Maukas kotivoitto - Kolmas kiinnitys välieräpaikkaan | Kiekko-Vantaa edustus | Mestis\nMaukas kotivoitto - Kolmas kiinnitys välieräpaikkaan\nJuho Rautasen kommentit pelin jälkeen:\nKiekko-Vantaa nappasi kolmannen kiinnityksen välieräpaikkaan kotikaukalossa, kun lohipaidat kaatoivat Jokipojat maalein 5–1 (2–1, 2–0, 1–0).\nKiekko-Vantaa johtaa kuumaa puolivälieräsarjaa otteluvoitoin 3–0. Sarja on ensimmäistä kertaa katkolla lohipaidoille maanantaina Joensuussa.\nVantaalaiset pelasivat vahvan, tasapainoisen ja kypsän pudotuspeliottelun. Se toi selvän voiton lähes 800 silmäparin edessä.\nKiekko-Vantaa aloitti ottelun vahvasti ja iski kamppailun kaksi ensimmäistä osumaa. Maalipyssy Julius Rantaeskola vei lohipaidat 1–0-johtoon maalin edustalta, kippari Toni Leinosen ja luottosentteri Pekka Niemimaan hienosta esityöstä.\nUransa parasta Mestis-kautta pelaava Teemu Mielonen lisäsi lohipaitojen johtoa vipatuaan limpun lähietäisyydeltä ohi Jokipoikien maalia vartioineen Samuel Jukurin. Syöttöpisteet maaliin merkkauttivat voimalaituri Patrik Moisio ja liukasliikkeinen mailataituri Joel Lehtinen.\nJokipojat kavensi kuitenkin heti perään, kun Oula Uski löysi maalintakaa tolpalla hiipineen Joonas Larinmaan, joka latasi tarkasti tilanteeksi 2–1. Avauserän aikana Kiekko-Vantaan Frank Gymer kilautti läpiajosta ylärimaan ja puolestaan ärjypaitojen Nico Frimanin läpiajo tyssäsi Jani Kauton upeaan torjuntaan.\nÄrjypaidat hallitsivat ottelun toisen erän alkua, mutta vantaalaiset puolustivat tiukasti ja iskivät tehokkaasti vastaan. Lohipaitojen 3–1-osuma oli silmiä hivelevää taidetta: Kiekko-Vantaa käänsi peliä vikkelästi, Mestiksen pudotuspelien pistepörssin kakkonen, kultakypärä Atte Mäkinen ja taikuri Gymer löysivät nopeilla syötöillä maestro Joona Harjaman, joka tinttasi limpun ylänurkkaan.\nHeti perään pirteän ottelun pelannut kolmosketju värkkäsi neljännen osuman. Työmyyrä Moisio toimitti kiekon viivaan, puolustajalupaus Juho Rautanen laukoi ja Joel Lehtinen ohjasi luukulta pudotuspelikevään toisen maalinsa.\nKolmas erä oli Kiekko-Vantaan näpeissä alusta loppuun. Vantaalaiset taistelivat yhtenäisesti joukkueena, eikä Jokipojat päässeet huippupaikoille. Viimeisen niitin ärjypaitojen arkkuun lauantai-illan huumassa upotti Joonas Hyttinen. Monikäyttöinen hyökkääjä katkaisi joensuulaisten hyökkäyksen, harhautti vastustajan kärkimiinalla ja laukoi pikkumustan tyhjään rysään.\nKiekko-Vantaan ja Jokipoikien välinen puolivälieräsarja jatkuu maanantaina Joensuussa. Kiekko tippuu jäähän Mehtimäellä klo 18.30.\nKiekko-Vantaa–Jokipojat 5–1 (2–1, 2–0, 1–0)\n8.43 1–0 Julius Rantaeskola (Toni Leinonen, Pekka Niemimaa)\n13.19 2–0 Teemu Mielonen (Patrik Moisio, Joel Lehtinen)\n13.40 2–1 Joonas Larinmaa (Lauri Huhdanpää, Oula Uski)\n32.42 3–1 Joona Harjama (Frank Gymer, Atte Mäkinen) YV\n33.35 4–1 Joel Lehtinen (Juho Rautanen, Patrik Moisio)\n49.39 5–1 Joonas Hyttinen AV TM\nJani Kautto 3+9+8=20\nSamuel Jukuri 6+5+0=11 (vaihto 33.35 4–1)\nJonathan Iilahti 0+2+4=6


Miten ymmärtää vanhoillislestadiolaista seurakuntaoppia? – KATOLISTA HAPATUSTA\n7.9.2020 5.9.2020 Joona Korteniemi\nSuviseurat. Kuva: Wikipedia\nKirkko ja kaupunki – lehti julkaisi toukokuun alussa artikkelin, joka käsitteli vanhoillislestadiolaisuuden (vl) ikuisuusaiheita, hoitokokouksia ja seurakuntaoppia. Se herätti monenlaisia ajatuksia ja tunteita: liikutti, ärsytti, kyllästytti ja nauratti. Rikostutkija Tuomas Pelkosen idea hoitokokoushiihdosta tuntui kauniilta ja liikuttavalta: hän oli kirjaimellisesti valmis kärsimään omissa nahoissaan hoitokokousten uhrien tuntemaa kipua ja tuskaa. Tietyllä tapaa varsin katolinen idea: oma rasitus tarjotaan ikään kuin uhrina, mortifikaationa, toisten puolesta.\nArtikkeli toisaalta ärsytti ja kyllästytti, koska se tuntui kiertävän sitä samaa rataa, jota vl-liikettä koskeva kirkollinen keskustelu on kiertänyt viimeiset 60 jollei jopa viimeiset 120 vuotta. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen viestintäpäällikkö Olli Lohen kiemurtelu toimittaja Topias Haikalan kynsissä myös nauratti, kaikella ystävyydellä.\nToki myös ymmärrän aihepiirin pyörittelyn tarpeellisuuden. Evankelis-luterilaisen kirkon ja vl-liikkeen suhde on monella tapaa eriskummallinen. Kuten teologian tohtori Kari Kuula totesi pari vuotta sitten samaiseen lehteen kirjoittamassaan kolumnissa:\nVl-liike kun on uniikki ilmiö. Maailmassa ei ole koskaan ollut vastaavaa itsensä ainoaksi pelastuvien joukoksi määrittelevää yhteisöä, joka samalla toimii näin saumattomasti äitikirkon helmassa. Muu maailma ei kuitenkaan tiedä vl-liikkeestä. Se on pysynyt kielimuurin takana piilossa Suomen luterilaisen kirkon lehtolapsena. Mainio aihe kansainvälisellä kielellä kirjoittavalle tutkijalle.\nOngelma vain on se, kuten totesin, että käsittelyssä ei tunnuta päästävän eteenpäin vaan se kiertää kehää. Lähes kaikki artikkelit toistavat samaa kaavaa: Toimittajat voivottelevat ja päivittelevät, miten tilanne voikin olla se, että kirkon piirissä on yhteisö, joka opettaa näin kauheita. Sen jälkeen SRK kiistää, että liikkeen opetuksessa olisi mitään ongelmaa ja vetäytyy oman ”kaanaankielensä” suojiin. Lopuksi katse kääntyy evl-kirkon piispoihin, jotka yrittävät rauhoitella tilannetta sanomalla jotain diplomaattista kieli keskellä suuta (arkkipiispa Tapio Luoma oli tällä kertaa poikkeuksellisen suorapuheinen, mistä pisteet hänelle). Sen jälkeen kaikki palaa ennalleen toistuakseen taas jonkin ajan päästä samanlaisena.\nKaipaisin sitä, että vl-seurakuntaoppia koskevassa keskustelussa mentäisiin syvemmälle liikkeen ekklesiologian teologisiin perusteisiin ja tapaan tulkita Raamattua. Se mahdollistaisi vl-seurakuntaopin tutkimisen totuuskysymyksenä: kuinka uskottava ja perusteltu se on Raamatun ja kristillisen tradition valossa. Tämä siksi, koska totuudestahan (tietysti veritas in caritate eli totuus rakkaudessa) kristinuskossa on pohjimmiltaan kysymys: ”Te opitte tuntemaan totuuden, ja totuus tekee teistä vapaita.” (Joh. 8:32).\nOsin juuri tästä syystä päätin yrittää jatkotutkimuksen tekemistä nimenomaan kyseisestä aihepiiristä. Sen valmistuminen on kuitenkin vielä hamassa tulevaisuudessa ja Jumalan sallimuksen takana. Ehkä voinkin jo tässä vaiheessa hiukan avittaa, jotta keskustelussa päästäisiin eteenpäin.\nViittaamani artikkelin pääajatuksen tai sanoman voisi kiteyttää näin: Kaikki tietävät, että vl-liikkeessä opetetaan, että vain vanhoillislestadiolaiset pelastuvat, mutta SRK kiistää sen. Siinä on kuitenkin kyse vain epärehellisestä kiemurtelusta, venkoilusta. Mielestäni asia ei ole kuitenkaan aivan näin yksinkertainen.\nToki venkoiluakin on varmasti mukana, runsaastikin. On totta, että vl-liikkeen ja evl-kirkon välillä tuntuu vallitsevan eräänlainen ”kauhun tasapaino”, jos hiukan epäkorrekti ilmaisu sallitaan. Jos liike jättäisi kirkon, se menettäisi kymmeniä tuhansia uskollisia kirkollisveronmaksajia ja melkoisen määrän ongelmattomia, hyvin käyttäytyviä työntekijöitä. Vl-liikkeelle status evl-kirkon sisäisenä herätysliikkeenä on puolestaan tärkeä, koska se tuo liikkeen imagoon tiettyä ”kunniallisuutta”. Jos liike menettäisi sen, se olisi omalaatuisine oppeineen ihmisten mielikuvissa samaa sarjaa Jehovan todistajien ja mormonikirkon kanssa.\nHyväntahtoisempi tulkinta on se, että sekä evankelis-luterilaisen kirkon piispat että SRK:n johto ymmärtävät, että mikäli vl-liike joutuisi kirkon ulkopuolelle, sen lahkomaiset piirteet korostuisivat ja se muuttuisi jäsenistönsä kannalta yhä riskialttiimmaksi yhteisöksi. Vastuullisina johtajina (uskon ja osin tiedän, että sekä piispoissa että SRK:n johdossa on sellaisia) he yrittävät estää sen. Sitä pyrkimystä voi tietysti myös arvostaa oikeudenmukaiseen rajaan saakka.\nMutta kuten totesin, vaikka vaikeasti tulkittavassa kielenkäytössä on osin kyse kirkkopoliittisesta pragmatismista, kysymys on myös aidosti syvällisempi. Tai ehkä voi sanoa niinkin, että vl-oppi tarjoaa SRK:n johdolle mahdollisuuden venkoilla suhteellisen hyvällä omallatunnolla.\nOngelman voisi kiteyttää näin: On totta, että vl-opin mukaan ihminen voi pelastua vain yhdessä yhteisössä. Sitä liikkeen julistuksessa kutsutaan yleensä ”Jumalan valtakunnaksi”. Mutta mikä se yhteisö konkretian tasolla on? Miten sen rajat kulkevat? Onko se yhtä kuin vl-liike? Asia on monimutkaisempi kuin ensin kuvittelisi.\n1600-lukulaista kuvitusta Augsburgin tunnustuksen kirkko-oppia käsittelevään kohtaan VII. Kuva: Wikipedia\nOn totta, että silloin tällöin liikkeen seurapuheissa vanhoillislestadiolaisuuden ja valtakunnan välille vedetään yhtäläisyysmerkit. Esimerkiksi SRK:n silloinen nuorisotyön sihteeri Jouko Haapsaari julisti Valkealan suviseuroissa vuonna 2007: ”Ei tämä ole mikään herätysliike, tämä on Jumalan valtakunta.”\nTarkkaan ottaen tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa edes liikkeen opin mukaan. Jumalan valtakunta on nimittäin tavallisimman määritelmän mukaan ”Jumalan lasten joukko”. Ihmisen tekee puolestaan Jumalan lapseksi se, että hän on vanhurskautettu eli se, että hänellä on synnit anteeksi ja hän on osallinen Pyhästä Hengestä. Vl-opin mukaan taas on mahdollista, että ihminen kuuluu ulkonaisesti vanhoillislestadiolaiseen yhteisöön mutta elää salaisissa synneissä ja on siten sisäisesti hengellisesti kuolleessa tilassa. Tällöin hän on sosiaalisesti vanhoillislestadiolainen mutta silti Jumalan valtakunnan ulkopuolella.\nOn myös mahdollista olla näkyvän vanhoillislestadiolaisuuden ulkopuolella mutta kuulua silti Jumalan valtakuntaan. Paras esimerkki tästä ovat kaikki maailman pikkulapset, jotka ovat vl-opin mukaan pelastuvia Jumalan lapsia ja siten osallisia Jumalan valtakunnasta jo äidin kohdussa riippumatta siitä, mihin uskontokuntaan heidän vanhempansa kuuluvat. Yleensä myös vakavasti kehitysvammaisten oletetaan samalla tavoin pelastuvan automaattisesti.\nTämän myötä siis itse asiassa ylivoimainen enemmistö ”Jumalan valtakunnan” kansalaisista elää näkyvän vl-liikkeen ulkopuolella. Tämä kannattaa muistaa niiden, jotka paheksuvat sitä, että vl-seurakuntaopin mukaan pelastuvia on vähän. Vl-soteriologian valossa pelastuvia voi olla jopa enemmistö ihmiskunnan tähänastisesta absoluuttisesta määrästä. Suuri osa, ehkä jopa enemmistö historian saatossa alkunsa saaneista ihmisyksilöistä on nimittäin kuollut todennäköisesti hyvin nuorina, joko keskenmenoissa tai pian syntymän jälkeen.\nVanhoillislestadiolainen tosi kirkko, ”Jumalan valtakunta”, on siis pietistinen ecclesiola, joka rakentuu puhtaasti näkymättömien, sisäisten tekijöiden varaan. Sen konstitutiivinen elementti on ”yksi henki”, Pyhä Henki, ei mikään näkyvä tai havaittava, kuten oppi, sana, sakramentit tai erityinen virka. Siten vanhoillislestadiolainen voi vilpittömästi sanoa, että ihmistä ei hänen uskonsa mukaan pelasta se, että hän on vanhoillislestadiolainen vaan se, että hän on elävässä uskossa, että hänellä on ”synnit anteeksi ja rauha Jumalan kanssa”. Näin myös itse olisin sanoittanut asian, kun olin vl, enkä nähnyt siinä mitään epärehellistä.\nNäkymätön tulee näkyväksi\n”Mutta tärkein kysymys on tietysti se, voiko aikuinen, joka kuuluu toiseen kristilliseen yhteisöön kuin vl-liike, pelastua vl-opin mukaan”, ajattelee joku. Ymmärrän sen. No, tämän kysymyksen kautta tullaankin siihen jännään kohtaan, jossa periaatteessa hyvin spiritualistinen ja subjektivistinen vl-ekklesiologia muuttuukin paradoksaalisesti suorastaan karkean näkyväksi ja konkreettiseksi.\nPyhä Henki. Kuva: Wikipedia\nKuten todettiin, Jumalan valtakunnan sitoo yhteen ”yksi henki”, ”oikea henki” eli Pyhä Henki. Hän on eräänlainen korporatiivinen persoona, joka yhdistää Jumalan valtakunnan jäsenet itseensä ja siten toisiinsa. Henki on näkymätön, joten myös Jumalan valtakunta on perusolemukseltaan näkymätön, kuten todettiin. Mutta Pyhä Henki on tietysti tietoinen ja tahtova persoona. Niinpä niissä, joissa Pyhä Henki asuu, tapahtuu muutos: he alkavat tahtoa samaa kuin Pyhä Henki. Näin koko ”Jumalan valtakunnasta” muodostuu eräänlainen ”kollektiivinen mieli”. Sillä on ”yksi sydän, yksi mieli ja yksi jakamaton rakkaus”.\nMieli ja tahto ohjaavat ihmisen konkreettista käytöstä, joten mikäli koko Jumalan valtakunta on ”yhdessä hengessä ja mielessä”, on loogista olettaa, että se käyttäytyy (ainakin tietyissä asioissa) samalla tavalla. Se, että toimii eri tavalla kuin ”valtakunnassa” on tapana toimia, voidaan nähdä empiirisenä todisteena siitä, että yksilöllä on ”eri henki” ja ”eri mieli” eli ettei hän ole osallinen Pyhästä Hengestä eikä sisällä siinä kollektiivisessa mielessä, joka Jumalan valtakunta on.\nSiitä seuraa, että (ainakin mikäli Pyhän Hengen synnyttämä yksimielisyys ymmärretään hyvin tiukasti ja konkreettisesti, kuten vl-liikkeessä on ollut tapana ainakin 1960-luvulta alkaen), voidaan lähes yksilön tarkkuudella tietää, ketkä ainakaan eivät pelastu: ne, jotka eivät käy seuroissa, joilla on televisio, jotka käyvät elokuvissa, diskossa tai urheilukilpailuissa, joilla on värjätyt hiukset, lakatut kynnet, korvakorut tai tatuointeja, jotka kuuntelevat ”maailmallista musiikkia”, jotka käyttävät alkoholia, jotka arvostelevat SRK:n johtoa jne. jne. Ne kaikki ovat nimittäin asioita, joita ”me emme halua tehdä täällä Jumalan valtakunnassa”.\nTähän yhteyteen kuuluu myös kysymys, voiko kristitty, joka kuuluu johonkin toiseen yhteisöön kuin vl-liike, pelastua vl-opin mukaan. Vaikkei oppi sinänsä kuulu seurakunnan konstituutioon eli saa aikaan seurakuntaa (mikä näkyy esimerkiksi siten, etteivät toiset lestadiolaissuunnat, jotka opettavat käytännössä täysin identtisesti vl-liikkeen kanssa ole pelastavia vl-ajattelun mukaan), ”oikea henki” toki ohjaa ”oikeaan ymmärrykseen” myös opin suhteen.\nEnnen kaikkea Pyhä Henki vetää hänet tiiviiseen kanssakäymiseen toisten ”uskovaisten” kanssa eli käytännössä rauhanyhdistyksen seuroihin. Niinpä sitä, että käy rauhanyhdistyksen sijaan vaikkapa baptistien, helluntailaisten tai Sleyn kokouksissa, voidaan pitää konkreettisena todisteena siitä, ettei ole sisällä Jumalan valtakunnassa eikä osallinen sen ”yhteisestä ymmärryksestä”.\n”Jumalan valtakunnan evankeliumi”\nJumalan valtakunnan konkretisoimista ja rajaamista helpottaa myös vl-liikkeen tarkka oppi siitä, kuinka pelastus välittyy ”lapsuuden uskosta” pois langenneelle. Se voi tapahtua ainoastaan ”Jumalan valtakunnasta saarnatun äänellisen evankeliumin kautta”. Käytännössä se tarkoittaa sitä, että henkilön on kuultava ja vastaanotettava vanhoillislestadiolaiseen yhteisöön kuuluvalta synninpäästö ”Jeesuksen nimessä ja veressä”. Tällöin ei puhu ihminen itse vaan Kristus/Pyhä Henki, joka ”uskovaisessa” asuu, minkä vuoksi hänen julistamansa synninpäästö on todella elävää ja vaikuttavaa Jumalan sanaa. Siksi se antaa sen, minkä se lupaa: kaikkien syntien anteeksiantamuksen ja sen myötä Jumalan lapseuden ja taivasosan.\nNegatiivisesti tästä opista seuraa se, että mikäli henkilö väittää tulleensa uskoon esimerkiksi lukemalla Raamattua, rukoilemalla, vastaanottamalla kasteen tai ehtoollisen, kuuntelemalla jonkin toisen liikkeen julistusta tai kokemalla yksinäisyydessä Jumalan läsnäolon, liikkeen opetukselle uskollinen vl-uskova näkee tässä vain todisteen siitä, että näin kokenut on yhä Jumalan valtakunnan ulkopuolella. Hän ei ole tullut valtakuntaan ”oven kautta” eli sen ainoan metodin mukaisesti, jonka kautta pelastuksen voi vl-ajattelun mukaan saada.\nVielä minun lapsuudessani ja nuoruudessani vl-eksklusivismi oli hyvin tiukkaa ja konkreettista. Se ketkä kylällä, naapurustossa ja suvussa olivat ”uskovaisia” ja ketkä ”uskottomia”, tiedettiin yksilön tarkkuudella. Nykyisin on toisin. Vl-liike alkaa olla eksklusivismin suhteen varsin pluralistinen yhteisö. Saarnat ovat edelleen useimmiten perinteisillä linjoilla ja yhä löytyy jyrkän eksklusivistisia yksilöitä, perheitä ja sukuja. Samalla yhä suurempi joukko erityisesti vl-nuorista ottaa eksklusivismin suhteen suuria vapauksia.\nKuten todettiin, vl-eksklusivismin tiukkuus on suoraan verrannollinen siihen, kuinka tarkaksi ja konkreettiseksi Pyhän Hengen vaikuttama ”yksimielisyys” ja ”yhteinen ymmärrys” katsotaan. Jos ajatellaan, kuten liikkeessä vielä jokin aika sitten, että Pyhä Henki antaa yksityiskohtaiset ohjeet siitä, millaista musiikkia on sopivaa kuunnella tai voiko uskovaisella olla korvakorut tai meikkiä, eksklusivismista tulee hyvin ehdotonta.\nSuviseurojen iso teltta. Kuva: Wikipedia\nInternetin ja erityisesti älypuhelinvallankumouksen myötä monet nuoret ovat ottaneet näiden normien suhteen vapauksia, eivätkä vanhemmat ole hennoneet tuomita heitä epäuskoisiksi. Sen myötä yksimielisyyden vaatimus on ylipäätään muuttunut liikkeessä pastoraalisemmaksi ja ilmapiiri lientynyt. Niinpä minullakin on nykyään kohtalainen joukko vl-tuttuja, jotka yhä pitävät minua uskovaisena ja tervehtivät Jumalan terve/Jumalan rauhaa -tervehdyksellä. Vielä 15 vuotta sitten se olisi näyttänyt hyvin radikaalilta liikkeessä.\nKuten todettiin, vl-opetus korostaa kristinuskon sisäisiä, näkymättömiä elementtejä: Pyhää Henkeä ja hänen vaikuttamaansa yliluonnollista ymmärrystä sekä ”elävää uskoa” vastakohtana kuolleelle uskolle. Se tuntuu olevan valitettavasti kuitenkin ristiriidassa sen kanssa, että käytännön hengellinen elämä – esimerkiksi aktiivinen rukous ja Raamatun mietiskelevä lukeminen – sekä läheinen, henkilökohtainen suhde Jeesukseen ovat nykyisessä vanhoillislestadiolaisuudessa sivuroolissa. Eniten korostetaan ”tämän joukon mukana kulkemista”. Vl-opetus vaikuttaisi ehkä uskottavammalta, jos hengellinen elämä sekä Jumalan tunteminen ja siinä kasvaminen saisivat siinä merkittävämmän roolin.\nPyytäisin myös jokaista vanhoillislestadiolaista lukemaan ajatuksen kanssa ja rukoillen kaikki Uuden testamentin kastetta (esim. Matt. 28:19; Ap. t. 2:38; Ap. t. 22:16; Room. 6:3-6; 1. Piet. 3:21; Gal. 3:27) ja eukaristiaa (esim. Joh. 6:22-59; Ap. t. 20:7; Ap. t. 2:42; 1. Kor. 10:16-21; 1. Kor. 11:17-34) käsittelevät kohdat. Mieti niiden äärellä: Onko sakramenteilla hengellisessä elämässäsi se rooli, kuin niillä tulisi olla?\nKuten alussa totesin, evankelis-luterilaista kirkkoa ja kirkollista mediaa kehottaisin lähestymään vanhoillislestadiolaista eksklusivismia ensisijaisesti totuuskysymyksenä, ei niinkään tunne- tai ihmisoikeuskysymyksenä. Kuten totesin, dialogissa ei kannata keskittyä sen tenttaamiseen, onko pelastuakseen oltava vl, koska sen liike pystyy helposti kiertämään. Sen sijaan huomio kannattaa kohdistaa siihen, miten ihminen saa pelastavan armon, miten hän saa synnit anteeksi: voiko Jumalan sana vaikuttaa julistajan sisäisestä tilasta riippumatta, ja mikä on erityisesti kasteen merkitys?\nNäistä kysymyksistä keskusteltaessa kannattaa olla tarkkana, koska vl-teologit osaavat (sanon tämän kaikella rakkaudella – olinhan aikoinaan itsekin sellainen) sanoittaa kasteen merkityksen siten, että se kuulostaa hyvin luterilaiselta, mutta silti se olennaisin jätetään sanomatta. Viime kädessä kysymys on siitä, mitkä ovat Kristuksen kirkon konstitutiivisia elementtejä: rakentuuko se puhtaasti näkymättömien, sisäisten tekijöiden varaan vai onko sillä myös näkyviä ja havaittavia, objektiivisesti vaikuttavia peruspilareita, kuten virka, oppi, sana ja sakramentit?\nSamalla on ehkä kuitenkin sanottava, että ollakseen vl-dialogissa uskottava evl-kirkon voisi olla aiheellista tehdä pieni teologinen ja hengellinen ryhtiliike. Vl-eksklusivismia on nimittäin hankala ruveta uskottavasti kovistelemaan, jos kirkon papitkin voivat tunnustautua ateisteiksi tai agnostikoiksi tai kyseenalaistaa monia tärkeitä oppeja ja silti säilyttää pappeutensa. Vl-eksklusivismi on epäilemättä väärä oppi, muttei sitä voi ehkä kuitenkaan kirkon ainoana harhaoppina kohdella.\nYlipäätään vl-dialogi olisi ehkä myös evl-kirkolle tilaisuus pohtia omaa identiteettiään ja teologisten perusteidensa kestävyyttä. Jos nimittäin vl-eksklusivismin tapaisten oppien totuusarvoa yrittää ratkaista protestanttisen Sola Scriptura -periaatteen pohjalta, ajautuu nopeasti umpikujaan. Tämä siksi, ettei Raamattu ota yksiselitteisen selvästi kantaa esimerkiksi siihen, tuleeko evankeliumin tai synninpäästön julistajalla olla Pyhän Hengen vanhurskauttava armo vai ei.\nTällöin voi tietysti vedota luterilaiseen Tunnustukseen. Siihen vl:t kuitenkin vastaavat, että he pitäytyvät Tunnustuskirjoihin sikäli kuin ne pitävät yhtä Raamatun kanssa. Siihen on puolestaan hankala sanoa mitään, koska luterilaisuuden perusteisiin kuuluu se, että kaikkea oppia on koeteltava Raamatulla. Sitä, kenen suorittama opinkoettelu on auktoritatiivista ja oikein ja kenen taas ei, luterilaisuus ei valitettavasti pysty ratkaisemaan.\nTämä tarjoaa ehkä tilaisuuden miettiä sitä, oliko Raamatun irrottaminen tradition ja kirkon opetusviran kontekstista alun perinkään hyvä idea. Se näyttää nimittäin johtavan joko loputtomaan pirstoutumiseen ja lahkoutumiseen, tai sitten eri kristilliset yhteisöt käytännössä luovat omat auktoritatiiviset traditionsa ja magisteriuminsa (kuten Tunnustuskirjat evl-kirkossa tai SRK vl-liikkeessä). Niillä ei ole kuitenkaan kestävää historiallista oikeutusta ja ne ovat väistämättä anomalia laajemman protestanttisen yhteisön teologiassa. Olisiko siksi vain järkevintä palata siihen, mistä lähdettiin, eli tulkita Raamattua kirkon 2000-vuotisen tradition puitteissa ja universaalin kirkon universaalin opetusviran yhteydessä?\nPrevious Benedictus XVI ja protestantit – eli kuinka Ratzinger voi parantaa reformaation aikaiset haavat\nNext Marco Polo, Bagdadin patriarkat ja uusi kirja\nOlen ollut koko ikäni vanhoillislestadiolainen, mutta mitä syvempi Kristus-uskostani on tullut, sitä huonommin olen saanut mahdutettua sitä vl-boksiin. Enää en edes yritä saada sitä mahtumaan siihen. Sen sijaan ylittelen raja-aitoja käymällä muissakin hengellisissä tilaisuuksissa kuin seuroissa. Antaudun lukemaan muutakin kuin Srk:n julkaisemaa hengellistä kirjallisuutta. Aloitan keskustelun uskosta muidenkin kuin vl-kristittyjen kanssa. Annan sydämeni liikuttua muidenkin hengellisistä kertomuksista. Otan tosissani muut kristityt. Maailma on syvemmän Kristus-uskon myötä muuttunut kauniimmaksi, Jumala todellisemmaksi. Usko ei ole enää yksi elämän osa-alue. Se on koko maailma.\nSuuri kiitos, Kaisa, kauniista ja koskettavasta todistuksesta!\n”Johannes Kastajan päivistä asti taivasten valtakunta on ollut murtautumassa esiin, ja jotkut yrittävät väkivalloin temmata sen itselleen.” (Matt. 11:12)\nAina on ollut kristinuskon historiassa liikkeitä, jotka ovat halunneet temmata Jumalan Valtakunnan hallintaansa, mutta sitä Jumala ei ole sallinut vaan antanut niiden harhautua – opettaakseen ihmiset rukoilemaan jakuvasti ja yhä uudelleen, kuten Kristus opetti seuraajiaan: ”…tulkoon Sinun Valtakuntasi…”\nParhaimmillaan ovat olleet ja ovat osana Jumalan Valtakuntaa niin katolinen kirkko, luterilainen, ortodoksinen, helluntaikirkko ja lestadiolainen herätysliikekin, mutta pahimmillaan jotain muuta. Äärieksklusiivisuus ei ole raamatullista, eikä se ollut rovasti Lars Levi Lestadiuksen eikä seuraajansa Juhani Raattamaankaan oppi.\n”…En epäile, etteikö baptistien joukossa olisi enemmän totisia kristittyjä kuin valtiokirkossa, sillä valtiokirkon kristillisyys asuu enimmäkseen peruukissa, jota vastoin baptisteilla on todellista armon järjestyksen kokemusta, ja he tarkoittavat kristillisyydellään täyttä totta.” (Hulluinhuonelainen: 1570. artikla)\nJa parannuksen tekonsa jälkeen Lestadius saarnaa Sorselessa tuomiokapitulin määräämänä tarkastajana 1844 ja vastaa samalla myös edellä haastatelluille rovasti Valde Palolalle ja päätoimittaja Olli Lohelle:\n”Vielä suuren vainon aikana, kun kristittyjen veri virtasi pakanain piilukirveen alla, oli olemassa aika monta erityistä lahkoa ja puoluetta, joista yksi uskoi olevansa parempi kuin toinen, vaikka he kaikki taistelivat saman asian puolesta. Ja vielä enemmän puolueita syntyi vainojen jälkeen. Silloin erityiset puolueet alkoivat tuomita, nimittämään kerettiläiseksi ja vainoamaan toisiaan. Yksi sanoi: “Minä olen oikeassa.” Toinen sanoi: “Minä olen oikeassa.” Ja niin edelleen, kolmas ja neljäs: “Minä olen oikeassa.” Kuka oli oikeassa? Minä luulen, että se oli oikeassa, joka ei koskaan sekoittanut itseään tuonkaltaisiin sanariitoihin, vaan piti yksinkertaisesti kiinni Kristuksesta kirjoitetun sanan mukaisesti. Usein riideltiin hirmuisesti vihalla ja kiukulla yhdestä ainoasta kirjaimesta, joka oli kirjoitettuna uskonkappaleeseen. Kuka oli oikeassa? Ehkä se, joka vähiten punnitsi sanoja, ja joka kaikkein vähiten oli hieromassa kirjainta.\nJa vielä tänäkin päivänä on olemassa äärettömän monia puolueita itsessään luterilaisessa seurakunnassa, jotka kaikki luulevat olevansa oikeassa: herrnhutilaiset, kveekarit, metodistit, pietistit. Kuka on oikeassa? Kun yksi tuomitsee toistaan, kuka on oikeassa? Ehkä se, joka vähiten huutaa ja kerskaa uskonopistaan. Sillä oikea kristillisyys ei koostu tyhjistä sanoista. Se koostuu hengestä ja totuudesta. Se koostuu sisäisestä ihmisestä, joka on Jumalan mielen jälkeen hengen yhteydessä. Tässä oikeassa kristillisyydessä ei ole kysymys yhdestä kirjaimesta enemmin tai vähemmin ulkonaisessa tunnustuksessa, vaan tässä on kysymys sydämen sisäisestä elämästä yleisessä sovintoarmossa ja yleisen sovintoarmon kautta Kristuksessa.\nJos olet juutalainen, jos olet kreikkalainen, jos olet luterilainen, jos olet katolilainen tai reformoitu, taikka pietisti, taikka herrnhutilainen tai kveekari, tai uuslukija, tai vanhalukija, eli mikä lienetkin, uskotko sinä, että se kuollut kirjaimen usko, jota sinun isäsi ovat tavanneet ennen, ja sinä tavaat perästä, vapahtaa sinun sielusi kadotuksesta siksi, että sinä luulet itselläsi olevan oikean kirjaimellisen tunnustuksen, ilman että sinulla on oikea henki ja elämä sydämen sisäisessä kätketyssä ihmisessä, joka ilmoittaa itsensä pakottavassa armossa uskon yhteyden kautta rakkaudessa? Vai oletko sitä mieltä, että Jumalan Henki antaa kahlita ja sitoa itsensä kuolleen kirjaimen puomien ja lukkojen taakse? Kiitos ei, ystäväni! Kristillisyys ei anna itseään sidottavan kiinni siihen eli siihen uskontunnustukseen, joka kuitenkin on ihmistekoa, olkoonpa se kuinka puhdasoppinen tahansa. Vaan totinen kristillisyys on itse vapaa, ja tekee vapaaksi, niin kuin Henki, joka herättää totisen kristillisyyden, on vapaa. Se vapauttaa kirjaimen pakosta. Sillä teidät on vapauteen kutsuttu, ei lihalliseen vapauteen, jota maailman lapset ylistävät, ja jota he tavoittelevat, vaan Hengen vapauteen, joka on itse elämä kristillisyydessä. Sillä kirjain kuolettaa, mutta Henki tekee eläväksi.\n…Ja vielä tänäkin päivänä voi olla tarpeellista toistaa ja selittää samat sanat, kun kristillisyys ei ole ainoastaan sekoitettu ja poljettu monien puolueitten ja lahkojen kautta, jotka ovat niin kuin sidottu nauta kirjaimen pakon alla, ja sanovat: “Minä olen kalvinilainen, minä olen luterilainen, minä olen pietisti, minä olen kveekari, minä olen herrnhutilainen, minä olen uuslukija, minä olen vanhalukija. Luuletkos Jumalan Hengen antavan sitoa itsensä kirjaimeen tai ulkonaiseen tunnustukseen?\n…Ja jos Paavali nousisi ylös tänä päivänä kristillisyyden kirkkaasta aamusta, eli jos Johannes Kastaja heräisi kristillisyyden ensimmäisestä liekistä, eli jos yksi Luther nostaisi päänsä pian sammuneesta kristillisyyden iltahämärästä, arvaattekos, mitä näillä miehillä olisi sanottavaa, kun he saisivat nähdä koko kristikunnan rikki hajonneena niin moniin eri lahkoihin ja puolueisiin, joista kaikki ja joka ainoa uskovat olevansa oikeassa opissa? He varmaankin valittaisivat enemmän kuin yhden kerran, ja vuodattaisivat katkeria kyyneleitä sen hirmuisen sokeuden tähden, ja sen järkyttävän pimeyden tähden, jolla sielunvihollinen on ympäröinyt ja pettänyt…vangittuna ja kiedottuna saatanan verkkoihin, kuolleen kirjaimen raskaan rautaikeen alle.\nMuotoilen Joonan kirjoituksen pohjalta muutaman oppilauseen:\nLA) Kristikunta jakaantuu omavanhurskaisiin ja tosiuskoviin, joista ainoastaan tosiuskovat ovat osallisia Pyhästä Hengestä ja pelastuvat.\nLB) Pyhä Henki uudestisynnyttää uskonsa menettäneen tosiuskovaksi ainoastaan tosiuskovan välityksellä.\nLC) Pyhä Henki avaa tosiuskoville yhteisen, oikean ja muuttumattoman ymmärryksen kaikista uskonopin olennaisista elementeistä.\nLD) Tosiuskovat muodostavat maan päällä yhteisön, joka vaikuttaa kulloinkin ainoastaan yhden havaittavan yhteisön (esim. kirkon tai herätysliikkeen) yhteydessä.\nOletetaan historiallisiksi tosiseikoiksi seuraavat:\nTS1: Lestadiolainen herätys sai alkunsa Lars Levi Laestadiuksen parannussaarnasta.\nTS2: Markku Korteniemen mainitsemat kirjoitukset osoittavat, että Laestadius ja ajoittain Raattamaa eivät omanneet eksklusiivista seurakuntakäsitystä (vrt. oppilause LD).\nJos em. oppilauseita LA-LD tarkastellaan em. oletettujen tosiseikkojen TS1 ja TS2 valossa, havaitaan, että:\n1. TS2 osoittaa, että Laestadiuksen uskonymmärrykseen ei kuulunut oppilause LD.\n2. Jos oppilause LC pitää paikkansa, Laestadius joko 2a) ei ollut tosiuskova tai 2b) oppilause LD ei ole oikean uskonopin olennainen elementti.\n3. Jos pidämme totena vaihtoehtoa 2a), tosiseikasta TS1 seuraa oppilauseen LB perusteella se, että Lestadiolainen herätys eri suuntineen, mukaan lukien vanhoillislestadiolaisuus, ei voi edustaa tosiuskovien pelastavaa yhteisöä (oppilauseet LA ja LD).\n4. Jos taas pidämme totena vaihtoehtoa 2b), tosiseikat TS1 ja TS2 ovat sovitettavissa yhteen oppilauseiden LA-LC kanssa ja on mahdollista ajatella vanhoillislestadiolaisuuden muodostavan tosiuskovien pelastavan yhteisön.\nSelväkielisemmin sanottuna vanhoillislestadiolaisuus ei voi olla oikea tosiuskovien seurakunta, jos eksklusiivinen oppi on oikean seurakunnan välttämätön edellytys ja Pyhä Henki synnyttää uskovia ainoastaan Pyhästä Hengestä osallisten tosiuskovien välityksellä ja antaa heille oikean ymmärryksen opista. Tämä johtuu siitä, että Pyhän Hengen oletetaan välittyneet vanhoillislestadiolaisuuteen Laestadiuksen kautta, joka ei omannut eksklusiivista oppia ja joka näin ollen ei olisi ollut oikeassa opissa eikä Pyhästä Hengestä osallinen, minkä johdosta Laestadiuksen kautta ei voinut syntyä Pyhästä Hengestä osallista seurakuntaa (lestadiolaista herätystä).\nJos oppilauseista LB ja LC pidetään kiinni, vanhoillislestadiolaisuus voi olla tosiuskovien pelastava yhteisö ainoastaan silloin, jos oppilauseen LD mukainen eksklusiivinen seurakuntakäsitys ei ole oikean uskon välttämätön edellytys vaan pelastava seurakunta on näkymätön globaali Kristuksen kirkko, joka voi vaikuttaa useampien yhteisöjen yhteydessä. Tämä näkemys on sikälikin looginen, että muuten joutuisimme olettamaan sen, että Jumala ei ole varjellut oikeassa uskossa yhtään muuta niistä lukemattomista seurakunnista, jotka ovat syntyneet kahden tuhannen vuoden aikana tosiuskovien kristittyjen muuttaessa uusille alueille ympäri maailman.\nJos taas hyväksymme tosiseikat TS1 ja TS2 ja haluaisimme pitää totena myös oppilausetta LD ja käsitystä vanhoillislestadiolaisuudesta ainoana tosiuskovien yhteisönä, voimme yrittää selittää asian yksittäisten johtohahmojen erehtymisellä (kuten esim. henkiopin tapauksessa), mutta tällöin päädymme loogisesti tilanteeseen, jossa emme enää arvioikaan yhteisöjen oppeja sinänsä vaan niiden ilmentymiä johtajiensa kautta. Tästä seuraisi se, että emme voisi luottaa tälläkään hetkellä yhdenkään uskonnollisen liikkeen johtohahmojen muotoileman opin todella vastaavan yhteisönsä uskonymmärrystä ja samalla emme voisi pitää yhdenkään yhteisön oppia oikeana tai vääränä pelkästään johdon ilmentämän opin perusteella. Tämä selitystapa tarkoittaisi samalla sitä, että emme voisi myöskään luottaa siihen, edustaako SRK:n johdon nykyään ilmaisema oppi todella vanhoillislestadiolaisen seurakunnan oppia vai onko kyseessä tälläkin kertaa vain johtajien erehdys.\nErinomainen analyysi, Jarkko! Kiitos!\nVeli Matti Linnanmäki sanoo:\nKiitos Joonalle syvällisestä aiheen käsittelystä! Kajoamatta syvällisemmin lestadiolaisuuden ekklesiologiaan, totean Markku Korteniemen lainauksen olevan Laestadiuksen saarnasta, jonka hän on pitänyt 3-4 viikkoa sen jälkeen kun oli kohdannut Milla Clemensdotterin (”lapin Maria”) Åselen tarkastuksen yhteydessä talvella 1844. Myöhemmin hän piti tuota kohtaamista uskonelämälleen käänteentekevänä. Laestadiuksen itseymmärrys kristittynä ja saarnaajana oli siis Sorselessa pidetyn saarnan aikana voimakkaassa murroksessa. On myös mahdollista, että hän oli kirjoittanut saarnan jo aiemmin Härnösandisssa ennen lapin Marian kohtaamista. Laestadiuksen saarnat myöhemmin ovat hyvin toisenlaisia eikä Sorselen tematiikka nouse esiin ollenkaan. Hän toteaakin, että (vasta) myöhemmin Kaaresuannossa hänen saarnansa saivat ”uuden värin” ja alkoi syntyä herätyksiä. Sorselen saarna ei ole edustava aineistonäyte Laestadiusta ajatellen. Hänen näköpiirissään ei ollut vielä tuolloin lainkaan sitä yhteisöä, mikä myöhemmin syntyi lestadilaisuutena. Voidaan olettaa, että herätys vaikutti myös Lestadiukseen, jolloin hänen käsityksensä kristillisestä yhteisöstä muuttui ja jäsentyi edelleen.\nKiitos, Veli Matti, tarkkanäköisestä kommentista!\nOn totta, että kyseinen saarna on kirjoitettu vain muutamia viikkoja Laestadiuksen todennäköisen kääntymiskokemuksen eli ”Lapin Marian” kohtaamisen jälkeen. Voisi siis ajatella, kääntymyksen synnyttämä uusi hengellinen ymmärrys ei vielä näy siinä ainakaan täysin.\nSilti uskaltaisin väittää, että saarna kuvaa hyvin Laestadiuksen kirkko-oppia sekä ennen että jälkeen kääntymyksen. Saarnan voi sanoa edustavan varsin tyypillistä pietististä ”tosiuskovien ekumeniaa”. Sen idea on, että olennaista on kääntymiskokemus ja siihen kuuluva elämässä ja ihmisessä tapahtuva muutos. Se, mihin näkyvään yhteisöön kuuluu ja millaisia oppeja kyseisellä yhteisöllä on, ei ole ainakaan ratkaisevaa pelastuksen kannalta.\nLähteissä (rovastin saarnoissa ja muissa teksteissä) ei ole viitteitä siitä, että kääntymiskokemus olisi muuttanut tätä hänen teologiansa osa-aluetta. ”Uusi väri”, joka hänen saarnoihinsa tuli kääntymiskokemuksen jälkeen, tarkoittanee enemmänkin voimakkaita, tunteita herättäviä kielikuvia, jotka kieltämättä puuttuvat tästä saarnasta mutta ovat hänen myöhemmille saarnoilleen tunnusomaisia.\nTutkimus on varsin yksimielinen sen suhteen, että Laestadius oli teologialtaan ennen kaikkea pietisti. Hänen teologiansa metasentrum oli oppi armonjärjestyksestä. Kaikki muu oli vahvasti alisteista sille. Olennaista oli, että ihminen kokee perusteellisen omantunnon heräämisen sekä saa ”armonmerkin”, joka on Jumalan hänelle antama sisäinen, subjektiivinen osoitus siitä, että hän on uudestisyntynyt. Seurakunnalla ja sen armonvälineillä, esimerkiksi synninpäästöllä, ei ollut olennaista roolia Laestadiuksen teologiassa. Tärkeintä on, että ihminen on kääntynyt ja että hänen elämänsä on sen myötä muuttunut.\nHulluinhuonelaisesta löytyy myös ainakin yksi eksplisiittinen osoitus siitä, että Laestadius edusti ”tosiuskovien ekumeniaa” myös kääntymyksensä jälkeen:\n”– En epäile, etteikö baptistien joukossa olisi enemmän totisia kristittyjä kuin valtiokirkossa, sillä valtiokirkon kristillisyys asuu enimmäkseen peruukissa, jota vastoin baptisteilla on todellista armon järjestyksen kokemusta, ja he tarkoittavat kristillisyydellään täyttä totta.” (Hulluinhuonelainen: 1570. artikla)\nMilla Clementsdottirin, Lapin Marian, ja LLL:n kohtaamisesta v.1844 on olemassa vain rovasti Laestadiuksen oma kuvaus. Åsele muuten on Suomesta katsottuna suurin piirtein Kokkolan korkeudella, toki ns. Ruotsin Lappia. Laestadiuksen kuvauksesta ei käy ilmi, että Lapin Maria olisi saarnannut rovastille synnit anteeksi puhumattakaan että olisi käytetty myöhemmän lestadiolaisuuden avainkoodia ”Jeesuksen nimessä ja veressä”, jota nykySRK-lestadiolaisuus evankeliumin ytimenä. Raamatun mukaanhan kyseinen koodi ei sitä ole. Kyseinen koodi otettiin käyttöön ilmeisesti vasta vuonna 1853 ja ensimmäinen kirjallinen merkintä siitä on niinkin myöhään kuin 1867. Lestadiuksen omien kirjoitusten perusteella armonjärjestyskokemukset olivat hänelle tärkeitä. Armovarkaudet olivat hänelle kauhistus, mikä johti varovaan evankeliumin käyttöön. LLL oli pietisti elämänsä loppuun asti ja teologisesti kaukana nykySRK-lestadiolaisuudesta, joka tulkitsee koko maailmankaikkeutta ja Raamattua oma oppinsa ohjenuorananaan. Hevosvaunuoppiakaan ei ole kumottu ja se on sopusoinnussa eksklusiivisen seurakuntaopin kanssa. NykySRK julistaa seurakunnan erehtymättömäksi opillisissa asioissa ja siten seurakunta nousee jumalalliseen asemaan, mikä on ristiriidassa uskontunnustukseemme sisältyvän kolminaisuuusopin kanssa.\nP.s. Amerikassa on taas ns eriseura, josko Päivämiehen 11.11.2020, s.4 uutiseen on lainkaan luottamista.


Poikkeustilanne 4: Ouluun ja takas osa 1 - NeManniset\nMeidän korona-ajan projekti huipentui alkukesästä Oulun reissuun. Toimitettiin bisseä kotiovelle toripoliisin naapureille sekä kaikkialle matkan varrelle. Tämän reissun jälkeen meidän elkämässä alkoikin tapahtua oikein rytinällä, kun vaihdettiin molemmat työpaikkoja. Sanna itseasiassa vaihtoi kahteenkin kertaan. Molemmat pääsimme tekemään töitä oluen parissa: Jesse laittaa bisseä tölkkiin Fat Lizardilla ja Sanna vastaa yhdestä Suomen parhaista olutosastoista K-Supermarket Lasihytissä.\nMutta takaisin videon agendaan: kyseltiin matkan varrella panimoilta kuulumisia ja tässä ensimmäinen osa. Tässä pätkässä haastateltavana Pasi Kiiskinen Panimo Kiiskiltä sekä Jukka Karlstedt Kanavan Panimolta.\nPahoittelut, että osa sisällöstä ei ole enää kovinkaan relevanttia. Videomateriaalia ei ollut tarkoitus pitää ”pöytälaatikossa” näin kauaa.\nKategoriat Bisseä kotiovelle Avainsanat kanavan panimo, korona, mäntsälä, panimo kiiski, vääksy Artikkelien selaus\nYksi kommentti artikkeliin ”Poikkeustilanne 4: Ouluun ja takas osa 1”\nPäivitysilmoitus: Poikkeustilanne 4: Ouluun ja takas osa 2 - NeManniset


desibeli.net - Mitski: Puberty 2\nTunteiden tyrskyt eivät varsinaisesti tule yllätyksenä siinä vaiheessa, kun artistilla on pokkaa antaa kappaleelleen nimeksi My Body’s Made of Crushed Little Stars. Levyn otsakkeen ollessa vielä Puberty 2, ja tyylilajina post-emo sekä rämisevä indie-rock, saa kriitikko käteensä ladatun aseen täydellä lippaalla varustettuna.\nMutta minä en aio ampua Mitskiä halvoilla kikoilla, en syytä häntä muiden kopioimisesta, tai tarkoituksellisessa itsesäälissä rypeämisestä. Ei. Se olisi kieltämättä helppoa, mutta myös väärin tätä hienosti rakennettua albumia kohtaan. Sen sijaan yritän luoda valoa siihen loputtoman harmaan sateen täyttämään maailmaan, jossa Mitski kulkee tuomittuja teitään.\nJapanissa syntynyt ja sen jälkeen ympäri maailmaan perheensä kanssa muuttanut Mitski Miyawaki asettui lopulta New Yorkiin, jossa hän on viimeisen puolentoista vuoden aikana julkaissut kaksi viimeisintä pitkäsoittoaan. Itseään puolittain japanilaisena ja puolittain amerikkalaisena pitävä Mitski on musiikkinsa puolesta kääntynyt vahvasti uuden kotimaansa puoleen. Puberty 2 rämisee hetkittäin kuin Sonic Youth, enkä voi kaiken tämän onnettoman rakkauden, yksinäisyyden ja hylätyksi tulemisen keskellä olla ajattelematta New Jerseyn suuria poikia (Sinatra & Springsteen), kun se onni ei tahdo millään osua kohdalle satuttamatta.\nMitskin säröisiä ”dream pop kohtaa betonisen katukivetyksen” -virityksiä on viihdyttävää kuunnella, mutta todellinen aarrearkku löytyy hänen sanoituksistaan, joissa tavallisen elämän mitä tavallisimmat palat saavat uusia merkityksiä, ihmeiden osoittautuessa useimmin vain pahvisiksi kulisseiksi.\nJapanissa syntynyt ja sen jälkeen ympäri maailmaan perheensä kanssa muuttanut Mitski Miyawaki asettui lopulta New Yorkiin. Siellä Mitski taiteilijanimen omaksunut artisti on luonut musiikkia, jossa dream pop kohtaa betonisen katukivetyksen alternative rockin muodossa.


Kaikki meistä tietää, että ruotsalainen tunnettu kauppa rakastaa tehdä yhteistyötä maailman kuuluisimpien suunnittelijoiden kanssa. Tällä hetkellä puhutaan H&M:n yhteistyöstä ranskalaisen muotitalo Balmainin kanssa. Kuukausien yhteistyön tuloksena ei ole uusi vaatekokoelma. Tällä kertaa maailman muotihuiput panostivat tuoksuihin ja loivat uuden rajoitetun erän naisten parfyymin – Balmain x H&M!\nTämä ruotsalainen suurliike ei esittelyjä kaipaa. Sen perusti Erling Persson vuonna 1946 ja alusta alkaen merkki on halunnut myydä laatuvaatteita hyvään hintaan. Kuitenkaan Hennes & Mauritz ei myy pelkästään vaatteita, vaan myös kenkiä ja kosmetiikkatuotteita. Balmain on vuoden vanhempi yritys ja lähtöisin Ranskasta. Yrityksen kukoistuksen odotetaan kestävän pitkään, kun heidän suunnittelijaksi ryhtyi nuori ja rohkea Olivier Rousteing. Balmain on enimmäkseen keskittynyt vaatteisiin. Mikään ei tietenkään estänyt näitä kahta yritystä tekemästä yhteistyötä.\nNäiden kahden yrityksen läheinen yhteistyö sai aikaan naisten parfyymin, jossa on Balmain x H&M-logo. Tällä ylellisellä eau de parfumella on uskomattoman elegantti, lämmin ja syvä tuoksu. Tällä tuotteella on useita Balmainin piirteitä – innovatiivisuutta ja luovuutta rokkityylillä. Miltä Balmain x H&M tuoksuu? Klassisille valkoisille kukille, jossa vahva myskin ja puun tuoksu. Voimakkain tuoksu on jasmiini, näiden ansiosta parfyymit ovat todella naisellisia ja elegantteja.\nOliver Rousteing, joka haluaa parantaa yrityksen kuvaa, ei mainosta itseään tällä hetkellä ainoastaan suunnittelijoiden voimin, vaan myös yhteistyöstä tunnettujen viihdealan ihmisten ja maailmankuulujen yritysten kanssa. Ei siis ihme, että Balmain x H&M hajuvesi on niin suosittu. Tämä kahden yrityksen nimissä tehty parfyymi on täydellinen itsevarmoille, arvokkaille ja tuoksua rakastaville ylellisille naisille. Parfyymi on 100ml pulloissa ja löytyy 80 liikkeestä ympäri maailman.


Grand Hotel Terme della Fratta, Bertinoro, Forlì-Cesena, Italia - Vertaile tarjouksia\nVia Loreta, 238, Bertinoro, Forlì-Cesena, Italia\nHyväPerustuu 266 arvosteluihin\nParhaat tarjoukset Grand Hotel Terme della Fratta hotellille\nke 29/6 - to 30/6 1 huone, 2 vierasta\nArvostelut: Grand Hotel Terme della Fratta\nTietoja Grand Hotel Terme della Fratta\nHotelli tarjoaa saunan ja porealtaan sekä huoneita minibaareineen. Se tarjoaa vieraille myös hierontapalveluja, ilmaisen pyörävuokrauksen ja ilmaisen langattoman internet-yhteyden julkisissa tiloissa....\n+39 054 346 0911\nHotellin Grand Hotel Terme della Fratta palvelut\nHotellin Grand Hotel Terme della Fratta valokuvat\nKaikki kuvat (34)\nMissä Grand Hotel Terme della Fratta sijaitsee?\nCesena Piazzale dell'Accoglienza14,6 km\nCesenatico Viale Mazzini24,0 km\nCesenatico Via Roma 6925,0 km\nCesenatico Viale Carducci 13725,3 km\nUseimmin kysytyt kysymykset Grand Hotel Terme della Fratta varaukselle\nOnko Grand Hotel Terme della Fratta lemmikkiystävällinen?\nGrand Hotel Terme della Fratta hotellivieraat voivat tuoda mukanaan yleisempiä lemmikkieläimiä, kuten kissoja ja koiria. Jos sinulla on muuntyyppisiä lemmikkejä, suosittelemme ottamaan etukäteen yhteyttä vastaanottoon.\nMikä on hotellin Grand Hotel Terme della Fratta puhelinnumero?\nJos tarvitset apua Grand Hotel Terme della Fratta varauksen kanssa soita numeroon +39 054 346 0911.\nLöytyykö Grand Hotel Terme della Fratta hotellista WiFi-internetyhteyttä?\nKyllä, Grand Hotel Terme della Fratta hotellissa on WiFi-internetyhteys hotellivieraille.\nLöytyykö hotellista Grand Hotel Terme della Fratta kuntosalia tai kuntokeskusta?\nHotellissa Grand Hotel Terme della Fratta on kuntosali vieraiden käytössä. Kuntosalialue on avoinna vain hotellivieraille, ja aukioloajat sekä säännöt voivat vaihdella huomattavasti eri hotellien välillä. Suosittelemme ottamaan suoraan yhteyttä vastaanottoon, jos sinulla on kysyttävää.\nMikä on hotellin Grand Hotel Terme della Fratta uloskirjautumisaika?\nHotellin Grand Hotel Terme della Fratta normaali sisäänkirjautumisaika on 14:00 jälkeen ja uloskirjautumisaika ennen 11:00.\nLöytyykö majoituspaikasta Grand Hotel Terme della Fratta ravintolaa?\nHotellista Grand Hotel Terme della Fratta löytyy ravintola. Hotellista löytyy myös baari ja oleskelutila.\nTarjoaako Grand Hotel Terme della Fratta vieraille pesulapalveluita?\nVieraat voivat käyttää pesulapalvelua hotellissa Grand Hotel Terme della Fratta.\nLähimpänä Grand Hotel Terme della Fratta olevat hotellit\n0,0 km nykyisestä hotellista


03 lokakuun, 2016\nOlen arvostellut ahkerasti monilla forumeilla Solidiumin omistajapolitiikkaa, jossa valtion pörssiomaisuutta on käytetty teollisuus-, elinkeino- ja työllisyyspolitiikkaan myymällä parhaita omistuksia ja tumppaamalla rahat poliittisesti tarkoituksenmukaiseksi katsottuihin hankkeisiin, etenkin Talvivaaraan ja Outokumpuun. Poliitikot kun suuressa viisaudessaan päättivät luoda Suomeen kaivosklusterin, ja sinne upotettiin omat ja varastetut. Tavoitteessa ei sinänsä ollut vikaa, mutta näin siinä tuppaa valtion yritystoiminnassa käymään, kun poliittiset motiivit ajavat taloudellisten realiteettien edelle. Eikä se ole halpaa lystiä. Valtion osakesalkku on sulanut kuin voiköntti heinähelteessä, ja osinkotulot ropisevat samaa tahtia.\nNykyinen valtiojohtokin on pääministeri Sipilän suulla – ja oikeistolaisten lobbareiden tukemana – höpöttänyt, että valtion yritystase pitäisi saada laiskottelemasta hommiin. Mikäs siinä, kun vain joku keksii ne yritykset tai muunmuotoiset investointikohteet, jotka tahkoaisivat varmemmin tulosta ja kasvavaa osinkoa kuin vaikka Solidiumin kruununtimantti Sampo. Jos sen omistamista joku pitää laiskuutena, niin haluan totisesti jo sijoittajana tietää, missä raha tekisi aktiivisemmin hommia.\nOnneksi Sipiläkin on pitkän linjan yrittäjänä ja omistajana ottanut järjen käteen – ainakin toistaiseksi. Omistajapolitiikan harteilleen ottanut Sipilä on linjannut, että Solidiumista ei tulouteta valtion kassaan enää muuta kuin osingot, ei siis myyntituloja kuten viime vuosina. Niillä on paikattu valtion budjettivajetta kovaan hintaan eli myymällä parhaita osinkopapereita kaksi käsin – vaikka, kuten olen jaksanut vatkuttaa, valtio saa lainaa puoli-ilmaiseksi ja nyt jopa miinuskorolla! Jos yksityinen hoitaisi talouttaan tuolla menetelmällä, olisi hän äkkiä sosiaalitoimen riemuna, vaikka varallisuutta olisi vähän kertynytkin.\nMyyntituloja on tullut tietenkin vain parhaista osinkoyhtiöistä, koska muista ei saa kunnon hintaa. Lyhytnäköisellä politiikalla on tuhottu rajusti kansallisvarallisuutta, vaikka todellista pakkoa emme ole olleet lähelläkään. Tällä korkotasolla valtion olisi pitänyt päinvastoin pumpata salkkuunsa osinko-osakkeita hiki hatussa. Mutta siinä tapauksessa olisi pitänyt ottaa velkaa, ja sehän on kamreeriemme mielestä kuolemansynti – vaikka velkarahan saisi tuottamaan vaivattomasti reippaasti yli olemattomien korkomenojen eli valtion kassavirta kasvaisi, ja valtiolla jos kellä on aikaa sijoittaa pitkäjänteisesti vaikka kovalla velkavivulla. Onnistuuhan tuo kohtuullisen hyvin tämmöiseltä yksityiseltä piensijoittajaltakin, vaikka rahasta joutuu jotain maksamaankin.\nNyt tämä typeryys tällä tiedolla onneksi loppuu. Solidium aikoo ilmeisesti myös laajentaa uuden puheenjohtajan Harri Sailaksen mukaan omistuksiaan. Toivottavasti suuntana on terveiden sijoitusten hankkiminen – eikä epätoivoisen, kalliin ja tehottoman teollisuuspolitiikan harjoittaminen viime vuosien tapaan.\nYksi mahdollisuus tulevaisuudessa olisi tietysti valtion pörssiomaisuuden siirtäminen Valtion Eläkerahastoon. Solidium luotiin puskuriksi poliitikkojen lyhytnäköisyyttä vastaan, mutta eipä ole konsepti häävisti toiminut. Eläkerahasto on puhtaasti sijoittaja. Se hajauttaa laajasti, antaa yrityksille työrauhan ja on Solidiumia hallinnollisesti kevyempi. Poliitikot eivät Eläkerahastoon sotkeudu.\nSamaa ratkaisua on esittänyt entinen elinkeinoministeri Jan Vapaavuori Solidiumin kalliiseen seikkailupolitiikkaan kyllästyneenä. Hän oli muuten ensimmäinen poliitikko, joka myönsi Solidiumin harjoittaneen elinkeinopolitiikkaa. Virallisen totuuden mukaanhan asia ei niin ollut – vaikka linja paistoi kuuhun asti taloudesta ja politiikasta jotain ymmärtävälle.\nSivumennen sanoen pidän kotimaan pölyt ymmärrettävästi karistaneesta Vapaavuoresta, minusta hän oli kokoomuksen ja Suomen fiksuimpia poliitikkoja, jolla oli monin osin minua miellyttävä näkemys valtion ja yksityisen talouden suhteesta. Valitettavasti kokoomuslaiset ihastuivat niin palavasti Alex Stubbin poikamaiseen dollarihymyyn, mutta äkkiä alkoivat sitä katua itsekin.


Suomalaiset yllättivät MTV3:n kyselyssä: Alkoholiyhtiö Altia myyntiin - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nTappara ja HIFK kampesivat sarjat tasoihin – Helsingissä kiekkoja urakalla talteen Suomalaiset yllättivät MTV3:n kyselyssä: Alkoholiyhtiö Altia myyntiin\nJulkaistu 20.05.2013 13:51\n(Päivitetty 20.05.2013 19:40)\nValtion omistaman alkoholiyhtiön Altian myyminen saa yllättävän suurta kannatusta suomalaisilta MTV3:n kyselyssä.\nVastaajista suurin osa, yhteensä 48 prosenttia, olisi valmis myymään Altiaa. Valtion omistusta vähentäisi 28 % ja yhtiöstä luopuisi kokonaan 20 %. Vastaavasti Altian pitäisi täysin valtion omistuksessa 46 prosenttia vastaajista.– Suomalaiset tuntuvat hyväksyvän sitä ajatusta, että valtion ei tarvitse omistaa viinanvalmistajaa. Tästä asiasta on syytä käydä lähiviikkoina avointa keskustelua ja saada myös ammattiliitot ymmärtämään, että Altialla on kaupallista potentiaalia, mutta valtio ei voi sitä pääomittaa, omistajaohjausministeri Heidi Hautala (vihr.) arvioi kyselytuloksia.\n– Mielestäni Altia ei ole strateginen yhtiö, joka valtion pitäisi omistaa kokonaan tai edes enemmistöä siitä, Hautala sanoo.Hautalan ajatukset saavat tukea eduskunnassa erityisesti kokoomuksesta.– Altialla olisi paremmat kehitysmahdollisuudet yksityisenä yrityksenä. Esimerkiksi EU-säännökset tarkoittavat, että valtio ei voi pääomittaa Altiaa täysin vapaasti. Jos mukaan tulisi yksityisiä toimijoita, se mahdollistaisi Altian kehittämisen ja liiketoiminnan kasvun, sanoo kansanedustaja Lasse Männistö (kok.).Ay-liike ja heidän harvat puolustajansa eduskunnassa ihmettelevät Altian myyntipuheita.– Mielestäni Suomi tarvitsee oman viinatehtaan, joten tämä sataprosenttinen omistus on ihan hyvä. Jos osa Altiasta menisi ulkomaisen omistukseen, kukaan ei tiedä, mitä siitä seuraisi, sanoo kansanedustaja Jukka Kärnä (sd.)Talvivaara jakoi vastaajiaMuuten suomalaiset turvaavat MTV3:n kyselyssä edelleen tiukasti valtioon. Kyselyssä 31 prosenttia vastaajista lisäisi valtion omistuksia, 42 prosenttia pitäisi ne ennallaan ja vain 15 prosenttia vähentäisi valtion omistuksia.– Valtion omistuksia ja roolia on syytä lisätä, sillä se loisi turvallisuutta ihmisiin, sanoo SDP:n ay-siipeä edustava Kärnä.Myös Hautala ymmärtää kyselyn tuloksia.– Näinä aikoina, kun on epävarmuutta ja työpaikkoja uhattuna, korostuu ajatus, että valtio on turvallinen omistaja, Hautala sanoo.Kyselyssä tutkittiin myös ihmisten suhtautumista valtion omistuksiin kaivosyhtiö Talvivaarassa ja telakkayhtiö STX Finlandissa.Talvivaaran omistamisessa puntit menivät lähes tasan puolesta ja vastaan. Valtio-omistusta lisäisi 20 prosenttia vastaajista ja pitäisi ennallaan 24 %. Vastaavasti Talvivaaran valtio-omistusta vähentäisi 14 prosenttia ja yhtiöstä luopuisi kokonaan kolmasosa vastaajista eli 32 prosenttia.Myös valtion lähteminen Turun telakan omistajaksi jakaa suomalaisia. STX:n Turun telakan ostaisi valtiolle 14 prosenttia vastaajista ja osaomistajaksi olisi valmis menemään 41%. Reilu kolmasosa eli 34 prosenttia on sitä mieltä, että valtion ei pidä ryhtyä Turun telakan omistajaksi.Think If Laboratoriesin tekemään kyselyyn vastasi 1680 ihmistä toukokuun puolivälissä. Verkkopaneelissa toteutetun kyselyn virhemarginaali on kolme prosenttiyksikköä suuntaansa.\nLisää aiheesta illan Seitsemän Uutisissa.\nHelsingin ullakkopalon syy mahdollisesti sähkölaite


Tietoja blackrock.com- ja ishares.com -sivustojen muista osista.\nHenkilötietojen käsittelyn lainmukaiset perusteet\nKenelle paljastamme tietojasi\ntarjoamme asiakkaillemme tuotteita tai palveluita\nkäytät verkkosivujamme tai käyt niillä ja/tai\nteet muita liiketoimintaamme kuuluvia toimia.\nkäytät riskinhallinta-alustaamme Aladdinia\nannamme sinulle tai työnantajallesi vakuutustuotteen tai -palvelun\nsinä tai työnantajasi pyydätte meitä antamaan sijoitusten hoitoa tai vastaavia palveluita\nsijoitat yksityisesti rahastotuotteeseen, jota BlackRock-konsernin jäsen hoitaa\npyydät BlackRock-konsernin jäsentä antamaan sijoituksen hoitopalveluita\nannat meille henkilötietoja sähköpostilla tai verkkolomakkeella.\nverkkosivuston kautta tarjottavien palveluiden hoitaminen ja parantaminen\nverkkosivuston hoitaminen ja parantaminen (mukaan lukien verkkosivuston käyttötilastojen laatiminen)\nverkkosivuston sisällön yksilöllistäminen siten, että voimme tarjota sinulle paremmin sopivan käyttäjäkokemuksen tai kiinnittääksemme huomiosi itseäsi kiinnostavia tuotteita ja palveluita koskeviin tietoihin\nhoitaaksemme ja vastataksemme verkkosivuston kautta tekemiäsi pyyntöjä\nsaadaksemme tietoja sinusta, tuotteista ja palveluista, joita sinä tai työnantajasi saatte BlackRock-yhtiöltä tai jotka voisivat kiinnostaa sinua tai työnantajaasi\nollaksemme yhteydessä sinuun verkkosivustomme kautta käyttämiesi palveluiden tai niiden kautta antamiesi tietojen puitteissa. Tällainen viestienvaihto koskee yleensä sinua, asiakastamme, muita BlackRock-konsernin jäseniä, palveluntarjoajiamme tai valtion tai oikeuslaitoksen viranomaisia, joilla on tarvittavat toimivaltuudet.\nsovellettavan lainsäädännön tai muiden vaatimusten täyttämiseen\ntoimivaltuudet omaavien valtion tai oikeuslaitoksen viranomaisten pyyntöjen täyttämiseen tai viesteihin vastaamiseen\ntalouskirjanpitoon, laskutukseen tai riskianalyysin tekemiseen\noperationaalisen hallintaan (mukaan lukien luotto- ja riskihallinta, vakuuttamisen, auditoinnin, koulutuksen ja vastaavien hallinnollisten toimien tarpeet)\nasiakassuhteen hoidon tarkoituksessa, mihin kuuluu: (i) sellaisten BlackRock-yhtiön tuotteita tai palveluita koskevien tietojen lähettäminen, joiden uskomme kiinnostavan sinua tai työnantajaasi, (ii) yhteydenotto saadaksemme palautetta BlackRock-yhtiön tuotteista tai palveluista sekä (iii) yhteydenotto markkinointi- tai tutkimustarkoituksissa\nrekrytointia ja liiketoiminnan kehittämistä varten\npalvelut, joita saamme ammattimaisilta neuvonantajiltamme, kuten lakimiehiltä, kirjanpitäjiltä tai konsulteilta\nvälittäjiemme, meklareittemme ja muiden liikekumppaneinamme toimivien henkilöiden tai yksiköiden kanssa käytössä olevat järjestelyt\nkaikki toimet, joihin liittyy BlackRock-konsernin yhtiöitä tai varoja kokonaan tai osittain\nomien ja asiakkaittemme oikeuksien suojeleminen\nyhtiömme ja sen sosiaalisen vastuun vaatimusten täyttäminen.\nLaki vaatii, että esittelemme tässä tietosuojakäytännössä lainmukaiset perusteet, joille henkilötietojesi käsittely perustuu.\nYleensä me käytämme henkilötietojasi yllä kuvattuihin tarkoituksiin, koska: (a) se on tarpeen lainmukaisia etujamme varten eikä se vaikuta haitallisesti omiin etuihisi tai perusoikeuksiisi (katso alla), (b) se on tarpeen meihin sovellettavien lainmukaisten vaatimusten ja/tai määräysten täyttämiseksi, kuten verotusta varten hoidettavaa kirjanpitoa tai viranomaisten vaatimien tietojen antamista varten, (c) se on tarpeen sopimusvelvoitteittemme täyttämistä varten sinua tai asiakkaitamme kohtaan, tai sinun tai asiakkaamme edellyttämien sopimusta edeltävien toimien suorittamista varten, (d) se on tarpeen voidaksemme hoitaa yleisen edun asettamat vaatimukset (esim. varmistaaksemme työyhteisön monimuotoisuuden, kun otat meihin yhteyttä verkkosivustomme kautta saadaksesi tietoja BlackRock-yhtiön tarjoamista työtilaisuuksista) tai (e) joissain tapauksissa, kun olemme saaneet etukäteen antamasi suostumuksen.\nSeuraavat seikat ovat esimerkkejä yllämainituista ‘lainmukaisista eduista’: (i) kustannustehokkaista palveluista nauttiminen (voimme esimerkiksi päättää käyttää tiettyjä IT-alustoja, joita palveluntoimittajamme tarjoavat), (ii) verkkosivustomme kautta välitettyjen työhakemusten arvioiminen ja tarkistaminen, (iii) petosten tai rikollisen toiminnan ja tuotteittemme ja palveluittemme väärinkäytön ehkäiseminen sekä IT-järjestelmiemme, arkkitehtuurin ja verkostojen turvallisuuden takaaminen, (iv) Euroopan unionin peruskirjan artikloissa 16 ja 17 määriteltyjen oikeuksia käyttäminen, mukaan lukien liiketoiminnan harjoittamisen vapaus ja omistusoikeus sekä (v) konsernimme ja sen sosiaalisen vastuun tavoitteiden täyttäminen.\nKun käsittelemme arkaluontoisia henkilötietojasi yllä esitetyissä tarkoituksissa, se tapahtuu seuraavilla perusteilla: (1) olet antanut meille nimen omaan luvan käsitellä tällaisia tietoja, (2) käsittely on tarpeen sovellettavan lainsäädännön perusteella merkittävien yleisten etujen vuoksi (lain vaatimukset tai määräykset edellyttävät, että käsittelemme kyseisiä tietoja täyttääksemme ’asiakkaan tuntemisen’ tai ’rahanpesun ehkäisyn’ velvoitteet), (3) käsittely on tarpeen, jotta täyttäisimme velvollisuutemme työlainsäädännön, sosiaaliturvan tai sosiaalivakuutuslain perusteella, tai (4) käsittely on tarpeen lainmukaisten vaateiden laatimista, täyttämistä tai puolustamista varten. Yllä kohdissa (1) - (4) esitettyjen arkaluontoisten henkilötietojen käsittelyn lainmukaiset perusteet on esitetty EU:n yleisen tietosuoja-asetuksen artikloissa 9(2)(a), 9(2)(g), 9(2)(b) ja 9(2)(f).\nJos meidän on lain perusteella saatava sinulta erityinen suostumus toimittaaksemme markkinointimateriaalia, toimitamme tällaista markkinointimateriaalia vain, jos olemme saaneet siihen sinulta suostumuksen.\nJos et halua enää saada markkinointimateriaalia meiltä, voit napsauttaa tilauksen perumisvalitsinta viestissä tai lähettää meille sähköpostia groupprivacy@blackrock.com koska vain haluat.\nViitaten yhteen tai useampaan tarkoitukseen, jotka on esitetty yllä osassa “Miten käytämme sinua koskevia tietoja”, jaamme sinua koskevia tietoja seuraaville tahoille: muut BlackRock-konserniin kuuluvat jäsenet, ammattimaiset neuvonantajat ja kolmannet osapuolet, jotka toimittavat meille ja/tai muille BlackRock-konsernin jäsenille palveluita (kuten IT-järjestelmien tarjoajat, alustantoimittajat, sijoitusneuvojat, konsultit (mukaan lukien lakimiehet ja kirjanpitäjät), henkilöstöhallinnon ja rekrytointipalveluiden tarjoajat sekä muiden tuotteiden ja palveluiden tarjoajat (kuten markkinointipalveluiden tarjoajat, kun meillä on lupa antaa henkilötietojasi heille), välittäjät, meklarit ja muut henkilöt tai yksiköt, jotka ovat liikekumppaneitamme, toimivallan omaavat viranomaiset (mukaan lukien kansalliset ja/tai kansainväliset valvonta- ja toimeenpanoviranomaiset tai oikeusistuimet, kun meillä (tai jollain muulla BlackRock-konsernin jäsenellä) on velvollisuus toimittaa tietoja pyynnöstä voimassa olevien lakien tai määräysten mukaan), mahdollinen ostaja, siirron vastaanottaja, fuusioitumiskumppani tai myyjä sekä näiden neuvonantajat sellaisissa tapauksissa, joissa BlackRockin liiketoiminta tai varat (tai niihin liittyvät oikeudet tai edut) siirretään tai fuusioidaan kokonaan tai osittain (tai näin voi olla tarkoitus tehdä), tai konserni ostaa jonkin yhtiön tai fuusioituu siihen, luottokelpoisuuden arviointilaitokset tai muut organisaatiot, jotka auttavat havaitsemaan rikollista tai petoksellista toimintaa, sekä kaikki keskus- tai aluehallinnon osastot ja muut julkiset viranomaiset.\nJos olet yksityishenkilö Euroopan unionin alueella, huomaa, että jotkin yllämainituista henkilötietojesi vastaanottajista toimii Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa, joissa laki ei anna samaa tietojen suojaustasoa. Näihin maihin kuuluvat tyypillisesti: USA, Kanada, Singapore ja Intia. Tällaisissa tapauksissa BlackRock takaa, että asianmukaisia turvaratkaisuja käytetään suojaamaan henkilötietojasi lain mukaisten velvoitteittemme mukaisesti. Varmistaakseen, että henkilötietojasi suojellaan tällaisella tasolle, BlackRock käyttää tyypillisesti tiedonsiirtosopimuksia vastaanottajan kanssa käyttäen perustana Euroopan komission hyväksymiä standardisopimuslausekkeita. Nämä lausekkeet voi nähdä täältä: http://ec.europa.eu/justice/data-protection/international-transfers/transfer/index_en.htm. Jos kaipaat lisätietoja henkilötietojesi siirtämisestä Euroopan unionin alueen ulkopuolelle ja BlackRockin tällaisissa siirtotoimissa käyttämistä riittävistä suojaustoimista, tiedot (mukaan lukien relevanttien sopimusten kopiot) voi saada ottamalla yhteyttä osoitteeseen groupprivacy@blackrock.com. Voit käyttää tätä sähköpostia pyytääksesi lisätietoja yksiköistä, jotka muodostavat BlackRock-konsernin, ja maista, joissa ne toimivat.\nasiaan liittyvän henkilöstön koulutus, jotta varmistetaan, että henkilöstö tuntee tietosuojavelvoitteet käsitellessään tietoja ja on saanut koulutusta sosiaalisissa menetelmissä, tietojen urkinnassa, tuulastamisessa ja salasanoihin liittyvissä riskeissä\nhallinnollisia ja teknisiä kontrollimenetelmiä, joiden avulla rajoitetaan pääsyä vain niille, jotka niitä tarvitsevat\nteknisiä turvatoimia, mm. palomuureja, salausta (alan SSL-standardisalaus 128-bitin pituisella avaimella) ja haittaohjelmien torjuntaohjelma\nfyysisiä turvatoimia, kuten henkilöstön turva-avaimet/kortit tilojen pääsyhallintaa varten.\nulkopuolisten suorittamia teknisiä arvioita, turvatarkastuksia ja myyjän due diligence -toimia\nsuoja-alueita: Palomuureja, IDS, sisältösuodattimia\nverkkojen erottamista: DMZ, konsernin alue, tuotannon alue\nsovellusten turvallisuus: OWASP top 10 -koodivaatimukset, sovellusten testaus, tunkeutumistestaus\nendpoint-turvallisuus: Haittaohjelmien torjuntaohjelma, kannettavien tallennuslaitteiden lukitus, rajoitetut hallinnolliset pääsyoikeudet\nTietovuotojen kontrollin reaaliaikainen seuranta\nKattavat ja eri kerroksista koostuvat kyberturvallisuussuojaukset\nTurvatapausten raportointi ja hallinta.\nvoit pyytää kopiota hallussamme olevista henkilötiedoista\nvoit pyytää, että me päivitämme hallussamme olevia henkilötietoja tai korjaamme tietoja, joiden katsot olevan virheellisiä tai epätäydellisiä\nvoit pyytää hallussamme olevien henkilötietojen poistamista tai niiden käsittelyn rajoittamista\nvoit perua antamasi henkilötietojesi käsittelyluvan (jos käsittely perustuu antamallesi luvalle).\nAnalyyttiset tarkoitukset: Analyyttiset evästeet tarjoavat mahdollisuuden tunnistaa, mitata ja seurata verkkosivujemme kävijöitä ja laatimaan käyttötiedoista tallenteita. Se auttaa meitä parantamaan ja kehittämään verkkosivujemme toimintatapaa määrittelemällä, löytääkö käyttäjä tiedot helposti tai havaitsemalla, mitkä seikat verkkosivuilla kiinnostavat käyttäjiä eniten.\nKäyttövalinnat: Jotkin verkkosivujemme evästeet aktivoituvat, kun kävijät tekevät sivujen käyttöä koskevia valintoja. Verkkosivustomme ’muistaa’ kyseisen käyttäjän valinnat. Tämän ansiosta me voimme räätälöidä sivustomme ominaisuuksia.\nKäyttöehdot: Käytämme verkkosivuillamme evästeitä tallentaaksemme, koska sivuilla kävijä on nähnyt tietosuojakäytännöt, kuten nämä, tai hyväksynyt verkkosivujen käyttöehdot. Näin voimme parantaa verkkosivujen käyttäjäkokemusta – se auttaa esimerkiksi välttämään tilanteita, joissa käyttäjää pyydetään toistuvasti hyväksymään ehdot. Me seuraamme myös, onko käyttäjä nähnyt samanlaisia asiakirjoja (kuten verkkokyselyitä) aiemmin – varmistaaksemme taas, että käyttäjän kokemus verkkosivujen käytöstä on sujuvaa.\nIstunnon hallinta: Verkkosivujamme hoitava ohjelma käyttää evästeitä teknisistä syistä palvelintemme sisäistä toimintaa varten. Käytämme evästeitä esimerkiksi lähettämään pyyntöjä useammalle palvelimelle, tunnistamaan käyttäjät ja määrittämään, mihin sivuston ominaisuuksiin he voivat päästä, tarkastaa pyyntöjen alkuperä, seurata tietoja käyttäjän istunnosta ja määrittämään, mitä valintoja tai sivuja tulisi näyttää, jotta sivusto toimisi kunnolla.\nFunktionaaliset tarkoitukset: Funktionaaliset evästeet tallentavat tietoja, joita sovelluksemme tarvitsevat toimiakseen ja käsitelläkseen tietoja. Esimerkiksi kun jokin sovelluksen tapahtuma tai pyyntö vaatii useita työvirran vaiheita, evästeitä voi käyttää tallentamaan väliaikaisesti tietoja kustakin vaiheesta, jotta tapahtuma tai pyyntö voidaan toteuttaa kokonaisuudessaan.\nMainonta: Mainontaevästeet antavat meille (tai kolmansille osapuolille) mahdollisuuden seurata verkkosivujen käyttöä. Näitä tietoja käytetään varmistamaan, että kyseisille käyttäjille korostettavat tiedot on kohdistettu oikein ja relevantilla tavalla – esim. BlackRock-verkkosivuston mainosten tai kolmannen osapuolen verkkosivujen kautta (esim., Bloomberg, Agefi.com, Handlesblatt.de jne.), jotka perustuvat käyttäjä kokemukseen verkkosivuistamme, tai seuraamaan digitaalimainoskampanjoiden tehoa. Me seuraamme myös, ovatko verkkosivuillamme näkyvät mainokset kiinnostavia käyttäjän kannalta ja säilytämme nämä tiedot varmistaaksemme, että käyttäjän verkkosivuillamme ajan mittaan näkemät mainokset ovat asiamukaisia.\nKIID/KID Haku Vähimmäissijoitusmäärät


Keskustelu:Sevettijärvi (järvi) – Wikipedia\nSaamenkielisistä nimistä[muokkaa wikitekstiä]\nNimi on suomeksi Sevettijärvi ja koltansaameksi Če'vetjäu'rr. Siihen asti aika selvää. Artikkelin alussa sanotaan inarinsaamenkielisen nimen olevan Čeavetjávri. Rupesin sitten miettimään, että mikä on tuo tietolaatikossa oleva neljäs nimi Čevetjävri. Ensimmäisenä tietenkin tuli mieleen, että se olisi sitten pohjoissaamea. Sanassa esiintyvä ä-kirjain kuitenkin hieman pisti epäilemään, kun sitä ei kai pitäisi olla pohjoissaamen ortografiassa. Vai olenko väärässä? Keksin sitten verrata Sevettijärven kylästä kertovaan artikkeliin. Suomen- ja koltansaamenkieliset nimet ovat siinä samat kuin tässä järviartikkelissa. Mutta sitten kylän pohjoissaamenkieliseksi nimeksi annetaan Čeavetjávri eli sama, mikä tässä järven inarinsaamenkieliseksi. Kylän nimi taas olisi inarinsaameksi Čevetjávri eli muuten sama kuin tuo järven laatikossa oleva 4. nimi, paitsi ä->á. Eli ovatkohan nämä nimet nyt mahdollisesti jotenkin sekaisin, vai osaako joku selittää tämän muuten?\nMinä en sitten osaa ensimmäistäkään saamen kieltä, vaikka ne hiukan kiinnostavatkin, joten tämä kaikki on silkkaa mutuilua ja saamen asiantuntijoiden kommenttia kaipaavaa. --Makevonlake (keskustelu) 25. joulukuuta 2017 kello 20.04 (EET)\nMeillä ei ole montakaan saamenkielentaitoista. Tekstissä esiintyväty nimet ovat Kansalaisen Karttapaikasta. Siellä niiden keskinäinen järjestys voi vaihdella, joten "arvaukseni" sanojen kielestä voi olla "epätyydyttävä".--J Hokkanen (keskustelu) 27. joulukuuta 2017 kello 21.18 (EET)\nRupeaa selviämään, kun kävin sitä Kansalaisen Karttapaikkaa itsekin katsomassa. Sekä kylän että järven yksi neljästä nimestä on siellä nimenomaan Čevetjävri. Siispä kylän inarinsaamenkieliseksi nimeksi annettu Čevetjávri on sitten typo, sillä tuollaista muotoa ei olekaan. Meillä on siis suomen- ja koltansaamenkielisten nimien lisäksi käytössä Čeavetjávri ja Čevetjävri. Koska inarinsaamesta löytyy ä ja pohjoissaamesta puolestaan á, pitänee päätellä, että tässä järviartikkelissa inarinsaamenkieliseksi "arvattu" nimi onkin sitten pohjoissaamea ja ihmettelemäni 4. nimi oikea inarinsaamen nimi. Korjailen nämä tämän logiikan mukaan, koska se on noilla perusteilla kuitenkin "epätyydyttävää arvausta" parempi logiikka. --Makevonlake (keskustelu) 28. joulukuuta 2017 kello 13.10 (EET)\nItsekin arvanneena hyväksyn paremman arvauksen. Kuitenkin, jos tiedätte saamenlielisiä, voisi asiaan saada varmuuden. Kokeilen yhtä epävarmaa tapausta.--J Hokkanen (keskustelu) 29. joulukuuta 2017 kello 21.08 (EET)\nKäyttäjä:Iivarius taisi myös omata jotain fennougristiikan opintoja ja tuntee varmaan ainakin lähteitä.--Urjanhai (keskustelu) 29. joulukuuta 2017 kello 22.50 (EET)\nJa tässä suora vastaus: http://www.kielitoimistonohjepankki.fi/ohje/182 --Urjanhai (keskustelu) 29. joulukuuta 2017 kello 23.10 (EET)\nCopypastesin muodot siitä, mutta sokkona ilman mitään saamen kielten taitoa.--Urjanhai (keskustelu) 29. joulukuuta 2017 kello 23.19 (EET)\nPäättelyni oli näköjään osunut oikeaan. Käyttämääni logiikkaa voi varmaan yleisemminkin soveltaa eri saamelaiskielten tunnistamisessa: jos tietyn saamelaiskielen ortografiasta puuttuu nimessä oleva kirjain, nimi on todennäköisesti jotain toista saamelaiskieltä. Suomen kolmella saamelaiskielellä on kaikilla toisistaan poikkeava kirjaimisto, mikä tekee tällaisen päättelyn usein mahdolliseksi. Koltanhan aika usein tunnistaa pehmennysmerkistä ′. --Makevonlake (keskustelu) 30. joulukuuta 2017 kello 10.18 (EET)\n... tai mieluummin pehmennysmerkistä ˊ. (Tuo sinun ′ on yläpuolinen indeksointipilkku eli jalan ja minuutin merkki.) --Jmk (keskustelu) 30. joulukuuta 2017 kello 10.27 (EET)\nPastesin tosiaan aivan sokkona lähteestä juuri välttääkseni kaikki virhemerkit, koska en osaa kieltä enkä muutenkaan tunne näitä erikoismerkkejä. Kotuksessa varmaan tiedetään mikä merkki on mikäkin, mutta kun teksti irtoaa asiantuntijan koneesta ja päättyy taitto- ym. prosesseihin niin oikoluku- ym. ohjelmat voivat tedä tepposiaan, elei puikoissa ole se sama asiantuntija, joka on vastannut näistä merkeistä. Käyttäjä:Iivarius uralistiikkaa opiskelleena ehkä voisi nämä tietääkin.--Urjanhai (keskustelu) 30. joulukuuta 2017 kello 12.34 (EET)\nHeh, juuri samasta syystä minä itse asiassa pastesin tuon "oman pehmennysmerkkini" ′ artikkelista saamelaiskielet. Olisi kai pitänyt sitten ottaa artikkelista koltansaame löytyvä ˊ. Tosin eipä noita minun silmilläni toisistaan erota, ellei niitä laita vierekkäin verrattavaksi. --Makevonlake (keskustelu) 30. joulukuuta 2017 kello 13.51 (EET)\nJuu, Wikipedia on epäluotettava lähde. --Jmk (keskustelu) 30. joulukuuta 2017 kello 14.21 (EET)\nYleisesti aiheesta tällainen:  (muistin, että siinä olisi ollut Sevettijärvi esimerkkinä, mutta ei tainnut ollakaan, vaan Inari, joka taisi olla Suomen ainoa viisikielinen paikannimi).--Urjanhai (keskustelu) 29. joulukuuta 2017 kello 23.27 (EET)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Keskustelu:Sevettijärvi_(järvi)&oldid=16991029”\nSivua on viimeksi muutettu 30. joulukuuta 2017 kello 14.22.


Virtaa sanoista: Sisäinen dialogi\nVoisinpa olla kuin corgini. Käpertyä kerälle sohvannurkkaan ja vain olla pehmeä.\nMutta ei. On työpaineita, refluksi vaivaa, niska jumittaa, järisyttävä väsymys painaa ja viluttaa - t-viivalla ja ilman. Ja vanhetakin pitää, se ottaa oikeasti ihan tolkuttoman koville. Pitääkö miähelläkin juuri sinä yhtenä päivänä olla työmatka, että vielä ihan yksin pitää moisesta kamalasta koettelemuksesta selvitä. En ehkä kestä.\nNyt se pää pois perseestä nainen! Maailmassa on ihan oikeitakin murheita, on työttömyyttä, sairautta, hätää ja pelkoa vaikka minkä tasoista. Joo sinä olet huomenna päivän verran vanhempi kuin tänään, ja valtakunnassasi on aina vain kaikki oikeasti tosi hyvin, eikä kumpikaan em. asioista kuusta katsottuna edes erotu.\nLeuka rintaan vain niin niskalihaksetkin venyy.\nLähettänyt Careliana klo 13:11\nVoi ihanuus häntä kuonolaista ! <3\n24. syyskuuta 2014 klo 16.17\nKiitos Nollis! Tämä hän kuonolainen kyllä saa unohtamaan turhat murheet, ainakin hetkeksi aikaa. Huomasithan myös alemmassa kuvassa edustavasti retkottavan kielen!\nAjattelin muuten esimerkiksi juuri sinua Nollis, kohdassa "maailmassa on oikeitakin murheita". Ja itse asiassa kirjoitin blogiisi kannustavan ja myötätuntoisen viestin, mutta kun Blogger nykyään näyttää niin typerästi sen "kirjaudu ulos" -painikkeen lähempänä kirjoitusruutua kuin "Lähetä" -painikkeen niin tietysti ajatuksissani lähmäisin väärää namiskaa ja lensin pihalle koko Bloggerista enkä sitten viitsinyt naputella viestiäni enää uudestaan. Mutta siis, kovasti lämpimiä ja corginpehmeitä ajatuksia täältä sinne!\n24. syyskuuta 2014 klo 16.31\nHuomasin tietysti kielen ! :))\nNo, kyllä mäkin tiedän, että maailmassa on oikeitakin murheita myös mun näkökulmasta katsottuna. Ne vain unohtuvat, kun omat ovat lähempänä ja peittävät horisontin. Ja niinhän se pitää olla: ensin hoidetaan omat murheet ja sen jälkeen lähdetään pelastamaan maailma. :)\nKiitos ajatuksista. <3\n24. syyskuuta 2014 klo 17.43\nIkäkriisi varmaan pitää vaan käydä läpi jos/kun sellainen iskee.\nMulla ei moista ole koskaan vielä ollut, joten en osaa oikein auttaa.\nMutta kaikesta huolimatta: hyvää syntymäpäivää! Ja kyllä se siitä. ;D\nKoiruus on aina yhtä ihana. :)\n26. syyskuuta 2014 klo 14.06\nKiitos kiitos -S-! Minä kun en ihan täysin ollut selvinnyt vielä edellisestäkään tasakymppikriisistä... kai maar, jos nyt hakemalla hakee hyviä puolia, niin eipä nyt kuitenkaan tarvitse stressata siitä enää.\n2. lokakuuta 2014 klo 17.23


Onko sosiaalinen media alusta totuudenjälkeisyydelle? – Politiikasta\n10.8.2020Politiikasta lehtiAri-Elmeri Hyvönen, Artikkelit6\nSosiaalisesta mediasta on viimeisen vuosikymmenen aikana tullut julkisen keskustelun keskeinen alusta. Sen rakennetta ei kuitenkaan ohjaa huoli demokratiasta, vaan yksityinen voitontavoittelu. Osana muita poliittisia kehityskulkuja tämä ”julkisuuden rakennemuutos” uhkaa demokraattisen politiikan ennakkoehtoja, kuten faktoihin perustuvaa mielipiteenmuodostusta.\nSosiaalisen median poliittisista vaikutuksista on viime vuosina keskusteltu paljon. Eräs keskeinen näkökulma tähän kysymykseen on liittynyt siihen, millainen rooli sosiaalisella medialla on ollut niin sanotun totuudenjälkeisen politiikan nousussa.\nTotuus ja teknologia ovat omiaan herättämään vahvoja kantoja. Ajatusta totuudenjälkeisyydestä kritisoidaan usein sanomalla, ettei totuudella ole politiikassa koskaan mitään roolia ollutkaan. Viestintäteknologian kriitikko taas leimataan helposti menneeseen haikailevaksi luddiitiksi.\nTeknologiat eivät ole itsenäisiä toimijoita, vaan saavat merkityksensä osana laajempaa poliittista ja taloudellista ympäristöään.\nSosiaalisella medialla on kuitenkin suuri merkitys todellisuutemme muokkaajana. Byung-Chul Han on todennut uuden median muokkaavan tiedostamattamme ”tapojamme toimia, havaita, tuntea, ajatella ja elää yhdessä”. Näin ollen sen vaikutus myös totuuden rooliin julkisessa tilassa on huomattava. Alusta alkaen on kuitenkin hyvä huomata, että teknologiat eivät ole itsenäisiä toimijoita, vaan saavat merkityksensä osana laajempaa poliittista ja taloudellista ympäristöään.\nPuhtaan matemaattiset, filosofiset tai moraaliset totuudet (esimerkiksi ”kaikki ihmiset syntyvät tasavertaisina”) eivät ole totuudenjälkeisyyden ytimessä ideologisista ’totuuksista’ puhumattakaan. Sen sijaan empiiriset faktatotuudet muodostavat demokraattisen keskustelun eräänlaisen ’perusinfrastruktuurin’. Ymmärrän faktuaaliset totuudet Hannah Arendtia seuraten sellaiseksi ”brutaalin alkeelliseksi materiaaliksi”, jonka pohjalta mielipiteenmuodostus tulee mahdolliseksi – Saksa hyökkäsi Belgiaan vuonna 1914, eikä toisinpäin.\nDemokratia on mielipiteisiin perustuva poliittinen järjestelmä. Mielipiteet taas ovat tulkintoja faktoista. Ilman faktoja niistä tulee ennakkoluuloja. Niinpä ”mielipiteenvapaus on farssi ellei faktuaalista informaatiota voida taata ja erimielisyys koskee faktoja sinänsä”. Faktojen tehtävänä on taata, että mielipiteet ovat näkökulmia johonkin jaettuun.\nDemokratia on mielipiteisiin perustuva poliittinen järjestelmä. Mielipiteet taas ovat tulkintoja faktoista. Ilman faktoja niistä tulee ennakkoluuloja.\nTotuudenjälkeisyydestä on esitetty iso joukko erilaisia tulkintoja. Omassa tutkimuksessani olen nojautunut kaksijakoiseen määritelmään: totuudenjälkeisyydessä on kyse yhtäältä tietystä politikoinnin tyylistä ja toisaalta poliittisen keskustelun faktaperustan rakenteellisesta haurastumisesta.\nRetorisesti totuudenjälkeisyys liittyy tyyliin, jota kutsun huolettomaksi tai piittaamattomaksi puheeksi (careless speech). Tarkoitan tällä puhetta, joka on piittaamatonta paitsi faktoista sinänsä, myös laajemmin siitä jaetusta todellisuudesta, jonka ympärille demokraattinen politiikka rakentuu. Toisin kuin klassinen valhe, se ei peittele yksittäisiä tosiseikkoja, vaan pyrkii aktiivisesti tuhoamaan ajatuksen siitä, että totuudenmukaisuus voisi olla yksi niistä kriteereistä, joiden valossa mielipiteitä ja päätöksiä arvioidaan.\nTotuudenjälkeisyyttä pitää lähestyä myös laajemmin demokraattisen keskustelun ja poliittisen päätöksenteon perusinfrastruktuurin murenemisen sekä viime vuosikymmenien poliittisten ja yhteiskunnallisten murrosten näkökulmasta.\nHyvän vertailukohdan viime vuosien politiikan ja median kehityskuluille tarjoaa Jürgen Habermasin vuonna 1962 julkaistu Julkisuuden rakennemuutos – ongelmistaan huolimatta. Habermasin historia kuvaa julkisen alueen uudelleensyntyä keskiajan jälkeen 1600-luvusta eteenpäin ”porvarillisena julkisuutena”.\nPoliittisen julkisuuden ytimessä on yksityishenkilöiden julkiseen toimintaan kohdistama kriittinen arviointi. Faktaperustaisen julkisen keskustelun ja objektiivisen median ideaali syntyi, kuten myös historiantutkija Sophia Rosenfeld toteaa, vasta tällaisen porvarillisen julkisuuden myötä, ja sitä tuki samaan aikaan noussut valistusaate.\nHabermasille kriittisen keskustelun alustoina toimivat sanomalehtien palstat sekä kahviloiden, salonkien ja pöytäseurojen muodostat fyysiset tilat. Alun perin yksityisomistus suojeli niitä julkisen vallan otteelta. 1800-luvun lopulta alkaen kaupallistumisen ja taloudellisen keskittymisen myötä kuitenkin yksityinen omistus alkoi uhata kriittistä tehtävää.\nKun talouden lait tunkeutuivat julkisuuden piiriin, ”pohtiva keskustelu alkoikin vaihtua kulutukseen”. Sosiaalisen median ja totuudenjälkeisyyden juuret voidaankin jäljittää Habermasin (1962) kuvaamaan ”hömpän” nousuun, jossa\n”uskollisuus todellisuudelle korvautuu vähin erin yhä helpommalla kulutettavuudella ja joka houkuttelee pikemmin rentoutumisärsykkeiden persoonattomaan kulutukseen kuin johtaa julkiseen järjenkäyttöön”.\nHabermasin historian eräänlaisena jatko-osana voidaan lukea mediatutkija Neil Postmanin Huvitamme itsemme hengiltä (1985, suom. 1987). Postmanin huomio kiinnittyy erityisesti televisioon. Nopeutunut uutissykli, kaapelikanavien nousu Yhdysvalloissa ja ylipäätään ajatus uutistoimituksista liikevoiton lähteenä kiihdyttivät viihteen ja informaation yhteensulautumista, ja samalla faktan, mielipiteen ja fiktion välisen eron hälvenemistä.\nOrwellilaisen totuuden tukahduttamisen sijaan olisi syytä olla huolissaan huxleylaisesta ”totuuden hukkumisesta turhuuden mereen”.\nPostmanille tämä tarkoitti, että orwellilaisen totuuden tukahduttamisen sijaan olisi syytä olla huolissaan huxleylaisesta ”totuuden hukkumisesta turhuuden mereen”. TV välineenä tapaa muuntaa kaiken viihteeksi.\nSekä Habermasin että Postmanin kritiikkiä yhdistää yleisön taantuminen passiiviseksi vastaanottajaksi. Tässä mielessä varhainen intoilu internetistä ja sen aktivoivasta vaikutuksesta on ymmärrettävää. Eikö ole parempi, että ihmiset etsivät itse tietoa kuin että he vain seuraisivat median asettamaa agendaa?\nInformaatiotarjonta ja sen ongelmat sosiaalisen median näkökulmasta\nOlemme tottuneet ajattelemaan yhteiskunnallisia ongelmia niukkuuden näkökulmasta. Esimerkiksi luonnonresurssien osalta niukkuusnäkökulma onkin ehkä keskeisempi kuin koskaan. Samalla on huomattava, että informaation — ja monen muun kysymyksen — kohdalla ongelmat olisi nähtävä ennemminkin ylettömyyden (excess) näkökulmasta.\nSosiaalisen media toimii osana teknologista ympäristöä, jota määrittää informaation paljous ja tästä juontuva hajaannus. Koronakriisin aikainen julkinen keskustelu on tästä hyvä osoitus: keskenään ristiriitaista informaatiota on tarjolla lähes rajattomasti ja vakiintunutta tietoa vähän. Näin ollen sosiaalisen median keskustelua on leimannut informaatiomurusten taistelu, mikä on uhannut haudata selkeämmin poliittisen arvodebatin alleen.\nSosiaalisen median kohdalla ongelmat tulisi nähdä niukkuuden sijaan ylettömyyden näkökulmasta.\nSuodattaminen on tapa navigoida informaation ylenpalttisuudessa. Algoritmejä tutkinut Cathy O’Neil on todennut, että TV:n ja lehtien toimitukselliset päätökset ovat selviä, koska ne ovat kaikille samat. Ne muodostavat perustan keskustelulle. Sosiaalisen median uutisvirta tekee vastaavia ’toimituksellisia päätöksiä’ piilossa ja yksilöidymmin algoritmien perusteella. Tämä monimutkaistaa ajatusta siitä, että sosiaalisen median uutistarjonta mahdollistaisi ulkoapäin asetetusta agendasta vapautumisen.\nSosiaalisen median uutisvirralle altistuminen jäsentää todellisuuttamme. Jos algoritmit siis määrittävät, mitä kukin käyttäjä näkee, on mahdollista, että todellisuus jäsentyy samankin poliittisen yhteisön jäsenille hyvin eri tavalla. Poliittiset toimijat voivat edistää tätä piirrettä esimerkiksi yksilötasolla kohdennetun mainosviestinnän eli mikrotargetoinnin avulla.\nEsimerkiksi presidentti Donald Trumpin virkasyytekäsittelyn aikana tapahtumat väitetysti vaikuttivat erilaisilta riippuen siitä, seurasiko niitä suorana, esimerkiksi CNN:n välityksellä, vai sellaisen Facebook-tilin kautta, jonka ”tykkäykset” kohdistuivat yksinomaan republikaani- ja Trump-myönteisiin sivuihin.\nSosiaalinen media on nähtävä osana laajempaa ”hybridiä mediajärjestelmää”, jossa perinteiset ja uudet mediat muodostavat monimutkaisen kokonaisuuden. Esimerkiksi Harvardin yliopiston tutkimuksen mukaan Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaaleja edeltävänä aikana poliittisen spektrin oikealle laidalle syntyi mediaekosysteemi, joka oli lähes täysin eristäytynyt niin sanotusta valtavirtamediasta ja linkittyi vahvasti salaliittosivustoihin.\nOikeustieteen professori Cass Sunsteinin huoli demokratian kannalta keskeisten sattumanvaraisten kohtaamisten, jaettujen kokemusten ja jossain määrin yhtenevien todellisuuskäsitysten näivettymisestä vaikuttaakin perustellulta. Kuplautumisen todellisesta mittakaavasta ei ole vakiintunutta tutkimuksellista näkemystä, mutta polarisaatio ja keskenään ristiriitaiset käsitykset faktoista ja todellisuudesta ovat joka tapauksessa tunnustettu tosiasia.\nOngelma kytkeytyy isoilta osin nimenomaan siihen, että sosiaalisen median yhtiöt ovat liikeyrityksen logiikalla toimivia alustoja. Niiden tuote on huomio, jota mitataan ’sitoutumisilla’ eli engagementillä, mikä pitää sisällään esimerkiksi klikkaukset, katsomiskerrat, katsomiseen käytetyn ajan ja niin edelleen.\nOngelma kytkeytyy isoilta osin nimenomaan siihen, että sosiaalisen median yhtiöt ovat liikeyrityksen logiikalla toimivia alustoja. Niiden tuote on huomio.\nViime vuosina on käynyt selväksi, että esimerkiksi valeuutiset, ovat erinomaisia engagementin lähteitä, samoin kuin viraalit kertomukset yksilöiden kokemuksista. Kaikki tunteita, erityisesti vihaa, herättävä onkin kuumaa valuuttaa engagement-markkinoilla. ”Piittaamaton puhe” palvelee näitä tarpeita hienosti. Julkisen toiminnan pohtiva arviointi puolestaan jää heikkoon asemaan.\nKuluttajan näkökulmasta sosiaalisen median uutisvirran pakonomaista päivittämistä on verrattu toistuvaan jääkaapin oven avaamiseen tutkiakseen löytyisikö sieltä sittenkin jotain hyvää. Ihminen, joka ’kuluttaa’ uutisvirtaa rentoutuakseen, saadakseen viihdettä, ei kuitenkaan välttämättä ole ideaalissa mielentilassa arvioimaan informaation totuudenmukaisuutta. Siksi esimerkiksi meemikuvien muodossa liikkuva misinformaatio saatetaan niellä helposti kyseenalaistamatta sen uskottavuutta.\nsosiaalinen median uutisvirta vaikuttaa vastaavan Adornon ja Horkheimerin kuvausta, jossa ”täsmäinformaatiosta ja uutuuttaan kiiltävistä huvituksista koostuva virta tekee ihmisistä nokkelia typeryksiä”.\nSunstein, joka muutoin kertoo ajattelevansa taloudesta uusklassisen Chicagon koulukunnan jalanjäljissä, toteaa informaation näkemisen tavallisena kuluttajatuotteena johtavan ”vakaviin ongelmiin”. Jaettujen kokemuksien pohja katoaa Postmanin ”turhuuden mereen”. Sosiaalinen media antaa mahdollisuuden valita – tai valitsee puolestamme – uutislähteemme niin, että faktoihin luontaisesti kuuluva epämiellyttävyys vähenee.\nKun samalla aktiivinen Googlen käyttö ruokkii luonnollista taipumustamme liioitella omaa tietämystämme, ei ole ihme että sosiaalinen median uutisvirta vaikuttaa vastaavan Adornon ja Horkheimerin kuvausta, jossa ”täsmäinformaatiosta ja uutuuttaan kiiltävistä huvituksista koostuva virta tekee ihmisistä nokkelia typeryksiä”.\nTotuudenpuhuminen vs. militantti nurkkakuntaisuus ja disinformaatio\nSosiaalista mediaa voidaan toki käyttää myös totuuden puhumiseen. Huomionarvoisia ovat erityisesti kampanjat, joita voitaisiin politiikantutkimuksen apulaisprofessori Lida Maxwellia seuraten kuvata ”kapinallisen totuuden” (insurgent truth) kertojiksi. Tällaisia ovat olleet esimerkiksi #MeToo ja #BlackLivesMatter, jotka ovat onnistuneet tuomaan yhteiskunnan rakenteisiin liittyviä ongelmia osaksi julkista keskustelua.\nSosiaalisen median voidaankin ajatella avaavan mahdollisuuksia erilaisille ”vastajulkisuuksille”.\nSamalla kuitenkin myös politiikan tutkija Saara Särmän termein “Internetin alalaita”, asiaton ja erityisesti nais- ja vähemmistövihan määrittämä viestintä, vahvistuu.\nUhkana onkin, että ihmiset jakautuvat yhä selvemmin omiin keskenään vihamielisiin nurkkakuntiinsa, samaistaen totuuden omaan ryhmäänsä. Samalla valehtelu aletaan hyväksyä omalta viiteryhmältä, koska tosiasioiden vääristely voi hyvin palvella jotain korkeampaa päämäärää.\nSosiaalinen media mahdollistaa strategian, jossa omalta kannalta epämiellyttäviä faktoja ei pyritä piilottamaan, kuten perinteisesti on tehty. Sen sijaan esimerkiksi Breitbart Newsin perustajan Steve Bannonin strategiaa on kuvattu ”kilpailevien kertomusten lumivyöryllä hämmentämiseksi”, jonka tavoitteena on johdattaa osa yleisöstä hylkäämään ajatuksen siitä, että totuus olisi ylipäätään tiedettävissä. Konservatiivivaikuttaja Roger Stonen sanoin ”faktat ovat katsojan silmässä”.\nPolitiikan teoreetikot Cicerosta ja John Rawlsiin ovat varoittaneet väkivallan uhan kasvusta, mikäli poliittinen kiistely koskee ensisijaisesti totuutta.\nKokemusten eriytyminen vähentää keskinäistä kunnioitusta keskustelijoiden välillä. Ei ihme, että yksi merkittävämpiä sosiaalisen median ilmiöitä on Byung-Chul Hanin sanoin paskamyrsky. Ongelmat eivät myöskään välttämättä jää vain puheen tasolle. Politiikan teoreetikot Cicerosta ja John Rawlsiin ovat varoittaneet väkivallan uhan kasvusta, mikäli poliittinen kiistely koskee ensisijaisesti totuutta.\nSosiaalinen median alustat ovat myös alttiita monenlaiselle disinformaatiolle ja erilaisille informaatiohäirinnän muodoille. Esimerkkeinä jälkimmäisestä voidaan mainita ”trollaaminen” ja ”piittamattoman puheen” kaltaisen viestinnän strateginen käyttö niin sisäpolitiikassa kuin ulkosuhteissakin. Erityisesti Twitterissä ihmisinä esiintyvien bottien eli tietokoneohjelmien rooli keskusteluissa tuo aivan oman kierteensä näihin ongelmiin ja haastaa monia vakiintuneita oletuksia poliittisesta keskustelusta.\nSosiaalisen median sääntely: yksityisyyden suojasta julkisuuden suojaan?\nSosiaalisen median suoria vaikutuksia politiikkaan on hankala osoittaa aukottomasti. Kuitenkin kuten oikeustieteen professori Thomas Wischmeyer on todennut, rakennemuutoksen käsite ohjaa huomiota erilaisiin hajaantuneihin tapoihin, joilla sosiaalinen media muuttaa julkisen keskustelun tyyliä ja rakennetta.\nTällaista muutosta ei voi ymmärtää pelkän teknologian perusteella, vaan teknologiat saavat merkityksensä aina poliittisessa, yhteiskunnallisessa, taloudellisessa ja kulttuurillisessa yhteydessään. Myös maakohtaiset erot ovat huomattavia.\nMikäli demokraattisen debatin kytkeytyminen tosiasioihin halutaan jatkossa turvata, digitaalisten alustojen rooliin julkisina tiloina olisikin syytä kiinnittää jatkossa tarkempaa huomiota.\nOlen tässä artikkelissa kuvannut riskejä, joita liittyy siihen, että keskeisen demokraattisen infrastruktuurin rakennetta ei ohjaa julkinen intressi, vaan yksityinen voitontavoittelu. Demokraattisen keskustelun alustoina de facto toimivien yritysten poliittinen ja oikeudellinen sääntely on toistaiseksi keskittynyt ensisijaisesti yksityisyyden suojaan. Hieman kärjistäen painopiste on ollut kuluttajan, ei kansalaisen roolissa.\nMikäli demokraattisen debatin kytkeytyminen tosiasioihin halutaan jatkossa turvata, digitaalisten alustojen rooliin julkisina tiloina olisikin syytä kiinnittää jatkossa tarkempaa huomiota. Yksityisyyden suojan lisäksi on huolehdittava ja suojattava julkisuutta.\nRauno Huttunen 10.8.2020 - 14:43\nHyvin kytketty yhteen Habermas ja Postman. Itse luin aikanaan samoihin aikoihin tuon Habermasin väikkärin ja Neil Postmanin kirjan. Minullekin tuli mieleen, että Postmanilla pitää päivittää Habermasia. Nyt viimemmäksi olen kellegoideni kanssa kirjoittanut artikkelin, jossa täydennämme Habermasin deliberatiivisen demokratian ideaa (joka näkyy jo Habermasin julkisuusteoriaa) ”joukkoustamiselle”. Aineistona meillä on OPS2016-keskustelu verkkoalustalla.\nAri-Elmeri Hyvönen 11.8.2020 - 10:47\nKiitos kommentista, ja hyvä kuulla, että Habermas-tuntijalle kelpasi tulkinta! Mistäs tuon mainitsemasi artikkelin muuten pääsee lukemaan?\nKansallisvaltion kaipuu: eurooppalainen oikeistopopulismi ja uskonto – Politiikasta\nReetta Rädyn kolumni: Kansan jakautumisen kauhistelun sijaan voisi miettiä, mistä jakautuminen johtuu – Suomi


Mansikkatilan mailla: On siis kevät, kuljen Vesijärven rantaa\nHups! Tunti poikineen vierähti töistä kauppojen kautta kotiin tullessa. Kävin tosin välissä myös hierojalla, kyllä olikin paikat jumissa! Täytyy jatkossa rajoittaa omaa koneaikaani (tähän kai voisi toisinaan unohtua tunneiksi), ja viitsiä lähteä lenkille, satakoon vaikka pieniä akkoja. Kaikenlaista sieltä taivaalta on tällä viikolla tullutkin. Lunta kertyi maanantaina varmaan melkein 20 senttiä. Onneksi vesisateet on sulattaneet lumia tehokkaasti alkuviikon jälkeen.\nEilisilta meni siivoillessa ja ihan kohta ajattelin vaihtaa collarihousuihin, avata pienen kuohuviinin ja ryhtyä ruuanlaittoon. Nämä ohjelmattomat juhlapyhät ovat aivan parhaita! Aiemmin viikolla aloitin yhden kirjan lukemista, ja oikeastaan ainoa suunnitelma pääsiäiselle on saada aloittamani kirja luettua.:)\nPostauksen kuvat ovat viime viikonlopun lenkiltä Lahdesta, Vesijärven rannalta. Ensimmäistä kertaa ikinä tuli käveltyä satamasta niemen taakse, kunnes tehdasalueen aidat tulivat vastaan, ja takaisin. Enkä käynyt jään alla uimassa, vaan työnsin kameran rantaan pakkautuneiden jäälöhkareiden alle ja otin kuvan. Yllättävän hyvin onnistui, vaikken nähnyt ollenkaan, mitä sieltä oli tulossa. Ekassa kuvassa näkyvä Piano-paviljonki on kuulemani mukaan myytävänä. Aika kiva olisi muuten tuohon tilaan takka, joka olisi lasia kahdelta puolelta...\nNyt mä vaihdan ne collarit ja laitan läppärin kiinni.\nMukavan rentouttavaa pääsiäisenaikaa!:)\nLähettänyt Taina K klo 17.49\nTunnisteet: kevät, Lahti, luonto\nKati / Villa Valko 2. huhtikuuta 2015 klo 17.57\nIhanaa pääsiäistä Taina! :)\nTaina K 4. huhtikuuta 2015 klo 12.56\nKiitos samoin Kati!:) Vielä kolme ihanaa vapaapäivää.:)\nUte Lias 2. huhtikuuta 2015 klo 18.47\nHarmaata on vieläkin, mutta ihana pieni breikki työmaalta. Hyvää pääsiäistä!\nTaina K 4. huhtikuuta 2015 klo 12.57\nKiitos Samoin ystäväni!:) Tänään meinaa jo pilkistellä, ehkä huomenna saadaan hetkeksi aurinkoakin?:)\nMilli`s Little Home 2. huhtikuuta 2015 klo 20.44\nKiitos samoin Ellen!<3\nPia / paiqo 3. huhtikuuta 2015 klo 0.09\nTaina K 4. huhtikuuta 2015 klo 12.58\nKiitos Pia!:) Tähän mennessä on ollut hieman liian jännää, mutta nyt tuntuisi olevan muutos tasaisempaan onneksi käynnissä.:)\nKristiina - Arjen Helmiä 3. huhtikuuta 2015 klo 9.14\nLeppoisaa Pääsiäistä, Taina ♥\nHeidi 3. huhtikuuta 2015 klo 11.09\nRentoa pääsiäistä Taina ♥\nTaina K 4. huhtikuuta 2015 klo 12.59\nSitä samaa Heidi!<3\nAnu T - Arjen timantteja 3. huhtikuuta 2015 klo 18.10\nUpeita kuvia ja ihania tunnelmia! Ohjelmattomat pyhät ovat aivan parhaita. Niitä vietetään täälläkin. Leppoisaa ja rentouttavaa pääsiäistä Taina ♥\nTaina K 4. huhtikuuta 2015 klo 13.00\nKiitos, kiitos, Anu!<3 On ollut hieman toisenlainen pääsisäinen tähän mennessä, mutta eiköhän se tästä taas normaaliuomiinsa asetu!:)


Keittiöremontti pienellä budjetilla - lopputulos ja kustannukset - Roosa Blom\nDIY, Lifestyle, Sisustus, Trendit | 29.3.2021\nNuo petroolin väriset kaapistot on aivan ihanat! Aika onnistunut muutos 🙂\nKiitos! Tykkään itsekkin 🙂\nUpea muutos! Saako kysyä mistä tilasit ne vetimet halvemmalla? Samanlaisia olen suunnitellut meidän keittiöön ja meillä varmaan 30 vedintä niin olisi mukava saada mahdollisimman halvalla, ettei siihen mene jo satoja euroja 😅\nLaitan tähän alle linkin mistä tilasin. Tilauksen saapumisessa meni 6 viikkoa. Täytyy myös huomioida, että nämä jäivät tulliin ja joutui maksamaan alvit päälle. Joten omalla kohdalla hintaero ei lopulta kokonaisuudessaan ollut kuin pari kymppiä. Jos clasun kanssa ei olis ollut niin epävarmaa niin oisin ostanut suoraa sieltä.\nJos reikä väli on 96mm tai 160mm niin suosittelen tilaan Ylijäämästä. 🙂 Meillä oli 128mm jota kokoa löytyi tosi huonosti.\nOkei! kiitos paljon hyvistä vinkeistä!😊 Tuo ylijäämä vois tosiaan olla hyvä vaihtoehto niin sais helpommin.\nTosi ihana muutos! Hioitko kaapinovia ennen maalausta tai teitkö jotain muuta ennen? Mulla olisi sama edessä ja mietin, että voisko vaan puhdistaa ja laittaa pohjamaalin+maalin.\nEn hionut 🙂 Pelkästään puhdistus ja sen päälle pohjamaali + kalustemaali.\nTodella upea muutos!! Mulla on keittiössä nuo ruskeat rakenteet samanlaisia, oon miettinyt kun eivät ole puuta niin voiko päälle vaan maalata ja tulee siisti, näköjään voi😊mitä materiaalia nuo ovet ovat? Mulla kai mdf, joten niidenkin suhteen olen miettinyt, tuleeko siisti telalla/sudilla vai pitäisikö spray-maalata. Helpommalla pääsisi jos kaikki olisi puuta, mutta ei ole. Upea lopputulos sulla kuitenkin!!\nKiitos paljon! Tosiaan noi ovet ja ruskeat puuosat on jotain melamiinia tai vastaavaa. Ei mitään puuta ole 🙂 Kyllä tulee ihan hyvä lopputulos ja pysynyt hyvin.\nPysyykö tuo dc fix hyvänä keittiötasossa? Meillä on todella ikävän näköiset tasot mielestäni tällä hetkellä mutta en haluaisi remontoida ja olen tuota dc fixiä miettinyt mutta en ole uskaltanut kun mietin jos ei kestä käytössä.\nItselläni on ollut nyt käytössä 10 kuukautta ja on ainakin sen aikaa pysynyt tosi hyvänä 🙂\nPäivän plus kelien asu\nTakki: Zara Housut: Zara Kengät: Ten Points Huivi ja pipo: Pihka Collection *saatu Laukku: HM Vihreä neule: Pull & Bear…


Nyt jäätiiliä jäätymään! Porvoolaiset rakentavat sunnuntaina kaikkien yhteisen jäälinnan – kuka vain saa osallistua rakennustöihin, kunhan turvavälit säilytetään: "Tehdään linnaa vähitellen ja vuoroissa" | Paikalliset | Uusimaa\nRaila Lassila on osallistunut lastensa kanssa jäälinnojen tekoon aikaisempina vuosina Helsingissä. Raila Lassila\nVärikäs jäälinna saa alkunsa sunnuntaina, mutta sitä voidaan jatkaa koko talven ajan. Raila Lassila\nKaikki halukkaat voivat osallistua sunnuntaina 2. tammikuuta yhteisen jäälinnan rakentamiseen kello kymmenestä alkaen. Linna on tarkoitus rakentaa kaupunginpuistoon Muumipuiston läheisyyteen.\nIdea rakennustalkoisiin virisi Facebookin Porvoolaisille-ryhmässä, jossa perheineen Helsingistä Porvooseen muuttanut Raila Lassila kyseli innokkaiden perään.\n– Ainakin viime jouluna rakennettiin tällainen Helsingin Punavuoressa Koffinpuistoon ja aikaisemmin olemme osallistuneet tällaiseen muutaman tiilen verran Lauttasaaressa. Samalla ajatuksella julkaisin kyselyn Porvoolaisille-ryhmässä, Lassila kertoo.\nLassilan 5-vuotias esikoinen ja 2,5-vuotiaat kaksoset ovat jo jäädyttäneen linnatarpeita ja odottavat kovin rakennustöiden alkua.\n– Sain kuulla, että Porvoossa on tiettävästi rakennettu tällainen ainakin Omenatarhassa viime vuonna ja Runeberginpuistossakin oli pieni rakennelma. Kukaan ei kuitenkaan hihkaissut keskustan lähistölle rakentuvasta toisesta linnasta, ja moni tuntui innostuvan.\nIdeana on, että kukin osallistuja voi jäädyttää vain muutamia ”tiiliä”, eikä tehtävä käy kenellekään raskaaksi.\n– Yhden perheen maitopurkit eivät millään riitä linnaksi asti, Lassila naurahtaa.\nTiilet jäädytetään täyttämällä maito- tai mehutölkkejä tai muita rasioita vedellä.\n– Tiilet kannattaa laittaa mahdollisimman pian jäätymään, sillä yksi yö ei yleensä riitä, varsinkaan jos paloja jäädyttää parvekkeella, Lassila vinkkaa.\nJäätiiliä voi värjätä laittamalla veden sekaan esimerkiksi tilkan punajuuripurkin lientä, tipan elintarvikeväriä tai vaikka vesivärejä.\nKoronatilanteen vuoksi Lassila toivoo, että rakennuspuuhissakin maltetaan säilyttää turvavälit ja vain muutama henkilö olisi muuraamassa jäätiiliä kerrallaan.\n– Tehdään linnaa vähitellen ja vuoroissa, Lassila pyytää.\nMukaan rakennustöihin kannattaa ottaa vettä pullossa, sillä jäätiilet muurataan paikoilleen lumesta ja vedestä sekoitetulla laastilla.\n– Myös aikuisten kannattaa ottaa lämpimät hanskat mukaan. Tiiliä on hyvä pitää hetki paikoillaan, että ne jäätyvät hyvin kiinni.\nAjatuksena on, että linnaan tehdään yhteisvoimin perustukset sunnuntaina, mutta kuka tahansa voi jatkossa jäädytellä lisää tiiliä, tuoda niitä linnalle ja rakentaa sitä edelleen pitkin talvea.\n– Tyyli on vapaa, kunhan siivoaa omat jälkensä. Mielestäni hauskinta onkin seurata, miten linna sitten lähtee rakentumaan ”itsestään”. Toivottavasti näin tapahtuu tällekin linnalle, Lassila sanoo.


Ulosajo Leppävirralla - Soisalon Seutu\nJalankulkijat olivat vaarassa jäädä auton alle varhain vapunpäivänä Leppävirralla, kun poliisia paennut kuljettaja menetti autonsa hallinnan ja auto lensi ilmaan.\nTakaa-ajo alkoi vappuaaton käännyttyä vapunpäivän puolelle, kun nuori mies lähti ajamaan poliisipartiota karkuun Savontieltä. Pakoreitti jatkui Kievarinkadulle, sieltä osittain viheralueiden läpi Koulutielle ja edelleen Oksmanintielle. Koko matkan poliisiauto ajoi perässä antaen pysähtymismerkkiä, jota kuljettaja ei noudattanut.\nAuton vauhti oli ajoittain erittäin kova ja se ajoi osin vastaantulevien kaistalla. Oksmanintiellä kuljettaja menetti ajoneuvon hallinnan. Sen seurauksena auto lensi ilmaan, mutta palasi kuitenkin pyörilleen maahan. Lähellä oli jalankulkijoita, jotka olivat vaarassa jäädä auton alle. Heitä pyydetään ottamaan yhteyttä virka-aikana Varkauden poliisiasemalle puh. 029 541 5268.\nAutoa kuljettanut mieshenkilö loukkaantui lievästi ja hänet toimitettiin tarkastukseen KYS:iin. Miehelle tehty puhalluskoe antoi tuloksen 1.82 promillea, joten häntä epäillään törkeän liikenneturvallisuuden vaarantamisen lisäksi myös törkeästä rattijuopumuksesta.\nVapunpäivänä aamuyöllä tavoitettiin myös Leppävirralla autoillut ulkopaikkakuntalainen naishenkilö, jolle tehty puhalluskoe antoi tuloksen 1,67 promillea. Hänet määrättiin väliaikaiseen ajokieltoon. Myös häntä epäillään törkeästä rattijuopumuksesta.\n2.5.2014 klo 16:06 Annikki Repo\nEdellinen Vappu veti väkeä torille\nSeuraava Olkaa rohkeasti äitejä!