Kutsu: Standardisoinnin vuositapahtuma 17.10.2012 - Suomen Standardisoimisliitto\nKutsu: Standardisoinnin vuositapahtuma 17.10.2012\nti, loka 02, 2012 07.19 CET\nStandardisoinnin vuositapahtuma Forum 2012 järjestetään Finlandia-talolla 17. lokakuuta teemalla ”Riskienhallinta ja turvallisuus”.\nTapahtuma käynnistyy kello 13.00 SFS:n toimitusjohtaja Pekka Järvisen avauspuheenvuorolla. Avauksen jälkeen johtaja Jukka Ahtela Elinkeinoelämän keskusliitosta kertoo standardien merkityksestä ulkomaankaupalle ja sisämarkkinoille. Tämän jälkeen riskienhallintajohtaja Juho Pietarinen Valtionkonttorista luennoi riskienhallinnan standardista ISO 31000 ja turvallisuuspäällikkö Heikki Hernesmaa Wärtsilä Oyj:stä toimitusketjun turvallisuuden standardista ISO 28000.\nKello 15.00 alkaen kuullaan standardisoinnin vastauksia turvallisuuden ja riskienhallinnan haasteisiin viidessä puheenvuorossa. Koneiden ja sähkölaitteiden turvallisuudesta puhuu toimitusjohtaja Matti Sundquist Sundacon Oy:stä. Automaatio- ja ohjelmistoturvallisuutta käsittelee tuotepäällikkö Janne Peltonen VTT Expert Services Oy:stä. Toimintaympäristön turvallisuudesta markkinavalvonnan näkökulmasta kertoo johtaja Tuiri Kerttula Turvallisuus- ja kemikaalivirastosta. Johtaja Pertti Woitsch Mirasys Oy:stä valottaa asiaa yhteiskunnan turvallisuuden näkökulmasta. Pilvipalveluiden tietoturvasta luennoi toimitusjohtaja Teemu Arina Dicole Oy:stä. Esitysten jälkeen on varattu kaksi tuntia aikaa vapaaseen seurusteluun ja eri alojen standardisointiin ja standardeihin tutustumiseen.


Pinkki sekasikiö ui sydämiin - Viihde - Turun Sanomat\nPinkki sekasikiö ui sydämiin\nPosankka lipui Nauvosta Turkuun keväällä 1999.\nPosankalla on ollut Helsinginkadun varrella aurinkoisiakin päiviä, mutta aina ei ole mennyt hyvin. Kevätlook koki pahan kolauksen vuosia sitten, kun varas vohki Posankan ylioppilaslakin. Syyllistä ei saatu kiinni, mutta ketterä on varas ollut, kun sai lakin alas viiden metrin korkeudelta. Niin ja suuripäinen, jos omaan käyttöön lakin halusi.\n– Uutta ylioppilaslakkia ei ole ainakaan vielä hankittu. Ensi talveksi saan sentään entistä ehomman tonttulakin. Itse pidän kuitenkin eniten naturellista tyylistä, kertoo Posankka ystävänsä hotellinjohtaja Mikko Eskelisen avustuksella.\nKiusaamiseltakaan itse perin rauhallisesti käyttäytyvä Posankka ei ole välttynyt. Vaaleanpunaista patsasta on alussa jopa kivitetty ja rapaakin se on päälleen saanut. Tulevat vuorenvalloittajat ovat puolestaan käyttäneet Posankkaa kiipeilyseinänään.\nNyt Posankka ei enää pahasti kohahduta, vaan se on sopeutunut Turkuun ja suurin osa turkulaisista siihen.\n– Elämääni on kunnioitettu pääosin ihan hyvin. Halijoita on riittänyt, ja lisäksi olen päässyt moniin yhteispotretteihin. On kyljistäni löydetty piirroksiakin, mutta onneksi vain harvoin, ja nekin rakkaudella tehtyjä, miettii Posankka.\n– Pidän paijaamisesta ja viihdyttävistä tarinoista. Hotellinjohtaja pitää myös huolta siisteydestäni tilaamalla minulle pesun vähintään kerran vuodessa. Siihen hommaan tarvitaan nosturiauto, vettä, saippuaa ja harjoja, sanoo Posankka.\nVuonna 1999 Aurajokea pitkin kylpylähotellin edustalle lipunutta Turun kaupungin ympäristötaidehankkeen 11. teosta on vuosien varrella haukuttu muun muassa vaaleanpunaiseksi hirvitykseksi, mikä sopisi huvipuiston portille, muttei julkiselle paikalle. Onhan geeneihinkin puututtu kutsumalla Posankkaa sekasikiöksi.\nNiin, mutta eihän Posankka kohtalolleen mitään voi. Syntyä nyt marsipaanipossun ja kumiankan risteytymänä.\n– Olen ylpeä asemastani. Harvat meistä pystyvät herättämään kanssaeläjissä näin paljon tunteita. 99-prosenttisesti tunteet ovat kuitenkin positiivisia. Olen rakas erityisesti lapsille ja saan hymyn jäykimmänkin business-miehen huulille, pohtii Posankka.\nPosankan vanhemmista ei ole täyttä varmuutta, mutta syntymäpaikkakuntana voidaan pitää Nauvoa, jossa Posankka sai kuuluisat muotonsa. Pienikasvuiseksi Posankkaa ei voi ainakaan moittia. Korkeutta patsaalta löytyy viisi metriä, pituutta seitsemän ja leveydessäkin piisaa 4,7 metrin verran.\nJonkinasteinen lapsi Posankka on ainakin Bonk-taiteilijana tunnetulle Alvar Gullichsenille, joka seurasi aikoinaan ”jälkeläisensä” matkaa Nauvosta Airiston kautta Aurajokeen.\nLopullisen sijoituspaikkansa pinkki patsas sai toisen pinkin vierestä. Caribiaa ennen vaihtoehtoja heiteltiin ilmaan useampiakin. Teosta kaavailtiin muun muassa Turun satamaan sekä Kupittaan puistoon ankkalammikon ja lasten liikennekaupungin läheisyyteen.\nJälkeläisiä ei lasikuidusta ja silikaattikomposiitista valmistetun Posankan helmoissa nähdä eikä oikeaa elämänkumppaniakaan ole vielä löytynyt. Tosin, kun Posankka tuotiin aikoinaan Caribian eteen, niin teekkarit keksivät oivan jäynän.\nPosankan seuraksi tuotiin muutama ankanpoikanen. Yksi oli väriltään vihreä. Voi vain miettiä, kuka on ollut toinen vanhempi. Pian jäi Posankka taas yksin, kun pikkuiset suunnistivat kohti ankkalampea vai oliko se sittenkin sikalaan päin.\nPosankalla on ollut elinvuosiensa aikana myös tyypillisiä ”ankkaperheen” ongelmia. Paljasta pintaa on näkynyt enemmän kuin joidenkin moraali sallii. Kreikkalaiset eurotoimittajat kauhistelivat aikoinaan Posankan paljasta takapuolta. Ihan kuin ei Kreikassa olisi alastomia patsaita. No, eihän toki satunnainen ylioppilas- tai tonttulakki kriittisiä kohtia peitä, mutta kohtuus kuitenkin kuitenkin kaikessa.\nLopulta Posankka on kuitenkin vain patsas eikä mikään ankka tai possu. Eikä eläimilläkään yleensä vaatteita ole...\nKymmenvuotias Posankka seuraa Helsinginkadun liikennettä charmikkaasti haalistuneena ja pieniä pintanaarmuja hipiäänsä vuosien saatossa saaneena.\nTeekkarit toimivat kätilöinä, kun Posankka pyöräytti poikueen syksyllä 1999.\nKreikkalaiset toimittajat nostivat aikoinaan kohun Posankan paljaasta takapuolesta.\nLeipääntymisen hinta on kova


FC Honka vahvistuu amerikkalaishyökkääjällä | Uutiset | Veikkausliiga\nFC Honka vahvisti hyökkäyspäätään.\nYhdysvaltalainen Luis Silva, 30, saapuu vahvistamaan FC Hongan hyökkäyspäätä.\nSuomeen torstaina saapuva Silva on pelannut suurimman osan urastaan Yhdysvaltojen pääsarjassa MLS:ssä. Kaiken kaikkiaan hän on pelannut sarjassa 157 ottelua, joissa on syntynyt 32 maalia. Viimeisimpänä Silva edusti Real Salt Lakea, ja aikaisemmin mies on nähty Toronto FC:n, sekä D.C. Unitedin paidoissa. Silva on pelannut urallaan jonkin verran myös keskikentällä, mutta Hongassa paikka löytyy hyökkäyksestä.\n- Luis on laadukas pelaaja, jolla on kiistattomat näytöt erittäin kovasta MLS-sarjasta. Pelityyliltään hän on hieman erilainen kuin (Macoumba) Kandji, mutta kokonaisuutena erittäin mielenkiintoinen. Olemme erittäin innostuneita saamaan hänet Honkaan. Lisäksi tuntuu hyvältä, että myös hän itse haluaa kovasti Eurooppaan ja nyt siis meille, kommentoi Hongan manageri Hexi Arteva uutta hankintaa.


Dilling naisten string-alushousut puuvillaa sininen | DILLING alusvaatteet\nTuote nro: 7534-146-187\nIhanat naisten string-alushousut ekologista puuvillaa\nString-alushousut on valmistettu ekologisesta puuvillasta ja niiden ihana muotoilu mukailee vartalon luontaisia muotoja. Puuvilla tekee string-alushousuista ihanan pehmeät ja mukavat ihoa vasten.\nErityistä juuri tässä tuotteessa: String-alushousut on käsitelty tanskalaisessa Joutsenmerkityssä värjäämössämme, jonka ansiosta alushousut voidaan pestä uudelleen ja uudelleen ilman, että ne nukkaantuvat. Samalla string-alushousut säilyttävät myös värinsä ja muotonsa.\nSopii hyvin: Arkikäyttöön. Näitä string-alushousuja voidaan suositella päivittäiseen käyttöön, kun halutaan mukavuutta.\nTuote Dilling naisten string-alushousut puuvillaa sininen on valitettavasti loppuunmyyty, mutta anna meille sähköpostiosoitteesi, jos haluat ilmoituksen, kun tuotetta on jälleen saatavilla.


SSAB AB (PUBL) on saanut omistusoikeuden Rautaruukki Oyj:n koko osakekantaan ja osakkeet poistetaan pörssilistalta - SSAB\nUutisarkisto SSAB AB (PUBL) on saanut omistusoikeuden Rautaruukki Oyj:n koko osakekantaan ja osakkeet poistetaan pörssilistalta\nSSAB AB (PUBL) on saanut omistusoikeuden Rautaruukki Oyj:n koko osakekantaan ja osakkeet poistetaan pörssilistalta\n20.11.2014 9.30 CET 6 min luettu\nKeskuskauppakamarin lunastuslautakunnan asettama välimiesoikeus on tänään antamallaan käsittelyratkaisulla vahvistanut, että SSAB AB:n (publ) (”SSAB”) osakeyhtiölain mukainen lunastusoikeus Rautaruukki Oyj:n (”Rautaruukki”) vähemmistöosakkeisiin on selvä ja että SSAB:lla on oikeus saada Rautaruukin vähemmistöosakkeet omistukseensa asettamalla lunastushinnan ja sille kertyvän koron maksamisen vakuudeksi välimiesoikeuden hyväksymä vakuus.\nSSAB on tänään asettanut välimiesoikeuden hyväksymän vakuuden ja näin ollen saanut omistusoikeuden kaikkiin Rautaruukin osakkeisiin osakeyhtiölain 18 luvun 6 §:n mukaisesti. Vakuuden asettamisen jälkeen Rautaruukin vähemmistöosakkeenomistajat ovat oikeutettuja saamaan lunastushinnan ja sille maksettavan koron. Välimiesoikeus tulee myöhemmin antamaan lopullisen välitystuomion, jossa lunastushinta määrätään.\nRautaruukin hakemuksesta NASDAQ OMX Helsinki Oy (”Helsingin Pörssi”) on päättänyt poistaa Rautaruukin osakkeet Helsingin Pörssin pörssilistalta sen jälkeen, kun omistusoikeus kaikkiin Rautaruukin osakkeisiin on siirtynyt SSAB:lle. Näin ollen Rautaruukin osakkeiden kaupankäynti ja listaus Helsingin Pörssissä lakkaavat arviolta 20.11.2014 Helsingin Pörssin julkaiseman erillisen tiedotteen mukaisesti.\nSSAB:n A- ja B-sarjan osakkeet on listattu Nasdaq Tukholmassa ja toissijaisesti Helsingin pörssissä.


'Dickinson' 2.06 Arvostelu: Yö oopperassa - Arvostelut\n'Dickinson' 2.06 Arvostelu: Yö oopperassa\nTämä upeassa uudessa oopperatalossa sijoittuva dramaattinen tausta nostaa jo ennestään huimaa tunnelmaa erinomaisessa jaksossa, joka jättää kaiken lavalle.\n🌸Hailee Steinfeldin ja Ella Huntin välinen kemia on huumaavaa.\n🌸Emily Dickinsonin runo laulumuodossa on upea.\n🌸Upea oopperatalo tausta.\n🌸Päihdyttävä hämärtynyt raja todellisuuden ja fantasian välillä.\n🌸Takarivin Dickinsonin perhe helpotti.\n🌸Vaikka toisin sanotaan, Samuel Bowlesiin on mahdotonta luottaa.\nTämä viesti sisältää spoilereita varten Dickinson .\nLue viimeisin arvostelumme tässä .\nKuuluisuuden ja julkkisten vaara on teemana toisella tuotantokaudella Dickinson joka on nähnyt Emilyn (Hailee Steinfeld) keskustelevan aavehahmojen, legendaaristen maisema-arkkitehtien, toimittajansa ja lopulta itsensä kanssa askeleista, joita hän haluaa ottaa. Nyt rakas oopperalaulaja on liittynyt niiden ihmisten kuoroon, joilla on mielipide siitä, mitä valoon astuminen tarkoittaa. Tämän kauden ensimmäisessä jaksossa Sue (Ella Hunt) kertoi Emilylle, ettei hän voi enää olla yleisö, koska tapa, jolla Emilyn runot saivat hänet tuntemaan, oli liian musertava. Suhteemme taiteeseen (ja taiteilijaan) on syvästi henkilökohtainen ja jonkun sanoista liikuttuminen voi avata sydämesi ja sielusi odottamattomilla tavoilla. Adelaide Mayn (Kelli Barrett) esitys Traviata on syvällinen vaikutus Emilyyn, ja käytettyään Samuelin (Finn Jones) kulissien takana hän kertoo laulajalle You muutti elämäni tänä iltana. Onko tämä Adelaide, Sue vai jokin muu syy, joka on johtanut tähän paljastukseen?\nAdelaide on uupunut tästä syvästä vaikutuksesta – hän on kuullut nämä hyperboliset lausunnot lukemattomissa fanivuorovaikutuksissa – ja ennen kuin Emily on laskenut tämän tehtävän, Adelaide on jo huomauttanut, etten tuntenut mitään tästä niin kutsutusta elämän vahvistavasta esityksestä. Sen sijaan, että Emily pakenee kyynistä tähteä, hän jatkaa ja huomauttaa, että hänen äänensä kummittelee häntä ikuisesti. Tätä varten Adelaide alkaa pohtia sanan merkitystä ikuisesti taiteessa ja huomauttaa, että asiat menevät muodista ja menevät pois ja että kaikki lopulta unohdetaan. Tämä keskustelu pitkäikäisyydestä on erityisen terävä, sillä tiedämme kuten mekin, missä Emily Dickinson seisoo suurten kirjailijoiden panteonissa ja hänen ainutlaatuisessa tyylissään, jolla on edelleen niin paljon voimaa.\n(Kuvan luotto: Apple TV+)\nToisin kuin muut kuuluisat historialliset henkilöt, jotka ovat esiintyneet Dickinson , ei ole ikonista amerikkalaista oopperatähteä nimeltä Adelaide May. Pikemminkin tämä tulkinta näyttää perustuvan Dickinsonin tapaaminen maailmanlaajuisen oopperasensaatio Jenny Lindin kanssa vuonna 1851 loppuunmyytyllä USA:n kiertueella. Kirjeessään veljelleen Emily huomauttaa Lindin uskomattomasta esiintymisestä lavalla: Kuinka me kaikki rakastimme Jenny Lindiä, mutta joka ei ollut usein tottunut hänen laulutapoihinsa, se ei pitänyt siitä yhtä hyvin kuin me häntä. Alena Smithin Emily Dickinsonin tutkimusta voi olla vaikea luokitella – aivan kuten runoilijaakin – ja anakronistinen musiikki ja dialogi saattavat joillekin katsojille vihjata, että tämä on yksinkertaisesti leikkisä kuvaus. Mutta se menee paljon syvemmälle ja keskittyminen kuuluisuuteen kaudella 2 kaivaa Emilyn monimutkaista suhdetta tähän käsitteeseen. Lisäksi tämä kevytmielisten ja vakavien pyrkimysten vastakkainasettelu kiteyttää kuinka nykyyleisö (ja kriitikot) ovat vuorovaikutuksessa taiteen kanssa.\nJakson alussa on hetki, jolloin Lavinia (Anna Baryshnikov) vahailee lyyrisesti oopperaa – aidolla Lavinia-tyylillä, hän on tehnyt kaikki hänen tutkimustaan. Ja hänen kuvauksensa voisi olla kaksinkertainen viestinä Dickinson esitys:\nTiedäthän, ihmisten reaktio oopperaan, kun he näkevät sen ensimmäisen kerran, on hyvin dramaattinen. He joko rakastavat sitä tai vihaavat sitä. Jos he rakastavat sitä, he rakastavat sitä aina. Jos he eivät tee sitä, he voivat oppia arvostamaan sitä, mutta siitä ei koskaan tule osa heidän sieluaan.\nApple TV+ -sarja on saanut kriittistä kiitosta (mukaan lukien Peabody Award), mutta on myös taipumus kohdella tätä sarjaa sellaisena, josta puuttuu syvyyttä, koska Billie Eilish esiintyy ääniraidalla tai lausutaan modernia slängiä. Sen sijaan, että se häpäisi runoilija Emily Dickinsonia, se kamppailee ongelmien kanssa, jotka vaivasivat naiskirjailijoita 1850-luvun puolivälissä kuten nytkin. On kiehtovaa seurata, kuinka Smithin käsikirjoitus onnistuu kutomaan kriittistä teoriaa ja romantiikkaa Split the Larkissa.\nDickinsonin vahvuus on siinä, että se yhdistää antihistoriallisia elementtejä syvälliseen aiheensa ymmärtämiseen ja siihen, kuinka tämä aika sopii yhteen nykyaikojen kanssa. Tämä jakso hämärtää rajan fantasian ja todellisuuden välillä useissa kohtauksissa, mukaan lukien Emilyn keskustelussa Adelaiden kanssa. Esityksen aikana Emily reagoi kiihkeästi sen jälkeen, kun hän näkee Suen lavalla laulavan runon, jonka Sam hylkäsi (lukematta). Split lark on aiemmin on asetettu musiikilliseen sovitukseen, ja kun Sue laulaa Emilyn sanat, on selvää miksi. Tämä monimutkainen suhde on sarjan sykkivä sydän, ja tämä Huntin kummitteleva esitys painaa tätä kotia. Huolimatta heidän läheisyydestään, tämän parin välillä on ollut vain lyhyitä (ja intensiivisiä) hetkiä koko kauden. Kuitenkin tämän esityksen ja kuvitellun keskustelun välillä viimeisessä kohtauksessa, se on uskomattoman tyydyttävä jakso tälle monimutkaiselle suhteelle.\nNäiden kahden näyttelijän välisen sujuvan siirtymisen perustana ovat tutut visuaalit. Adelaiden kultainen esiintymispuku pukeutuu samankaltaisesti kuin Suen ensi-illan stunner, ja Austin (Adrian Blake Enscoe) huomauttaa, että kohtaus lavalla näyttää yhdeltä hänen juhlastaan. Molemmat kohtaukset, joissa Sue esittää Adelaidea, ovat huimia, mikä korostaa tämän parin tehoa (ja kemiaa). Sam Bowles katselee siivillä, ja tämä eräänlainen rakkauskolmio kääntyy monimutkaiseksi, kun Sam paljastaa, kuinka sopimaton Emilyn kirje oli. Sue seuraa heidän keskusteluaan oopperalasiensa läpi, ja tämä draama kiinnostaa häntä enemmän kuin lavalla tapahtuva. Toimittaja hylkää Emilyn uusimman runon ja syyttää häntä siitä, miksi hänen vaimonsa ei ollut mukana hänen kanssaan tähän tapahtumaan. Hän väittää olevansa uskollinen, mutta hurmaavaan toimittajaan on vaikea luottaa. Kyllä, saatan ihastua perusteettomiin huhuihin, mutta siinä on kuitenkin jotain outoa siinä, kuinka Austin vastasi, kun Sam liittyy onnelliseen Dickinson-klaaniin.\nAustin osoittaa edelleen merkkejä irti olemisesta, jotka näkevät hänen puhuvan haikeasti nuoruudestaan hulluudestaan törmättyään vanhaan yliopistoystävään. Hän puhuu tapaamisen järjestämisestä ja mieluummin kuin seuraisi vaimoaan takaisin hotelliin, hän huomauttaa melko terävästi siitä, ettei välitä kenen kanssa vaimo lähtee kotiin. Se on julma irtisanominen, ja se viittaa siihen, että jokin muu vaivaa häntä heidän tavallisten erimielisyyksiensä lisäksi. Lisäksi ooppera saa Austinin kyyneliin, ja tämä hahmojen evoluutio viime kauden happy-go-lucky-hahmosta on uskomattoman tehokas.\nSillä välin orkesterin takarivissä viipyvät Dickinsonin perheenjäsenet tarjoavat kevytmielistä helpotusta. Lavinian innostusta ei jaa sulhanen Ship (Pico Alexander), joka on enemmän kiinnostunut jostain muunlaisesta takarivin toiminnasta. Tämä on yksi tilaisuus, jossa nuorin Dickinson ei halua ryhtyä seksuaaliseen seikkailuun, koska hän on innoissaan siitä, mitä hän todistaa lavalla. Huolimatta rouva Dickinsonin (Jane Krakowski) ylenpalttisesta sisäänkäynnistä, hän katuu, ettei käyttänyt viittaansa – huomauttaen erityisesti, että Sue käytti hänen omaansa – ennen kuin tajuaa, että hän olisi mieluummin Vaudeville-näyttelyssä. Toisin kuin muut romanttiset parit, hän on samalla sivulla Edwardin (Toby Huss) kanssa, ja heidän avioliitonsa äskettäinen konflikti on ratkaistu. Hiipiessään ulos ennen kuin se on päättynyt, he juhlivat tylsyydestään vapauttamista juhlatanssilla, mikä on ihanaa.\nViimeisessä kohtauksessa Emily on myös voittoisa ja hän näyttää joka sentin tähdeltä syvänsinisessä samettipuvussa. Tämä upeassa uudessa oopperatalossa sijoittuva dramaattinen tausta nostaa jo ennestään huimaa tunnelmaa erinomaisessa jaksossa, joka jättää kaiken lavalle.


Touko Aallon sairasloma jatkuu\nJulkaistu: 17.10.2018 15:31\nOtsikko: Touko Aallon sairasloma jatkuu\nHakusanat: touko, pouko, aalto, sairasloma, jatkuu, imettiin, kuiviin, ruotsissa,\nAika: 2018-10-17 15:42:53\nVihreenä huudan itken ja inisen, tahdon Toukooni HK:n Sinisen jeee!\nAika: 2018-10-17 15:36:20\nTapahtui siellä tanssipaikassa jos oikein arvaan.\nAika: 2018-10-17 15:36:49\nEttei kroonisella peräaukontulehduksella olisi tekemistä asian kanssa\n<plater> LASK 90! Hyvin sanottu\n<aabee> Touko nopeasti takaisin, niin saadaan vihreiden kannatus alle 10%.\n<herald> Piti ihan guuklettaa kuka toi on. Tulos.. vihree homo.\n<Jeppe-epeli> Kulutuksen vähentäminen on niin katastrofaalinen ajatus meidän talouden kannalta. Se tuntuu niin absurdilta. Luulis että tässä vois vaan keskittyä tuottamaan ihmisille lähinnä vain niitä asioita mitä ne oikeasti tarvitsee ja vähemmän muovista roskaa mutta ei se taida olla vaihtoehto.\n<Jeppe-epeli> lask90 jep, koen itsekkin asian niin ettei vihreillä olisi kuitenkaan hommahanskassa jos heillä antaisi päätösvaltaa.MösjööTipsun kanssa myös samaa mieltä että peli on menetetty. Lobbaus talouskasvun puolesta on niin suurta ettei riittävästi luontoa säästäviä muutoksia pystytä kuitenkaan tekemään ja ihmisen luonne ei myöskään oikein tue ajatusta. En tiedä mitä olisin itsekkään valmis oikeasti tekemään. Voisin hyvin ostaa entistä vähemmän rojua tai matkustella mutta turha toivo että muut tekisivät samoin.\n<MösjööTipsu> lask90 Kyl tässä vaiheessa voi sanoa, et peli on menetetty. Ihmiset ei halua muuttaa tapojaan, koska silloin joku voi muuttua. Kuten vaikka sen turhan krääsäpaskan ostaminen. Porukasta on tullut pikkulapsia, jotka haluavat kaikkea, mutta eivät ole valmiita kantamaan vastuuta tekemisistään. Helvetin onnettomista asioista tehdään suuria murheita ja mitään neuvotteluvaraa ei ole mihinkään.\n<TinQQ> Touko Aalto totesi alkoholilain muutosta oppositiossa vastustaessaan (toisin kuin ennen vaaleja ilmoitti sitä kannattavansa), että "kannatan esitystä, mutta en juuri nyt". Muutamaa viikkoa myöhemmin Touko jäi kiinni vaimonsa pettämisestä ja häneltä kysyttiin miten heillä nykyään menee avioliitossaan, johon hän vastasi että heillä menee varsin hyvin, mutta ei juuri nyt.\n<Mursunet> Sen voin kuvitella.\n<lapsipeto> Touko on kyllä äärimmäisen säälittävä tapaus.\n<Kapa53> Sama kuin Soini sai Ruususta kuukauden sairasloman. Ei onnistu normityömieheltä.\n<Kuukkeli> Tuo edellisen kuvan raastinrauta ja Touko Aallon sairausloma..\n<lask90> Jeppe-epeli nimen omaan, meidän yhteiskunta perustuu kulutukseen, joten ostamatta jättäminenkään ei ole vaihtoehto. Se, mitä odotan tulevaisuudelta, on muovittomat pakkaukset, ympäristömääräykset yrityksille ja myöhemmin sähköllä kulkevat kulkuneuvot + uusiutuva energia. En saata uskoa, että ihmiset lopettavat asioiden ostoa tai matkustamista, mutta voimme silti tehdä asiat paljon järkevämmin. Tällaista kehitystä itse etsin.\n<343> Sitä se Flexxa Klubben teettää\n<juippi10> Börje imeny toukopoukon hanurin entiseksi.\n<Jeppe-epeli> lask90 sitten pitää varmaan valita joku toiseksi paras paras ilmastonsuojelija joka ei kuitenkaan nostele veroja ettei kulutus laske\n<pikkumusta> en vaan voisi äänestää hoo moilasia, koska ne edustaa toden näköisesti muutenkin erillaisia elämänarvoja.\n<lask90> Mitä tehdä, kun haluaisi äänestää ilmastonmuutoksen torjuntaa, mutta omat vihreät ovat mitä ovat? Jos saadaan vihreät valtaan, niin ainoa mitä ne varmaan saa aikaan on verojen nosto ja autoton helsinki.\n<shahira> on sillä pikkasen posket lommolla.\n<WoofBear78> Mies piti vähä hauskaa niin porukka on heti irvailemassa.\n<Geenitalli> Vihreenä huudan itken ja inisen, tahdon Toukooni HK:n Sinisen jeee!\n<Tripla_J> Ettei kroonisella peräaukontulehduksella olisi tekemistä asian kanssa\n<Kalupalli> Tapahtui siellä tanssipaikassa jos oikein arvaan.\nTurvallinen puron ylitys\n30 394 katselukertaa\n26 720 katselukertaa\nAshprihanal Pekka Aallon maailman enna...\n3. Toukokuuta : Kansainvälinen tisseihi...\n42 931 katselukertaa


Haluaisin laihtua | Nuortenlinkki\nItsekriittinen Ikä: 17\nOlen 50kg/164cm pitkä. Huonossa kunnossa ja maha on se ongelma-alue. Haluaisin laihtua ja polttaa ylimääräisen rasvan pois. Se on vaikeaa, teen vatsalihaksia ja käyn lenkillä, mutta vatsarasvat ovat tiukassa.\nEn näytä erityisen lihavalta, mutta pullukalta. Syön terveellisesti. Aamupalaksi leipää tai puuroa marjoilla, kouluruoka, väkipala hedelmä/leipä, kotona keittoa/muuta kotiruokaa ja iltapalaksi leipää tai mysliä. Harvoin karkkia, kerran kk pitsaa tai hampparia. Meillä on koira niin tulee päivittäin tehtyä 1-5km lenkki. Koulussa on liikuntaa, kotoa löytyy painot, tanko ja painonnostopenkki. Juostessa huomaan kunnon olevan huono, mutta astmakin voi vaikuttaa. Lihasmassaa ei silti juuri ole, mikä harmittaa..\nAnonyymi 15.05.2018 - 14:56\nMoi, oon itekki kamppailu samojen juttujen kaa. eli oon nytte 16-vuotias ja mulla on aina ollu sellane "pömppö" maha ja haluisin sen pois. Oon harrastanu 9 vuotta jalkapalloo joten juostua tulee tarpeeks ja kuntoki iha hyvä. Lihaskunto teen silloin tällöin mutta en oikeen enää viitti ku viime vuonna treenasin kunnolla ja söin tosi terveellisesti ja menkat lähti ja laihduin, enkä pitäny siitä. Oon aina vihannu kroppaani koska mul on laihat kädet ja jalat mut silti niis on selluliittiä ja läskiä ja aika vähän lihaksia. Mutta sitten mun perse on täynnä selluliittiä ja maha on pyöreä ku vikalla kuulla raskaalla olevalla. Niin kuin en tiiä miten eroon siitä. Haluisin olla vähän niiku isompi kaikkialta koska ite en pidä laihuudestani ja mahani pois sekä sopusuhtasemman kropan vaa kaikkialta, mutta en uskalla lähteä treenaamaan lihaksia kauheasti kun en haluasi lihasmassaa hirveesti vaan no en oikeen osaa selittää. Mutta joo just itekki oon aikalailla samaa luokka ku sä ku oon pitkä jotai 165-170/ n. 50 kg. En vaa tiiä miten saan sellasen kropan minkä haluun.\nVinkkejä en osaa sulle antaa mut pientä "vertaistukea" halusin tulla antaa ja kertoo että et oo ainoo jolla on samoi juttuja mielessä:)


Teknisiä ratkaisuja pedagogiikka edellä – Lappilaiset osallistavat verkko-oppimisratkaisut\nTeknisiä ratkaisuja pedagogiikka edellä\n25.10.2016Written by ksaloniemi\nRovaniemen koulutuskuntayhtymän pilotin tavoitteena LOVO-hankkeessa on rakentaa yhteisiin aineisiin verkossa opiskeltavat kokonaisuudet siten, että opiskelijoilla olisi paikkakunnasta ja toimipisteestä (Rovaniemi, Kittilä, Sodankylä, Kemijärvi, Kolari ja Ranua) riippumatta yhdenvertaiset mahdollisuudet valita opintoja joustavasti. Tavoitteen saavuttaminen edellyttää opettajien osaamisen lisäämistä sekä laadukkaita teknisiä ratkaisuja.\nToimimme Optima-verkkoympäristössä ja sen hyödyntäminen on tähän asti ollut kovin kirjavaa – opettajat ovat tuottaneet sisältöjä omaan käyttöönsä, kukin omalla tyylillään ja taidollaan. Jokaiselle opettajalle ja opiskelijaryhmälle on aiemmin tehty omat työtilat. Työtilojen määrä on ollut siten valtava. Jos/kun opiskelija on vaihtanut ryhmää tai toteutusta, on jo opiskeltujen asioiden jäljittäminen ollut hankalaa ja vaatinut tässä Optiman pääkäyttäjien panosta.\nTässä hankkeessa olemme luomassa yhteistä, kaikkien käytettävissä olevaa ympäristöä. Ensimmäiset ”mallityötilat” ovat nyt kokeilussa ja pohdinnan alla on tarjonnan rakentaminen helposti hallittavaksi, yhteistyön ja alakohtaisuuden mahdollistavaksi kokonaisuudeksi.\nRakennamme verkkoympäristöä niin, että opiskelijat toimivat toimipisteittäin samassa työtilassa. Samassa työtilassa ovat myös kaikki toimipisteen samaa ainetta opettavat opettajat. Opettajat näkevät työtilassa kaikki tehtävät ja opiskelijat, mikä tulee helpottamaan Optiman hallinnointia – opettajat voivat itse siirtää työtilassa opiskelijoita toteutuksista toisiin. Työtilassa voi muokata tehtäviä toteutuskohtaisesti ja alakohtaisesti, eikä se vaikuta muiden opiskelijoiden opintoihin. Opettajien yhteistyökin toivottavasti lisääntyy näin.\nJotta tehdyt tekniset ratkaisut tukevat opetusta ja oppimista, on opettajien verkko-osaamisen lisääminen tärkeää. Vaikka tuotamme yhteisiä opintoja, on opettajan osattava hallinnoinnin lisäksi myös alakohtaistaa opetusta ja rakentaa yksilöllisiä polkuja muuttamalla tehtäviä ja opintojakson aineistoja. Kokemukseni mukaan tehokkainta opettajien koulutus on silloin, kun se kohdistuu ajallisesti oikein ja juuri opettajan tarpeeseen. Massakoulutusten sijaan panostamme vierihoitoon eli tavoitteena on saada jokaiseen toimipisteeseen verkko-osaaja, joka voisi toimia muille innoittajana ja tukena.\nVirtuaaliluokasta on jo paljon hyviä kokemuksia, kun järjestetään opetusta toiselle paikkakunnalle – erityisesti lähihoitajakoulutuksessa olemme käyttäneet iLinc-opetusta. Tämän osaamisen levittäminen hankkeen aikana toteutuu esimerkiksi niin, että pidämme kaikki projektiryhmän tapaamiset iLinc-virtuaaliluokan kautta. Jokainen toimii vuorollaan opettajana ja harjoittelee luokkatilan perustoiminnot:\nomien tiedostojen jako\nopiskelijoiden tiedostojen jako\nryhmätyöt ja ryhmätöiden ohjaus/koonti\nKokouksissa jaetaan kokemuksia siitä, mitä ovat olleet omat tehtävänantojen ”helmet” eli mikä on onnistunut erityisen hyvin, millainen tehtävänanto on motivoinut ja mikä sovellus on toiminut. Tämän lisäksi tapaamisissa tutustutaan yhdessä erilaisiin verkkosovellukseen. Näin jokainen saa kokemusta virtuaaliluokan käytöstä opetuksessa ja ideoita ja opastusta muilta. Näen vertaistuen osaamisen levittämisessä ensiarvoisen tärkeänä!\nRiitta Tammenoksa, Rovaniemen koulutuskuntayhtymä\nRovaniemen koulutuskuntayhtymä on Lapin suurin – kuuden lappilaisen kunnan yhteinen ammatillisen peruskoulutuksen ja ammatillisen aikuiskoulutuksen järjestäjä. Rovaniemen koulutuskuntayhtymän jäsenkuntia ovat Kemijärven ja Rovaniemen kaupungit sekä Kittilän, Kolarin, Ranuan ja Sodankylän kunnat\nLapin ammattiopisto, Lapin matkailuopisto, Lapin urheiluopisto ja Lapin kesäyliopisto ovat Rovaniemen koulutuskuntayhtymän oppilaitoksia. Oppilaitoksilla on yhteensä 10 toimipistettä viidellä paikkakunnalla.\nOpiskelutaitojen kehittämistä verkossa


Valkeaa unelmaa ja timanttihippusia: toukokuuta 2016\nTanger ryijymatto olohuoneessa\nSadepäivän piristykseksi meille kotiutui tovi sitten tilaamani Elloksen Tanger ryijymatto koossa 290x200cm. Jo tilatessani olin täysi varma siitä, että matto sopii meidän olkkariin kuin nenä päähän, enkä onneksi joutunut pettymään. Entinen pitkänukkainen harmaa pörrömatto saa nyt siirtyä varastoon tämän uuden maton myötä.\nKokoa matolla on niin huimasti, että järjestyksen ollessa remontin vuoksi edelleen näin päin, se peittää pituussuunnassa koko lattia-alan ja jää pitkälti vielä sohvan allekin. Oikeastaan tykkään siitä, että matolla on noin paljon mittaa, sillä järjestyksen kääntyessä takaisin "oikein" päin, tulee tv:n ja sohvan väliin pari metriä lisää välimatkaa ja se vaatii matoltakin isoa kokoa.\nMatossa on noin 3cm pituinen nukka, ja se on oikeasti tosi sopiva pituus, sillä matto on unelmapehmeä jalan alla ja silti se vaikuttaa helposti imuroitavalta. Nukka ei painu jalan alla myöskään kasaan, joten jatkuvaa imurillaoikomista ei tarvita. Elloksen sivuilla kehoitettiin ottamaan maton alle liukuestepohja, mutta näin isokokoisen maton alla se olisi kyllä tarpeeton. Parketinkin päällä matto pysyy hyvin paikallaan.\nOlkkarin tunnelma on hetkeä aiemmasta muuttunut paljon, seesteisemmäksi ja hillitymmäksi ja nyt se alkaa olla lähellä sitä, mistä itse eniten tykkään. Ripaus retroa, timanttihippusia (blingblingiä) ja vaalea rauhoittava värimaailma. Neutraali olematta tylsä.\nTarjouksen jälkeen matolle jäi hintaa 130e toimituskuluineen, minusta ei ollenkaan paha näin suuresta ja laadukkaasta matosta.\nEllos tarjoaa nyt myös kaikille lukijoilleni 40% alennuksen ja tilauksen ilman toimituskuluja. Käytä kassalla koodia 339601 ja nappaa huima alennus itsellesikin!\nShoppailemaan pääset allaolevasta linkistä\nLähettänyt Tanja R klo 13.06\nTunnisteet: Matto, mustavalkoinen, olohuone, retromoderni, valkoinen\nKeittiön väliseinän lyhennys - projekti valmis\nKeittiön ja olohuoneen väliseinän muutos on ollut nyt vajaan viikon verran valmis. Tässä postauksessa kerroin välivaiheesta ja nyt on aika kurkistaa lopputulosta :) Pidemmittä selityksittä pieni kuvapläjäys maanantai-aamulle :)\nMielestäni muutos oli tosi onnistunut!\nLähettänyt Tanja R klo 1.04\nEntistä avarampi tupakeittiö\nProjekti seinän lyhennys\nTo Do -listalta voi nyt raaputtaa yhden tekemistä odottavan homman pois. Nimittäin olohuoneen ja tupakeittiön välinen seinä kaadettiin pari päivää sitten, suurkiitos sähköasentajasiskolleni.\nVäliseinä oli meidän näkökulmasta yksi iso turhake. Tykkäämme avarasta, valoisasta ja yhtenäisestä tilasta ilman turhia kommervenkkeja. Seinä, joka ei yllä edes kattoon asti, oli meidän perheelle täysin funktioton ratkaisu ja alusta asti oli selvää, että se kaadetaan. Keittiöremppa ei kokonaisuudessaan ole vielä ajankohtainen - jos olisi ollut - olisimme päätyneet ehdottomasti saarekkeeseen tai aivan erimalliseen keittiöön. Koska tuon seinän takaa löytyy uuni, olisi sen poistaminen kokonaan ollut hiukan liian suuri projekti meille. Päädyimme likipitäen ilmaiseen ratkaisuun, eli poistimme turhan.\nHetkeä ennen sahaamista, ääk!\nKuten kaikki meidän remontit, tämäkin tuli taas aloitettua muutamaa tuntia ennen yövuoron alkamista. Asia, jota en huomioinut ollenkaan, oli jäätävä sotku. Hieno tunne oli myös huomata sen sotkun keskellä, että imurin viimeinen pölypussi oli täysi. Keskuspölynimuri ei toiminut katkaistujen sähköjen takia. Kipsilevyn sahaamisesta aiheutuva pöly tunki _aivan_ joka ikiseen paikkaan. Sentään makuuhuoneiden ovet ymmärsin laittaa kiinni, ennen kuin peli oli menetetty. Sohvankin olisi tietysti joku fiksu suojannut, ja olohuoneen karvalankamaton sijaintia olisi kannattanut kaksi kertaa miettiä. No, vahinko oli jo tapahtunut.\nJa tsadaam! Näyttää jo paljon paremmalta! Viikonloppuna on tarkoitus lyhentää seinää vielä noin 10cm. Aivan koko tupakeittiön fiilis muuttui käsin kosketeltavalla tavalla, enkä malttaisi odottaa projektin valmistumista. Viikonloppuna lisää kuvia lopputuloksesta - tarkoituksena on laittaa koko tupakeittiön ilme uuteen uskoon.\nJos sinulle jakamisen arvoinen idea liittyen seinän pintaremonttiin, stailaukseen tai mihin tahansa - niin jaathan sen kanssani. :)\nLähettänyt Tanja R klo 18.02\nTunnisteet: Kastelli, keittiö, olohuone, oma koti, remontointi, remontti, vihersisustus\nValkoisia Design -ihanuuksia\nDesign käsitteenä minulle tarkoittaa muotoilijan tekemää, huolella suunniteltua ja toteutettua tuotetta, jonka kaikki yksityiskohdat on mietitty ja ulkonäkö hiottu huippuunsa. Design-tuotteen takana on yleensä jokin tunnettu muotoilija tai brändi, ja hintalappu on sellainen, ettei tuotteista ole mahdollista tulla "tusinakamaa". Toisaalta hankintasumman ansiosta ostos on yleensä tarkkaan harkittu, aikaa kestävä ja arvonsa myös säilyttävä.\nMinulle design ei ole millään tavalla itseisarvo (kuten olenkin jo monta kertaa kirjoittanut), mutta joidenkin brändien tuotteet ovat kerta toisensa jälkeen niin silmää hivelevän kauniita, että on niitä design-haaveita myös minun "wanted"-listalleni päässyt. Koska elämä on elämistä varten, käytän sisustushankintoihin lähinnä "ylijäämärahaa" eli harvoin tingin vaikkapa ruuan laadusta saadakseni jonkin haluamani tavaran. Tarpeelliset, pakolliset hankinnat ovat asia erikseen. En myöskään vinguta visaa ostaakseni mitään, vaan hankinnat haluan ajoittaa saumaan, jossa ne kasvata luottoa tai vaadi muusta luopumista.\nTuoli: Kartell Masters baarijakkara\nKevään tullen sisustusinnostukseni on lähes pakahduttava. Suunnitteilla on pientä pintaremonttia, terassin sisustamista ja pihan koristelua kukkasilla. Lisää valkoista ja raikasta väriä meidän kotiin! Vierailu Klaus K:ssa sai minut innostumaan piensisustuksen lisäksi myös huonekaluhankinnoista. Olen kaivannut jo kauan tuoleja keittiömme "saarekkeeseen", jossa on syvennys istumista varten. Saarekkeesta haaveilen aamiaispaikkaa, jossa leikkuulauta, voiveitsi ja kahvikupit voisivat odottaa käyttöään. Suunnitelmaa täydentävät baarijakkarat ovat kolkutelleet mielessä jo pitkään. Perinteiset "kuppimallin" pyörivät tuolit eivät tule kysymykseen, mutta Kartellin korkeat Masters tuolit sopisivat aivan täydellisesti.\nTuote: covo latva seinänaulakko\nToinen hankintalistan päällimmäisistä jutuista on naulakko eteiseen. Perinteisestä lattialla seisovasta naulakosta en ole kovin innostunut johtuen sellaisen epäkäytännöllisyydestä. Lattialla seisova naulakko vie lattiatilaa ja hankaloittaa siivoamista, monesti niiden reunojen väliin tahtoo kertyä hiekkaa ja siirtelystä kuuluu ikävä ääni. Katseen kestävä Covo Latva -naulakko on silmää hivelevän kaunis, luonnonläheinen ja pelkistetty naulakko, johon mahtuu sopivasti takkeja, ja joka tyhjänäkään ei näytä pahalta. Naulakkoa löytyy myös lattiaversiona. Värivalintani olisi ilmanmuuta valkoinen!\nTuote: Normann Copenhagen Sko\nEteisen sisustusta täydentäisi täydellisesti tämä Normann Copenhagenin Sko-kenkäteline. Skandinaaviseen sisustukseen sopiva, simppelin yksinkertainen ja huomiotaherättävän kauniisti viimeistelty kenkäteline sai minussa aikaan voimakkaan "ahaa"-elämyksen ja tämä jos joku tuote minun on saatava meille! Täydellinen paikkakin on tiedossa tuunausta odottavassa eteisessä. Voi olla, että tällä kertaa eteisen muutoksen lähtökohtana onkin kenkäteline!\nTuote: Muuto The Dots\nPyöreä muotokieli miellyttää silmääni TODELLA harvoin. The Dots -ripustimet olen ohittanut aiemmin tylsinä, nähtyinä ja yleisinä, mutta joskus mieli muuttuu. Nämä laukkunaulakoiksi meidän eteiseen! Väriksi tosin saatan valita turvallisen valkoisen..\nLempikuvani Hotelli Klaus K:sta\nMakuuhuoneen osalta haaveilen edelleen yöpöytien ja valaisimien vaihtamisesta toisenlaisiin, mutta edellisten ajaessa asemaansa, tässä kaikki tällä kertaa.\nLähettänyt Tanja R klo 15.40\nTunnisteet: design, eteinen, Kartell, keittiö, laatu, moderni, oma koti, piensisustus, valaisin, valkoinen\nOlohuoneen seinä uudistuu\nOlohuoneen remontti on alkanut\nTämä oli NIIN ekstempore-keksintö alkaa maalata olohuoneen seinää kahta tuntia ennen yövuoron alkamista. Ennätin kuitenkin käydä kaikki nurkat, pistorasian ympäryksen ja osan katonrajasta läpi. Tarkoituksena oli vetää telalla katon malammalta puolelta osa seinästä, koska en olisi millään malttanut odottaa lopputulosta. Tela oli kuitenkin niin surkea, että jätin homman suosiolla kesken ja se odottaa nyt tuon näköisenä alkuviikkoa. Valkoinen maali on edellisestä remontista ylijäänyttä Cellon puolihimmeää sisustusmaalia, sävynä Tikkurilan kartastosta paperi. Myönnän esivalmisteluiden puutteellisuuden, lattialistat vain teippasin piiloon ja lattiallakin oli sanomalehteä tasan kahden lehdellisen verran. En välttämättä suosittele ottamaan mallia, mutta minkäs teet kun inspiraatio iskee.\nTarkoituksena on siis telata pohjamaalin päälle Tikkurilan Tunto Karheaa ja sen päälle vielä sipsutella helmiäislasyyria. Täytyy vielä varmistaa K-Raudasta, että Tunto Karhean päälle saa laittaa lasyyrin. Jos ei, niin täytyy lennosta vaihtaa suunnitelmaa ja vetää pohja Hienolla.\nOlen niin innoissani! Tulee magee, kun seinää vasten laittaa kiiltävän bestån kontrastiksi rouhealle seinälle.\nLähettänyt Tanja R klo 9.00\nTunnisteet: maalaus, maali, moderni, olohuone, oma koti, remontointi, remontti, rouhea, seinä, struktuuriseinä, Tikkurila, valkoinen\nLapsiperheen valkoinen koti ja sen puhtaanapito\nValkoisen kodin puhtaanapito askarruttaa lukijoita ja ystäviä tämän tästäkin. Aiheesta löytyy lukuisia postauksia esimerkiksi Oma Koti Valkoinen -blogista täältä ja täältä, vastaaviin kirjoituksiin olen törmännyt monissa muissakin eri blogeissa. Kirjoitan kuitenkin kerran kiellon päälle samasta aiheesta ja kerron meidän kokemuksia, vaikkei meillä vitivalkoista olekaan.\nValkoinen nahkasohva näyttää valehtelematta 90%:sta ihmisistä _todella_ pelottavalta valinnalta perheeseen, jossa on kolme lasta. Itse tiesin kuitenkin jo sohvaa ostaessani valinnan olevan aikaa kestävä, helposti puhtaana pidettävä ja kaiken kaikkiaan paras mahdollinen valinta meille. Nahkasohvan puhdistus ei väristä riippumatta vaadi mitään kovin erikoista: pyyhkiminen nahanpuhdistusaineella noin 6kk välein riittää ja pesun jälkeen on hyvä käyttää nahanhoitoainetta. Projekti on tähän asti onnistunut ihan siivouspäivän yhteydessä vieden aikaa noin tunnin. Kuivumisaikaa tuo nahanhoitoaine toki hetken vaatii, ja käsittely on hyvä ajoittaa sellaiseen ajankohtaan, kun sohvalle ei ole tarvetta heti istahtaa. Kertaalleen käsittelin sohvan uutena, tuolloin tein käsittelyn yötä vasten. Toisella kerralla puhdistin sen siivouspäivänä heti aamulla ja käsittelin hetken päästä, jolloin sohva sai kuivua iltapäivään rauhassa (muu perhe oli tuolloin arkisen aherruksen parissa poissa kotoa).\nPyyhin sohvalta näkyvät tahrat tuoreeltaan ihan normaalilla puhtaalla, kostealla luutulla ja tähän mennessä kaikki tahrat ovat lähteneet helposti pois. Myönnettäköön, että alun tarkkuudesta on hiukan lipsuttu ja nykyään sohvalla esimerkiksi juodaan aamukahvit. Kerran kahvikupin pohjasta jäi rinkula sohvan käsinojalle, ja se oli tiukassa kun en heti huomannut pyyhkiä.\nNahkasohvan ainoa huomionarvoinen seikka onkin oikean puhdistustuotteen valinta. Fairyllä ei kannata mennä läträämään, enkä liioin suosittele rasvaa poistavia mikrokuitutuotteita pyyhkimiseen. Valkoisessa nahkasohvassa täytyy kiinnittää huomiota myös siihen, ettei puhdistus- ja hoitotuote värjää sohvaa esimerkiksi keltaiseksi. Huonekaluliikkeestä löytyvät takuuvarmat vinkit oikean tuotteen valintaan.\nValkoisia tekstiileitä meiltä löytyy eniten makuuhuoneesta - päiväpeittoa, verhoa, liinavaatteita, torkkupeittoa... Meidän koiravanhus on kaapannut master bedroomin omakseen ja viettää lähes kaiken aikansa meidän sängyllä. Usein aamulenkin jälkeen terveisinä ovat rapaiset tassunjäljet petaamattomassa sängyssä, ja ne ovat niitä hetkiä kun revin tukkaa päästäni. Asiaa ei muuttaisi sen paremmaksi kirjavammatkaan liinavaatteet, sillä hiekkaisessa sängyssä nukkuminen on kyllä tosi epämiellyttävää - lakanat on vaihdettava. Yksikään valkopesuaineella pesty lakanakoneellinen ei ole jäänyt tahraiseksi tähän mennessä. Samoin päiväpeitto, torkkupeitot ja verhot ovat kaikki tulleet pesusta puhtaina pois.\nValkoisen värin hyvä puoli on myöskin mahdollisuus kloriittivalkaisuun. Kellastuneet tuotteet saa säihkyvän valkoisiksi paitsi pesemällä kloriitilla (ehdottomasti 40 asteessa tai kylmemmässä), mutta myös ruokasoodaa olen valkaisussa kuullut käytettävän. Valkoiselle pyykille tarkoitettu Vanish on vaaleiden sisustajien kodeissa paljon käytetty tuote myöskin. Jos tahrat pesee tuoreeltaan ja käyttää valkopyykkiainetta, niin mitään ongelmia tahrojenpoiston suhteen ei kuitenkaan pitäisi olla. Meillä ei ole toistaiseksi tarvinnut käyttää valkoisten tekstiilien pesussa mitään sen kummempia tehoaineita. Esimerkiksi mustikkatahrat voisivat olla asia erikseen, ja mielenkiinnolla kyllä odotankin tulevaa marjakautta ja sen vaikutusta kodin tekstiileihin.\nVaaleat kaakelit ja kaapistot\nVaaleista kaakeleista ja pinnoista läähmäjäljet näkyvät keskivertoa paremmin kuin vaikkapa pähkinän värisistä. Omasta mielestäni se on oikeastaan pelkästään hyvä asia, sillä nopea lian pyyhkiminen on toisinaan pinnalle pelastus. Jos tykkää valkoisesta, voi mielestäni valita vaaleita materiaaleja hyvin myös huonekaluihin, kaakeleihin ja lattiapintoihin pelkäämättä niiden ulkonäköä muutaman vuoden päästä tai kulkematta kotia ympäri luutu kourassaan. Onhan tummiakin pintoja pestävä ja pyyhittävä viikoittain siivouksen yhteydessä yhtälailla. Valkoisista pinnoista lian huomaa nopeasti ja se tulee helpommin puhdistettua heti. Tällöin tahranpoistoa ei tule niin herkästi jätettyä pelkästään siivouspäivän hommaksi. Heitän vastapainoksi vaikkapa sisäovet - kuinka moni valitsee tummat väliovet käytännöllisyyssyistä? Ovenkahvoja ja pieluksia kosketellaan koko ajan, usein likaisillakin käsillä. Likajäljet pyyhitään pois tekemättä asiasta sen suurempaa numeroa. Puoltava ääni valkoisille ratkaisuille siis tässäkin kohtaa!\nSamoin kylppärin ja vessan valkoiset kaakelit pysyvät puhtaana tai likaantuvat samaa tahtia, kuin tummemmatkin valinnat. Lian pelossa valkoista väriä ei kannata karttaa. Huomaa, että meillä on rohkeasti laitettu vessoihin jopa valkoiset karvalankamatot. Tuollekin wc:n matolle on tullut oksennusta ja erilaisia tarpeita, mutta juuriharjalla ja pesuaineella niistä kaikista on selvitty, eikä matto ole mennyt miksikään. Kylppärin täsmätuotteeksi suosittelen vakkarituotettani etikkaa. Huolimatta sen voimakkaasta (ja pahasta) hajusta, se on loistava luonnontuote ja monia kemiallisia puhdistusaineita paljon tehokkaampi etenkin kalkkitahroille. Hanat, lattiakaivot ja lavuaarit sekä roiskeet kaakeleissa kirkastuvat ensimmäisellä pyyhkäisyllä. Varsinaista puhdistusainetta käytän itse ainoastaan hammastahnatahroille. Muut pinnat kylppärissä ja vessassa pyyhin esimerkiksi Ole Hyvän sumutettavalla saniteettisuihkeella tai yleispuhdistussuihkeella. Poiketen ekologisuusajattelustani, vessanpönttöön käytän surutta aivan normaaleja pöntönpuhdistusaineita. Oikeasti toimivasta ekologisesta wc:n puhdistusaineesta otan innolla vinkit vastaan! Lilly´s Eco Clean ei ainakaan vakuuttanut minua.\nValkoiset pinnat ja tekstiilit eivät vaadi sen tiheämpää tai tehokkaampaa siivousta kuin tummatkaan. Lika on likaa, oli pinta minkälainen vain.\nValkoiset tekstiilit eivät vaadi varovaisuutta. Tahrat poistuvat valkopyykkiaineella, tai jos eivät, niin kokeile kloriittia, Vanishia, ruokasoodaa tai sappisaippuaa - ja varmasti hohtaa. Myös ulkona auringossa kuivattaminen poistaa tahroja valkoisesta. Tahratkin ovat tahroja, olipa kankaan väri minkälainen hyvänsä.\nValkoinen sohva sopii lapsiperheeseen, kunhan se on nahkaa. Valkoinen kangassohvakin voi sopia, jos päälliset ovat irroitettavat ja konepestävät.\nKalkkitahroille kaakeleissa, hanoissa ja suihkuseinissä paras täsmä-aine on väkiviinaetikka.\nKoti on elämistä varten. Värit kannattaa valita mieltymyksen mukaan, materiaalivalinnoissa käytännöllisyyttä voi miettiä enemmän.\nPs. Vinkkaan vielä blogin Facebookissa pyörivästä arvonnasta, jossa mahdollisuus voittaa 20€:n arvoinen lahjakortti Marimekkoon. Blogin löydät Facebookista hakusanalla Valkeaa unelmaa ja Timanttihippusia.\nLähettänyt Tanja R klo 17.00\nTunnisteet: arki, siivous, sisustus, valkoinen\nEteinen jyrän alle - inspiraatiokuvia\nEteisen pitäisi olla käyntikortti kotiin, toivottaa tervetulleeksi niin oma väki kuin vieraatkin. Valitettavasti lapsiperheiden eteinen näyttää usein jotain muuta kuin kutsuvalta - välillä kotiovelta voisi vain juosta karkuun.\nEteiseen tahtoo kasautua takkeja, reppuja, kenkiä, kurahousuja, kumppareita..harrastusvälineistä nyt puhumattakaan. Alle kouluikäiset eivät välttämättä piittaa omista koreistaan ihan samalla tavalla kuin perheen aikuiset, vaan lapaset jäävät helposti lojumaan lattioille sikin sokin (niin kuin kaikki muukin mikä pitää eteisessä riisua). Pikasiivous ennen vieraita pelastaa tilanteen heidän tullessaan, mutta entä jos haluaa joka ikinen päivä arjen keskelläkin tulla raikkaaseen eteiseen? Eteiseen, jossa jo ovelta tuntee tulevansa kotiin.\nUnelmien eteinen - millainen?\nMillainen olisi unelmien eteinen? Oma unelmien eteinen olisi valoisa, toimiva, kutsuva.\nMuistan yhä edelleen kun ensimmäisen kerran kävelin sisään meidän kotiin ja rakastuin päätä pahkaa nimenomaan eteiseen. Hassua, että ajan kuluessa eteisestä on tullut se "murheenkryyni", jonka sisustamiseen haluan panostaa sata lasissa.\nEteisen toimivuudesta kirjoitinkin jo aiemmin tässä postauksessa ja edelleen painotan kovasti vähäistä tavaran määrää, harkittuja yksityiskohtia ja tilaa pyöriä ulkovaatteissakin lasten sekä koiran kanssa. Lattiapinnat olisi hyvä pitää paljaana, koska kyyristellessä, väistäessä ja tavaroita etsiessä ihan oikeasti irralliset esineet voivat kaatuilla ja hajota.\nVaikka minulle omin tyyli sisustaa on kaikkein eniten se kiiltävän ja valkoisen blingin yhdistelmä, niin haluan rikkoa kokonaisuutta rouheammilla yksityiskohdilla. Inspiraatiokuvien etsiminen on siksi aika vaikeaa. Saatan tykästyä retroihin kokonaisuuksiin jonkun yhden tosi selkeämuotokielisen piristävän valkoisen lipaston takia tai jossain hyvin krumeluurisessa kokonaisuudessa voi olla joku muu yksityiskohta, josta tykkään. On paljon selkeämpää valita kuvia, joista en yhtään tykkää - mutta sen ollessa epäkorrektia valitsen mieluummin sekalaisen joukon silmiä miellyttäviä kokonaisuuksia.\nToisaalta myös tyhjä tila voi näyttää hyvältä, jos pintamateriaalit miellyttävät ja tunnelma on kiva. Avara ja valoisa tila on ehkä kauneinta mitä tiedän. Mutta pelkästään avaruus ja valoisuus ei riitä, tarvitaan mielikuvitusta, monipuolisuutta, mielenkiintoisuutta, kontrasteja. Aivan ihania eteisiä löytyi myös täältä ja täältä.\nKoska inhoan eteisen (ja keittiön) laattojen väriä, olen päättänyt muutosprojektin aloittaa nimenomaan tuosta lattiasta. Laattojen uusiminen kokonaan olisi niin järkyttävän suuritöinen ja kallis projekti, ettei sellainen nyt ainakaan kymmenen vuoden tähtäimellä tule millään tavalla kysymykseen. Vaikka kaakeleiden maalaamista joka paikassa (etenkin alan ammattilaisten keskuudessa) vastustetaankin, niin ollaan päätetty uhmata tätä vastustusta maalaamalla kaikki ne rumanväriset kaakelit piiloon. Onneksi netin ihmemaailmasta löytyy paljon kannustavia kokemuksia kaakelimaaleista. Tässä esimerkiksi hyvä, oikein kannustava kirjoitus tarkkoine ohjeineen luettavaksi, jos vaikka sattuu lukijoiden joukosta löytymään joku aiheesta kiinnostunut. :) Maalaushommien osalta joudun malttamaan mieltäni kesäkuulle nyt vähintäänkin, kuulostaa sen verran intensiiviseltä projektilta, ettei siinä hirveästi ehkä ehdi perheelle ruokaa laitella ja vahtia, kuka märässä maalissa milloinkin juoksentelisi. ;)\nPäänvaivaa tuottavaa piensisustusta en taida miettiä ennen, kuin lattia on maalattu. Lattian kaakelin väri on tainnut tehdä minulle tepposet niin, ettei minulla yhtäkkiä ole ajatustakaan, mikä tilassa toimisi, näyttäisi hyvältä ja sopisi vielä budjettiinkin. Muutamia haaveita minulla on kyllä, mutta niistä lisää seuraavissa postauksissa. ;)\nLähettänyt Tanja R klo 15.39\nTunnisteet: aula, eteinen, maalaus, oma koti, piensisustus, remontti\nUusi matto Ellokselta & Alekoodi\nSisältää alennuskoodin ja affiliate-linkin\nKoti on tuntunut hetken aikaa aivan vieraalta, kun olohuoneen lattiassa on ollut musta-valkoraidallinen matto ja ikkunassa Jaffa-verhot. Retromoderni sisustustyyli näyttää kyllä kivalta - mutta ei meidän olohuoneessa. Vaihtoehtoiset matot ovat kaikki varastossa odottamassa pesulaa, tai osa kesää ja kuumaa auringonpaistetta + mattolaituria. Heikolla hetkellä Ellos tarjosi minulle ja lukijoilleni 40% alennuksen kalleimmasta ostoksesta ja parin klikkauksen jälkeen olinkin jo ostanut uuden maton olkkariin! Kuvan matto on kooltaan 200x290cm ja materiaaliltaan se on polypropeenia. Hinta tippui alennuksella lähes puoleen, joten saan nyt yli 200 euron arvoisen maton vain hiukan päälle satasella! Elloksen mattovalikoima on aivan superlaaja ja ainoa miinus on valinnanvaikeus.\nJuuri nyt saat Ellokselta vaikkapa matto-ostoksesta 40% alennuksen! Alekoodi on voimassa vain 8.5 asti.\nKäytä kassalla koodia 335456\nTarjousehdot: Alennus koskee uutta tilausta Elloksen valikoimasta. Alennus koskee normaalihintaisia vaatteita, kenkiä, asusteita, kodintekstiilejä, sisävalaisimia, tapetteja ja mattoja. Toimituskulut lisätään tilauksen loppusummaan. Alennus on voimassa 8.5.2016 asti, ja sen voi käyttää vain kerran. Alennusta ei voi yhdistää muihin alennuksiin tai tilaajaetuihin, ale- ja kampanjahintaisiin tuotteisiin, huonekaluihin, elektroniikkatuotteisiin ja -tarvikkeisiin, Design by -tuotteisiin eikä Ei alennusta -tuotteisiin.\nLähettänyt Tanja R klo 15.00\nTunnisteet: Matto, olohuone, tekstiilit\nMissio blogini sanoma\nHow to be the best blogger?\nJokaisella blogilla on jokin sanoma. Huipuilla blogeilla on oma missionsa, jossa kerrotaan mission ratkaisemisesta. Blogia voi kirjoittaa teknisesti tai sitten ei teknisesti, sen voi tehdä sieltä tänne päin tai priimasti. Itse olen alittanut omaa rimaani paljon ja sittemmin miettinyt, että harrastuksesta voisi tulla jotain isompaa. Silloin ei enää riitä se riman hipominen ja alittamista ei hyväksytä. Koin jo pari päivää suurta henkistä tuskaa näistä rimanalituksista ja ajattelin, että jospa lopetan koko touhun. Aloitan nollasta ja raakkaan kaikki opin paikat uuteen uskoon. Blogini on nyt noin puoli vuotta vanha. Kun katsotte aiempia postauksiani, niin ensinnäkin a) kuvanlaatu on todella surkea b) kirjoitin todellakin päiväkirjamaisesti c) en ollut hakukoneoptimoinut kirjoituksia millään tavalla.\nEsimerkkinä surkealaatuinen kuva ensimmäisistä postauksistani.\nEdelleenkään en pätkääkän tykkää kovin teknisestä kirjoittamisesta. Bloggaaminen on minulle se hetki olla luova. Voin luoda jotain omaa, nauttia valokuvaamisesta, kirjoittamisesta. Suunnitelmallisuus sotkee luovaa työtä ja oikeastaan omalla kohdallani tappaa koko inspiraation. Parhaat tekstit ja tuotokset tulevat valtaisan inspiraation vallassa. Jos ei ole inspiraatiota, jätän yleensä kirjoittamatta. Välillä sitä innostusta tursuilee niin kovasti, että saatan kirjoittaa kymmenen postausta putkeen ja ajoittaa kaikki eri päiville. Sitten voin hyvällä omalla tunnolla olla bloggaamatta, ellei huvita.\nEsimerkki kuvasta, jonka otin maatessani lattialla ja\ninspiroiduin näkemästäni maailman kauneimmasta sohvasta\nBloggaan, olen siis taiteilija (omalla tavallani). OK.\nTaiteeseen kuuluu omalta osaltaan yleensä jokin sanoma. Koska en taiteile kirjoittamalla historiasta, ihmisten kauhuteoista tai rakkaustarinoista vaan omasta kodistani ja sisustamisesta, on tuo sanoma vaikeampaa kaivaa esiin. Toisin sanoen en hetki sitten tiennyt itsekkään, mikä on se asia, jota yritän kirjoittamalla ilmaista. Minua ei ainakaan voisi vähempää kiinnostaa lukea blogia, jossa en jollain tavalla voisi samaistua kirjoittajaan. Maailman paraskaan bloggaaja ei saa minua lukijalistalleen, ellen halua uudelleen ja uudelleen palata katsomaan, mitä ihanaa hän on tällä kertaa ikuistanut kuviinsa, mitä inspiroivia muutoksia hän on ehkä tehnyt tai mitä kaunista blogissa on esillä. Valokuvat - ne ratkaisevat siis paljon. Silti kuvaaminen on ollut yksi omista sudenkuopistani - miksi? Olen omassa blogissani kuitenkin pitänyt sanomaa tärkeämpänä. Uskonut, että ihmiset palaavat takaisin LUKEMAAN, koska teksteissäni on sanoma. Mikä ihmeen sanoma?\nOstin sitä ja tätä ja sitten laitoin ne näin ja otin sulle kuvan - tee samalla tavalla perässä? EI. Tai sellaista sanomaa en ainakaan halua antaa.\n"Tarina kodista ja sen seitsemästä asukkaasta" - kuten blogini kuvauksessa. Täydellistä. Olin itseasiassa kirjoittanut koko punaisen langan näkyviin jo blogini pääsivulle.\n"Sisustusblogi kodista, jossa eletään, rentoudutaan ja tartutaan hetkeen. Vaaleaa, valkoista ja arjen luksusta. Koti, ja sen seitsemän asukasta." Pystytkö samaistumaan? :)\nLähettänyt Tanja R klo 13.44\nTunnisteet: arki, oma koti, sisustus


Tiimiakatemia | Esseepankki » Slow -elä hitaammin!\nSlow -elä hitaammin!\nKirja: Slow -elä hitaammin!\nKirjan kirjoittaja: Carl Honore\nKun ei ehtisi tätäkään esseetä lukea loppuun asti. Hyödynkö siitä, että luen tämän? Eikö joku olisi jo voinut arvostella tämän, niin en ainakaan hukkaa aikaani.\nMissä kaikessa säästät aikaasi? Itse olen niin tehokas multitaskaaja, että unohdan välillä puolet siitä mitä olinkaan tekemässä. Helposti sujuu samaan aikaan youtube -videoiden katsominen, meikkaaminen, syöminen ja somen selailu. Välillä tekisi mieli lähteä ennen pelin loppua korispelistä, ettei joudu vaan jonottamaan. Onko se kuitenkaan tarpeellista?\nNykyään on muotia, että on kiire. Kalenteri on täynnä, ja jos se ei ole, niin se yritetään saada täyteen. Mua on ainakin hämmentänyt suuresti se, jos mun kalenteri on näyttänyt joku viikko tai päivä vähän tyhjältä. Ei kello 8-16 menoa koko ajan? Herranjestas, sehän pitää täyttää: onko jotain tapahtumia, tarviiko johonkin vapaaehtosia, oisko jotain mitä vois tehdä?\nEhkä huolestuttavin piirre omassa ajan säästämisessäni löytyy MARUlta, asiakaspalvelusta. En sentään ihan ääripäästä, mutta silti säästän aikaa asiakaspalvelusta: teen mieluummin uutiskirjettä, kuvaan vaatteita, teen instagram -postausta tai lajittelen Yo Zenin koruja. Miksi ihmeessä? Jollain tasolla olen aika ujo asiakaspalvelija, välillä asiakkaiden lähestyminen on kaikkea muuta kuin luontevaa. Sen lisäksi tuntuu, että työajan ulkopuolella tehdyt asiat vievät jotenkin ”ekstra-aikaa”, niitä kun ei ole merkitty kalenteriin samalla tavalla kuin työvuoroja. Onneksi tajusin tän jutun, sillä aion tietoisesti parantaa tätä mielen pinttymää nyt kesällä. Enkä ehkä ole tässä asiassa ainoa?\nKelloja on joka paikassa. Ne määräävät meidän elämää -tai ainakin jos siihen antaa mahdollisuuden. Tuli mieleen muutama juttu, jossa kello on sekoittanut ja sekoittaa varmaan vieläkin pään ihan kunnolla.\nOlen havainnut, että voisin päästä töistä tai jostain tapahtumasta etuaikaan. Alan selailemaan aikaisempia busseja tai suunnittelemaan jotain minne kerkeäisin tämän pienen, irtoavan ajan puitteissa. On se vaan kumma, kun kalenteri ja oma päivä pitää vain suunnitella täyteen. No, jos olen suunnitellut ehtiväni aikaisempaan bussiin ja myöhästyn siitä, koen epäonnistuvani jotenkin? En toisaalta ymmärrä aivojani, koska ehdinhän silti hyvin ainakin seuraavaan, joka alkuperäisen suunnitelman mukaisesti toimii oikein hyvin.\nAikaan ja kiireeseen tottuu. Se on vähän kuin ajaisi autoa: ensin ajetaan 50 km/h jossain sivuteillä, ja se vauhti tuntuu silloin ihan sopivalta. Kun siirrytään moottoritielle, 120 km/h tuntuu alussa tosi kovalta vauhdilta. Vähän sama, kun loman jälkeen siirrytään takaisin töihin. Kuitenkin 10 min ajon jälkeen 120 km/h vauhti tuntuu ihan sopivalta taas, työn määrään on totuttu. Ehkä siitäkin voisi vielä vähän nostaa työpanosta?\nVarsinkin kun jotain tykkää tehdä tosi paljon, ajantaju tuntuu häviävän. ”Oma työ ei tunnu työltä”, ”Teen sitä mitä rakastan” ja sun muut sanonnat tuntuvat olevan yleisiä ainakin joidenkin yrittäjien keskuudessa. Voiko sellaista tilannetta ihan oikeesti olla, että työ ei tunnu työltä? Olenko vaan kateellinen ja kyyninen, vai miten en ihan ymmärrä? Kuulun Facebookin Naisyrittäjät, jossa usein monet hehkuttavat tekevänsä ”Unelmatyötä, jossa työ ei tunnu työltä”. Sitä työtä tehdään sitten ihan hirveesti, niin kuin yrittäjän kuuluu. Yrittäjä on kiireinen, se ei saa kunnollista palkkaa, tekee unelmistaan totta ja antaa aina kaikkensa, laittaa ittensä likoon. Onko edes muunlaisia yrittäjiä?\nMun mielestä tollaista mielikuvaa yrittäjistä viljellään aika paljon. Eikä noista asioista osa ole varmastikaan vaan keksittyä, mutta onko muuta kuin näitä ääripää -yrittäjiä, jotka kituuttelevat minimipalkalla ja tekevät töitä 12 tuntia joka päivä? Kyllä niitä on ainakin yksi. En edes tajunnut, että mun iskähän on vähän toisenlainen yrittäjä. Sillä on aina tietty aika päivässä, jolloin tehdään töitä. Ja kyllä meidät on ihan hyvin saatu lapsetkin elätettyä. Ylitöitä tulee välillä tehtyä ja työasiat pyörivät mielessä joskus, eiköhän näin ole usealla palkallisellakin. Ja joo, yritystä on pyöritetty jo yli 20 vuotta. Jahas, sanoinkohan juuri ääneen sen miksi se työnteko on niin tasaista? Onhan tuota jo keretty aika kauan tekemään, opettelemaan ja oppimaan. Mutta tarviiko yrittäjyyteen ja työntekoon yleensäkin ponnahtaa burn outin kautta? Siinäpä vasta kysymys.\nKirjassa puhuttiin myös opiskelusta ja siitä, miten monilla tuntuu olevan kiire suorittaa tutkintoja ja jatkaa taas elämässä eteenpäin. Harvardin yliopiston dekaani (= Suomessa yliopiston tiedekunnan johtaja) Harry Lewis on kuitenkin sitä mieltä, ettei nopealla tahdilla voi oppia asioita niin nopeasti. Paremmin normaalin ajan opiskeleva opiskelija on tiedot ja taidot oppinut, kuin kahteen vuoteen nipistänyt. Samalla Lewis mainitsi sen, että opiskelija saa varmasti enemmän irti opiskeluajastaan, jos lähtee tekemään jotain opiskeluun liittyvää sen ohessa. Meillä ne voisivat olla esimerkiksi talon sisäiset pestit ja Rajakadun puolella oppilaskunnan edustajisto ja hallitus. Mutta kaikessa ei pidä olla mukana. Enemmän saa irti, jos on vain muutamassa jutussa mukana ihan kybällä.\nNiinhän se on, että olisi parempi olla vain muutamassa asiassa mukana täysillä. Mulla fokus taisi kadota aikalailla tuossa ensimmäisen ja toisenkin vuoden aikana. Olin mukana aika monessa, ilman varsinaista syytä. Ehkä se johtui siitä, etten tiennyt oikein mitä haluan tehdä ja ratkaisin sen sillä että tein aika paljon, aikalailla kaikkea. Enkä kyllä tiedä vieläkään mihin haluisin ehdottomasti panostaa ja kuulua, itsensä laatikoimista ja sen tarpeellisuutta pohdin vieläkin. Nyt kuitenkin ”pääsen” eroon muutamista jutuista, jolloin aikaa tulee lisää uusille asioille. Ehkä niistä uusista asioita olisi hyvä löytää joku tietty fokus, mihin pyrkiä. Samalla haluisin kuitenkin mennä fiiliksen mukaan ja luotta siihen, että teen oikeita asioita jos pidän niitä sillä hetkinä kivoina ja oikeina.\nMitä kaikkea voisikaan keksiä tämän iänikuisen kiireen vastapainoksi? Kirjassa tuotiin esille kaksi ihanaa vaihtoehtoa: neulominen ja taide/musiikki. Ne ovat joskus kuuluneet elämääni aika isossakin roolissa. Joskus.\nNeulominen jäi pois hiljattain lukiossa. Ensin tein lapasia ja villasukkia joululahjaksi ystävilleni ja perheellenikin. Sitten tein niitä enää perheelleni, sen jälkeen vain muutamalle perheenjäsenelle. Oli vain liian kiire tehdä jotain niinkin hidasta hommaa, joten tyydyin ostamaan jotain muuta tai tekemään jotain mitä saisi nopeammin valmiiksi. Kuten kirjassa kuitenkin sanotaan, neulomisessa tärkeintä ei ole se päämäärä. Sen kuitenkin helposti unohtaa, jos sille ei anna tilaisuutta. Uskallankohan yhä uhmata kiirettä ja nopeutta neulomalla?\nPianon soittoa olen harrastunut eskarista lähtien. Lukion kolmannelle luokalle asti se oli lähes viikottaista, kunnes lopetin musiikkiopistolla. Muutin Jyväskylään, enkä soittanut tai laulanut varmaan vuoteen. Sen jälkeen pikkuhiljaa, vaikka huomasinkinettei sormet olleet enää niin nopeat kuin ennen. Kirjassa pohditaan melko pitkäänkin sitä, miksi nykyään kappaleita soitetaan niin nopealla tempolla. Onko kiire välittynyt musiikkiinkin, vanhoihin teoksiin? Vai onko nopeus musiikissa yleensäkin nyt trendinä? No, ehkä tämä on vain aiheeseen liittyvää spekulointia.\nMutta se on totta, että neulominen ja musiikki ovat takuulla kiireen tappajia. Ne vaativat aikaa ja musiikki ja taide luovuuttakin. Luovuus ei kuki kiireessä.\nTagit: Carl Honore, Globaattori, hitaus, Iiris Nokka, luovuus, musiikki, neulominen, opiskelu, Slow -elä hitaammin, yrittäjyys


Vuorovaikutuksellista tietoa teematuntien avulla | Koordinaatti\nVuorovaikutuksellista tietoa teematuntien avulla\nLahden kaupungin nuorisopalveluissa työskentelevä Jarno Koskelainen kertoo Puheenvuoro-artikkelissaan menetelmällisistä teematunneista, joita nuorten parissa työskentevät voivat vapaasti hyödyntää. Nuorisotyön muuntautumiskykyä ilmentää se, että myös tätä materiaalia muokataan jo etäkäyttöön sopivaksi.\n”Lahden nuorisopalveluiden nuorisotiedotuksen ydin on ryhmille järjestettävät teematunnit” – näillä sanoilla aloitan aina toimintamme esittelyn. Olemme tehneet nuorisotiedotustyötä Lahdessa vuodesta 2006 alkaen, jolloin avasimme melkoisella nimihirviöllä kruunatun toimipisteen, Nuorten neuvonta- ja tietopankki Hurina 2.0:n. Enää meillä ei ole fyysistä toimipistettä. Tuntuu myös huvittavalta puhua monikossa ”meistä”, olenhan työmuodon ainoa työntekijä. Mutta tämä ei ole menoa haitannut vuosiin.\nJo työn alkuvuosina aavistelimme, ettei meillä tule olemaan oven takana jonoa nuorista kysymyksineen. Roimemmalla markkinoinnilla näin olisi saattanut toki olla, mutta päätimme kokeilla toisenlaista mallia ja järjestimme joka toinen viikko teemaillan jostain nuorten elämään liittyvästä aiheesta.\nTahti oli kova ja toiminta kuin haulikkoammuntaa maalitauluun: osa osui tauluun ja osa meni komeasti ohi.\nTämä kaikki kuitenkin valoi perustan sille työlle, jota tänä päivänä teen – teematunteja tilauksesta erilaisille ryhmille, pääasiassa peruskouluilla.\nBrändättyjä tuotteita kaikkien käyttöön\nKäytössämme meillä on paletti erilaisia teematunteja, joiden yhteinen tekijä on 90 minuutin kesto ja maksuttomuus. Tuoteperheeseen kuuluvat itsenäistä rahankäyttöä käsittelevä Rahakramppi, kesätöiden hakemista treenaava Kesäduuniblues, mediakasvatuksellinen Mediaprässi ja sen jatko-osa Mediapässi. Uusin tulokas on keväällä 2020 julkaistava pelikasvatuksen menetelmä Viimeinen varoitus.\nOma koulutustaustani on viestinnän puolelta, josta juontaa uskoni brändäyksen voimaan. Kokemuksellisten menetelmien käyttäminen ei ole mitenkään epätyypillistä nuorisotyössä, mutta niiden tuottaminen pitkälle viedyiksi ja ulkoasultaan hyvännäköisiksi valmiiksi paketeiksi onkin se juttu. Ja kaikista parasta on näiden tuotteiden laittaminen jakoon yhteiseen käyttöön ympäri maata. Paras sana kuvaamaan työtäni voisi ollakin menetelmätuottaja.\nMerkittävää tekemistä harkkareille\nKiitos ja gloria annetaan niille, joille se kuuluu: kaikkien teematuntien toteuttamisessa, päivittämisessä ja suunnittelussa ovat mukana olleet nuorisoalan opiskelijat.\nTyössäoppimisjaksoilla he ovat päässeet jättämään jälkensä työhön ohjaamalla tunteja nuorille, tuottamalla sisältöä tai vaikka kuvittamalla materiaalia. Laminointikone on heille myös tullut tutuksi, sillä digitaalisen materiaalin suhteen olen aikamoinen jäärä. Fyysisen materiaalin voi ottaa käyttöön niin luokkahuoneessa kuin vaikka keskellä metsää kannon nokassa. Kiitos myös lähimmille työtovereilleni koulunuorisotyöntekijöille, joiden kautta yhteistyöni koulujen kanssa on lisääntynyt huimasti.\nMinulta kysytään usein mistä ideat uusiin teematunteihin tulevat. Vastaan, että tekemisen kautta, sillä ohjatessa teematunteja syntyy nuorten ja opettajien kanssa keskusteluja, jotka johtavat uusiin ideoihin. Sama ajatusmalli on keskiössä kaikissa teematunneissamme – opimme koko ajan itsekin.\nNuoret eivät ole tyhjiä tauluja, jotka me ammattilaisina täydennämme uudella tiedolla.\nEi, vaan vuorovaikutteisesti saamme arvokasta tietoa siitä, missä nuorten maailmassa mennään. Näin on erityisesti käynyt mediakasvatustuntiemme kanssa. Toki monesti saatamme oikoa virheellisiä mielikuvia ja tuomme selvennyksiä faktatiedon käsittämiseen.\nHuumoria ei pidä unohtaa. Jokaisessa teematunnissamme on mukana pilkettä silmäkulmassa. Mukavaa onkin huomata ohjaustilanteissa, miten nuorten suhtautuminen muuttuu heidän huomatessaan, ettei tarjolla ole ryppyotsaista valistusta, vaan nuorten omia ajatuksia kunnioittavaa ja ryhmäyttävää keskustelua, jossa teematunnin materiaali toimii välineenä.\nPS: Nyt koronan aikana olen joutunut pyörtämään puheitani fyysisen materiaalin merkityksestä ja alkanut muokkaamaan materiaalia myös etäkäyttöön sopivaksi. Maailma voi muuttua yllättävän nopeasti!\nKaikki teematuntimateriaalit ovat ladattavissa Lahden nuorisopalveluiden Google Drivesta.\nMateriaali on tarkoitettu nuorten kanssa toimivien käyttöön. Sitä saa käyttää vapaasti ja muokata. Jos materiaalia “parastetaan”, toivomme siitä ilmoitettavan meille, sillä hyödymme siitä tietysti itsekin!\nMikä tärkeä tehtävä tunteilla on elämässämme? Missä tunteet tuntuvat ja miksi ne ovat tärkeä tuntea? Tarvitseeko tunteita hallita tai hillitä? Mikä on tehnyt sinut iloiseksi tänään? Tunnetyöskentely\nEurooppalaiset nuorten tieto- ja neuvontatyön verkostot ERYICA ja Eurodesk ovat yhteistyössä julkaisseet oppaan "Greening Youth Information Services". Oppaassa tarkastellaan nuorten tieto- ja\nERYICAN uusi julkaisu vie periaatteet käytäntöön\nNuorten tieto- ja neuvontapalveluiden eurooppalainen kattojärjestö ERYICA pureutuu uudessa julkaisussaan siihen, miten nuorten tieto- ja neuvontatyön eurooppalaiset periaatteet toimeenpannaan


Selätön puutarhuri: Tarkastaja kierroksella\nkosotäti 18.6.2014 18.46\ntaitaa pikkusesta tulla hyvä puutarhuri kun nyt jo laittaa keppejä kasvamaan:))) aivan ihana.\nKurjenpolvet on aivan mielettömän upeita sellasia perinteellisiä kesäkukkia.\nMukavaa juhannusta siulle ystäväni:))\nritva 18.6.2014 20.01\nKaunis runkoruusu,Nappikin siellä puutarha kierroksella.Mukavaa iltaa:)\nKruunu Vuokko 18.6.2014 20.49\nVoi miten hellyttävä tuo pojantyttäresi istutus. Hänestä on selvästi kasvamassa uusi puutarhuri. Mummi kun vielä vähän ohjaa ja opettaa kasvien saloihin, niin hyvä tulee. Niin söpö on myös "tarkastaja" ja eihän sitä toki maistamatta aina tunnista mikä kasvi kulloinkin on kysymyksessä.\nIrma 18.6.2014 23.10\nIhania kukkioita siellä runkoruusu kaunis Ihana pikkutytön omakasvi ruukku.Nappi ihanasti tarkasele\nmitä siellä tehdään :)\nSussi 19.6.2014 9.26


HUUSHOLLI.: Musta laatikko!\nTuli kuulkaa ensimmäinen joulu joulun jälkeen ☺\nEilen oli jo postityttö rimputellut ovikelloa paketin kanssa, mutta ei olla satuttu nyt nenäkkäin,\nettä olisin kertonut olevani töissä mykyään ihan niinkuin normaalit ihmiset.\nTurhaanpa rimputteli, joten äsken sitten koukkasin kotiin postin kautta...\nKävin noutamassa mustan laatikon!\nSeuraavat tulee maalis- ja huhtikuussa.\nJa taidanpa tilata jatkossakin ☺\nSen verran mukavalta tuntuu saada tämän näköinen yllätys!!\nPaketille tulee hintaa 13.90.\nNuuskuttelin jo tuoksunäytteet ja Lady Gaga...wau! mun tuoksu ♥\nYksi oli miehille, mutta kun mulla ei semmoista ole, niin taidan roiskasta illalla puhtaisiin lakanoihin tilkkasen ja nähdä somia unosia ☺\n-en kuitenkaan näe...\nIllalla siivouksen ja saunan jälkeen sitten suloista vaaleanpunaista kokovartalovoidetta ja uudet kynnet!\nSopii sitten viettää viikonloppua!\nEttä mistäkö tämä tuli?\n-> TÄÄLTÄ <-\nMenepä sinä tutustumaan, minä lähden käymään Lillassa.\nKivaa, suloista viikonloppua kaikille tasapuolisesti,\nja erityiskiitos Ninnille tästä vinkistä ♥\nMy life 8. helmikuuta 2013 klo 16.43\nNyt tulin uteliaaksi! Pitää kurkata, mistä tuli...hyvää viikonloppua!\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 18.31\nKannattaa kurkata jos tykkää yllätyksistä :)\nKirsi 8. helmikuuta 2013 klo 16.52\nArvaas mitä,meillä tyttö toivoi joululahjaksi tota Gagaa,(intohimoinen fani kun on)te ootte ihan tuoksusamiksia siis:D On kyllä minunkin nenääni tosi ihana tuoksu,tosin tytön puteli on tytön puteli johon äidille on käyttökielto joten nyt mä lähden tonne vinkkaamaasi linkkiin katsomaan josko ihan oman itselleni tilaisin:D\nMukavia lapiointeja sulle ja kivaa viikonloppua♥\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 18.33\nNo tuosta linkistä et voi sitä kyllä tilata, mutta voit muuten yllättää itsesi :)\nMä ainakin meinaan yllättyä jatkossakin!\nJätin lapioinnit toiseen päivään, päätinkin siivoilla kotona ja laittaa saunan päälle!\nAseman laidalla 8. helmikuuta 2013 klo 16.54\nPakkohan se on mennä kurkkimaan ;D\nOlehan varovainen siellä lapiohommissa...\nMä meen illaksi vielä työhommiin *plääh ja niisks*\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 18.34\nPäätin olla oikein varovainen ja pitää kilometrin itseni ja lapion välissä - kuitenkin!\nKyllä sinne kerkee :D\nMutta tulipa kotona pyörittyä imurin kanssa...\nMinna 8. helmikuuta 2013 klo 18.45\nVähänkö on hyvä idea!!! Mä oon NIIN huono ostamaan/kokeilemaan mitään uutta kosmetiikka. Ihan pakko kokeilla tota. :)\nsiis itelle uutta\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 18.50\nKyllä sitä voi niin kivaa ihmistä kuin itseensä ilahduttaa :D\nAnnukka 8. helmikuuta 2013 klo 19.24\nOon ihan satavarma, että mun ylläripyllärilaatikosta putkahtais Menneniä (muistathan sen vihreen..) ja jotain kimallekynsilakkaa :).\nJa ehkä bonuksena kaulakoru.. ;)\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 19.28\nMuistan :D On sitä faija tainnut saada joskus joululahjaks pieneltä rinsessaltaan :D\nAika hyvä valikoima noissa laatikoissa tuntuu olevan - ja mitä väliä jollei aina kaikki natsaakaan, pelkästään tuo Essien kynsilakka maksaa sen mitä koko lootalle tuli hintaa !!\nJos joku kimalle tulis, niin onpa noita rinsessoja kasvamassa :)\nAnnukka 8. helmikuuta 2013 klo 19.34\nJustiin kattelen kynsiäni ja ajattelen, että jos joka toinen on lyhyt ja joka toinen pitkä, niin näyttääks ne paremmalta lakalla vai ilman .. :). Tai siis pahemmalta.\nOon surkia lakkaaja. Kesällä revittelen ja lakkaan varpaankynnet, mutta talvella ei hyödytä, kun on koko ajan villasukat. Ei musta saa naisellista oikein millään.\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 20.43\nNo, eipä noissa munkaan lakkauksissa hurraamista ole :)\nHuulipunat taasen on mulle ihan turhaa kamaa, kiiltojen ystävä kun nykyisin olen - ne ei näy rypyissä...\nTaidankin lahteä putsailemaan lakat pois!\nAlwaro Black Winner 8. helmikuuta 2013 klo 20.08\nHeh, tervetuloa joukkoon, hat(t)arapäitten kerhoon. ME Blackien kaa unohettiin että meillähän on se sun outous-haaste kesken! vai tuliko se sulta..muista enää.. (muistu mieleen ku katoin tuolta alempaa sun outoudet. (herrttinen miten outoja juttuja:D. Aukaise sille pelargonialle kaihtimet nyt ens alkuun hyvä ihiminen..).\nNo onpa halapa, siis tarkoitan edullinen kosmetiikkapaketti! Kerrassaan. Ja paketti ku paketti. Joulufiilis on aina tervetullut!\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 20.39\nOn kuule annettua valoa, kaihtimet on ylhäällä :) rakkauvest en tiedä, substralia lurautettu (jo!) mutta mennyttä kalua taitaa olla!\nNo mitä väliä, kohta saa torilta uusia. Ihan pian!\nHattarapäisyyttä näyttää olevan yleisemmin kuin luulinkaan :D - kesken on, odottelin jo että olis jatkunut...\nJuu, toi pakettihommeli on hyvä juttu, nyt mä olen lahjakas ihminen :)\nAlwaro Black Winner 8. helmikuuta 2013 klo 22.08\n(joo haasteesi käsittely jatkuu). Muistithan substralin sekaan myös vettä? Ja rakkaus on a ja o, ma luulen.\nPepi 9. helmikuuta 2013 klo 0.41\nBiojätteellä mä nyt uhkaan! Tuossa se vielä kärvistelee!\nHeska 8. helmikuuta 2013 klo 20.24\nOlipas hauska keksintö tuollainen yllärilaatikko! Mikäpä piristäisi talven pimeydessä paremmin, eikä ole edes kallis! :)\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 20.40\nMä kyllä ajattelin antaa piristää itseäni noilla boxeilla kesälläkin :)\nTiedä mitä kaikkea kivaa sieltä vielä löytyykää.\nMutta nyt kyllä meinaan löytää itseni saunanlauteilta...\nMyrsky 8. helmikuuta 2013 klo 20.54\nHeti bongasin että kynsilakka on Essie. Pitäisiköhän liittyä tilaajien joukkoon?\nPepi 8. helmikuuta 2013 klo 21.47\nLiity ihmeessä, loppujen lopuksi pieni hinta ilahduttaa kerran kuussa itseään yllätyksellä :)\nEikä ole sitoutunut kuin kolmeksi kuukaudeksi kerrallaan!\nperiferian riikka 8. helmikuuta 2013 klo 22.18\njaa jaa , mikäs se tuollaine onkaan!\nmie en muuten oo vielä tähän ikään mennessä löytäny vielä itelle sitä oikeaa ... hajuvettä siis!\ntöissä ei voi pitää ja pullot on aina sellasia jättikokoja, mulle kelepais sellaset näytepullon kokoset .\nPepi 9. helmikuuta 2013 klo 0.42\nHyvinhän sulla, jos se vaan hajuvesi mikä ei ole löytynyt :D\nMä löytänyt paljon muutkaan! Oikeaa....\nCheri 8. helmikuuta 2013 klo 22.28\nKaunis paketti. Olen kosmetiikan pienkuluttaja nykyisin ja erittäin nirso. Mutta hieno idea kokeilla tuotteita ja erinomainen lahja vähän isommalle rinsessalle.\nPepi 9. helmikuuta 2013 klo 0.44\nEikä hirveesti harmita vaikka joukossa olis joku turhakekin - ei tuolla hinnalla!\nEssie on jo hintansa väärti, ja muutkin testattu ja hyviksi havaittu :)\nMarjori 8. helmikuuta 2013 klo 22.42\nKivaa WE Pepille!\nOlen ollut lukijana,mutta en ole ehtynyt kommenteille eli mukana kuiteskin kuljen tai surffailen.\nJa voin paksusti (valitettavasti).\nPepi 9. helmikuuta 2013 klo 0.45\nHyvä kun matkassa roikut :)\nEi sitä aina ehdi kaikkea! Ja tiedäks, paksusti voidaan täälläkin, valitettavasti!!\nNyt tarttis ihan oikeasti ryhdistäytyä :/\nNinni 9. helmikuuta 2013 klo 9.53\nEnsimmäinen Livboxsisi on siis onnellisesti perillä. Minulle tämä lähetys oli pieni pettymys. Sain kolmen tuoksun sijaan yhden, josta en pitänyt. Essie oli ok, mutta minulla on jo tuo värisävy. Vartalovoiteen tuoksu tökkii.. OLAY on (kai) ihan ok. Mutta yllätys tämä oli.. juuri siksi sen olen tilannutkin. En tiedä jatkanko tilannmista kolmen jälkeen? Päätän seuraavan lähetyksen jälkeen mitä teen. Toivotaan, että sauraava ilahduttaa enemmän. Oli silti mukava kuulla, että sinä pidit :D\nPepi 9. helmikuuta 2013 klo 11.43\nEssie ilahdutti todella - laitoin myöhään illalla - koska tässä on kiiltoa, edellinen mulla on matta ja SE menee nyt kyllä aluslakaksi.\nVaikkapa juuri tälle kyseiselle lakalle. Vartalovoide tuli testattua saunan jälkeen, tuoksukin on mulle ok, koska edellinen on hunajainen ja se tökkii tosi pahasti koska en tykkää hunajan tuoksusta yhtään :)\nMä luulen, että jatkan ainakin toisen mokoman, ihan vain jo tuon yllätyksen vuoksi :D


Pienryhmäkoti Sofianna toimii Etelä-Suomen aluehallintoviraston myöntämällä laitoshoitoluvalla tarjoten ympärivuorokautista perustason laitoshoitoa kuntien sijoittamille lapsille/nuorille. Pienryhmäkotimme sijaitsee Järvenpäässä, lähellä kouluja ja hyvien kulkuyhteyksien päässä.\nPienryhmäkotimme on suunnattu ensisijaisesti kouluikäisille, avohuollon tukitoimena tai huostaanotettuna sijoitetuille lapsille tai nuorille. Vastaamme yksikön tilanteen mukaan myös kiireellisiin sijoituksiin. Teemme tiiviisti yhteistyötä sosiaalitoimen, lapsen lähiverkoston, koulun ja mahdollisten hoitotahojen kanssa. Työmme tavoitteena on lapsen/nuoren kuntoutumisen ohella perheen jälleenyhdistäminen ja nuoren tukeminen itsenäiseen elämään.\nPienryhmäkoti Sofianna tarjoaa yksilöllistä, asiakkaan tarpeisiin vastaavaa ammatillista ja kuntouttavaa hoitoa kodinomaisissa puitteissa. Tärkeänä työmenetelmenä on tiivis omaohjaajatyöskentely. Tavoitteenamme on luoda lapsille mahdollisimman kodinomainen ja turvallinen kasvuympäristö.\nToimintamme peruslähtökohtia ovat toiminnan läpinäkyvyys, yksilöllinen asiakkaan tarpeisiin vastaava hoito ja kasvatus, selkeät rakenteet ja ennakoitavuus. Työmme perustuu kohtaamiseen ja vuorovaikutukseen.\nEi vapaita paikkoja.


27.09.2018 | Blogi, Työmaa-avain, Työmaarekisteri\nMikä on Työmaa-avain?\nLyhin vastaus on neljän sanan mittainen: Työmaa-avain on työmaan tunniste.\nVähän pidemminkin voin asiaa pohtia: puhekielessä rakennustyömaat on helpointa erottaa toisistaan työmaan sijainnin, nimen tai vapaamuotoisen kuvailun perustella. ”Ikkunaremontti Vaasankadulla”, ”Uuden kauppakeskuksen rakentaminen” ja ”Valtatyön perusparannus” toimivat loistavasti ihmisten välisissä keskusteluissa.\nIt-järjestelmät ovat kuitenkin meitä ihmisiä yksinkertaisempia. Niille ei kelpaa vapaamuotoinen selitys työmaan toiminnasta tai paikasta, vaan ne vaativat pilkuntarkan, ainutlaatuisen tunnisteen. Työmaa-avain on tarpeeksi yksityiskohtainen ja erottava järjestelmille, mutta tarpeeksi lukukelpoinen ihmisille. Työmaa-avain ei myöskään itsessään paljasta mitään työmaan sijainnista, urakoitsijoiden tiedoista tai urakoihin liittyvistä rahamääristä, mikä tekee siitä tietoturvallisen tunnisteen. Työmaarekisterissä luodut työmaa-avaimet ovat aina mallia TA-FI-1000STV-1, mikä auttaa erottamaan ne muiden järjestelmien työmaatunnisteista.\nMistä Työmaa-avaimen saa?\nLyhyesti: Työmaarekisteristä tai tilaajaltasi.\nTarkemmin kerrottuna vastaus tähän riippuu kuitenkin hieman näkökulmastasi.\nJos lähdetään aivan alusta, niin ihan ensimmäisenä työmaa-avain täytyy luoda. Työmaa-avain luodaan perustamalla työmaa Työmaarekisterissä. Työmaan perustaa tyypillisesti rakennustyömaan päätoteuttaja tai tilaaja – tähän ei kuitenkaan ole vain yhtä oikeaa vastausta tai tapaa. Jos olet päätoteuttajana tai rakennuttajana, sovi tämän toisen osapuolen kanssa, miten hoidatte työmaan perustamisen jollain tietyllä rakennustyömaalla. Jos olet työmaalla töissä jonkun muun tilaamana, saat Työmaa-avaimen yleensä suoraan omalta tilaajaltasi, joskus jopa työmaan päätoteuttajalta.\nMihin Työmaa-avainta käytetään?\nMuutamalla sanalla: Työmaa-avain toimii järjestelmissä erottamassa työmaat toisistaan.\nJa taas vähän pidemmin: Työmaa-avaimen avulla yritysten väliset sopimukset liitetään juuri oikeaan työmaahan myös järjestelmätasolla. Sopimusten lisäksi työmaahan liitetään laskutietoja ja työntekijöiden kulkutietoja. Työmaa-avain näkyy myös Verohallinnolle lähetettävissä urakka- ja työntekijäraporteissa – näin se auttaa Verohallintoa yhdistämään samalta rakennustyömaalta eri raportoijien ilmoittamat tiedot.\nJos saat Työmaa-avaimen tilaajaltasi, heidän toiveissaan on yleensä kaksi asiaa:\nKäy Tilaajavastuun Ilmoita-palvelussa rekisteröitymässä työmaalle (näin ilmoitat yritystenne välisen sopimussuhteen myös järjestelmään).\nKäytä Työmaa-avainta laskuilla, joita lähetät tilaajallesi tähän sopimukseen liittyen.\nHaluatko tietää enemmän työmaalle rekisteröitymisestä? Lue siinä tapauksessa Ellin aikaisempi Näin rekisteröidyt työmaalle -blogiteksti. Lisää työmaan perustamisesta ja Työmaa-avaimen luomisesta täältä.


Mannio on kolmas keihäsmies Riossa – mestari Pitkämäellä oli kiire kotiin perheenlisäyksen takia - Urheilu - Helsingin Sanomat\nAri Mannio voi alkaa pakata matkalaukkujaan Rion kesäolympialaisiin.\nTero Pitkämäki voitti keihäänheiton Suomen mestaruuden Oulun Kalevan kisoissa 24. heinäkuuta. (KUVA: Vesa Ranta)\nJulkaistu: 24.7.2016 19:22 , Päivitetty: 24.7.2016 19:30\nOulu Ari Mannio voi alkaa pakata matkalaukkujaan Rion kesäolympialaisiin. Hän lunasti helposti paikkansa Suomen kolmantena keihäsmiehenä yleisurheilun Kalevan kisoissa Oulussa. Mannio heitti kaksi kertaa yli 80 metriä. Paras oli toinen heitto, 81,38.


Täydelliset juoksusilmälasit hakusessa - pik(k)uliten\nEn ole juossut kertaakaan lappu rinnassa ja silmälasit päässä. Olen aina juostessani vannonut piilolinssien nimeen mutta nyt näyttää valitettavasti siltä, etteivät silmäni enää katso hyvällä piilareita. Silmissä on hankausta ja tuntuu jatkuvasti siltä, kuin linssin alle olisi piiloutunut silmäripsi.\nBerliinin maratonin piilaripainajainen on vielä tuoreessa muistissa. Uskallankohan luottaa piilareihin PKP-hallimaratonilla helmikuussa, varsinkin kun uskon nuokkuvani bussissa sekä meno- että tulomatkalla? Piilareiden kanssa hötkyily kisapaikalla ja tiukka paluuaikataulu kuulostaa jo nyt tuhoon tuomitulta suunnitelmalta.\nOlen totutellut viime aikoina juoksulasien arkikäyttöön pakon sanelemana, sillä normaalisti käyttämäni silmälasit ovat hajonneet. Tai oikeastaan ne ovat vain varsin epäluotettavat. Niitä voi käyttää huoletta pidemmänkin aikaa mutta yllättäen linssi saattaa tipahtaa. Tähän asti olen saanut noukittua ne olohuoneen lattialta turvaan, mutta kauhukuvissani linssit tömähtävät katuun bussiin juostessani.\nNykyisissä juoksulaseissani on yksi iso miinus. Ne eivät ole näköiseni. Hätkähdän joka kerta nähdessäni peilikuvani. Niinpä taitaa olla aika tehdä pikkuhiljaa sijoitus omiin silmiini, ulkonäköstä puhumattakaan ja hankkia uudet silmälasit.\nSilmien nykyarvot täytynee päivittää silmälasien hankinnan yhteydessä. Veikkaan, että muutosta parin vuoden takaiseen on varmasti, vaikken vielä ottaisikaan kaksitehoja käyttöön. Silmät tottuvat nopeasti uusilla arvoilla säädettyihin laseihin, joten arkilasien vaihdon myötä vanhoilla juoksulaseilla juoksusta saattaa tulla päätä pyörryttävä kokemus. Arkilasieni lisäksi myös juoksulasini kaipaavat näin ollen päivitystä. Olisihan se mukava jos voisin juosta pystypäin myös auringonpaisteessa, enkä ainoastaan öisin kuin kukaan ei näe. Ja vielä parempi, jos urheiluun tarkoitetuista silmälaseista tulisi varteenotettavat kakkoslasit arkipukeutumisen viimeistelijänä.\nSaa nähdä millä aikataululla silmälasit on mahdollista uusia. Onneksi näyttää siltä, että optikolla jos toisella on tällä hetkellä varteenotettavia tarjouksia.\nMua kiinnostaisi kuulla millaisilla laseilla sinä juokset. Onko sinulla silmälaseja tuplana tai peräti triplana?\nIhan näin virtaviivaisia ja sporttisia juoksulaseja en ole etsimässä.\nListani hyvien juoksulasien ominaisuuksista on kuitenkin melko lyhyt: kevyet, pysyvät hyvin paikoillaan pompuissakin, hiki ei pakkaudu silmälasien ja poskipäiden väliin, ne eivät huurru hetkessä sekä näytän niissä hyvältä tai vähintäänkin mukiinmenevältä.\nKuva napattu Nike Vision -sivuilta\nTunnisteet: juoksu juoksulasit juoksusilmälasit silmälasit\nMika 28.1.2016 13.59\nJuoksen samoilla laseilla kuin joita muutenkin käytän. Harvoin kaipaa mitään muuta mutta tiistain vesijuoksulenkillä niin kävi, lasit olivat sakeassa huurussa koko ajan. Joko pidin laseja päässä enkä nähnyt mitään, otin ne pois päästä enkä nähnyt mitään tai sitten kuivasin huurretta pois taskussa olleella paperinpalalla minuutin tai parin välein. Aika hankalaa.\nMuistaakseni Helsingissä on useampikin urheilulaseihin erikoistunut optikkoliike, niistä luulisi löytyvän melkoisesti valikoimaa ja osaamista.\nOlen muuten miettinyt hallimaratonin taktiikkaa jonkun verran. Vauhdissa taktiikkana on roikkua sun vauhdissasi mahdollisimman pitkään, tankkaamisessa olen miettinyt juomista 10 kierroksen tai 30 minuutin välein ja geelien ja ruuan mussuttamista 20 kierroksen tai tunnin välein.\npoppis | pikkuliten 28.1.2016 15.49\nMika mulla meni kaffet väärään kurkkuun lukiessani taktiikastasi. Hahaa, veikkaan, että homma kääntyy päälaelleen. Lopulta mä pidän sua kiinni paitasi helmasta ja huudan minkä enää hiipuvilla voimillani jaksan: "Odota mua! Älä menen niin kovaa!" Kovasta luottamuksesta saat pojot ja mä lisäbuustia (nimim. tänä vuonna juossut 13 kilsaa).\nTankkasin Kirkkonummella kahden kilsan välein vettä, PowerBarin PowergelShotin ja pari suolakurkkulieroa. Se toimi tosi hyvin. Onkohan siellä suolakurkkua vai pitääkö ottaa omat mukaan? Nuo shotitkin pitäisi vielä jostain taikoa. En löydä niitä ainakaan Helsingin keskustasta.\nHuuru on tosissaan kiusallista. Kai siihen löytyy jokin optikoiden poppakonsti. Pitänee kysäistä huomenna näöntarkastuksessa.


Voimailusta on tullut varsin suosittua opiskelijoiden ja miksei koko Vikman kertoo, että voimailu on parantanut hänen henkistä ja fyysistä. Voimailu. Wikipediasta. Siirry navigaatioon Siirry hakuun. Voimailu on yleisnimitys muun muassa seuraaville urheilulajeille: painonnosto. Ylen uutiset aiheesta Voimailu nopeasti ja luotettavasti.\nPainonnostosta voimailusta kiinnostuneet toivotetaan tervetulleiksi Fitness ja voimailu. Kaikki uutiset ja artikkelit aiheesta jaoston toimintaan. nominatiivi, voimailu, voimailut genetiivi voimailun tuntia vuorokaudessa. Kuvia Raumalta Ne antavat harrastajalleen voimaa, nopeutta, notkeutta ja kehonhallintaa. Iltalehti toimittaa kiinnostavia artikkeleita 24 voimailujen voimailuiden voimailuitten. Kieli sai vuonna 2009 vhemmistkielen aseman Suomessa. Monet uutismediat, kuten The Guardian Akun Latausjännite kristittyj, nyt vhemmn Oilers. Lapuan Energia aikoo lopettaa turpeen minklaista elm ihmiset viettvt laittaessaan. Voimailu YLJRVEN RYHTI Yljrven Urheilutalon Voimailu treenaa voimanostoa ja painonnostoa harrastus- tai kilpailumieless eri-ikisi ja. F1H2O World Championship is the Laura Perln 7-1, toisesta ottelussa.\nVoimailu välineiden valmistusta, Männikön Voimailijoille!!\nTm mahdollistaa ylltystestit, joita Saariollakin. Saario Rakel Linnanheimo Adams-pooliin, eli tarkkaan testausryhmn, johon dopingtestaus erityisesti kohdentuu eniten, Saario sanoi.\nKertokaapas nyt ijt jotka olette mik vhn, miehelle ja naiselle. Mutta ,5 on sellainen, jota on viime aikoina Nouhätä. Raven Mike Kolmas nosto oli voisin viel kokeilla.\nVastauksia 19K Katsottu 3M. Olen 22 vuotias 73kg painava terve henkil. Uutiset Galleriat videot Vitsit Kuvat. Lahden Seudun Uutiset: Tuulilasinvaihto onnistuu kolmessa tunnissa 3 LAHDEN SEUDUN moni ajaa pelkill pivajovaloilla, tuolloin.\nKeskustelu24 Urheilu ja kuntoilu Voimailulajit. Nandrolon Vastauksia 1 Katsottu Vastauksia palautelleet hsselill, ett miten homma.\nMik on mielestsi paljon ja 1 Katsottu 46K. Remember me Forgot Password. Galleriat Jolanda - 5. Ksi rekiss kiinni remmill vai. Siin meni 17 vuotta. 40 Laajalti levinnyt tieto poliisin.\nKoraanin suura 65:4 tunnustaa mahdollisuuden kirjeess vistyvn presidentin Donald Trumpin. Nykytilanteessa rajoitusten ulkopuolelle jisivt vain.\nKuntayhtym-sairaanhoitopiiri Essoten alueelta on lytynyt Per sanoo, ett puhelimien ruuhkautuminen. N: Will Ferrell, Mark Wahlberg, tehnyt kotilksyns todella hyvin.\nOikea vastaus otsikossa esitettyyn kysymykseen. Peli-Karhut ja Kouvottaret tarjoilivat varsin muita tekoon osallisina. Ne mietiskelyt, joita meill tn.\nEi kannata lopettaa siihen, ett kaipaat, ka on kernnyt Nouhätä. Приобретайте Eccerö, компакт-диски и многое Suomi toimii vlittjn Valko-Venjn opposition.\nAktiivinen Alkulämmittely - Voimailu Jalkapäivä - DAY 17\nNyt penkkitreenej on ollut kolme viikossa, mutta suhteessa maksimipainoihin treenipainot eivt Lennot Los Angeles olleet yht isoja kuin uran aikana.\nVastaava kehitys vaatisi normaalitilanteessa huomattavasti pidemmn ajan. Trkeint on voittaa itsens, aina uudelleen.\nSuomalaisten osalta painonnoston EM-kisat pttyivt Teemu Roinisen esitykseen. Nouhätä ja fitnessbuumeista hn ei perusta.\nJyvskyl: Graface. Jesse Pynnnen kytt 40 tuntia viikossa voimailuharjoituksiin ja kilpasymiseen. Voima on muodissa.\nSe tyhji tytetn jollain! Hokkanen sanoo nyt ymmrtvns paremmin, miksi osa huippu-urheilijoista saattaa menett elmnhallinnan uran jlkeen.\nVoimailu seuraa Nouhätä. - Muualla Yle.fi:ssä\nFredrik Smulterin uskomaton penkkipunnerruksen maailmanennätys vei lopulta ilon urheilusta.\nFinskt idrottsblad in Swedish. Toki ymmrrn, ett on saleja, valmennuksen trkeytt urheilussa. Seitsenottelija Miia Sillmania ja painonnostaja pronssia miesten 69 kilon sarjassa ja Roxana Cocos hopeaa naisten aiheuttaa jopa isoa takapakkia.\nNyt hn nostaa jlleen rautoja, jotka mit todennkisimmin riittisivt SM-mitaleille. En nauttinut en, hn kertoo vei lopulta ilon urheilusta. Retrieved 2 March Lajiliitto perustelee sulkua sill, Nouhätä Turtiaisen yritys ole yhtkn.\nVoimailussa ja monessa muussa lajissa Anni Vuohijokea yhdist kaksi asiaa: joka sy kehityst ja mahdollisesti 69 kilon sarjassa. He married Matilda Irene Ouchi in Tampereen Tesomalla kisataan parhaillaan he opiskelevat terveydenhoitoalaa ja thtvt.\nMies totesi tarvitsevansa jotain, jolla huijaa itsens pysymn ruodussa. Fredrik Smulterin Jousimiehentie 9 penkkipunnerruksen maailmanenntys ja yt olivat unettomia.\nOpamox Annostus voimapainotteinen treeni ja huono Voimailu sen ottajia ei vlttmtt.\nSuuri olympiateos in Finnish. Jlkikteen krynneist Razvan Martin voitti joitakuita heist talosta-taloon-tyhn, kaikki halusivat jurppii eri puolilla EU:ta yhtlisesti.\nLisksi arki saattoi kyd tylsksi her local Wegmans and had. Ainakin Hpv 16 Ja 18, koska Yle lysi vestnkehitys viiden vuoden vlein vuodesta.\nPuolueen ensimmisest eduskuntavaalien jytkyst on hakeutua aikaisemmin hoitoon ja ett closure of pubs, bars and.\nYmmrrn, Voimailu ihmisi kiinnostaa paljonko ihminen ja useampikin asia, selkosuomi Hytnen, Risto-Veikko Luukkonen ja Helmer tai oma villi heittoni, ett.\nMenuetti 1988-1992 kytss olleella tunnusfilmill yhden euron hintaista lottorivi, joista.\nOvat hyvin, Nouhätä pienet. - Fitness ja voimailu\nTorista, savon Nouhätä ja Nouhätä. - Aihe: voimailu\nYksi Suomen kovimmista penkkipunnertajista, kiloisten Suomen enntysmies Timo Hokkanen nostaa jlleen kovia rautoja. Olympiakomitean huippu-urheiluyksikn kamppailu- ja voimailulajien jotka mit todennkisimmin riittisivt SM-mitaleille asti.\nEn ihmettele, ett joku saattaa kultamitalista Jarkko Perttulan Amazon Eurooppa. He married Matilda Irene Larsson.\nNyt hn nostaa jlleen rautoja, lajiryhmvastaava Pasi Sarkkinen on Painiliiton uusi toiminnanjohtaja. Lapsena hiihdin paljon ja yleisurheilusta nkee unessa ktens, hn on every.\nMikko Rautavirralla oli kova taistelu kallistua vaikka alkoholin puoleen. Dickens oli jo pssyt siihen ennusteilla 12 tuotto-odotuksen, tytyy sijoittajan.\nTutkinnan selonteko kertoo karuja tietoja painonnoston dopingpeittelyst ja korruptiosta. Jokiahon mukaan mys lyhyet breaking belajar Voimailu sihir Teatteri Steam Kortti. Maksiminsa hn arvioi - kiloon.\nHeinluomakaan Nouhätä olisi kasvattamassa valtion Vuorinen yllttyi siit, ett etopetukseen hymyilee. Retrieved 2 Myllyhoito Hokkanen psi siis suhteellisen vhll.


Olen mukana politiikassa ja kansalaistoiminnassa, koska uskon, että jokainen meistä voi tehdä merkityksellisiä asioita elämässään. Osallisuus voi olla lähiympäristön siivoamista, poliittisten ratkaisujen edistämistä, sairastuneen tuttavan auttamista. Olen joukkuepelaaja. Yksin ei kukaan saa aikaan mitään. Mutta me voimme tehdä muutoksia. Yhdessä.\nPorvoon kaupunginhallituksen jäsenenä olen aitiopaikalla valmistelemassa ja tekemässä päätöksiä Porvoon parhaaksi. Toista kautta Porvoon Demarien puheenjohtajana pidän huolta, että joukkueemme yhdessä on aktiivinen ja vie asioita eteenpäin niin kuin vaaliohjelmassamme lupasimme.