Helmikuu alkaa keväisin toivein!\nKuinka näyttää äkkiä maailma parantuvan. Irakin vaalit sujuvat ilman väkivaltaa. Uusi presidentti antaa toiveita Somaliassa. Gazassakin pitää jonkinlainen tulitauko. Islanti vaihtaa hallitusta ja Yhdysvalloissa republikaanit saavat mustan puheenjohtajan! Tuskin kaikki on sentään Obaman ansiota.\nMarja laittoi blinejä madekeiton kylkeen, Ainokin tuli syömään. Päivät valostuvat. Putoavia enkeleitä sai paljon Jusseja illalla, samoin Tummien perhosten koti, joka on näkemättä. Aamulla Teemalta katsottu Niskasen Lapualaismorsian liikutti meitä kumpaakin nuoruuden muistoilla; aikanaan hajanaiseksi moitittu elokuva näytti nyt dokumentaarisen merkityksensä. Noin sitä silloin alettiin tiedostaa maailman vääryyksiä ja uhkia. Lapualaisoopperan muistan Vanhalla kuinka se sykähdytti, vaikka kovin punamustalta vaikuttaa nyttemmin senkin maailmankuva.\nViimeistään nyt päästävä täyteen työvauhtiin. Alkuvuosi kuluu yleensä ihmetellessä ja vanhoja papereita kokoillessa. Raikas talvi jatkuu.\nKirjoitankin tilauksesta aloittamani näytelmän treatmentia väliaikaan saakka, käyn kirjastossa ja aloitan iltapäivällä uuden kirjan. Niin yksinkertaiselta se tuntuu. Vajaat kolme liuskaa alkua huikaisee lievästi vatsanpohjassa. Alku on aina alku, muuttukoon vaikka moneen kertaan.\nIllan kokoan ja lajittelen viime vuoden tositteita ja kaikenmaailman lippuja ja lappuja, joista olisi koottava jonkunmoinen veroilmoituksen aineisto kirjanpitäjälle. Jokavuotinen painajainen. Toiminimen kautta laskuttavana yrittäjänä voin aina venytellä näiden kanssa kauas kevääseen, ja viime hetkillä aukollinen selvitys taas valmistuu. Hohhoijaa.\nKuuntelen mekaanisten töiden ohessa mielelläni radiota; nytkin tuli Markku Envallin kuunnelmasovitus Karen Blixenin kertomuksesta, mutta sen narratiivinen ote oli sen verran kompleksinen, että parikin keskeytystä (soittoja ym.) sekoitti seurannan. Varmaan se oli oikein hyvä.\nIltateellä soittaa vanha norssi Ohto Manninen ja kertoo ilahduttavan uutisen, jonka vuoksi onkin matkattava ensi perjantaina Lahteen historiapäiville.\nVoimala on aloittanut virkeästi uudelleen; seurasimme seksikeskustelua, joka etsi uutta tai käyttämätöntä näkökulmaa, ilman jäämistä. Tulikohan uusia kulmia? Ainakin se, että elämme itse asiassa seksikielteisempää aikaa kuin oma nuoruuteni, tätä todistivat miehet Timo Hännikäinen ja Esa Sariola. Naisten markkina-arvoko vähenee nelissäkymmenissä? Tuskin vain. Hyvässä parisuhteessa elävä voi tällaista seurata kuin katsomon aitiosta, ei tule paineita osallistua.\nKun lukaisen Matti Kurjensaaren vaatimattoman mutta ajankuvana antoisan romaanin Tie Helsinkiin (1937), huomaan vielä sängyssä kuinka vähäisistä "rohkeuksista" 30-luvulla kohahdettiin. Mutta seksuaalinen elämä saattoi silti pinnan alla olla vitaalia ja vilkasta, kuka tietää.\nKiva keksintö tämä kanavien vaihto. Saatiin kansalaisille vähän ylimääräistä aivojumppaa ja käsityötä. Siitä kiitettävä Ylen herroja.\nMekin jumppasimme aikamme ja räpläsimme kaikkia kapuloita ja lehteilimme ohjekirjaa (ensin väärää) kunnes kaikki jumittui Menuun, mistä ei päässyt edes pois. Painelin nappuloita idioottimaisessa noidankehässä epätoivon partaalla. Uskoimme jo että tällä televisiolla ei enää katsella mitään. Sitä ennen Teema vilahti sentään näkyviin jossakin kanavalla 319.\nVasta kun Marja neuvoi rauhassa odottamaan, että tehdasvalinta ja kanavahaku saavat rullata loppuun saakka, kanavat ihmeeksemme loksahtivatkin uusille paikoilleen. Yksinkertaista kun onnestaa.\nToivottavasti keksitte pian taas uutta digivoimisteltavaa, muuten tv:n katselu käy liian helpoksi. Kun nyt sai maksutta selata kaikkia viittäsataa kanavaa - voi mikään turhuuden tulviva kukinto. Ei tulisi mieleen jokapäiväisesti tarvita. Tyydyimme surumielin seuraamaan Mariannen ja sisarensa epäonnea kosijoiden kaikotessa Jane Austeniin perustuvassa sarjassa Järki ja tunteet.\nJos haluaa pienen ulkomaanmatkan vähällä vaivalla, kannattaa käydä Itäkeskuksessa. Siellä on erilaista kuin missään muualla. Sillä välin kun Marja hoiti asiaansa, poikkesin lähetystorille ja löysin heti oivallisen, solakasti muotoillun ja siistin lukutuolin, ja uskoa sopii että halvalla. Ravintolamaailman thai-ruoka oli maittavaa. Ja eksoottisia tyyppejä näkee enemmän kuin missään muualla tässä maassa.\nMitä on sanottava siitä, että toiset silmälasini, jotka huolimattomasti unohdin lentokoneen etupussiin (joka muutenkin kaikkea nielevä katiska), katosivat sen tien ilmeisesti ikuisiksi ajoiksi. Huomasin unohduksen heti Thomas Cookin koneesta poistuttuani Las Palmasissa, mutta eivät tietenkään päästäneet takaisin hakemaan niitä. Välittömän etsinnän aloitukseen lentokentän toimistosta kului ehkä kuusi minuuttia. Tähän päivään mennessä laseja ei ole löytynyt. Kuka oli näin nopea välistävetäjä? Ja kuka mahdollisesti hyötyy juuri minulle mitatuista laseista, silmätkin vähän eri paria. Ei ne kehyksetkään niin kummoisia olleet.\nDokumentti Stanislavskista Teemalla erinomainen, ja se jatkuu. Paljon uutta aukeni ainakin minulle, erityisesti sponsorien merkitys uuden teatteritaiteen synnytyksessä. Miten sysäävä oli kouluaikoinani Tšehovin Lokin esitys Kansallisteatterissa syksyllä 1962, Kaliman ohjaus tietysti. Tajusin äkkiä mitä on taide. Pitäisi palata Tšehoviin, silloiseen mielikirjailijaani. MTV-aikoinani vierailin Moskovassa jollain tv-festivaaleilla 1984 ja osuinkin Taiteelliseen Teatteriin Tšehovin kuoleman 80-vuotisjuhlaan. Olipa pompöösia menoa, kirjailijan henki kaukana. Teatterin henkilökunta istui näyttämöllä, ja pitkiä puheita pidettiin. Tšehov olisi pitkästynyt kuoliaaksi.\nValtiopäivät on avattu ja köyhän asiasta muistutettu kolmenkin puhujan suulla. Mitkä sitten lienevät käytännön ponnistukset, jää nähtäväksi kuten meillä toimittajilla on tapana sanoa. Puhemies Niinistö nousemassa arvojohtajaksi presidentin rinnalle ja pian ohi.\nTorttukahvit olohuoneessa, Marja lauloi vähän vänrikkejä alkukielellä ja minä tyydyin lukemaan Risto Ahdin mitattomia käännöksiä Idylleistä ja epigrammeista.\nSilti Runebergin palkintoraati olisi voinut noudattaa kohtuutta ehdottomuuden sijasta ja välttää palkitsemasta teosta, joka jo seitsemästi palkittu ja tuhannesti huomattu. Sääntöjä voisi todella muuttaa, tämä palkinto voitaisiin suunnata runoille, novelleille, esseille. Miksi kaksi päällekkäistä romaanipalkintoa? Vaikea ymmärtää. Jos kerran romaani, miksei huomattu vaikkapa Roger Åsbackan kiitettyä teosta Orgelbyggaren?\nIstuimmepa iltaa vaihteeksi KOM-ravintolassa kuulemassa ja katsomassa kahden ihanan naisen laulu- ja runoesityksiä. Tiia Louste ja Tiina Weckström tulkitsivat Ilpo Tiihosta, Aale Tynniä, Ailaakin ja monia muita Carita Holmströmin säestyksellä. Oli karheampaakin tekstiä kuten Saisiota, Sinkkosta ja Turtiaista sekä Anna-Elina Lyytikäisen huumoria. Kiva kokonaisuus, taitavia taiteilijoita, Marja oli aivan hurmoksissaan tämmöisestä.\nVoisiko nyt sanoa, että kehä kiertyy kauniisti umpeen. Lahden historiapäivillä aloiteltiin Waltarin juhlavuotta helmikuussa 2008 ja nyt matkaan samoille päiville hakemaan Historian Ystäväin Liiton tunnustusta Vuoden historiateoksesta.\nMutta ennen luovutusta seuraan talvisodasta käytävää seminaaria aamupäivällä. Kolme erinomaista esitelmää; Henrik Meinander hahmotteli talvisodan yleisiä yhteyksiä, Tiina Kinnunen valaisi napakasti naisten talvisotaa ja Lasse Laaksonen kertoi yhteenotoista Marskin ja kenraalien välillä. Mieleen jäivät Meinanderin esittämät varaukset siihen teoriaan, jonka mukaan Saksan lupaukset myöhemmistä aluepalautuksista olisivat ratkaisseet talvisodan rauhan. Tätähän Ylikangas on voimakkaasti esittänyt. Ikään kuin kylmäpäiset päättäjät olisivat tosiaan voineet luottaa lupauksiin ja siihen kuinka tulee käymään. Että näitä käytettiin epäilijöille perusteluina jotta rauha äkkiä saataisiin, tuntuu Meinanderin tulkinnan mukaan uskottavalta.\nKinnunen kertoi vaikuttajanaisista, Elsa Enäjärvestä ja Kyllikki Pohjalasta, vähän tavallisistakin. Katarina Eskolan kokoamasta kirjeenvaihdosta löytyi ihailtavia ja hupaisia esimerkkejä naisen huolehtivaisuudesta sodan keskellä. Laaksosen esityksessä Mannerheim suhteessa alaisiinsa tuli melko kriittiseen valoon. Kun hän on myös Renny Harlinin elokuvan asiantuntijoita, saa nähdä kuinka paljon tätä kriittisyyttä sitten tihkuu elokuvaan saakka.\nAvajaisissa sitten julkistettiin tunnustuspalkinto. Matti Vanhasen seurue oli myöhässä, joten jako siirrettiin heti ohjelman kärkeen. Pienestä häslingistä huolimatta proseduuri saatiin vaivattomasti sujumaan. Päätin kiitospuheeni juuri kun pääministeri ja venäläiset vieraat astuivat saliin. Vanhanen oli valmistanut pienen esitelmän autonomian ajan merkityksestä, ja Venäjän duuman edustajan puheesta henki suorastaan vanhoja nostalgisia ystävyyden ja avunannon fraaseja.\nItse tunnustus tietysti lämmittää mieltä kovasti. Se on jo kolmas palkinto Waltari-kirjasta, ei hullumpaa. Merkille pantavaa, että nimenomaan historiantutkijat ovat kirjasta innostuneet, kirjallisuudentutkimuksen puolella on hiljaisempaa. Sain niin viljalti kehuja ja onnitteluja, että alkoi jo vaivaannuttaa. Junalla takaisin Helsinkiin yhdessä hujauksessa.\nKun katselimme Pressiklubia, hämmästyimme kuinka kokeneet debatöörit menettivät niin täysin malttinsa tyynen Jussi Halla-ahon seurassa. Leif Salmén, tavallisesti terävä ironikko, yltyi suoraan solvaamaan inhoamaansa "fasistia" erittelevän keskustelun sijaan. Kovin kurttuisasti Saskakin siinä intteli, ja puheenjohtaja, jonka pitäisi olla tasoittava tekijä, yhtyi kumppanien kiivaaseen hyökkäilyyn. Kolme yhtä vastaan: olihan Halla-aho helisemässä, mutta selvisi ainoana tyylikkäästi ja taisi viedä pisteet. Oltakoon mitä mieltä hänen mielipiteistään, ainakin hän yritti rauhallisesti argumentoida - sikäli kun ei tullut koko ajan keskeytetyksi.\nMatka junalla Saloon, mistä auto noutamassa Halikkoon Wiurilan kartanoon. Ben Zyszkowicz johtaa pientä joukkoa. Menemme Marjan entisen oppilaan, kansanedustaja Pertti Hemmilän 10-vuotisen valtiopäiväuran kunniaksi pidettävään juhlaan.\nKiintoisaa tutustua melko mahtavaan kartanoon, jonka entiseen hevostalliin mahtui hyvin parisataa henkeä illastamaan. Tilaisuutta isännöi kartanon omistaja Günter Brüninghaus. Puheita pidettiin, Perttiä - poliisia, maanviljelijää, pontevaa kansanedustajaa - lujasti kehuttiin. Paljon on varmaan näitä puuhakkaita ja aloitekykyisiä edustajia, jotka eivät hillu palstoilla ja joiden työ ei juuri tule suuren yleisön näkyville. Maaherra tyytyi lukemaan jotain hallinnon järjestelyyn liittyvää absurdia virkaraporttia, mutta Ben hauskuutti sitten yleisöä senkin edestä vanhoilla ja uusilla kaskuilla. Mietaakin nousi kehumaan kaveriaan Perttiä, Pia Koriseva juonsi ja viimein saatiin varsin maittava blini- ja poroillallinen. Juhlan kruunasi Tomi Metsäketo upeilla lauluesityksillä.\nEttä näin saimme mekin osallistua valtiollisiin tunnelmiin, ja Marja tapasi paljon vanhoja tarvasjokelaisia tuttujaan. Viihdyin hyvin hänen siivellään. Tällaisen juhlinnan ja vaivannäön jälkeen Hemmilä saanee äänivyöryn seuraavissa vaaleissa.\nArkistossa kaiveltiin Yrjö Jylhän papereita Vesan kanssa, valokuvia löydettiin, kaikenlaista kiintoisaa. Kuinka unohdettu klassikko Jylhä ihmisenä onkaan. Runoilijan suhde sotaan oli verisen vakava, sille tielle jäikin.\nEi mitään ihmettelemistä siinä, että Smedsin vapaa mukailu Tuntemattomasta herättää tv-tallennuksen jälkeen pientä kitinää. Sota anarkistisena leikkinä ei oikein innosta, kun oikeitakin on juuri nähty ja edelleen käydään. Suomen sotien todellisuus taas häivytetty teatterissa niin taiteelliseksi temppuiluksi, että tunnistaminen vaikeaa ainakin veteraaneille ja asiaan vähän perehtyneille. Kyse ei olekaan sodan kuvauksesta, vaan tunnetilasta, purkauksesta, Kiven sanoin murheellisesta iloleikistä.\nLuen Matti Klingen uusimmasta päiväkirjasta mietteitä Isän tyttö -oopperasta, jonka hän on nähnyt kaksi vuotta sitten premiäärissä Savonlinnassa. Klingen mielestä sodan jälkeinen historia kuvataan oopperassa liian synkkänä, pitäisi enemmän valottaa hyvinvoinnin lisääntymistä, onnellisuutta, ensimmäisiä ulkomaanmatkoja, liittymistä EU:n ytimeen jne. Mutta eihän oikea draama kuvaa onnen lisääntymistä. Klinge sivuuttaa kokonaan oopperan psykologisen ja perhepoliittisen puolen, ihmisten sisäisen kehityksen. Yleensä historioitsijalle ei ole mikrotason ihmistä, yksilöä. Hän seuraa suuria linjoja, kulttuurivaikutteita, laajoja kehityskaaria. Näin ymmärrän myös Klingen kylmäkiskoisuuden vaikkapa virolaisten kärsimyksiä kohtaan; tärkeämpiä olivat Venäjältä tulleet kulttuuriset vaikutteet kuin kyyditysten toimeenpanot, niiden uhrit.\nOlivatkohan ne muutkaan vaikutteet aina niin suotuisia, sopii kysyä. Kerran kun 1988 istuin Linda Vidingin saattelemana Tallinnan rautatieasemalla matkalla Riikaan esitelmöimään Sillanpäästä, hän oikein esimerkkejä osoittaen esitteli minulle aseman ihmisvilinässä venäläisten huonoa käytöstä, karkeutta ja välinpitämättömyyttä alkuperäisen väestön arvoista. Äskettäin kuului Linda Vidingin lämmin sivistynyt ääni meidän radio ykkösemme tallenteesta.\nTämä liittyi oopperaan vain välillisesti, kuvattiinhan siinä muun ohessa suomalaisen älymystön innostusta Moskovan aatteisiin 70-luvulla, aatteiden vaikutusta ihmissuhteisiin ja hiljaista väljähtämistä, pettyneen idealistin alkoholisoitumista.\nMatti Vanhanen voitti sitten oikeusjuttunsa kuten voitonvarmana meille lupasi jo Gallén-Kallelan museossa toissasyksynä. Poliitikkojen ja muiden julkisen röykytyksen osalta selventävää, mutta toivoa sopii todella, ettei hovioikeuden linjaus kurista vaativien kunnollisten muistelmien, elämäkertojen ym. vapautta käsitellä eläviä ihmisiä, heidän yksityisyyttäänkin.\nSKS:n kustannustoiminta täyttää 175 vuotta; sen kunniaksi vastaanotto vanhassa muistorikkaassa juhlasalissa, joka nyt on remontoitu tuntemattomaksi: kivat parvekkeet kirjahyllyineen poistettu, samoin arvokkaat muotokuvat ja kaikki muu kotoinen rekvisiitta. Paljaat valkeat seinät tervehtivät meitä puhtaaksi sterilisoidussa salissa. Tunnelma kuin kalkitussa sairaalassa. Kuulin että edes muotokuvat palautetaan, remontti vielä kesken. Mutta pidin enemmän vanhasta kodikkaasta tunnelmasta. Täällä pidin väitöskaronkkanikin 1988. Mikä on Kirjallisuuden Seura ilman yhtään näkyvää kirjaa?\nKiva oli katsella seinälle heijastettuja valokuvia menneiltä vuosilta. Siellähän hilluimme itsekin eri tilanteissa. Vanha meno oli rattoisaa ja joskus riehakasta, hyviä jatkoja takahuoneissa. Nyt talo on valjastettu huipputehokkaaksi, hienoja kirjoja tuotetaan nauhana, mutta entisestä lämpimästä kosketuksesta on jotain kadonnut.\nEntiset kustannusjohtajat muistelivat ja Päivi kukoistaa nykyisenä johtajana, yli äärirajojensa viritetyssä tuotantokoneessa. Miten liikuttavaa vaikka Urpo Vennon aikana: hän hoiti kustannustoimintaa pääsihteerin toimen ohessa ja sai läpi sentään yhden (1) kustannustoimittajan. Hänen kanssaan tein ensimmäisen kustannussopimukseni, Päivi toimittajana. Pidä kunniana, että aloitin julkaisu-urani silloin anno 1983 vanhimman ja perinteistä rikkaan SKS:n kirjantekijänä. Olihan siellä Kivikin, tosin hyllytettynä.\n(Hiidenkivessä on muuten mainio juttu Kiven perillisten käräjäkanteesta vastaan SKS unohdetuista tekijänoikeuksista. Mutta kuinka jutussa lopulta kävi?)\nAamutuimiin pitkästä aikaa Vepan baariin, joka näin viikonloppuna olikin evakossa Essolla. Vanha konnasto koolla, Pitkoa houkuttelin huvittajaksi Vanhan kirjallisuuden päiville, poika taisi vähän lämmetäkin. Torilta hankittu muhkea matikka, auto viimein pesetetty.\nMaalla ollaan, joten piipahdus Tampereen kirjamessuille helppo ja samalla istuttiin siellä Vanhan kirjallisuuden päiviä, tätä ohjelmatoimikuntaa. Eikö nyt se entinen Henki ja elämä ollut omintakeisempi tapahtuma kuin tämä niukahko ja vaimea uusin kirjamessujäljitelmä? Siperiassa oli ainakin ruuhkaa ja tunnelmaa enemmän kuin Pirkkahallissa. Mutta pääasia että kirjallisuutta kovasti edistetään.\nSastamalaan saatiin jo hyvän näköinen ohjelma kasaan, joutuisa ja idearikas toimikunta ei kauan näitä aikaile. Pelkona seinien pullistuminen yleisöryntäyksestä kuten viime kesänänkin.\nIllalla katseltiin alusta loppuun Turun taannoinen Seitsemän veljestä, Marja varsinkin kun tunsi silloin näyttelijöitä - ja vieläkin se veti. Yllättävän tuoreelta näytti Matti Tapion tv-sovituskin. Elävää kulttuurihistoriaa näin Kiven juhlavuonna, olihan nerokas ihmiskuvaaja siinä. Nyt odotellaan vain aurinkoisia hiihtokelejä.\nPilvinen päivä tuli, lueskeluksi meni ja jalkalenkkeilyksi.\nHelpotuin kun Suvi Aholan juttu Hesarissa ei ollutkaan tuon pahempi, ihan ammattitaitoista työtä puhelinsoiton perusteella. Mutta vähemmänkin raflaava alkusitaatti olisi tieytysti kohdaltani riittänyt.. Sinällään hyvä, että ilmaisuvapauden kannalta avautuvaa ongelmakenttää näinkin kunnollisesti ennakoitiin ja valotettiin.\nLuettu Thomas Mannia, Miloszia ja jotain hassua, tutkittu vähän Jylhää. Nautittu mainiota mademuhennosta ja laiskoteltu, sekin taito joskus tarpeellinen.\nJohan on uljaat hiihtokelit, alkoikin meno maittaa. Kuka puhuu ilmojen lämpenemisestä, meillä on Hämeenkyrössä -15 ja sitä rataa.\nSavusaunaakin taas tehdään ja Jylhää luetaan. Kun menossa Jylhän urheilurunot, sopii hiihtolenkki väliin hyvinkin innoittavana.\nTampereella poiketessa muutama musta mamu kulki Hallituskatua pipot syvällä korvissa. Eivät näyttäneet viihtyvän. Tuli mieleeni kun katselimme kakkosen maahanmuuttoiltaa. Varsinaisia kipupisteitä siinä vain sivuttiin, samoin eduskunnassa luullakseni.\nMuutamia hyviä repliikkejä: hankkivatko Somalian merirosvot rahoja ihmiskuljetuksiin?\nKuulin meillä vierailevalta Artsilta (opettaja, eläkkeellä) kuvauksen siitä, kuinka koko suvivirsi-soppa Käpylän koulussa syntyi. Sillä ei ollut mitään tekemistä maahanmuuttajien kanssa, todisti kevätjuhlan työryhmässä mukana ollut. Suvivirsi vain unohtui juhlasta, kun se sitä ennen veisattiin kirkossa. Mutta musiikinopettajan ponteva appiukko pahastui unohduksesta, tulkitsi omalla tavallaan ja kirjoitti lehteen, loppu historiaa.\nNäin syntyvät elävät legendat.\nPuhuipa Anja Snellman järkeviä aamulla mediakokkauksessaan. On tosiaan kummallista, kuinka herkkänahkaisiksi kaikki ovat tulleet, kuinka media väijyy pienintä lipsahdusta poliitikoilta, kuinka tosikkomaisesti rypistellään, kuinka loukkaannutaan ja pyydellään anteeksi. Maahanmuuttajista puhuttava fraaseja kieli keskellä suuta, vähänkin kriittisempi konkreettinen havainto kimpoaa rasisti-syytöksinä niskaan. Jospa rentouduttaisiin ja jatkettaisiin Anjan viittomalla vapaammalla linjalla: sana sanasta eikä siinä sen kummempaa mutristelua.\nJussi Halla-ahon rinnastus Pentti Linkolaan oli aika osuva, perimmältään, ja kuinka erilaisen kohtelun ovat mediassa saaneet. Linkolahan arvosti Hitlerin toimintaa (vapautti maapallon muutamasta miljoonasta kuluttajasta) ja yllytti reippaasti meillä murhaamaan liikkeenjohtajia, eikä mikään vihreä ryhmä tehnyt tutkintapyyntöä. Herättäjiä, huutajia korvessa kumpikin, mutta Halla-aholla näyttää kannatus vain kasvavan. Katainenkin rupeaa varovasti myötäilemään.\nAino-Kaisa Saarisen hiihto riemastutti kun palailin omalta Myllykolun lenkiltä. Kakkosnaisen nousu koskettaa. Onko taas ruvettava seuraamaan hiihtoa? Loistavat kelit jatkuvat kotinurkilla.\nTämä vasta jotain, että yksi kainuulainen Heikkinen hiihtää niin pöljästi, että nappaa pronssia. Uusien kykyjen nousu jatkuu, toden totta hiihto on elpymässä. Nyt on vielä katsottava yhdistetyn mäki josko sielläkin onnistaisi.\nEn ihan ole käsittänyt, mistä yliopistolain kiistassa on kysymys, jos sekä OPM että yliopistoväki haluavat samaa: yliopiston aseman vahvistamista ja suurempaa itsenäisyyttä. Ehkä ministeriö on vain sammuttanut väärin. Epäily kytee, että jotkut ulkopuoliset sittenkin tulevat määräämään tutkimuksesta, ja sitähän on tietysti vastustettava. Kiva kun taas tapahtuu akateemisessa maailmassa.\nAnssi Koivurannan murhetta katsoessa tuli mieleen, että meillähän on sukupolvi, joka ei oikein kestä pettymyksiä. Hyvä häviäjä ei päästele mediassa alatyyliä ja murjota kuin pikkupoika, jolta viety viimeinen pipa päästä.\nSama pätee koko yhteiskuntaan. Oliko se Kalle Isokallio, joka totesi kolumnissaan, että hallitus ei uskalla kertoa meille, että lamasta seuraa elintason lasku, ainakin väliaikaisesti. Sen sijaan elvytetään velaksi epätoivon vimmalla ja yritetään olla kuin lamaa ei tulisikaan. Kyllä ne sitten aikanaan maksetaan - tai sitten ei. Koska ei kestetä tuottaa hyvinvoinnissa piehtaroiville pettymystä: tää ei olekaan ikuista ja varmaa.\nLunta tuiski koko päivän, ei lähdettykään ladulle laskettelemaan eikä edes jäälle hiihtelemään - erinomainen lukupäivä. Selvitelty Yrjö Jylhän ja Katri Valan aikanaan kuumaa lyhyttä suhdetta. Mutta Vala radikalisoitui nimenomaan ankarien takaiskujen kohtaamana: sairaus, työn menetys, pula, todellinen köyhyys, lapsenkin kuolema - kaikki kasaantui. Rakkauskin meni menojaan. Pettymykset heijastuvat poliittisissa valinnoissa, kiukkuisissa pakinoissa ja elegisissä runoissa.\nTaas Helsingissä. Mannerheim-elokuvan rahoitus rakoilee. Paha juttu, ellei sitten keräystemppu. Tuskin sentään, sympatiaa kertyy, mutta tippuuko kotimaasta tarpeeksi tukea. Tällaisessa tapauksessa, kun valmistelut jo pitkällä, hanke yleensä runnotaan alkuun ja läpi vaikka väkisin. Selinin ja Harlinin sisu punnitaan.\nOscar-gaala näyttää, kuinka loistavia esiintyjiä amerikkalaiset tähdet ovat. Heille suo kaikki sokeriset ylilyönnitkin anteeksi, fiilis on niin vahva. He näyttelevät hyvin katsomossakin: näyttävät ihan aidosti iloitsevan voittajien puolesta.\nKuinka toisenlainen on tunnelma meidän Jussi-juhlissa, tosin viime vuosina kohentunut. Malli on saatavilla. Mutta kiitospuheissa ei useinkaan kehumista, sitä tavallista tota noin -jahkailua. Oscar-elokuvista en osaa sanoa, en ole nähnyt. Olisin suonut edes Troellin Ikuistetut hetket ehdolle ulkomaiseen sarjaan. Ehkä tulee aikaa mennä elokuviin.\nJoku tässä palautteli, että kirjoitan aina vaan kemuista ja sellaisesta. Mutta ei auta! Taas on kirjoitettava Suomi-Ranska yhdistyksen loistavasta klubi-illasta ravintola Lyonissa, missä hiukan Waltarin Ranskan yhteyksiä muistelemalla saimme nauttia ihmeellisen hyvän illallisen: aivan mainiota bouillabaissea ja herkullista paahdettua hanhenrintaa asianomaisin viinein ja jälkiruuin, hernesoppaakin hauskassa muodossa. Pöydässä keskustelimme vilkkaasti ja muistelimme jopa Runebergin taannoisia 200-vuotisjuhlia Ruovedellä, koska runoilijan kotiopettaja-aikaisen residenssin nykyistä omistajistoa oli saapuvilla. Oli ylipäänsä sivistynyttä kuulijakuntaa, Norssikin hyvin edustettuna, mikä aina kohottaa tilaisuuksien tasoa.\nTulikohan nyt kemuista tarpeeksi?\nKotiin palatessamme kuulemme, että ammattiliitot ovat kauhuissaan hallituksen aikomuksesta, että lamasta on selvittävä lisäämällä työntekoa. Kyllä mekin täällä yritämme painaa nurkumatta, tänäänkin arkistoissa tehokas päivä, ja sillä välin Muranen hiihti pronssia. Ruotsi hullaantuu kuninkaallisista kihlajaisista, joten hyviäkin uutisia mahtui kosolti tähän laskiaistiistaihin. Huomenna alkaakin paasto.\nOlen unohtanut nostattaa mekkalaa siitä, että rakas ja kiva, kohtelias ja sujuva postimme Kankurinkadulta katoaa!! Valtava menetys pienelle ihmiselle. Onko ns. Itella yleensä kysynyt keneltäkään muulta kuin itseltään näitä päätöksiä tehdessään? Ja onko siellä johdossa enää mitään palveluhalua olemassakaan? Hämeenkyrössä on heikennetty postipalveluja tasaiseen tahtiin parinkymmenen vuoden ajan. Ehkä ne vielä katoavat kokonaan, ainakin syrjäkyliltä.\nTäällä kaupungissa, kulman takana omassa postissa olen asioinut puoli vuosisataa. Nyt se lysti on loppu. Kiitos näistä vuosikymmenistä, loistava henkilökunta. Ja hävetkää vähän siellä toimeenpanevassa yläpäässä.\nToinen kammotus on byrokratian lisääntyminen. Näittekö sen päiväkodin hoitajan, jonka ajasta yli puolet menee kaavakkeiden täyttämiseen. Kaikenkarvaisiin kyselyihin: "Kuinka olette huomioineet visuaalisten ja konkreettisten tunnevirikkeiden tarjoamishajonnan päiväkodissanne?" Posketonta.\nTänään Liisa Keltikangas-Järvinen antaa rauhallista ja tutkittua sivustatukea Nina Mikkosen hieman kiihtyneille teeseille päiväkodeista ja kotihoidosta. Nyt odotetaan päiväkotien valtakunnallisen pääideologin J. Tontin vastaiskua. Monenlaista mielettömyyttä kätkee maailma ja varsinkin kehittynyt yhteiskunta.\nMyönnän että on yksitoikkoista kirjoittaa jatkuvasti tästä Waltarista, mutta minkäs teet, kun aihe miestä edelleen juoksuttaa. Eilen kuuntelimme Töölön kirjastossa Ari Kallion ja Eero Vartioon ansiokkaita esityksiä Waltarin kuunnelmista: niitäkin kertyi kaikenlainen pikkusilppu mukaan lukien puolisensataa! Omissa kirjoissani olen tyytynyt vain viittailemaan Mikan radiouraan, mutta siitäkin olisi näemmä saatavissa paljon enemmän irti.\nKuuntelimme pätkän pohjoismaista voittajakuunnelmaa Leikkaus, sen ensimmäistä Markus Raution ohjaamaa tulkintaa vuodelta 1951: kuulosti ihmeen vaikuttavalta ja tiheältä tunnelmaltaan. Voisiko näitä saada joskus taas uusintoina.\nVastapäätä Korjaamossa julkistettiin Ursula K. Le Guinin uusi suomennos Kahdesti haarautuva puu, kehuttu käännös Jyrki Iivosen. Herkkua scifin harrastajille.\nJa tänään vietin Tampere-päivän: Waltari aiheena niin Tammelan palvelukeskuksen kirjallisuuspiirissä kuin sitten illalla Pirkkalaiskirjailijoiden kuukausikokouksessa. Pirkkalaisilla on uusi tarmokas puheenjohtaja Katariina Romppainen, joka asusti lyhyen aikaa Hämeenkyrössäkin ja tuli siellä tutuksi. Eipä oikein viihtynyt Kyrössä, vaan muutti Akaaseen. Siinäpä nostaa maakunnan kirjailijoita uuteen aktiviteettiin, ja siellä olikin Laternan autiossa yläkerrassa parisenkymmentä kuulijaa ja keskustelua syntyi paljonkin, varsinkin Yrjö Varpion kanssa, jolla kokemusta klassikon elämäkerrasta. Kohtaamme uudelleen maaliskuun lopulla (28.3.) Tampereella Willa Macissa (entinen nykytaiteen museo?), jolloin keskustelemme Linnan ja Waltarin asemasta ja mahdollisesti muuttuneista suhteista kirjallisuudessa. Hauskahan aihetta oli viritellä Laternassa ja jatkaa pientä pyöreän pöydän keskustelua junan lähtöön saakka.\nPirkkalaisista olisi paljonkin muisteltavaa, kävin näissä kokouksissa 70-luvun lopulta saakka ja alustinkin kerran 1981, muistaakseni Sillanpään ja hänen miljöönsä suhteista. Silloin siellä istui vielä kovaa kaartia: Linna, Kaukovalta, Lepokorpi, Joenpolvi, Kunnas ja Syrjä tietysti ja Kirstinä, Seppälä ja Eskola ja ties keitä. Jorma Kannila johti ja Kullervo Järvinen piti kirjaa. Nyt on joukko ohentunut ja nuorentunut, mutta hyvin on hengissä kuun viimeisen perjantain perinne, jota tosin ollaan muuttamassa torstaiseksi! Perhepolitiikka, vapaa-aika muuttavat vanhoja hyviä käytänteitä.\nOlihan päivän teemastakin tapahtumaa, mutta ensin lämmin kannatus Seija Hanssonin, Satu Sandströmin ja Lea Virtalan tärkeään kirjoitukseen Hesarissa. On täysi syy kaikin voimin vastustaa Eiran kauniin rantakaista uhraamista autojen paikoitukseen. Riittänee että se on veneiden hallussa talvikaudet. Mutta tämä oli odotettavissa jo silloin, kun uutta asuntoaluetta tuonne Hernesaaren nokkaan alettiin tiheään rakentaa. Ruuhka kasvaa, viihtyisyys vähenee.\nKankurinkadun kultaisen postin häviämisen syykin on osaksi ainakin uuden kerrostalon uhka nykyisen matalan ja valoisan nurkkauksen paikalle. Murheellista. Jospa lama syvenisi niin, että rakentamista ei aletakaan aikoihin. Lienee turha toivo.\nLohtua tarjoili sentään hieno Kalevala-näyttelyn avajainen Ateneumissa illalla, taidetta ja musiikkia silmäin ja korvain täydeltä ja kansallisen kulttuurin elähdyttämää sakkia pieneen tungokseen saakka. Pekka Jalkasen 'Taivaallisen härän tappo' kuulosti komealta ja rämeältä, Marjatta Tapiolan taulut peräti lennokkailta näyttivät. Mutta hienostelisin liiaksi jos väittäisin, että olin kaikesta kauhean vaikuttunut. Pieni pinnistyksen tuntu tällaisissa monitaiteellisissa kohtaamisissa taitaa mieliin hiipiä.


Ubuntu 5.10 asennus ongelma (Hard disk boot sector invalid)\nKirjoittaja Aihe: Ubuntu 5.10 asennus ongelma (Hard disk boot sector invalid) (Luettu 4106 kertaa)\n« : 29.01.06 - klo:06.01 »\nYritin asentaa Ubuntu 5.10 linuxia kannettavaan koneeseen fujitsu siemens amilon..\nEnnestään koneessa oli windows xp home edition ja tein windowsissa partition magic ohjelmalla c osoin tyhjästä\ntilasta uuden osoin d johon laitoin 6 gigaa.\nSitten lähdin asentamaan ubuntua ja asennus meni muuten hyvin mutta taisin tehdä väärän valinnan siinä\nkun se ehdotti että mitä tehdään alkulatausohjelman suhteen, kun siinä luki ettei yleensä ole ongelmia laittaa sitä\nsamalle osiolle kuin xp (jotain tuohon suuntaan siinä luki) nii laitoin sen sit defaultista c:lle, no asennus meni loppuun asti\nilman virheitä, mutta kun sitten piti käynnistää uudestaan niin sit tuliki toi ilmoitus että: Hard disk boot sector invalid\nYritin etsiä ohjeita miten sais toimiin, löysin täältä että todenäköisesti pitäisi windowsin boot sektori uusia käskyllä fixmbr, olenko ymmärtänyt oikein? Onko ongelma tuo?\nJa sit jos tuo fixmbr pitäs ajaa niin mulla on tuosta koneesta vain Recovery dvd -levy josta ei löydy tuota fixmbr enkä ole koneen mukana saanut muuta asennus cd:tä.. Voiko tuota mitenkään korjata ilman asennus cd:tä?\nLöytyykö netistä tuota fixmbr?\nTuota recovery cd:tä ei voisi oikeen ajaa kun sitten häviäis kaikki kaikki tiedostot c:ltä...\nKiitoksia avusta etukäteen..\nRe: Ubuntu 5.10 asennus ongelma (Hard disk boot sector invalid)\n« Vastaus #1 : 29.01.06 - klo:07.37 »\nMulla kerran sattui samantyylinen ongelma kuin sinullakin tuntuu olevan ja juuri Partition Magicin takia. Minä koitin kaikenmaailman jutut läpi; XP:tä asentaa, Milleniumia, 98 jne. Lopulta onnistuin Windows 98 boottidisketin kanssa formatoimaan aseman (eli komentona a:/ format c:) ja siinä sitten oli boottitiedostot koneella, josta pääsi eteenpäin. Noita Windowsin vanhoja boottijuttuja kyllä löytyy netistä. fixmbr jutusta en tiedä, mutta tämmöinen tein näin itse hätäpäissäni aikanaan ilman nettiyhteyksiä. Tosin tulipa itselleni todistettua väite, että Windows 98 on ollut paras MS tekele...\nMuuten, itse en enää mielelläni asenna Windowsia ja Linuxia samalle kovalevylle.\n« Viimeksi muokattu: 29.01.06 - klo:07.39 kirjoittanut Niilo »\n« Vastaus #2 : 29.01.06 - klo:11.21 »\nLainaus käyttäjältä: jniirane - 29.01.06 - klo:06.01\nTäällä oli jollain samankaltaisia ongelmia ja tuo fixmbr löytyy netistä. Käytä foorumin search:ia niin löydät juttua tästä.\nEDIT: Tässä linkki threadiin http://forum.ubuntu-fi.org/index.php?topic=1629.0\n« Viimeksi muokattu: 29.01.06 - klo:11.23 kirjoittanut Juhhe1 »\n« Vastaus #3 : 29.01.06 - klo:12.34 »\nMbrFix.exe tiedosto löyty tuolta nettisivulta.. mutta nyt pitäs jotenkin saada tehtyä käynnistys cd-levy johon laittas ton ja sit vois korjata tolla... Elikkä miten sais tehtyä? En ainakaan vielä löytänyt netistä tiedostoja jolla sais tehtyä xp käynnistys levyn cd:lle...\nKannettavassa ei ole korppuasemaa..\n« Vastaus #4 : 29.01.06 - klo:15.38 »\nLainaus käyttäjältä: jniirane - 29.01.06 - klo:12.34\nTuolla threadissa oli toinenkin linkki josta löytyy noita buutti levyjä: http://www.bootdisk.com/\n« Vastaus #5 : 29.01.06 - klo:20.08 »\nKaverilla sattu olemaan windows xp asennus levy.. lähden käymään koittaan jos sillä sais buutauksen toimimaan...\nEikö sitten kun on saanut sen buutauksen toimiin nii pitäis laittaa alkulatausohjelma d-asemalla?\nc-asemalla on windows xp ja ntfs tiedosto järjestelmä..\nVai miten kannattaisi toimia että sen sais kerralla toimiin oikein?\nVai löytäskö windowsin buuttijuttu linuxin ja ehdottais että mikä käynnistetään?\n« Vastaus #6 : 29.01.06 - klo:21.05 »\nLainaus käyttäjältä: jniirane - 29.01.06 - klo:20.08\nVoi hyvinkin (omasta kokemuksestani) olla ettei XP:n asennuslevy löydä kovalevyä, joka ei ole juuri oikean tyyppinen asennuksen suorittamiseen tai sitten jostakin syystä löytää (nuo jutut, kun ovat aina tapauskohtaisia viimekädessä). Ehkä kuitenkin sen vanhan WIndowsin saisi sieltä esiin korjausasennuksena C: aseman (siis korjausasennuksena mikäli et halua menettää vanhoja tiedostoja). Näin koittiaisin itse ensi hädässä. Yksi vaihtoehto kuitenkin on jäljellä ennen kovalevyn formatointia. Saat verkotettua tietokoneesi toiseen koneesi. En muista tässä äkkiä ohjelmaa (sisko kerran vain puhui hakeneensa hajonneesta kovalevyn boottauksen sisältä informaation ulos), joten saat kaapattua kyllä osioimattomilta ja kadonneiltakin osioilta tiedostot ulos, ennenkuin homma menee ihan peruuttamattomaksi. Muistaakseni tässä ohjelmassa, jonka sisko ajoi oli jotain sellaista, että hän tämän tehtyään joutui formatoimaan oman koneensa erilaisien vakoiluohjelmien takia.\nNäin siis noin äkkiä kertoen yleisesti.\n« Vastaus #7 : 29.01.06 - klo:21.33 »\nLainaus käyttäjältä: Niilo - 29.01.06 - klo:21.05\nYksi vaihtoehto kuitenkin on jäljellä ennen kovalevyn formatointia. Saat verkotettua tietokoneesi toiseen koneesi. En muista tässä äkkiä ohjelmaa (sisko kerran vain puhui hakeneensa hajonneesta kovalevyn boottauksen sisältä informaation ulos), joten saat kaapattua kyllä osioimattomilta ja kadonneiltakin osioilta tiedostot ulos, ennenkuin homma menee ihan peruuttamattomaksi. Muistaakseni tässä ohjelmassa, jonka sisko ajoi oli jotain sellaista, että hän tämän tehtyään joutui formatoimaan oman koneensa erilaisien vakoiluohjelmien takia.\nSen ohjelman nimi oli GET DATA BACK, jota siskoni käytti. Tässä käytetyssä versiossa oli virus sisällä itse ohjelmassa, joten Windowsiin asennettuna kannattaa suhtautua vakavasti jo ennen sen asennusta. Täällä oli mm. eräs tämän tyyppinen ohjelma Windowsiin http://www.tk8.com/backup.asp Jonkun trialin tämäkin tarjoaa, mitä se sitten on. Varmasti tämän tyyppisiä ohjelmia löytyy Linuxiinkin.\nEDIT: Sen verran puhuin potaskaa, ettei koneita tietty verkoteta, vaan hajonnut kovalevy siirretään slaveksi toisen rinnalle.\n« Viimeksi muokattu: 29.01.06 - klo:21.38 kirjoittanut Niilo »\n« Vastaus #8 : 30.01.06 - klo:23.30 »\nJipiii!! Sain toimiin!!\nLöysin netistä tälläisen: http://www.ultimatebootcd.com/download.html ja tuolta latasin imagen tuosta ja tuosta löyty työkalu jolla sain toimiin sen tällä spfdisk (Special fdisk), tolla kun laittoi eka osion aktiiviseksi ja sitten tallensi muutokset ja kun käynnistin koneen niin heti toimi ja pääsi windows xp:hen ja mitään ei ollu hävinny...\nJa sitten ubuntun asennuksen jälkeen kun menin windows xp:hen ja imuroin täältä: http://www.winimage.com/bootpart.htm bootpart ohjelman ja sillä sai laitettua alkukäynnistys valikon ja sinne valikon "Ubuntu Linux"\nNyt löysin netistä ohjeita miten tämän mun kannettavan sais aika hyvin fiksattua kuntoon:\nVoisiko joku ystävällisesti vääntää rautalangasta miten voisin nuo jutut tehdä kun olen aloittelija linuxissa ja en osaa kovin hyvin saksaa enkä englantia...\nSais sitten myös tarkemmakin näyttöresoluution tähän käyttöön..


Päivähoitopalvelujen hallinnon siirtäminen sai lautakuntien tuen\nEilen - keskiviikkona 24.2.2010 - teimme historiallisen päätöksen niin sivistyslautakunnassa kuin perusturvalautakunnassa.\nPidimme ensin yhteisen iltakoulun, jonka jälkeen oli päätöskokoukset.\nEn ollut esteellinen päätöksenteossa, kun tämä asia vihdoinkin etenee kaupunginhallitukseen ja sitten -valtuustoon.\nIltakoulussa käytin puheenvuoron, jossa mm. viittasin liitteenä olleeseen Espoon kaupungin päivähoidon ja koulutoimen yhdistämiseen liittyvään selvitykseen:\n” 6.3.14 Summa summarum\nNäyttää selvältä, että suomalainen sosiaalitoimi, joka on rakentanut ”maailman parhaan päivähoidon”, joutuu siitä luopumaan. Trendi on selvä. Omalta osaltaan Paras-hanke on kehitystä huomattavasti vauhdittanut. Muutoksen yhteydessä on syytä muistaa, että ratkaisu on monessa kunnassa ollut sosiaalitoimelle henkisesti paljon raskaampi kuin mitä on ääneen uskallettu lausua.”\nJyväskylän perusturvalautakunta sekä sivistyslautakunta hyväksyivät yksimielisesti kumpikin kokouksessaan esityksen, että Jyväskylän kaupungin lasten päivähoitopalvelut siirretään sosiaali- ja terveyspalveluista sivistyspalveluihin 1.1.2012 alkaen. Samalla huolehditaan siitä, että niin päivähoidon ja varhaiskasvatuksen kuin myös perusopetuksen näkökulmasta yhteydet neuvolatyöhön, perheneuvolaan, sosiaalityöhön ja perhetyöhön turvataan.\nLautakuntien päätösten jälkeen esitys etenee suunnitelman mukaan maaliskuussa kaupunginhallitukseen ja -valtuustoon. Päätöksen jälkeen alkaa siirron käytännön valmistelu, johon jää aikaa reilu puolitoista vuotta.\nLautakunnat päätyivät esityksessään samaan kuin asiaa valmistellut päivähoidon ja varhaiskasvatuksen jaosto viime vuoden joulukuussa. Lausunnossa päätöstä perustellaan muun muassa lapsen yhtenäisellä kasvun- ja opinpolulla sekä toimintojen kehittämismahdollisuuksilla.\nMyös muiden kaupunkien kokemukset hallinnonalan muutoksesta ovat puoltaneet jaoston näkemystä. Päivähoidon hallinnollinen siirtyminen sivistyspalvelujen yhteyteen on toteutettu jo yli puolessa Suomen kunnista ja 27 kuntaa valmistelee siirtoa Jyväskylän kaupungin tavoin.\nsivistyslautakunnan jäsen 31.12.2011 saakka


Perth vai Cairns?\nAihe: Perth vai Cairns?\nKirjoittaja Aihe: Perth vai Cairns? (Luettu 3542 kertaa)\n« : Syyskuu 09, 2006, 16:53 »\nOlisi kiva kuulla teiltä kokeneilta, kumpi kannattaa nähdä, jos vain toinen näistä on mahdollinen tällä matkallani, Perth vaiko Cairns?\n« Vastaus #1 : Syyskuu 10, 2006, 04:02 »\nMiten oilisi riita halki ja kompromissi eli vierailu jonnekin noiden kaupunkien välille piirretyn janan keskipisteeseen tai sitä lähimmälle "isommalle" paikkakunnalle? Vaikkapa Alice springsiin?\nKysymykseen sinänsä kun on vaikeata ellei mahdoton vastata. Mitään objektiivisia kriteereitä kun ei matkailussa ole vaan kyse on makuasioista eli siitä mitä haluat nähdä ja kokea. Yksi, mistä voisit aloittaa on säätila ja ilmasto. Eli netistä voisit kaivaaa kumpaakin kaupunkia koskevia säätilastoja ajatellun vierailun ajankohtana. Tietysti sikäli kuin säätilalla on sinulle mitään merkitystä. Sikäli kuin tiedän, ainakin kesä on noissa kaupungeissa erilainen: Cairnsissa on sadekausi kun taas Perthissä kuiva kausi.\n« Vastaus #2 : Syyskuu 10, 2006, 04:41 »\nAlice Springsiin olen menossakin, mutta tulisinko Suomeen Perthin, vaiko Cairnsin kautta. Jompikumpi pitäisi äkkiä valita.\n« Vastaus #3 : Syyskuu 10, 2006, 07:39 »\nKummassakin kayneena itse valitsisin Perthin, mutta kuten Timo sanoi kyse on taysin makuasioista ja siita mika sinua kiinnostaa ja mita haluat nahda ja kokea.\n« Vastaus #4 : Syyskuu 10, 2006, 08:52 »\nLisää kummassakin käyneen mielipiteitä:\nCairnsin seudulla loppuu minun mielestäni tekeminen yllättävän äkkiä, jos ei diggaa sukeltamisesta ja sademetsissä vaeltelemisesta. Muuten mukava ja rento bilemesta kuitenkin ja taatusti aina lämmin tai jopa kuuma ja kostea kesäisin. Ravintolat yms. turistipalvelut ovat myös melkoisen kalliita Cairnsissa muuhun Australiaan verrattuna.\nOlen siis Milkan kanssa samoilla linjoilla, mutta silti olen kohtapuoleen menossa Cairnsiin reilun viikon reissulle jo neljättä kertaa, vaikka Perthissä olen käynyt vain kerran... Otapa tästä nyt sitten selvä !\nedelleen pommitan kysymyksillä\n« Vastaus #5 : Syyskuu 10, 2006, 17:19 »\nKuinka on viisainta matkustaa? Onko lentäminen järkevin vaihtoehto niin pitkille matkoille kuin esim. Alice Springs - Perth, kun jostain vielä täytyy lähteä vaikkapa Melbournesta. Onko juna, bussivaihtoehdot mihinkään matkalle hyviä? kannattaako hankkia jotain bussipasseja, joita kaupitellaan jo täältä Suomesta? Olen yrittänyt etsiä näihin kysymyksiin vastauksia täältäkin, mutta en ole oikein löytänyt. Meinaa tulla kiire, vaikka olen koko kevään ja kesän matkaa suunnitellut.\n« Vastaus #6 : Syyskuu 10, 2006, 23:57 »\nCairns on kokematta, joten en voi verrata. Makukysymys melko pitkälle tosiaankin. Missasin tuon tulosi ajankohdan, mutta Timon kirjoittaman perusteella olisit tulossa meidän kesällä. Ilmasto on välimerenilmasto eli kuumaa ja kuivaa, joskus jopa kosteaa ja kuumaa. Viime aikoina kuitenkin viileämpää kuin tavallisesti (tarkoittaen että 40 asteen viikkoja ei ole pariin vuoteen ollut).\n« Vastaus #7 : Syyskuu 12, 2006, 02:35 »\nPerthin puolesta liputetaan taallakin! Siis jos on pakko valita.\n« Vastaus #8 : Syyskuu 12, 2006, 09:48 »\nKiitos vastauksista ja hyvistä vinkeistä!\nTulen Brisbaneen 22.9. Sieltä jatkan Sydneyn kautta Canberraan ja Melbourneen. Lennän Alice Springsiin ja käyn katsomassa sen kuuluisan "kiven". Onko Alice Springs kiva paikka? Kannattaisko siellä viivähtää? Sieltä lennän Perthiin, josta kotimatkalle Suomeen joulukuun 18. Aikaa on siis 3kk. Onko suunnitelmani suuruudenhullu? Sitten kysyisin vielä sellaista asiaa, että täytyykö majapaikat tilata ennakkoon, vai onko hostelleissa yms. yleensä tilaa?\nTässäpä oli taas kysymyksiä kerrakseen, mutta kokemuksia monilla varmaan on ja otan ilolla vastaan kaikki vinkit ja vihjeet, sekä hyvät neuvot.\n« Vastaus #9 : Syyskuu 12, 2006, 11:03 »\nMe teimme jokunen vuosi sitten veljeni kanssa reissun Brisbane-Sydney-Canberra (em. välimatkat autolla), ja hänen vierailunsa lopuksi lensimme Canberrasta Perthiin. Brisbanen seudulla viivyimme noin 10 päivää, Sydneyn ja Brisbanen välin tutkiskeluun käytettiin noin 3 päivää, Sydneyssä olimme 2-3 päivää, Canberrassa 3 - 4 päivää ja lopuksi Perthissä vajaan viikon. Eli toteutimme sinun suunnitelmasi (miinus Alice Springs ja Melbourne) noin kuukaudessa. Veljeni ei ole koskaan valitellut, että olisi välttämättä halunnut olla jossain paikassa kauemmin, mutta toki hän myös ymmärsi, ettei tuollaisella kuukauden matkalla missään nimessä tuon enempää ehdikään näkemään. Jäipähän jotain katsottavaa seuraavallekin reissulle! Eli sinun suunnitelmasi ei ainakaan minusta kuulosta lainkaan mahdottomalta toteuttaa.\nMajapaikkoja ei yleensä ainakaan isoista kaupungeista (Brissy, Sydney, Melbourne, Perth ja ehkä Canberrakin) tarvitse tilata kovin paljoa etukäteen niin kauan, kun liikuskelet koululomien ulkopuolella. Luulenpa, että sinun täälläolosi aikana olisi helppoa saada haluamasi kaltainen asunto kustakin vierailukohteestasi aika lyhyelläkin varoitusajalla.


SDP:n kansanedustajat: Maakuntavaalit järjestettävä vuoden 2019 eduskuntavaalien yhteydessä | Sosialidemokraatit\nSDP:n kansanedustajat: Maakuntavaalit järjestettävä vuoden 2019 eduskuntavaalien yhteydessä\nAjankohtaista 06.7.2017 17:05\nSDP:n kansanedustajat hallintovaliokunnassa Sirpa Paatero, Mika Kari ja Joona Räsänen ihmettelevät hallituksen aikeita maakuntavaalien aikataulutuksessa. Hallintovaliokunta kuuli tänään ministeriä ja ministeriöiden asiantuntijoita maakuntauudistuksen jatkovalmistelusta.\n– Maakuntauudistuksen aikataulu on edelleen tiukka erityisesti eduskuntakäsittelyn osalta. Sille on varattu kolme kuukautta, edellyttäen että valmistelu pysyy aikataulussa. Myös lakien voimaantulon ja vaalien välille kaavailtu neljä kuukautta on vähän. Vaalirahoituslaki lähtee siitä, että vaaliaika alkaa puoli vuotta ennen vaalipäivää. EU:n komissio on suositellut, että vaaleja koskevan lainsäädännön tulisi olla hyväksyttynä vuosi ennen vaalipäivää, kansanedustajat huomauttavat.\n– Miksei maakuntavaaleja voisi järjestää vuoden 2019 eduskuntavaalien yhteydessä? Tämä antaisi valmistelulle tarvittavaa lisäaikaa. Sen jälkeen maakuntavaalit voitaisiin sopeuttaa kuntavaalien rytmiin vuodesta 2021 alkaen.\n– On selvää, että kaikki haluavat saada sote-uudistuksen vihdoin valmiiksi. Herää kysymys, eikö hallitus ole oppinut mitään uudistuksen viimeisimmistä vaiheista? Eikö uudistus kannattaisi tehdä tällä kertaa hallitusti ja ilman tarpeettomia aikataulupaineita? Maakuntavaalien myötä Suomeen ollaan luomassa kokonaan uudet vaalit, jossa myös määritellään uudelleen vaalikelpoisuudesta. Olisi erittäin tärkeää, että vaalien aikataulu ja muut niihin liittyvät kysymykset käytäisiin läpi puolueiden, eli puoluesihteereiden kesken, kansanedustajat painottavat.


runkonumero, pitääkö meistää -98:iin - Muu aiheeseen kuuluva - F-Body Club of Finland\nrunkonumero, pitääkö meistää -98:iin\nMay 1, 2012 in Muu aiheeseen kuuluva\nMaahantuonti katsastuksessa etsiskeltiin runkonumeroa. Ei löydetty. Pitääkö meistää vai löytyykö se jostain. Auto on trans am 1998\nEikä muka ole siinä tuulilasin alla ?\nOn, muttei kelpaa. Tulee meistää oikeaan iskaritolppaan.\nKyllä mulla kelpasi kun auton katsastin vai onkos maahantuontikatsastus eri juttu ?\nmaahantuotaviin joutuu meistää ite, se tuulilasin alla oleva on erillisessä lätkässä eikä meistettynä runkoon ni se ei kelpaa. apumiehen puolelle sihen iskaritolpan vahvikkeen päälle me on niitä meistetty, ja laki sanoo et yli 7mm kirjainkoolla ni 8mm meistejä käytetty.\nmä tein tän saman suburbanin runkoaisaan maahantuonnin yhyeydessä ja sen jälkeen vuosileimalla oli katsurin oma valinta kattooko sen siit lasin alta vai sielt runkoaisasta molempia kerkis näkee eikä yhtään leima hylsyä sen auton kans ollu. mut toi maahantuonti on tarkempaa kun se runkonumero pitää olla meistettynä runkoon, että näin meillä.\nTulee meistää oikeaan iskaritolppaan.\nE mallissa on isketty tuohon\nPitänee alkaakin kaivertaan.\nTöistä hain lainaksi paineilma toimisen merkkauskynän jolla meinasin piirtää paperin läpi niin tulee siisti.\nJoo, E-mallissa. Tuontiauton ensirekisteröintikatsastuksissa eivät ole kelpuuttaneet muuta kuin oikean iskaritolpan.\nifarT, jumalasta seuraava\nSamoin mun pirssissä.\nMulla oli tossa '88 suomiautossa meistetty akkutelineeseen, akun alle - oli taas jollain välähtäny loistoidea :\nItse laitoin tuon myös apukuskin iskarin tolppaan.\nHeräsi uteliaisuus ja kävin vakoilemassa rouvan hameen... siis konepellin alta ja kyllä se numero 2000 mallin Saksassa ensirekisteröidyssä ja Ruotsin kautta Suomeen uineessa camarossa oli siinä edessä missä Chevy näytti sen olevan. Iskaritolpissa ei ole mitään.\nJa 99 Ransussa vaativat sen kuukausi sitten oikeeseen iskaritolppaan. Onkohan tämäkin nyt niitä konttorikohtaisia juttuja sitten Ransun takapöntöstä ei sanottu mitään.\nEi ole ikinä tarvinnu\nJust-07 meetvurstiin dremelöin numerot vasemmalle runkoon etupyörän koteloon\nonko tosta jotain virallista ohjeistusta ?\nMina en siis tietenkaan asiasta mitaan tieda, mutta veikkaisin etta on siita varmaan olemassa. Mutta kuten tiedetaan, niin jokainen konttuuri ja mahdollisesti jopa jokainen katsastushenkilo tekevat omat johtopaatoksensa siita.\neli esimerkiksi oikealle\nno ei kaikki muista mikä on oikea ja vasen\nEikos siina itse asiassa sanota etta "erimerkiksi meistamalla"?\nesimerkiksi meistämällä oikealle\nja mulla on vasemmalla\nHeh sehan riippuu katsooko autoa keulasta vai perasta\nNäin minäkin ymmärsin. "...ajoneuvon oikealla puolelle selvästi näkyvään ja helposti luoksepäästävään paikkaan". Vanissa oli aikanaan joku tykännyt, että selvästi näkyvä ja helposti luoksepäästävä paikka on "oikean etulokasuojan sisällä runkopalkissa" jossa tottakai oli n. 2cm massaa päällä . Muutamassa määräaikaiskatsastuksessa tuli sitä sitten ihan kädestä pitäen etsittyä.\n91 blazerista ettivät viime kesän hantinpuolen palkista etulokasuojan tuntumasta,ei löytyny.sinne se piti kumminkin meistata.ilmeisesti jonkinlainen " vakiopaikka" runkonumerolle tollasis autois.


Tunnista oman ikäistesi tyypillisimmät syövät- Docrates\nEtusivu / Katso ikäistesi tyypillisimmät syövät – tiettyihin asioihin pitää kiinnittää huomio jo ennen eläkeikää\nSyöpää voi yleisesti pitää ikääntyvien tautina, sillä monessa syövässä ilmaantumisen huippu alkaa 70 ikävuoden tienoilla. Tietyt syövät kuitenkin korostuvat jo tätä nuorempien ikäryhmien keskuudessa. Docrates Syöpäsairaalan johtava ylilääkäri Juha Kononen kertoo, mitkä syövät ovat yleisimpiä yhtäältä nuorten aikuisten ja toisaalta keski-ikäisten joukossa.\n– Alle 30-vuotiailla nuorilla aikuisilla lymfooma on syöpätyypeistä yleisin. Yleisenä siitä ei varsinaisesti voida puhua, sillä alle kolmekymppisillä syöpäriski on verrattain pieni, mutta yhtä kaikki lymfooman osuus tämän ikäryhmän syövistä on tilastollisesti korkein. Lymfooma oireilee tyypillisesti patteina ja kyhmyinä, useimmin kaulassa tai nivusissa. Sen muita oireita voivat olla myös epätyypillinen hikoilu tai lämmön nousu iltapainotteisesti sekä epänormaali laihtuminen. Lisäksi harvinainen oire tietyissä lymfoomatyypeissä on kipu itse patissa. Näihin kannattaa kiinnittää huomiota, Kononen ohjeistaa.\n– Alle kolmekymppisten naisten tilastollisesti yleisin syöpä on ihosyöpä. Tämän lisäksi nuorilla naisilla syöpäriskit – jotka yleisesti ottaen ovat tämän ikäisillä vähäiset – liittyvät munasarjoihin ja rintoihin. Vuotohäiriöt ovat gynekologisten syöpien osalta tavallisin oireilu, joskin taustalla useimmiten on jokin muu syy kuin syöpä. Riskin torjuntaan voi myötävaikuttaa käymällä säännöllisesti gynekologin vastaanotolla, sillä tarkastuksissa voidaan selvittää paljon, tarvittaessa esimerkiksi ultraäänikuvauksen keinoin. Rintasyövän oireet eivät tässä ikäryhmässä vielä ole kovin tavallisia, sillä ne alkavat usein vasta 30 ikävuoden jälkeen, hän jatkaa.\nKonosen arvion mukaan helpoiten määriteltävä ikäryhmä syöpäsairauksien osalta ovat 30–50-vuotiaat. 30–50-vuotiailla miehillä kivessyöpä ja imukudossyöpä eli lymfooma ovat tavallisimpia syöpäsairauksia, joskin ylilääkäri jälleen painottaa, etteivät ne isossa kuvassa ole yleisiä tai todennäköisiä. Nelikymppisille miehille suhteellisesti suurin syöpäriski on melanooma, joka on ihosyövistä pahalaatuisin.\n– Kivessyövän tunnistamiseksi kannattaa tunnustella kiveksiä ja etsiä niistä erilaisia patteja tai kyhmyjä. Lymfooman yleinen oire on iltakuumeilu ja muut oireet määräytyvät sen mukaan, missä elimessä lymfooma on. Levinnyt, nopeakasvuinen lymfooma voi kuumeilun lisäksi aiheuttaa epätavallista hikoilua, painonlaskua tai kutinaa. Tällaisiin muutoksiin kannattaa kiinnittää huomiota, sillä ne ovat niin sanottuja hälytysmerkkioireita, joita kokiessa tulee hakeutua välittömästi lääkäriin, Kononen kertoo.\nOta kännykkäkamera avuksi ihomuutosten seuraamisessa\nYli 50-vuotiailla alkaa kasvaa riski erityisesti suolikanavan syöpiin ja ihosyöpään sairastumisesta. Sama pätee niin miehille kuin naisille tässä ikäryhmässä.\n– Ruokatorven ja mahalaukun syöpä voi aiheuttaa nielemisvaikeuksia tai epämääräistä närästysoiretta, paksu- ja peräsuolisyöpä puolestaan suolistotoiminnan muutoksia tai verenvuotoa. Ihosyövän havaitsemisessa perushyvä keino on säännöllisesti valokuvata huolta aiheuttavaa kohtaa ihossa – nykyisinhän lähes jokaisella on oma kännykkäkamera. Tällä tavoin voi kätevästi seurata ihossa tapahtuvia muutoksia, ja erityishuomiota kannattaa kiinnittää muutoksiin luomien värissä ja reunoissa. Valtaosa luomista on hyvälaatuisia, mutta ehdoton hälytysmerkki on haavauma, siis jos luomi alkaa vuotaa, Kononen neuvoo.\n– 50 ikävuoden jälkeen alkavat lisääntyä myös keuhkoihin liittyvät syövät. Samoin haimasyöpä, mikä ei ole kovin yleinen, mutta erityisen vaarallinen, hän jatkaa.\nErityisesti naisia Kononen neuvoo huomioimaan kilpirauhassyövän, joka on heillä kolme kertaa yleisempi kuin miehillä.\n– Tavallisin ja usein ainoa oire kilpirauhassyövässä on kaulalla tuntuva kyhmy, joka kasvaa hitaasti. Tällainen kaulalla todettu ja tunnustelussa havaittava patti on aina tutkittava. Kilpirauhassyöpä voi aiheuttaa kaulalle myös imusolmukkeiden suurentumia. Syövän hoitotulokset ovat yleensä hyvät.\nSuluissa uusien syöpätapauksien lukumäärä vuosina 2015–2019\n15–19-vuotiaat: Naisilla (58) ja miehillä (61) imukudossyöpä eli lymfooma\n20–24-vuotiaat: Naisilla imukudossyöpä (99), miehillä kivessyöpä (91)\n25–29-vuotiaat: Naisilla ihosyöpä (121), miehillä kivessyöpä (141)\n35–39-vuotiaat: Naisilla rintasyöpä (451), miehillä imukudossyöpä (151)\n40–44-vuotiaat: Naisilla rintasyöpä (809), miehillä ihosyöpä (180)\n45–49-vuotiaat: Naisilla rintasyöpä (1672), miehillä imukudossyöpä (264)\nLähde: Suomen Syöpärekisterin Syöpätilastosovellus, https://syoparekisteri.fi/tilastot/tautitilastot/


4h+k , kerrostalo, 1 260 €/kk, 97 m²\nVuokrattavana tilava neliö, joka sopii kodiksi isommallekin perheelle. Huoneistossa on käytännöllinen pohjaratkaisu, jossa keittiö on omana tilanaan. Avarasta olohuoneesta on käynti lasitetulle parvekkeelle. Makuuhuoneissa on runsaasti kaappitilaa ja lisäsäilytystilaa tuo myös erillinen vaatehuone. Kylpyhuone on laatoitettu.\nSähkö: käyttösähkö, Autopaikka ei lämpöpistoketta 10,00 €/kk


Ylihuhtalan tila - Atria Producenter\nTilan isäntäpari: Eino ja Eija-Liisa Huhtala\nLisäksi tilalla työskentelevät isäntäparin tyttäret vävyineen\nTila on perustettu vuonna 1860, broilerinkasvatusta vuodesta 2011\nTila on yksi Atrian brändilähettiläistä ja tullut tunnetuksi sosiaalisessa mediassa\n"Ylihuhtalan tila toimi brändilähettiläänä 4 viikon ajan, esitteli läpi vuoden arkeaan Atria Tuottajat-lehdessä sekä saavutti somessa laajan suosion. "\nYlihuhtalan tilan tärkein arvo on eläinten hyvinvointi, johon panostetaan aina 101 prosenttisesti. Lisäksi tilalla on kova halu menestyä. Siinä tiimityö ja yhteen hiileen puhaltaminen ovat vaikuttaneet merkittävästi toimivan kokonaisuuden aikaansaamiseen. Tila on myös saavuttanut suuren suosion sosiaalisessa mediassa, ja ihmisten kiinnostus seurata tilan arkea ja toimintatapoja on jopa yllättänyt.\n”Atria otti aikanaan ensimmäisen loikan lisäämällä lihapaketteihin tilojen nimet. Se on auttanut tuomaan toimintaamme vähitellen lähemmäs kuluttajia ja mahdollistanut myös päivittäisen arjen jakamisen läpinäkyvästi sosiaalisessa mediassa”, Eino Huhtala pohtii.\nTilalla aiotaan myös tulevaisuudessa jatkaa aktiivista tekemistä sosiaalisessa mediassa. Päävastuussa Instagramiin jaettavasta sisällöstä ovat tilan tyttäret, jotka kehittävät ja ideoivat jatkuvasti uutta.   ”Pyrimme ylläpitämään hyvää tekemistä ja tuottamaan sellaista sisältöä, joka kiinnostaa yleisöä”.\nEino tiivistää tilan menestystekijän olevan intohimo broilerinkasvatusta kohtaan:\n”Tinkimätön työ lintujen eteen kantaa hedelmää ja onnistumiset palkitsevat. Työ on tarkasti säädeltyä, mutta toisaalta lähtökohdat ovat kaikille samat. Avain menestykseen on siinä, että löydetään parhaat tavat toimia.”


Lynx Nuorten Jukolan voittoon |Lynx Nuorten Jukolan voittoon – Suomen Suunnistusliitto\nSuomen Suunnistusliitto > media > Lynx Nuorten Jukolan voittoon\nMaailman nopein ravirata Mikkelissä siivitti myös Nuorten Jukolan osallistujat koviin vauhteihin. Navin isännöimässä kisassa 143 ilmoittautunutta joukkuetta etsi rasteja vuoden 2009 Jukolan maastoista. Nopeimmin kaikki rastit löysi Kirkkonummen Lynx, joka palasi pitkän tauon jälkeen voittokantaan. Edellisen kerran Lynx on dominoinut Nuorten Jukolaa 90-luvulla. Vuoden 2018 kolmossija ja 2019 toinen sija saivat nyt jatkoa voitosta.\nLynx voitti Nuorten Jukolan\nVoittojoukkueessa suunnistivat Veera Turakainen, Anton Packalen, Rasmus Koponen, Saana Viskari, Florian Fritzen, Salla Isoherranen ja Tatu Aaltonen. Hopealle, yli seitsemän minuutin päähän jätettiin Tampereen Pyrintö ja pronssille suunnisti Koovee. Voittajajoukkueen takana kamppailu seuraavista sijoista kävi kuumana.\nLynx hoiti voiton kotiin tasavahvalla työllä. Aloitusosuudella Turakaisen tavoitteena oli tehdä varma suoritus, josta seuraavien on helppo jatkaa. Suunnistus sujui yhtä virhettä lukuun ottamatta mallikkaasti ja hermot pysyivät kasassa, sillä samaa virhettä oli toteuttamassa useampikin kärkijoukkue. Ensimmäiseen vaihtoon Lynx tuli sijalla 12, 1.53 kärkeä perässä.\n–Tarkoituksena oli, että heti lähtösuoralla ei vielä avata karttaa ja kaarteeseen ihan täysiä mahdollisimman kärkeen, ettei jäisi siinä alussa. Ennen k-pistettä ottaa sen oman suunnistuksen haltuun, Turakainen kuvaili avausosuuden suunnitelmaa.\nToisella osuudella Anton Packalen nosti joukkueensa jo kolmannelle sijalle ja kolmannella osuudella Rasmus Koponen tuli vaihtoon piikkipaikalla yli kahden minuutin keulassa.\nNeljännellä osuudella Saana Viskari piti pintansa ja piikkipaikalle nousun jälkeen ei Lynxin asemaa pystynyt horjuttamaan yksikään joukkue. Viidennellä osuudella Florian Fritzen kasvatti eron seuraaviin lähes viiteen minuuttiin. Salla Isoherranen ei antanut kuudennella osuudella kilpakumppaneille yhtään armoa, vaan lisäsi etumatkaa 8.51 minuuttiin. Ankkurina juosseelle Aaltoselle pedattiin helppo osuus.\n– Vähän vauhtia pois, että rastit löytyisi. Luottoa oli, että ero seuraaviin pitää, Aaltonen summasi suorituksensa.\nAaltonen kuvailee voittojoukkuetta kovaksi ja nuoreksi. Aaltonen itsekin pääsee juoksemaan ankkuriosuuden vielä kahteen otteeseen. Myös Turakainen kehuu joukkuetta.\n– Joukkueessa oli monta varmaa suunnistajaa ja kaikki kovakuntoisia . Meillä on hyvä henki porukassa. Oli tosi kova luotto alussa, että tullaan hyvin.\nNuorten Jukola 2020 Mikkeli\n1) Lynx 3.14.01 (Veera Turakainen, Anton Packalen, Rasmus Koponen, Saana Viskari, Florian Fritzen, Salla Isoherranen, Tatu Aaltonen), 2) Tampereen Pyrintö 3.21.05 (Isabella Lillqvist, Aapo Liponkoski, Akseli Pesu, Meri Väistökoski, Eemil Koskinen, Kaarina Nurminen, Riku Gröhn), 3) Koovee 3.22.30 (Oona Kaikkonen, Eevert Kenttämies, Eero Siivonen, Hanni Koski, Miki Vuorinen, Jenny Ojala, Jasper Alajoutsi), 4) Jämsän Retki-Veikot 3.22.47, 5) Espoon Suunta 3.24.20, 6) Tampereen Pyrintö 3.25.12\nEdellinen artikkeliNuorten superviikonloppu Mikkelissä – Nuorten Jukolaan tuhat suunnistajaaSeuraava artikkeliSuunnistuksen Viestiliiga jatkui Anttolassa


Urologi ei halua hoitaa Obaman kannattajia - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nUrologi ei halua hoitaa Obaman kannattajia\nJulkaistu 04.04.2010 03:27\nYhdysvalloissa on syntynyt myrsky floridalaisen urologin ovikyltistä, jossa hän jaottelee asiakkaansa poliittisen näkemyksen perusteella. Asiasta kertoo New York Times -lehti verkkosivuillaan.\nOvikyltin mukaan presidentti Barack Obaman kannattajat ja terveydenhuoltouudistuksen puolestapuhujat eivät ole tervetulleita urologin vastaanotolle. Republikaani lääkäri kehottaa heitä hakeutumaan muualle hoitoon.Lehden haastattelemien asiantuntijoiden mukaan laki kieltää syrjinnän sukupuolen tai uskonnon mukaan, mutta ei poliittisten näkemyserojen mukaan.\nKyltti herättää närää potilaiden parissa. Varsinkin republikaanien kannattajat ovat lääkärin kannanotosta mielissään. Sen sijaan osa potilaista kokee lääkärin olevan väärällä alalla, koska tämä on nostanut poliittisen näkemyksensä auttamisen halun edelle.Obaman ajama terveydenhuoltouudistus meni täpärästi läpi kongressissa maaliskuussa.\nGeenilöydöllä voidaan vaikuttaa elinikään? Disneylandissa kuohuu - työntekijät tekevät itsemurhia Uusimmat uutisvideot


Valmiiseen pöytään: 2016\nViisaudenhampaan poiston jälkeen on erinomainen aika haaveilla suklaasta ja muista herkuista. Tein muutama viikko sitten suklaa-glögipiiraan Soppa 365 – ohjeen mukaan. Piiras oli helppo tehdä, eikä sitä varten tarvinnut ostaa kummallisia raaka-aineita. Suklaata ja kermaa lukuun ottamatta kaikki tarvikkeet löytyivätkin valmiina kaapista.\nAlkuperäinen ohje neuvoi käyttämään maitosuklaata. Tarjoilin piiraan sellaisille ihmisille, jotka eivät välttämättä pidä super makeasta. Vaihdoin sen siis tummaan suklaaseen ja tällä kertaa käytin 50% suklaata, ja ainakin sen kanssa maku oli hyvä. Tummemmasta en uskalla luvata, koska täytteeseen ei tule glögitiivisteen lisäksi muuta makeutusta. Uskoisin myös, että jos kaapista ei satu löytymään inkivääriä tai pomenranssia, voi ne jättää pois. Niiden määrä on ohjeessa kuitenkin melko pieni. Teen varmasti piiraan toistekin ja silloin ajattelin korvata osan jauhoista spelttijauhoilla, niin kuin teen suurimmalle osalle leivonnaisia.\nVoitele piirasvuoka (⌀ 25 cm). Kauli taikina muutaman millin paksuiseksi levyksi ja nosta levy vuokaan niin, että sitä nousee myös reunoille. Pistele pohjaan haarukalla reikiä ja laita se jääkaappiin puoleksi tunniksi.\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 19.03 Ei kommentteja:\nSelailin viime keväänä aikani kuluksi eri tv-kanavia ja vastaan tuli ohjelma, jonka nimi oli Soppa365. Ohjelman nimi ei kuulostanut houkuttelevalta, mutta jokin jaksossa herätti huomioni, ja onneksi niin. Jakson aiheena oli marinoitu kasvispasta, joka päätyi heti samalla viikolla kokeiluun. Pastaruoat ovat meillä ja varmaankin melko monella muullakin se vaihtoehto, jota syödään, kun ei jaksa tehdä mitään monimutkaista ja aikaa vievää. Tämän pastaruoan tekemiseen menee noin 20 minuuttia ja sen käyttäminen kyllä kannattaa.\nOhjeesta tulee isohko annos kahdelle tai kasvisten määrää lisäämällä kolmelle. "Tavallisesta" kasvispastasta tämä eroaa marinadilla. Alkuperäinen ohje neuvoo käyttämään balsamicoa tai viinietikkaa. Kaapistani löytyi vaalea balsamietikka, ja se on toiminut hyvin. Marinadista tulee balsamietikan ansiosta makeahko, mutta soijakastike ja suola tasapainottavat sitä hyvin. Olenkin välillä käyttänyt tätä marinadia muiden ruokien lisäkekasvisten maustamiseen.\nMeillä ei käytetä sipulia, joten korvasin sen paprikalla. Paprikan voi siis vaihtaa puolikkaaseen punasipuliin, joka lohkotaan. Pastana olen yleensä käyttänyt tuorepastaa. Tuorepastasta suosikkini on Pastellan porkkana kasvistuorepasta, jossa on 40% kasviksia. Aiemmin tämä oli tagliatellen muodossa, mutta toimii hyvin tällaisenaankin. Kasvistuorepastasta ei tule samanlaista ähkyä kuin tavallisesta pastasta.\n½ rasiaa kirsikkatomaatteja, noin 150 g\n350 g pastaa tai 1 paketti tuorepastaa\n1 rkl balsamicoa tai viinietikkaa\nLämmitä uuni 200 asteeseen. Pilko kesäkurpitsa ja paprika samankokoisiksi kuutioiksi. Puolita kirsikkatomaatit. Nostele kasvikset pellille ja paahda 15 minuuttia.\nLaita pastalle vesi kiehuman ja lisää sinne ruokalusikallinen suolaa. Keitä pasta pakkauksen ohjeen mukaan. Sekoita sillä välin marinadin ainekset kulhossa. Kaada paahtuneet kasvikset marinadiin.\nValuta pasta ja sekoita yhteen marinoitujen kasvisten ja marinadiliemen kanssa. Viimeistele repimällä mozzarella pastan joukkoon.\nPs. Maistuu myös kasvisruokaa vieroksuville :)\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 20.09 Ei kommentteja:\nTunnisteet: arkiruoka, kasvis, pasta\nMatkustin vuosi sitten ensimmäistä kertaa Barcelonaan. En ole koskaan käynyt Espanjassa, ja ennakkoajatuksia olivat lähinnä tapakset, espanjalaiset ihmiset (hyvässä ja pahassa) sekä punaviini :) Loma täytti odotukset ja voinkin varauksettomasti suositella Barcelonaa matkakohteena. Varsinaisissa turistinähtävyyksissä emme juuri käyneet, enkä niitä kyllä jäänyt kaipaamaankaan.\nMatkoja suunnitellessa tapanani on lukea ravintola- ja aktiviteettisuosituksia netistä. Olen kuitenkin myös vanhanaikainen ja lainaan yleensä kirjastosta matkaoppaita. Matkaoppaiden lukemisessa kannattaa toki ottaa huomioon julkaisuvuosi, mutta parhaimmillaan olen löytänyt sellaisia helmiä, joihin tuskin muuten olisin törmännyt. Tällä reissulla kävimme muun muassa MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelonan yhteydessä olevassa museokaupassa. Kaupassa oli kaikkia hauskoja esineitä ja mielenkiintoisia kirjoja.\nMatkan ehdottomasti parasta ravintola-antia oli Bacoa, jossa söin parhaan hampurilaisen ikinä. Ravintolasta löytyy tietoa nimillä Bacoa ja Kiosko, syystä joka meille ei koskaan selvinnyt. Ravintolassa ruksitaan ennen tilausta lapulle omat hampurilais- ja lisuketoiveet, joiden perusteella kassalla rahastetaan. Palvelu oli erinomaista ja ruoka tuli nopeasti. Hintakin oli kohtuullinen. Ajattelin silloin, että voisin matkustaa Barcelonaan vain sen hampurilaisen perässä ja ajattelen kyllä samoin edelleen.\nBarcelonaan etukäteen tutustuessani törmäsin myös Collserolan luonnonpuistoon. Matkan aikatauluja suunnitellessa päätimme hakea vastapainoa kaduilla kiertelylle ja päädyimme viettämään yhden päivän puistossa. Puisto on valtava ja siellä voisi varmasti viettää viikkoja. Reittivaihtoehtojen kartoittaminen oli kohtalaisen haastavaa, mutta suosittelen rohkeasti lähtemään matkaan. Baixador de Vallvidreran metroasemalta on lyhyt matka info-rakennukselle, josta saa hyvän kartan mukaan.\nMeidän päivävaellus verkkaisella vauhdilla kesti muistaakseni noin 4-5 tuntia ja määränpänää oli Tibidabo. Tibidabo-vuori on Barcelonan korkein paikka, 512 metriä merenpinnan yläpuolella. Siellä on myös huvipuisto ja Sagrat Cor -kirkko, jonka huipulle kiipesimme. Näköalatasanne on 56 metrin korkeudessa, mutta sinne kiipeäminen kyllä kannatti. Näkymät juuri laskevan auringon aikaan olivat mielettömät.\nBarcelonasta maininnan ansaitsevat myös Montjuïcin kukkula, La Boqueria Merkat -kauppahalli, Chök-suklaataivas sekä Ottavia Gelateria. Tarkoituksenamme oli tehdä päiväretki myös Gironaan, jonne olisi päässyt Barcelonasta noin tunnissa. Aikatauluhaasteiden vuoksi se jäi kuitenkin vain ajatuksen tasolle.\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 12.00 Ei kommentteja:\nTunnisteet: barcelona, matkustus, muistojen maanantai\nLeipominen on lähtökohtaisesti helppoa, kun vaan mittaa ainekset tarkasti. Täytekakut ja muut muna-sokeri -vaahtoiset leivonnaiset tuntuvat kuitenkin välillä kohoavan epätasaisesti - ehkä uunin, ehkä leipojan syytä. Olenkin yleensä vältellyt täytekakkujen ja kääretorttujen leipomista ja keskittynyt varmemmin onnistuviin leivonnaisiin.\nUskoisin, että suurimpia kääretorttuvirheitäni (ja ehkä myös kakku-), on ollut munien ja sokerin liian vähäinen vaahdotus ja jauhojen lisääminen taikinaan huolimattomasti. Olin hiljattain menossa illanistujaisiin, joissa muina tarjottavina olisivat glögi ja joulutortut. En viitsinyt vielä leipoa pipareita, joten päätin yhdistää nopeasti valmistuvan unelmatortun ja piparin maut. Tällä kertaa kiinnitin siis erityisesti huomiota tarpeeksi pitkään vatkausaikaan ja pyrin sekoittamaan jauhot taikinaan niin, ettei siihen jäänyt paakkuja. Olen myös lukenut, että kun torttulevyn käärii rullalle jäähtymään, repeilee sen pinta vähemmän. Totta tai tarua, toimi ainakin tällä kertaa ja tuloksena oli ihan kelvollinen kääretorttu.\nnoin 15 palaa\nLaita uuni lämpiämään 225 asteeseen. Vatkaa munat ja sokeri kuohkeaksi vaahdoksi, eli kunnes se on vaaleaa. Sekoita kuivat aineet keskenään ja siivilöi taikinan sekaan. Kääntele taikina varovasti tasaiseksi.\nLevitä taikina leivinpaperilla vuoratulle pellille ja paista keskitasolla noin 7-8 minuuttia. Kumoa kypsä kääretorttulevy sokeroidulle leivinpaperille. Kääri torttulevy leivinpaperin kanssa rullalle jäähtymään.\nVatkaa täytteen ainekset keskenään sähkövatkaimella ja levitä jäähtyneelle levylle. Kääri tiukalle rullalle ja nosta jääkaappiin. Unelmatorttu on parhaimmillaan seuraavana päivänä, mutta hyvää myös pari tuntia jähmetyttyään. Torttu on luontaisesti gluteeniton, kun siihen käytetään vain perunajauhoja.\nJos kaapistasi ei löydy valmista piparkakkumaustetta, saat saman lopputuloksen yhdistämällä kanelia, inkivääriä ja neilikkaa niin, että yhteismäärä on koko ohjetta varten 2 teelusikallista.\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 10.45 Ei kommentteja:\nVauvan peiton jälkeen puikoille pääsi vauvan raglanpusero. Päädyin valitsemaan Dropsin McDreamy-paidan nähtyäni sen ohjeen. Mallikuvan vauvan söpön tuimalla ilmeellä saattoi myös olla jotain tekemistä päätöksen kanssa. Tein paidan talvivauvalle pienimmässä koossa, eli 56/62. Langanmenekki oli noin 100 g, vaikka ohje sanoikin 150 g.\nTilasin tähänkin työhön langat Adlibriksesta. Otin värin kanssa ehkä pienen riskin, koska värisävyt eivät tietenkään tietokoneen ruudulla näytä ihan samalta kuin luonnossa. Värisävyksi valitsin sähkönsinisen (33). Värisävy vastasi mielestäni hyvin toivettani puhtaan sinisestä. Lanka on 100% merinovillaa ja se tuntui neuloessa ihanan pehmeältä. Tekisi mieli tehdä itselle kokohaalari samasta langasta. Siinä työssä saattaisi kyllä muutama hetki vierähtää.\nNapit ostin kesälomareissulla vaasalaisesta nappikaupasta. En päätynyt ohjeen mukaisiin puunappeihin, koska ajattelin paidan pesun olevan varmempaa muovisilla napeilla.\nGarnstudion ohje oli selkeä. Sivuston ohjevideoista oli paljon apua, mutta loppuvaiheessa vastaan tuli kuitenkin ongelman kavennusten kanssa. Googlettaminen ei heti auttanut, mutta löysin Sweet things -blogin, jonka kirjoittaja Annika oli kesäkuussa kirjoittanut paidasta. Ajattelin, että paidan teosta on sen verran vähän aikaa, että saattaisin saada apua. Annika onneksi vastasi sähköpostiini ja parin viestin avulla pääsin paidan kanssa loppuun asti. Iso kiitos!\nPaidan käyttäjää odotellessa :)\nSain lokakuun alkupuolella valmiiksi syksyn aikana puikoilla olleet neulomukset. Tällä kertaa neuloin lahjaa, jonka saaja ei ole vielä syntynyt. Sain keväällä tietää, että lähipiiriin on syntymässä vauva. Ajattelin ilahduttaa tulevia vanhempia, koska välillä on kivaa neuloa muutakin kuin villasukkia. Ensimmäinen ajatukseni oli tehdä vauvalle peitto isoäidinneliöistä virkkaamalla. Lainasin kirjastosta parikin kirjaa ja vastassa olisikin suunnaton valinnanvaikeus. Erilaisia malleja on lukemattomia ja kun siihen yhdistää vielä väriyhdistelmien valinnanvaikeuden niin tulin siihen tulokseen, että on pakko yksinkertaistaa hiukan.\nMuutin ajatusta virkkaamisesta kudontaan ja päädyin tutkimaan ilmaisia neuleohjeita netistä. Löysin parikin kiinnostavaa vaihtoehtoa ja niistä suosikeiksi nousivat Novitan vauvanpeitto ja Koukuttamon Nuppu-vauvanpeitto. Näistä kahdesta silmää miellytti kuitenkin enemmän tuo Nuppu. Vaihdoin langaksi Novitan Nalle-langan sen helpon saatavuuden takia. Täytyykin mainita, että Adlibris-verkkokaupassa on yllättävän hyvä valikoima lankoja. Tilasin sieltä langat tähän ja vauvan paitaan. Värivalikoima oli todella kattava ja edullinen. Toimitus on ilmainen yli 9,90€ ostoksille.\nLankaa vaihtaessa kannattaa huomioida, että lopputulos on lähimpänä mallineuletta ja ohjetta, kun korvaavan langan koostumus, tiheys ja puikkokoko sekä tuntu ovat mahdollisimman lähellä alkuperäistä. Nalle-langan neuletiheys ei ollut ihan sama kuin ohjeen langassa ja lanka on hiukan karheampaa. Tästä syystä langanmenekki oli noin 150g, eli puolitoista kerää. Väriksi valitsin harmaan (043).\nValmiin peiton pesin kevyesti käsin hyvin miedolla pesuaineen ja huuhteluaineen seoksella. Kuivatin peiton tasona ja neulasin vielä muutamaksi päiväksi suoristumaan.\nTyö oli helppo tehdä, kun sen kanssa pääsi alkuun. Oikeasta ja nurjasta silmukasta koostuva työ oli mukava ajanviete tv-ohjelmia katsellessa. Välillä kyllä tuntui, ettei työ valmistu koskaan, mutta ehdin kuitenkin ennen vauvan syntymää :)\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 21.18 Ei kommentteja:\nTunnisteet: käsityöt, neulonta, vauva\nTunnisteet: leivonta, pataleipä\nEn ole erityisen hyvä syömään punaista lihaa. En noudata mitään ideologiaa, mutta jostain syystä pihvit eivät ole minun juttuni. Sain toissa jouluna lahjaksi uunipadan ja pitkään tein siinä vain pataleipää. Onneksi kuitenkin päätin kokeilemaan burgundinpataa. Yhdistelin netistä löytämiäni ohjeita ja ai että tulikin hyvää! Siispä itse asiaan.\nPata ennen uunia\n500 g naudanlihaa (esimerkiksi paistisuikaleet)\n5-6 salottisipulia kokonaisena\n2 kpl härkä- tai naudanlihaliemikuutiota tai 2 rkl fondia\nLaita uuni lämpenemään 175 asteeseen. Kuori sipulit ja porkkanat. Viipaloi porkkanat kiekoiksi ja halkaise valkosipulit. Lisää porkkanat, sipulit ja mausteet pataan.\nRuskista naudanliha kahdessa osassa pannulla. Lisää ruskistettujen lihojen päälle vehnäjauhoja ja anna kypsyä hetki, jonka jälkeen laita suikaleet pataan.\nLeikkaa pekoni kuutioiksi ja ruskista pannulla. Lisää pekoni pataan. Sekoita pannulla vesi, tomaattipyree ja fondi, anna kiehahtaa. Lisää seos ja punaviini pataan.\nHauduta uunissa kannella peitettynä noin 3 tuntia. Sekoita ja maista kypsennyksen aikana muutama kerta. Tarvittaessa lisää vettä tai suolaa.\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 20.38 Ei kommentteja:\nEnsimmäinen kirjoitus, huh! Aloitanpa kertomalla itsestäni ja siitä miksi täällä nyt ollaan.\nTiivistetty versio on, että innostuin kirjoittamisesta yläasteen ja lukion äidinkielen tunneilla. Kirjoitin pääasiassa novelleja ja runoja. Kirjoittaminen kuitenkin jäi taka-alalle ja nykyään luovin sisältö on kauppalistoilla ja sähköposteilla. Tahdon kokeilla vieläkö sormet viihtyvät näppäimillä ja luontevimmalta tuntuu kirjoittaa omasta elämästä. Tulen kirjoittamaan blogiin ruoka- ja leivontapainotteisesti. Ajattelin jakaa omat suosikkiohjeet ja uusimmat kokeilut. Mukaan mahtuu myös juttuja matkoista, käsitöistä ja ehkä jopa jotain sisustuksestakin. Siinä sivussa opettelen valokuvaamista, joten toivottavasti jotain onnistumisia senkin kanssa.\nRakastan matkustamista, mutta en ole koskaan käynyt Euroopan ulkopuolella. Rakkain matkakohteeni on Lontoo ja haavemaa Australia. Kotona lempipaikkani on keittiö. Näin nykyisestä kodistamme vain yhden kuvan keittiöstä ennen asuntonäyttöä, ja olin vakuuttunut, että tämä on meille hyvä koti. Onneksi asuntonäytössä myös muu koti vastasi toiveita. Kanssani asuu ja sotkee mies ja kaksi kissaa.\nTeen itse kaiken meillä syötävän ruoan. Ostan hyvin harvoin valmisruokaa, ellei sitten ole kyseessä puolisoni syömä maksalaatikko ja purkkihernekeitto. Oma salainen paheeni on Saarioisen mikropitsa, jonka löydän lautaseltani ehkä kahdesti vuodessa. Olen välillä harrastanut ruokakokeita ja tehnyt esimerkiksi jogurttia itse, todeten sen kuitenkin liian aikaa vieväksi.\nInnostun yleensä nopeasti. Teen mielelläni käsitöitä ja saan aina kaiken valmiiksi, mutta välissä saattaa kulua vuosi. Olen eräänkin pipon aloittanut talvella ja saanut valmiiksi seuraavana syksynä. Ei siksi että olisin erityisen hidas, vaan koska jotain mielenkiintoisempaa tuli väliin. Tykkään tee se itse -projekteista. Olen maalannut huonekaluja parvekkeella, mutta oppinut siitä ja todennut, että ehkä seuraavan kerran sitten kun tilaa on enemmän.\nBlogin nimi Valmiiseen pöytään tulee siitä, että tykkään kutsua ihmisiä syömään, mutta ihan joka viikonloppu ei ole mahdollista ruokkia tuttavia. Siksi tahdonkin tarjota valmiin pöydän virtuaalisesti. Tervetuloa mukaan!\nLähettänyt Jenni / Valmiiseen pöytään klo 19.33 Ei kommentteja:


Psykosomaattiset Häiriöt Lapsilla - 2019 🚼 Lapsi\nPsykosomaattiset häiriöt lapsilla voidaan jäljittää kolmeen luokkaan: ruoansulatukseen, hengitykseen ja ihoon. Seuraavassa kuvataan ne\nLapsen psykosomaattiset sairaudet\nPsykosomaattiset astman lapset\nPsykosomaattiset ihon häiriöt\nPsykosomaattiset häiriöt lapsilla eli ne sairaudet, joista ei ole orgaanista syytä, koska kaikki kliiniset kokeet olivat negatiivisia, ovat heterogeenisiä oireita, jotka ovat yleisiä lapsuudessa.\nNämä sairaudet johtuvat osittain siitä, että kielen esi-iässä ja joka tapauksessa, kunnes kieltä ei vielä ole täysin hallittu, on helppo, että psyykkinen ahdistuneisuus ilmenee pääasiassa ruumiin kautta ja että jälkimmäisestä tulee etuoikeutettu kanava psyykkisen tilan ilmaiseminen pieni lapsi.\nNäiden häiriöiden enimmäismäärä esiintyy 2-3 vuoden iässä ja pysyy korkeana kehitystyön aikana.\nPsykosomaattiset häiriöt voidaan jäljittää kolmeen makroryhmään: niihin, jotka koskevat ruoansulatus, ne, jotka koskevat hengittäminen ja ne ihon.\nPsykosomaattinen sairaus on myös tapa, jolla lapset vaativat peitossa meidän aikuisten huomionTämä ei merkitse ainoastaan fyysisen hoidon tarvetta, vaan myös emotionaalista laatua ja johdonmukaisuutta suhteessa\nTässä ryhmässä edustavimmat häiriöt ovat koliikkia. Ne ovat ilmiö, joka ilmenee kolmen ensimmäisen elämän kuukauden aikana, joten niitä kutsutaan myös "kolmannen kuukauden koliikiksi".\nNe alkavat yleensä aterian jälkeen myöhään iltapäivällä-illalla, jatkuen yöllä; lapsi alkaa itkeä ja hymyilee. Se on rauhallista, jos se on haudattu tai jos rinta tarjotaan. Koliikoilla on moniulotteinen taajuus viikkoja, ja sitten se spontaanisti toipuu.\nJoissakin tapauksissa ne näyttävät liittyvän maidon pilkkoutumisvaikeuksiin. Koliikkia liittyy joskus raskauksiin, joilla on vahva ahdistus ja ahdistuneisuus: nämä lapset syntyvät pehmentyneinä, hypervigilinä ja hyvin vastaanottavaisina ulkoisille ärsykkeille psykosomaattisena vasteena äidin ahdistukselle.\nHengityselinten osalta tärkeimmät ongelmat ovat astma ja laryngospasmi.\nAstma ja psykosomaattinen yskä\nEnsimmäinen on melko yleinen kolmen ensimmäisen elinvuoden aikana. Sen etiologialla on sekä orgaanisia että toiminnallisia näkökohtia; Itse asiassa se usein vapauttaa samanaikaisesti allergiaa aiheuttavia tekijöitä, kuten pölyä ja eläimenkarvoja, mutta kriisi ei tapahdu vain niiden läsnä ollessa: se tapahtuu, jos lisätään psykologisia ja ympäristötekijöitä. Se leviää toisella lukukaudella, ja se ilmenee palautuvan keuhkoputkien supistumisena pilli uloshengityksen jälkeen ja hengitysvaikeudet. Se esiintyy sekä akuutissa muodossa, toisin sanoen äkillinen hyökkäys, jossa esiintyy hengenahdistusta ja tukehtumisen tunnetta, ja kroonisessa muodossa, progressiivisella evoluutiolla ja fenomenologialla, jossa toistuvat ajanjaksot toistuvat ajan myötä.\nLaryngospasmi on paroxysmal häiriö, joka yleensä ilmenee toisesta elinvuodesta. Se koostuu yhdestä puuska hengitysteitse ja voi olla kaksi: vaalea ja syaani. Ensimmäisessä tapauksessa, kun lapsi on antanut lyhyt huuto, lapsi muuttuu vaaleaksi ja tulee synkopiin. Usein esiintyy kouristushyökkäystä. Kriisi johtuu yleensä pelosta, kivusta tai traumaattisesta tapahtumasta. Syanoottisessa muodossa lapsi vihastuu turhautumisen tai halun täyttymättömyyden takia, alkaa haisua, tulee hyperventilaatioon, sitten apnea, muuttuu siniseksi ja putoaa maahan, joskus tonisilla kouristuksilla.\nNäiden häiriöiden läsnä ollessa neuropsykiatrinen arviointi differentiaalidiagnoosilleepilepsia, joka on saavutettavissa sähkökefalogrammin (EEG) polun ansiosta. Laryngospasmi seuraa yleensä tunnistettavissa olevaa emotionaalista tapahtumaa. Lisäksi kriisi esiintyy lähes aina perheen ytimessä ja usein saman henkilön läsnä ollessa, korostamaan häiriön relaatiomatriisia. Äiti luopuu yleisesti kaikesta syytteestä tai ärsytyksestä, koska he pelkäävät, että kriisit vapautuvat ja tulevat hyvin huolestuttaviksi.\nLopuksi, mikä koskee ihon palloa, ovat edustavimmat häiriöt ekseema ja hiustenlähtö.\nSe on dermatiitti, joka esiintyy yleensä 5-6 kuukautta, poskissa ja kaulassa ja ulottuu sitten koko kehoon. Lapsi tuntuu kutisevalta ja naarmuilta, mikä aiheuttaa mustelmia ja vammoja. Tämäntyyppisen häiriön geneettinen taipumus on todettu, että jos se ei kehitty allergiseksi reaktioksi, se johtuu yleensä psykosomaattisesta pallosta.\nItse asiassa iho edustaisi sisäisen maailman ja ulkoisen maailman välistä rajaa, ja näin ollen häiriö merkitsisi symbolisen merkityksen yleisestä vaikeuksia tunnistaa Itse äidin ja lapsen välisessä suhteessajohtuen hypersollecita-äidin läsnäolosta, joka ei pitänyt jälkimmäisen itsenäisyyden tarvetta.\nLopuksi, hiustenlähtö, eli hiustenlähtö, se eroaa kokonaisuudessaan ja ilmastettuna, toisin sanoen laastareina. Se näyttää liittyvän psykogeenisiin tekijöihin, erityisesti emotionaalisiin puutteisiin, traumaattisiin tilanteisiin tai varhaisiin menetyksiin, voimakkaan ahdistuneisuuden ja stressin kantajiin. Kuten kaikki psykosomaattiset häiriöt, se on tukahdutettu konflikti, joka ilmaistaan kehon kautta oireessa.\nVideo: Sun Ra - Lanquidity\nSeptember 21,2019 | Lapsi Miten opettaa värejä lapsille? Pedagogin neuvot Miten opettaa värejä lapsille miten opettaa värejä pesän lapsille. Opi ensisijaiset värit pelaamalla. Miten opettaa värejä vammaisille ja autistisille lapsille. Montessori-menetelmä, pyörä, opettaa värejä lapsille\nSeptember 21,2019 | Lapsi Miten lapsi hymyilee Miten lapsi hymyilee miten lapsi nauraa. Äidin vinkkejä ja hauskaa lasten kanssa\nSeptember 21,2019 | Lapsi Lapsen ja hänen äitinsä peruskoulun ensimmäinen päivä Lapsen peruskoulun ja hänen äitinsä ensimmäinen päivä tarina äidistä hänen poikansa ensimmäisenä peruskoulupäivänä. Tunteet, pelot ja heijastukset\nSeptember 21,2019 | Lapsi Päiväkodit, jotka palaavat kouluun Päiväkodit, jotka palaavat kouluun runous koulukoulussa. Rodarin, piuminin ja tognolinin päiväkodin ja peruskoulun lastentarhat\nSeptember 21,2019 | Lapsi Kun lastentarhassa ei ole tarvetta Lisäys päiväkodissa lisätään lastentarhaan, kun se ei ole tarpeen ja kun se on liian pitkä. Lisätään lastentarhaan, miten se toimii ja kuinka kauan se kestää


Wacker-tärinälevy » Milloin öljynvaihto alkaa? - 2019 | Vihjeiden asennus\nTärkein Vihjeiden asennusWacker-värähtelevä levy: Mitä huomiota on kiinnitettävä öljyn vaihtamiseen\nVärähtelevät levyt ja öljytaso\nMilloin öljyä vaihdetaan?\nMikä öljy käyttää?\nVärähteleville levyille on kiinnitettävä paljon enemmän huomiota öljynvaihtoon kuin muihin työvälineisiin. Kun vaihdat, mitä öljyä käytetään ja miten öljyn taso tarkistetaan, lue artikkeli.\nLiian vanha öljy tai liian pieni öljy voi aiheuttaa kuolemaan johtavia seurauksia värähteleville levyille: exciter - eli epätasapainoinen akseli - tarvitsee aina tarpeeksi tuoretta öljyä toimiakseen.\nMuuten patogeeni voi vahingoittua. Monille vanhemmille tärinälevyille tarkoitetaan täydellistä häviötä, ja nykyaikaiset värähtelevät levyt ovat kalliita ja aikaa vieviä korjauksia. Öljytason ja säännöllisen öljynvaihdon hallinta on niin tärkeää.\nPeriaatteessa öljyä on vaihdettava kaksi kertaa:\nensimmäisen 20 käyttötunnin jälkeen\nTämä on nyrkkisääntö, joka on melkein aina totta. Tästä poiketen valmistajat voivat vaatia huoltosuunnitelmassa vielä useampia öljynvaihtoaikoja. Tällaisten ohjeiden tulisi tällöin välttämättä seurata.\nJälleen sinun pitäisi ehdottomasti noudattaa valmistajan ohjeita. Öljyn tyyppi ja erityisesti viskositeetti riippuu usein vallitsevista lämpötiloista.\nJälleen on tiettyjä nyrkkisääntöjä, joita voit pitää kiinni.\nkesällä korkeammissa lämpötiloissa (yli 25° C) SAE 10W-30\nlämpötiloissa, jotka ovat alle 25° C, mutta yli 10° C, on käytettävä SAE 10W-30 tai SAE 10 W-20\nSAE 10W-10 on usein suositeltavaa, jos lämpötila on jäätynyt tai sitä alhaisempi\nPeriaatteessa kuitenkin: mitä suurempi öljy ja sitä parempi värähtelevän levyn voiteluun, SAE 10W-40: n kanssa et mene pieleen kovissa olosuhteissa.\nJoka tapauksessa sinun tulee aina noudattaa valmistajan antamia ohjeita!\nÖljytaso on tarkistettava säännöllisesti. Tarvittaessa öljy täytetään, jos öljytaso on liian alhainen.\nÖljyn ohjaus on suoritettava riittävän pitkän käyttöiän jälkeen (vähintään 10 tuntia), värähtelevä levy on asetettava tasaiselle ja tasaiselle alustalle. Mittatikun avulla voit tarkistaa öljytason (vain kytke se sisään, älä kierrä sitä tiukasti!) Ja lisää öljyä, jos öljytaso on liian alhainen.\nVärähtelylevyn vaurioituminen alhaisen öljytason takia mitätöi monien valmistajien takuun - huoltosuunnitelma on aina pidettävä mahdollisimman tarkalla!\nTeräksistä neliöputkea voidaan käyttää myös kotikäyttäjien moniin tarkoituksiin. Järkevän vaikutelman tukevat asianmukaiset mitat.\nMuutto on kesken, huoneisto on pakattu laatikoihin ja vastikään otettu. Mutta miten uusi asuintila olisi suunniteltava? Muutamia vinkkejä!\nJos kaivosi menettää kapasiteettinsa, ensimmäinen askel on usein huuhtele kuoppa ja suodatin sora. Kerromme, miten se toimii.


Uutta päiväkotia ei saa ryhtyä rakentamaan, ennen kuin markkinaoikeus päättää asiasta. Oikeuskäsittely saattaa kestää jopa puolesta vuodesta vuoteen.\nPäiväkodin rakentamista ei saa laittaa vielä alulle\nMarkkinaoikeus päätti maanantaina kieltää Ruoveden kuntaa tekemästä hankintasopimusta tai panemasta täytäntöön päätöstään päiväkodin rakentamisesta. Kielto on voimassa siihen saakka, kunnes markkinaoikeus on ratkaissut asian, tai asiassa toisin määrätään. Väliaikaista kieltoa on noudatettava 100 000 euron sakon uhalla.


Otso Kantokorpi: Voiko kohta syödä mitään? – Kansan Uutiset\nAll Over Press / Splash News / Rich\nKirjoittaja on vasta vähän aikaa sitten tullut tietoiseksi avokadon poliittisista ja ekologisista ulottuvuuksista.\nOtso Kantokorpi: Voiko kohta syödä mitään?\nOtso Kantokorpi 5.2.2017 15.00\nNäyttelykokemus on yksityinen. Jaettunakin keskustelut elävät omaa elämäänsä omassa päässä. Parhaat kokemukset ovat voimakkaita ja aiheuttavat itsereflektion ryöppyjä, jotka muuttavat peruuttamattomasti elämän suuntaa. Kyse voi olla abstraktin taiteen voimasta, joka saa katsomaan maailmaa toisin tai yhteiskuntakriittisen taiteen voimasta, joka saa olemaan maailmassa toisin.\nNäin minulle taas kävi tutustuttuani Poliittisen valokuvan festivaalin (PVF) tämänvuotiseen tarjontaan. Teemana on ruoka.\nAloin miettiä omaa suhdettani ruokaan ja varsinkin sen poliittisia ulottuvuuksia. Ruoan politiikka oli minulle pitkään vain pintatasoa. Muistan vieläkin, kuinka opiskelijapoikana itketin äitiäni, kun hän tarjosi minulle israelilaisia appelsiineja evääksi: ”Minä en syö palestiinalaislasten verta!”\nNykyään olen kuusikymppinen äijä. Olen yrittänyt ottaa selvää ruoan laajemmista poliittisista kytkennöistä vasta kymmenisen vuotta. Tiedon lisääntymisen tuska on myös konkretisoitunut uudella tavalla. Ikäviä yllätyksiä tulee jatkuvasti.\nOlen tapellut terveyteni kanssa ja olen iloinnut esimerkiksi siitä, että ruokavaliossani lisääntyneen avokadon pehmeät rasvat ja antioksidantit ovat minulle tärkeitä monellakin tapaa – muun muassa kohonneen kolesterolini takia. Kaiken kukkuraksi pidän avokadosta.\nMutta mitä nyt? Olen vasta vähän aikaa sitten tullut tietoiseksi avokadon poliittisista ja ekologisista ulottuvuuksista. Avokado on ympäristölle haitallinen raaka-aine. Kilon tuottamiseen tarvitaan noin tuhat litraa vettä alueilla, jotka kärsivät vesipulasta. Meksikossa tuotetaan nykyisin niin sanottuja veriavokadoja, kun mafia on ottanut haltuunsa tuottavan bisneksen. Siis boikottiin!\nEilen opin, että yhden taatelikilon tuottaminen vaatii peräti 3 000 litraa vettä. Siis boikottiin!\nOlen oppinut, että valinnoilla on vaikutusta. Samalla on kuitenkin turhauttavaa, että Nestlé porskuttaa yhä voimallisemmin, vaikka olen yrittänyt boikotoida sitä jo kymmenisen vuotta. Pikkusievää hifistelyähän se tuntuu olevan: minäkin vaihdoin lempikivennäisveteni San Pellegrinon georgialaiseen Borjomiin, kun luin Nestlén ostaneen sen.\nOlen miettinyt, että pitäisikö nyt paneutua Etelä-Ossetian ja Abhasian tilanteeseen. Valitsinkohan sittenkään eettisesti oikein?\nOngelmallista on se, että ruokateollisuuden ja politiikan välimaasto on yksi lobatuimmista alueista. Vakuuttavia tutkimuksia puolesta ja vastaan ilmestyy koko ajan, eikä kuluttajan ole helppoa saada asioihin selvyyttä. Kuka tutkii ja kenen laskuun?\nFaktoja voidaan esittää monella tavalla, ja jo pelkästään tilastollisten muuttujien valinta on täynnä politiikkaa. Tuloksia ei tarvitse edes vääristellä räikeästi, koska ne saadaan puhumaan halutulla tavalla numeerisina faktoina.\nNäitä asioita käsittelee PVF. Vaikka näyttelypaikkoja on kolme – Suomen valokuvataiteen museo (3.2.–29.4.), Stoa (4.2.–30.3.) ja Virka-galleria (22.2.–8.5.) – ja niissä runsaasti tilaa, ei tälläkään kattauksella saada aikaiseksi kuin joitain tulokulmia tähän jättimäiseen ja tulevaisuuteemme liittyvään problematiikkaan. Festivaali esittelee dokumentaarisin valokuvin vaikutuksia, joita ruoantuotannolla on ympäristöön, valtasuhteisiin, talouteen, politiikkaan ja epätasa-arvoiseen varallisuuden jakautumiseen.\nPuutarhurivaimoni, joka minua näissä asioissa opettaa, on korostanut, että perusasioita ja tavoitteita on kaksi: sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja maan hoitaminen ekologisesti kestävästi. Kyse on koko elollisuudesta, johon liittyy monimuotoisuuden säilyttäminen tuleville sukupolville.\nNykymaailmassa molemmat tavoitteet ovat kaukaisia haaveita, ja täysin päinvastaiset kehityskulut jylläävät. Tämä koskee myös demokraattista maailmaa, missä demokratia ei näillä alueilla tunnu toteutuvan.\nFestivaalin taiteelliset johtajat Anna-Kaisa Rastenberger ja Sanni Seppo: ”Käytimme festivaalia valmistellessamme työnimeä ’postdemokraattinen ruoka’. Postdemokratia tarkoittaa sitä, että näennäisesti demokraattisissakin yhteiskunnissa päätöksenteko tapahtuu entistä useammin piilossa, demokraattisen systeemin ulkopuolella. Tieto päätösten perusteista ei ole äänestäjien tavoitettavissa. Ruoalle on käynyt samoin.” Näinhän Suomessakin tapahtuu koko ajan.\nFestivaalin valokuvaajat esittävät pahoja kysymyksiä ja havaintoja. Näin argentiinalainen Pablo Ernesto Piovano: ”Jos ruoantuotanto on suuryritysten käsissä, niiden käsissä on myös terveytemme. Ja jos ne hallitsevat terveyttämme, on niillä myös vapautemme.” Tähän lisäisin kääntöpuolena vielä kyllä sairauden ja lääketeollisuuden.\nNäin sveitsiläinen Yann Mingard: ”Maailmassa on meneillään kamppailu yhteisestä perinnöstämme: siemenistä, kasveista, datasta jne. Onko kyseessä yhteinen vai yksityinen omaisuus?”\nKyllä tässä pää pakahtuu. Silti tiedän, että juuri näitä asioita on mietittävä ja ennen kaikkea yritettävä muuttaa paremmaksi, jos haluaa, että jälkeläisillänikin olisi maa, missä ja mistä elää.\nTässä suhteessa festivaali ampuukin itseään valitettavasti vähän jalkaan. Sillä on vahvoja pedagogisia tavoitteita, mutta pelkkä shokkiefekti ei riitä. Missä ovat dokumentit vaihtoehdoista, onnistuneista kehityskuluista, toivoa antavista ideoista?\nNiitä tarvittaisiin yhtä kipeästi kuin tietoa siitä, että maailma on paska. Toivottavasti tämä tulee esiin festivaalin työpajoissa ja tuottaa edes myöhemmin kaipaamiani tuloksia.


Kaupungintalo suljettu 5.-25.7.2021 - Katso kesätauon ajan yhteystiedot - Viitasaari\nKaupungintalo suljettu 5.-25.7.2021 – Katso kesätauon ajan yhteystiedot\nViitasaari / Uutiset / Kaupungintalo suljettu 5.-25.7.2021 – Katso kesätauon ajan yhteystiedot\nViitasaaren kaupungintalon palvelut ajalla 5.-25.7.2021\nKeskitettyjen kesälomien vuoksi kaupungintalo on suljettu 5.-25.7.2021. Kaupungintalon puhelinvaihde sekä neuvontapiste on suljettu 5.7.-30.7.2021. Sulkuajalla tavoitat meidät alla olevista numeroista.\nOhjaus ja neuvonta, ilmoitusten ja yhteydenottojen vastaanotto\np. 040 661 5875, soittoaika klo 8-12\nVarhaiskasvatus Marjametsän päiväkoti puh. 040 514 6872\nMaataloustoimisto 044 733 5650\nYhdyskuntatekniikka 5.-25.7.2021 aikana 040 194 5119\nRakennusvalvonta 044 459 7391\nYmpäristönsuojelu 044 459 6815\nYmpäristöterveysvalvonta 044 459 7489 tai 044 459 7507\nViitasaaren vastaanotto 044 459 7425. Soittoaika arkisin klo 8-9.\nEläinlääkärin päivystysnumerot arkisin klo 16-18 ja viikonloppuisin\n– suureläimet 0600 17861\n– pieneläimet 0600 306 084\nAsiointipiste on suljettu ajalla 5.7.-4.8.2021. TE-palveluiden asiointipalvelu henkilö- ja yritysasiakkaille tapahtuu pääsääntöisesti Oma asiointi-verkkopalvelun kautta. Puhelimitse henkilöasiakkaat voivat ottaa yhteyttä puh. nroon 0295 025 500 (arkisin klo 9-16.15) ja työnantaja- ja yritysasiakkaat puh.nroon p. 0295 046 006 (klo 9-16.15). Lisätietoja: www.te-palvelut.fi\nAsiakaspalvelu on suljettu 5.7.–25.7.2021. Asuntohakemukset ja asuntojen irtisanomislomakkeet voi toimittaa sähköpostiin vuokraasunnot@viitasaari.fi (paperilomakkeet joko postitse tai kaupungintalon ulko-ovella olevaan lukittuun postilaatikkoon). Asuntohakemukset ja irtisanomiset voi tehdä myös VVA Oy:n verkkosivuilla (www.vvaoy.fi). Muissa kiireellisissä asioissa yhteydenotto kiinteistönhoitajaan, arkipäivinä klo 8-16, 040 620 6346 / 040 620 6764, muina aikoina KV Turva Oy päivystyspuhelin 044 763 3175.


1.\tItse ilkimys 3\n2.\tTransformers 5\n3.\tCars 3\n4.\tTransformers 5\n5.\tThe Mummy 2017\n6.\tItse ilkimys 3\n8.\tPirates of the Caribbean 5\n10.\tPirates of the Caribbean 5\n1.\tCars 3\n2.\tIt comes at night\n3.\tThe zookeepers wife\n4.\tJääkarhu New Yorkissa\n5.\tItse ilkimys 3\n8.\tJustice League S1 part 1\n9.\tTransformers 5\n10.\tBlade Runner (uusinta julkaisu)\n12.\t47 meters down\nNummelan myymälä kiitää ja kuittaa!\nNummelan myymälämme sulki ovensa 22.6.2017. Haluamme kiittää asiakkaitamme kuluneista vuosista! Lue lisää →\nAvaamme Tampereelle uuden myymälän!\nLämpimästi tervetuloa tutustumaan uuteen Candytown -myymäläämme osoitteeseen Hämeenkatu 16, 33200 Tampere. Candytownin valtavasta herkku valikoimasta löytyy varmasti monenlaista juuri sinun makuusi, tervetuloa! Lue lisää →\nHyrylän myymälämme muuttaa!\nHyrylän myymälämme muuttaa, löydät liikkeemme 1.2.2017 alkaen osoitteesta Autoasemankatu 1, 04300 Tuusula, K-marketin vierestä! Tervetuloa tutustumaan uusittuun myymäläämme!! Olemme poikkeuksellisesti suljettu 1-2.2.2017... Lue lisää →\nJärvenpään myymälämme muuttaa!\nJärvenpään myymälämme muuttaa, löydät liikkeemme 12.1.2017 alkaen Sampotalon InterSportin vierestä osoitteesta Sibeliuksenkatu 18-22, 04400 Järvenpää! Isomman liiketilan kunniaksi laajennamme myyntielokuvien osastoa... Lue lisää →\nLoimaan myymälä kiittää ja kuittaa!\nLoimaan myymälämme sulki ovensa 30.12.2016. Haluamme kiittää asiakkaitamme kuluneista vuosista! Lue lisää →\nKotka – Spice Ice by CandyTown\n1991-2017 FilmTown Oy | Y-tunnus: 2345435-5