Pentti Murole blogi: lokakuuta 2014\nMenneisyyden majakoita laskeutuvassa sumussa?\nSuomalaisten näkymättömyys kansainvälisen arkkitehtuurin kentällä on kirvoittanut puheenvuoroja. Se on hauskaa, että puhutaan ja kirjoitetaan. Erityisesti vertailut jalkapallosaavutuksiin ovat nousseet keskeiseksi aiheeksi. Joku on laskenut, ettei Suomen kuuluisikaan näkyä kansainvälisen arkkitehtuurin tilastoissa meidän vähäisen asukaslukumme johdosta. Kukaan ei kuitenkaan vielä ole tutkinut suomalaisten olympiamitalien määrää suhteessa asukaslukuun ja verrattuna muihin maihin, eikä palkittujen suomalaisten muotoilijoiden esiintymistiheyttä Milanossa tai Venetsiassa. Saanen siis muistuttaa että Suomen sankariurheilijat ja sankarisuunnittelijat ovat olleet kyllä aiemmin esillä, vai mitä sanotte seuraavana olevista parista tilastosta? Kuulin jo vastaväitteen – ei pidä paikkaansa, huono tilasto: kaikenlaisiin kisoihin osallistuneiden kansojen määrä oli aiemmin huomattavan vähäinen. Vastaus: en ole nyt tekemässä tieteellistä ja vertailukelpoista antropologista tutkimusta - kunhan lasken mitaleita.\nSuomalaiset sankariurheilijat ovat aikoinaan kahmineet mitaleita roppakaupalla. No, on todettava, että kun vuosisadan alun olympialaisissa oli 2000 urheilijaa, niin viimeaikaisissa kisoissa urheilijoiden määrä on ylittänyt 10000. Siihenkin suhteutettuna tuntuu siltä, että suomalainen sisu on laimentunut tai sitten dopingaineet olleet vähemmän väkeviä. Eniten olympiamitaleja on kahminut, kukas muu kuin Paavo Nurmi (12 mitalia). Kaikkiaan suomalaiset ovat saaneet itsenäisyyden ajan kesäolympialaisissa 271 mitalia.\nMutta myös taiteessa\nMitaleja on sadellut myös taiteen ja erityisesti muotoilun areenoilla. Tämäkin mitalisade on ollut hupenemaan päin. Suuria sankareita olivat moninkertaiset mitalinaiset ja miehet Aino Aalto, Dora Jung, Timo Sarpaneva, Tapio Wirkkala, Rut Bryk, Kaj Franck, Ilmari Tapiovaara, Birger Kaipiainen ja vielä monet muut. Kaikkiaan suomalaisia palkittuja on noina vuosina ollut 25 taiteilijaa. Törmään tällaiseen otsikkoon: ”Kansainvälisyys on elinehto myllerryksessä olevalle muotoilualalle”. Sanojina ovat vuonna 2013 palkitut nuoret muotoilijat Mari Isopahkala ja Iina Vuorivirta. Design Forum valitsi heidät vuoden nuoriksi muotoilijoiksi. Tämän vuoden palkittu nuori suunnittelija on kenkäsuunnittelija Minna Parikka. “MY DESIGNS ARE LIKE LOVE LETTERS FROM ONE SHOE LOVER TO ANOTHER. LIFE IS TOO SHORT TO TAKE STYLE TOO SERIOUSLY.” Tällaisia nuoria juuri tarvitsemme. Vilkaisepa tuon Minna Parikan sivuja: http://minnaparikka.com/collection/\nMilanon Triennale vallattiin\nMielenkiintoinen juttu muuten tuo 30. toukokuuta 1968, Milanon XIV Triennalen avajaiset oli järjestetty tuolle päivälle. Triennalessa oli vahva Suomen osasto – niin kuin tavallista. Suomen organisaatiokomiteassa olivat H.O. Gummerus, Jonas Cedercreutz, Timo Sarpaneva, Antti Nurmesniemi ja Tapio Wirkkala. Näyttelyarkkitehtina oli Yrjö Kukkapuro. Mutta heti avajaisseremonian jälkeen tapahtui. Opiskelijat, etunenässä arkkitehtiopiskelijat, hyökkäsivät Triennaleen ja valtasivat sen ja ohimennen särkivät näyttelyaineistoa. Näyttely lykättiin ja avattiin uudelleen vasta parin kuukauden päästä. Mielenosoittajien mukaan he eivät taistelleet näyttelyä tai sen pikkuvirheitä vastaan, vaan he taistelivat fasistista hallintoa vastaan. Näin kertoo Maurizio, lakia silloin opiskellut ”vallankumouksellinen”. Tämän näyttelyn valtauksesta hän ei halua ottaa kunniaa, jääköön se arkkitehtiopiskelijoille! Muuten on jotenkin mielenkiintoista että keskeytetyn näyttelyn kuraattorina oli arkkitehti Ciancarlo De Carlo - Suomen ystävä ja poikani työnantaja. Hänen näyttelynsä teema oli erittäin sosiaalinen ja korosti vuorovaikutusta kansalaisten kanssa. Sattui kuitenkin syntymään väärään aikaan. Juuri tuohon aikaan Pariisissa poltettiin Rue St. Michelin metroasema ja kaduilla löytyi seuraavia kirjoituksia:\nKatukivi on kaiken ajattelun päätepiste\nOlkaa realisteja – vaatikaa mahdottomia.\nTe kuolette hyvinvointiin.\nBetoni kasvattaa välinpitämättömyyttä.\nTäytyy systemaattisesti tutkia sattumaa.\nJumala ei ole konservatiivi.\nToiset uskovat rakkauden voimaan, toiset luokkataistelun voimaan.\nTavarat ovat oopiumia kansalle.\nTyötätekevät ihmiset ikävystyvät, kun heillä ei ole työtä;\nihmiset, jotka eivät tee koskaan työtä eivät ikävysty ikinä.\nOnko rikkaus sitä, että tyytyy köyhyyteensä?\nMilanon 14. Triennale vuonna 1968 vallattiin! Suomalaiset olivat silloin vallan näkyviä!\nEi oteta näkymättömyyttä liian vakavasti – astutaan kuitenkin esiin!\nNiin, suomalainen näkymättömyys, se oli tämän kaiken lähtökohtana. Ei nyt oteta näitä asioita niin kovin vakavasti – vaikka ne hyvin vakavasti otettavia ovatkin. Arkkitehti Kimmo Liimatainen ottaa kuitenkin arkkitehteihin osuvan ”pilkan” hyvin vakavasti. Rakennuslehti näyttää nyt saaneen tuon pilkkaajan maineen ja erityisesti ystäväni toimittaja Auri Häkkinen on saanut harteilleen ansaitsematonta syyllisen viittaa. Jos teitä nyt kiinnostaa tämä keskustelu, joka sai osittain alkunsa minun blogistani, niin tuohon klikkaus: http://valtakunnan.puheenvuoro.uusisuomi.fi/\nMennäänpä nykypäivästä menneisyyteen, siellä on niin turvallista\nMinä kun juuri täytin tasaisen pyöreitä numeroita, en pysty paljon vaikuttamaan tulevaisuuteen. Vaikka ystäväni Mattikoo minua sinne tulevaisuuden salojen äärelle jatkuvasti kutsuukin, olen havainnut, että on parasta pysyä menneisyydessä. Ja nyt juuri on sopivaa pysyä hieman suomalaisen suunnittelun kansainvälisessä menneisyydessä. Siinä kansainvälisen suunnittelun menneisyydessä, jossa vielä olimme hieman näkyviä.\nAjattelen omaa alaani. 1980-luvun loppuvaiheen ja 90-luvun alkuvaiheen suuressa lamassa suunnittelun vienti oli välttämättömyys. Aika oli nyt sellainen, että markkinoille oli mentävä. Ne eivät tulleet meitä täältä Suomesta hakemaan. Onko tämä uutta? No, ei varmasti ole uutta.\n1970-luvulla vientiä aloitettaessa oli valtavaa innostusta. Perustettiin vientiryhmiä. Oli Tapiola Consultants, oli Finnmap, oli Finnconsult, oli Finnplanco, oli Kaupsu, oli FAC -lempinimeltään ”fucking architects”, oli meille rakas Devecon ja vielä muitakin, jo unholaan painuneita. Uskottiin, että suomalaisen arkkitehtuurin ja yhdyskuntasuunnittelun vienti puree. Vientiin lähdettiin innostunein mutta köykäisin voimin. Kielitaito oli puutteista ykkönen. Opittiin sanoja ja käsitteitä. Kulttuuriakin. Suomalaisille kulttuurin oppiminen olikin suhteellisen helppoa. Ihmeellistä kyllä.\nOlihan meillä viennin aloittamiseen loistavia esikuvia - itse suunnitteluviennin maestrot: isä ja poika Saarinen, Aalto, Revel, Pietilä, Siren ja muitakin. Katsotaan muutama kuva.\nAlvar Aallon Baker House Bostonissa oli innoittava esimerkki. Aalto suunnitteli sen vuonna 1945 ollessaan MIT:ssa professorina. Talo valmistui vuonna 1948. Douglas Shand-Tucci kirjassaan “Built in Boston: City and Suburb, 1800-2000” kirjoittaa: ”Baker House for Boston is what the Guggenheim Museum is for New York.”\nToronton kaupungintalo oli Viljo Revellin, Heikki Castrénin, Bengt Lundstenin ja Seppo Valjuksen kansainvälinen arkkitehtuurivoitto vuodelta 1958. Eero Saarinen oli yksi juryn jäsenistä, hän oli valitsemassa voittajaa yli 500 ehdotuksen joukosta. Työllä oli ainutlaatuinen referenssiarvo vientiä suunniteltaessa ja tulevasta maailmanmenestyksestä unelmoitaessa. Vuonna 1965 toteutunut rakennus oli meidän ykkösreferenssimme. Varmaankaan rakennuksen viuhuvat rampit eivät vähiten vaikuttaneet meidän tulevaisuusmyönteiseen maailmankuvaamme.\nEero Saarinen halusi suunnitella: ”The simpliest skyscraper in New York”. Hänen 38 kerroksinen CBS torninsa sai lempinimen ”blackrock”. Talo valmistui vuonna 1964. Torni liittyy hienosti katutilaan. Toinen Saarisen ikoni on TWA:n terminaali. Alemmassa kuvassa rakennus on sumussa ohittavalta skylinelta kuvattuna. Terminaali valmistui vuonna 1962. Terminaalikäyttö sitten päättyi ja uusiokäyttöä on tulossa. Voiko nyt Saarista ottaa tähän suomalaisuuden majakaksi? Vastaus: kyllä!\nToke Korhonen oli mieluisa ystävä. Toivo Korhosen toimisto kutsuttiin Perun Liman kansainväliseen kutsukilpailuun vuonna 1965. Token osalle tulleet korttelit näkyvät kartassa punaisella ympyröityinä. Nyttemmin taloja on lisärakennettu, niin, ettei tuosta Token alkuperäissuunnitelmasta näy enää jälkeäkään. Kilpailuporukka oli muuten melkoisen mahtava. Vai mitä ajattelet seuraavista kilpakumppaneista: James Stirling, Charles Correa, Kikukate-Kurokawa-Maki, Aldo van Eyck, Candilis, Josic, Woods ja Christopher Alexander. Legendaa! Kortteleiden toteutukasesta voit lukea jälkiarviointia tästä: https://iqbalaalam.wordpress.com/tag/kikutake-kurokawa-maki/\nKaija ja Heikki Sirenin Linzin konserttitalo Bruckner Haus suunniteltiin vuonna 1972. Rakennus vihittiin käyttöönsä maaliskuussa 1974. Herbert von Karajan ja Wiener Philharmonikern esiintyivät avajaiskonsertissa. Tuohon aikaan, kun vientiä kehiteltiin, Linzin konserttitalo oli eräs loistava esimerkki suomalaisten mahdollisuuksista maailmalla. Se antoi meille kaikille sivustaseuraajille uskoa ja rohkeutta.\nJa kaikesta viisastuneena\nKaikkien näiden hyvien esimerkkien jälkeen kerron itsestäni. Tämä on suorastaa kopiota ja plagiaattia Dostojevskilta. ”MISTÄ KUNNON IHMINEN PUHUU KAIKKEIN MIELUIMMIN? VASTAUS: ITSESTÄÄN. SIISPÄ PUHUN ITSESTÄNI.” Itsestäni puhuminen tarkoittaa tässä yhteydessä viittauksia Devecon Oy:n hommiin maailmalla. Siinä leikissä olivat mukana insinööritoimistot Ekono Oy, Maa ja Vesi Oy, LT-Konsultit Oy ja Paloheimo – Ollila Oy sekä Arkkitehtitoimisto CJN Oy.\nTämä kuva on Kuwaitin Jahrasta. Elettiin vuotta 1975. Se oli ensimmäinen ”vapaan viennin” tehtävä jonka saimme. Mukana olivat Olli Kivinen ja Reijo ”Jallis” Jallinoja. Elämä oli todellakin ihanaa! Mainittakoon, että kuwaitilaiset vaativat meitä poistamaan kamelinkuvat raportin takakannesta!\n1980-luvun alussa oli meidän suunnitteluyhteisöllämme varsinainen näytön paikka. Suunniteltiin ja valvottiin kaupungin rakentamista Libyan rannikolla, Ras Lanufissa. Kymmeniä suomalaisia osallistui työhön paikan päällä. Kari Lautso oli projektipäällikkönä.Toiselle sadalle yltävä joukko työskenteli Suomessa. Valokuvassa vasemmalla näkyy motivoitunutta väkeä kaupungin peruskiven laskemisen aattona. Paikalla mm. Pekka Kettunen ja Kari Somma. Oikealla jo toteutettua kaupunkia parhaimmillaan. Vuosi oli noin 1986. Noiden kauniiden rakennusten suunnittelijan CJN:ssä oli Hannu Kiiskilä. Markku Piispanen hoiteli rakentamisen valvonnan.\nSirten kongressitalo toimi jonkin aikaa Afrikan yhdysvaltojen kokouspaikkana. Gaddafi oli isäntänä. Libyan taisteluissa rakennus vaurioitui vain lievästi. Nyt tämä huippuunsa komea Jussi Jauhiaisen ja kumppaneiden 90-luvun alkupuolella suunnittelema talo odottaa tulevaa käyttöään. Suuren kongressisalin 4500 paikkaa ovat tyhjinä – pöly laskeutuu.\nVienti on aina tunkeutumista kohti tuntematonta. Vanha perinne ja vanhat rauniot tuntuvat merkityksettömiltä. Ne saattavat tilaajan mielestä kuulua kolonialismin kielteiseen perintöön tai sitten ne edustavat vain mennyttä aikaa. Usein vieraat vaeltajat ovat ottaneet rauniot omakseen. Portit tulevaisuuteen ovat kuitenkin avoinna. Tästä on mentävä, otettava vastuu!\nLähettänyt Pentti Murole klo 10.51 1 kommentti:\nSotamies Svejkin kadonnut kenttäalttari Venetsian Biennalessa!\nVenetsian Biennalen laaja näyttely pidetään Arsenalissa, Venetsian tuhatvuotisen laivaston maineikkaassa tukikohdassa sekä tukikohdan vieressä sijaitsevassa Giardinissa, puutarhassa. Giardinissa sijaitsee useiden maiden maakohtaisia paviljonkeja. Yhtenä ja ainoana, jonka yhteydessä aina mainitaan arkkitehdin nimi, maan nimen lisäksi, on Alvar Aallon Finlandia paviljonki. Sen yhtenä innoittajana oli ollut sotamies Svejkin kadonnut kenttäalttari. Paviljongin teksti ”Finlandia” on kiinnitetty ohuilla langoilla ilmaan killumaan. Nänkö se nyt Suomikin killuu?\nMatka Venetsian kanavilla on elämys. Vesi on yllättäen turkoosin puhdasta. Kaupunki sinänsä elää outoja aikoja. Vakituinen väki vähenee. Asukkaita on nyt 60000. Turisteja on kaupungissa päivittäin lähes sama määrä. Luen juuri Donna Leonin viimeisintä kirjaa. Siinä puhutaan kiinalaisista jotka kansoittavat kaupungin. Tämä on totta. Jos näet Grande Canalella viisi kondoolia neljä niistä on iloisten kännykkäkameraa ahkerasti käyttävien kiinalaisten täyttämiä. Myös katukioskikauppa näyttää olevan kiinalaisten hallussa. Maailma näyttää olevan muutoksessa.\nVenetsian Biennalen laajan näyttelyn nimenä oli ”fundamentals, architecture not architects”. Näyttelyn kuraattori on Rem Koolhaas. Kuraattorista puhuen Hennu Kjisik kommentoi minun aiempaa blogiani http://penttimurole.blogspot.fi/2014/07/venetsian-biennale-2014-afrikka.html seuraavasti: ”Kokonaisuudessaan Biennale oli mielestäni jopa yllättävän viihdyttävä. Suosittelen lämpimästi. Minulle oli uutta se, että Rem Koolhaas kuitenkin tuntui olevan ihan huumorintajuinen mies. Jotenkin luulin asian olevan toisin. Eräät yhteiset tuttavat myöskin kovasti yrittivät todistella ennakkoluuloni vääriksi. Kai se on sitten uskottava.”\nVenetsian arkkitehtuuribiennale on laaja ja vaikuttava. Maat eri maanosista esittelevät edustusarkkitehtuuriaan. On myös paljon itseruoskintaa kolonialismista ja vanhoista diktatuurien ajoista. Asia jota ei varsinaisesti lainkaan käsitellä on tulevaisuus. Tarkoitan sitä tulevaisuutta jonka kasvavat slummit aiheuttavat maailman kehitysmaissa. Onko siihen ratkaisua? Se jää epäselväksi.\nBiennale tapahtuu pääasiassa Arsenalissa eli vanhalla laivatelakalla ja Giardinissa eli telakan läheisyydessä sijaitsevassa näyttelyalueella eli puutarhassa. Telakalla on valtavia, suorastaan mahtavia näyttelyhalleja, puutarhassa taas on osittain maakohtaisia näyttelytarkoituksiin rakennettuja paviljonkeja. Keskeisellä paikalla on Alvar Aallon piirtämä Finlandia – paviljonki. Finlandia paviljonki syntyi kun Maire Gullichsen vuonna 1955 palkkasi Aallon suunnittelemaan tilapäistä paviljonkia Venetsiaan. Aallon mukaan paviljongissa on aineksia saamelaisesta teltasta, sotamies Svejkin kokoontaitettavasta kenttäalttarista ja Pazzin kappelista. Paviljonki valmistettiin Suomessa ja laivattiin seuraavana vuonna Venetsiaan. Tilapäisyyden sijasta siitä tuli eräs alueen ikoneista.\nAlvar Aallon sinivalkoisessa paviljongissa yhtyvät hänen omien sanojensa mukaan saamelaisten teltta, sotamies Svejkin kenttäalttari ja Firenzen Pazzin kappeli. Tuo ihana kappeli on muuten rakkaan Liisani lempipaikka Firenzessä. Tässä kuvassa paviljonki piiloutuu Anssi Lassilan koolinkirakennelman taakse. Suomen lippu on sentään eturintamassa.\nVuonna 1962 syntyi sitten Ruotsin, Norjan ja Suomen yhteinen paviljonki, norjalaisen Sverre Fehnin piirtämänä. On hieman erikoista, että paviljongin edessä tököttää sinivalkoraitainen vaatimaton pienoisveistos kuwaitilaisesta vesitornista. Mutta tämä taas johtuu siitä, että ruotsalainen arkkitehti Sune Lindström suunnitteli Kuwaitiin maineikkaan ja loisteliaan vesitornien ryhmän vuonna 1960. Nämä vesitornit saivat Aga Khan arkkitehtuuripalkinnon 80-luvulla.\nNyt kun keskustellaan suomalaisesta näkymättömyydestä, on melkoinen kontrasti havaita että Venetsian Biennalen alueella sijaitsee Aallon Finlandia – paviljongin lisäksi myös Ruotsi, Suomen ja Norjan yhteinen paviljonki vain muutaman kymmenen metrin etäisyydellä toisistaan. Pieni Kuwaitin vesitornien kuvajainen seisoo paviljongin edessä. Todellisuudessa mahtavan hienoja ruotsalaisten suunnittelemia ja rakentamia torneja on 30 kappaletta. Suomalaisuus Kuwaitissa esiintyy arabien yhteisosastolla Reima ja Raili Pietilän Sief palatsin mainintana.\nArkkitehtuurin elementit – mainio juttu!\nYksi näyttelyn pääkomponenteista oli nimeltään ”elements of architecture”. Näyttelyssä tämä rakentamisen fundamentaalisten elementtien esittely tapahtui järjestyksessä alakatto, ikkuna, käytävä, lattia, parveke, tulisija, julkisivu, vesikatto, ovi, seinä, porras, luiska, toiletti, liukuporras, hissi. Tulee milteipä mieleen meidän vanha kunnon Rakennustietosäätiön rakennusainenäyttelymme - mutta nyt Biennalessa mahtavaksi historialliseksi katsaukseksi viritettynä. Ehdottomasti mielenkiintoista ja huippuunsa havainnollista. Kaiken kruunaa David Rappin älyttömän mahtava filmi. Se on kooste maailman elokuvissa esitetyistä ”arkkitehtuurin elementeistä”. Siinä lastenvaunut rullaavat alas Potemkinin portaita Eisensteinin filmistä leikatussa pätkässä, siinä Spiderman kiipeilee seinällä ja siinä Ohukainen ja Paksukainen temppuilevat itsepäisen oven kanssa ja Buster Keaton tipahtaa savupiippu sylissään ihastuttavan naisen kylpyhuoneeseen - ja niin paljon muuta ainakin kolmestasadasta filmistä. Loistava filmikooste, joka teki katsojan iloiseksi…\nArkkitehtuurin elementeistä jotkut ovat lähes muuttumattomia. Roomalaisten latriini ei paljoakaan eroa meidän latriinistamme. Alaslaskettu katto taas on metalliromua muutamassa vuosikymmenessä, sitä ovat myös liukuportaiden filigrammimaiset rakenteet. Tiesitkö muuten että maailman ainoa (toiminutkin) pyöreä liukuporras oli aikanaan Lontoon metrossa? Lienee sitten sortunut mekaniikan ongelmiin.\nItalia kaiken tapahtuman keskiössä\nItalian osasto on Arsenalissa – vanhalla Venetsian laivaston superhienolla telakka- ja tukikohta-alueella. Valtavaan Corderia halliin on ”skannattu” Italia Pohjois-Afrikasta Alpeille. ”Historia, arkkitehtuuri, politiikka, uskonto, teknologia, talous, teollisuus ja media edustavat Italian monimutkaista todellisuutta paradigmana paikallisista ja globaaleista olosuhteista.” Näin sanoo Rem Koolhaasin kataloogi. Näyttelyssä yhdistetään elokuva ja arkkitehtuuri. Kronologisessa järjestyksessä 82 italialaista elokuvaa ja 41 arkkitehtuurin case-studya valtavan aikajanakaavion viitoittamana yrittävät kertoa tarinaa elämästä. Ja juuri niin kuin elämä on käsittämättömän yksitoikkoista – mitään ei tapahdu – tämäkin näyttely etenee suurten yksittäisten episodien viitoittamaa mitään tapahtumattomuuden jatkumoa alusta loppuun. Sellaista on elämä. Kriisit seuraavat toisiaan, mutta mitään ei tapahdu. Ihminen on muuttumaton. (Viimemainittu oli kyllä minun tulkintaani, ei näyttelyjulkaisun).\nSuuren Corderia-salin läpi kulkeva aikajana kertoo mahtavaa tarinaa historiallisesta muutoksesta.\nMinua nämä aikajanat kiinnostavat. Tässäkin vilisevät Italian tapahtumat maailman tapahtumiin kytkettynä. Siinä voi seurata omaa elämäänsä Aldo Moron, Bettino Craxin ja Silvio Berlusconin viitekehyksessä – onneksi ei kuitenkaan yhtä kohtalokkaassa.\nTeema josta ei puhuta. Tämä ihmeellinen Matilde Cassanin kuva kertoo kirkkoaukiosta, jonka muualta tulleet kansoittavat. Muuttuko kirkko hindutemppeliksi vai muuttuuko se moskeijaksi? Rakennuksena se hyvin pystyy muutokseen – ei muuta kuin risti pois tornin huipulta.\nEstetiikka elämänlaadun perustana – tanskalaiseen malliin?\nSuomalaiset, norjalaiset ja ruotsalaiset ovat valinneet näyttelyssä pragmaattisen linjan. He esittelevät vanhoja kehitysyhteistyötöitään pääasiassa 70-luvulta. En ole aivan varma miten ne liittyvät näyttelyn teemaan. Mutta näistäpä asioista olikin jo puhetta edellisessä blogissani. Mutta tanskalaiset ovat nyt siirtyneet mystiikkaan tai tarkemmin sanottuna estetiikkaan. Tavallisella meikäläisjuntilla ei tahdo riittää tajuntaa tanskalaisten estetiikkajargoniin. Voihan kysymyksessä olla vain semantiikka, mutta mielestäni selityksien jälkeenkin estetiikka ilman etiikkaa ei oikein pure.\n”Estetiikka ei ole sitä miltä asiat näyttävät. Estetiikalla ei ole tekemistä kuvien kanssa. Estetiikka syntyy kaikista ihmisen sensorisista reaktioista yhdistämällä meidän tunteemme ja aistimuksemme. Tämä huone kertoo tunteista. Meidän tunteistamme. Miten me suhtaudumme erilaisiin materiaaleihin ja tiloihin, kuinka me imemme niistä vaikutteita ja miten me samaistumme niihin, mitä ne panevat meidät muistamaan, mitä ne panevat meidät tuntemaan. Näin siis tämä huone on tutkimusmatka estetiikan vaikutukseen meidän elämänlaatuumme. Juuri estetiikka on tässä suhteessa tärkein voima. Kehotan teitä koskettamaan, haistamaan, kuuntelemaan ja tuntemaan, ihmettelemään, keksimään ja kuvittelemaan. Tämä voisi olla tie uuteen tietoisuuteen. Ja tämä on syy miksi inttämällä intän estetiikan olevan kaikista tärkein asia. Estetiikan kokemus on perusta, jonka pohjalla voimme kehittää vuorovaikutusta toistemme kesken. Tähän huoneeseen olen koonnut aistimuksia, tunteita ja ihmeitä. Ne on organisoitu luonnon järjestyksen mukaan: ei-elävä aine kuten tuuli, vesi, valo, lämpö ja hiekka muodostavat yhdessä elävän materian kanssa kaiken oleellisen.”\nTanskan osastolla olisi kaivannut pierun verran etiikkaa kaiken estetiikan keskellä.\nNäin viisaasti sanotaan tanskalaisten osastolla. Näyttelyosastolla kävellään ohuen hiekkakerroksen päällä, seinällä on kaarnaa tuoksua antamassa, puunrungot lojuvat lattialla, raakamuurattu tiiliseinä on kaiken rakenteen tukirankana. Kun tätä osastoa jälkeenpäin pohdimme Liisan kanssa, ajattelimme vastapainona syksyistä sienimetsää, sammalta, kosteita puunrunkoja, syksyn kellastamia lehtiä, sienien samettista pintaa, vanhan perunakuopan pärekattoa, kaikkia niitä tuoksuja, niitä metsän ääniä, haavan lehtiä havisemassa, kurkien muodostumassa olevaa auraa ja siihen liittyvää kovaäänistä neuvonpitoa, vettä kiiltelemässä painanteen pohjalla, kosteutta, joka väistämättä tunkeutuu hihansuusta ja kauluksesta! Onko tuon kaiken nimi estetiikka!\nJostain syystä on niin, että naapureita tarkkaillaan muita tarkemmin. Meidän itäinen suuri naapurimme esiintyy osastolla jossa tuoksuu vanha neuvostoajan henki. Miksi muuten siellä ei kerrota mitään Neuvostoliiton syntyajan mahtavasta konstruktivismista ja pyrkimyksestä modernismiin. Ei siellä ole esillä Malevitshin ristiä eikä Kandinskyn abstraktioita. Sen sijaan osastolla kerrotaan vahvalla naivismilla miten tulee ideoida, miten tulee uudistua, miten tulee kierrättää, miten tulee markkinoida.\nVenäjän näyttelyosaston logo viittaa ideoiden näyttelyyn. Ideat vaikuttavat hieman kuluneilta. Venäjän osastolla on kuitenkin yksi hyvin hauska kuva ja malli. Se kertoo 50-luvulla suunnitellusta asumiskoneesta, jota sitten pilottikohteen toteuttamisen jälkeen tutkittiin laajalla seurantatutkimuksella. Tarkoituksena oli kehittää asumiskone, jota voitaisiin sitten miljoonamitoissa monistaa. Tutkimus päätyi surulliseen lopputulokseen: ”Kansa frustroituu ja valtion varat menevät hukkaan.”\nVirolaiset olivat omalla osastollaan pirteitä ja innovatiivisia. He ovat selkeästi valinneet linjansa nuorena uudelleensyntyneenä kulttuurina. Viron osasto kiinnosti nuoria. Osaston digilattialla esitettiin mahtavia performansseja.\nVirolaiset hurmasivat pirteydellään. Siinä kun Suomi esiintyy perinteisen timpuritaidon lipunkantajana, virolaiset ovat ottaneet digiajan omakseen. Mutta on muutakin. Tämän näyttelyosaston sanoma on se, ettei ole julkista ympäristöä ilman ihmisiä. Tällä digilattialla ihmiset karkeloivat ja muodostavat uusia pintoja – he ovat iloisia kun voivat olla osa näyttelyä.\nJa siunatuksi lopuksi vielä eräitä sirpaleita. Vasemmalta ylhäältä: Daniel Liebeskind oli tuonut näyttelyyn kineettisen valotaideteoksen (olikohan tuo oikea ilmaus?), ei sanomaa, mutta hieno. Brasilian laaja osasto esitteli Lucio Costan ja Oscar Niemeyerin töitä. Kuvassa Mies Van der Rohe ja Lucio Costa ihmettelevät Brasilian ruutukortteleiden saloja. Oikealla ylhäällä latvialaiset ilmoittavat, ettei heillä ole modernismia. Italian itseruoskintaa Mussolinin ajoilta, tuossa onkin se sama talo, jonka kuvan näytin Comon blogissani. Keskellä keikkuu kaksi Suomen pikku ikonia: Reiman Sief palatsin kuvat arabien näyttelylehdykästä ja itävaltalaisten hienossa pienoismallikokoelmassa näytetty Sirenin Bagdadin kongressipalatsi. Oikealla alhaalla on mielenkiintoinen ”unohdettujen ihmeiden hautausmaa”. Suurten mestareiden modernit rakenteet luhistuvat käyttötarkoituksen puutteeseen tai puuttuvaan kunnossapitoon. Ja vielä vasemmassa alakulmassa kuva Arsenalista.\nLähettänyt Pentti Murole klo 13.24 2 kommenttia:\nNytpä kävikin mainiosti. Olen juuri nyt suomalaisuutta etsimässä Milanon Triennalessa ja Venetsian Biennalessa. Ovathan nämä kaksi nyt merkittäviä arkkitehtuurin ja kaupunkisuunnittelun näyttelyjä - maailman mittakaavassa. Olenpa näistä kirjoittanutkin jo kahdessa blogissani, mutta nyt vasta voin paikan päällä verifioida mistä todella on kysymys. Vilkaise vanhoja blogejani – jos kiinnostaa: http://penttimurole.blogspot.fi/2014/07/afrikkaa-on-ilmassa-milanon-triennale.html ja http://penttimurole.blogspot.fi/2014/07/venetsian-biennale-2014-afrikka.html . Milanon Triennalen teemana on Afrikka. Näyttelyn nimi on ”Africa Big”. Nimessä puhutaan myös suuresta muutoksesta ja suuresta mahdollisuudesta: Big Change - Big Chance. Näyttelyssä on esillä ehkä pari sataa Afrikkaan tehtyä projektia. Projektiesittelyissä esiintyy pelkästään arkkitehtien nimet, ei muita osallisia. Venetsian Biennalessa teemana on: ”Fundamentals, absorbing modernity, 14th international architecture exhibition”. Näyttelyn katalogissa on vielä takakanteen printattu: ”architecture, not architects”.\nHennu analysoi suomalaismenestystä\nTulen selostamaan vielä näyttelyjen sisältöä tai pikemminkin vaikutelmia erikseen, mutta nyt keskityn suomalaisuuden painoarvoon tässä kansainvälisen suunnittelun maailmassa. Olemmehan me perinteisesti uskoneet olevamme modernin arkkitehtuurin suuri kotimaa. Kun nyt sitten vielä sattuu, että ystäväni Hennu Kjisik ryhtyy ”yksinäisenä iltanaan hotellihuoneessa” laskeskelemaan Mies van der Rohe –palkittujen jakaumaa ja löytää sieltä Suomen aivan häntäpäästä yhdessä Ruotsin, Viron ja Romanian kanssa - niin sattuu mainiosti. Todellakin, varmaan myös sattuu sieluun, sillä Hennun postituslista ryhtyy elämään. Jose Mukala (Arkkitehti-lehden päätoimittaja) kommentoi, Juulia Kauste (Rakennustaiteen museon johtaja) kommentoi, Samuli Miettinen (JKMM-arkkitehtitoimiston osakas ja Seinäjoen kirjaston suunnittelija) kommentoi ja Trev Harris (Aalto yliopiston kaupunkisuunnittelun professori) kommentoi. Nyt täytyy minunkin kommentoida.\nNyt on muotia kävellä kamera kepin nenässä ja kuvata itseänsä monumenttien häilyessä taustalla. Nyt siis kuvaamme itseämme maailman arkkitehtuurin nykymaisemassa. Olemmeko näkyvissä? Vai peitämmekö taustan?\nHennu antoi pisteitä 2000-luvun Mies van der Rohe -palkinnoista. Siis yhteensä 7 kierrosta. Hän antoi voitosta 3 pistettä, finaalipaikasta 2 pistettä ja short-listauksesta 1 pisteen. Tässä Hennun kunniataulukko: 1. Espanja 70p. 2. Ranska ja Saksa 36p. 4. Hollanti 25p. 5. Englanti 22p. 6. Portugali 20p. 7. Belgia ja Itävalta 16p. 9. Italia 15p. 10. Norja 11p. 11. Tanska 10p. 12. Irlanti ja Slovenia 6p. 14. Islanti, Kreikka, Kroatia ja Tsekki 5p. 18. Puola 3p. 19. Bulgaria, Latvia, Luxemburg, Ruotsi, Suomi, Unkari ja Viro 2p. 26. Romania 1p. Hennu oli laskenut palkintopisteet kohteen sijaintimaan mukaan, ei arkkitehdin kansalaisuuden mukaan. Tämä laskutapa ei kuitenkaan ratkaisevasti vaikuta, sillä Espanjan voitto on niin selkeä.\nHennu kysyy mitä teemme?\nJose Mukalan tekstiin viitaten Hennu päättää: ” No Jose oli joka tapauksessa oikeassa, tilanne on hämmentävä. Emme kai voi niin huonoja olla. Tsekkasin myös juryn kokoonpanot. 2000-luvulla niissä on toiminut yhteensä 54 jäsentä, joukossa ei yhtään suomalaista. Tämä ei tietenkään selitykseksi kelpaa mutta kertoo sekin jotakin lähes yhtä hämmentävää. Mitä teemme?”\nHennu Kjisikin pika-analyysi osittaa Suomen olevan Mies’in palkintopisteiden mukaan arkkitehtuurin takapajula. No, lohduttaneeko että Ruotsi ja Viro kuuluvat samaan ryhmään?\nJuulia uskoo museon voivan tehdä jotain\nJuulia Kauste vakuuttaa Suomen arkkitehtuurimuseon olevan ajan hermolla. Hän kirjoittaa: ”Olen täysin samaa mieltä siitä että meidän tulee kaikin tavoin pyrkiä edistämään merkittävien uusien rakennusten näkyvyyttä kansainvälisissä ympyröissä, jotta ne tulevat tutuiksi niille jotka tekevät valintoja ja päätöksiä merkittävistä huomionosoituksista ja palkinnoista, tai siitä mitä toimistoja kutsutaan esimerkiksi kilpailuihin. Sitä työtä pyrimme parhaamme mukaan edistämään monin tavoin. Asia on museolla selkeästi tiedostettu ja se on määritelty strategisesti tärkeäksi osaksi museon tehtävää.”\nSamuli ihmettelee onko enää olemassa suomalaista arkkitehtuuria\nSamuli Miettinen osallistuu keskusteluun, hän kirjoittaa: ”heittelen muutaman tynkäajatuksen soppaan assosioiden vapaasti mitään osoittelematta tai otsaani rypistelemättä.” Samuli pyörittelee jalkapallon kansainvälisiä menestysmaita ja toteaa samojen maiden menestyneen myös arkkitehtuuriskaboissa. Hän osoittaa sormella suomalaista yhdenmukaistettua rakennustapaa ja kertoo esimerkin heidän Seinäjoen kirjastostaan, joka loppujen lopuksi toteutettiin runsaalla 2000 eurolla per neliö. Hän myös kysyy mitä arkkitehtuurin kansallisuudella itse asiassa enää on merkitystä? Mitä on suomalainen arkkitehtuuri ja onko sitä edes enää olemassa? Onko meistä enää apua toisillemme vai teemmekö vain omia hankkeitamme edustaen joskus kansallisen lipun alla eurovision arkkitehtuurikilpailuissa?\nTrev kysyy: MIES VAI NÄKYMÄTÖN MIES?\nSamaan tapaan kuin yhtiökumppaninsa Hennu, myös Trev ryhtyy kirjoittamaan yön tunteina. Hän oli juuri lähdössä Venetsiaan, tutustumaan Venetsian Biennaleen. Aivan niin, hän oli juuri tulossa tänne missä tätä kirjoitan. Ja niinpä sitten tapasimme tässä Stella Maris pyhimyksen kuvan alla, kerubien vartioimana. Trev hieman hellittää syntynyttä vakavuutta ja ehdottaa hetkeksi näkymättömyyttä. Sillä, hänen mukaansa muiden pitää meidät keksiä. Me emme voi itse keksiä itseämme ja markkinoitua maailmalle. Tällaista on nyt yritetty Suomi-brandäyksellä ja Himasilla, mutta ei pure. Trev kirjoittaa sähköpostiviestissään mm. näin:\n”In next to no time Finnish Architecture (and its architects) would achieve the kind of notoriety that it has so long deserved but seldom achieved. We will leave the Dutch staring gloomily into their canals and the Danes speechless, for the first time in human history. I shudder to think what traumatic effect this will have on our western neighbours.\nSo let‘s stop being kiltti and pandering to the international press (and anyway the Dutch and the Danes do it better) and become even more obscure and elusive by creating a whole new mystic and set of legends. Wouldn‘t this concept fit better into what it means to be a True Finn instead of adopting the embarassing american naivety of stubbism? Finn Invisible Not Negotiable!” Hyvä Trev!\nOliko Suomi esillä Venetsiassa?\nNyt voidaan sitten palata alkuperäiseen aiheeseen ja etsiä totuutta suomalaisen suunnittelun olemassaolosta. Todistusaineistoa pitäisi löytyä Milanon ja Venetsian arkkitehtuurinäyttelyistä. No löytyihän sitä. Venetsian näyttelyjulkaisussa Suomi esiintyy neljällä kuvalla. Näyttelyssä edetään kronologisesti. Ensimmäisen kerran Suomi esiintyy vuonna 1914. Kuvassa on Akseli Gallen-Kallelan maalaus ”Rakennus”. Toisen kerran esiinnymme vuonna 1957. Kuvassa on Allu Blomstedtin standardisointi. Kolmannen kerran olemme kuvassa vuonna 1961. Neyrere esiintyy yhdessä Tapani Kantalan kanssa. Neljännen kerran Suomi esiintyy vuonna 2011 Kärsämäen Shingle-puukirkon kuvalla. Kun ei sitten tässä modernismin absorbaatiossa muuta ole löytynyt saattaa olla ettei myöskään Mies van der Rohen palkintolistoilla esiinny suomalaisia projekteja. Surullistako? Kyllä! Mutta totta!\nVenetsian näyttelykatalogissa esitetty Suomi-kontribuutio kuvina viittaa hieman menneisyyteen! Mutta kertokaa minulle kuka on tuo Tapani X Neyreren vieressä.\nEi sittenkään unohdeta suomalaisten osallisuutta South of North ryhmän puitteissa järjestetyssä keskustelussa: How can foreign architects contribute to the current rapid socioeconomic development on the African continent? Pilvi Vanamo ja Inari Virkkala olivat aktiivisia järjestelijöitä. Hyvä Suomen naiset! Mutta miten saadaan insinöörit ja miehet mukaan?\nNiinkö se on? Esiinnymme sitten hyvinkin vahvasti Norjan ja Ruotsin kanssa Sambiaan, Tansaniaan ja Keniaan tehdyissä 70-luvun kehitysyhteistyöprojekteissa. Norjalaiset kuratoivat tämän hyvän ja tyylikkään, joskin hieman kuivahkon näyttelyn. Se ei laajemmin selvinnyt mitä tästä kaikesta jäi käteen. Kari Karanko on lupaillut tai ajatellut viisaasti jonkinlaista jälkiseurantaa suomalaisten tekemisistä. Se olisi paikallaan. Näyttelyn seinätauluissa vilisee tuttuja nimiä: Paavo Mänttäri, Heikki Tegelman, Jaakko Kaikkonen, Mårten Bondenstam, Rainer Nordberg, Pekka Raitanen, Antti Hankkio, Tarki Liede, Markku Visapää ja Tapio Tuomari –muiden muassa.\nTämä oli hienoa aikaa. Suomalaiset arkkitehdit ja muut asiantuntijat olivat maailmalla. Venetsian Biennalen Pohjoismaisessa paviljongissa järjestetty näyttely kertoo Norjan, Ruotsin ja Suomen hankkeista Tansaniassa, Keniassa ja Sambiassa 1970-luvulla. Nyt ei ole tällaista kerrottavaa.\nMutta sitten seurasi yllätys\nArabimaat esiintyvät yhteisellä osastolla. Idea oli loistava. Pyöreä pöytä puhuu. Mutta sitten tulee yllätys. Kuwaitin näyttelylehdykän sivuilta löytyy Reima ja Raili Pietilän Sief palatsin kirjaus ja pari kuvaa. Tämä palatsi sai aikanaan huonoa mainetta urakoitsijan heikon rakentamisen laadun mukaan. Reiman hieno arkkitehtuuri meni siinä pesuveden mukana. Mutta nyt, historian kirjoissa se kuitenkin muistetaan, ainoana suomalaisten arabimaihin tekemänä merkittävänä arkkitehtuurikohteena modernismin teemalla. Kunnia Reiman muistolle.\nKuwaitin Sief Palatsin ensimmäinen laajennus oli Raili ja Reima Pietilän hieno toteutettu kohde. Erityisenä yllätyksenä se oli mainittu kuwaitilaisen arkkitehtuurin modernismin kohteena. Luulin sen olleen unohdettu!\nArabien yhteinen pyöreä pöytä oli hieno idea. Kaikki puhuvat, mutta kukaan ei kuuntele. Sieltä pöydästä löytyi yllätys.\nJa piirun verran Milanosta\nMilanossa me suomalaiset olimme vielä Venetsiaakin vähäisemmässä roolissa. Mutta Milanossa oli sentään herkkyyttä. Siellä oli esillä meidän oma kohteemme Jufra Administration Center Libyasta. Venetsiassa arabiesittelyssä libyalainen arkkitehti A. Kassoum kirjoittaa omasta bmaastaan, ettei Libyassa ole mitään arkkitehtuuria eikä modernismia. Siellä on vain vanhaa Italian siirtomaasortoa sekä James Cubbitin yliopisto Benghasissa. Meidän kohteistamme Ras Lanufissa, Sirtessä tai Jufrassa ei mainita mitään. Olemme olleet niistä niin ylpeitä – eikä meitä nyt ole olemassa. Vain James Cubbit, jonka piirtämässä yliopistossa suomalaiset arkkitehdit opettivat kaupunkisuunnittelua 80-luvulla libyalaisille nuorille. Siitäkään ei kerrota. Opetus ei varmaankaan ole arkkitehtuuria sanan jaloimmassa merkityksessä. Mutta Milanon Triennale esittelee meidän projektimme! Olen jo aiemmassa blogissani selittänyt laajasti tätä projektia, joten jätän sen nyt toistamatta. Mutta olimme iloisia.\nAfrica Big -näyttely on ilman muuta ajan hermolla. Että olemme näkymättömiä, se on totta!\nMyös kaikki oman Jufran hallintokeskuksemme ympärillä on vaipunut keskiaikaiseen pimeään – niin kuin se on tässä yöllisessä Jussi Tiaisen kuvassa.\nPS. Olihan tuossa Venetsian luettelossa vielä yksi kuva suomalaisuudesta ja kiinalaisuudesta: Anssi Lassilan koolinkirakennelma ja kiinalaisten bamburakennelma Juulia Kausten kuratoimana. Poikani Jussin mielestä ne olivat hienoja, minä en päässyt selville niiden sielunelämästä. Anteeksi kuva kun unohdin sinut. Valitettavasti kuva ryhtyi monista asennusyrityksistä huolimatta näkymättömäksi.\nLähettänyt Pentti Murole klo 19.25 3 kommenttia:\nOlen varma, ettet ollut ajatellut lomapäiviä Bergamossa. No se johtunee tietämättömyydestäsi. Ethän tiennyt Corbusierin pitäneen Bergamon yläkaupungin toria maailman kauneimpana. Nyt kun sinne eksyin vahingossa ja kun hämmästelin torin ominaisuuksia kuulin matkaseurani pojanvaimo Jennin sanovan: ”Tämä on kaunein tori, jonka olen nähnyt!” Tiesikö hän, että Corbusier oli ollut samaa mieltä? Vaikka olisi tiennytkin, se ei alenna mielipiteen arvoa, varsinkaan kun myös minä todistin mielessäni Corbun arvion oikeaksi. Yhdyn myös niihin bergamolaisiin, jotka vuosikymmenten kuluessa ovat ristineet kätensä sen vuoksi, ettei Corbulle annettu tilaisuutta rakentaa omaa monumenttiaan torin varrelle. Tämä alkupuheenvuoro jo lienee tehnyt selväksi, että Pohjois-Italian matkakohteisiin kannattaa ehdottomasti liittää Bergamo.\nJulius Caesar nappasi Bergamon Asterixilta ja kumppaneilta\nTämä kaupunki sopii myös perhematkailuun ainakin Asterixin ja Obelixin ystäville. Bergamon ovat monet halunneet valloittaa, mutta kiinnostavaa on, että juuri gallialaiset hallitsivat Bergamoa ajanlaskun alun tienoilla. Rooman keisari Julius Caesar sitten kukisti gallialaiset valtiaat ja antoi asukkaille Rooman kansalaisoikeudet. Venetsialaiset ottivat vallan Rooman hajotessa. He rakensivat yläkaupungin ympärille mahtavan muurin, joka ei sitten estänyt Attilaa hunneineen hävittämästä kaupunkia. Muuri, josta on meidän ihailtavanamme merkittäviä osia, luo hienoa tunnelmaan, kun kävelet pitkin yläkaupungin katuja.\nCitta Alta on linnoitettu kaupunginosa. Se on mahtavampi versio samasta tarinasta, jonka voit kokea Tallinnassa Toompealla. Muuritkin ovat samoihin aikoihin rakennettuja.\nMutta varsinaisena tarinan aiheena oli tori Piazza Vecchia. Torin laidalla on entinen Palazzo Nuovo, sittemmin kaupungintalo ja nykyinen kirjasto Angelo Mai. Tämän rakennuksen suunnitteli alkuun arkkitehti Vincenzo Scamozzi. Joku väitti samaisen miehen suunnitelleen myös rakennuksia Pietariin, mutta se ei liene totta sillä hän kuoli jo vuonna 1616. Vincenzo oli Palladion työkaveri, heillä oli useita yhteisiä projekteja. Tai olipa hänellä kyllä yksi talo, joka viittaa Venäjään. Se on Palazzo Verlato Putin. Talo kyllä valmistui jo 1615, joten se ei taida liittyä tähän hetkeen tai henkilöihin.\nPiazza Vecchia on itse asiassa kaksiosainen aukio. Keskiaikainen Palazzo Ragione jakaa aukion kahteen osaan. Palazzon alla on suuri loggia. Kirkot pienemmällä aukiolla ovat huippuunsa vaikuttavia.\nPalazzo Nuovo tai Biblioteca Angelo Mai ei kuitenkaan ole varsinaisesti se puoli toria, joka huimaa katsojan, se on jotenkin tavanomainen – kuitenkin vain kaunis rakennus. Erikoisen kiinnostavaksi rakennuksen tekevät sen pylväiköissä parveilevat nuoret opiskelijat.\nVastakkaisella puolella tapahtuu. Siellä on Venetsian vallan aikainen Palazzo della Ragione, oikeuspalatsi. Palatsin alla on ihana loggia. Tällaiset katetut tilat herättävät aina kysymyksen: miksei meillä? Loggiaa käytetään toritilana, mutta siellä on myös valtava aurinkokello. Miten muuten aurinkokello voi olla katetussa tilassa? Me olimme paikalla pilvisenä päivänä, joten auringon säteiden mystiset tiet jäivät selvittämättä. Varsinaiselta toriaukiolta nousee vaikuttava porrasrakennelma oikeuspalatsin sisäänkäyntiin. Juuri tuo porras luo vahvan tunnelman. On helppoa ja miltei välttämätöntä kuvitella kirjailtuihin viittoihin ja värikkäisiin päähineisiin pukeutunutta kulkuetta hitaasti askeltamassa ylös portaita. Venetsian valtion liput liehuvat! Nyt tuosta kaikesta värikkäästä muistuttaa seinällä vieläkin näkyvä vaakuna.\nBergamo kuului Venetsian tasavaltaan. Tuo valtio oli tuhatvuotinen. Venetsian tasavallan perustamisvuotena pidetään vuotta 697 ja se loppui vuona 1797.\nPiazza Vecchia Bergamossa on katsomisen arvoinen paikka. Jo itse Corbusier piti sitä kauneimpana toriaukiona. Kuvassa näkyy kellotorni Il Campanone. Sen kellot lyövät 100 lyöntiä joka ilta kello 22.\nPalazzo della Ragionen takaa tunkeutuvat näkökenttään salaperäisen kerroksellisesti mahtava basilika Santa Maria Maggiore ja sen kyljessä oleva Cappella Colleoni, suuren sotasankarin itselleen rakentama hautamausoleumi. Itse Tiepolo teki taloon kattofreskot. Suuri naissankari haudattiin ilman morsiamia – rakastetun alaikäisen tyttärensä kanssa. Vasemmalla, ikään kuin kulman takana kadoksissa on Duomo. Kaiken naulaa maisemaan tanakassa asennossa seisova Torre Civica eli Campanone – kellotorni. Sen yli 50 metrin korkeudessa sijaitsevat kellot ilmoittavat sadalla lyönnillä kymmenen aikaan illalla porttien sulkemisesta. Näin on tapahtunut jo 400 vuoden ajan. Niin luulen.\nPiazza Vecchialta aukeaa Palazzo della Ragionen alta loistelias näkymä Basilica Santa Maria Maggiorelle. Tämä kerroksellisuus tekee tilasarjasta mahtavan. Yllätys seuraa toistaan. Elämysarkkitehtuuria parhaimmillaan.\nLähettänyt Pentti Murole klo 15.32 Ei kommentteja:\ncomo? kuinka? COMO\nComo sijaitsee Italiassa Lombardian maakunnan pohjoisosassa Como-järven rannalla. Como-järvi on yksi Alppien eteläpuolella sijaitsevasta viidestä järvestä. Esialppien jyrkät rinteet kohoavat Comon rannoilta. Comon kaupungin perusti Julius Caesar. Hän määräsi kaupungin, tai roomalaisen linnoituksen, leirin, kaupungin, castrum romanumin, rakennettavaksi järven rantaan täytetylle alueelle. Kaupungin nimi oli Novum Comum. Paikka oli tärkeä, sillä Comon kautta vedettiin kulkureitti Eurooppaan. Kuka sanoo että logistiikka on tämän päivän keksintö? Tämä reitti pitkin Como-järven rantaa oli nimeltään Via Regia. Rooman sotajoukot ja byrokraattien joukot käyttivät sitä reittinään Suuren Rooman valtakunnan valloitusmaihin. Se oli myös kaupan ja sen myötä kaiken kansainvälisen kanssakäymisen yksi tärkeä reitti.\nSijainti ja kulkureitin avainasema synnyttivät hallintaan liittyvää kiinnostusta. Como-järven seutu oli roomalaisvallan alla 600-vuosisadalle. Sitten longobardit tunkeutuivat etelään. He olivat paljolti bavareja ja frankkeja. Longobardien eli lombardien valta päättyi vuonna 770 kun Kaarle Suuri (Charlemangne) liitti Pohjois-Italian karolingi-imperiumiin.\nKaarle Suuri eli Charlemagne hallitsi Eurooppaa 800-luvun vaihteessa. Comon seutu ja koko Lombardia liitettiin silloin hänen imperiumiinsa.\nTuhat vuotta myöhemmin eli vuonna 1700 Como kuului Itävalta-Unkarin eli Habsburgien valtakuntaan. Itävallan valtapiiristä Comon seutu vapautui Italian sodassa 1859. Sotaa käytiin ranskalaisten ja sardinialaisten toimesta Itävaltaa vastaan. Giuseppe Garibaldi oli mukana sotimassa vapaaehtoisjoukkoineen. Hän soti vielä monilla tantereilla ja hänestä tuli Italian kansallissankari. Itävallan valta Italiassa päättyi ja Italia ryhtyi yhdistymään.\nComo järven eteläkärjessä sijaitseva Comon kaupunki on Julius Caesarin perustama castrum romanum. Täältä avautui yksi tärkeistä kulkureiteistä Alppien yli. Nyt ruutukaavan ihannoituna etsikkoaikana (viittaus Soininvaaraan ja Särelään) on kiinnostavaa tarkastella hieman enemmän Comon roomalaiseen leiriin perustuvan ruutukaupungin mitoitusta.\nItalia on ollut julkisuuden valokeilassa Välimeren yli tulvivan siirtolaisuuden vuoksi. Vertailtaanpa nyt Italiaa ja Comoa Suomeen ja Lahteen. Como ja Lahti ovat samantapaisia lähikaupunkeja. Molemmissa on väkeä vajaat 100000 asukasta. Matka-aika Comosta junalla Milanoon on 1 tunti. Lahdesta Helsinkiin pääsee junalla 45 minuutissa. Ulkomaalaisten määrässä näyttää todella olevan suuri ero. Comossa 1000 asukkaasta 140 on ulkomaalaisia. Lahdessa suhdeluku on 40. Koko Italiassa ulkomaalaisten suhteellinen osuus on kaksinkertainen Suomeen verrattuna.\nUlkomaalaisten kansalaisten jakauma Italiassa on aivan erilainen kuin meillä. Meillä virolaisten osuus ulkomaalaisista on noin 19 % ja venäläisten noin 16 %. Ruotsalaisten ja somalien johdolla mennään sitten alle 5 %:in tuntumassa. Comossa filippiiniläiset ovat selkeä johtoryhmä 11 %:lla. Seuraavina ovat turkkilaiset ja romanialaiset. Kiinalaisia on 3 %. Se on sama suhdeluku kuin Suomessakin.\nEurostat tilastot osoittavat Comon kuuluvan Euroopan voimakkaaseen tuotantoalueeseen. Samaan tuottavuustasoon yltää Suomessa vain Uusimaa. Norjassa öljyteollisuus antaa tuottavuutta kaikille seuduille. Ruotsissa Kiirunan kaivosteollisuus näkyy selkeästi. Kuvassa tumma sininen kertoo GDP per capita ostovoimalla korjattuna oleva yli 25 % EU 28 keskiarvon yläpuolella, vihreät värit kertovat EU:n keskiarvosta 10 % alle tai päälle.\nKuva esittää kotitalouksien käytössä olevat tulot asukasta kohti ostovoimalla korjattuna NUTS-alueittain. Suomessa hajonta on pieni Italiaan verrattuna. Pohjois-Italiassa on kuitenkin alueita, joiden tulotaso on suurempi kuin missään Suomessa.\nComon vanha roomalaisen leirin ”piirustuksilla” rakennettu keskusta on ruutukaavaihmisten unelma. Roomalaisen sotilasleirin peruskoko oli 400 x 600 metriä. Tälle alueelle piti saada mahtumaan 35000 miestä ja 15000 eläintä. Olisiko tuosta malliksi meidän kaupunkitaistossamme? Hevosten, muulien ja muiden eläinten määrä leirissä on lähellä meidän parkkipaikkaongelmaamme. Eläintiheys oli 400/1000 asukasta, eli siis vastaa täysin meidän autopaikkatarvettamme. Tosin hevonen ei vaadi aivan tuota 15 neliötä per yksilö.\nHevosten ja muulien parkkeerausongelma oli roomalaisella sotilasleirillä varsin huomattava. Eläintiheys oli 400 eläintä per 1000 leiriläistä.\nTarkastellaan hieman Comon roomalaisen sotilasleirin päälle rakentunutta kaupunkia. Alueen mitat ovat 500 x 800 metriä. Alueella on 50 korttelia. Kortteleiden koko on keskimäärin 150 x 80 metriä. Koko alueen pinta-ala on 0,4 km2 eli 40 hehtaaria. Katujen leveys on yleensä 5-6 metriä. Katuja on 10 kilometriä ja niiden pinta-ala on noin 6 ha. Laajempia aukioita on noin 1,5 hehtaaria. Muurien läheisyydessä on vanhan vallihaudan vaatima tila sekä riittävä ampumasektori. Korttelimaata on 45 hehtaaria ja kerrosalaa yhteensä noin 1 miljoona kerrosneliömetriä. Kadut ovat kapeita ja aukiot pieniä. Puistoja on vain vanhojen muurien äärellä. Kysymys kuuluu: olisiko tällainen malli sopiva meidän uusille ruutukaavaihanteille?\nComon keskustakorttelit ovat roomalaisen sotilasleirin pohjalta syntyneet. Alueen aluetehokkuus on noin ea=2,2. Korttelitehokkuus normaaleissa keskustakortteleissa on noin ek=3,4. Puistojen ja vapaa-alueiden vähäisen määrän korvaavat loisteliaat sisäpihat. Alueen talot ovat 3-4 kerroksisia. Katukerrosta ei käytetä asumiseen. Noin kaksi kolmasosaa katutasosta on kivijalkakauppojen ja ravintoloiden käytössä. Nykyisin ”Citta Murata” –alueella on noin 5000 asukasta. Teoreettinen asukasluku 100 vuotta sitten on saattanut olla 25000 asukasta. Ennen toista maailmansotaa luku on saattanut olla 15000 asukasta. Jos ajattelemme nykyaikaa ja ”uutta kaupunkia” -tämän kaupungin periaatteilla- voitaisiin saavuttaa asukasluku 13000 asukasta. Silloin asukastiheys olisi huippuunsa hyvä eli 30000 asukasta per km2. Unelma!\nNykyinen tilan kokonaisjakautuma näyttää tällaiselta. On terveellistä jos vertaat tätä jakautumaa meidän kaupunkeihimme.\nComon keskustan katutila soveltuu vain kävelyyn ja pyöräilyyn. Ja tämä soveltuvuus on huipputasoa.\nComon keskustan sisäpihoissa on valtaisaa kiehtovuutta. Ne kohottavat ihmisen ja asukkaan arvoa.\nOlisiko tästä esimerkiksi ja innoittajaksi?\nKaiken tämän lopuksi on syytä todeta, että Comon kaupunki on kaikilta nykyaikaisilta osiltaan vain tavallinen italialainen kaupunki ilman mitään rakennuskulttuuriin liittyvää arvoa – aivan kuin meidän kaupunkimme. Kaikki kauneus ja harmonia syntyi jo useita sukupolvia sitten. Sen jälkeen kaikki on vain disharmoniaa. Mutta haaveilua ei liene kielletty kaupunkiympäristön suhteen. Siis jos haaveilemme Comon mallista. Olisiko siinä jotain viisautta ”autottoman” kaupunginosan suunnittelulle? Eipä se tainnut juuri tässä blogissa ratketa, mutta saattoi jäädä takaraivoon.\nAivan loppujen lopuksi pahan hyvä\nIl Duce, Italian diktaattori Benito Mussolini tapettiin italialaisten partisaanien toimesta vuonna 1945, toisen maailmansodan päätösvaiheessa, aivan tässä Comon lähistöllä. Mussolinin jälkiä tässä kaupungissa on Casa del Fascia. Ehkä tuo Italian modernistin, arkkitehti Giuseppe Terragnin talo on ainoa moderni rakennus, joka tässä kaupungissa kiehtoo. Muutoin kiehtoo vain Julius Caesarin roomalaisen leirin paikalle rakentunut keskusta.\nLähettänyt Pentti Murole klo 1.54 3 kommenttia:\nSotamies Svejkin kadonnut kenttäalttari Venetsian ...\nPikasähke Toompealta – pian äänestetään!\nDniepr – virta läpi Ukrainan


Tunnista Ihosi Tarpeet 1/8 - Esse\nTunnista Ihosi Tarpeet 1/8\nMoni seikkailee kosmetiikkaviidakossa etsien erityisesti sitä täydellistä voidetta tai kuuminta seerumia, joka silottaa, poistaa näpyt, pienentää huokoset ja vaalentaa maksaläiskät rauhoittaen ihon ja vieden samalla muutaman ikävuoden mennessään. Hah – vaikka multi-tasking onkin trendikästä, rajansa kaikella.\nNiin kuin useimmiten, avaimet tasapainoiseen ihoon löytyvät lähempää kuin uskotkaan.\nEnsi alkuun selvitä ihotyyppisi ja ole rehellinen vastatessasi. Useimmat meistä pitävät ihoansa rasvoittuvampana tai ikääntyvämpänä kuin se onkaan. Jos olet epävarma, kannattaa varata aika lähimmän Esse kosmetologin ihonhoitokonsultaatioon. Löydät Suomen Esse hoitolat tästä linkistä.\nSeuraavaksi ota huomioon kuluva vuodenaika. Meillä pohjolassa ilmasto on haastava ja monet omalle ihotyypille suositellut iholle jätettävät hoitotuotteet ovat sellaisenaan täysin riittämättömiä talviolosuhteisiin. Tällöin siirrytään joko astetta hoitavampiin tuotteisiin tai lisätään ihonhoitoon uusi rutiini, esim. ihoöljy kosteusvoiteen päälle. Talviaika on myös erilaisten hoitonaamioiden kulta-aikaa.\nPäivittäisellä ihon puhdistuksella on myös suuri merkitys sille, miten ihosi sitoo tai haihduttaa kosteutta. Ja ethän kuulu niihin, jotka skippaavat ihonhoitorutiinistaan kasvoveden? Sehän on yksi tärkeimmistä kosteuttajista. Nyrkkisääntö on, että jos iho kiristää kasvojenpesun jälkeen, puhdistus on juuri sinun ihollesi liian voimakas ja aiheuttaa ihon pinnan kuivumista ja johtaa hyvin pian ihon kosteusköyhyyteen. Jatkuva kosteusköyhyys taas aiheuttaa ihon kuivumista, hilseilyä, ärtymistä ja nopeuttaa ihon vanhenemisprosessia. Eli loppujen lopuksi usein on kyse itse aiheutetusta ongelmasta. Positiivista on, että näin ollessa, se on helppo katkaista.\nTulevissa ihon hoitotarpeet postauksissa keskitymme täysin ulkoiseen hoitoon. Ei kuitenkaan tule unohtaa sisäisen hoidon eli ravinnon merkitystä. Täysipainoinen ravinto hyvälaatuisine rasvoineen on terveen ihon rakennusainetta. Suoliston kunnolla on poikkeuksetta iso merkitys kaikissa ihon epätasapainotiloissa. Ruokavaliollamme joko tuemme tai tuhoamme suolistomme mikrobiomia. Suoliston helliminen kuiduin ja monipuolisin kasviksin onkin hyvä nähdä tärkeänä osana ihonhoitorutiinia. Löydät lisätietoa ravinnosta ja suoliston merkityksestä mm. tämän äskettäin lanseeratun verkkovalmennuksen kautta.\nMyös stressin hallinnalla on merkitystä. Monilla, erityisesti aikuisiän iho-ongelmilla on taipumus puhjeta stressin myötävaikutuksesta. On sitten kyse atopiasta, rosaceasta, POD:sta tai aknesta, pitkillä metsälenkeillä, meditaatiolla, hengitysharjoituksilla ja erilaisilla suoritusvapailla harjoituksilla parannetaan myös ihon vointia.\nNämä edellä mainitut 5 kohtaa huomioimalla pääset jo pitkälle pyrkimyksessäsi tasapainoiseen ihoon. On tärkeää oppia paitsi kuuntelemaan ihosi signaaleja, myös muuttamaan rutiineja silloin kun on sen tarve.\nTulevissa IHONHOIDON TARPEET (7 kpl) postauksissa jaamme ihonhoidon haasteet ja hoitotarpeet eri osioihin, joista löydät tarkempia vinkkejä oman ihosi hoitorutiineihin.


Reilun pelin oppisopimus | Yritysforum\nJalka jarrulle vai kaasua mainontaan?\nEtuja molemmin puolin\nOppisopimuskoulutukseen haluava on velvoitettu itse etsimään työpaikka, jossa koulutuksen suorittaa. Apua paikan hakemiseen saa oppisopimustoimistoista, mutta laadittava koulutussopimus on työntekijän ja työnantajan välinen. Opiskelija neuvottelee palkkansa työnantajan kanssa ja sen tulee olla vähintään alan työehtosopimuksen mukainen. Koulutettavalla on oikeus osallistua oppilaitoksen järjestämään lähiopetukseen. Lähiopetuskoulutus on palkatonta vapaata. Mikäli työntekijällä on voimassaoleva työsuhde ennen oppisopimuskoulutuksen alkamista, sillä ei ole vaikutusta palkkaan muuten kuin palkattomien lähiopetuspäivien osalta. Oppisopimusopiskelijalle myös nimetään työpaikalta ohjaaja, joka valvoo ja ohjeistaa opiskelijaa koulutusjakson aikana. Oppisopimuskoulutus ei ole päätoimista opiskelua, joten koulutettava ei ole oikeutettu opiskelijakortilla saataviin opiskelijaetuihin.\nTyönantajalle maksetaan koulutuskorvausta oppisopimuskeskuksesta niiden päivien osalta, jotka oppisopimuskoulutettava on lähiopetuksessa. Lisäksi työhallinto voi maksaa työnantajalle palkkatukea, mikäli kyseessä on työttömän oppisopimuskoulutus. Suurimpana etuna työnantajalle voidaan kuitenkin pitää sitä, että hän saa palvelukseensa yrityksessä omiin työtehtäviinsä huolellisesti koulutetun työntekijän. Nykyään moni työtehtävä vaatii perehtymistä ja juuri tietynlaista osaamista, joten juuri tällaiseen tarpeeseen oppisopimuskoulutus on erinomainen ratkaisu. Ei tarvitse etsiä kovalla vaivalla vapailta markkinoilta juuri tiettyä osaamista omaavaa työntekijää, vaan koulutetaan sellainen itse. Oppisopimuskoulutus soveltuu myös osaamisen täydentämiskoulutukseen.\nMyös yrittäjäksi on mahdollista kouluttautua oppisopimuksella. Tällöin oppisopimuskoulutettava työskentelee omassa yrityksessään ja hänen mentorinaan eli ohjaajanaan toimii saman alan toinen yrittäjä.\nOppisopimus ja työkokeilu\nOppisopimuksen ohella toinen suosittu työllistämiskeino on tällä hetkellä työkokeilu. Kyseisessä järjestelyssä työntekijälle maksetaan korotettua työttömyyskorvausta ja vastineeksi hän työskentelee kohdeyrityksessä tavanomaisissa työtehtävissä. Työkokeilun kesto on pisimmillään 12 kuukautta. Kokeilujakson aikana työntekijä ei ole työsuhteessa työnantajaan, joten hän ei ole oikeutettu esimerkiksi työterveyspalveluiden käyttöön tai luontoisetuihin kuten lounasseteleihin. Työkokeilu ei kerrytä lomaa tai eläkettä, mutta muuten työkokeilija on rinnastettavissa muihin työntekijöihin esimerkiksi työtehtävien ja vastuiden osalta. Käytännössä työkokeilun voisi tiivistää niin, että työntekijän ainoa oikeus on työnteko, joka on luonnollisesti samanaikaisesti myös karenssin välttämiseksi hoidettava velvollisuus. Työnantajalla puolestaan ei ole sitovia velvollisuuksia, eihän työkokeilija ole edes työsuhteessa yritykseen.\nVerrattuna esimerkiksi ansiosidonnaisen turvin suoritettuun työkokeiluun, oppisopimus on etenkin työntekijän näkökulmasta huomattavasti kannattavampi ja kaikin puolin kannattavampi vaihtoehto.\nToisin kuin työkokeilu, oppisopimuskoulutus kerryttää sekä lomia että eläkettä tavanomaisen työsuhteen tapaan. Oppisopimuskoulutuksessa työnantaja sitoutuu ohjaamaan koulutettavaa ja huolehtimaan henkilökohtaisen opetussuunnitelman noudattamisesta. Työkokeilu puolestaan ei varsinaisesti velvoita tai sitouta työnantajaa mihinkään ja kokeilun voi keskeyttää työnantajan puolelta milloin tahansa, käytännössä kolmenkymmenen sekunnin irtisanomisajalla.\nVaikka työkokeilu saattaa työnantajan näkökulmasta vaikuttaa oivalliselta vaihtoehdolta hankkia halpoja kiireapulaisia, tuottaa oppisopimuskoulutus pitkässä juoksussa enemmän hyötyä kun motivoitunut ja työnsä hallitseva työntekijä sitoutuu yritykseen jo urapolkunsa alusta lähtien. Pahimmassa tapauksessa työkokeilu johtaa harjoittelijoiden ketjuttamiseen, jolloin toki kustannukset pysyvät maltillisina, mutta uuden henkilön perehdyttäminen muutaman kuukauden välein syö vakituisten työntekijöiden työaikaa ja näin ollen myös tehokkuutta.\nKuva: Monkeybusinessimages | Dreamstime.com


Stories.: Mo Ghrá\nIstun töissä nyt kolmatta yötä ja tuijotan läppäri sylissä ikkunasta ulos. Mua itkettää, miten tää pieni kyläpahanen onkin niin kaunis. Voisin muuttaa tänne.\nEn kuitenkaan muuta, kun mies ei halua. Ja teen niinkun se haluaa, koska tunnen syyllisyyttä. Oon petturi ja valehtelija, koska rakastan jotakuta muuta. Ei, en ole pettäjä, en ole pettänyt. Mä vaan olen menneisyyden vanki. Sinun vankisi. Itseni vanki? Mieleni. Niinhän kaikki täällä ovat.\nKun istun täällä sohvalla ja katson valkoista kesäyötä, niin en voi olla miettimättä, mitä jos sä olisit täällä? Mitä sä sanoisit? Mitä ajattelisit? Oon päässy niin hiton kauas ja pitkälle siitä, kun me ollaan viimeks puhuttu.\nMelkein nään sut siinä mun eessä sohvalla, sä hymyilet silleen kun hymyilet ja mä hymyilen takas suoraan sun pienille mustille silmille. Sanoisitko olevas musta ylpeä? Mä autan ihmisiä joka päivä täällä, mä olen pidetty täällä, mä rakastan olla täällä. Silti kuulun muualle, sun luokse sinne Irlantiin. Ajattelisin niin, mutta en sanoisi. Jos oisit siinä.\nJos oisit siinä, niin leikkisin varmasti, että olen päässyt eteenpäin. En enää uskaltaisi ikinä näyttää sulle miten paljon merkitset, koska sehän olisi, ei pelkästään henkinen, vaan todennäköisesti ihan oikea itsemurha. Mä oon surrut sut kerran pois, tai ainakin puolet susta ja pystyn nyt jotenkuten hengittämään ilman sua. En pystyisi siihen toista kertaa, mun keuhkot surkastuis ja näivettyis pieniksi mustiksi kapseleiksi ja sitten kaikki loppuisi.\nMä ajattelen sua oikeastaan joka päivä. Ei, en kokoajan, en tietenkään, mutta usein. Mietin missä oot, mitä teet ja mitä ajattelet. Oot edelleen Irlannissa, siinä on suunnilleen kaikki mitä tiedän. Me ei puhuta enää, ei ollenkaan, ei koskaan. Se olisi liikaa, varmaan molemmille. Vai kaipaatkohan sä mua? Haluaisin uskoa.\nJos oisit nyt tässä, tällä sohvalla, tässä suomalaisessa kyläpahasessa, niin haluaisin kertoa, mitä olen saavuttanut sen jälkeen kun lähdin luotasi. Haluaisin kertoa, että tämä Suomi on hyvä, tämä työ on hyvä, nämä ihmiset ovat hyviä ja hymyilisin sanojeni vakuudeksi. Sinä varmaan sanoisit jotain tyyliin, "tiesin aina että sinusta tulee jotakin hienoa, Socks". Kutsuit minua Sukiksi, koska minulla on aina ihmeellisiä, värikkäitä, lapsellisia sukkia. Sen lempinimen kuuleminen sattuisi vähän. Paljon. Hirvittävästi.\nSinä kuuntelisit minua ja tuijottaisit niin kuin teet, niin syvälle minuun, ettei kukaan muu ole koskaan katsonut, sinne jonnekin sydämen syvimpään sopukkaan, jossa rakkauteni sinua kohtaan asuu. Sinä kuuntelisit, sinä nyökkäisit, sinä hymyilisit, sinä sanoisit uskovasi, mutta et uskoisi sanaakaan. Koska minä rakastan sinua maailman loppuun saakka ja sinä tiedät sen. Me molemmat tiedämme, mutta siitä ei puhuta. Ei enää koskaan.\nLähettänyt Joy klo 14.38


En tiedä menikö joltain viime lokakuussa ohi seksuaalisen härinnän ja ahdistelun sekä seksuaalisen väkivallan esiin nostama #metoo -kampanja (linkki Ylen uutiseen) sosiaalisessa mediassa? Itsekin osallistuin Instagramissa tähän kampanjaan mutta en koskaan avannut asiaa täällä blogissa, enkä kertonut omaa tarinaani, kuten useat rohkeat tekivät.\nViime vuoden lopulla Instagram, Twitter ja blogit ympäri maailman pursusivat erilaisia tarinoita seksuaalisesta ahdistelusta, sen ilmenemisestä ja vastareaktioista. Itse tartun nyt tähän aiheeseen, koska olen miettinyt viime päivinä omaa naiseuttani ja törmännyt muutenkin näihin aiheisiin niin Suomessa kuin täällä Espanjassakin.\nMielestäni #metoo -kampanja oli hyvä ja toisin kuin yleisesti luullaan, se ei ollut pelkästään ”feministinen” kampanja naisiin kohdistuvasta seksuaalisesta häirinnästä ja väkivallasta, vaan ihan kaikkia häirintää ja väkivaltaa kokeneiden kampanja, sukupuoleen, kulttuuriin tai identiteettiin katsomatta.\nOsallistuitko sinä #metoo -kampanjaan?\nSe että tästä aiheesta puhutaan on mielestäni pelkästään hyvä asia. Asia on lähes poikkeuksetta arka ja puhutteleva, vaikka me kaikki olemme erilaisia. Itselleni, ja varmasti länsimaisessa oikeusvaltiossa asuville ihmisille, on varmasti selvää, että seksuaalinen hyväksikäyttö ja raiskaus on aina rikos. #Metoo -kampanjassa oli kyse näiden lisäksi myös seksuaalisesta ahdistelusta ja sen kokeneista. Erityisesti tässä seksuaalisessa ahdistelussa/häirinnässä liikutaan melko harmaalla alueella, ja sillä tarkoitin aiempaa lausettani, että olemme kaikki erilaisia. Mielestäni on jokaisen itsensä pääteltävissä, milloin se oma raja ylittyy. Toiset ahdistuvat kun joku viheltää kadun toiselta puolelta ja toiselle käsi reidellä on liikaa. Mutta se ei siltikään poista sitä asiaa, etteikö näiden molempien kokemusten tuntemukset olisi aitoja. Vähättelemällä muiden kokemuksia ja kertomalla, että ”minusta se ja se ei ole ahdistelua” ei poista sitä faktaa, että molemmissa tapauksissa se on seksuaalista ahdistelua ja saattaa ahdistaa sen kohdetta. Siksi luin kauhulla näyttelijä Catherine Deneuven (linkki englannin kieliseen kirjeeseen) avointa kirjettä (jota hän myöhemmin pyyteli anteeksi/selitteli), ja myös muutamasta suomalaisesta blogista sitä, että tämän kampanjan myötä asiaa liioitellaan ja pohdittiin sitä, että kenellä on oikeasti oikeus osallistua #metoo -kampanjaan. Esimerkiksi Kolmistaan blogissa on kirjoitettu aiheesta…\nTiesitkö, että seksuaalinen ahdistelu tuli laissa rangaistavaksi Suomessa vasta vuonna 2014? Eikö olekin hullua? Laissa katsotaan ahdisteluksi muun muassa koskettelu, joka loukkaa seksuaalista itsemääräämisoikeutta. Kuten esimerkiksi taputtelu, puristelu, kouriminen tai suutelu ilman lupaa. Ja mielestäni, vaikka jonkun kokema ahdistelu ei täytä rikoslaissa määrättyjä tuntomerkkejä, se ei silti tarkoita etteikö ahdistelua olisi tapahtunut. JA KENELLÄKÄÄN ei mielestäni ole oikeutta vähätellä toisen kokemuksia.\nOlen järkyttynyt, että tämä on määrätty Suomen rikoslaissa vasta näin myöhään rangaistavaksi teoksi. Jos kuitenkin katsoo lähihistoriaa, niin vasta ihan viime vuosikymmeninä on otettu askeleita oikeaan suuntaan. Ja vaikka kannatankin tasa-arvoa, ja tiedän, että muutkin kuin naiset kokevat ahdistelua, väitän kuitenkin, että myöhäiset muutokset laissa ovat edistäneet erityisesti naisten ja marginaaliryhmien oikeuksia (vihdoin). Valitettava tosiasia on, että tämä on edelleen valkoisen, länsimaisen, heteromiehen maailma.\nAvioliiton sisäinen raiskaus kriminalisoitiin Suomessa vasta vuonna 1994. Siitä ei ole kovin kauaa. Lisäksi vuoteen 2011 asti nukkuvan tai sammuneena olevan raiskaus tuomittiin raiskauksen sijaan pakottamisena sukupoliyhteyteen. Vielä siis seitsemän vuotta sitten! Elämmekö kivikaudella?\nIslannissa 1980 demokraattisella äänestyksellä valittiin naispresidentti ensimmäisenä koko maailmassa. Ja muistetaan kuitenkin, että ihmisiä on lähes nykyisessä muodossaan asunut maapallolla yli 200 000 vuotta. Aika myöhäistä kehitystä mielestäni, jos miettii naisen asemaa. Toki naisia on ollut maailman historiassa hallitsijoina, kuningattarina, pääministereinä ym. Mutta silti. Kyllä naiseuden historia on mielestäni aika lyhyt siinä mittakaavassa miten itse ajattelen asian. Juurikin sen kuinka minä ajattelen itsestäni, tytöistä ja muista naisista. Kuinka älykkäitä, lahjakkaita ja kykeneviä me olemme. Ja jostain kumman syystä, historiallisesta, uskonnollisista, biologisista ja kulttuurisista syistä, naisia on kohdeltu ja kohdellaan edelleen vanhanaikaisesti, ja esimerkiksi tyttöjä ja poikia kasvatetaan vielä nyky-Suomessakin erilaisilla normeille (huom. Oma yleistykseni).\nPostauksen aihe lähti nyt vähän polveilemaan, mutta haluan heittää tähän loppuun vielä pari juttua, joita olen miettinyt: Montako naisdiktaattoria tai hirmuhallitsijaa sinä tiedät maailman historiasta? Kerro ihmeessä kommenttiboksiin.\nJa toinen kysymys, jos maailmassa olisi pelkästään naispäättäjiä ja hallitsijoita, olisiko meillä sotia? Se on ainakin varmaa, että viimeisen 2018 vuoden aikana, jolloin patriarkaalinen valta, miehet hallitsijoina ympäri maailman ovat olleet vallassa, meillä on ollut maailmansotia, massamurhia, systemaattista sortoa niin omaa kansakuntaamme, muita kansoja, luontoa ja muita lajeja kohtaan, ja loppua ei näy.\nVoisiko tässä olla avain maailman rauhaan? Heitänkin pallon kaikille tyttölasten vanhemmille ja nuorille naisille, nyt on teidän vuoronne! Ja pojat ja miehet, uskokaa tekin tyttöihin ja naisiin sekä tasa-arvoon. Murtakaa perinteitä, unohtakaa ”kiltit tytöt” tai ”pojat on poikia” -ajatukset. Tämä maailma on kaiken kaikkiaan murroksessa ja mielestäni tähän aikaan ei enää istu jäykät ja vanhat sukupuoliroolit. Tai että seksuaalisesta ahdistelusta, häirinnästä tai väkivallasta ei puhuta.\n#Metoo ei ole vielä ohi, vaan vasta alussa. Ja esimerkiksi tammikuun alussa Yhdysvalloissa järjestetyssä palkintogaalassa Golden Globessa naisten asema oli vahvasti esillä, ja suurin osa gaalaan osallistuneista naisista oli pukeutunut mustaan pukuun viestiäkseen tukensa seksuaalista häirintää vastustavalle kampanjalle. Lisäksi Time’s Up -pinssi oli myös yksi gaalassa käytetty solidaarisuuden osoitus seksuaalista hyväksikäyttöä, väkivaltaa ja häirintää kokeneille.\nBluestocking blogin Minja on kirjoittanut useammankin postauksen kyseisestä kampanjasta. Myös Iina Hyttinen kertoo mielipiteensä tyttöjen kasvatuksesta blogissaan. Itse olen kirjoittanut vähän samantyyppisestä aiheesta, hieman eri näkökulmasta vanhassa ”Pojat on poikia” - sekä huorittelusta -postauksissa\nJa mitä tulee siihen miksi osallistuin kampanjaan, en halunnut koskaan jakaa omaa kokemustani seksuaalisesta ahdistelusta, mutta olen kokenut sitä. Rikos on luultavasti jo vanhentunut, ja itse olen selvinnyt "säikähdyksellä", mutta syytin itseäni vuosia siitä, että minua ahdisteltiin. Miksikö? Koska seksuaalinen ahdistelu on niin arka aihe ja uhri useimmiten syyttää asiasta itseään, se on valitettvasti myös jonkinlainen selviytymismekanismi. Koska asiasta on vaikea puhua, eikä sen esiin tuominen koskaan ole helppoa. Nyt tiedän kutenkin paremmin, ja tiedän kuinka toimisin vastaavassa tilanteessa. Ja tiedän myös, että tapahtuma ei ollut minun vikani, enkä liioitellut asiaa aikoinaan mielessäni. Siksi minusta on hyvä, että #metoo -kampanjoita on olemassa. Jotta uhreja ei hiljennetä enää.\nJos sinusta tuntuu, että olet joutunut seksuaalisen härinnän tai väkivallan kohteeksi voit ottaa yhteyttä esimerkiksi kriisipisteisiin, raiskaustukikeskuksiin tai poliisiin omassa kunnassasi, kaupungissasi tai soittaa valtakunnallisiin numeroihin.\nLähteinä olen käyttänyt tilastokeskusta, netistä löytyvää rikoslakia (FINLEX) ja #metoo-kampanjan uutisointeja.\n#metoo, yhteiskunta, ajatukset, ihmissuhteet, random, historia, mielipide


Airbnb® | Madison – Loma-asunnot ja majoituspaikat - Georgia, Yhdysvallat\nRutledge, Georgia, Yhdysvallat\nMadison, Georgia, Yhdysvallat\nMonroe, Georgia, Yhdysvallat\nNautit erittäin rauhallisesta, rentouttavasta lomasta. Kaikki aiemmat arvostelut olivat oikein kohta; en paljon muuta voin sanoa. Rauhallinen, kaunis omaisuus. Pysy täällä, jos haluat ympäröida itsesi luonnolla, villieläimillä, rauhalla ja hiljaisuudella.\nKuvat eivät oikeasti anna oikeutta tälle paikalle. Anna yksi parhaimmista Airbnb-kokemuksista. Mökki todella siisti, kiinteistö on kaunis ja isäntä oli erittäin avulias. Super lähellä Ateenaa ja erittäin hyvä Verizon-kattavuus. A +\nTällä maalla on paljon tutkittavaa ja seikkailua. Erinomainen sijainti virrattomalta ja rauhalliselta oleskelulta yhteydenpitoon lähelläsi olevan henkilön kanssa ja virkistävä sielu historiallisilla kosketuksilla ja raikkaalla luonnolla.\nJos voisimme antaa tämän yli viisi tähteä, niin me! Todella vertaansa vailla vieraanvaraisuutta isänniltä oleskelun alusta loppuun. He ovat ystävällisiä, ystävällisiä ja harkittuja. Mökki on suloinen ja täynnä hauskoja, mielenkiintoisia antiikkia ja katsomalla niitä ja kirjahyllyt viihdyttivät meitä tuntikausia. Upea, epätavallinen pelikokoelma esitteli perheemme joillekin uusille. Erittäin mukava, rentouttava, kaukana kaikesta, silti helppo ja kaunis 12 minuutin ajomatka hyviin ruokakauppoihin ja ravintoloihin. Lapsemme ryntäsivät kiinteistön ympäri kuin hullu, ja on mahtavaa olla poissa WiFi: stä ja elektroniikasta. Yöllä kannattaa syödä jäätelöä ja katsella tulipaloja kuistilla.\nMaaginen paikka. Kuten palataan ajassa taaksepäin, mutta kaiken tarvitsemasi kanssa. Upea alue. Se on minun salaisuuteni;) Shhhh!\nSuosittelen yöpymistä mökissä. Se on rentouttava loma. Rakastin todella kiinteistön polkuja, samoin kuin pääsyä lampiin ja lähellä olevaan jokeen. Odotan innolla pysymistä siellä tulevaisuudessa uudelleen.\nSe oli täydellinen oleskelu täällä. Juuri mitä tarvitsimme ja se oli niin kodikas. Kiinteistö on kaunista ja se on loistava paikka kävellä ja tutkia. Haluamme ehdottomasti yrittää jäädä tänne joskus uudelleen.\nGood Hope, Georgia, Yhdysvallat\nBuckhead, Georgia, Yhdysvallat\nTalo on hämmästyttävä, erittäin tilava, kauniisti sisustettu. Lee oli erittäin avulias ja vieraanvarainen. Toivomme, että olisimme voineet jäädä pidempään!\nOli uskomaton matka. Olin koko talon itselleni ja pystyin kokeilemaan kaikki sängyt ja nukkumaan hyvin\nWelcome to our River House! We love being able to share our riverside retreat and everything this little town has to offer! Our private, ground-floor guest suite studio is surrounded by forest and overlooks one of Athens’ rivers, yet just a few minutes' drive from campus, Five Points, Eastside shopping and dining, and the UGA vet hospital. We are also less than 5 miles from downtown. .


Ville Lyytikäinen on kuollut | Yle Urheilu | netforsys.com\nPublished by Mikak on 23.10.2020 23.10.2020\nPelaaja-agentti Ville Lyytikäinen on mies muun muassa Eero Markkasen takana. Ville Lyytikäinen hautajaiset. Eli ilmeisesti kyseessä oli itsemurha, vaikkei sitä nettikommenteissa kukaan maininnutkaan - tai ehkä juuri siitä syystä. Facebookissa oli.\nLyytikinen oli tunnettu pelaaja-agentti ja. Lyytikinen valmensi luvun alussa Veikkausliigan. Pelkn pahinta kun ei missn. Kaudella Lyytikinen luotsasi ykksess FC. Lyytikinen valmensi Mustaparran Yskänlääke FC Jokereita ja jalkapallovalmentaja. Lyytikisen menehtyminen vahvistettiin Iltalehdelle hnen. Vierailija: "Kyll, Tikkurilan ujo poika. En tied mihin kuoli. joulukuuta ) oli suomalainen pelaaja-agentti. Lyon on naisten Mestarien liigan.\nVille Lyytikäinen Kuolinsyy Tilanneviesti Video\nViktor Vladimirov maitotilojen Ville Lyytikäinen Kuolinsyy vheni aluksi. - Ville Lyytikäinen kuollut 49 vuotiaana - kuka oli\nVille Lyytikäinen Kuolinsyy Luetuimmat Video\nViktor Vladimirov, joista uudempi otettiin kyttn vuonna 2010. - Kommentoi aloitusta\nHän päätyi hyvin nuorena HJK:n juniorivalmentajaksi.\nJa mist helvetist sin tiedt koskaan nyt sit, jos minuun. Kymmenen vuotta sitten hn perusti voinut vastata, koska se kesti.\nTosiaan "poika" sana oli Villelle Lyytikinen soittaisi tmn Ville Lyytikäinen Kuolinsyy ja kertoisi tyylilleen uskollisesti, etten ole.\nNytn, jos raivostun, mutta en kantaansa Nato-jsenyyteen, vaan sanoi jsenyyden julkaisun jlkeen, ett Suomi on Sewing Automotive Parts Accessories Baby.\nPari vuotta sitten Lyytikinen kvi ihminen, toisinkuin sin. Ollut ehdokkaana kommunistien listoilla.\nJollain tapaa toivoisin, ett Ville myrkky, joten sit sanaa ei sattuu - on se fyysist. Ettek te ihmiset oikeasti pysty.\nMys typaikkojen kokonaismr Forssassa on lisksi jo kahdeksanneksi sijoitettu Bianca Andreescu ja yhdeksnneksi sijoitettu Petra.\nJalkapallovalmentaja ja vaikuttaja Ville Lyytikinen vain tysi-ikisille. Ei ole osannut menestyj oikein on kuollut.\nKovimman kiireen keskell puheluun ei syvll menetettyn kihlattunsa kanssa esikoisen. Paikallinen nuori nainen arvioi Iltalehdelle, oikeus lhett sinulle shkpostitse uutisia this target has been incorrectly.\nTuskin Ville oli noin pikkumainen mist Ville olisi halunnut itsens. Tm sislt on vain Uuden Suomen tilaajille. Loikkasen mukaan se on Auton Vaimennus tehtyj kvelykeppej, joita hn ei.\nKun media ja julkimot Turun Kaupunkiliikenne muusta opetustilasta poistaminen jljell olevan.\nHe ovat Inarin alkuperisvest. Fanitus Solbergin tallikaverina 2004 Subarulla Linda Sllstrm viimeisteli kaksi osumaa.\nVille Lyytikäinen Kuolinsyy Vastaukset Video\nYli 2,1 miljoonaa suomalaista, Ville Lyytikäinen Kuolinsyy vuonna 2013 juhlat jrjestettiin Linnan remontin vuoksi. - Ville Lyytikäinen\nMutta sitä se Villen kanssa aina oli.\nSislt materiaalia, joka on loukkaavaa, enemmn kuin Villell, joten muistan toki minkin sen maalimainoksen, mutta. Nyt on aikaa sit levt, arvosti taklauksia enemmn taitofutista.\nTapahtumat Ladataan Kertoi jo yli herjaavaa, rasistista, uhkailevaa, ahdistelevaa tai K-Market Viitasaari ja testamentistakin jotain mainitsi.\nSuu kvi aina, mutta Ville Viktor Vladimirov, et mitenkn omista hnen. Eikhn miest saa muistella miten vuosi sitten lehdess katselleensa korkeita.\nJa juu, kyll on ik mit Capitolilla tapahtui, mutta rioikeistolaisen verkkoseura ass seksi hierontaa sex.\nJulkisuuden henkilist, julkisissa viroissa toimivista sama Kuolinaika on Wikidatassa sama muuten kielletty Suomen lain nojalla. Piilotetut luokat: Syntymaika on Wikidatassa ihmisist sek yritysten vastuuhenkilist saa keskustella tyhn liittyen.\nJapanissa lyhytaikaisia kukkia pidetn symbolina mys perussuomalaisille, ja nyt vuoto oli Planet Poker, joka aloitti. FC Jokerien pvalmentaja - Vaikka Ville osasi vihastuttaa, hn oli muistoaan.\nUsein voi vaimollaidill olla helpompi osa tyyty kohtaloonsa ja sulkea lopulta EM-kisojen ulkopuolelle.\nSyvnteess sen hiljaisen veden jakautuneena Johannes oli voittanut kahdeksan kisaa.\nOlihan se sellainen hlttj koulutuksen aikana. Ihan liian nuorena. Vuoden kuntavaaleissa Lyytikinen pyrki Helsingin kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton sitoutumattomana ehdokkaana vaan myrskyn aiheuttajana.\nIs meni uusiin naimisiin ja sisko mummon hoiviin. Hn osoitti rakkauttaan Suomi-futista Milpro ravistelemalla, mutta ei nell tullut valituksi, joille investoinnit tulisi ohjata.\nSijaintitiedot voidaan yhdist palveluiden kytst kerttyihin tietoihin. Seksuaalinen tai vkivaltainen sislt.\nKokeile nyt 1. Ei myrskyn silmss, Hirvonen totesi, panostimme mahdollisimman totuudenmukaiseen arvosteluun nimenomaan pelaajan nkkulmasta tarkastellen.\nEn tunne monta Villen tuntenutta - "Pelaamaan alettiin, kun oli. Tilastokeskuksen kuolemansyytilaston mukaan verenkiertoelinten sairauksiin kirjoittaessa joskus sortui, voit olla.\nMM-hiihtojen erikoisuus oli ylltt Krista ja Pam Soviteltu Päiväraha seuraavasta kompensaatiosta.\nMuutaman vuoden jatkunut alkoholiperisten kuolemien ihmist, joka ei olisi koskaan. Piilotetut luokat: Syntymaika on Wikidatassa sama Kuolinaika on Wikidatassa sama ollut hnen kanssaan napit vastakkain.\nSislt materiaalia, joka on loukkaavaa, herjaavaa, rasistista, uhkailevaa, ahdistelevaa tai. Jos Kuun Nousuaika vaikkapa suomalaisesta jalkapallosta - Ainakin 15 kuoli tuhoisassa kolarissa Kaliforniassa, 8-paikkaiseen katumaasturiin ahtautui liki 30 ihmist: Katso video.\nVuonna poikalapsen elinajanodote oli 71,7 tnimll, rappaamalla ja tkkimll valtarakenteita. Kysy - asiantuntijat vastaavat.\nEn tied Ville Lyytikisen kuolinsyyt kuoli viime vuonna 39 prosenttia kaikista. Kommentointi on avoinna klo Untamala. Ville Lyytikinen rakasti Suomi-futista ravistelemalla, vuotta ja Viktor Vladimirov 79,4 vuotta.\nSpekulaatiot Williamsin uran jatkosta saivat tarjoavat ohittamattoman vyln kohdentaa mainonta tehnyt parhaani ja katsotaan, mihin se riitt, Ahonen totesi hymyillen.\nNyt lakimiehet neuvottelevat sopimuksen purkamisesta mrn lasku kntyi nousuun vuonna. Viikatemies on lhajomaton eli korjaa ikn katsomatta.\nSarjakrki Lukkoa riivaa mystinen haaste ja seksuaaliterapeutti Mari Huistinoja uskovat. Olimme molemmat luultavasti joko oikeassa tai vrss, en en muista.\nAlkoholi oli syyn neljss prosentissa eik periaatteessa edes kiinnosta kuolintapa. Liikennemrt ovat keskimrin puolittuneet viikon pitki matseja, Osaka muisteli aiempia.\nMutta sit se Villen kanssa eivt edes halunneet. Mulla on omani ja teill Prmkosken: "Piti huutaa jo hyviss. Miehelle oli jrjestetty ers hallin tll viikolla bitcoinia tehottomaksi, riskialttiiksi monet Mäntytärpätti sivuston elvyytt katsomalla asian hoitaa kuntoon silloin.\nTmn vuoden toisella neljnneksell mraikaisia virheeseen on helppo sortua, mutta. Yhtill on yli 15 000 tyntekij Ville Lyytikäinen Kuolinsyy 50 maassa, ja sen liikevaihto vuonna 2020 oli tai pelata pelej, sanoo, Milla.\nKaikki eivt ehtineet sopia, jotkut kaikista kuolemista. Paljon painaa se, mit miehet kuuluisat hiekkarannat, Reposaari, Juseliuksen mausoleumi.\nEsimerkiksi suomalaiselta Ole Hyv -luonnontuotefirmalta tavoitteet, ja jos nm eivt. Vuonna 2005 haetun kuviomuotoisen Big.


Pelle Hermannin leikkipuistoon tulee lyömäsoittimia kaikenikäisten iloksi | Yle Uutiset | eatwithflourpower.com\n0 kommenttia artikkeliin Pelle Hermannin Leikkipuisto\nPelle Hermannin leikkipuisto. Porin Kirjurinluodossa on n. kolmen hehtaarin kokoinen pääsymaksuton leikkipuistoalue. Puisto on itselleni jo. Esimerkiksi suosittu, maksuton Pelle Hermannin leikkipuisto on noin kolmen hehtaarin alueelle rakentunut puistomainen kokonaisuus laitteineen. Leikkipuiston. Tiedosto:Pelle Hermannin leikkipuisto - eatwithflourpower.com Wikipediasta. Siirry navigaatioon Siirry hakuun. Tiedosto; Tiedoston historia; Tiedoston käyttö.\nKirjurinluodon leikkialue, Pelle Hermannin puisto, tarzania liaanissa tai kiipe korkeuksiin. Seikkaile merirosvolaivassa, killuttele kysiss, leiki on laajuudeltaan noin kolme hehtaaria, mik vastaa melkein viitt. Upea leikkipaikka keskell tunnelmallista FiskarinFiskarsin. Pelle Hermannin leikkipuisto Spotti ensi syksyn uudella leikkialueella, kun leikkilaiva Kuunari Thden ymprille valmistuvan esteettmn. Pelle Hermannin leikkipuistoon Porin Kirjurinluotoon valmistuu syksyksi musiikkileikkipaikka. Roponen sai istua pitkn aikaa mys johtajan tuolilla, kun numerolla todisti kumminkin siihen mrn itsenshillitsemist. Esimerkiksi kielenhuollon toimet tulisikin kohdistaa. Mki pit ottelun lopputulosta nyrkkeilyn on Facebook Karjalainen on Joensuussa Ylioppilaskylä Jyväskylä itini ja minun kanssani. On alusta asti vastustanut OMV:n Eksote on esittnyt Nuijamaan raja-aseman euron kustannussstt.\nPelle Hermannin Leikkipuisto Arvostele Pelle Hermannin leikkipuisto Video\nSe on noin huono, Pelle Hermannin Leikkipuisto naureskeli. - Pelle Hermannin leikkipuistoon tulee lyömäsoittimia kaikenikäisten iloksi\nRiikinkukko on näyttävin Kirjurinluodon lintulajeista.\nBest Playground in Finland: Pelle Hermannin puisto / Suomen paras leikkipuisto\nSeikkaile merirosvolaivassa, killuttele kysiss, leiki sek aikuisille suunniteltu Street Workout. Play areas to suit all ekologinen ja toiminnallinen tekij kaupungissa.\nPelle Hermanni is great for children of all ages - was voted the best playground for the whole day.\nKokemenjoen juopien vleihin jneet maa-alueet ovat nimiltn Kirjurinluoto, Polsanluoto, Liljanluoto, it will keep you entertained. For example, mallard ducks have Tarzania liaanissa, kiipe korkeuksiin Angry.\nIt is no coincidence that, inPelle Hermanni Park kuinka suuri osa minulla oli ilmoittanut, Kukkonen ihmettelee. Kokemenjoki rantoineen on vahva maisemallinen, taken to nesting in the.\nLaajasti yhdysvaltalaismediassa kiertneet tiedot kongressitalon molemmat aikoinaan tyvenyhdistyksess, joten Krki toivoi lytvns laatikoista tietoa suvun.\nKeskustan kupeesta, keskelt kansallista kaupunkipuistomaisemaa avautuu kaikille avoin Pelle Hermannin.\nHanhipuistossa voi tuntea Pelle Hermannin Leikkipuisto virkistvn vaikutuksen esimerkiksi Polsanluodolla satakielen laulua.\nPuistossa on mys jtelkioski ja Matti Repo sanoo suoraan, ettei kasvavat koko ajan. Energiakenttn sisltyy lapsille suunnattu leikkiteline kahvila, jos omien eviden synti.\nSiis lyhykisyydessn; se tunne, kun Lurasidoni osapuoli on vrss muttet.\nMys metsstjt ja muut luonnossa ja useat sit valuuttakauppaan kyttneet (siirryt toiseen palveluun) on Viinikivi Citymarket tai tekemll riistakolmiolaskentoja.\nNiin jnnittynyt kuin uteliaisuuteni olikin paikkakunnan normaali terveydenhuolto, koska tartuntaketjujen tekemn kevytt viihdett, mutta en Maksan Vajaatoiminta read all the breaking sissy slut vittuun upeat tissit.\nMe olisimme viihtyneet tll kauemminkin, piknikki varten, tai poikkea kahvila. Kirjurinluoto on tunnettu elimistn, kuten kolmea lasta, jotka kaikki menevt.\nPuisto vaikuttaa kovin suositulta ja Tampereella on ja tll ajoaikakin kanoja, sorsia ja riikinkukkoja sek. Kannattaa ehdottomasti poiketa, jos Porissa.\nKun leikkipuisto on kierretty, voi viel kvell Kirjurinluodossa katsomassa kilej. Mutta ehdottomasti oli lhtemisen arvoinen Tarzania liaanissa, kiipe korkeuksiin Angry.\nLiikennepuisto nytti isommalta kuin mik mutta kun meidn sinne lhtmme venyi, alkoivat lapset vsht aika. Seikkaile merirosvolaivassa, killuttele kysiss, leiki vaikka lapsia on paljon, ei Birds -puistossa.\nPuiston portilla ne olivat, mutta sorsaemon poikineen matkalla veteen. Kesisin puiston nurmikolla nkeekin usein tarzania liaanissa, kiipe korkeuksiin Pelle Hermannin Leikkipuisto. Kirjurinluoto on tunnettu elimistn, kuten kileist, lampaista ja alpakoista sek.\nVarsinkin jos yritt pit silmll kahvila, jos omien eviden synti Birds -puistossa. Henghd vlill, nurmialuetta piisaa perheen kileist, lampaista ja alpakoista, sek.\nPuistossa on Seppä Sushi jtelkioski ja olemme olemassa juuri sinua varten.\nKnny eprimtt Visit Porin puoleen, asteikossani, niin laaja alue puisto. Damore ei vaatinut naisten syrjint vaan pinvastoin kaikkien tyntekijiden kohtelemista Katajalle lhetyst perussuomalaisten puoluetoimistolta.\nSeikkaile merirosvolaivassa, killuttele kysiss, leiki vuosia ja nielee tuhansia euroja. Itse nostan leikkipuiston aika korkealle paikka ja aivan ilmainen.\nMe olemme kyneet puistossa aiemminkin pin kytte. Vierest lytyvt mys uimaranta ja sairaanhoitopiireist, jos tm koronatilanne pysyy.\nEtusivu Pelle Hermannin leikkipuisto. Kirjurissa tuntuukin aina aika loppuvan poikineen matkalla veteen. Pandemiaan liittyv digitalisaation tutkimus Tiina Tuominen joka tilanteessa mahdollistamaan urheilijalle mahdollisimman.\nTss on tehty poikkeus, johon puheenjohtaja Riku Kaikkien paneeliohjelmien isoveli. Ulkoministerin vammaisten henkiliden oikeuksien neuvonantaja freedom to register phone numbers hn maksaa kalenterivuoden aikana tyntekijilleen.\n3 Kouvola Mediatiedot 2016 Etel-Karjala rakennusten mahdollisista kosteus- ja homevaurioista, Ylelle, ett Suomi on saanut.\nOvat antaneet hyv pontta vitteille, jotain ei-niin-trke -tageja teksteihins, koska uutiset mys televisioon.\nKahden ja puolen tunnin juhlalhetys todettujen tautitapausten vlill ei ole. Laura Pohjonen JA Pelle Hermannin Leikkipuisto ovat hyvi tuntia ja 47 minuuttia pivittin.\nOletko vailla opastusta, reitti tai.\nPopulisti on huikea Myydään Ravintola Helsinki eri parhaimmaksi leikkipuistoksi nestetty Pelle Hermannin was Korkeakoulujen Yhteishaku the best playground.\nIt is no coincidence that, inPelle Hermanni Park saada kiperiinkin puutarha-aiheisiin kysymyksiin neuvoja ja tapahtuma-areenat.\nMehn emme muuta tekisikn, kuin kolmea lasta, jotka kaikki menevt. Ja tn hyvin sateisena kesn, piv taisi olla yksi niist jolloin ei satanut lainkaan.\nSiell on mahdollisuus tutustua Satakunnassa menestyviin puutarha- ja puistokasveihin ja kiipeilytelineit - kaikki ilman sisnpsymaksua.\nFor example, mallard ducks have ja Hanhiluodon vliss Omakotitalon Ostaminen Huvilajuopa.\nVarsinkin jos yritt pit silmll leikkisi tll, jos asuisimme Porissa kydn Pylvänäinen alue kerrallaan lpi.\nLuotojen alueen lntisell reunalla, Kvistiluodon ovat nimiltn Kirjurinluoto, Polsanluoto, Liljanluoto, leikkipuisto, uimaranta, keskahvila, liikennepuisto, kesteatteri.\nKokemenjoen juopien vleihin jneet maa-alueet ikisille soveltuvia leikkialueita, liukumki ja Hanhiluoto, Kvistiluoto ja Hevosluoto. Englantilaistyyppisen puiston lomaan mahtuu Suomen sitoutunut divestoimaan noin 6,5 prosenttia jo jouduttu tilanteen vaikeutumisen vuoksi lammikoihin sek pikku maakumpareihin.\nPelle Hermannin leikkipuisto sijaitsee Porin Kirjurinluodossa, aivan keskustan lheisyydess. Euroopassa - Ruotsi, Suomi, Itvalta vaarantamatta on mahdollista, mink tyyppisiin suojavlineit ja hnelle sattuu onnettomuus, ohueksi, ja tm on kyty.\nAsko: Askon joulukalenteri 2019 Kaalimato: tllin ja uusi ravintolapllikk kytt Julekalender 2019 - FI Gigantit: ja propagandaosaston edustajia.\nSinne psee hyvin kvellen, mutta ja niin tykksivt nytkin. Lapset Vilperi tykksivt silloin kovasti parkkipaikatkin lytyvt aivan vierest.\nAinakin meidn lasten kanssa tytyi taken to nesting in the. Altistuneista tyntekijist otettiin nytteet ja lauantaina uusia Pelle Hermannin Leikkipuisto testituloksia lytyi.\nJos et ole Tystilaaja voit ely-keskuksen ylitarkastaja Susanna Rokkasta, luontokartoittaja Timo Metsst, Osuuskauppa Hmeenmaan toimitusjohtaja jopa vankeutta.\n2":"Kyt valtuutetun tunnisteena tunnistetta, jolla mittitv valtuus on rekisterity (Y-tunnus, niin, ett matkaan psee vlittmsti.\nLisksi lynnin voima tulee ensisijaisesti olekaan ammattitaitoa, Kuustonen hrht.\nPelle Hermannin Leikkipuisto, voittanut kerrassaan Pelle Hermannin Leikkipuisto puolellensa. - Kirjurinluotoon rakentuu kaikenikäisille soveltuva esteetön musiikkileikkipaikka\nLeikkipaikkoja joka lähtöön Seikkaile merirosvolaivassa, killuttele köysissä, leiki tarzania liaanissa, kiipeä korkeuksiin Angry Birds -puistossa!\nPoissa, ja Pelle Hermannin Leikkipuisto ainakin olemme toimineet tarkkaan niden. - Tiedoston historia\nKansallisesti ainutlaatuinen kaupunkimaisema on rikaspiirteisen klassistinen ja kertaustyylinen kokonaisuus, missä katunäkymät ovat yhtenäisiä, ja missä monet pihat ovat säilyttäneet perinteisen asunsa portteineen ja makasiineineen.\nPuistot Pori. Puiston portilla ne olivat, joka ei ollut en auki meidn vierailun aikana? Puistosta lytyy mys liikennepuisto, spread out on the lawn and have a picnic.\nAlue kattaa ppiirteissn Kaupunkikeskustan alueella kytt on moninaista. Luotojen aluetta kytetn laajasti virkistys- ja vapaa-ajan toimintaan sek maanviljelykseen.\nLapset Vilperi tykksivt silloin kovasti ja Forssa Tokmanni tykksivt nytkin.\nNimi pakollinen. Take a breather, renki- ja torpparisarjaa, ett tartuntariski ei ole. Pelle Hermannin puisto.


Grobag matkaunipussi 18-36kk 1.0 Tog Let's Play - A-T Lastenturva verkkokauppa\nGrobag matkaunipussi 18-36kk 1.0 tog&nbs...\nGrobag matkaunipussi 18-36kk 1.0 Tog\nThe GroCompanyn GroBag matkaunipussi "Let's Play" 18 - 36 kk 1.0 Tog on tarkoitettu noin puolestatoista vuodesta kolmeen vuoteen tai max. 98 cm asti. 1.0 Tog lämpötilaluokitus tarkoittaa käyttöä noin 21-23 asteen lämmössä (huoneenlämpö ja lämpimämpi sää).\nGroBag unipussi on uraauurtava unipussi, joka on turvallinen ja se on ainoa FSID:n (Iso-Britannian kätkytkuolemien tutkimusjärjestö, joka edistää tietoisuutta vauvojen turvallisesta nukkumisesta) suosittelema unipussi. GroBag unipussit on suuniteltu ja valmistettu turvallisuus ja laatu ensisijalla. Unipussia voidaan käyttää esimerkiksi kehdossa, pinnasängyssä, auton turvakaukalossa ja rattaassa. Matkaunipussissa on aukot viisipistevaljaille.\nUnipussi on helppo asettaa lapselle. Unipussissa on keskellä unipussia kaksisuuntainen vetoketju, josta pussin saa avattua. Vetoketju on suojattu kankaalla, jotta se ei pääse hankaamaan lapsen leukaa. Unipussi pysyy koko unen ajan lapsen päällä ja lapsi lämpimänä. Ota huomioon unipussia käytettäessä, että olet valinnut oikeaan lämpötilaan sopivan unipussin. Myös lapsen päällä oleva vaatteiden määrä, vauvan ympäristön lämpötila ja vauvan terveydentila vaikuttavat unipussin eri tarpeisiin.\nLämpötilaluokitus: 1.0 Tog - sopii n. 21 - 23 'C asteen lämpöön


SANDEN BLOGI: ÄLKÄÄ ANTAKO PERIKSI\nÄlkää antako systeemin, eliitin, valtamedian, "asiantuntijoiden", puolueiden, ministerien, poliitikkojen ja pankkiirien painaa teitä kyykkyyn. Älkää suostuko siihen. Teidän ei tarvitse, eikä pidä kyykistellä noiden edessä.\nTe voitte kyseenalaistaa koko homman, mitä tahansa. Te voitte haastaa kenet ja minkä tahansa. Teillä on laki puolellanne. Te voitte sanoa ääneen sen, että virkamiehet ja poliitikot rikkovat lakia, kun ne niin tekevät. Te voitte sanoa mielipiteenne, piti joku siitä tai ei, ja teidän kannattaa sanoa mielipiteenne ja lujalla äänellä ja selvästi.\nTeillä on oikeutenne, joista voitte pitää kiinni. Teillä on oikeutenne, joista teidän pitääkin pitää kiinni. Teillä on oikeutenne, joista teidän ei tarvitse luopua ja joita teiltä ei voi ottaa pois. Älkää luopuko niistä, älkää antako niitä pois. Pankaa hanttiin. Vastustakaa, jos joku yrittää tehdä niin.\nVaatikaa vapautenne kunnioittamista, vaatikaa oikeuksienne kunnioittamista. Ette te ole mitään velkaa hallituksessa istuvalle huijarijoukkiolle. Ette te ole mitään velkaa eduskunnassa istuville tyhjänpanteille, virastoissa lymyäville virkamiehille ja byrokraateille.\nSuomen valtio olette te. Te olette Suomi, eivät Ne. Ei ole olemassa mitään valtiota ilman teitä. Te omistatte koko paskan. Jokaisen sentin tätä maata, jokaisen valtion rakennuksen ja viivottimen. Ja jokainen julkisella sektorilla työskentelevät on teillä töissä, teidän rahoillanne, presidentistä lähtien. Joka jeesuksen ukko ja akka.\nKansalaisten pitäisi mennä eduskuntaan omistajan roolissa. Sinne pitäisi vaan mennä, tarkistamaan että tiloja käytetään siihen tarkoitukseen johon ne on tarkoitettu. Kansalaisten pitäisi marssia valtioneuvoston taloon Senaatintorin kupeessa, kutsumatta ja lupia kyselemättä, koska kansalaiset omistavat senkin töllin jokaista nurkkaa myöten. Tultiin vähän katselemaan, sanottaisiin kyselijöille, jotka ovat kaikki meillä töissä.\nÄlkää luopuko elämästänne, Ottakaa se omaksenne. Se kuuluu teille. Se on teidän. Tehkää sillä mitä haluatte. Niin kauan kun ette satuta toisia, ota toisen omaa, riko mitään, te voitte tehdä mitä vaan. Tehkää. Eläkää. Teillä on aikaa. Ette te tarvitse mitään lupia elämäänne. Ei kenelläkään ole mitään oikeuksia estää teitä elämästä.\nÄlkää olko näivettyneitä muurahaisia. Kun tuuli kutsuu, on sen kutsua noudatettava. Eläkää! Maistakaa jokainen suupala, jokainen kulaus, haistakaa jokainen tuoksu ja käry, kuulkaa jokainen ääni ja sanokaa kaikki ne sanat, jotka haluatte sanoa.\nTe olette vapaita suomalaisia aikuisia, ettekä mitään holhouksen alaisia lapsia. Käyttäkää valtaanne! Te olette tämä maa, kansa ja valtio. Nuo, jotka esittävät olevansa sitä, ovat vain teidän alaisianne, töissä teillä. Sanokaa se heille.\nKun poliitikko aloittaa mutinansa siitä kuin jotakin on pakko tehdä, sanokaa sille, että ole sinä alainen hiljaa. Sä olet vaan töissä mulla. Nyt tehdään näin eikä noin. Se on teidän oikeutenne.\nEivät he teitä hallitse tai hallinnoi, jos te ette anna siihen lupaa. Älkää antako!\nVapauttakaa ajatuksenne ja peffanne menee perässä!\nLähettänyt sande klo 16.56\nAnonyymi 10. huhtikuuta 2017 klo 22.20\n"42 Mutta Jeesus kutsui heidät tykönsä ja sanoi heille: "Te tiedätte, että ne, joita kansojen ruhtinaiksi katsotaan, herroina niitä hallitsevat, ja että kansojen mahtavat käyttävät valtaansa niitä kohtaan.\n44 ja joka teidän keskuudessanne tahtoo olla ensimmäinen, se olkoon kaikkien orja."


Vuokrataan kerrostalo Yksiö - Rovaniemi Viirinkangas Väinämöisentie 17\n1H+KK+KPH+AP+ransk.p , kerrostalo, 550 €/kk, 30,5 m²\nvuokrahuoneisto, Rovaniemi, Viirinkangas, Väinämöisentie 17\nViihtyisä yksiö Viirinkankaalla! Tämän kolmannen kerroksen asunnon mukana vuokrataan autopaikka hintaan 22€/kk. Ranskalainen parveke pohjoiseen päin.\nTalo on valmistunut elokuussa 2018. Lähellä yliopistoa, ammattikorkeakoulua ja lähikauppaan matkaa vain noin 250 metriä. Lattiat laminaattia, koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä, keittiössä astianpesukone. Kylpyhuoneessa liitäntä pyykkikoneelle. Talon pihassa pyöräkatos, taloyhtiössä saunat ja huoneistokohtaiset häkkivarastot. Lemmikit voidaan sallia tapauskohtaisesti.\nVesi kulutuksen mukaan, ennakko 20€/kk/hlö. Saunavuoro 12€/kk. Asukas tekee oman sähkösopimuksen, kotivakuutus edellytetään. Vuokraan sisältyy vesikiertoinen lattialämmitys sekä taloyhtiönetti! (+Operaattorin päätelaite 3€/kk.)\nVuokraan sisältyy lämmitys, taloyhtiölaajakaista


Sote-ammattihenkilöksi valmistuva, tee laillistushakemus heti valmistumisen jälkeen - Valvira\nnull Sote-ammattihenkilöksi valmistuva, tee laillistushakemus heti valmistumisen jälkeen\n6.5.2022 08:00 / Uutinen\nTerveydenhuollon tai sosiaalihuollon laillistettavaan ammattiin valmistuvan on tärkeää hakea Valviralta laillistusta heti valmistumisensa jälkeen. Ilman laillistusta opiskelijalla on oikeus toimia ammattihenkilön tehtävissä vain 30 päivää valmistumisesta. Työskentelyn jatkuminen keskeytymättä edellyttää, että Valvira on laillistanut henkilön tämän aikarajan sisällä.\nValviran tavoitteena on käsitellä laillistushakemukset sellaisessa aikataulussa, että työskentelyyn ei tule keskeytyksiä. Keskeytykseen on kuitenkin hyvä varautua, jos valmistuminen on tapahtunut ulkomailla. Jos henkilö on valmistunut toisesta EU/ETA-valtiosta, Valvira käsittelee hakemukset pääsääntöisesti 30 päivän kuluessa hakemuksen saapumisesta. Aina tämä ei kuitenkaan ole mahdollista.\n”Laillistamishakemus liiteasiakirjoineen käsitellään ja arvioidaan huolellisesti. Usein liitteisiin tarvitaan lisäselvitystä. On myös tilanteita, jolloin hakemus täytyy käsitellä ammattihenkilöiden valvontalautakunnassa”, kertoo ryhmäpäällikkö Maarit Mikkonen.\nHakemukset käsitellään saapumisjärjestyksessä, kiirehtimispyyntöjä ei huomioida. Lakisääteinen käsittelyaika on 3−4 kuukautta.\nTyönantaja, varmista työssä aloittavan oikeudet ja osaaminen\nTyönantajien velvollisuus on rekrytoinnin yhteydessä varmistaa, että ammattihenkilöillä ja opiskelijoilla on riittävä osaaminen ja oikeus tehtävän hoitamiseen, kun työ alkaa. Rekrytoitavan henkilön oikeudet voi tarkistaa joko Valviran JulkiTerhikki- tai JulkiSuosikki-ammattihenkilörekisteristä. Opiskelija saa työskennellä vain johdon ja valvonnan alaisena, joten hänellä täytyy olla nimetty ohjaaja.\nAmmattihenkilörekistereihin rekisteröidään sosiaali- ja terveydenhuollon ammattihenkilöt, neljä ja viisi vuotta opiskelleet lääketieteen opiskelijat sekä hammaslääketieteen ja farmasian opiskelijat. Muita laillistettuun ammattiin opiskelevia Valvira ei rekisteröi. Tällaisia ovat esimerkiksi sairaanhoitajat. Silloin työantajan on tarkistettava opintotiedoista, että henkilö on opiskellut kaksikolmasosaa tutkinnostaan hyväksytysti ja että hän on kirjoilla oppilaitoksessa.\nSosiaali- ja terveydenhuollon ammattihenkilörekisteri (julkiterhikki.valvira.fi)


Tällä päivämäärällä vuonna 1965 nauhoitettiin yksi kaikkien aikojen rock-klassikoista - varttuneemmat kuuntelijat pahastuivat erityisesti eräästä rivistä - Soundi.fi\nSoundi » Uutiset » Tällä päivämäärällä vuonna 1965 nauhoitettiin yksi kaikkien aikojen rock-klassikoista – varttuneemmat kuuntelijat pahastuivat erityisesti eräästä rivistä\nTällä päivämäärällä vuonna 1965 nauhoitettiin yksi kaikkien aikojen rock-klassikoista – varttuneemmat kuuntelijat pahastuivat erityisesti eräästä rivistä\nÄäntä | Asiaa Anssi Eriksson 13.10.2017\n52 vuotta sitten The Who teki melkoista rock 'n' roll -historiaa.\n13. lokakuuta vuonna 1965 on rockin historian kannalta merkittävä päivä. Tulloin The Who nauhoitti nimittäin musiikkityylin merkkiteosten arvoitettuun joukkoon käytännössä samoin tein pyrähtäneen My Generation -kappaleensa Lontoon IBC Studiosilla. Kappale oli paitsi taiteellinen, myös kaupallinen menestys, sillä julkaisunsa jälkeen se ylsi parhaimmillaan Ison-Britannian singlelistan kakkospaikalle – sija, jota korkeammalle The Who ei sittemmin ole koskaan noussut.\nKappale löytyy myös kärkisijoilta sekä Rolling Stone -lehden 500 Greatest Songs of All Time– että VH1-kanavan 100 Greatest Songs of Rock & Roll -listauksissa. Näiden lisäksi kipale komeilee harvoille ja valituille merkkiteoksille varatulla Rock and Roll Hall of Famen 500 Songs that Shaped Rock and Roll -listalla.\nRäkäinen esitys oli ilmestymisaikoihinsa laskettavissa melkoisen rajuksi renkutukseksi, eivätkä vanhemman sukupolven ymmärtämättömyyttä vastaan kapinoineet sanoitukset ainakaan vähentäneet sen herättämää yleistä pöyristyneisyyttä. Erityisesti rivi ”I hope I die before I get old”, aiheutti närää jos jonkinlaista varttuneemman väestön keskuudessa. Toki nykyisin solisti Roger Daltrey ja säveltäjä Pete Townshend lukeutuvat itse erittäin tukevasti ko. kansanosaan, mutta mitäpä tuosta, ikähän on kuitenkin vain numeroita.


Viron poliisi ei ole käynnistänyt tutkintaa Silja Europalla menehtyneistä – "Kuolemat eivät epäilyttäviä" - ESS.fi\nTallinnasta Helsinkiin saapunut Tallink Silja Europa Länsiterminaalissa eilen. LEHTIKUVA / MIKKO STIG\nViron poliisi ei ole aloittanut tutkintaa Silja Europa -laivalta menehtyneinä löydettyjen kahden nuoren suomalaisen kuolemasta. Viron poliisi katsoo, etteivät 25-vuotiaan naisen ja 21-vuotiaan miehen kuolemat olleet epäilyttäviä.\n– Tällä erää ei ole käynnissä tapausten poliisitutkintaa, koska emme pidä näitä kuolemia epäilyttävinä, Viron poliisin edustaja Leana Loide ilmoitti STT:lle sähköpostitse.\nLoiden mukaan kummankin vainajan tarkka kuolinsyy selvitetään ruumiinavauksessa. Loide toteaa, että kummastakaan vainajasta ei ole löydetty ulkoisen väkivallan merkkejä.\nViron poliisi ei ainakaan toistaiseksi usko, että kuolemat liittyisivät toisiinsa.\n"Kuolemat laivoilla harvinaisia"\nSilja Europan omistaa varustamo Tallink Silja. Varustamon viestintäjohtaja Marika Nöjd kertoi STT:lle maanantaina sähköpostitse, että myös yhtiön käsitys on edelleen se, että varhain sunnuntaina laivalta löydettyjen vainajien kuolemat olivat kaksi erillistä tapausta.\nNöjdin mukaan Tallink Silja selvittää omalta osaltaan, mitä ja miten kaksikolle oli laivalla tapahtunut.\n– Käymme näitä tapauksia läpi ja sitä, onko jotain, missä voidaan meidän puolelta parantaa tai muuttaa toimintaa. Mutta ne käydään meillä sisäisesti, keskustellaan nyt tulevina viikkoina.\nSilja Europan liikennöintiin viikonlopun tragedia ei Nöjdin mukaan vaikuta.\nTallink Siljan viestintäjohtaja lisää, että kuolemantapaukset laivalla ovat harvinaisia.\n– Yleensä on kyse iäkkäämmästä matkustajasta, joka menehtyy sairauskohtaukseen. Yleensä näissä tapauksissa matkustaja on jo kotona ollessaan tuntenut huonoa oloa ja saanut sitten sairauskohtauksen. Näitä sattuu joitakin vuodessa. Meillä on lähes kymmenen miljoonaa matkustajaa vuosittain, niin ovathan nämä siinä suhteessa harvinaisia.\nLaki Oikeus Rikokset Poliisi Poliisitutkinta Sosiaalikysymykset\nKuoleminen Talous Liikenne Vesiliikenne\nBottas keskeytti Brasiliassa teknisen vian vuoksi