Irti negatiivisesta energiasta | Nina Susanne\nOon itse huomannut etenkin parin viime viikon aikana, kuinka synkät ja pimeät päivät vie energiaa ihan eri tavalla. Uni ei tahdo millään riittää pitämään pirteänä aamusta iltaan ja toisaalta ei huvita mennä kovin aikaisinkaan nukkumaan, jotta ehtii illallakin jotain puuhata.\nSiihen on joka vuosi vaikea tottua, että aamulla töihin lähtiessä on pimeää ja samanlainen näky odottaa iltapäivällä töistä palatessa.\nSen sijaan, että jäis kuitenkaan vellomaan näihin talven negatiivisiin puoliin, tuli mulla mieleen montakin hyvää puolta pimeydestä ja keinoja, jolla torjua synkistelyä.\nPäätä jo aamusta, että tänään ulkoilen. Pienikin happihyppely sisällä vietetyn työpäivän jälkeen virkistää. Varustaudu kunnolla räntäsadetta ja tuulta vastaan.\nHeti aamulla herätessä on paras sytyttää mahdollisimman paljon valoja päälle, niin ettet vahingossakaan jätä unimoodia päälle heräillessä liian pimeään. Mulla on ollut parin viime vuoden ajan kirkasvalolamppu käytössä, joka herättää asteittain valoon. En osais kuvitellakaan enää heräämistä ilman tätä keinotekoista aamuaurinkoa.\nTerveellinen arki ja herkutteluhetki\nPidä yllä terveellistä rutiinia arkiruuassa, älä käytä herkkuja illan piristeenä. Salli kuitenkin itsellesi harkitut herkkuhetket ja tee siitä jotain spesiaalia.\nUppoudu johonkin hyvään kirjaan viltin alla, tai katso putkeen useampi jakso lempparisarjaa Netflixistä. HBO:lla tän hetken sarjoista on pakko mainita Westworld, joka on meidän joka viikon käynnistäjä maanantai-iltaisin.\nKarsi kaikki turha nurkista ja pidä paikat siistinä. Vaaleat pinnat ja materiaalit sisustuksessa luo jo itsessään valoa ympärille ja siisti koti luo harmoniaa. Kaikki pehmeä ja karvainen, niin kotona, kuin vaatteissakin on ihan ehdoton talvella.\nJo syksyllä varattu ulkomaanmatka kevättalvelle antaa pitkäksi aikaa motivaatiota ja jotain, mitä odottaa. Fiilistely ennen reissua vanhoilla lomakuvilla on osa matkan odotusta.\nYhteiset peli-illat kavereiden kanssa tai aamiaistreffit piristää kummasti. Hyvissä ajoin ensi viikolle suunniteltu treffi-ilta poikaystävän kanssa tuottaa positiivista odotuksen tunnetta, joka tsemppaa läpi alkuviikon.\nBy the way lifestyle liike - Kamppi\nBy the wayn liikkeestä Kampista löytyy vaatteita, kenkiä, asusteita, koruja ja sisustustuotteita. Vaatemerkeissä löytyy mm. Minimum, Beck Söndergaard, Samsoe Samsoe, Twist&Tango, Ted Baker ja Hunky Dory. Liike on sisustettu kauniisti ja valoisa tunnelma piristää kummasti astuessa sisään. Liikkeestä löytyy kaikkea ihanaa hypisteltävää ja tuotteet ovat laadukkaita. Kuvissa aikaisemmin näkyneet pari pientä bambukulhoa on tuolta hankittu. Näin joulun alla sieltä löytyy varmasti jotain kaunista lahjaksikin.\nMeillä on jotain arkea piristävää suunnitteilla alkuvuodelle. Vaikka siihen on vielä piitkä aika, en malta olla jakamatta sitä pian teillekin! Snapchatin puolella höpöttelen aiheesta varmasti enemmänkin. Snapchat, ninasusannee.\nLähettänyt Nina Susanne klo lauantaina, marraskuuta 26, 2016\n2 comments Filed under: By the way, elämäntavat, hyvinvointi, inspiraatio, koti ja sisustus, lifie, oma elämä, ravinto\nRiikka lauantaina, marraskuuta 26, 2016\nMulla on ollut viime päivinä vähän vaikeuksia pysyä positiivisena tämän pimeyden ja työstressin keskellä, pitäisi vaan yrittää tsempata! Onneksi viikonloppu ja oma aika auttaa aina :)\nNina Susanne lauantaina, marraskuuta 26, 2016\nTiedän tunteen, välillä ei vaan riitä aika ja energia. Hurjasti tsemppiä ja jaksamista Riikka! ❤ Toivottavasti myös lähestyvä joulu piristää. 🙂


Dyson imuri – Myydn iso paellapannu\nVälimuistissaAinoa imuri, jota ei tarvitse huoltaa ja jonka imuteho ei heikkene. Ei pestäviä tai vaihdettavia suodattimia. Ei erikseen ostettavia pölypusseja.\nSe kääntyy helposti paikoillaan ja seuraa paremmin käyttäjän perässä keskitetyn . Perillä tiistaina–keskiviikkona tai heti myymälöistä. Dyson VAnimalpro -varsi-imuri. Moni tavanomainen imuri käyttää pölypusseja, ja kun .\nPölypussittomien imureiden testissä sekä pölysäiliön että itse imurin koko. Imurit -tuoteryhmän tuotteet löydät edullisesti Netraudasta. Todella tehokas imuri näin koiraperheessäkin. Hintansa veroinen, ehdottomasti parhain imuri . Varsi-imuri joka ei menetä imutehoaan. Digitaalimoottori Von erittäin tehokas . Kaikille lattiapinnoille, lisävarusteet vaativiin siivouskohteisiin.\nYHTEISTYÖSSÄ DYSON Postaus toteutettu vaihtokauppana: Sain laitteen tekstiä vastaan. Imurointi on kotitöistä yksi suurimmista inhokeistani.\nEdulliset hinnat ja hyvä palvelu. Hän halusi ratkaista, miten imuri voisi toimia ilman, että se menettää . On aikas kätevä vaikka omituiselle näyttääkin, jos teillä paljon matalia tiloja joiden alle pitäisi päästä imuroimaan niin on aika hankala . Olin hyvin skeptinen kun kuulin että mutsi on ostanut tolla sivulla mainitun DYSON DCTelescope Animal Pro-imurin. VARSI-IMURI, JOKA EI MENETÄ IMUTEHOAAN Kehitetty koville lattiapinnoille. Eikö etsimänne käyttöopas löydy tältä sivulta?\nMarkkinoiden tehokkain varsi-imuri, joka on myös rikkaimuri.\nPrevious Post Previous post: Peilikaappi polaria\nNext Post Next post: Skaala jälleenmyyjät


Sotaa apatiaa vastaan – SchizoBlog\nJanne Toivoniemi\tElämä, Politiikka\t 20/08/2015 20/08/2015\nKalliossa Alppikadulla Työväenopiston betoniaidassa oli yksi kaupungin pitkäaikaisemmista seinäkirjoituksista, jossa luki ”Sotaa apatiaa vastaan”. Sittemmin aita maalattiin ja seinäkirjoitus peitettiin astetta liian pirteällä maalilla. Kirjoitus on peräisin Maukka & Nahkatakkien saman nimisestä kappaleesta. Kappale taas kumpusi siitä nuorten turhautumisesta, jota he tunsivat tapahtumaköyhässä Suomessa 1970-luvun loppupuolella.\nTänään HSTV:n suuressa apatiakeskustelussa Suvi-Anne Siimes muisteli tuota nuoruuteensa kuulunutta kappaletta ja peräsi sen sanomaan perään. Keskustelu muuten liikkui vähäpätöisyyden ja merkityksettömien ajatusten ympärillä. Päivän Helsingin Sanomissa taas alustettiin lähetystä ”asiantuntijalausunnoin”, joiden mukaan Suomi on vajonnut apatian suohon. Mielenkiintoista tässä keskustelussa on, että taas kerran estradille on nostettu filosofeja (tai sellaisiksi itseään tituleeraavia). Filosofit ovat näköjään medialle ”hengen miehiä”, jotka soitetaan apuun suuren hädän keskellä.\nSuomea sanotaan vaivaavan ”innottomuus ja neuvottomuus”. Kaukana näyttävät olevan ne vuodet, jolloin Manuel Castells kutsui Suomea maailman edistyneimmäksi tietoyhteiskunnaksi. Mutta oliko Suomi koskaan niin edistynyt ja edellä aikaansa? Maamme teknologisessa maineessa näytti olevan paljon ilmaa. Muistan kuinka joskus vuosituhannen vaihteessa Helsingissä vieraili ryhmä teknologiavaikuttajia tutustumassa tähän ”pohjolan ihmeeseen”. Ryhmän mukana Suomeen saatiin yksi EFFin perustajista ja Grateful Deadille sanoituksia tehnyt John Perry Barlow. Kun miehelle esiteltiin limuautomaattia, josta kykeni ostamaan tölkillisen sokerilitkua kännykän tekstiviestillä, niin miehen reaktio oli lähinnä: ”Meh…”. Ja sitähän se oli – täysin yhdentekevä innovaatio.\nJos Suomen menestys olisi perustunut johonkin konkreettiseen, niin me emme olisi vaipuneet alle kymmenessä vuodessa maailman huipulta pohjalle. Meille toitotetaan lehtien sivuilla ja uutislähetyksissä kuinka talouden tilanne on katastrofaalinen ja Kreikan kohtalo ei ole kaukana. Minne se vauraus ja hyvinvointi katosi? Harvemmin kysytään niitä syitä, jotka meidät tähän tilaan on sysännyt. Oliko aikaisempi menestys pelkkää harhaa? Kuka munasi näin pahasti?\nNykyinen hallitus tuputtaa meille yhteiskuntasopimusta (joka meidän tulee pakon edessä allekirjoittaa), mutta vastuullisten nimiä ei haluta huudella. Ei ole mitään sellaista yhteiskunnallista katastrofia etteikö joku siitä hyötyisi. Jos kaikki hyötyisivät vakaasta ja vauraasta yhteiskunnasta, niin sellainen meillä olisi edelleen. Kotimaisilla finanssitaloilla näyttää menevän erittäin hyvin. Tämän menestyksen arkkityypiksi on noussut Nalle Wahlroosin hymyilevät kasvot. En nyt suoraan osoita sormella Wahlroosia, mutta eräillä näyttää porskuttavat helvetin hyvin muun Suomen rämpiessä.\nVai rämpiikö koko Suomi? Tämä on hyvä kysymys. On ilmeistä, että perinteisillä teollisuusaloilla ollaan pahassa alasuhtanteessa, mutta toisaalta nuorten yrittäjien ”start-up” -skenessä näyttää menevän lujaa. Tai ainakin sellaista näytellään. Toinen asia on, tehdäänkö siellä kovinkaan merkittävää tulosta. Esimerkiksi seksikäs peliala nostetaan nopeasti framelle kovasta menestyksestä, mutta se ei työllistä kuin pari tuhatta ihmistä ja alan menestys on erittäin kausiluontoista. Yhtenä vuonna olet kukkulan kuningas ja parin vuoden päästä kukaan ei muista peliäsi (saatikka yrityksesi nimeä). Sitten on tietenkin Remedyn kaltaisia studioita, jotka ovat porskuttaneet jo 20 vuotta alalla. Valitettavasti tällaiset tapaukset ovat poikkeuksia.\nTästä päästäänkin kaikkein olennaisimpaan kysymykseen: kuinka todellinen koko suomalaisuuden käsite on? Onko mitään yhtenäistä ”suomalaisuutta” oikeasti olemassa? Koko ajatus yhtenäisestä kansasta on todella nuori ja kirjoitetun kielemmekin historia on hyvin lyhyt. Ennen Neuvostoliiton kanssa käytyä sotaa kansa ei ollut kovinkaan yhtenäinen. Eikä se sodan alussakaan sellainen täysin ollut. Sisällissodan arvet olivat syvät ja arvet eivät olleet kunnolla arpeutuneet. Tämän takia itsenäisyyden keskeisimmäksi symboliksi on noussut sota. Itsenäisyyspäivänä televisiosta katsotaan Tuntematon sotilas ja sotaveteraanit ovat pyhä aihe, joiden nimissä voidaan oikeuttaa vähän mitä tahansa (makaaberein ilmiö on skini-rasistin päällä oleva ”kiitospaita”).\nOnko miellä mitään muita yhteenkokoavia kokemuksia kuin sota, jonka me hävisimme? Onhan meillä Lasse Virénin kaatumisen kautta voittoon juostu juoksu (München 1972 4eva!), Juha Mieto, Matti Nykänen ja tietenkin lätkän MM-voitto 1995. Liittykö meidän suuret yhteinäiskokemukset aina taisteluun? – Onhan meillä Sibelius, Aalto, Kivi ja Linna. Totta tuokin, mutta kuinka hyvin me tunnemme Sibeliuksen tuotannon? Entä Aallon? Kiven? Linnan? Ja ennen kaikkea, onko heidän tuotantonsa jotain sellaista, joka oikeasti on suomalaista?\nMeille ei välttämättä ole luotu näitä yhtenäiskokemuksia. Valta ei ole niin yksioikoinen. Ennemminkin voidaan sanoa, että meihin on istutettu tämän suuren yhtenäiskokemuksen kaipuu. Kun yksittäinen urheilija voittaa, niin siinä voittaa Suomi, mutta hänen hävitessään häviön kokee urheilija. Samoin HIMin menestys Yhdysvaltojen levylistalla on suuri kansallinen saavutus, mutta limboksi osoittautunut uutuuslevy johtuu Ville Valon luovuuden ehtymisestä. Rintamatoveruutta ei kansalta heru. Kaveri jätetään tantereelle, koska vitut hänestä… luuseri!\nOlkoot apatia todellista tai keksittyä, niin sitä vastaan tarvitaan taistelua. Apatia on myrkkyä mielelle ja se johtaa järjettömään paranoiaan. Paranoiassa ympärillä nähdään kuviteltuja uhkia, joita vastaan tulee puolustautua keinoja kaihtamatta. Kuulostaako tutulta? Suomen nykyistä ilmapiiriä leimaa paranoia. Sama pätee persulais-rasististon kuin puna-vihreistön piirissä. Ja harvempi kysyy sen kysymättä jääneen kysymyksen – kuka hyötyy eniten tästä tilanteesta? Vastaus tuohon kysymykseen paljastaa meille sen todellisen yhtenäiskokemuksen kohteen. Sen kohteen, jota vastaan meidän tulisi käydä sotaa. Mutta kuten nykyisessä maailmassa, niin todellinen valta piiloutuu ja toimii kulissien takana.\nEhkä Maukka & Nahkatakkien biisin sanoma on edelleen ajankohtainen.\nMeiltä viedään rahat\nMeille sanotaan älä kysy\nMe emme ole mitään\nInhoon, vihaan, inhoon\nTäältä tullaan vaan\nSanat iskevät tähän aikaan. Ehkä vielä paremmin kuin vuonna 1979. Maukka Perusjätkän tavaramerkiksi noussut moottorisaha johtaa juurensa siitä, että mies haki isänsä moottorisahan, kun nuorten jengi murtautui hylättyyn taloon josta tuli Kill City. Talo purettiin pari vuotta myöhemmin kuntien talon tieltä, mutta osa liikkestä siirtyi Lepakkoluolaan. Irvokkainta koko kuviossa on, että Nokia lunasti Lepakon tontin, rakennutti sinne toimistorakennuksen ja vuokrasi sen eteenpäin (koska poiketen alkuperäisestä suunnitelmastaan ei tehnyt toimistolla mitään… mutta se piti saada). Sota apatiaa vastaan lannistettiin… olisiko uuden taistelun aika?\nJulkaistu 20/08/2015 20/08/2015\nPrevious Post Onnellinen orjuus\nNext Post Seksuaalisuus, parisuhde ja valta


Responsible Management in the Work Community R0206-3018 01.08.2020-31.12.2020\t5 credits (SRV218SN) +-\nJakson alkaessa opiskelijat saavat laajan kirjallisuuslistan, jota voi hyödyntää jakson tehtävien lähdemateriaalina. Erillistä tenttiä jaksossa ei ole. (not translated)\nJakson arviointi arvosanoilla 1-5 perustuu työelämätehtävästä saatuun arvosanaan (50 %) ja yhden verkkotehtävän (Esimies-essee) arvosanaan (50 %). Muut tehtävät tulee olla toimeksiannon mukaisesti hyväksytysti suoritettuja. (not translated)\nJakso aloitetaan 24.3. ja lopetetaan 29.5. Tässä välillä tehdään verkkotehtäviä ja työelämätehtävä. (not translated)\nYksi opintopiste vastaa keskimäärin 27 tuntia opiskelijan tekemää työtä. Työpajoihin ja kolmeen verkkotehtävään on varattu noin 100 h ja työelämäprojektiin 35 h. (not translated)\nTikkurilassa aloitus 28.8. klo 12.30 - 16. Muut työpajat 9.9 ja 5.10. Lisäksi lokakuun lopussa pidetään erikseen sovittu zoom-ohjaus. (not translated)


Morva-alue on mainittu kirjoissa ja kansissa jo 1500-luvun lopulla. Puheiden mukaan sana Morva on ilmeisesti saamea ja tarkoittaa metsäistä aluetta ja metsästysreviiriä. Majatalo Morva saikin nimensä Morva-alueen mukaan. Nykyinen Majatalo Morva kuuluu Jaakkolan tilaan, mikä on lohkottu Huuskon tilasta omaksi tilakseen vuonna 1891.\nTila siirtyi Leo Värelän omistukseen vuonna 1976. Leo ja Päivi aloittivat tilan pidon yhdessä samana vuonna. Navetassa lehmiä oli tuolloin noin 50 päätä. Tilan pääelinkeinona oli maa- ja metsätalous. Heille syntyi kolme tytärtä: Virpi, Teija ja Kaisa. Lypsylehmistä jouduttiin luopumaan emännän allergian takia vuonna 1997. Navetta sai aivan uuden elämän Majatalona vuonna 1998, jolloin tilan matkailuelinkeino alkoi. Majatalon nykyisestä elämästä voitkin lukea muilta sivuilta.


Posted on 2017-08-28 16:47:09\n*** Palkintojenjako ja muut juhlalliset loppuseremoniat ***\nNäin on juhlaturnee paketissa ja kovan taistelun jälkeen mitalistit selvillä.\nPronssimatsissa kohtasiva Kotkat ja Raisers. Eagles ei onnistunut pysymään mitalikannassa vaan stadilaiset nappasivat prenikat taisaisen taistelun pääteeksi.\nHyvät kisat molemmilta.\nFinaalista odotettii Ogilthorpen näytöstä. Vantaan paikallismatsissa nähtiin kuitenkin todellinen jymy-yllätys kun enakkoluulottomasti matsiin lähtenyt Stones voitti mestaruuden. Ja vieläpä ilman tasotuksen apua ! Kerrassaan upea esitys uudehkolta seuralta jolle on helppo povata menestystä myös jatkossa.\nHopeajoukkueen koutsi Ogie kommentoi matsin jälkeen seuraavaan tapaan: "Onnittelut voittajille. Oisha toi paremminki voinu mennä, mut meil oli parhaat kentällä ja se ei nyt vaa riittäny. Pakko täs hakee henkistä lohtuu aikamme visionäristin Tamin prinsiipeistä; 'Kunnioita lopputulosta'. Ei muuta ku treenaamaa enemmä nii vois jatkossa voittaaki."\nJa sitten hetki joka aina hakee vertaistaan kaudesta toiseen !\nHyvät naiset ja herrat, damer och herrar.\nUpea, mahtava, tajunnanräjäyttävä, the one and only ,,,, KANAPYSTI !!!\nNäin tällä kertaa. Jälleen nähtiin että SM-kisoissa on kaikilla mahikset pärjää.\nEns kaudella sitten taas !\nPosted on 2017-08-29 0:14:25\nKiitos kaikille todella kovasta vastuksesta tämän vuoden peleissä!\nJoukkueen johtoporras on sanaton ja haltioissaan finaalin lopputuloksesta ja komea Kanapytty asetetaan seuran toimistolla kunnia paikalle. Ensi vuonna sitten uudestaan ja toivottavasti ilman isompia sarjatasoituksia.\nTänään otetaan Vantaa hotellilla muutama juhlajuoma ja huomenna palataan taas takaisin sorvin ääreen.


Home » Taikuri Ristiharjun blogi » Taikuri Ristiharju Blogi » Askeleita paremmaksi taikuriksi » Miten esiintyjän tulisi pukeutua\nTaikurin ammatti on paljon muutakin kuin vain temppujen tekemistä. Ammattitasolla se käy täydestä työstä. Osa tämän kategorian alle tulevista kirjoituksista on julkaistu tai julkaistaan taikureille suunnatussa ”Jokeri” lehdessä mutta osa on myös ainoastaan täällä julkaistavia laajempia pohdintoja.\nTarkoitukseni näissä kirjoituksissa on tuoda esille asioita, joita monet eivät välttämättä ehkä ole edes ajatelleen taikurin uraan liittyen.\nMiten taikurin tulisi pukeutua? Tämä on aihe joka nousee tasaisesti esiin. Tästäkin asiasta on lukuisia mielipiteitä. Tärkein tähän vastaava seikka on kuitenkin esiintyjä itse sekä hahmo jota hän haluaa edustaa. Nuorempi villimpi henkilö voi hyvinkin esiintyä farkkupuvussa kun toinen vanhempi henkilö voi tarkoituksella pyrkiä pukeutumaan huomiota herättävästi paljon kimalletta sisältävään pukuun jolla hän pyrkii erottumaan joukosta. Nämä ovat jokaisen omia valintoja, joten en ala isommin sotkeutua niihin vaan pyrin tuomaan esille muutamia yleismaailmallisia asioita siististä pukeutumisesta.\nTaikureilla näkee todella paljon huonosti istuvia pukuja. Etenkin nuorten kohdalla näyttää usein siltä, että 17vuotiaana käytetään vielä 14-15v rippijuhliin ostettua pukua, joka on käynyt auttamatta vanhaksi. Vastaavasti vanhemmilla taikureilla näkee epäistuvia, muodottomia pukuja joiden ryhti on täysin kateissa koska taskut ovat ”ylitäynnä taikurinrojua”. Tunnustan suoraan syyllistyneeni molempiin.\nVuosia yritin löytää mieleisiäni vaatteita suoraan liikkeistä, mutta jouduin toteamaan, että se ei ole loppupeleissä kannattavaa, mikäli haluaa yhtään erikoisempaa, istuvampaa vaatetta. Dressmannista tai vastaavasta saa toki perus mustia ja harmaita pukuja alennuksien aikaan jopa noin 100e:n hintaan… Mutta ollaanpa nyt realistisia… Tällaiset puvut on tarkoitettu pääasiassa perusjuhlissa, suorassa paikallaan seisomiseen. Niitä ei ole suunniteltu liikkuvan, mahdollisesti paljon taskuja käyttävän taikurin käyttöön. Tämän lisäksi ne ovat täyttä massatuotantoa ja istuvan puvun löytäminen voi olla aika tuskan takana. Siksi suosittelenkin suoraan kääntymistä räätäleiden puoleen.\nRäätälillä teetetty puku ei ole niin kallis kun voisi kuvitella. Hintataso vaihtelee toki sijainnin ja tarjonnan mukaan, mutta Pukumies ketjun räätäli olisi tehnyt minulle pari vuotta sitten Bonjour tyylisen pitkän silkkitakin 400e:lla. Tosin tiedustelin asiaa paikallisilta räätäleiltä ja keskihinnaksi moisesta sain noin 150e + kankaat, eli noin 250e mittatilauspuku. Jos satut matkustamaan niin Viron puolella ja esim Aasiassa pukuja saa naurettavan halvalla.\nEtuna mittatilauspuvussa on ensinnäkin sen istuvuus. Se on tehty täysin sinun ruumiinrakenteen mukaan. Sen tekemisessä otetaan huomioon myös sen käyttötarkoitus. Hioja voidaan pidentää tai laajentaa jos taikuri niitä sattuu käyttämään. Hihojen ja hartioiden muotoilussa voidaan ottaa huomioon se, että kädet tulevat liikkumaan paljon, esimerkiksi rinnan korkeudella, eikä hihoissa tapahdu perus valahtamista, joka valmiissa puvuissa on usein nähtävissä käsiä nostettaessa. Takkiin saadaan juuri se määrä taskuja kuin halutaan ja niiden koko ja sijainti voidaan itse päättää. Esimerkiksi useampi pieni tasku mahdollistaa takin ryhdin ja muodon ylläpitämisen vaikka taskuissa olisi enemmänkin tavaraa. Tosin, Tommy Wonder korosti joskus luennollaan, että taikurin ei tulisi kantaa mitään isompaa takkinsa taskuissa vaan kantamista varten tulisi takin alla olla erikseen tehty liivi, jossa olisi taskut välineille. Itse olen käyttänyt viimeaikoina hieman vyöhön sijoitettavia nahkaisia koteloita joihin voin laittaa pari ylimääräistä erikoispakkaa tai vaikka järjestetyn pakan erikoistilanteita varten, jotta takin taskut pysyisivät vapaana.\nTaskujen paikkojen merkitystä ei myöskään tulisi aliarvioida. Taikureina käytämme usein todella paljon esim. takin povitaskuja. Perinteisesti takin povitaskut ovat suhteellisen korkealla ja niiden muutaman tuuman alas siirtäminen helpottaa jo huomattavasti esimerkiksi kortin lataamista lompakkoon takin sisällä tai vain pelikorttipakan kaivamista sisätaskusta. Myös takin sivutaskujen tarkka sijoittelu mahdollistaa lukuisat erilaiset varastukset ja eri gimikeistä eroon pääsemiset täysin luonnollisten liikkeiden aikana. Esim Hollingworthin kirjassa on kokonainen kappale korttien lataamisesta takin eri taskuihin.\nEntäs muu ulkoasu sitten? Kengät on asia jota miehet eivät yleensä ajattele sen kummemmin, mutta ette usko kuinka moni nainen katsoo ensimmäisenä miehen kenkiä! Tästä syystä myös taikureiden tulisi kiinnittää huomiota kenkiinsä. Ovatko ne siistit, lankatut ja muuten huolitellun näköiset? Onko niillä hyvä seisoa ja kävellä pitempiäkin aikoja? Jokainen messuilla päivän seisonut ja esiintynyt tietää varmasti mitä hyvät kengät merkitsevät.\nEntäs sitten muu ulkoasu. Kello, korut, hattu, solmio. Kaikki ovat potenttiaalisia välineitä hahmon ja mielikuvan rakentamiseen. Jos esität varakasta tai esiinnyt äärimmäisen varakkaille henkilöille niin tuskin haluat tulla nähdyksi muovinen Mikki Hiiri kello ranteessasi. Bill Malone kertoi eräässä haastattelussa että alkaessaan esiintyä miljonääreille kaksi ensimmäistä asiaa mitä hän osti oli Rolex ja hyvän puvun. Menestyvät ihmiset haluavat tehdä töitä toisten menestyvien ihmisten kanssa. Osaatko solmia solmion oikein ja siististi? Käytätkö solmioneulaa tai vyötä? Mitä vyönsolki kertoo sinusta? Miten olisi kolmiosainen puku liiveillä? Entä hattu, lisäisikö se jotain hahmoosi?\nEsiintymisasua hankittaessa ei siis tulisi aliarvioida hyvää räätäliä. Uuden tempun sijasta ehkä kannattaisikin sijoittaa seuraavaksi kunnon pukuun?\nAlla pari esimerkkiä omista räätälillä teetetyistä asuistani:


Geoenergia-alan asiantuntija/projektipäällikkö, Geologian Tutkimuskeskus\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1360468\nGeologian tutkimuskeskus hakee geoenergia-alan projektipäällikköä toistaiseksi voimassa olevaan työsuhteeseen Energia ja rakentamisen ratkaisut -tulosyksikköön 12.8.2020 alkaen tai sopimuksen mukaisesti. Sijoittumispaikkakunta on ensisijaisesti Espoo tai Kokkola, mutta myös Kuopio tai Rovaniemi ovat mahdollisia.\nTehtävänäsi on geoenergiaprojektien vetäminen, avainasiakkuuksien hoitaminen sekä uudenlaisten geoenergiaratkaisujen kehittäminen osana reilun 10 hengen tiimiä. Osallistut myös geoenergian tutkimuksellisten projektien suunnitteluun ja toteuttamiseen sekä projektirahoituksen hakemiseen.\nEdellytämme ylempää korkeakoulututkintoa geotieteiden-, tekniikan- tai muulta tehtävään soveltuvalta alalta. Geoenergia- eli maalämpöalan tuntemus on edellytys tehtävän menestykselliseen hoitamiseen. Tehtävä edellyttää sinulta hyvää suomen- ja englannin kielen taitoa, matkustusvalmiutta sekä kykyä johtaa haastavia ja laaja-alaisia projekteja kotimaassa ja ulkomailla. Odotamme myös hyviä yhteistyötaitoja ja verkostoja alalla. Kyky ja näytöt ulkopuolisen tutkimusrahoituksen menestyksellisestä hakemisesta luetaan eduksi.\nTehtävän palkkaus määräytyy vaativuusluokan 9−10 sekä tehtävään valittavan henkilön osaamisen mukaan. Palvelussuhteen alkuvaiheessa kokonaispalkka on noin 3 880–4 670 €/kk.\nLisätietoja tehtävästä antavat ryhmäpäällikkö Nina Leppäharju puh. 029 503 2285, nina.leppaharju@gtk.fi ja yksikön päällikkö Hannu Lahtinen, puh. 029 503 5260, hannu.lahtinen@gtk.fi.\nOdotamme hakemustasi ansioluetteloineen Valtiolle.fi-palvelun kautta, työavain 32-363-2020, 28.5.2020 klo 16.15 mennessä


Aamun ensimmäinen: Jumalan lapseksi\nSitten Jumala näytti niin suuren ihmeen, ettei miehelläni ollut enää selityksiä. Olin sairastanut pahaa allergista astmaa monta kuukautta. En voinut nukkua omassa sängyssäni, koska jatkuva yskänärsytys esti nukkumisen. Mieheni osti hyvän lepotuolin, jossa nukuin yöni.\nMeillä oli seurakunnassa Sanan- ja rukouksen ilta, johon Nokialta tuli kanttori vieraaksi puhujaksi. Minulla oli tuossa illassa todistuspuheenvuoro, mutta vahva hajuvesien tuoksu häiritsi kovasti hengitystäni. Minun oli otettava kaksi Atrovent-suihketta, voidakseni pitää puheeni. Vierailija kertoi rukoilleensa koko puheeni ajan: ”Paranna, Jumala, tuo ihminen.”\nKun ilta oli lopuillaan, istuin ystäväni kanssa rukoilemassa, kun vierailija tuli pyytämään minua: ”Tule Sinäkin, niin rukoilen, että Jumala parantaisi tuon astmasi.” ”Minä en pyydä mitään, mutta Jumala saa tehdä minulle niin kuin Hän tahtoo”, vastasin, koska uskoin, että astma oli eläketautini. Minulle oli tutkimusten jälkeen sanottu, että se on allerginen astma, joka ei parane.\nKun mies nosti kätensä rukoukseen, en kuullut mitä hän sanoi, vaan lensin kirkon lattialle ja olin alkanut nauraa niin kuuluvasti, että kirkko raikui. Pyhä Henki hoiti minua siinä parantavalla voimallaan ihmisten ihmetellessä. Kun nousin lattialta, näin, että ihmiset olivat kauhuissaan. Olin ollut savea Jumalan vahvoissa käsissä! Hän antoi uuden voiman, Hän paransi ja uudisti minut käyttöönsä. Kiitin Jumalaa, sillä hengitin täysin terveillä keuhkoilla. Jokainen solu minussa kiitti Jumalaa vapaudesta, joka sisälläni oli. Kun menin kotiin, mieheni oli jo nukkumassa. Menin hänen viereensä omaan sänkyyni ja nukuin rauhassa koko yön. Aamulla heräsin siihen, että hän ravisteli minua. Peloissaan hän kyseli: ”Mitä sinulle on tapahtunut? Kerroin, että Jumala paransi minut, astmani on poissa! Tämä riitti! Mieheni tuli kanssani rukoukseen. Hän löysi Vapahtajansa. Siitä lähtien saimme joka aamu jättää yhdessä kaikki rakkaamme ja kaikki asiamme Isän käteen viidentoista vuoden ajan. Jeesus yhdisti meidät Jumalan mielen mukaiseen liittoon. Ylistys Jumalalle!\nTänä aamuna, 4.4.2011, rakkaudella Mummi\nLähettänyt mummi klo 3.48\nKiitos Herralle että Hän voi parantaa tahtonsa mukaan!\nHänen on voima ja valta ja viisaus.\nViime yönä koin Jumalan puhuvan minulle..olen kovin arka vielä sanomaan että "Jumala puhui minulle" mutta ei se tuntunut tulevan minun omasta lihastanikaan. "Minä olen Herra sinun Jumalasi. Lapseni, älä nuku, ole rohkea, tee työtä. Minä vastaan sinulle.\nSe tuntui kuin olisin hengästynyt jotenkin..sydän hakkasi ja ihmettelin!Käännyin vuoteellani ja sain ikäänkuin kehotuksen lukea Matt. 24. Ja Jumalan vastaus oli siellä!Olin kipuillut tämän maailman eksytyksen kanssa, erästä "enkelinaista" ajatellen ja Jumala näki ahdistukseni ja varmisti ajatukseni oikeaksi.\nMeillä on Suuri Jumala joka näkee salatuimmatkin ajatukset ja syvälle sydämeen.\nSiunauksien päivää sinulle Mummi!\nTaivas itkee ja tekee kevättä..\n4. huhtikuuta 2011 klo 14.16\nRakas mamma, sait Jumalalta rohkaisun! Iloitse siitä ja kiitä siitä! Jumala puhuu meille, kun hiljennymme kuuntelemaan. Hän lähettää ja ohjaa niin, että ihmettelemme. Matteus 24 on Jumalan puhetta nykyajalle. Meidän kaikkien pitäisi siitä oppia. Ole siunattu, rakas ystävä, ole rohkea ja tee työtä! mummi\n4. huhtikuuta 2011 klo 17.27


Billionton USB Bluetooth™ Adapter + Nokia 3650? | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nBillionton USB Bluetooth™ Adapter + Nokia 3650?\nKeskustelu osiossa 'Microsoft ja Nokia', aloittaja Anonymous, 25/12/03.\nPistetään nyt sitten uusi topikki kun ei muutamassa missä olen tota kysynyt, niin vastausta ole kuulunut.\nEli onko jollain kokemuksia tästä http://www.databest.fi/usbbluet.htm?\nTai huomaako joku jotain hälyyttävää spekseissä?\nEdit: Toimii ja suosittelen kaikille tarvitseville noudettuna ~33e hintaan.\n=/ No huomenna haen jos on liie auki ja se on sitten teidän syytä jos ei toimi Anonymous,\nEiköhän ne kaikki BT sovittimet toimi 3650:n kanssa tai ainakin luulisi toimivan.\nEiköhän ne kaikki BT sovittimet toimi 3650:n kanssa tai ainakin luulisi toimivan.Klikkaa laajentaaksesi...\nEn ole BT asoita nyt hetkeen seurannut, joten kun noissa on noita versioita, niin pitäisikö toimi tulevienkin puhelinten kanssa. Tai esim 6600:n kanssa nyt? Kohta saa puhelin spekseistä lukea että tuetaan vain data BT 2.0:aa? Anonymous,\nJEEEES!!!!!11!!1 Ja toimii Oma kämmi oli pakko myöntää. Luin yhden kohdan ohjeista aina väärin, kunnes vikalla keralla tajusin ja lamppu sytty. Itseasiassa erittäin helppo asentaa ja pelittää PC-suiten kanssa hyvin!\n30 kuvaa siirtyi hetkessä ja sekös tuntui oudolta kun oli tottunut irdalla tohon yli tunnin sessioon Anonymous,\nNyt on ilmennyt uusi probleema. Laite toimii kuin unelma, mutta jos sammutan koneen vaikka yöksi, niin sen jälkeen käynnistäessä konetta on toi kellon vieressä oleva Bluetooth ikoni punainen (normaali valkoinen, ydistettynä vihreä), eikä yhteyttä enää puhelimeen saa.\nEi se mitään valitakkaan, mutta ei vaan yhdistä. Mistäs tässä vois olla kyse?\nEdit: Tälläinen teksti oli yhdessä paikassa: Bluetooth device is not detected!\nEi se mitään valitakkaan, mutta ei vaan yhdistä. Mistäs tässä vois olla kyse?Klikkaa laajentaaksesi...\nMulla on silleen et jos kone on päällä ja ottaa sen palikan irti ja sit pistää takas ni sit se muuttuu punaseks ja pitää käynnistää kone uusiks, et sen saa toimii (on kyl aika perushomma kaikkien lisälaitteiden kanssa). Tosta sun probleemasta en kyllä tiiä, mutta tuliko ohjekirjaa mukana, jos siitä löytyis jotain apuu. Mulla ainaki jää noi ohjekirjasen lukemiset aikas vähille aina .\nKun otin donglen irti ja laitoin takas, niin tuli toi ikoni valoiseksi. Kun yrittää yhdistää, niin puhelimeen tulee teksti että luodaanko yhteys tai vastaavaa, mutta sitten kun painaa ok, niin tulee monitorille joku ilmoitus ja eikä yhteys lähde toimimaan. Ikonikin on välillä vihreä, mutta tulee takaisin valkoiseksi. Mrouter ei nyt reagoi. Sieltäkin on valittu COM 8 ja COM 9 portit kuten eilen.\nOk. BT toimii yksikseen aina kun yrittää, mutta jos haluan PC-Suiten kanssa käyttää, niin palikka pitää olla irti koneesta kun koneen käynnistää. Kun kone on käynnistynyt, palikka kiinni niin toimii myös PC Suiten kanssa moitteitta. Jostain syystä niin ei toimi että palikka on kokoajan kiinni ja sen vain käyttää pois paikaltaa. Eli kone pitää käynnistää ilman donglea.\nOnneksi on USB paikka koneen edessä, niin ei ole iso urakka.\nKaikki eivät ole kuulema saaneet mitään yhteyttä PC Suiten kanssa.\nEli edelleen suosittelen, mutta tolla varauksella.\nOlipa mikä dongle vain, niin lähes jokaisella on jotain ongelmia niiden asentamisessa ja uskon että ihan aina ei ole edes invalid user.\nOlipa mikä dongle vain, niin lähes jokaisella on jotain ongelmia niiden asentamisessa ja uskon että ihan aina ei ole edes invalid user.Klikkaa laajentaaksesi...\npätkäsin vähän... joo mulla sama ongelma, pc suite ei toimi, ja ei toimi kuvien lähettäminen tietokoneelle...enpä ongelmaan löydä millään ratkaisua...\nNoh tää palikka on nyt ainakin testattu. En väitä etteikö joku voisi saada toimimaan täysin moitteitta, mutta omalla kohdallani ilman PC Suiten käyttöä dongle toimii kokoajan (toki valittaa, mutta kuulema yleistä?), mutta PC Suiten kanssa pitää palikka irroittaa ennen tietokoneen käynnistämistä (valittaa myös jotain vieläkin, mutta toimii).\nItselle nyt riittää ja käytän tätä näin, enkä jaksa enää yhtään säätää Anonymous,\nOk. BT toimii yksikseen aina kun yrittää, mutta jos haluan PC-Suiten kanssa käyttää, niin palikka pitää olla irti koneesta kun koneen käynnistää. Kun kone on käynnistynyt, palikka kiinni niin toimii myös PC Suiten kanssa moitteitta. Jostain syystä niin ei toimi että palikka on kokoajan kiinni ja sen vain käyttää pois paikaltaa. Eli kone pitää käynnistää ilman donglea.Klikkaa laajentaaksesi...\nJos sulla on WinXP, niin kokeile KB822603-päivitystä.\nJos sulla on WinXP, niin kokeile KB822603-päivitystä.Klikkaa laajentaaksesi...\nKuten sanoin, niin en enää en leiki Ehkä toimii toi mitä tarjoot, mutta tyydyn kohtalooni. Kiitos silti jos se olis ollut jotain hyödyllistä.\nMinulla on tuon billiontonin Bluetooth adapterin kanssa sellainen ongelma, että vaikka bluetooth-ohjelmisto on onnistuneesti asennettu tietokoneelleni, jostain syystä Nokia PC Suite ei tue ohjelmistoa ja näin ollen en pysty käyttämään PC suitea tiedonsiirtoon bluetoothin kautta. Osaisiko joku neuvoa, kuinka saisin Nokian PC suiten toimimaan bluetoothin kanssa?


Ristikot – MazonMedia\nRistikot ja muut tehtävät\nMazonMedia toteuttaa ristikot ja muut tehtävät jo yli 20 vuoden kokemuksella. MazonMedian laatimat ristikot ja tehtävät ovat aina laadukkaita, hyvällä sanoituksella toteutettuja ja ulkoasultaan siistit ja varmasti ratkojia miellyttäviä.\nKun ristikko on laadukkaasti laadittu ja toteutettu se vaikuttaa julkaisun kokonaisuuteen positiivisesti. Eli ristikoiden ja tehtävien laatuun lehdessä kannattaa panostaa, koska se näkyy suoraan lehden lukijoille.\nRistikot ovat mukava lisä esimerkiksi erilaisiin jäsenlehtiin, mainoslehtiin, yhdistyslehtiin, paikallislehtiin tai mihin tahansa muuhun julkaisuun. Monesti lehti myös luetaan useamman kerran, kun siihen on lisätty ajanvietetehtäviä!\nNÄIN HELPOSTI SAAT RISTIKON LEHTEESI\nKaikki alkaa tietenkin päätöksestä lisätä julkaisuunne ristikko tai jokin muu tehtävä. Ottamalla yhteyttä sähköpostitse patrik@mazonmedia.com tai puhelimitse 044 994 0518 voit kertoa toiveesi ristikkoon liittyen, jonka jälkeen MazonMedia suunnittelee ja ehdottaa sinulle ristikkomallin. Ristikko voidaan toteuttaa toivomallasi teemalla ja vaikeustasolla. Julkaisusi sivukoko vaikuttaa ristikon kokoon. Ristikko voi olla vaikka koko sivun kokoinen tai vaikka vain puolen sivun kokoinen.\nSuunnittelun jälkeen MazonMedia toteuttaa ristikon sovitussa aikataulussa. Valmiin ristikon ja ratkaisun lähetämme sähköpostitse pdf:nä ja kuvatiedostona. Ristikko on täysin julkaisuvalmis.\nLaskutus tapahtuu laskutuspalvelu Ukko.fi kautta, joka lähettää teille laskun sovituilla laskutustiedoilla. Laskutus tapahtuu vasta, kun ristikko on valmis ja toimitettu asiakkaalle.\nMazonMedian ristikoita löytyy monista lehdistä


Sairaalan henkilöstöravintolassa ei tuputeta koronapuhetta | Avec\nEtusivu / Keittiö / Sairaalan keittiöammattilaisella on pelisilmää: Syömään tuleva lääkäri ei halua puhua koronasta\nKäynti henkilöstöravintolassa on sairaalassa työskentelevälle tärkeä tauko koronasta ja muusta huolesta.\nPäivitetty viimeksi 2.2.2022 klo 11:51.\nTärkeä ruokatauko. ARKISTOKUVA iStock\nMeilahden sairaala-alue Helsingissä on ollut koronaepidemian polttopisteitä Suomessa. Henkilöstöravintolan palveluesimies Tiina Nenonen ja tuotannon palveluesimies Maria Lång ovat työskennelleet pian täydet kaksi vuotta niin lähellä koronahoidon ydintä kuin keittiöväki voi päästä.\nNenonen ja Lång muodostavat tiiviin tiimin. Yhdessä sali ja keittiö ovat taklanneet myös korona-ajan haasteet. Heidän asiakkaitaan ovat koronapotilaita hoitavat lääkärit ja hoitajat. Osa ruuasta lähtee suoraan osastoille, joilla päivystetään tauotta.\nRuokatuotannosta vastaava Lång toteaa, että leimaa-antavaa työskentelylle on poikkeusajan ohjeiden noudattaminen. Meilahden henkilöstöruokalassa on pysyvästi huolehdittu ennen kaikkea turvaväleistä.\n”Turvaväleistä pidetään kiinni myös työkavereiden kanssa”, Lång sanoo.\nAsiakaspaikkojen määrää on henkilöstöravintoloissa rajoitettu koronan takia 75 prosenttiin normaalista. Meilahdessa se tarkoittaa 1000–1300 ruokailijaa päivässä. Turvavälien pitämisessä auttaa myös talon intra.\n”Meillä on käytössä laskuri, jonka ansiosta jokainen näkee reaaliajassa, paljonko ravintolassa on asiakkaita. Intrasta tilanteen tarkistettuaan voi myös itse tehdä päätöksen, ja jos näyttää tulevan ruuhkapiikki, tiedotamme, että nyt ei voi tulla”, Lång selostaa.\nNenosen mukaan turvallinen asiointi toteutetaan, kun ruuhkapiikkejä levitetään pidemmälle ajanjaksolle. Toisaalta sairaala on epätyypillinen työpaikka: työvuorot alkavat ja loppuvat eri aikoihin, eikä ruokalassa muutenkaan nähdä tavallisen henkilöstöravintolan klo 11:n rysää.\n”75 prosenttia asiakaspaikoista saa olla käytössä, ja se täyttyy. Koska ruokailuaika on meillä pitkä, kokonaismäärällisesti asiakkaita on paljon. Kävijät jakaantuvat hyvin, joskus aamupäivä-, joskus iltapäiväpainotteisesti”, Nenonen toteaa.\nIltavuorolainen voi hakea ruuan mukaan iltavuoroonsa, ja päivystäville työntekijöille ruoka lähetetään osastolle potilasruokakuljetusten mukana.\nTärkeä tauko huolesta\nVälittyvätkö hoitajien huoli ja sairaalan poikkeusjärjestelyt kellarin henkilöstöravintolaan?\nNenonen ja Lång toteavat, etteivät ne oikeastaan näy henkilöstöravintolassa, pikemminkin korona-asioita vältellään. Kun koko työpäivä on koronaa, ruokatauko on muuta.\n”Työ- ja koronahuoli jäävät osastolle. Päivä katkeaa siihen, että on se oma lounastauko, eikä huolia tarvitse miettiä ravintolassa. Juttelemme tuttujen asiakkaiden kanssa ihan muita juttuja liittyen ruokaan, vapaisiin ja lomiin. Kun he tulevat syömään, he eivät halua puhua koronasta!”\nToki asiakkaat saattavat puhua keskenään myös korona-aiheista, mutta ravintolan henkilökunnan korviin sitä puhetta ei kuulu.\nSuurimpana erona normaaliin on juuri se, että kaikki eivät ole työpaikalla, ja asiakasmäärä on vähentynyt.\n”Niitä sairaalan työntekijöitä, jotka eivät ole hoitotyössä, koskee edelleen etätyösuositus. Lisäksi opiskelijat, joita on normaalisti paljon, puuttuvat. Se on isoin ero normaaliin.”\nVoi olla lisäksi, että moni ottaa omat eväät. Esimerkiksi koronaosastolla työskentelevät eivät voi välttämättä lähteä pois osastolta kesken vuoron.\n”Sellaista liikkumista, jota ennen koronaa oli, ei nyt ole. Kyllä meille ennen tultiin enemmän syömään”, Nenonen aprikoi.\nTavallista useammin nyt otetaan myös noutoruoka, ja tähän henkilöstöravintola on myös reagoinut.\n”Olemme laittaneet noutoruokaa valmiiksi, jotta sen voi hakea nopeasti. Lisäksi olemme ajoittain kokeilleet linjastolla annostelua.”\nHuolehdi ensin itsestäsi\nHenkilöstöruokalan esihenkilöinä Nenonen ja Lång kantavat huolta myös omasta väestään.\n”Meillä on nykyään myös kabinetit käytössä, jotta saamme omalle porukalle laajemmin taukohuoneita. Hajaantuminen ja eri aikoina syöminen koskee myös meitä, ei vain asiakkaitamme. Sitä paitsi lounaan syöminen on tosi tärkeää, jotta jaksamme työpäivän!”\nEsihenkilöt muistuttavat, että sairaalaympäristössä hygieniavaatimukset ovat aina korkeammalla verrattuna tavanomaiseen henkilöstöravintolaan. Korona on korostanut sitä.\nNenonen ja Lång jaksavat uskoa, että tästä vielä noustaan.\n”Uskomme, että loputkin asiakkaat palaavat meille. Korona on ollut aaltoliikettä: kun on pahempi tilanne, tiukennetaan ja on vähemmän väkeä. Parempina hetkinä on ollut enemmän asiakkaita. Meillä on kuitenkin koko ajan ollut voimassa samat rajoitukset, maskit, käsidesit – niistä emme tingi”, Lång summaa.\nNenonen toteaa, että tilanteessa jaksetaan yhteistyöllä ja toinen toistaan auttaen.\nUlkopuolisia ruokailijoita henkilöstöravintolaan ei tällä hetkellä oteta.\nHenkilöstöravintolassa on aina ollut tarjolla käsidesiä. Sitä on pandemian myötä saatavilla entistä laajemmin, niin ravintolaan saavuttaessa, linjastossa kuin pöydissäkin. Lisäksi on tarjolla infoiskuja: asioidaan vain terveenä.\nLinjastossa Nenonen huolehtii, että ottimet vaihdetaan puolen tunnin välein.\nMyös maskit ovat tietysti koko ajan käytössä.\n”Asiakas riisuu maskinsa pöydässä. Me annamme kassalla uuden maskin, jonka voi ottaa käyttöön lähtiessään ravintolasta”, Nenonen kertoo.\nEsihenkilöt voivat todeta, että asiakaskunta on valistunutta: pandemian ehkäisyyn liittyvät toimet ovat sairaalassa itsestäänselvyyksiä.\nHenkilöstöravintolat Jaksaminen Korona Maria Lång Mariaana Nelimarkka Tiina Nenonen\nUudet innovaatiot muuttavat työpaikkaruokailua – ”Kermakerros, joka antaa syyn lähteä toimistolle”


Miten on käynyt neidin, emännän, naisompelijan ja postinhoitajattaren? Mies-sanan neutraalistamiseen kiinnitettiin huomiota jo runsas sata vuotta sitten. Minkälaista keskustelua naiseen viittaavien sanojen käytöstä on käyty kielenhuollossa vuosisadan mittaan?\nKotikielen Seurassa tehtiin 1886 merkittävä aloite, jonka mukaan sääntöihin sisältyvä mies-sana korvattaisiin sanalla kansalainen. Säännöt saivatkin tältä osin uuden muodon, tosin kansalainen-sanaa ei käytetty: ”Seuran jäseneksi pääsemään on oikeutettu jokainen Suomenkielen tuntemisen ja tutkimisen harrastaja.” Tästä aloitteesta pitääkin harpata sata vuotta eteenpäin, ennen kuin mies-sanoihin suuremmin alettiin kiinnittää huomiota.\nNaisväkeen liittyviä titteleitä ja puhuttelusanoja olivat 1800-luvulla ja vielä 1900-luvun alkupuoliskolla lähinnä rouva ja neiti (emäntä ja -tar, -tär ks. erikseen). Niiden käyttäminen oli tärkeää – ja tärkeä oli myös se siviilisäätyjako, jota näillä ilmaistiin. Kuitenkin jo vuonna 1903 tehtiin Kotikielen Seuran kokouksessa aloite naisten välisen tasa-arvon lisäämiseksi: ”Olisi ruvettava miettimään yhteistä nimitystä sekä rouville että neideille, samoin kuin miehillä on nimitys herra. Asiaa kannatettiin, mutta nimitys jäi keksimättä.”\nAsian on täytynyt olla myöhemminkin esillä ainakin niiden lehtileikkeiden perusteella, joita kieliasioista alettiin koota Kielitoimistossa pian sen perustamisen (1945) jälkeen. Rouva–neiti-aiheesta on tallella Uuden Suomen pakinoitsijan Ollin (Väinö Nuorteva) pakina vuodelta 1950. Hän tarttui tunnetusti mielellään kielenkäyttöä koskeviin ajankohtaisiin aiheisiin (ks. Kolehmainen: Olli kielenhuoltajana, Kielikello 3/2004). Pakinassa ”Naisen arvoitus” Olli kuvaa hankalaa tilannetta: pitäisi kirjoittaa naiselle, josta ei tiedä, onko tämä rouva vai neiti. Mitä silloin merkitään nimen eteen, hän kysyy; miehillehän käy aina herra. Asiasta on ollut paljon juttua, riitaakin, Olli kertoo. ”Oli aikoinaan oikein ’rouva’-nimityksen yleistämiskeskus. Eräät naispiirit jyrkästi ja kiihkeästi vaativat, että kaikkia naisia erotuksetta on sanottava rouviksi. Mutta eihän siitä mitään tullut. Rouva on jo kielenkäytössä niin vakiintunut, että hassua olisi ollut ruveta sitä tytöistä käyttämään.” Sitten hän muistelee, että sana arvotar sai aikoinaan jonkin verran kannatusta ”mutta ei jaksanut tulla yleiseen käytäntöön”. Hänen omaratkaisunsa on titteli Arv., jonka voi tulkita miten haluaa: ’arvoisa’, ’arvotar’, ’arvoitus’ tai ’arvaamatta titteliä’.\nPakinoitsijan mainitsema arvotar oli tosiaan ollut jo aiemmin esillä. Siitä on Kielitoimiston sanakokoelmissa muutamia sanalippuja, jotka on poimittu 1900-luvun alkupuolen kirjallisuudesta. Muun muassa Ilmari Kianto on käyttänyt sitä 1925: ”Pyydämme teitä, arvoisat herrat ja mahdolliset naiset (arvottaret?) – –.” Muita poimintoja: ”autoa ajava ja siis varakkaisiin piireihin kuuluva arvotar” (1929); ”poistaa janon ja tekee niin arvottaren kuin arvonkin [!] pirteäksi ja hilpeäksi” (1930).\nYllättävää kyllä arvotar on otettu mukaan Nykysuomen sanakirjaan (lyh. NS, 1. osa 1951), jonka mukaan sanaa on ehdotettu korvaamaan rouva- ja neiti-titteleitä. Mutta ketkä ovat ehdottaneet ja koska? Siitä ei ainakaan kielilautakunnan pöytäkirjasta löydy mainintaa. Ehdotus on jäänyt lähinnä Ollin ja kumppaneiden pakinavitsien tasolle.\nAjan myötä rouva- ja neiti-tittelien käyttö on mennyt selvästi eri suuntiin. Huonommin on käynyt neiti-sanalle, joka jäi arvostuksessa rouvan jalkoihin. Naimattomuus oli vielä 1900-luvun alkupuoliskolla ilmeisen ei-toivottu ominaisuus, joten neiti sai vanhanpiian leimaa. Negatiivista sävyä lisäsi ehkä sekin, että neiti-sanaa käytettiin yleisesti palvelualalla, etenkin tarjoilijasta (”Neiti, toinen samanlainen!”), ja jälkiosana sellaisissa nimityksissä kuin konttorineiti, pankkineiti, parturineiti. ”Aatelisneitien” ja ”pappilan neitien” aika oli mennyttä maailmaa.\nNykysuomen sanakirjan (2. osa 1953) neiti-artikkelissa on vielä aivan asiallinen ja neutraali sävy: ”vars. tittelinä ja puhuttelusanana: naimaton nainen, vastak. rouva”. 1900-luvun aikana tapahtunut suhtautumisen muutos näkyy kuitenkin selvästi Suomen kielen perussanakirjan (lyh. PS, 2. osa 1992) neiti-artikkelissa, jonka selite on muuten samanlainen kuin NS:ssä, mutta siihen on lisätty ”vars. aik.”; sillä ilmaistaan, että neiti naimattoman naisen yleistittelinä on lähes kadonnut. Sen sijaan neidin erikoiskäyttö tarjoilijan samoin kuin pankkineidin tms. ammattinimikkeenä on vielä katsottu silloisen kielenkäytön mukaiseksi. Sen jälkeen neidin katoamiskehitys on jatkunut: Kielitoimiston sanakirjan (2006) mukaan myös pankkineiti tms. on vanhentunut.\nMutta neiti-sanan merkityksen kehitys ei ole pysähtynyt vielä tähänkään: samalla kun se on väistynyt alkuperäisestä merkityksestään, se on siirtynyt uuteen käyttöön, tarkoittamaan miestä, jossa on naismaisia piirteitä: on vähän neiti. Se on miesnäkökulmasta tietenkin aika pahasti sanottu, niin kuin myös urheilun alalla neitikiekkoilu.\nRouva sen kun pulskistuu\nRouva-sana puolestaan alkoi kehittyä juuri siihen suuntaan kuin eräät naispiirit sitä Ollin pakinankin mukaan ajoivat: siitä on osittain tullut yleistitteli, jota voidaan käyttää niin naineista kuin naimattomistakin naisista. Tätäkin kehitystä voi seurata sanakirjoista: kun 1900-luvun alkupuolen kielenkäyttöä kuvaavassa NS:ssa rouva esitetään vain naimisissa olevaksi tai olleeksi, PS on ottanut tämän lisäksi mukaan myös merkityksen ”yl. naisesta (ei kovin nuoresta) vars. puhuttelusanana”, esim. ”Mitä rouvalle saisi olla?”\nRouva-sanasta nousi suorastaan kohu vuonna 2000, kun presidentin virkaan tuli ensimmäinen nainen, Tarja Halonen. Mikä on herra tasavallan presidentin naisvastine? Luontevin on tietenkin rouva tasavallan presidentti; siihenhän oli jo kymmenen vuotta aikaisemmin saatu mallia armeijasta, kun joukko-osasto oli komennettu tervehtimään naispuolista puolustusministeriä Elisabet Rehniä: ”Hyvää päivää, rouva puolustusministeri.” Nyt kuitenkin tuli lisäongelma siitä, voiko presidentti Halosta nimittää rouvaksi, kun hän ei ollut naimisissa.\nVaikka presidentti ratkaisikin ongelman kätevästi menemällä naimisiin, Kielitoimistostakin jo annettiin monien kyselyjen takia rouvasta ohjeita. Näin kirjoitti Riitta Eronen (Kielikello 1/2000): ”Rouva ei ole vain siviilisäätyä, naimisissa oloa, kuvaava sana, vaan sitä käytetään myös laajemmin naisen puhuttelusanana. – – Rouva sopii kuitenkin esimerkiksi keskustelussa käytettäväksi samoissa tilanteissa, joissa miehiä puhutellaan herraksi. Niinpä ilmauksia herra ministeri ja herra puhemies vastaavat rouva ministeri ja rouva puhemies. Saman mallin mukaan rouva presidentti on mahdollinen.” Eronen tosin huomautti, että muunkinlainen kuin sukupuoleen viittaava puhuttelu on mahdollinen: ”Arvoisa sopii yleensä hyvin varsinkin tervehdyksiin ja puheen aloituksiin: arvoisa ministeri ja arvoisa (tasavallan) presidentti.”\nMainittakoon, että samassa Kotikielen seuran kokouksessa (1903), jossa ensi kerran etsittiin yhteisnimitystä rouvalle ja neidille, ehdotettiin myös ”vierasperäisen” rouvan korvaamista suomalaisemmalla sanalla emäntä. Maaseudulla aitanpolkua astelevat rouvat ovatkin yleensä olleet emäntiä, joskin emännän perusmerkitys esitetään NS:ssä näin: ”maalaistaloissa ruokataloudesta [ym.] huolehtiva naishenkilö”. – Tässä ominaisuudessa emäntä on siirtynyt myös kaupunkiin: pitojen, kokouksen tms. ruokapuolesta tai muista järjestelyistä huolehtivasta naisesta käytetään monissa nykyisissä titteleissä emäntä-sanaa: lento-, bussi-, kongressi-, messuemäntä.\nRouvan ja neidin lisäksi käytettiin 1800-luvulla ja vielä 1900-luvun alkupuolella yleisesti naisen tittelinä sanoja, joissa on tar-johdin. Nämä sanat on yleensä muodostettu miehen arvo- tai ammattinimikkeestä (neuvos –> neuvoksetar) tai, harvemmin, ne liittyvät naisen omaan ammattinimeen (opettajatar). Tytär-sanasta irronnut johdinaines on kansankielessä liitetty isän nimeen ja merkinnyt kyseisen miehen tytärtä, esim. Timotar (Timosen tytär). Vielä 1800-luvulla tällaistakin käyttöä oli Itä-Suomessa.\nVirittäjässä ilmestyi vuonna 1902 Vihtori Peltosen kirjoittama artikkeli ”-tar, -tär päätteen käyttämisestä”. Sitä esiintyy hänen mukaansa niin monessa merkityksessä, että on vaikea tietää, mitä sillä milloinkin tarkoitetaan. Peltonen toteaa, että kirjakieli on kansankielen pohjalta luonut uusia nimityksiä, kuten alkuperää tai sukua ilmaisevia (hämetär, ranskatar) ja ammattia tai ominaisuutta ilmaisevia (haltijatar, opettajatar, kaunotar).\nMerkitykseltään epäselvinä tulokkaina Peltonen mainitsee mm. kuningattaren, joka voi olla hallitseva nainen tai puoliso, ja ruhtinattaren, joka voi olla hallitseva nainen, puoliso tai tytär. Varsinaisesti hänen silmätikkunaan on kuitenkin tittelityyppi professoritar, neuvoksetar, joka ei merkitse naispuolista professoria tai neuvosta vaan puolisoa. Peltonen pelkää niiden käytön olevan leviämässä: ”Laulajain, näyttelijäin, opettajain y.m. rouvat kai alkanevat vaatia itselleen laulajattaren, näyttelijättären ja opettajattaren arvoa, ja kukapa sen näin ollen voi heiltä kieltää. Mutta mitä sanovat oikeat laulajattaret, näyttelijättäret y.m.? ”\nPeltonen esittää, että tar-johdinta tulisi käyttää vain naispuolisen ammatin tai viranhaltijan merkityksessä. ”Mutta”, hän kysyy, ”ovatko virkoja ja ammatteja hoitavat naiset tähän ratkaisuun tyytyväiset? Tuskinpa! Ainakin ’opettajattaret’ ovat jo pitkät ajat melkein harmin voimalla panneet vastalauseensa – –. He eivät tahdo olla mitään taria tai täriä, vaan opettajia, naisopettajia j.n.e. – sama työ, sama nimi lienee useimpain ajatus.”\nPeltosen artikkeli innoitti ”rouva” Maila Mikkolan (Talvio) vastineeseen, jossa hän esittää, että ”jos arvonimiä yleensä katsotaan tarpeellisiksi”, ovat professoritar, rehtoritar jne. sentään ”miellyttävämpiä korvalle” kuin epäsuomalaiset arvonimet ”professoorska, rehtoorska”. Mainittuaan esimerkkejä naurettavista tittelimuodosteista, kuten ”komersserodinna”, hän toteaa: ”Sen uskallan taata, että suurin osa meitä nykyajan naituja naisia suo arvonimet miehilleen ja pyytää saada olla vain ’rouva’ – ainakin tavallisessa seurustelussa.” – Kuuluisan kirjailijan ja aikansa vaikuttajanaisen oli tietysti varaakin olla tätä mieltä.\nToinenkin nainen, ”A. N., opettaja, neiti”, kannatti ajatusta tar-johtimen jättämisestä rouville ja tyttärille. Sen sijaan ammatissa olevat naiset voivat hyvin käyttää samaa arvonimeä kuin miehetkin ja, jos niin tahtovat, liittää siihen nais-sanan. ”Tiedän, että maaseudulla esim. ovat monet postinhoitajattaret jo itsestään lyhentäneet nimensä postinhoitajiksi ja kansakoulun opettajattaret opettajiksi.”\n”Toimituksen jäsen” laati keskustelusta Virittäjään (1902) yhteenvedon, jossa hän ”pitäen esitettyjä mielipiteitä naismaailmassa vallitsevan yleisen mielialan ilmaisuina” ehdotti, että tar-johdinta ei käytetä ”naispuolista ammatin- tai viranhoitajaa, arvonimen omistajaa merkitsemään, vaan käytetään samoja nimityksiä kuin miehellä on. – – Kokonaan on myös hylättävä ruotsinkielestä saatujen -ska ja -inna -loppuisten arvonimien käyttäminen.”\nNaista tarkoittavat johtimet kielioppaissa\nMyöhempiä ohjeita tar-loppuisten tittelien käytöstä voidaan seurata 1900-luvun kielioppaista. Knut Cannelin ei ole aivan samoilla linjoilla Virittäjän ”suosituksen” kanssa, kun hän neuvoo (Kieliopas, 1. painos 1916) näin: ”Niihin tapauksiin nähden, jolloin on kyseessä naispuolinen viran- toimen- tai ammatinhoitaja, suositellaan – kielen selvyyttä silmällä pitäen – -tar, (-tär)-loppuista muotoa, se kun sitä paitsi on jotenkin yleistynyt ja tuntuu mukavammalta kuin esim. naishallitsija, naishieroja j.n.e.”\nE. A. Saarimaa puolestaan varoittelee oppaissaan (1930, 1947): ”Naishenkilöä tarkoittavaa -tar-johdinta ei ole käytettävä niin laajasti kuin vieraissa kielissä vastaavia johtopäätteitä.” Hän esittää monia esimerkkejä sen turhasta käytöstä. Näinkin yksityiskohtainen ohje on mukana: ”Sairaanhoitaja sopii myös naisesta käytettäväksi, samoin osastonhoitaja.” Tällä tavalla kielivaliokunta, johon Saarimaakin kuului, oli 1945 vastannut Sairaanhoitajattarien liiton lähettämään kyselyyn.\nSelvyyden vaatimista tapauksista (esim. kun oppilaitoksessa on johtaja ja johtajatar) Saarimaa on Cannelinin kannalla. Lisäksi Saarimaa esittää: ”Vakiintuneita nimityksiä ovat esim. laulajatar, näyttelijätär, ompelijatar, papitar, tanssijatar. Tarpeellisia saattavat edelleen olla esim. keittäjätär, myyjätär, pesijätär, tarjoilijatar.”\nSen sijaan puolison tar-arvonimiä (kenraalitar, piispatar ym.) hän pitää teennäisinä, ellei ole kysymys ”hyvin korkeasta arvosta” (kuningatar, kreivitär, ruhtinatar ym.). ”Professorska, kapteenska ym. semmoiset lainasanat on tietysti hylättävä, samoin tohtorinna-tyyppiset (keisarinnaa lukuun ottamatta).” – Käytännössä näitä teennäisiksi tai hylättäviksi leimattuja puolison titteleitä näkyi vielä pitkään.\nOsmo Ikola pohtii (Suomen kielen käsikirja 1968) kysymystä ”Opettajatar vai naisopettaja?” Hän mainitsee mm. kuningattaren ja kauppaneuvoksettaren kaksimerkityksisyyden ja toteaa: ”Sukupuolta ei suomessa vanhastaan ole osoitettu millään muoto-opillisella aineksella. Vaikka -tar-johtimella eräissä tapauksissa on tällainen tehtävä, ei sen käyttöä pitäisi vieraiden esikuvien mukaan tarpeettomasti laajentaa. Esim. ystävä voi yhtä hyvin olla nais- kuin miespuolinenkin. Selvyyden vaatiessa puhuttakoon esim. tyttöystävästä mieluummin kuin ystävättärestä.”\nTerho Itkosen Kielioppaassa (1. painos 1982) näkyy kannanottoja vain eräiden hakusanoiksi otettujen tar-loppuisten titteleiden yhteydessä, kuten tarjoilijatar ”etup. vanh. ammattimaisesta naistarjoilijasta (nyk. tav. tarjoilija)”; opettajatar ”vanh. naisopettajasta, (nyk. opettaja)”; ompelijatar ”vanh. naisompelijasta (nyk. ompelija)”. Sen sijaan monet taidealan ammattinimikkeet katsotaan vakiintuneiksi, kuten laulajatar, sillä selitteenä on vain ”ammattimainen naislaulaja”, samoin näyttelijätär ”(myös näyttelijä) ammattimaisesta naisnäyttelijästä” ja tanssijatar ”naispuolinen tanssitaiteilija (ammattinimityksenä)”. Kanta on pysynyt samana Kielioppaan myöhemmissäkin laitoksissa.\nKielioppaissa näkyvä ohjeistuksen muutos -tar- ym. feminiinijohdoksista ilmentää tietenkin yleisen kielenkäytön vähittäistä muutosta neutraalimpaan suuntaan. Vielä selvemmin sitä heijastavat sanakirjat. Kielenhuollossa ei viime aikoina ole juuri katsottu aiheelliseksi puuttua näihin johdoksiin. Jonkinlaista tarkistusta nykykielen kannalta tosin tehtiin 1980-luvulla, kun toimitettiin Suomen kielen perussanakirjaa (1990–1994).\nHarvoja kannanottoja viime vuosilta (1998) on Kielitoimiston silloisen johtajan Anneli Räikkälän pakina Helsingin Sanomissa: ”Nykyaikaisia [puolison ammatista johtuvia nimityksiä] eivät enää ole kenraalittaret, laamannittaret eivätkä maaherrattaret. Kuningattaret ja ruhtinattaret ovat sentään säilyttäneet sädekehänsä. – – Sukupuolta osoittavat ammattinimitykset alkavat nekin olla nykyään harvinaisia. Tarjoilijattaret, johtajattaret, näyttelijättäret ja kirjailijattaret kuulostavat jo vähän vanhahtavilta ja keimailevilta. Konekirjoittajatarkin on muuttunut tekstinkäsittelijäksi.”


Boit jättää 400 metriä toistaiseksi rauhaan\nkeskiviikko 20.08.2008 klo 20:13\nPekingin olympialaisten sprintteritähti Usain Bolt säilytti rennon karibialaisen otteensa 200 metrin ME:n ja olympiakullan jälkeen.\nKun häneltä udeltiin, milloin on 400 metrin ME:n vuoro, mies mietti tovin ennen kuin vastasi.\n– En halua puhua siitä kovin vakavasti, ettei valmentaja pistä sitä ohjelmaan ensi kaudeksi, Bolt naureskeli.\nBolt on juossut 400 metriä 45 sekunnin pintaan, mutta pystyisi halutessaan huipputulokseen. Hän ei kuitenkaan ole kiinnostunut ratakierroksesta ainakaan vielä.\n– Juuri nyt pitää vaan koettaa löytää voimaa jahdata kultamitalia 4 x 100 metrillä. Sen jälkeen juoksen tämän kauden loppuun ja koetan pysyä terveenä. Seuraava tavoite ovat ensi vuoden MM-kisat. Niiden jälkeen voin ehkä haluta jotakin muuta, Bolt vihjasi mahdollisen 400 metrin kokeilun aikataulusta.\nPekingin juoksuistaan Bolt oli innoissaan. Juoksijan mukaan häntä ei kaduttanut jälkeenpäin, ettei juossut sadan metrin finaalissa aivan täysillä loppuun kuten 200 metrillä. Siitä huolimatta hän rikkoi 100 metrillä ME:n ajalla 9,69.\n– Minulla oli jo sen matkan ME. Halusin vain voittaa sen kisan, Bolt sanoi.\nKaksi sataa metriä oli toinen juttu.\n– Olen unelmoinut siitä (voitosta ja ME:stä) siitä lähtien, kun voitin matkalla 15-vuotiaana junioreiden MM-tittelin kaikkien aikojen nuorimpana juoksijana, Bolt tuumi.\nTuon tittelin Bolt voitti kotikaupungissaan Kingstonissa, jossa häntä on seurattu innolla siitä pitäen. Menestyksestään ja pienestä pelleilyinnostaan huolimatta Bolt pitää jalat tiukasti maassa, eikä anna menestyksen nousta hattuun. Se näkyi esimerkiksi, kun häntä pyydettiin vertaamaan itseään uintikuningas Michael Phelpsiin.\n– Hän on voittanut kahdeksan kultamitalia ja on todella hieno urheilija. En minä halua verrata itseäni häneen, Bolt totesi.\nKahden sadan metrin juoksuaan Bolt kuvasi onnistuneeksi.\n– Juoksin kaarteen niin hyvin ja kovaa kuin ikinä taisin. Kun tulin etusuoralle hoin vain itselleni, että kestä loppuun asti, Bolt muisteli.\nJa kuten ennen sadan metrin finaalia, Bolt herkutteli ennen kaarrematkan finaalia nuggetteilla.\n– Nyt tosin söin vain kaksi nuggettia ennen kisaa, kun valmentaja sanoi, ettei ole hyvä syödä niitä kovin paljon ennen juoksua.\nIslannin pelaajan käsittämätön somesuosio vain kasvaa - nyt paukkui miljoona Instagramissa!\nJalkapallon MM 2018 - 8:33\nRuotsin MM-joukkueella erikoinen ongelma: pelaajien puolisoita ahdisteltu - ”Kyse on turvallisuudesta”\nJalkapallon MM 2018 - 7:45\nJalkapallon MM 2018 - 7:12\nRajut kuvat: Saksalaispelaajan ottelu päättyi karmeaan tärskyyn - sai nappulat kasvoihinsa\nJalkapallon MM 2018 - 7:04\nIivo Niskanen julkaisi upean juhannuskuvan - koira pääosassa!\nTalviurheilu - 23.06. 23:01\nHurjaa draamaa! Saksa oli lähellä katastrofia Ruotsia vastaan - ratkaisu viime hetkillä\nJalkapallon MM 2018 - 23.06. 22:51\nPitkä odotus päättyi: Kärppien kultavahti varattiin viimein NHL:ään - katso kaikki lauantain suomalaisvaraukset\nNHL - 23.06. 22:12\nReus tasoitti polvellaan - Saksa haluaa pysyä MM-turnauksessa\nJalkapallon MM 2018 - 23.06. 22:10\nKimi Räikkönen myönsi vaikeudet - “Sunnuntaista tulee haastava päivä”\nFormulat - 23.06. 21:19\nHaas-kuski raivostui silmittömästi Kimi Räikköselle: ”Mitä vi***a hän tekee?”\nMeksiko voitti Etelä-Korean - Chicharito osui viimein\nJalkapallon MM 2018 - 23.06. 20:54\nBrasilian kapteeni sai Neymarin raivon päällensä - avautui rumasta solvauksesta lehdelle: ”Teki minut todella surulliseksi”\nJalkapallon MM 2018 - 23.06. 20:01\nYleisurheilu - 23.06. 19:31\nJuha Mieto järkyttyi Saksan MM-avauksesta: ”He olivat kuin vanhoja kyntöruunia”\nJalkapallon MM 2018 - 23.06. 19:10\nNHL - 23.06. 19:00


IMF: USA:n nostettava velkakattoaan kiireesti - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 25.7.2011 20:14 , Päivitetty: 25.7.2011 21:08\nKansainvälinen valuuttarahasto IMF kehottaa Yhdysvaltain kongressia päättämään velkakaton nostamisesta kiireellisesti.\nIMF korosti Yhdysvaltain taloustilannetta käsittelevässä lausunnossaan "velkakaton nostamisen ja kattavan keskipitkän aikavälin vakaussuunnitelman yksityiskohdista päättämisen kiireellisyyttä".\n– Selkeästi määritelty, uskottava ja monivuotinen talouskehys antaa mahdollisuuden sopeuttaa alijäämän supistaminen suhdannevaihteluihin lyhyellä aikavälillä, IMF:n lausunnossa sanottiin.\nIMF:n talouskatsauksessa varoitetaan, että velkakaton nostossa hidastelu ja keskipitkän taloussuunnitelman epäonnistuminen voisivat johtaa korkojen äkkinäiseen nousuun. Myös luottoluokitus voi pudota.\n– Näillä riskeillä voi olla myös merkittäviä globaaleja heijastusvaikutuksia johtuen Yhdysvaltain valtionlainojen keskeisestä roolista kansainvälisillä finanssimarkkinoilla, IMF:n katsauksessa sanotaan.\nErillisessä, virkamiestyönä laaditussa katsauksessa Yhdysvaltoja kehotettiin sisällyttämään vakautusohjelmaansa keinoja sekä menojen supistamiseksi että tulojen kasvattamiseksi.\nYhdysvaltain rahat loppuvat viikon kuluttua tiistaina - silloin liittovaltio on ottanut sen määrän velkaa, joka on lain mukaan mahdollista. Presidentti Barack Obama on neuvotellut kongressin johtajien kanssa jo pitkään velkakaton nostamisesta nykyisestä 14 300 miljardista dollarista.\nSekä republikaanit että demokraatit ovat tänään laatineet kilpailevia esityksiä velkakaton nostamisesta, kun viikonloppuna käydyt neuvottelut eivät onnistuneet purkamaan puolueiden välille syntynyttä pattitilannetta.\nIMF ennustaa tämänpäiväisessä katsauksessaan Yhdysvaltain talouskasvun asettuvan 2,75-3,00 prosenttiin vuodesta 2012 eteenpäin.\nUSA pahassa pinteessä – "Edessä voi olla umpikuja"\nMaksukyvyttömyyden veitsenterällä keikkuva Yhdysvallat joutuu nostamaan velkakattoaan pikavauhtia. Vaikka yhteisymmärrys saavutettaisiin, jatkaa aikapommi tikittämistään. Yhdysvallat joutuu ottamaan vuosittain 1000 miljardia dollaria lisävelkaa selvitäkseen. Lue lisää ›\n"USA:n maksukyvyttömyys on vääjäämätön"\nYhdysvaltojen ajautuminen maksukyvyttömyyteen on väistämätöntä. Enää on kyse siitä, milloin maksukyvyttömyys toteutuu, asiantuntija sanoo. Uhkakuvana on joutuminen Kiinan armoille. Lue lisää ›\nVaalikuume estää velkakaton nostamisen USA:ssa\nVuoden 2012 vaaleihin katsovat poliitikot tekevät neuvottelut Yhdysvaltain velkakaton nostamiseksi lähes mahdottomaksi. Sekä virkaan hamuavat republikaanit että Obaman jatkoa ajavat demokraatit jahtaavat poliittisia irtopisteitä. Lue lisää ›


Kevään uutuustuoksut testissä | Me Naiset\nKevään uutuustuoksut testissä\nklo 10:00 | 16.4.2011\nklo 13:55 | 15.4.2011\nJenni Banerjee, Emilia Pikkarainen ja Virve Rosti testasivat kevään uutuushajuvedet ja valitsivat suosikkinsa.\nTuoksu päivän mukaan\nJenni Banerjee, 30, näyttelijä:\n”Minulla on paljon tuoksuja, ja olen käyttänyt hajuvettä päivittäin nuoresta tytöstä asti. Coco Chanelin sanoin: ’Naisella, joka ei käytä parfyymia, ei ole tulevaisuutta.’ Pidän klassisista tuoksuista, mutta niissä saa olla särmää ja persoonallisuutta.”\nKäytin ennen vain yhtä hajuvettä kerrallaan, mutta nykyään valitsen ihan päivän mukaan. Tyyliltään tuoksut ovat samantapaisia.\nKaupassa tuoksutan ensimmäisenä Chanelit, Diorit ja Armanit. Kieltämättä merkki vaikuttaa, luotan ”laatuhajuvesiin”. Suosin aidoista kukista valmistettuja tuoksuja. Ne kestävät pidempään iholla.\nLaitan hajuvettä dekolteelle, niskaan ja ranteeseen. Kesällä varon maksaläikkiä ja suihkautan tuoksua vaatteisiin.\n1. Lapsuuden kesät\nMarc Jacobs Daisy eau so fresh, EdT 75 ml, 66,50 €.\n”Tämä muistuttaa skidisti sitä apilankukkasampoota, jota käytettiin pienenä. Kevyt kuin kastepisara, mieleen tulevat lapsuuden kesät. Jännä yhdistelmä sporttisuutta ja raikkautta.\nKesämökkifiiliksestä huolimatta särmikäs tuoksu voisi sopia itsenäiselle skandinaaviselle naiselle kesän toimistolookiin.”\n2. Saippuaisen puhdas\nJean Paul Gaultier Classique summer fragrance, EdT 100 ml, 56 €.\n”Tätä kun suihkuttelee, ihmiset eivät välttämättä rekisteröi, että sinulla on hajuvettä. Korostaa vain ihon puhdasta tuoksua. Sopisi lavatansseihin tai mökille, jos tulee vieraita. Koko päivän tuoksu ja ikähaitarilla laidasta laitaan. Voisi kuvitella vähän vanhemmallekin.”\nJimmy Choo, EdP 40 ml, 50 €.\n”Tämä on romanttisempi kuin edellinen. Ensin tulee vaniljaa ja sitten sitrusta, eikö niin? Hempeä ja unelmoiva tuoksu, hieman varovainen. Tällä ei lähdetä iskemään kesäfestareille,\nenemmänkin tuoksu on itselle. Vaikea olla tykkäämättä. Jotain eteläeurooppalaista fiilistä.”\nVictor & Rolf Flowerbomb la vie en rose, EdT 50 ml, 67 €.\n”Jos miettisi Sinkkuelämää-sarjaa, niin ensimmäinen testituoksu voisi mennä Mirandalle, kakkonen Carrielle ja kolmonen Charlottelle. Mutta tämä on Samanthalle! Tässä on eniten haastetta. Jokin kielletty hedelmä tulee läpi. Tämän on pakko olla punaisessa pullossa. Ehdottomasti iltatuoksu, aamutuimaan voisi herättää liikaa kysymyksiä, että mikä meininki. Mun suosikki!”\nEi vielä lempituoksua\n, 18, kilpauimari:\n”Tykkään tosi tyttömäisistä ja nuorekkaista kukkaistuoksuista. Myös karkkimaisen makeat hajuvedet käyvät. Saan päänsäryn, jos tuoksu on liian voimakas tai sitä on suihkutettu liikaa. Unelmieni hajuvesi sisältäisi vain puhtautta ja raikkautta."\nVaihdan tuoksua usein, koska en ole löytänyt yhtä lempparia.\nPisimpään olen käyttänyt Escadan Rockin’ Rio -hajuvettä. Matkakokoisena sitä on helppo kuljettaa mukana.\nKiinnostukseni herää, jos hajuvesipullo on vaaleanpunainen. Se on\nEn käytä voimakkaita tuoksuja ennen kisoja, koska nenäni menee tukkoon. Harjoituskaudella käytän enemmän hajuvesiä.\nCalvin Klein ck one summer, EdT 100 ml, 51 €.\n”Tämä tuntuu tutulta, olen joskus tuoksuttanut jotain tosi samanlaista. Tässä on miehekäs vivahde, josta en tykkää. Ai unisex, no siksi en ehkä pidä siitä. Olisi kuitenkin liian raikas miesten kainaloista haisteltavaksi. Periaatteessa puhtaan saippuainen, mutta liian voimakas. En heti kuvittelisi kesätuoksuksi. Bisnesnaiselle, ei itselleni.”\nLacoste Joy of pink, EdT 50 ml, 64,30 €.\n”Sporttisempi kuin edellinen. Parempi. Sitrushedelmäinen, kirpeää greippiä. Muuttuu kyllä karkkiseksi hetken päästä. Parempi iholla kuin tuoksulapulla. Tästä tulee kesä mieleen. Hyvä, tykkään!”\nEmporio Armani Diamonds summer, EdT 100 ml, 53 €.\n”Onko tämä Marc Jacobs? Ai ei, muistuttaa sitä. Kivan kirpeä ja makean kukkainen. Voisi sopia monelle, mutta en sanoisi ihan nuoren tuoksuksi. Aika helppo, tämän voisi ostaa lahjaksi. Hyvä arkikäyttöön. Mun lemppari!”\nCarolina Herrera 212 Pop, Edt 60 ml, 61,85 €.\n”Tämä on hyvä. Tasainen, mikään ei pistä nenään. Sen verran raikas, että käy päiväksi. Voisi olla hyvä rennompaan kesäjuhlaankin. Vaikuttaa hajuvedeltä, jossa on moderni, oudonmuotoinen pullo. Pari–kolmekymppisen tuoksu. Voisin hyvin käyttää. ”\n, 52, laulaja\n”Olen kova kokeilemaan tuoksuja ja teen laivakeikoilla aina retken tax freehen. Olen pitkään etsinyt hajuvettä, joka tuoksuisi puhtaasti ruusulta. Makeat ja naiselliset kukkaistuoksut ovat meikäläisen makuun. Jos menee yhtään väkevän puolelle, sanon ei.”\nEnsimmäisen lempihajuveteni löysin 17-vuotiaana. Jean Patoun Joy on kulkenut matkassani tähän asti.\nOstan tuoksuja enää\npari kertaa vuodessa, sillä kotona pulloja on hyllyllinen. Antelen niitä pois tyttärilleni ja kavereilleni. Pidän hajuvesiäni esillä. Mitä kauniit pullot kaapissa tekevät?\nOnnistunut löytö oli Remun minulle laivan tax freestä bongaama Thierry Muglerin Angel. Aina kun laitan sitä, tulee Remu mieleen.\n1. Lämmin ja viehko\nGuerlain Idylle duet, EdP 35 ml, 72,40 €.\n”Tuoksuu vähän samalta kuin apteekkiin astuessa. Semmoinen\nyrttinen, snadisti menee miehekkääseen suuntaan. Kevenee kyllä nopeasti. Lämmin ja viehko, ei hyökkää. Voisi olla jonkun personal trainerin tuoksu. Tämä nousi ykköseksi.”\nIceberg Eau pour femme, EdT 100 ml, 30 €.\n”No tämä on kuin sitruunatarha, hirmu pirteä! Jos olisi kauhean väsynyt aamulla, tällä silmät aukenisivat varmasti. Hiukan myöhemmin tässä tuntuu olevan jotain kardemummaa. Kesäinen ja tyttömäinen, nuoren naisen tuoksu. Voisin kuvitella 15–25-vuotiaalle.”\n3. Hyvä yleistuoksu\nGivenchy Very irresistible l´intense, 30 ml EdP, 62,50 €.\n”Klassinen, jasmiinia ja vähän ruusuakin varmaan. Kanelia ja inkivääriä myös, mun nenään aika makea. Ihan ok, mutta ehdottomasti iltatuoksu. Jos arkena käyttää, niin aika vähällä pärjää. Varmaan keskihintainen, ei ihan halpis. Hyvä yleistuoksu, jep.”\nJennifer Lopez Love & glamour, EdT 30 ml, 37,40 €.\n”Hedelmäisen raikas, ensimmäisenä tulee omenaa tai jotain. Alkuun vähän viiltävä mutta paranee, kun lämpenee ja asettuu iholla. Myyjättären tuoksu, ei ärsytä ketään. Ehkä vähän tylsä.”


Asiakkaat | JusPek Oy\nTyytyväisiin asiakkaisiimme lukeutuu suuri määrä sekä yksityisiä asiakkaita että isoja toimijoita. Työskentelemme samalla tinkimättömällä ammattitaidolla niin suurasiakkaille kuin yksityisillekin tilaajille.\nSuurasiakkaillemme olemme tehneet tuhansia korjaus- ja remontointiprojekteja. Suurin osa näistä on ollut erilaisia kerros- ja rivitalohuoneistojen remontteja. Olemme toteuttaneet sekä pieniä pintaremontteja että vastaavasti myös kokonaisia huoneistoremontteja ja koko talon käsittäviä remontteja ja saneerauksia.\nJusPek on tehnyt myös lukuisia remontteja yksityisasiakkaille. Tyypillisin yksityisasiakkaan remonttiprojekti on esimerkiksi keittiö-, kylpyhuone- tai lattiaremontti. Ydinosaamistamme ovat myös erilaiset kiintokalusteasennukset, purkutyöt ja kuivatukset.


Juu, ajattelin taas alkaa tänne kirjoitteleen. Tässä on ollu paljon paljon kaikkee, ja aivan hirveesti kaikkea hyvää. Oon löytäny ihania ihmisiä rinnalleni, joista en halua luopua. Lääkitys vihdoin kunnos eli olo skidisti hyvä. Tässä vaa rullataan eteenpäin, ootetaan joululahjoja suklaata ja ehdottomasti kesää, jollon lähden mun yhden rakkaimman kaverin kanssa vaikka oon tuntetu sen vasta vähän aikaa. Shht.. kun mä rakastan, rakastunu oon, nimittäin elämään. Tässä on niin paljon kaikkee jännää, yks iso seikkailu. Kaikki on selvä.\nLähettänyt KittenishCat klo 12.39 1 kommentti:\nTunnisteet: onnellisuus, pusu, talvi\nHuoh, en oo ehtiny kirjottaan tänne. On ollu ne työt ja sit kuitenki kauheesti kiirettä ku lomaki loppuu pian.\nno kuitenkin kerron vähän tosta leiristä, oon ollu siel nyt viitenä kesänä töissä ja oon tykänny tosi paljon! Ihmiset on tuttuja ja paikka mitä ihanin! Työkaverit siellä on aivan parhaita ja harmittaa, kun aina leirin aikana sovitaan et nyt nähdään loppu vuonnakin ja jne, mutta ei ikinä saada mitään aikaseks :D\nNyt lähipäiviin, eli olin tos yks vklp sastafesteillä pupun kans, oli ihan mahtavaa! Mitä ny näytettiin vakuuttavilta meidän retkimukien ja tunturipyörien kanssa. Harmittaa, kun kamerasta loppu akku enkä saanu yhtää kuvia sieltä, mutta onneks niitä karmeita otoksia löytyy facebookista..\nSitten viime vklp mökkireissu oli huima.. pupsi tuli sinne perjantaina ja oli koko vklp siellä, ei me mitää ihmeitä tehty, kairailtii vaan vähän ja saunottiin ja syötiin paljon! Sit lauantaina aapokin tuli mökille ja jäi sit yöks, siel me nukuttiin sitten kolmistaan mun yläkerta mökissä (josta kuvia kohta alapuolella) siellä olevalla ilmapatjalla, oli huikeeta. Ukkonen vaa pauhas ja mua pelotti vaikka nukuin noiden kahden urhon välissä, korjaan ''nukuin''. En saanu nukuttuu kun nää pojat teki mulle jäyniä koko yön melkei. huoh.\nNoh, tänään sain uuden puhelimen! Samsung Galaxy S 2. Se on ihan rakkaus! Sit ostettiin uus isoiso telkkari äitin kans meidän olohuoneeseen, sekin on rakkaus rakkaus! Ja illalla oltiinki sitte Ella pupun kanssa kaupungilla kuolaamassa yhtä ihanaa.. XD en kestäää! Pusuja!\nTossa yks huono kuva luulin et niit ois ollu enemmän : (\nLähettänyt KittenishCat klo 12.56 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kesä, maalaiselämää, Party, shoppailut, vammala\nÄää, en kestä ! Mulla alkaa työt huomenna. Oon töissä 2vk kehitysvammaisten leirillä ja oon ollu siellä nyt todella monena kesänä töissä. Nyt vaan tuntuu, et työt tuli eteen nopeemmin kun muina vuosina, joka tarkottaa sitä et kesä menee liian nopeesti.. Joo mutta nyt tän hetken kuulumisiin. Eli ollut ihanan mahtavia viimeset pari päivää ! Olin eka nöpön luona vammallassa yötä, ja oli tosi muikeeta! Käytiin saunomassa ja kateltiin isolla porukalla paljon leffoja mm. hannibalit. Mulla kuitenkin tuli yöllä ihan hirvee olo ja mun oli pakko mennä nukkuu vaikka piti kattoo nöpön, aapon ja jermun kans viel yks leffa. yhy.\nAamukin oli iha hyvä, nää peräkammarin pojat ei ihan tykänny kun herättii tuomaksen kans aikasin ja alettii soittaa musiikkia :D Siinä, kun oltiin sit herätty alettii kattoo jermun kans pentujengi leffaa, josta sain elämäni naurut. Ja aapo tunki muotovaahtoo mun ja tuomaksen naamat täytee ja sit viel omiin sieraimiinsa.. Normaalia?! Sitten mentii rannalle ja uimaan aaaaaah. Sitte pupsi tuliki meille ja meinattii myöhästyy junasta! Oli ihan kauheeta! Mut onneks aapo pelasti tuomaksen ja mut, oot rakas vaikka ärsyttävä.♥\nMut oli kyl ihan mahtavat pari päivää rakkaan kans, kyl sitä joskus ihmettelee miten mun kaltanen vaikee ja negatiivinen ihminen on voinu löytää tollasen onnen. ♥\nTänään on ollu kyl vähän tylsä päivä! Oon vaan pakannu töihin tavaroita ja ollu koneella, sitten on tollanen ärsyttävä hiostava ilma ja plaah. kuitenkaa sitä myrskyä ei tullu! Tääl mä nyt vaan kuuntelen http://www.youtube.com/watch?v=TRi9A1edi8o (: Mut jees, kirjottelen kyllä töistä viel jotain pika postauksia ! Pusuja *\nLähettänyt KittenishCat klo 9.30 1 kommentti:\nTunnisteet: ♥, kesä, maalaiselämää, onnellisuus, pusu, vammala


Mikä on 22349 vc-rikkomuksen hinta Kaliforniassa | Creative Saplings\nMikä on 22349 vc-rikkomuksen hinta Kaliforniassa Ylinopeus 26+ mph Yli 65 MPH Raja 22349 a vc Hieno 480 dollarin DMV-piste 1 (2012)\nTodennäköisesti syy tähän verkkosivustoon on, että sinulle myönnettiin liikennelippu Kaliforniassa. Jos näin on, olet oikeassa paikassa. Jos olet päättänyt kiistää liikennelipun kokeilulla kirjallisella ilmoituksella, voimme auttaa sinua valmistelemaan asiakirjasi sinulle. Olemme erikoistuneet liikennelippujen torjuntaan rikkomusten vuoksi ja monien vuosien ajan, ja olemme auttaneet tuhansia ihmisiä voittamaan liikenneliput onnistuneesti.\nLiikenneliput voivat vahingoittaa henkilön ajotietoja ja siten vaikuttaa autovakuutusmaksuihin ja kustannuksiin. paljon rahaa vuosien varrella. Joten, jos olet päättänyt kyseenalaistaa liikennelippusi, voimme auttaa valmistelemalla kaikki tarvittavat asiakirjat kokeilua varten kirjallisella ilmoituksella, jonka tarkoituksena on saada lippu hylätyksi.\nTarjoamme 100 % Rahat takaisin -takuu 99 dollarin kiinteästä maksustamme, jos liikennelippua ei hylätä. EI temppuja, ei täytettäviä lomakkeita, ei vanteita, joista voit hypätä läpi. Lähetä meille vain tuomioistuimen päätöskirje, josta käy ilmi, että sinut on todettu syylliseksi eikä lippua hylätty. Kun olemme tarkistaneet tiedot, hyvitämme sinulle 100% kiinteän maksumme. Se on niin yksinkertaista, katso takuussivumme.\nLakisääteinen vastuuvapauslauseke ja huomautus kuluttajalle: 2FixYourTrafficTicket.com-sivustolta saadut tiedot, jäljempänä FYTT, ja tämän verkkosivuston on tarkoitettu tarjoamaan sinulle vain yleistä tietoa. Lyhyesti sanottuna tämän verkkosivuston ja ilmaisten tiedotus- tai koulutusmateriaalien ja FYTT: n tarjoamien palvelujen käyttö ei ole oikeudellista neuvontaa, eikä se korvaa asianajajan neuvoja, ja sitä tulisi käyttää ”sellaisenaan”. FYTT: n tarjoaa rekisteröitynyt ja sidottu oikeudellisten asiakirjojen avustaja Läänin lääni LDA2014166284 Voimassa 17.6.2012 saakka. Voit ottaa yhteyttä LA County -rekisteröintitallentimeen osoitteessa PO BOX 1208 Norwalk, CA 90650 tai 562-442-2177 tai lavote. Oikeudellisten asiakirjojen avustaja ei voi tarjota oikeudellista neuvontaa ja voi tarjota vain itsepalvelupalveluja, kuten oikeudellisten asiakirjojen tai lomakkeiden valmisteleminen, täyttäminen tai toimittaminen omaan suuntaan ja toimittamalla sinulle asianajajan hyväksymää kirjallista materiaalia omaa apua varten. päätät käyttää tätä sivustoa tai FYTT: n tarjoamia palveluita, hyväksyt, että tällä verkkosivustolla tarjottavat ilmaiset tiedot ja FYTT: n edustajien, työntekijöiden, asianajajien tai edustajien antamat tiedot eivät ole oikeudellisia neuvoja eikä asianajaja-asiakas suhde on luotu. FYTT EI OLE OIKEUSYHTIÖ, ei harjoita lakia, ei anna oikeudellista neuvontaa, mielipiteitä tai suosituksia oikeussuojakeinoista, laillisista oikeuksista, oikeudellisista puolustuksista tai oikeudellisista vaihtoehdoista. FYTT saa täyttää oikeudelliset asiakirjat ammattimaisesti ja ministerin tapaan asiakkaan erityiseen suuntaan. FYTT: n edustajat, edustajat ja periaatteet eivät toimi asianajajana. Sen sijaan edustat itseäsi kaikissa oikeudellisissa asioissa, jotka sitoudut käyttämään FYTT: n palveluja liikennelippusi suhteen. Voit ottaa meihin yhteyttä osoitteessa 6520 Platt Avenue, # 923, West Hills, CA 91307 tai 877-814-7542.\n8 lainausta, jotka motivoivat sinua tekemään suunnitelman ja pitämään siitä kiinni


Yleiskamera tumpeloille? | MuroBBS\nViestiketju alueella 'Viihde-elektroniikka, kamerat ja Hifi' , aloittaja Rouskis, 26.08.2014.\nItse en kameroista paljoakaan ymmärrä, mutta sain tehtäväksi hankkia sellaisen. Eli kamera tulee yhdistyksen käyttöön, joten sillä on useampi käyttäjä joista kukaan ei ole varsinaisesti edes valokuvauksen harrastaja. Opetteluhalukkuutta löytyy jonkin verran kuitenkin. Tavoitteena saada mahdollisimman hyviä kuvia helposti.\nBudjetti on haarukassa 500-700. Mikä mahtaa olla paras vaihtohto näillä määreillä, superzoom, järkkäri vai...\nAlkuperäinen kirjoittaja Rouskis\nBudjetti on haarukassa 500-700€. Mikä mahtaa olla paras vaihtohto näillä määreillä, superzoom, järkkäri vai...\nJärkkäri. Sillä saa mahdollisimman helposti hyviä kuvia, kun suorituskyky esim. hämärässä ja myös hyvin kirkkaassakin (esim. ulkona päivisin) on huomattavasti parempaa kuin pokkareissa. Vaikkapa Nikon D3200 + 18-55 VR kit. Jää vielä kolmisen sataa vaikka Tamron 70-300 USD teleputkeen, niin voi vaikka vähän käydä sorsia kuvaamassa. Tai jos ei huvita linssiä vaihdella, niin sitten esim. edellinen 18-105 mm kittilinssillä ei ole paljon kalliimpi. Tai sitten ihan kunnon superzoom-linssi siihen, mutta mitä suuremman välin linssi kattaa, niin sen huonommaksi kuvanlaatu menee vääristymineen ja terävyyden laskuineen. Mutta järkkärin etu on tietysti se, että sitä systeemiä voi laajentaa aina tarvittaessa; ei tarvitse ostaa kaikkea kerralla.\nOk, hyvä pointti tuo suorituskyky. Nikon D3200 on listalla. Mietin vaan, että pärjäisikö Panasonic LUMIX FZ200 superzoom tässä käytössä myös.\nSuperzoomit ovat aina kompromisseja. Suuren ulottuvuuden eteen on uhrattu kennon suorituskykyä ja optiikan kuvanlaatua. Kuvanlaadun riittävyyttä on muiden vaikea arvioida, varsinkaan ilman tarkempaa tietoa käytöstä. Etsi vaikka netistä arvosteluja ja katsele niiden esimerkkikuvia erilaisista kuvaustilanteista.\nJos tavoitteena on saada mahdollisimman hyviä kuvia helposti, miettisin itse kyllä Fujifilmin kameroita. En Fujia omista, mutta ymmärtääkseni kameran tuottamien jpg kuvien laatu on Fujilla todella korkealla tasolla. Jos kameralla ei ole tarkoitus kuvata raw-kuvia ja käyttää aikaa jälkikäsittelyyn, kameran jpg-kuvien laatu on todella tärkeä. Esim. tämä voisi olla kätevä: Fujifilm X-M1 hopea järjestelmäkamerapaketti | Fujifilm X | Mikrojärjestelmäkamerat | Verkkokauppa.com\nMyös Olympuksen kamerat tuottavat hyvää jpegiä suoraan kamerasta. Esim. E-PM2 kitin saa edullisesti, kamera on suoraviivainen käyttää ja kittilinssi on varsin laadukas: Olympus PEN E-PM2 digitaalinen järjestelmäkamera. E-M5 mallia saa myös budjettiin, kelpaa kokeneemmallekin harrastajalle: Olympus OM-D E-M5 digitaalinen järjestelmäkamera\nMietin vaan, että pärjäisikö Panasonic LUMIX FZ200 superzoom tässä käytössä myös.\nKuvanlaatu jättää noissa suuresti toivomisen varaa. Mitä huonommat olosuhteet, niin sen enemmän. Suomessa pimeää aikaa riittää, joten nuo pienikennoiset superzoomit tuottavat silloin tärähtäneitä kuvia tai vesivärimaalauksia. Eli käytännössä esim. sisällä ei saa kunnon kuvia, jos ikkunasta ei tule valoa ja valaistus on tyypillisen suomalaisen himmeä. Sen lisäksi noilla ei pysty hallitsemaan syväterävyyttä kunnolla. Järkkärillä saa kivasti esim. henkilökuvissa erotettua kohteen taustasta (tausta sumentuu).\nItse käyttöhän on ihan yhtä helppoa, sillä järkkäreistäkin löytyy täysautomaattimoodi, joskin suosittelen puoliautomaatin käyttöä.\nKiitos hyvistä vastauksista. Laitetaan järkkäri, joku noista ehdotetuista.\nSulantoblogista poimittu: DMC-FZ200 kokeilussa\nPanasonic FZ200 kokeilussa | sulantoblog\nSieltä löytyy myös FZ72 60 kertaisella zoomilla arvioituna.\nAlkuperäinen kirjoittaja tunnus47\nKuvat näyttävät lähinnä laadukkaan puhelimen otoksilta. Lisäksi jo ISO 200 kohisee luvattoman paljon, joten jättäisin tuon järkkärin kokoisen romun hommaamatta...\nJos superzoomia hamuaa niin FZ1000 tai RX10. Alkaa laatukin olemaan kohdillaan. (Molemmat noista ovat kyllä isoja, varsinkin panasonic.\nNikon D3200 KIT + Nikkor AF-S DX 18-105mm f/3.5-5.6G ED V\nFujifilm X-M1 + XC16-50mm F3.5-5.6 OIS ja XC50-230mm F4.5-6.7 OIS\nNikonissa mukana vain yksi objektiivi, riittääkö siinä valo sisätiloissa (pahoittelen mahdollisesti tyhmää kysymystä )? Suurin osa kuvista "normaaleja hupiotoksia" mutta tarkoitus myös saada tarvittaessa jälkikäsittelyyn kelpaavia kuvia PR:ää varten.\nJos Nikonin ostaa, niin suosittelen ehdottomasti tuota Nikon Nikkor 35mm 1.8G linssiä - maksaa verkkokaupassa 200€. Aivan loistava linssi, joka itsellä on omassa D90 melkein aina käytössä.\nedit: Itse ostaisin varmaan pelkän D3200 rungon ja tuon 35mm 1.8G. Tuo korvaa kittilinssin hyvin ja on valovoimainen, joten hyvä myös hämärässä. Opettelisin käyttöä tuolla ja sen jälkeen hankkisin muita linssejä, jos tarvetta tulee. Tuolla 35mm pärjää vallan mainiosti monissakin tilanteissa, kun vaan kuvaaja liikkuu sopivasti.\nJoo tuo 35mm nikkor on kyllä pätevä "normaaliobjektiivi" DX -kennoon. Kromaattista aberraatiota eli suurikontrastisten reunojen värjäytymää näin kansankielellä on melko paljon, mutta perus kuvakäsittelyohjelmat kuten lightroom osaavat tuon poistaa profiilikorjauksella.\nKannattaa huomioida myös Sigman uutuus 30mm f1.4 art.\nFuji on pienempi mutta vähintään yhtä hyvällä kuvanlaadulla varusteltu. Fujin jpg:t suoraan kamerasta monien mielestä parempia (filmimäisiä).\nFujin eduksi myös monipuolisempi liikkuva (ylös-alas) salama jolla voi kompensoida linssien vähäistä valovoimaa. Salaman saa siten vaikka heijastamaan katon kautta suoran salaman sijaan.\nJos Nikonin ostaa, niin suosittelen ehdottomasti tuota Nikon Nikkor 35mm 1.8G linssiä - maksaa verkkokaupassa 200. Aivan loistava linssi, joka itsellä on omassa D90 melkein aina käytössä.\nLinssi vaikuttaa kieltämättä hyvältä, mutta ottaen huomioon zoomaustarpeen - esim. lähikuvat pelitilanteesta - se ei välttämättä taivu tähän tarpeeseen.\nMonen käden käyttöön ja varsinkin aloittelevien kuvaajien käsiin suosittelisin juuri nikon d3200/3300 tyylistä digijärjestelmäkameraa, mihin voi valita 18-200mm (esimerkki) objektiivin tuon ns kittioptiikan tilalle. Se on monikäyttöinen optiikka suurimpaan osaan tavallisista kuvaustilanteista ja uskoisin täyttävän yhdistyksen tarpeet hyvin.\nJoo se on kyllä totta, että jos urheilua kuvailette paljon, niin silloin toki tarvii enemmän millejä. Muutenhan tuolla kyllä saa lähikuvia, kun vaan menee lähelle - mikä ei toki urheilussa toimi.\nVarmaan se sitten joku superzoom linssi ois paras kompromissiratkaisu. Niitä löytyy Nikonilta 18-200 (~900e), Tamronilta 18-270mm (~400e), Sigman 18-250mm (450e).\nItselläni on toi Nikonin 18-200mm, joka on kyllä hyvä monikäyttöisyydessään. Toki kuvanlaatu ei sitten ole verrattavissa esim. kiinteisiin, mutta hyviä kuviahan noillaki saa.\nNäihin kolmeen vaihtoehtoon taitaa nyt haarukoitua, Verkkokaupan hinnoilla.\nNikon D3200 + 18-55 VR + Tamron SP 70-300mm ~ 700€ << lienee superzoomia parempi combo?\nNikon D3200 + Nikkor AF-S DX 18-105mm f/3.5-5.6G ED V ~ 560€\nFujifilm X-M1 + XC16-50mm F3.5-5.6 OIS ja XC50-230mm F4.5-6.7 OIS ~ 549€\nNyt pientä meditointia...\nNoissa kaikissa on vähemmän valovoimaa kuin noissa 'ison kennon' superzoomeissa. Lisäksi joudut vaihtamaan sitä linssiä.\nKenno on sitten tietenkin järkkäreissä isompi 1.5 croppi vs 2.7, kohinat paremmat sen takia myös.\nEi siinä, järkkäri on hyvä valinta.\nNikon D3200 + Nikkor AF-S DX 18-105mm f/3.5-5.6G ED V ~ 560\nSiinä olisi ehdottomasti oma valintani ko. käyttöön. Optiikkaa on helppo uusia tai lisätä tarpeen mukaan.\n900-1000 menee budjetin yli ja järkkäriä on toivottu myös "opetussyistä". Itse uskon helppouteen, matalaan kynnykseen ja yksinkertaisuuteen.\nAlkuperäinen kirjoittaja hattumies\nLaitetaan tämä. Helppous=automatiikka, yksinkertaisuus=vain yksi objektiivi\nEiköhän hoida all-around kameran tehtävät riittävällä laadulla.\nEdelleen kiitos avusta kaikille, opin itsekin kameroista jotain vahingossa\nOma Nikon 18-105mm ollut lähinnä käyttämättömänä sen hirveän laadun ja pimeän aukon vuoksi. Pitäisi varmaan myydä pois.


Life in order: DIY: Mustaa pärettä\nMaya 24. marraskuuta 2013 klo 15.52\nNää on kivoja löytöjä!\nPitäisiköhän minunkin yksi surullinen ja maalauskeskeneräinen valtavan iso pärekori kirputtaa, jotta joku jatkaisi projektia ja tekisi korista onnellisen saati uudesta omistajastaan. :) On nimittäin vähän vaiheessa vasukori, josta piti tulla keltainen, mutta kolmaskaan maalikerros ei näytä vielä täysin keltaiselta. Mustamaali olis ollut paras vaihtoehto, mutta kun kerrankin yritin sitä välttää. Niin näin kävi, plääh.\nIina 24. marraskuuta 2013 klo 17.27\nNämä pärekorit ovat kyllä haastavia maalattavia, kun jostain välistä tuntuu se pohjaväri aina kurkkaavan. Tämä minun pieni kori oli maalattu hopeisella maalilla ja se toimi loistavasti pohjamaalina tälle mustalle. Päre ei enää imenyt maalia itseensä.\nKokeilepa vielä se neljäs maalikerros ennenkuin laitat korisi kiertoon. Lopputulos on varmasti hieno!


Henkilökuva: Carla Ahonius – koulukiusatusta tytöstä Cheekin manageriksi | Yle Uutiset | yle.fi\n20.2.2016 klo 10:21\nCarla Ahonius, 38Cheekin, Chisun ja Jenni Vartiaisen manageriTyöskennellyt mm. artistien tiedottajana ja toimittajana Mix-nuortenlehdessäKoulutus: peruskoulu ja Laajasalon kristillisen opiston radiotyönlinjaHarrastaa muodin seuraamista ja metsässä kävelemistä\nYlimielinen ja itsekeskeinen. Miksi lupasinkaan tavata sellaisen miehen? Carla Ahonius seisoo ravintolan edessä räntäsateessa ja päättää, että lähtee kävelemään heti alkupalojen jälkeen.Tapaamiseen on kuitenkin mentävä. Sen hän on luvannut kaverilleen Kimmo Laiholle eli Elastiselle. Tämän levymerkille Rähinä Recordsille kuuluva rap-artisti tarvitsee apua tiedotuksessa ja promootiossa.Cheek kaartaa autollaan Ahoniuksen eteen, riisuu aurinkolasinsa ja katsoo silmiin. Kättelee ja avaa oven. Oho, räppärillä on käytöstapoja!Pöydässä mennään heti asiaan. Cheek käy läpi edellisen albuminsa ongelmakohdat, analysoi ja visioi tulevaa. Ei tämä Jare Tiihonen taidakaan olla pelkkä lippis vinossa leuhottava lökäpöksy. Ahonius on myyty.Nyt kahdeksan vuotta myöhemmin Carla Ahonius tekee kaikkensa Cheekin eteen. Managerina taustalla hän hoitaa artistin juoksevia asioita sopimusneuvotteluista aina esitysvaatteiden silittämiseen, jotta Cheek saa keskittyä musiikkiin ja esiintymiseen, olla valokeilassa. Manageri Carla Ahonius seuraa Cheekin soundchekiä Lahden jäähallissa helmikuun alussa.\nEsimerkkinä nuorilleMiksi julkisuudesta kaikki vuodet poissa pysytellyt Suomen menestynein manageri haluaa tulla esiin juuri nyt? Lopettaako Cheek? Tarvitseeko Carla Ahonius lisää töitä?Työpulasta ei ainakaan ole kyse, sillä Ahoniukselle riittää tällä hetkellä töitä enemmän, kuin hän ehtii tehdä. Moni artisti haluaisi hänet managerikseen ja muu viihdekenttä, kuten radiojuontajat, avuksi brändäämiseen. Ahonius auttaa ja konsultoi muita, mutta kolmen artistin kanssa töitä on riittävästi. Niinkin paljon, että työviikko on nyt Cheekin jäähallikiertueen aikana seitsemänpäiväinen.\nCarla Ahonius pitää kiinni siitä, että hän ehtii nähdä artistiensa esiintymisen myös yleisön puolelta. Kuva:\nOlen monen muun toimittajan tavoin yrittänyt taivutella Ahoniusta haastatteluun jo pitkään. Haastatteluun suostumisen syy selviää jo miltei haastattelun alkumetreillä. Manageri on miettinyt valmiiksi, mistä haluaa puhua. Aihe on koulukiusaaminen.Ahonius haluaa oman tarinansa kautta osoittaa, että kiusaamisesta voi selvitä. Hän on jo käynyt luennoimassa aiheesta nuorille.– Yritin itse löytää lehdistä Madonnan tai muun artistin managerin haastatteluja siitä, kuinka he ovat päässeet tekemään sitä työtä. Nyt tuolla jossain voi olla nuori, joka miettii, miten minusta voisi tulla manageri.Ahonius alkaa puhua musiikin auttavasta voimasta, kyyneleet alkavat valua pitkin poskia.– Juttelen keikkapaikoilla paljon nuorten kanssa. Olen itse ollut se sama tyttö, joka haluaa päästä eturiviin.Riemua pop-musiikistaPaljastavat rintaliivit ja paljon koruja. Itsevarma katse ja nasaalinen ääni. 7-vuotias Carla on lumoutunut. Vaikka hän on aiemmin ihaillut hienoissa esiintymisasuissa tanssivia laulajia, tämä Madonna on ennennäkemättömän rohkea.Carla opettelee Madonnan musiikkivideoiden koreografiat ulkoa. Joka sunnuntai, päivällisen jälkeen alkaa tanssishow. Carla ja pari vuotta vanhempi sisko Camilla ovat pukeutuneet äidin vaatekaapin löytöihin. Heillä on rutiinia, sillä näin on tehty jo Boney M:n hittien tahtiin 1980-luvun alussa, siitä lähtien kun Carla oli 3-vuotias. Madonna voi pitää pestinsä. Minusta tulee se, joka päättää, mitä Madonna tekee.\nTahtoessaan pystyy mihin vaan, isoäiti opetti. Mummo oli lähtenyt navetasta maailmalle jo 16-vuotiaana. Ja pikku Carlakin tahtoi.10-vuotiaana hän teki päätöksen tulevasta ammatistaan. Hän ilmoitti koko perheelleen, että hänestä tulee Madonnan manageri.– Madonna voi pitää pestinsä. Mutta minusta tulee se, joka päättää, mitä Madonna tekee.Kun musiikki on paras ystäväFanitus saa 12-vuotiaana yhä suureellisepia piirteitä. Ahonius aikoo vuokrata yksityislentokoneen päästäkseen New Kids on the Blockin Donnie Wahlbergin syntymäpäiville Bostoniin. Osoitteen hän on saanut kirjekaveriltaan.Hän ottaa luottokortin isänsä lompakosta.– Miksi en olisi pyrkinyt bileisiin, olinhan menossa hänen kanssaan naimisiin. Donnie ei vaan vielä silloin sitä tiennyt, Ahonius muistelee nauraen.Alaikäisenä yksityislentokoneen vuokraaminen isän luottokortilla ei tietenkään onnistunut.Ahonius kuuntelee koulussa välitunnilla luureistaan New Kids on the Blockin kappaletta No More Games ja Madonnan Express Yourselfiä. Ne ovat hänen voimabiisejään, joilla hän jaksaa eteenpäin. Eihän Madonnakaan luovuttaisi.Koulukiusaaminen on jatkunut vuosia eikä tyttö tiedä, onko hänellä enää yhtään ystävää. Jo ala-asteella Ahonius on juossut pakoon tyttöporukkaa, joka on uhannut tappaa hänet. Minulle sanottiin, että minusta ei tule mitään muuta kuin venäläisen rekkakuskin huora.\nMusiikin kuuntelemisen lisäksi Ahonius kirjoittaa päivittäin kirjeitä. Parhaimmillaan hänellä on 110 kirjekaveria ympäri maailmaa. Äidin mielestä hänen tyttärensä pyörittää kotona postilaitosta. Hän ei tiedä, että musiikkifaneista koostuvat kirjekaverit ovat Carlan ainoita todellisia ystäviä.Yläasteella Ahonius tekee yhä enemmän töitä nähdäkseen fanituksensa kohteita livenä. Marky Mark & The Funky Bunch on tulossa esiintymään Suomeen, ja keikalle on päästävä. Saat lähteä, jos tienaat itse rahat, äiti ilmoittaa.Ahonius myy WWF:n jäsenyyksiä 12 000 markan edestä. Turussa hän jonottaa konserttiin viikon ajan päästäkseen eturiviin.Samaan aikaan koulukiusaaminen on mennyt niin pahaksi, että eräänä aamuna Ahonius oksentaa ennen kouluun menoa. Hän alkaa lintsata, jopa neljästi viikossa. Silloin äiti saa tietää. On aika panna kiusaamiselle piste.– Minulle sanottiin, että minusta ei tule mitään muuta kuin venäläisen rekkakuskin huora. Päätin, että minusta tulee jotain.\nToimittajasta musiikkialalleElämä alkoi puhtaalta pöydältä, kun Carla Ahonius lähti peruskoulun jälkeen au pairiksi Manchesteriin. Ahonius kertaa uransa alkuvaiheita lahtelaisen ravintolan pöydässä. Muistoja ja tarinoita tulvii loppumattomana puheryöppynä. Hän opiskeli radiotoimittajaksi Laajasalon kristillisessä opistossa. Hän kuitenkin päätyi lehtitoimittajaksi nuorille suunnattuun Mix-lehteen.Kaiken takana kyti ajatus musiikkibisnekseen pääsemisestä.– Tiesin aina, että minun pitää päästä tutustumaan levy-yhtiön tyyppeihin. Tajusin, että toimittajana tapaan ne kaikki.Varsinaisesti ovet musiikkibisnekseen avautuivat vuonna 2007, kun Ahonius toimi Idols-kilpailun kolmannen kauden pr-päällikkönä. Kisan jälkeen tuomarina ollut levy-yhtiöpomo Asko Kallonen pyysi Ahoniusta tekemään tiedotusta ja promootiota artisteilleen. Yksi Ahoniuksen ensimmäisistä suojateista oli uraansa aloitellut Chisu.– Se oli sellainen hassu pörröpää, joka suki lakkaamatta hiustensa latvoja, Ahonius muistelee ja nauraa remakasti päälle.Ahoniuksen meriitit alalla kasvoivat, ja vuonna 2010 hän päätyi töihin levy-yhtiö Warner Musicille. Siellä hänen vastuullaan oli lopulta kahdeksan artistia, muun muassa Cheek ja Jenni Vartiainen. Hän teki artistiensa eteen töitä paljon laajemmin kuin mitä hänen toimenkuvaansa kuului.– Pohjimmainen syy, miksi teen tätä työtä on se, että pystyn auttamaan artisteja.\nCheek, manageri Carla Ahonius ja tekninen henkilökunta juttelevat lavan takana kesken Lahden konserttia.\nMamageri huolehtiiCarla Ahonius oli aikaisemmin vankasti sitä mieltä, että Suomessa artistit eivät tarvitse managereita. Levy-yhtiöt hoitavat artistien asiat jo tarpeeksi hyvin.Mutta jo ennen Cheekin vuoden 2014 stadionkonsertteja Ahonius teki päätöksen ryhtyä täysipäiväiseksi manageriksi. Hän vaihtoi Warnerilta managerifirma Fullsteam Managementiin. Mukana tulivat välittömästi Cheek ja Chisu sekä myöhemmin Jenni Vartiainen. Jare on mulle kuin hulttio pikkuveli.\nManagerina Ahonius hoitaa esimerkiksi artistien neuvottelut ja aikataulut sekä suunnittelee tulevaa. Vaikka manageri ei hallinnoi artistien henkilökohtaista elämää, hänen on silti tiedettävä, mitä siellä tapahtuu.Tämän takia managerin ja artistin välillä täytyy olla molemminpuolinen luottamus. Chisun ja Cheekin kanssa luottamuksen rakentaminen on kestänyt monta vuotta.– Carla tietää melkein kaiken musta. Se on tosi luottamuksellista ja henkilökohtaista, Cheek kuvailee suhdettaan Ahoniukseen.Viime vuonna julkaistussa Jare vs. Cheek -dokumentissa nähdään, kun räppäri ja manageri riitelevät kuin vanha pariskunta.– Jare on minulle enemmänkin hulttio pikkuveli, Ahonius vitsailee.Vaikka artisteista kirjoitettaisiin ilkeästi ja vääristellen, Ahonius yrittää managerina pitää ammatillisen otteensa. Silti hän oli surullinen, kun Jenni Vartiainen oli toisen albuminsa julkaisun aikaan “lättäperseinen, Hulkin kädet omistava, öljytyllä moppitukalla huokaileva markkinointikoneiston tuote”.– Olen kiroillut monta kertaa ja polkenut pientä jalkaani. Entisenä toimittajana olen kuitenkin sitä mieltä, että hampaallista journalismia pitää olla. Pystyn ulkoistamaan itseni ja näkemään niitä valintoja ja näkökulmia.\nCheekin Lahden konsertissa yllätysesiintyjänä on Chisu, jolle manageri Carla Ahonius antaa ohjeita lavan takana.\nSilloin kun Ahonius hoiti levy-yhtiössä tiedottamista, hänen artisteja suojelevasta työskentelytavastaan ei pidetty viihdelehdissä. Suomessa lehdistö on tottunut siihen, että tarvittaessa isojenkin tähtien haastattelut onnistuvat.Artisti näkee asian toiselta kannalta. Chisu kutsuu manageriaan mamageriksi. Laulaja saattaa ahnehtia keikkoja, jotta bändiläiset saisivat rahaa, vaikka on itse aivan poikki.– Silloin Carla katsoo äidillisenä hahmona vierestä ja sanoo, että pidä pari päivää vapaata. Se on hieno ominaisuus, kun tiedetään, että managerin tulot tulevat siitä, mitä artisti tienaa.Tiedotustilaisuus, joka ei unohduHelsingin Hotelli Kämpin peilisaliin on kokoontunut marraskuussa 2013 suomalaisen mediakentän koko edustus. Viikkoa aikaisemmin on tullut salaperäinen kutsu tiedotustilaisuuteen, jossa poptaivaan huipulle kiilannut Cheek kertoo jotain merkittävää.Artistin tiedotuksesta vastaavalle Carla Ahoniukselle päivä on yksi merkittävimmistä hänen siihenastisella urallaan. Hän on ideoinut yhdessä Warner Musicin markkinointijohtajan kanssa tapahtuman, jollaista Suomessa ei ole aikaisemmin järjestetty. Häntä jännittää.Moni on jo arvannut, että tilaisuudessa Cheek kertoo esiintyvänsä Olympiastadionilla. Tiedotustilaisuus kestää vajaat neljä minuuttia, ja Suomen puhutuin artisti siirtyy tekemään haastatteluja tyytyväisenä.Ahonius on tyytyväisenä vieressä. Kaikki meni nappiin.\nCarla Ahonius varmistaa managerina myös sen, että Cheekin fanitapaamisissa on tarvittavat nimmarointivälineet.\nKunnes unelmapäivään tulee särö. Tilaisuuden jälkeen leviää tieto, että kärkevästi kirjoittavalle toimittajalle on annettu porttikielto tilaisuuteen. Kohu on valmis.Ahoniuksen mukaan Cheek ei halunnut tilaisuuteen negatiivista energiaa.Ahonius käänsi mielessään asian positiiviseksi, sillä negatiivinen julkisuus toi stadionkonsertit entistä isomman yleisön tietoisuuteen. Mutta tapauksesta oli opittavaa; media on aina arvaamaton.Unelma toteutuuHelsingin Olympiastadionilla harjoitellaan Cheekin konsertteja. On elokuu 2014, ja keikkoihin on enää muutama päivä.Yhtäkkiä artistin valtaa epäusko. Hänelle tulee tunne, että esiintymispaikka on liian iso. Treenien tauolla Carla Ahonius valaa uskoa Cheekiin.Kun ensimmäinen konsertti Olympiastadionilla alkaa, kaikki sujuu suunnitelmien mukaan. Ahonius seisoo lavan sivussa ja itkee onnesta. Tästä hetkestä hän on unelmoinut vuodesta 1991 lähtien.Ahonius katsoi silloin Madonnan Blond Ambition -kiertueesta kertovaa dokumenttia, jossa laulajan veli auttoi supertähteä vaatteiden vaihdossa lavan alla.Ahonius ajatteli tuolloin, että noin siistiä työtä hänkin haluaa tehdä.– Toisen konsertin päivänä sanoin Jarelle, että sä olet mun Madonna. Lue myös\nCheekin konsertin kulisseissa manageri Carla Ahoniuksen silmin - katso kuvagalleria