jos naikkonen nyt selvästi olisikin vilpittömästi rakastunut mieheen, niin automaattisesti tilanne päättyy siihen, että mies lemppaa naisen ja jatkaa vaimokullan kanssa elämää. Eihän nyt toiseen naiseen voi rakastua, koska se on vaan mitätön toinen nainen, miehen pelkkä säkkien tyhjennys nukke jota riepotella miten sattuu ja thats it.\nMolempia tapauksia on, aivan varmasti. Mutta mietin vain, että eikö ihmiset näe näiden tapausten ns. välimuotoa? Varattua miestä ja naista jotka rakastuvat toisiinsa ja haluavat olla yhdessä.\nSe, että mies on vienyt vaimonsa vihille, ei tarkoita sitä, että avio-onni jatkuu koko loppuelämän onnellisena. Jos kahden ihmisen välillä ei ole enää vilpittöntä rakkautta, miksei erota? Moni sanoo, lapsien takia..Jep, tiedän että niin todellisuudessa monet tekeekin. Toisaalta ymmärrän sen pointin, mutta toisaalta en ollenkaan.\nKerran me täällä vain eletään, eikä lasten elämä mene siitä ikuisesti piloille, jos isä ja äiti eroavat. Itse uskaltaisin väittää, että enempi se piloille menee esimerkiksi vanhempien jatkuvasta riitelystä ja sen kuulemisesta ja näkemisestä.\nMoni on kysellyt, miten itse suhtautuisin, jos isäni löytäisi toisen naisen. En osaa sanoa, alkuun varmasti olisin loukkaantunut ja vihainen. Ajankuluttua ja järjen kanssa mietittynä kuitenkin asia olisi ok, jos näkisin isäni onnellisena uuden naisensa kanssa ja äitinikin voisi jatkaa elämää ja löytää rinnalleen uuden miehen, joka rakastaisi äitiäni ehdoitta.\nMiksi ihmiset kuvittelevat, että elämä eron jälkeen loppuu?\nJos ex-puoliso löytää uuden onnen, mikä estää -esimerkiksi tässä tapauksessa Mikon vaimoa- löytämästä myös uutta ihmistä rinnalleen? Joka saisi tuntemaan itsensä taas rakastetuksi ja onnelliseksi ja jota itsekin voisi täysin sydämin rakastaa? Uutta ihmistä, jonka seurassa aidosti viihtyy ja jonka kanssa on samalla aaltopituudella.\nPakkohan mun on myöntää, että olen sitä mieltä, ettei ole täysin oikein alkaa vielä varattuna parisuhteeseen toisen kanssa. Mutta koska olen itse tässä tilanteessa tyttöystävänä, ymmärrän Mikon valinnan 100%:sesti.\nMikkoa puolustan sillä, että hän ei missään vaiheessa ole etsimällä etsinyt toista naista, näin vaan sattumien kautta pääsi käymään.\nHän on kyllä todella rakastanut vaimoaan ja jollain tapaa rakastaa varmasti edelleen, vaikka näin vaimon selän takana toimiikin. Sattuneista syistä nyt vain ei ole ihan vielä oikea aika tuoda suhdettamme julki, vaikka Mikko vaimonsa puolesta pahoillaan onkin.\nVälillä tunnen pieniä omantunnon pistoksia itekin, mutta silti suurimman osan ajasta ajattelen vain sitä, kuinka onnelliseksi Mikko mut tekee. Ja miksen ajattelisi? Mä en petä tässä ketään.\nTästä tuli taas romaani, ja asiat hyppelee puolelta toiseen miten sattuu, mutta toivon että tekstistä tulee edes jotenkuten ilmi mun mielipiteeni ja pointtini, joka on siis se, että ihan normaaleita ihmisiähän ne(me) toiset naiset on.\nIhan samalla tavalla rakastuu palavasti, kun kaikki muutkin. Perhesuhteet ei ole aina niin helppoja, että tuosta noin vain sormia napsauttamalla pistetään kattilat jakoon vanhan kumppanin kanssa uuden kumppanin löydyttyä. Asioille on omat aikansa paljastua. Sillä, miten ja milloin kertoo, on paljon merkitystä kaikkien kannalta.\nLähettänyt Candy klo 18.46 109 kommenttia:\nHei kohtalo, mä iso tyttö oon ja tiedän sen, kenen oon tai en\nTere kõigile ja head teisipäev!\nMeidän piti nähdä tänään Mikon kanssa illasta, mutta suunnitelmiin tuli muutos ja vietettiinkin aamupäivä yhdessä. Olin pahiksien pahis ja lintsasin koulusta, huuii.\nYks asia mikä meitä yhdistää, on rakkaus liikuntaan. Mikko oli suunniteltu, että oltais menty yhdessä juoksulenkille kun se tuli taas hakee mut koulusta, mutta mun vaatetus (etenkin kiilakorkokengät) ei ollu kovin ihanteellinen lenkkeilyyn, joten me urheiluhullut suunnattiin hikilenkin sijaan...pikaruokalan autokaistalle! :D\nNo, kerrankos sitä vähän voi herkutella. Tosin lähestyvä joulu ahdistaa hieman, sillä sillon sitä tuppaantuu vaan oleilemaan jouluherkkujen äärellä ja ahtamaan itsensä täyteen.\nMulle on tullut huolestuneita kommentteja siitä, kuinka jotkut kuulemma yrittävät tosissaan saada selville meidän henkilöllisyyksiä ja tyyliin kirjoittelevat vihkoihin ylös asioita, joita tänne kerron.\nTeille, jotka niin näette asiaksenne tehdä sanon vain sen; turha vaiva.\nVoitte pitää mua tyhmänä, mutta en mä niin tyhmä ole, etten yhtään miettisi, mitä faktoja tapahtumista tänne kirjoitan.\nEsimerkiksi anoppilan sijaan Mikko saattoi olla perheineen Mikon vanhempien luona oikeasti. Tai vaikka muiden sukulaisten.. Vaimon siskon ehkä? Tai mitä jos kyseessä olikin pieni kylpyläloma? Nii-in, ette voi tietää oliko kyseessä oikeasti vierailu vaimokkeen vanhempien luona, vai jossain ihan muualla.\nMä tietoisesti muuntelen hieman aikoja ja paikkoja, joten tunnistaminen käy oikeasti mahdottomaksi. Onhan siinä salapoliisityössä tietenkin varmaan ihan mukavaa ajanvietettä joillekin, mutta mahdotonta se tunnistaminen kyllä valitettavasti on. :(\nMulla olis taas niiin paljon kirjoitettavaa mulle tulleiden kommenttien innoittavana, mutta nyt en kerkeä, katsellaan myöhemmin sitten :) Ainiin, ja kiitos miljoonasti tsemppaavista kommenteista! Ihana huomata, miten en ole ainut tässä tilanteessa oleva ja miten monella mun tilanteessa olleella kaikki on lopulta mennyt hyvin :) Piristävää luettavaa näiden "et tuu koskaan saamaan mikkoa itelles!!1 ei se vaimoonsa jätä!"-kommenttien rinnalla.\nLähettänyt Candy klo 16.10 42 kommenttia:\nEn tiedä mikä siinä on, mut todella moni kommentoija ihmettelee suurta ikäeroamme ja sitä, mitä Mikko mussa näkee, mitä mä Mikossa ynnä muuta. Saan lukemattomia kommentteja, joissa ihmiset, jotka eivät tiedä asioistamme yhtään sen enempää, mitä olen hyvin ympäripyöreästi (lue: eli pelkästään pintaraapaisua) täällä maininnut, tulevat varmoina kertomaan miten juttumme tulee menemään ja päättymään.\nOk, ymmärrän että jokaisella on olettamuksensa asioista ja niiden yleistämisien turvin on helppo tulla huutelemaan.\nSitä mä en vaan ymmärrä, että eikö nämä kommentoijat ole koskaan olleet eri ikäisten ihmisten kanssa tekemisissä? Onko teidän elämänkatsomus niin rajoittunutta, että potentiaalinen seurustelukumppani on tyyliin max viis vuotta vanhempi?\nOletatteko te heti, että kaikki 17-vuotiaat on samanlaisia eikä kukaan vanhempi mies näe mun ikäisessä mitään muuta kiinnostavaa kun pillun? Ettei tän ikäsessä ole mitään muuta ku reikä jalkojen välissä? Ei kiinnostavaa persoonaa, yhteistä huumorintajua, mielenkiintoista keskustelukumppania, piristävää seuraa..?\nMiks ihmiset takertuu vaan ikäkysymykseen ja yleensäkinottaen katsoo toisissaan vaan ikää, numeroita? Miksei ihmisiä katsota itsenään, sellaisina kun ne on, vaan tuijotetaan aina numeroita? Määrittääkö ikä ja numerot sen, minkälainen sä olet ihmisenä?\nTottakai iällä on oma osuutensa, mutta se on niin pieni ja häilyvä. Me kaikki ollaan erilaisia, iästä huolimatta.\nVäitätte mua typeräksi että olen Mikon kanssa, koska Mikko haluaa musta kuulemma vaan seksiä. Millä perusteella? Silläkö, että teidän itse ollessa varatun miehen salatyttöystävä, tulikin ilmi, että mies halusi teistä vaan seksiä? Tai että vaimoihmisinä pelkäätte oman avioliittonne puolesta ja yritätte pelotella toisia naisia jankkaamalla tota samaa "se ei haluu susta muutaku seksii! ei se ikinä tuu jättää vaimoonsa ja lapsiinsa!"-shittiä?\nMikko on todella komea mies ja aivan varmasti sais seksiä vaikka joka päivä eri muijalta jos vaan haluais. Miksei se vaan pannu mua kerran tai kaks ja sitten pistäny meidän juttua poikki? Miks me ollaan päivittäin yhteyksissä ja nähdään tosi usein aina jonkun kivan tekemisen merkeissä (ei pelkästään seksin siis) jos se haluais musta vaan seksiä? Miks se näkis niin paljon vaivaa mun eteen ja toistan taas itteeni, et miks se vaarantais perheensä pelkän merkityksettömän panon takia?\nTosi moni on myös kyselly syytä siihen, miksei Mikko ole ottanut eroa vaimostaan. Sen syyn olen päättäny pitää omana tietonani, se ei kuulu teille, eikä mulla ole mitään velvollisuutta sitä kertoa. Aivan liian henkilökohtainen ja sitäpaitsi sellainen, josta joku salapoliisi osaisi laskea yks plus yks ja Mikon vaimon henkilöllisyys voisi paljastua.\nMä kyllä tiedän mihin oon ryhtyny. Mä en oo mikään tyhmä, vaikka jotkut kommentoijista sellasena pitääkin.Te voitte tulla jankuttamaan samoja kommenttejanne yhä uudestaan ja uudestaan, mutta mä elän omaa elämääni ja oon sille jo suunnan valinnu. Tää on mun oma valinta ja oon onnellinen.\nMiks se on niin vaikea hyväksyä?\nMä tiedostan sen, että "pelissä" on itteni ja Mikon lisäks sen vaimon ja lasten elämät, mutta eihän tässä oo kukaan ketään tappamassa! Ihmiset eroaa ja löytää uusia kumppaneita päivittäin. Ne pettää ja jättää. Onko se jotenkin shokeeraavaa tänä päivänä? Tai onko ylipäätään koskaan ollu? Ikäväähän se on ja sitä ei koskaan toivoisi omalle kohdalle, mutta sellaista se vaan joskus on. Avatkaa silmänne todellisuudelle.\nSillon kun kahden ihmisen avioliitto ei enää ole onnellinen ja toimiva, sillon erotaan. Näin tulee käymään nytkin.\nTässä tapauksessa kuvioon tuli mukaan kolmas osapuoli, mutta onko sekään loppujenlopuksi kovin eriskummallista?\nJa mitä Mikon lapsiin tulee, kyselijöille tiedoksi; molemmat ovat alle kouluikäisiä. Tarkempia ikiä teidän ei tarvii tietää, ettekä saakaan.\nLähettänyt Candy klo 22.49 90 kommenttia:\nTylsä maanantai. Mulle satelee tylsiä kommentteja, mutta onneksi musta on hauskoja analyyseja pitkin nettiä. Blogin tilastoseuranta on hieno juttu. :D Millon mä olen harvinaisen tyhmä ja sinisilmäinen 17-vuotiaaks, ja kirjoituksestakin huomaa että oon oikeesti kuullemma paljon nuorempi. Millon taas tylsistynyt läski yh-mamma joka keksii satuja :D Ja kaikkea muuta näiden kahden esimerkin väliltä.\nHehehh, todella viihdyttäviä analyyseja, jokakodin keittiöpsykologit vauhdissa mitä ilmeisemminkin :)\nNo miten vain. Mä oon nyt päättänyt jättää negatiivisten kommenttien vastakommentoinnin sikseen ja keskittyä ihan muuhun.\nMä kävin tänään kirjastossa lainaamassa pari kirjaa. Saapahan taas paremmin iltasella unenpäästä kiinni kun lueskelee kirjaa totaaliseen väsymispisteeseen asti.\nTuntuu, että oon lukenu ton kirjaston kaikki vähänkään mielenkiinnoltaan potentiaaliset kirjat läpikotasin, ja kirjat loppuu kesken. No, ei nyt oikeesti kuitenkaan ihan vielä.\nOtan kyllä mielellään vastaan suosituksia hyvistä kirjoista :)\nTuo "mun" kirjasto on siitä hyvä, että ne tilaa sinne asiakkaiden pyynnöistä muista kirjastoista kirjoja lainaan, jota niillä itse ei ole.\nTän tekstin otsikko on pieni pätkä mun lempibändin mahtavasta biisistä. Tästä pääsette tekin kuuntelemaan tuon mestariteoksen. Arvatkaapa ketkä muuten sai liput RHCP;n keikalle? ;D\nEn malta odottaa ens kesään!\nMä oon varmaan vähän outo "teini" kun Lady Gagan, Justin Bieberin ynnä muun nykyajan teini-idolien kuramusiikin sijaan tykkään enemmän Red Hot Chili Pepperssistä.\nNo, tänään meen vielä lenkille yhen kaverin kanssa ja huomenissa varmaan taas nähdään Mikkosen kanssa :) Hyvää viikonalkua kaikille!\nMuoksis, apua miten saatoinkaan unohtaa laittaa tän vielä tänne kuunneltavaks?! Ongelma on nyt korjattu :D Kuuntelunautintoa! ;)\nLähettänyt Candy klo 16.50 65 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 20.48 95 kommenttia:\nIhana sunnuntai, heräsin jo aikasin aamusta, keitin kahvit ja menin juoksulenkille. Pari kertaa meinasin kaatua ja lentää turvalleni, sen verran liukasta täälläpäin jo on. :D Meillä oli äipän kanssa molemmilla tänään mieletön joulufiilis, joten käytiin kaupoilla ja ostettiin piparitaikinaa ja torttutaikinaa ja taiteiltiin molempia joulumusiikin taustalla soidessa.\nNyt viimeistään meillä on ihanan jouluista, kun kaiken joulukrääsän ohella koko talo tuoksuu pipareille ja joulutortuille. :)\nOlen saanut ihan mielettömän kommenttivyöryn, joiden lukemiseen ja hyväksymiseen menee todella paljon aikaa. Suoraan sanottuna en edes jaksa lukea kaikista pisimpiä kommentteja, mutta kiitos kuitenkin niiden kirjoittajille todella paljon vaivannäöstä. Mä ihan varmasti luen ne vielä joskus :)\nPitkien negatiivissävytteisten kommenttien lukemisen lopetan heti siinä vaiheessa kun teksti käy halventavaks mua kohtaan. Olen melkein kaikki hyväksynyt, jotta te aikuiset ja viisaat ihmiset voitte käydä hieman rauhotuttuanne lukemassa, kuinka kypsää ja fiksua tekstiä tulikaan tuotettua.\nAh, mikä sen ihanampaa kuin käydä haukkumassa teini-ikäistä tyttöä huoraksi, kehottaa häntä tappamaan itsensä, puimaan tytön omia perhesuhteita, keksiä todella sairaita ja kieroja juttuja mun vanhemmistani.\nNäitä pahimpia kommentteja en julkaise, ne on niin ala-arvoisia, etten sellasta paskaa mun blogiini päästä.\nJoten niiden kirjottelija(t), tuhlaatte vain aikaanne. Mä en niitä tästä lähtien enää edes lue, julkaisemisesta puhumattakaan siis. Kiitos.\nKun alotin tän blogin pari päivää sitten, en olis uskonu, että tää herättäis näin suurta huomiota. Noin suuria tunteita ihmisissä. Että porukka viitsii vaivata omaa päätään täysin tuntemattomien ihmisten asioilla. Varattu mies ja kolmas pyörä, onko se muka joku uus juttu? Miks teitä kiinnostaa Mikon vaimon tunteet noin paljon? Ette edes tunne koko vaimoa, mistä tiedätte onko hän tehnyt vielä jotain pahempaa Mikolle ja tämä on siihen verrattuna ihan pikkujuttu?\nSanotte, että olen itsekäs pikku narttu joka ajattelee vain itseään. Huomaatteko ristiriidan tuossa kommentissa? Esitätte että tuntemattoman ihmisen tunteilla on teille väliä (esim. Mikon vaimon) ja sitten kuitenkin samaan henkäisyyn haukutte mut maanrakoon :) Te olette juuri sillä hetkellä itsekkäitä, kun saatte haukkumalla ja jeesustelemalla itsellenne hyvän mielen. "Jeee, pääsimpäs sanomaan, olinpas nokkela!"\nOletteko te kaikki tosiaan oikeutettuja mussuttamaan tälläistä? Ette ole koskaan valehdelleet, huijanneet, varastaneet ym? Ette koskaan tavoitelleet omaa etuanne ja omaa onneanne? Niinpä, epäilen, joten kukaan teistä ei ole oikeasti oikeutettu sanomaan mulle mun tekemisistä mitään.\nMutta kuten oon sanonut, ihmiset on itsekkäitä ja tuomitsevia paskoja kaikki. Jopa minä, myönnän. Mutta mitä sitten? Mä uskon siihen, että kerran täällä vaan eletään. Yritän elää omani täysillä.\nMoni teistä tuntuu myös kuvittelevan, että mä oon jotenkin suunnitellut "vieväni" varatun miehen. Miks mä sellasta suunnittelisin? Kaikista ihanteellisin tilannehan olis se, että seurustelisin onnellisesti vain mulle varatun ihanan miehen kanssa, voitais asu yhdessä ja suunnitella tulevaisuutta yhdessä.\nMutta mä oon myös todella tyytyväinen tähän tilanteeseen; mä seurustelen onnellisesti ihanan miehen kanssa, voimme muutaman vuoden päästä muuttaa yhteen ja tulevaisuutta yhdessä jo suunnitellaan kovasti koko ajan :)\nMonella tuntuu olevan myös käsitys, että Mikko käyttää mua seksuaalisesti hyväkseen ja mä olen sille vaan joku, jota panna ja siinä kaikki. Ootte väärässä :)\nMe harrastetaan kyllä seksiä, niinkun normaalit parisuhteessa olevat ihmiset tekee (uskovaishihhuleita lukuunottamatta:D). Mutta seksi ei oo meillä mikään joka tapaamisen must have juttu. Harrastetaan jos tuntuu siltä, se on niinkin yksinkertaista.\nEi me joka näkemiskerralla olla jyystämässä, todella usein vain ollaan ja nautitaan toistemme seurasta ja keskusteluistamme. Tehdään ruokaa ja käperrytään sohvalle vierekkäin. Pusutellaan ja ollaan vaan. <3\nSuurimman osan kommentoijista asenteessa on vikaa. Te tuomitsette mut ja Mikon tuntematta meitä. Yleistätte suhteemme samaan muottiin mitä ne muka aina on.\nIhanko oikeesti kuvittelette että naimisissa olevan miehen ja nuoremman naisen suhde menee aina juuri tuolla ja tällä tavalla? Korkeintaan ehkä sillä. Muita vaihtoehtoja ei ole?\nOikeesti se mies haluaa susta vaan sitä ja juttu tulee päättymään siihen että tätä.\nBlaaablaaablaa mitä paskaa. Mä nauran tollasille kommenteille, koska ne kertoo kirjottajistaan todella paljon. Mustavalkoisen elämänkatsomuksen ja junttimaisuuden. Plus tietenkin suuri taipumus jeesusteluun ja siihen, että luulee varmasti tietävänsä aina kaikesta kaiken, mutta joutuu kyllä usein nolostumaan kun ei sitten oikeasti tiedäkään. Mutta väärässäoloa ei myönnetä, eikä nolostumista näytetä, ei muutakun kohti uusia arvosteluita ja kertomaan, miten asiat tulee menemään.\nMulla olis vielä niin paljon kirjotettavaa, mutta tää teksti taas veny tälläseks romaaniks, joten jatkan toisella kerralla. Pitää alkaa valmistautumaan iltaa varten kun tapaamme taas "pitkästä aikaa" Mikon kanssa. Hän on jo matkalla kotiin anoppilastaan, jee :)\nPS: Kun mulle noita "oot hirvee ihminen ku toivot mikon lasten ja vaimon kuolevan kolarissa!!1 mee hoitoon!!11"-kommenttejakin aika paljon satelee, sanon siihen vain että missä sisälukutaito?! Lukekaa helvetti koko juttu loppuun ja ajatuksen kanssa jos ei muuten onnistu tekstinluetun ymmärtäminen, niin käy ehkä ilmi etten mä sellasta nyt oikeesti toivo. Hei haloo, järjenkäyttö sallittua.\nMä kirjotan tänne vaan ihan fiilispohjalta tuntemuksiani ja se oli mun sen hetkinen tuntemus, ei todellakaan toive tai asia jota todella haluaisin. Ei, en ikinä.\nTää mun blogi on menny nyt ihan tälläseks asioiden selventelyks ja itteni ja Mikon puolusteluks, eikä tän todellakaan pitäny tälläseks mennä... :(\nLähettänyt Candy klo 15.57 59 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 21.57 88 kommenttia:\nPahoittelen tätä mun kirjoitusinnostusta, mutta tämä blogi saa toimia mulle myös eräänlaisena päiväkirjana.\nUskon, ettei suurinosa teistä lukijoista tiedä, minkälaista on salailla näin isoa asiaa ja miten vapauttavalta tuntuu, että siitä pääsee puhumaan tavalla tai toisella. Mun tavallani siis kirjoittaa :)\nMikko soitti mulle äsken nopeasti ja kertoi, että sillä on mulle joku todella mukava yllätys. Suostui paljastamaan vain, että mun on varattava koko ensi viikonloppu meille kahdelle.\nHihihh, tälläiset sopii aina mulle! ;)\nOlemme tehneet Mikon kanssa pari pientä reissua ympäri Suomea. Omille vanhemmilleni sanon, että menen tapaamaan eri puolilla Suomea asuvia ystäviäni. Heille se on ok, olen aina saanut vapauden mennä miten haluan, sillä olen pysynyt hyvin pois vaikeuksista - toisin kuin kaksi vuotta vanhempi veljeni.\nNo, nyt kai en voi muuta kun keksiä jotain tekemistä tälle viikonlopulle ja laskea tunteja seuraavaan tapaamisen Mikon kanssa. Hyvät viikonloput kaikille :)\nLähettänyt Candy klo 16.11 50 kommenttia:\nOnko tänään joku maanlaajuinen nyhjään kotona poikaystäväni kanssa koko illan-päivä?\nOlen soittanut neljälle -kaikki seurustelevia- kaverilleni ja heillä kaikilla on tänään suunnitelmissa "viettää rauhallinen koti-ilta kultsin kanssa". Yksi kavereistani vielä kehtas antaa mulle vinkin kun tuhahdin turhautuneena hänenkin suunnitelmilleen.\n"Sun pitäis hankkii itelles poikaystävä"\nAijaa? Teki mieli pamauttaa takaisin, että itseasiassa mulla on MIESystävä, ollut jo kauemmin kun sulla tuo rasvahiuksinen finninaamainen autoja 23/7 rassaava teinipoikaystävä.\nMä olen vain niin turhautunut. Tänään on järkyttävän huono päivä. Mä haluaisin vain soittaa Mikolle, heittäytyä sängylle ja hymyillä onnellisena vain siitä, että kuulen sen äänen. Jutella kaikesta järkevästä ja jaaritella kaikesta ihan turhasta.\nMutta fakta on se, etten voi soitella Mikon kanssa nyt. Itseasiassa mä en voi soittaa sille koskaan itse, se soittaa aina mulle.\nMä olen joutunut opettelemaan Mikon perheen aikataulut ulkoa, että tiedän milloin voin pistää oma-alotteisesti Mikolle suht turvallisesti viestiä. Millon vaimo ei ole lähettyvillä, milloin Mikko töissä...\nTälläsinä päivinä vaan ajattelee ihan kauheita ja toivoo, että Mikon vaimo ja lapset vaan katoais. Pois, kauas pois. Ihanteellisin olisi tietenkin, että kokonaan ja lopullisesti. Vaikka autokolarissa...?\nMutta kuka sanoo että elämän tulisi olla helppoa? Kyllähän tälläinen tilanne tuo ainaista jännitystä elämään. Enkä todellakaan haluaisi, että Mikon lapsille kävisi mitään pahaa, he ovat Mikolle todella rakkaita. Vaimoa kohtaan sensijaan en tuntisi sääliä :)\nLähettänyt Candy klo 14.35 77 kommenttia:\nBlogiini on ilmestynyt hämmästyttävä määrä vierailijoita ja muutamia kommenttejakin. Suurinosa kommenteista on negatiivisen sävyisiä, minkä kyllä ymmärrän ihan hyvin. - Mikä taas onkin syynä siihen, miksen voi oikeassa elämässäni minun ja Mikon välistä rakkautta hehkuttaa. Tämä blogi onkin siis oikein hyvä keksintö ajatusten purkamiselle ja tuntemuksien esilletuomiselle. Vaikkakin anonyymina, mutta parempi sekin, kuin pitää kaikki ajatukset visusti sisällään räjähtämispisteeseen asti.\nMuutamaa kommentoijaa on kiinnostanut, mitä kautta olen Mikon tavannut ja kauanko suhteemme on jatkunut.\nMietin, onko järkevää paljastaa tälläisiä asioita, mutta toisaalta, mitä haittaakaan siitä on? Jätän tarkemmat yksityiskohdat, joiden kautta olisi pieninkään mahdollisuus paljastua, mainitsematta.\nItse olen saanut sen käsityksen, että naimissaoleva ihminen tapaa salarakkaansa joko baarissa tai netissä. Kaksi helpointa paikkaa tavata uusia ihmisiä.\nAlkoholi tuo lisää itsevarmuutta ja rohkeutta lähestyä ihmisiä, netti taas antaa ujoimmallekin ihmiselle kyvyn tehdä itsestään supliikkimaisemman ja sosiaalisemman virtuaalisen keskustelun maailmassa.\nItse en tavannut Mikkoa kummassakaan.\nOlen tuntenut Mikon nyt reilun vuoden verran, vaikka tapasin hänet ensimmäisen kerran noin puolitoista vuotta sitten.\nEnsitapaamisemme tapahtui paikkakuntamme eräässä lastentapahtumassa, se oli alkukesästä. Olin siellä ystäväni ja hänen pienen serkkutyttönsä kanssa ja Mikko lapsineen ja vaimoineen.\nKatseemme kohtasivat, vaihdoimme ihan normaalisti pari sanaa, niinkuin ihmiset yleensä saattavat tehdäkin. Ei kuitenkaan mitään ihmeellistä, muistan vain ajatelleeni että onpas komea ja karismaattinen mies ja kikatin teinityttömäisesti päänisisällä ajatukselleni - en sanonut edes ystävälleni mitään huomiostani, vaikka yleensä tapanamme oli leikkimielisesti katsella jokaista vastaantulevaa miestä sillä silmällä ja antaa jokaisesta tiukan ulkonäköarvion. Korjaan miehen tilanne pojan, sillä poikiahan me yleensä katseltiin. Siinä varmaan syy, miksen viitsinyt Mikon ulkonäöstä ystävälleni sanoa mitään.\nSeuraava tapaamisemme olikin kuin kohtalon ivaa, kun tiemme kohtasivat niinkin kliseisissä merkeissä, kuin häissä. Ei tietenkään Mikon omissa :)\nEnempää yhteisistä tutuista en viitsi paljastaa, mutta Mikko perheineen juhli Mikon vaimon hyvän ystävän häitä ja minä taas puolestani päädyin oman perheeni kanssa häihin, hääparin toisen puoliskon ollessa kaukaista sukua toiselle vanhemmistani.\nHassu sattuma siis, joskus jopa mietin, että meidän tapaamisemme on todella ollut tarkoitettu, sillä ensin en meinannut suostua lähtemään mielestäni varmasti kuolettavan tylsiin häihin mukaan, mutta rento huumorimies isäni "Saat ottaa pari lasia boolia, jos tulet. Mutta vaan pari!"-suostuttelu sai pääni kääntymään.\nHäät olivatkin oikein mukavat, alun kankeuden jälkeen boolin virratessa juhlaväellä alkoi olemaan todella viihtyisää. Olin huomannut Mikon häissä jo ennen sitä, kun hän lähestyi minua. Hän näytti mielestäni todella tutulta, mutta en saanut päähäni, mistä tiesin hänet.\nMikko lähestyi minua ilkikurisesti virnuillen, boolilasi kädessään ja tokaisi vaan "Sä oot se tyttö *tapahtuman nimi*". Niin olin.\nJuttelimme varmaan tunnin pöydässä, meillä oli niin paljon yhteistä! Voitteko kuvitella, mitä yhteistä reilu kolmekymppisellä perheenisällä ja teinitytöllä voisi muka olla? Meillä oli, syvennyimme mielenkiintoiseen keskusteluumme siis todella pitkäksi aikaa. Miten kliseiseltä tämä nyt kuulostaakin, mutta en kirjaimellisesti saanut katsettani irti Mikosta.\nHän oli niin komea, hauska ja rento. Hänen elämänkokemuksensa kiehtoi, mutta hän ei ollut normaali tylsä keski-ikäinen perheenisä, jonka lempiruokaa on makkara, ja joka harrastaa formuloiden katsomista ja lastensa harrastuksiin kuskaamista. :D\nVälillämme ei tapahtunut häissä mitään, ei tietenkään. Juttelimme, nauroimme ja vaihdoimme puhelinnumerot. Joku tyhmä ja suht mitätön syy numeroiden vaihtamiselle oli, mutten muista mikä. Ihan viattomalla mielellä kuitenkin, kai.\nParin päivän päästä sain Mikolta tekstiviestin. En olisi uskonut kuulevani hänestä enää mitään, vaikka salaa niin toivoinkin. Mikko oli tehnyt minuun suuren vaikutuksen, ja olin enemmän kuin otettu, että perheellinen mies haluaa olla yhteyksissä kokemattoman ja naiivin teinitytön kanssa.\nAluksi viestittelymme oli aivan viatonta ja perus mitä kuuluu, mitä olet tehnyt- näpyttelyä. Vähän ajan päästä, lukemattomien tekstiviestien jälkeen uskaltauduimme tunnustamaan ihastuksemme puolin ja toisin. Mikko teki aloitteen ja kertoi olevansa todella hämmentynyt ja jopa shokissa tuntemuksistaan.\nMyös minä hämmennyin, tottakai. Hämmennyin vielä enemmän siitä, etten ahdistunut hänen tunnustuksestaan, sillä ennen Mikkoa, en halunnut kenestäkään mitään pientä hauskanpitoa enempää ja aina kun joku tunnusti minulle ihastuksensa, ahdistuin suunnattomasti ja pistin kylmästi välit poikki.\nMielestäni tämä oli aika tyhjentävä kirjoitus siitä, kuinka kaikki alkoi, kuitenkaan liikoja paljastamatta.\nKoska tässä on kaikenlaista vielä kirjoitettava menneestä ja varmasti myös paljon tulevastakin, jätän tämän kirjoituksen tähän ja painun nukkumaan. Sain juuri Mikoltakin hyvänyön viestin, joten on aika siis painua pehkuihin :)\nLähettänyt Candy klo 2.23 46 kommenttia:\nHerra X, jota voisin tässä blogissani vaikka Mikoksi kutsua, tuli hakemaan minut tänään koulusta.\nPystyimme menemään hänen luokseen, sillä Mikon vaimo oli lähtenyt aikaisemmin aamupäivästä heidän lapsineen vaimon vanhempien luokse viikonlopunviettoon, muutaman sadan kilometrin päähän. Mikko sanoi vaimolleen tulevansa myöhemmin perässä, koska ei "työkiireidensä" vuoksi päässyt lähtemään heidän kanssa samaa matkaa.\nTodellisuudessa hän siis viettikin aikaa minun kanssani.\nMeillä oli todella mukava päivä yhdessä. Mikko oli käynyt ostamassa ruokatarpeet, minulle pari siideriä ja vuokrannut elokuvan ennen minun hakemista koulusta. Emme ole koskaan uskaltautuneet käydä yhdessä kaupassa, elokuvissa tai oikeastaan ylipäätään missään, kiinnijäämisen pelon takia.\nTeimme lasagnea, katsoimme elokuvan ja kävimme iltapäiväsaunassa. Aivan täydellistä yhteistä ajanviettoa siis.\nMikon oli lähdettävä tuossa kahdeksan aikaan ajelemaan kohti anoppilaansa, joten hän heitti minut sitten kotiin. Kun hän pysäytti auton vähän matkan päähän kotoani, hän silitti poskeani ja suuteli minua pitkään. Tänä viikonloppuna emme voisi olla kunnolla yhteyksissä Mikon anoppilassa vierailun takia. :(\nKotiin päästyäni aloin taas pohtimaan suhdettani. Aloin miettimään, miksen tunne sydäntä puristavia omantunnontuskia puuhailuistani? Miksen tunne oloani likaiseksi huoraksi ollessani Mikon luona ja nähdessään siellä heidän perhepotretteja ja lasten leluja pitkin heidän idyllistä omakotitaloaan?\nEn keksi muuta syytä, kun sen, että olen niin rakastunut. En menetä yöuniani siitä, vaikka olen "vienyt" naimisissa olevan miehen, pienten lasten isän ja toisen naisen aviopuolison.\nTilannetta helpottaa varmaan se, etten ole kuitenkaan lopullisesti vienyt Mikkoa perheeltään. Hänen vaimonsa on onnellisesti tietämätön miehensä kaksoiselämästä. Lapset saavat leikkiä joka päivä isänsä kanssaan.\nJoskus mietin, pitäisikö minun vaatia Mikkoa kertomaan vaimolleen minusta. Se ehkä johtaisi eroon ja saisi monen ihmisen elämän täysin sekaisin. Sitten tulen järkiini, ja tajuan, että kaikkien kannalta on parempi, että ainakin toistaiseksi jään Mikon "pikku salaisuudeksi", ja heidän onnellinen pieni perhe saa jatkaa eloaan normaalisti.\nHuonoina päivinä olen helvetin mustasukkainen Mikosta hänen _vaimolleen_, ja tekisi vain mieli pakottaa Mikkoa valitsemaan minun ja perheensä välillä. Pelkään vain, että hän valitsisi perheensä, jolloin minä jäisin yksin ja menettäisin hänet.\nSitä en missään nimessä halua, joten toistaiseksi olen täysin tyytyväinen tähän tilanteeseen.\nLähettänyt Candy klo 21.12 35 kommenttia:\nLähettänyt Candy klo 22.47 54 kommenttia:


Mitä on strateginen projektitoiminta?\nNäkökulmia strategiseen projektitoimintaan\nPeriaatteessa organisaatioiden kaikki projektitoiminta on strategista – tai ainakin pitäisi olla. Kaikkien organisaation projektien pitäisi ennen kaikkea kytkeytyä organisaatiokokonaisuuden pitkän tähtäimen menestykseen.\nNäin ei silti useinkaan ole. Pahimmillaan projektitoiminnassa keskitytään nyhertämään organisaation kannalta epäolennaisten asioiden kimpussa. Tai sitten projektin tulokset palvelevat vain jotain osaa organisaatiosta.\n"Strategisimmissakaan" projekteissa organisaatiolle tavoiteltavien hyötyjen aikajänne ei välttämättä ulotu kuluvaa strategiakautta eli muutamaa vuotta pidemmälle.\nEi kovin strategista, vai mitä?\nSen sijaan todella strateginen projektitoiminta pyrkii korostetun tietoisesti turvaamaan organisaation jatkuvan menestyksen. Siinä jokaista projektia lähestytään yhtenä organisaation tulevaisuuden rakennuspalikkana. Päähuomio on nimenomaan projektien pitkän aikavälin hyödyissä.\nNäiden hyötyjen saavuttamiseksi strategisessa projektitoiminnassa keskitytään ennen kaikkea ihmisiin. Siinä ymmärretään, että organisaation tulevaisuuden menestys perustuu aina ihmisten toimintaan – ei tietynlaisiin rakenteisiin, prosesseihin tai työkaluihin.\nNiinpä strategista projektitoimintaa myös kehitetään ihmisten toiminta edellä. Kehittämistyön tavoitteena on edistää toimintaa, joka palvelee organisaation pitkän tähtäimen etua.\nTällainen toiminta ei kuitenkaan edisty mahtikäskyillä ja ankaralla viestinnällä. Se edistyy vain aidolla dialogilla. Vain dialogin avulla ihmisille voi syntyä riittävässä määrin jaettu näkemys projektitoiminnassa tavoiteltavista hyödyistä ja niiden aikaansaamisen keinoista.\nStrategisen projektitoiminnan ytimessä onkin aina viime kädessä – dialogi.\nTervetuloa strategisen projektitoiminnan blogiin!\n(c) Riku Oksman 2019. Otsakekuva: Matthew Kosloski/Unsplash\nriku.oksman (at) projektivarikko.fi