Tieto (Knowing) (Alex Proyas / Nicholas Cage) (2009) | DVD Plaza\nTieto (Knowing) (Alex Proyas / Nicholas Cage) (2009)\nKeskustelu osiossa 'Elokuvat' , aloittajana Mika, 26.08.2008.\nUuden peruskoulun avajaisjuhlassa vuonna 1959 ryhmää oppilaita pyydetään piirtämään kuvia, jotka on tarkoitus tallettaa koulun perustuksiin muurattavaan metalliseen säiliöön avattavaksi 50 vuoden kuluttua. Eräs omalaatuinen tyttö, joka tuntuu kuulevan kuiskattuja ääniä, täyttää kuitenkin piirtämiseen tarkoitetun paperin näennäisesti satunnaisilla numeroilla.\nSiirrytään ajassa 50 vuotta eteenpäin nykyhetkeen - uusi sukupolvi oppilaita tutkii vanhaa kuvia sisältävää säiliötä ja tämän omalaatuisen tytön kryptinen paperi päätyy nuoren Caleb Youngin käsiin. Calebin isä, professori Ted Myles (Nicolas Cage) saa selville, että satunnaiset numerot pitävätkin sisällään koodatun viestin, joka sisältää tarkat tiedot kaikista suurista onnettomuuksista, jotka ovat tapahtuneet viimeisen 50 vuoden aikana. Ted saa selville lisäksi, että viesti ennustaa kolme tulevaa tapahtumaa, joista viimeinen on maailmanlaajuinen\nkatastrofi ja se liittyy jollain tavalla häneen ja hänen poikaansa.\nTedin yritykset varoittaa viranomaisia kaikuvat kuuroille korville joten hän päättääkin itse estää tulevat tapahtumat. Epätoivoiselta tuntuva tehtävä johtaa kilpailuun aikaa vastaan kunnes edessä on maailmanlaajuinen katastrofi - ja äärimmäinen uhraus.\nEnsi-ilta Suomessa 19.6.2009 (USA:ssa 20.03.2009)\nToisin kuin threadin otsikosta voisi päätellä, niin elokuvaa ei ole sentään Cage ohjannut, vaan mm. Crow'n, Dark Cityn ja I, Robotin aiemmin työstänyt Alex Proyas.\nLeffan juoni kuulosti kyllä melkoiselta hutulta ja tietäen ettei Cage ole viime vuosina kummoisissa leffoissa näytellyt, eivät odotukseni nousseet kovinkaan korkealle. Trailerikaan ei onnistunut tuomaan oikein mitään omaperäistä esille. Kuitenkin luettuani että tämän on ohjannut Alex Proyas, uskoisin että tästä voi tulla varsin viihdyttävä pläjäys. Hieman silti pelottaa että tästä tulee keskinkertainen kökköily, jollainen on tuhanteen kertaan jo nähty. Käsikirjoittajienkaan kynästä ei ole Boogeymania kummempaa lähtenyt, joten saa nyt nähdä...\nLeffan juoni kuulosti kyllä melkoiselta hutulta...\nja tutulta... . Tai no ei varsinaisesti varmaan samaa tarinaa ole käsitelty, mutta aihepiirejä kyllä...\nTrailerin pohjalta tutunoloisilla poluilla tallataan, mutta mielenkiinto heräsi. Eli traileri täytti tehtävänsä Cagen hairpiece oli keskivertoa paremmassa kuosissa. On kyllä sellaisia lettejä nähty viime aikoina miehen päässä, että huh huh (mm. Ghost Rider, Next)...\n...päätyy nuoren Caleb Youngin käsiin. Calebin isä, professori Ted Myles (Nicolas Cage) saa selville, että...\nMainitun nimisiä roolihahmoja elokuvassa ei kylläkään ole, mutta mokahan ei ole Mikan vaan jakeluyhtiön...\nCagen hairpiece oli keskivertoa paremmassa kuosissa. On kyllä sellaisia lettejä nähty viime aikoina miehen päässä, että huh huh (mm. Ghost Rider, Next)...\nTukka paremmin, joten tämähän voisi olla lupaus keskivertoa paremmasta leffsta\nMutta vakavasti puhuen, miusta on surullista että Cage kuluttaa naamaansa kaikkeen paskaan suostumalla. Kaverihan osaa myös näytellä, joka tahtoo unohtua välillä, kiitos viime vuosien. Onko se rahanahne, vaiko olisiko syytä vaihtaa neuvonantajaa, mikä ihme sitä vaivaa? Noh, pitääpä tsekata tämä ja arvioida uusimman tuotoksen laatu.\nLupaava alku, lopussa huttua = 2/5 (arvio här.)\nLaitan spoilereihin kommentin, ettei pilaa muilta kokemusta:\nEnnakkoon odotin suuren luokan pelastusohjelmia ym. mutta olinkin yllättänyt, että keskityttiin vain parin henkilön ponnisteluihin. Loppu oli kyllä kunnon luokan perseilyä, ufoja ja Aatamia ja Eevaa piti mennä sotkemaan tällaiseen. Huhhuh. Apokalyptiset visiot ja maalailut kiinnostaa aina, mutta tässä se lopun tulimeri ei antanut mitään syytä iloitsemiseen, aiemmin mainittujen seikkojen takia. Oli muuten oikea kohtalo Dianalle, tyhmä ämmä.\nEi paska, mutta ei mikään erikoinenkaan. Kerran katsoi.\nTuli ihan herra Hindun leffat mieleen.. Alko yllättävän hyvin.. sit keskiosa oli perustuubaa täynnä tyhmyyksiä ja todella hölmösti sekunissa keksittyjä juttaja.. "hei mä just tajusin yhtäkkiä et tää tarkottaa EE sitä ja tää ÖÖ menee tänne"\nMutta se loppu?!?! voi hyvä helvetti. Hindun Sings leffa tuli mieleen kovasti. Ufoja ja Jeesuksia, puuttui vain Glottis uimapuvussa katolta.\nSe kohta ku lapsinäyttelijä itki niin myötähäpeä oli kovin ikinä. Surkein lapsinäyttelijä suoritus sen jälkeen ku minun piti tarhassa esittää Leo-Leijonaa.\nEn nyt sanoisi että lopussa sekoitettiin jeesusta ja ufomiehiä, itse käsitin niin että annettiin ymmärtää että ihmiset ovat luulleet ufomiehiä uskonnollisiksi tyypeiksi. Ja että siten ovat uskonnot täällä alkaneet.\nSe oli kyllä typerää ku se Nicolas alko jotain inisee että se äippä on paremmassa paikassa ja muuta jeesusskeidaa vaikka juuri kävi selväksi että näin ei ole.\nHäiritsi myös suuresti että senkin jälkeen kun pääjehu tajusi että ne lapun numbat oikeasti käy toteen niin hänellä meni ties kuin kauan tajuta reagoida niihin tuleviin katastrofeihin(olennaista ei tässä ole se ettei hän voinut mitenkään vaikuttaa niihin)\nRose Byrnenkin osakkeet laskivat huomattavasti tämän takia, ennen tykkäsin hänestä kovasti. Nicolaksen tupee oli jälleen hävettävässä kunnossa.\nAlkoi kyl melkoisen lupaavasti mutta lopun Scifijeesustelu vei kyl pohjat koko leffalta. Elokuvan loppuessa ei tiennyt ylipäätään itkeäkö vaiko nauraa...\nLeffa oli ihan OK. Skientologian ystäville varmaan 5 tähden suoritus.\nItse tykkäsin tuosta leffan lopusta, scifi-jeesustelua olisi saanut olla enemmän. Huokasin pätkän alussa että taas tätä perus Hollywood matskua mutta nuo ulkopuoliset vieraat pelasti koko leffan.\n3/5 pojoa tälle.\nOli tämä nyt parempi kuin The Happening. :thumbsup:\nToi ei toisaalta kerro mitään kun Star Wars ep1 on parempi kuin The Happening vaikka on 1,5/5 leffa..\nÄlkääs nyt spoilatko tuota loppua liikaa. Trailerit kun jättävät lopun lähes kokonaan pimeäksi mikä on minusta hyvä juttu.\nOlipahan melkoinen sotku. Alkuasetelma oli kohtalaisen lupaava ja kyllähän vanha x-files-hörhö jaksaa aina innostua tällaisesta paranormaalista haahuilusta.\nMutta kokonaisuutena katselukokemus oli turhauttava. Draamaosasto ei oikein toiminut, dialogi oli tönkköä, näyttelijäsuoritukset muistuttivat lähinnä jotain harrastelijateatteria eikä ohjaaja Proyas onnistunut missään vaiheessa luomaan sellaista aitoa jännitystä. Toimintakohtaukset tuntuivat jotenkin irrallisilta ja muutenkin käsikirjoitus oli kaikessa megalomaanisuudessaan hirmuisen poukkoileva.\nKnowing yritti vissiin olla jotenkin puhutteleva elokuva, mutta lopputulos jätti kyllä kylmäksi. Leffa ei ollut vituttavan huono, mutta silti tarpeeksi huono ansaitakseen ainoastaan yhden tähden. Ns. kunnianhimoinen epäonnistuminen.\nAiheena omaan makuun mielenkiintoinen, mutta juoni/toteutus ei kovinkaan loistelias.\nTuntui kuin viimeiset minuutit käsikirjoituksesta olisi vetäisty pikaisesti hatusta ja loppu kohtaus oli kyllä aikas...äitelä.\nMutta odotukset eivät olleet korkealla, kiitos teidän arvioiden, joten yllätti kuitenkin ihan positiivisesti.\nefektit oli siinä mielessä hienoja että niitä kaikkia CGI:ksi tunnistanut ja sehän on pelkästään hyvä asia.\nMiltä noi efektit näytti isolta valkokankaalta katsottuna? Oliko äänet leffateatterissa hyvät?\nOli kyllä yksi surkeimmista leffoista mitä olen ikinä nähnyt. Naurettava juoni (ei kelpaa edes b-luokan scifisarjan jaksoksi), surkeaa näyttelemistä ja tahattoman koominen loppu. Osittain hienot tuhokuvastot tuntui olleen pääsyy leffan tekemiselle. Pahinta oli tietysti se että pätkä oli tehty täysin tosissaan vailla pienintäkään itseironiaa. Ei tämä ansaitse edes puolikasta tähteä.


30 Elo 2012 23:17\nIhan ok kisat toistaiseksi - ei paineita tytöille taikka pojille :) Miehillä huomenna vastassa Malesia ja naisilla IBCA , jonka kärkipöydällä pelloo 1994-syntyinen venäläinen Daria Pustovoitova , josta mainittakoon 16-vuotiaana saavutettu fidemestarin arvo ja maailman alle 18-vuotiaisissa tytöissä r...\n29 Elo 2012 16:45\nAivan, aivan. Tuon voiton muistamme tietänkin neljän vuoden takaisista kisoista. Vanhan muisti ei näemmäkään tunnu toimiman totuttuun tapaan, tehdä nyt tuollainen muistivirhe. Hymyssä suin kohti uusia epäonnistumisia :) Eiliseltä siis plakkarissa hieno 4-0 voitto Mauritaniasta, tuosta Saharan autiom...\n28 Elo 2012 14:15\nNe tulevat, ne näkevät, ne koskettavat. Niitä ei voi pysäyttää, niitä ei voi paeta. Ne ovat täällä, shakkiolympialaiset! Vuoden 2010 kisat käytiin Venäjälle. Tuolloin voittajaksi julistettiin lopulta Ukrainan joukkue, jossa pelasivat R Ponomariov, P Eljanov, Z Efimenko ja A Moiseenko sekä kirkkaimp...


Upplagd av ♥ Erican Vaaleita Unelmia ♥ kl. 08:56\nMia -Willa Oliviasta 10. toukokuuta 2012 klo 10.55\nMeillä oli lukion aikainen luokkakokous 20 vuoden takaa viime kesänä. Ihmeellisesti kaikki oli tunnistettavissa, mutta toisaalta yli puolet oli pois:(\nNuo on ihania tapaamisia:) Kiva muistella vanhoja aikoja ja kauhuksi sai taas huomata kuinka me olemme vanhenneet tai lapset vaan kasvaneet ;)\nNiin se elämä menee eteenpäin, vaikka aina ei haluaisi\nEricas Vita Drömmar ♥ 10. toukokuuta 2012 klo 12.59\nOlisihan se kiva jos kaikki voisivat olla paikalla mutta ymmärrettäväähän se on että pois jäämisä tulee olemaan.\nEmmehän me vanhene,lapset vaan kasvavat ;)\nTiiranpesän Mari 10. toukokuuta 2012 klo 19.23\nAi teiänkin lähellä on varuskunta..täällä on kanssa, ihan tuossa äärellään. Välillä harmiksi asti kuuluu pauketta.\nMinuu harmittaa, etten jokunen vuosi sitten päässyt luokkakokoukseen kun olin sairaana. Myöhemmin on tosiaa tullu aateltuu, et ois pitänyt vaa sisukkaasti mennä, vaikka pää kainalossa sinne.\nTuskin koskaan tulee osaa heistä enää nähtyä :(


Tanya d'Arc: Bon Jovi\nViime päivät olen lähinnä värkkäillyt valmiiksi kuviohaasteen kuviomalleja ja väliin on jäänyt hyvin vähän vapaata aikaa piirtää omia tangleja. Nyt sain kuitenkin yhden valmiiksi. Aamulla bussipysäkillä sain idean Bon Jovin keikkajulisteen alareunassa olleesta bändin levyn kannesta. Kannessa ei toki ole mitään samoja kuvioita, kuin tekemässäni tanglessa, mutta taustamallin viivoitus (string) on napattu siitä. Jos haluat kurkistaa ja verrata levyn kantta, voit tehdä sen täällä!\nHyvää viikonloppua tanglereille! Muistakaapa osallistua myös tämän viikon kuviohaasteeseen!\nLähettänyt Tanya d'Arc klo 12.45\nTunnisteet: bon jovi, piirros, zentangle\nHarakka 15. maaliskuuta 2013 klo 13.59\nTästä tuli jotenkin niin elävän näköinen, silmäkin sieltä löytyi.\nAita edessä, etteivät oliot karkaa, hi!\nMillin 17. maaliskuuta 2013 klo 18.09\nNäin ne ideat syntyvät. Kivoja kuvioita olet piirtänyt.


Ympyriäinen aika | Asentopaikan päiväkirja\n← En menossa minnekään – kiireettömän vaelluksen valhe\nEi ketään kotona →\nVaellusta ei kai koskaan voi tehdä täysin vapaaksi. Sellaiseksi, joksi se on tavallaan tarkoitettu, jollainen sen ilman muuta pitäisi olla. Vaelluksen rajoittavin tekijä on aika.\nOlen aina mieltänyt vuodenajan kierron ympyräksi, jossa kesä on jostain syystä alhaalla. Aika kiertää vastapäivään nousten kohti joulua ja laskeutuen kevääseen. Kai se on jonkun kansakoulun aapisen kuvajainen joka on jäänyt kummittelemaan mielessä. Vaellukset seuraavat samaa ympyrää, kun vaeltajaminä elää aina pätkittäisesti kesän aikana, nukkuu horrokseen syksyllä ja herää taas keväälle rastaan kiljumiseen kuusikossa.\nMillainen olisi ajasta vapaa vaellus? Entä jos vaelluksen voisi pyöräyttää ympyriäiseksi, miten se onnistuisi? Vaeltaja kutoisi perässään aika-avaruuden lankaa, jonka vaelluksen aluksi sitaisisi tunturikoivun oksaan tai kelonpökkelöön. Sitten viimeisenä päivänä palatessaan solmisi langan lopun siihen alkupäähän kiinni. Vapaaksi päästettynä ympyriäinen vaellus kieppuisi kehäänsä ikuisuuksiin saakka.\nToistuisiko sellaisessa vaelluksessa kaikki aina aivan samanlaisena, väsymykseen saakka, vai kulkisiko ympyriäinen vaellus suuremmmassa mittakaavassa, kuin pyörän vanne, uusiin aika-avaruuden osiin niin, että vaikka vaellus alkaisikin aina alusta, olisi siinä kuitenkin havaittavissa edes pienen pieniä muutoksia jokaisella kierroksella.\nJaksaako maailmanviivan lankakerä pyöriä ikuisesti, vai loppuuko siitä puhti viimeistään silloin, kun isosta kaminasta hiipuvat tulet ja viimeisetkin tähdet jäähtyvät sulautuen entropian taustakohinaan.\nKategoriat: Irtiotot, Venkoilu\tPysyvä linkki\nYmpyriäinen aika — 7 kommenttia\nMaarit on 17.9.2010 klo 20.21 sanoi:\nEn taida tavoittaa ajatustasi, mutta jotain poeettista pohdinnassasi on. Liekö silloin niin tarpeenkaan ymmärtää?\nJokke on 17.9.2010 klo 22.52 sanoi:\nHyvä, hyvä. Syklejä. Niillä pääsee toivottavasti taas tämän syksyn yli. Olen muokannut ajatteluani ympyrästä spiraaliksi, joka kyllä näyttää päästä katsottuna ympyrältä, mutta sivummalta etenee serpentiinin tavoin. Voi niinkuin ajatustasolla jättää asioita taakseen. Vaikka aina tulee pimeä vuodenaika uudestaan.\nKorpijaakko on 17.9.2010 klo 23.04 sanoi:\nSyklit ovat ihmiselle jotenkin luontainen, mukava tapa, hahmottaa maailmaa. Nykyfysiikan valossa maailma vaikuttaisi lineaariselta: nykyhetki ei enää koskaan palaa, eikä menneeseen pääse. Elämä tuntuu kuitenkin sykliseltä… Vaellukset rytmittävät vuoden kiertoa omalta osaltaan, mutta jospa joskus vuodenkierto rytmittäisi vaellusta… Olisiko se jotain?\ntyy on 17.9.2010 klo 23.21 sanoi:\nAjan kulkeminen on vain illuusio.\nYleisen suhteellisuusteorian aikakäsityksen mukaan aika on ikäänkuin valmiiksi levitetty eteemme. Miksi emme voi (tai näytä voivan) liikkua kuin eteenpäin, on täysi mysteeri.\nJos aika kulkisi, niin miten nopeasti se muka kulkee? Sekunnin sekunnissa? Se on tarkemmin tarkasteltuna järjetön ajatus. On luonnollisinta ajatella, että aika ei kulje.\nKyllä sen on jo myöntänyt kapitalistinenkin tiedemies.\nMaria on 18.9.2010 klo 21.54 sanoi:\nMielenkiintoista. Luin tämän eilen ensi kerran ja sen jälkeen silloin tällöin olen palannut lukemaan uudelleen.\nHaluaisinko loputtoman vaelluksen? En. Minä en halua vaellukselleni ihmisiä joiden kanssa haluan olla – hmm arjessa. Minun maailmassani arki ja vaellus ovat siis eri asia.\nVoisin olla vaelluksella vuoden, ehkä toisenkin mutta sitten en enää, olen kiinnittynyt ja kiintynyt ihmisiin.\nVaellus on minulle vastapaino arjelle. Toisiko loputon vaellus arjen vaellukselle? Käytännöllisenä ihmisenä varmaan alkaisin rakentaa hirsikämppää talven ja sairastamisen varalle ja sehän tuhoaisi sen vaelluksen.\nKorpijaakko on 19.9.2010 klo 0.15 sanoi:\ntyy, jos minun viestiini kommentoit, niin ilmaisin itseäni epäselvästi. Tarkoitin juurikin tuota selittämätöntä asiaa, että näyttää siltä, että voimme liikkua aikaulottuvuudessa vain yhteen suuntaan, jonka koemme (tai joka on?) ”eteepäin” suuntautuvaksi.\nMutta loputon vaellus… Tuskinpa. Asioiden rajallisuus on, uskoakseni, se mikä saa ne maistumaan makealta. Onhan rajallisuus ja ainutlaatuisuus haikeaakin, mutta entä jos kaikki olisi ikuista ja sitä olisi rajattomasti saatavilla?\nAiheesta lisää: Asentopaikan päiväkirja » Blog Archive » Ei ketään kotona


Poskimerkki on nyt pop kiekkokatsomossa Kotimaa\nJulkaistu 07.05.2013 12:58\nYksi kevään kiekkokarnevaalin muoti-ilmiöistä on poskimerkki. Tarralla kasvoihin kiinnitettäviä poskimerkkejä näkee Helsingin areenan käytävillä runsaasti, ja yksi syy siihen lienee se, että niitä jaetaan MM-kisojen sponsorin toimesta ilmaiseksi. Merkeissä ei ole kuitenkaan sponsorin tunnuksia vaan kisoissa kilvoittelevien maiden lippuja. Merkki kiinnittyy helposti eikä kasvomaalia tarvita. Siksi merkkejä on myös sellaisilla katsojilla, jotka eivät normaalisti kasvokuviointeja todennäköisesti ottaisi. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nRiihimäkeläinen Maria Mäkinen pitää poskimerkkiä kisatunnelmaa elävöittävänä keksintönä. Hän vannoo silti perinteisen kasvomaalauksen nimeen. – Poskitarra on kätevä, mutta aidon maalauksen eteen on nähty vaivaa. Se on siksi parempi, Mäkinen perustelee. (MTV3 - STT)


Sadunhohteinen: Pieni askarteluhuoneen remontti\nPieni askarteluhuoneen remontti\nKevät ja aurinko. Näitä on varmaankin syyttäminen tästä inspiksestä... 😊\nHalusin vaihtelun ja virkistyksen vuoksi vaihtaa askarteluhuoneeni järjestystä ja koska tavaraa on paljon (työpöytä, 4 kirjahyllyä, senkki, lapselta peritty nukkekoti, useita säilytyslaatikoita täynnä tarvikkeita ja säkkituoli), niin päädyin kääntämään pari kirjahyllyä poikittain ja saamaan näin hieman lisää tilaa.\nHyllykön takana kulkee käytävä olohuoneesta kylpyhuoneeseen, lattiakin laatoitettu, joten kirjahyllyt sopivat hyvin tuon käytävän varrelle. Ongelmana oli sitten tuo ruma kirjahyllyn tausta. Siirsin senkin kirjahyllyjä vasten toiselta seinältä. Olivat näppärästi saman kokoiset.\nKirjahyllyjen taakse asennettiin vanerilevy, jonka pohjamaalasin valkoiseksi.\nTapettia etsiskelin aikani nettikaupoista ja päädyin hempeän vaaleanpunaiseen Holdenin Sana-tapettiin.\nTapetointikohteena oikein kiva, valmista tuli tosi nopeasti. 😁\nListat hain Baukkarista ja sahasin itse kokoon. Osan liimasin ja osan ruuvasin kiinni. Alakuvassa listatkin jo paikallaan.\nSitten kaikki pikkusälä paikalleen pöydälle... 😍\nHuoneen toiseen päähän, vastapäätä tätä kompleksia jäi kaksi kirjahyllyä. Vasemmalla toinen alkuperäisessä asussaan ja oikealla dc-fixin asennuksen jälkeen. Kylläpä sai pienellä asialla tilaan rauhallisempaa tunnelmaa.\nYhtä seinää koristaa lempparipeilini. 😍 Kuvassa näkyy myös peilin kautta osa kattoon upotetusta kuviosta, jonka reunoissa on ledispotit. Tämä on tosin jo rakennusaikana tehty, ei tämän pikkurempan aikana...😄\nNäihin kuviin, näihin tunnelmiin. Nyt on ihan eri fiilis istua säkkituolissa lukemassa kirjaa tai neulomassa, kun on hieman enemmän tilantuntua ja kaunis tapettikin katseltavana...\nAurinkoa ja iloa päivääsi!!!\nKokoelma lahjuksia viime vuodelta\naskartelu (55) betonityöt (3) buzzador (3) cake pops (1) diy (31) elämä (30) elämän hallinta (2) gluteeniton (16) haaste (4) halloween (1) huivi (6) joulu (22) juhlatarjoilu (12) juustokakku (11) jälkiruoka (8) kakku (22) karavaanaus (4) kasvatus (7) kasvihuone (1) kaverisynttärit (4) koristeet (5) kortti (29) kranssi (12) kuivakakku (6) kukka (12) kukka-asetelma (12) lahja (38) lapsiperhe (9) leikkimökki (3) leipä (11) leivonta (63) likööri (4) loma (3) luonto (8) maidoton (7) makea leivonnainen (12) matto (4) mehu (1) mehujää (1) muffinssit (8) munaton (7) mökki (4) neulonta (20) Nukkekoti (7) ompelu (9) piha (2) piirakka (7) pikkuleipä/keksi (4) pikkusuolainen (7) piparitalo (8) piparkakku (4) pipo (3) pulla (6) puutarha (14) puutyö (2) pääsiäinen (11) remontti (3) risutyö (1) ruoanlaitto (12) sato (1) Silhouette Cameo (2) sisustus (16) sokerimassa (5) suklaa (1) suolainen piirakka (9) synttärit (18) säilöntä (6) sämpylät (2) tuunaus (24) valokuvaus (9) vappu (1) vegaani (1) virkkaus (24) voileipäkakku (5) vähämunainen (1)


TULOSSA, Täydennämme kuvat ja tiedot kun Hobby on varastossamme, Nauti elämästä kahdestaan. Löydä idylliset paikat ja seuraa omaa rytmiäsi. Hobby EXCELLENT on tehty täydelliselle lomalle. Syitä on lukuisia: Mukava varustus ja kattava mallivalikoima tilavilla pohjaratkaisuilla ja mukavilla istuinryhmillä. Ja tietenkin miellyttävä tunnelmavalaistus romanttisiin hetkiin.\nNettikaravaani ID 1582003


Ensiapukilpi, suuntanuoli, suora - TURVAKAUPPA.com\nEnsiapukilpi, suuntanuoli, suora\nOpasteet ja kilvet: Ensiapukilpi, suuntanuoli, suora\nEnsiapukilpi, suuntanuoli, suora -merkinnällä varmistetaan ensiaputilanteissa tarvittavien välineiden löytyminen. Ensiavun kilpi tehdään vihreälle taustalle, teksti ja symbolit ovat valkoisia. Kyltit saa halutussa koossa ja materiaalissa, myös jälkivalaisevina. Yleisimmät vaihtoehdot ovat valittavissa tällä sivulla.\nKokeile Kilpikonettamme oman kilpesi tekemiseen. Sieltä löytyy valmiita pohjia ensiapukylteille, vastaavia kuin Ensiapukilpi, suuntanuoli, suora.


Osuiko auton rengas kuoppaan? – pahin kelirikko on Vantaalla vasta tulossa | Vantaan Sanomat\nOsuiko auton rengas kuoppaan? – pahin kelirikko on Vantaalla vasta tulossa\nROUTAVAURIOT Talvi koettelee kovimmin teknisesti heikoimmin rakennettuja maantietä.\nTalvikkitiellä Hiekkaharjun kaupunginosassa on reikiä ja kulumia talven jäljiltä.\nTaas niitä näkee, reikiä asfaltissa eli routavaurioita. Veden ja jään yhteisvaikutus rikkoo vaikka asfaltin.\n– Maa on vielä roudassa eikä pahin kelirikko ole vielä alkanut, sanoo Vantaan kaupungin ylitiemestari Erkki Tammisto.\nKorjausvelkaa on ja se konkretisoituu talvella."\nEly-keskus arvioi, että Uudenmaan kelirikosta tulee edellisvuosia vaikeampi poikkeuksellisen sateisen talven jälkeen. Kun vesi pääsee tien rakenteisiin se jäätyy ja keväällä sulaessaan etsii ulos pääsyä rikkoen päällysteen pinnan. Lisäksi renkaat, varsinkin nastarenkaat, kuluttavat tienpintaa.\n– Meillä on iso kasa routavauriosta kertovia liikennemerkkejä varikolla valmiina, Tammisto kertoo.\nHän toivoo kuivaa kevään jatkoa, sillä sadevesi ei imeydy jäässä olevaan maahan vaan hakeutuu asfaltin pieniin reikiin tuhoa tehden.\nPahiten kelirikko koettelee niin sanottua kolmannen eli alemman luokan tieverkkoa. Sellaisia teihin kuuluvat muun muassa yksityisten tiekuntien tiet ja valtiolta kaupungille siirtyneitä 1950–60-lukujen paikallisteitä.\nTammiston mukaan alemman luokan teitä ei ole rakennettu teknisesti kunnolla niin, että niissä olisi useampia rakennekerroksia.\n– Juuri rakennekerroksilla saadaan aikaan tielle kantavuus ja routimattomuus.\n– Korjausvelkaa on ja se konkretisoituu talvella, Tammisto sanoo.\nKelirikko voi olla seurausta myös erilaisista kunnostustöistä, kuten kaapeli- ja vesijohtojen korjauksista. Ongelmia voi tulla niissä kohdissa, jossa korjauskohta yhtyy ”vanhaan” pintaan ja maa routii eri tahtiin.\nNäitä vaurioita korjataan Tammiston mukaan siirtymäkiilan rakentamisella, jolloin olemassa oleva tie ja remontissa ollut kohta yhdistyvät loivemmin.\nRoudan aiheuttamia kuoppia korjataan yleensä bitumipohjaisella paikkausmassalla.\n– Ja kun tie sulaa, paikkamassa käydään höyläämässä pois, Tammisto jatkaa.\nSorateillä tietä korjataan murskeella.\nKelirikkoa voi ehkäistä teiden perusteellisella rakentamisella ja pitämällä teiden rakenteet kuivina rummuista ja avo-ojista huolehtimalla.\nKaikista valituksista, joita kaupungille tulee vuosittain teiden huonosta kunnosta, keskimäärin sadasta asianomainen tekee korvausanomuksen. Niistä noin puolet on ajoneuvoihin liittyviä, kuten rikkoutumisia ja loput jalankulkijoiden liukastumisia.\nJokainen anomus käydään läpi tapauskohtaisesti, onko aihetta korvauksiin. Tammisto sanoo, että valitusten määrä on jonkin verran kasvussa.\n– Liikenne lisääntyy koko ajan ja päällysteissä on myös korjausvelkaa.\nLänsi-Vantaan kaduille saatiin superputsaaja – yli puoli miljoonaa maksanut kone on "hulppea peli"15.4.2018 07.35\nVellivaroitus! Kelirikosta ennustetaan tavallista vaikeampaa Uudellemaalle31.3.2018 15.43


Lovense Nora 2022 arvostelu. Mikä se on ja miten se toimii? Hinta\nHome » Parhaat seksilelut » Lovense Nora\nLovense Nora Mikä se on?\nLovense Nora on korkean teknologian vibraattori, joka antaa kauniille sukupuolille paljon miellyttäviä tunteita. Yksi henkilö tai pari voi käyttää sitä sukupuolielämänsä monipuolistamiseen. Koska yritys on julkaissut tuotetta jo noin 10 vuotta, et voi varmasti olla huolissasi tuotteen laadusta.\nHinta Lovense Nora\nYksityiskohtainen tieto - Lovense Nora\nKoostuu muovista ja silikonista. Muovi on osa täryttimen pohjaa, se on kovaa ja kiiltävää, melko helppo puhdistaa. Luojat ovat työskennelleet parantamaan silikonin ominaisuuksia pitkään. Lelu on suunniteltu siten, että sillä on sileä, joustava rakenne, joka liukuu miellyttävästi seksuaalisen pelin aikana. Lisäksi tämä materiaali tuo mukanaan erilaisia kosketusominaisuuksia, ei aiheuta allergioita ja epämukavuutta. Laitetta on melko helppo hoitaa, koska se on vedenpitävä, mikä tarkoittaa, että se voidaan helposti pestä.\nOn olemassa erilaisia käyttötapoja. Ensinnäkin on syytä päättää, käytetäänkö tuotetta erikseen vai pareittain. Lisäksi on syytä harkita, että sillä pyritään saamaan erilaisia orgasmeja ja että sitä voidaan käyttää klitoriksen stimulaattorina tai työnnetään emättimeen. Laitteella voidaan suorittaa erilaisia kokeita, tärkeintä on olla kiire ja olla erittäin varovainen. Pese jokaisen hoidon jälkeen hyvän henkilökohtaisen hygienian ylläpitämiseksi.\nLaitteessa on erilaisia toimintatiloja. Pää auttaa stimuloimaan klitorista eri nopeuksilla: pienellä, keskisuurella ja suurella. Voit tehdä tämän sekä itsenäisesti että yhdessä kumppanisi kanssa. Tärisevä osa voi taipua eri tasoissa tuoden uusia tuntemuksia joka kerta. Esimerkiksi pulssi, aalto, ilotulitus ja maanjäristys. Kuten mitä tahansa tämän yrityksen laitetta, vibraattoria voidaan käyttää paikan päällä ja etäisyydellä. Tätä varten on olemassa erityinen sovellus, jota useimmat älypuhelimet ja käyttöjärjestelmät tukevat. Laitteessa on stimuloivia helmiä, lataamista ylläpidetään 4-5 tuntia ja valmiustilassa se voi kestää jopa viikon.\nKuinka kiitollinen olen valmistajille Lovense Nora -vibraattorista. Minun oli erotettava kumppanistani pitkään. Hyvin pian tajusin, että kaipaan intiimiä viihdettämme. Aloin etsiä tapoja kirkastaa yksinäisyyttäni. Mies neuvoi minua hankkimaan vibraattorin. Olin skeptinen tämän ajatuksen suhteen. Mikään ei voi korvata elävää ihmistä. Mutta päätin etsiä vaihtoehtoja. Tämä laite kiinnitti huomioni. Sivuston kuvaus vaikutti erittäin houkuttelevalta. En katunut, että ostin sen. Vain hän pelasti vaikeimmat hetket, kun hän kaipasi kaveria. Ja nyt hän auttaa jo meitä molempia monipuolistamaan intiimiä elämäämme.\nSain tämän vibraattorin lahjaksi. Vihaisuudellani ei ollut rajaa. Mutta kaveri selitti minulle, että tällaisten lelujen käyttämisessä ei ole mitään vikaa. Lisäksi hän valitsi minulle parhaan laitteen, josta tulee suosikkini. Oli vaikea myöntää, mutta hän oli oikeassa.\nOlen käyttänyt kaikenlaisia seksileluja elämässäni pitkään. Kukaan mies ei ole koskaan valittanut tästä. Päinvastoin, he ilmaisivat halunsa osallistua prosessiin. Mutta ajan myötä oli vaikeaa yllättää minut millään laitteella. Ystäväni tiesi mieltymykseni ja antoi minulle tämän värähtelyn. Olin yllättynyt saamastani vaikutuksesta. Tunne oli niin kuuma ja terävä. Olen erittäin kiitollinen hänelle, joten annoin hänelle saman laitteen. Nyt se on ottanut ylpeyden kokoelmissani, käytän sitä useimmiten.\nMissä Suomen kaupungeissa Lovense Nora myydään?\nVoinko ostaa Lovense Nora apteekista?\nLovense Nora on huijaus?\nOnko kielteisiä arvioita Lovense Nora?\nEmme löytäneet todellisia negatiivisia arvosteluja Lovense Nora


Uudenvuodenaatto (kaikki vuosikerrat): Luuk. 13:6-9\nAluksi: Lyhyellä vertauksellaan viikunapuusta Jeesus viittasi Israeliin, jonka keskuudessa hän oli vaikuttanut kolme vuotta saamatta sieltä paljoakaan hedelmää. Samalla tämä vertaus puhuu myös Jumalan toisesta kansasta eli kristillisestä kirkosta. Kirkkomme on viikunapuu, mutta myös meistä jokainen on sitä. Jumala on omistajamme ja Jeesus puutarhurimme.\nMiettikää, mitä Jeesus tahtoo sanoa meille tämän vertauksen kautta, kun yksi vuosi taas päättyy elämässämme?\nJos tietäisit, että sinulla on elämää jäljellä enää vain yksi vuosi, miten eläisit sen vuoden?\nMillä perusteella Jumala on omistajamme ja Jeesus puutarhurimme?\nVertaus. Vertauksessa on kaksi henkilöä: viinitarhan omistaja ja sitä hoitava puutarhuri.\nViinitarhaa varten valitaan yleensä paras mahdollinen maaperä. Miettikää, miksi tuohon hyvään maahan oli istutettu myös yksi viikunapuu?\nMikä saattoi olla syynä siihen, ettei hyvässä maassa kasvava viikunapuu tuottanut hedelmää vuosikausiin?\nMitä vahinkoa hedelmätön viikunapuu aiheutti ympärillään kasvaville viiniköynnöksille?\nMitä puutarhurin sanat jakeissa 8-9 hänestä osoittavat?\nMikä vaihtoehto olisi ollut puutarhurille helpoin: kaataa puu vai hoitaa sitä?\nMiksi puutarhuri rakasti hedelmätöntä viikunapuuta – mitä hän oikein siinä näki?\nVertauksen tulkinta (a) Israelia koskien\nMitä Jeesus tahtoi sanoa omasta kansastaan Israelista verratessaan sitä viikunapuuhun, joka kasvaa viiniköynnösten seassa?\nMitä hedelmää Jumala odotti Israelin kansalta sen pitkän historian aikana ja erityisesti Jeesuksen toiminnan kestäessä?\nMistä syystä Israelin kansa ei kantanut sitä hedelmää, jota Jumala siltä odotti?\nMitä tämä pieni vertaus osoittaa meille Jeesuksen ja Israelin suhteesta?\nVertauksen tulkinta (b) kristittyjä koskien\nNyt luemme vertauksen niin, että se puhuu uudesta Israelista eli kristillisestä kirkosta. Millaista hedelmää Jumala odottaa tänä päivänä meidän kirkoltamme?\nMitä luulette Jumalan sanovan tänä uudenvuoden aattona meidän kirkostamme, kun hän sitä katselee?\nKuvittele sielusi silmillä, miten Jeesus seisoo tänä uutena vuonna pää kumarassa Isänsä edessä pyytämässä lisää armonaikaa kirkollesi. Millaisia tunteita tämä mielikuva sinussa herättää?\nMitä tapahtuu kirkolle, josta Jumala ei loppujen lopuksikaan löydä odottamaansa hedelmää?\nVertauksen tulkinta (c) meitä itse kutakin koskien\nSuurin Hengen hedelmä on Paavalin mukaan rakkaus. Minkä verran Jumala ja lähimmäiset saivat tätä hedelmää sinun elämästäsi menneenä vuonna?\nMitkä ovat ne syyt, jotka estävät Hengen hedelmän, ennen kaikkea rakkauden, kasvua sinun elämässäsi?\nMitä ajattelet tämän vertauksen pohjalta: rakastaako Jeesus eniten niitä kristittyjä, jotka kantavat eniten hedelmää? Perustele vastauksesi.\nMillä perusteella Jeesus rakastaa niitä kristittyjä, jotka eivät kanna hedelmää?\nVielä yksi vuosi...\nVertauksen puutarhuri lupaa muokata ja lannoittaa maan viikunapuun ympäriltä. Mitä luulet sen tarkoittavan käytännössä sinun kohdallasi?\nMitä mieltä olet väitteestä: surut ja onnettomuudet ovat välttämättömiä, koska ne muokkaavat maata meidän viikunapuumme ympäriltä?\nMitä viikunapuun pois hakkaaminen tarkoittaa (i) kirkon ja (ii) yksityisen kristityn kohdalla?\nVetäjä lukekoon kertomuksen viikunapuun kiroamisesta. (Matt. 21:18-19). Tapahtuma sijoittuu Jeesuksen viimeiseen elinviikkoon. Miettikää eri syitä, miksi Jeesuksen kärsivällisyys loppui tämän puun kohdalla?\nMitä valoa viikunapuun kiroaminen voisi tuoda tekstimme vertaukseen?\nIlosanoma: Kirottuaan viikunapuun Jeesus vaihtoi osia sen kanssa – ja meidän kanssamme. "Kristus on lunastanut meidät lain kirouksesta, kun hän tuli kiroukseksi meidän edestämme – sillä kirjoitettu on: 'Kirottu on jokainen, joka on puuhun ripustettu.'" (Gal. 3:13*). Ristiksi lyöty puu on maailman hedelmättömin puu. Kuitenkin Jeesuksen ristinpuu tuotti meille hedelmän, jota syömällä elämme iankaikkisesti (Joh. 6:51).


Ukon uudet kuviot: syyskuuta 2012\nKävimme tänään siis katsomassa tallipaikkaa. Lupasin kirjoittaa tänään tallista, mutta on niin kiire, että ajattelin näin yksinkertaisesti vain koota listaksi tallin miinukset ja plussat. :)\n+ Maneesi; ratsastus ei ole säästä riippuvainen. Varsinkin nyt, kun alkavat syksyn huonot kelit maneesi on korvaamaton.\n+ Suuri kenttä\n+ Hyvät maastot; vain hevosille tarkoitettu valaistu kuntopolku, hiekkamonttuja, metsäteitä ja -polkuja kilometri toisen perään.\n+ Tilavat ja siistit karsinat\n+ Talli on paljon lähempänä kuin nykyinen talli\n+ Ulkoilu yksin tai kahdestaan; Ukko ei sopeudu laumaan, mutta haluamme, että, sillä olisi kuitenkin tarhakaveri.\n- Pienet tarhat\nTalli on muuten oikein mukava, mutta pitkä miinus tulee todella pienistä tarhoista. En ole missään nähnyt niin pieniä aitauksia. Ne ovat lähinnä jaloittelutarhoja, joissa voi kävellä ja ehkä hieman ravata.\nTäällä päin tallitarjonta ei ole huimaa, joten oli mietittävä, kumpi on pienempi paha: hevonen stressaa isoa laumaa ja sitä kautta sairastelee vai postimerkkitarha. Päätimme kääntyä kokeneemman hevosihmisen puoleen, eli tätini, joka tietää oikeasti hevosista. Hän on sitä mieltä, että tallin vaihto olisi Ukolle parempi vaihtoehto. Hänen mukaansa Ukon kaltainen rauhallinen aikuinen hevonen ei pahemmin liikuskele tarhassa ja pysyy tyytyväisenä, jos se saa päivittäin liikuntaa ratsastuksen muodossa. Tallin vaihto taitaa siis olla edessä...\nLähettänyt Karoliina klo 20.40 4 kommenttia:\nTämä viikko on ollut poikkeuksellisen raskas. Olen ollut koko viikon hyvin väsynyt, joten viikonloppu tuli tarpeeseen. Kolme koetta, koulu, huonosti nukutut yöt ja Ukko ovat vieneet totisesti voimia. Ensi viikolla onneksi helpottaa, koska alkaa (koulussa) toinen jakso. Ihmettelen kyllä, miten ehdein tehdä kaiken tämän tohinan keskellä Ratsastushistoriani -postauksen. Mitä muuten piditte videosta tai ylipäätään kyseisestä postauksesta? :)\nKävimme eilen Ukon kanssa maastossa ja se oli oikein energinen. Oikeastaan tuntuu, että se on vasta nyt alkanut saamaan liikkumishalujaan takaisin kaviokuumeen jälkeen (sairasloma päättyi noin kaksi viikkoa sitten). Otimme myös vasta nyt ensimmäistä kertaa ravia, koska Ukko ei ole aiemmin ollut innokas ravaamaan. Nyt kuitenkin Ukko yritti jopa itse nostaa ravia, joten annoimme sen sitten ravata lyhyitä pätkiä.\nSatu ja minä olemme huomanneet jo kaksi kuukautta sitten, että Ukko ei voi hyvin, mutta olemme yrittäneet vain kieltää asian ja ajatella: "Kyllä se sopeutuu." Asiasta ei kuitenkaan pääse yli eikä ympäri, sillä se nyt on vain totisinta totta, ettei Ukko yksinkertaisesti sopeudu isoon laumaan ja se stressaa siellä. Toinen syy tallipaikan vaihdokselle on, että nykyinen tallipaikka on niin kaukana, että matkoihin menee paljon aikaa varsinkin linja-autolla (jonain päivinä melkein tunti). Muutenhan mielellämme jäisimme nykyiseen talliin.\nVoin oikeastaan sanoa, että tallipaikan vaihto on tullut todeksi vasta tällä viikolla. Selailin viime sunnuntaina tallipaikkoja ei-niin-vakavamielisesti ja yllättäen sellainen löytyi. Ihmeemmin ajattelematta tartuin kännykkään ja soitin tallin omistajalle, jolla oli paikka vapaana. Menemme tänään katsomaan tallipaikkaa. Kerron sitten illlalla, miten kävi ja millainen talli on.\nOlen aina pitänyt itseäni harkitsevana ihmisenä. Loppujen lopuksi toimin tunteiden varassa ja tartun rivakasti hetkeen ja teen, ennen kuin on myöhäistä. Sen osoittaa viime sunnuntainen ja tilanne viime keväältä, jolloin muutimme nykyiseen talliin.\nKyllä se vain on näin, että ihmisten tulisi elää enemmän hetkessä, eikä murehtia huomista. Itse heräsin huomaamaan asian, kun sain pari vuotta sitten Sadulta syntymäpäiväkortin, jossa luki: Eilinen on historiaa. Huominen on mysteeri. Tämä päivä on lahja. Heittäytykää ihmiset! :D Tietenkin joissain tilanteissa on hyvä miettiäkkin, mutta paras kuitenkin on vain mennä elämän virran vietäväksi, sillä asioiden on AINA tapana järjestyä. :)\nKatsokaa taivaan lintuja, eivät ne kylvä, eivät ne leikkaa eivätkä kokoa varastoon, ha silti teidän taivaallinen Isänne ruokkii ne. Ja olettehan te paljon enemmän arvoisia kuin linnut!\nTätä kaikkea pakanat tavoittelevat. Tiedän taivaallinen Isänne tietää kyllä, että te tarvitsette kaikkea tätä.\nLähettänyt Karoliina klo 11.01 Ei kommentteja:\nKauan odotettu (?) postaus ratsastushistoriastai on viimein täällä! :D Video on ollut youtubessa jo eilisestä lähtien, mutta en vielä laittanut sitä tänne, koska halusin, että videon yhteydessä olisi myös selostus.\nAloitin säännöllisen ratsastamisen huhtikuussa 2008. Sitä ennen olin ollut muutamia kertoja hevosen selässä. Parhaiten on varmaankin jäänyt mieleen naapurin shetllaninponi Napponen, jolla ratsastin varuusteetta pyöräilykypärä päässä. :D\nSyksyllä 2007 Satu aloitti äitinsä yllättämänä alkeistunnit Ratsutila Jarminilla. En ollut koskaan mitenkään ihmeemmin kiinnostunut hevosista, mutta päätin kuitenkin kulkea mukana katsomassa tunteja. Jo muutaman katselukerran jälkeen halusin itsekin ratsaille, mutta kurssilla ei valitettavasti ollut enää tilaa. Seuraava alkeiskurssi alkasi huhtikuussa 2008, jonne ilmoittauduin viipymättä. Kuljin koko talven katsomassa Sadun tunteja ja opin paljon ratsastuksesta teoriassa ja tietenkin hoitamaan hevosia. Muistan, miten kylmä maneesissa oli pakkasilla katsoa, kun toiset ratsastivat. Alusta asti hevosen hoito oli minulle tärkeä osa koko harrastusta, joten harmistuin, jos en saanut itse hoitaa hevosta kuntoon.\nAlkeistunnin jälkeen siirryin vakiotunnille perjantaille Sadun kanssa samalle tunnille. Harjoittelimme laukkaamista ja pikkuhiljaa myös hyppäämisestä. Ensimmäinen laukka nousi Tiltukalla. Hyppäsin sillä myös ensimmäisen esteeni, jos sitä nyt hypyksi voisi sanoa. Tiltu nimittäin vain harppasi esteen yli, mistä olin hyvin pettynyt. Tiltusta tuli kuitenkin vasta paljon myöhemmin suosikkini, vaikka koin sen kanssa uudet jutut.\nPirpana-Sipi, eli Pirre oli alkuaikojen luottoratsu. Osallistuin sillä useisiin estekisoihin; ensimmäisiin keväällä 2009. Tykkäsin hypätä sillä, koska se hyppäsi pienetkin esteet isosti pienen kokonsa takia. Pirre kuitenkin lähti eläkepäiville syksyllä 2009 ja se myöhemmin lopetettiin sydänvikojen vuoksi.\nKesällä 2009 kuvioihin astui 170cm korkea Trakehner Liisa; elämäni hevonen. Aluksi en meinannut edes uskaltaa ratsastaa sillä suuren kokonsa takia ja meinasin jo vaihtaa hevosta, mutta onneksi en sitä tehnyt. En olisi koskaan saanut tuntea noin ihanaa hevosta. Liisa oli minulle hyvin tärkeä ja meillä natsasi yhteen alusta lähtien. Kuitenkin jotain meni pieleen...\nOsallistuin Liisalla estekisoihin syksyllä 2009. Harjoittelimme kilpailuihin ahkerasti tunnilla. Kisat olisivat ensimmäiset, joissa kaikki tunniltamme laukkaisivat koko radan.\nKisapäivä lopulta tuli ja minua jännitti kamalasti. Verkassa hypyt kuitenkin sujuivat paremmin, kuin koskaan aiemmin millään tunnilla. Olin todella varma ja itseluottamusta lisäsi kommentti: "Siinä menee voittaja!"\nPäästyäni kisaradelle tunsin oloni todella heiveröiseksi. Painuin kasaan jännityksestä ja, kun vihellys kuului lähdi laukalla ensimmäiselle esteelle. Jo ensimmäisellä esteellä mieleni valtasi kummallinen tunne, enkä edes osaa selittää sitä. Käänsin toiselle esteelle, mutta Liisa pelkäsi kukka-asetelmia ja ohitti esteen jo kaukaa. Liisa juoksi esteen toiselle puolelle ja heilui puolelta toiselle; ei tuntunut tietävän kumpaan suuntaan lähteä. Näin edessäni kaksi ihmistä, joilla toisella oli kamera. Sain suustani vain yhden hiljaisen sanan: "Auttakaa!" ja sitten tömähdin maahaan. Tippuminen ei edes sattunut. Olin vain sokissa. Kymmenet katseet yleisössä, jotka katsoivat vain minua. Näin vain edessäni irti hölkkäävän hevosen. En tajunnut mitään, kävelin vain pois kentältä.\nHyvästi rakas! ♥\nKentän ulkopuolella olin pettynyt, surullinen ja vihainen. Minulle ehdotettiin, että kävisin vielä verkassa hyppäämässä, ettei jäisi huono mieli, mutta minä en halunnut ollenkaan Liisan selkään! Suostuin lopulta kävelemään kyydissä hetken aikaa ja tulin sitten pois selästä.\nEn ratsastanut Liisalla pitkään aikaan ja, kun yllättäen sain tietää, että se lähtee eläkepäiville, silmäni aukenivat ja huomasin, että rakastamani hevonen oli lähdössä pois enkä edes viettänyt viimeisiä aikoijamme täysillä. Sain kuitenkin mennä Liisalla viimeisen kerran, mutta sekään ei mennyt aivan putkeen. Liisa alkoi nimittäin heti alkutunnista ontumaan ja viimeinen ratsastuskerta jäi käyttämättä.\nLiisan lähtö osui minuun ja kovaa. Vasta oikeastaan sen jälkeen sain niskaani kauhean pelon koko ratsastuksesta. Erityisesti esteisiin. En edes ymmärrä, miksi jatkoin harrastusta ja, miten kukaan ei huomannut mitään.\nPikkuhiljaa olen päässyt yli peloistani, mutta en ole koskaan palannut siihen pisteeseen, jossa olin ennen estekilpailuepisodia. Ehkä ratkaiseva tekijä pelkojrn kokonaisvaltaiseen ylipääsemiseen olisi ollut se, että olisin saanut ratsastaa Liisalla, mutta se ei onnistu enää. Liisa lopetettiin 26.8.2010.\nJa sitten päästänkin teidät katsomaan viomateriaalia vuosien varrelta. Ratsastushistoriani ei ole välttämättä kaikista tavanomaisin, mutta näillä eväillä mennään. :) Ja älkää suinkaan ymmärtäkö, etteikö minulla olisi ollut myös hyviä hetkiä tuon syksyn 2009 jälkeen.\nLähettänyt Karoliina klo 18.39 6 kommenttia:\nSe on varmasti tuttu tunne muillekin kuin minulle. Aikaa kuluu ehdottomasti eniten nukkumiseen ja kouluun, eli n. 15 tuntia vuorokaudesta. Loppuun aikaan pitäisi saada tungettua esim. kissa, hevonen ja kotityöt. Bloggailulle jäävää aikaa ei ole kovin paljon, sillä elämässäni on paljon muitakin minulle tärkeitä ja mieluisia asioita.\nKiireestä huolimatta olen mielestäni hoitanut blogia ihan kiitettävästi. Minulla on nytkin valmistumassa erikoispostaus "ratsastushistoriastani". Postauksen julkaisemiseen menee kuitenkin aikansa, sillä video vanhoista ratsastuspätkistä ja kuvista on vielä tekeillä. Ja muistakaa, että postausehdotuksia otetaan mielellään vastaan. :)\nUkon suunnalla ei ole tapahtunut takapakkia. Liikutuksen oloituksesta huolimatta jaloissa ei ole tuntunut pulssia ja ne ovat olleet ihan viileät. Aloitimme ratsastamisen viime sunnuntaina ja olemme tähän saakka vain kävelleet. Tarkoitus olisi aloittaa ensi viikolla jo ravailu, mutta juttelemme asiasta vielä kokeneemman hevosihmisen kanssa, eli varmaankin tallinpitäjän.\nOlen miettinyt jo pidemmän aikaan sitä, että sopeutuukohan Ukko sittenkään isoon laumaan. Epäilyjäni on tukenut Ukon sairastuminen kaviokuumeeseen, joka voi siis johtua stressistä. Ukkohan saattaa stressata isoa laumaa, koska se on tottunut elämään koko ikänsä yksin tai toisen hevosen kanssa. Laumassa elämä on huomattavasti "vauhdikkaampaa" eikä Ukko osaa pitää ollenkaan puoliaan; se on lauman arvojärjestyksessä aivan alimpana.\nToivon koko sydämmestäni, että Ukon kaviokuume johtui aivan muista syistä, sillä nykyinen talli on kaikin puolin niin ihanteellinen. :) Ukon omistajat kylläkin pitävät hyvin epätodennäköisenä, että kaviokuumeen olisi aiheuttanut ruokavalio. Jospa asiat tästä järjestyisivät, ainakin niiden on tapana tehdä niin...\nLähettänyt Karoliina klo 22.05 Ei kommentteja:\nVideolla siis on nähtävissä, kuinka hoidamme Ukon joka päivä. Vain kavioiden putsaus puuttuu videolta.\nHuomio! Muistakaapa toiminnot postausten lopussa, kiitos. :)\nLähettänyt Karoliina klo 21.44 4 kommenttia:\nSain haasteen Siiriltä, mutta itse en haasta ketään. :)\n4. They must then choose 11 bloggers with less than 200 followers and tag them in their post. 5. These lucky bloggers must then be told. 6. There's no tag backs.\nJos totta puhutaan, niin en ole aivan varma ymmärsinkö ihan kaikkea tuosta haasteesta. En ole kovin hyvä englannissa. Huomauttakaa ihmeessä, jos jotain jäi ohjeista noudattamatta. :)\n1. Olen joutunut tappamaan kaksi lintua; toisen lapiolla ja toisen kirveellä. Tunnen edelleen syyllisyyttä siitä, etten uskaltanut heti tappaa kituvaa eläintä eikä toisen linnun kohdalla kirves osunut heti oikeaan kohtaan.\n2. Laulan aina, kun käyn Sirun kanssa kävelyllä.\n3. Arvostan jokaista elävää olentoa varmasti enemmän kuin keskimäärin. Saan esim. huonon omatunnon, jos tapan sisälle eksyneen hämähäkin vain, koska en jaksasisi viedä sitä ulos.\n4. Piilounelmani olisi valistaa ihmisiä ympäristönsuojelusta niissä maissa, jossa ympäristöstä ei huolehdita läheskään yhtä hyvin kuin Suomessa.\n5. Minua ärsyttää suunnattomasti, kun amerikkalaisissa elokuvissa ihmiset jättävät aina ruokaa lautaselle. Miksi sitä ruokaa täytyy ottaa niin paljon?\n6. Kaupan "parasta ennen" -päiväyksen ylittäneet elintarvikkeet voisi lahjoittaa leipäjonojen ihmisille, koska ruuat eivät suinkaan ole vielä menneet pilalle.\n7. En pidä lainkaan kiroilusta. Varsinkin vittu -kirosanan lykkääminen joka paikkaan on mielestäni vastenmielistä.\n8. Puhun ruotsia, englantia, espanjaa ja saksaa.\n9. Suomen kieli mielestäni on kaunis kieli. :)\n10. Emme osta perjaatteen vuoksi enää Norjan lohta, koska sen suurin tuottaja kasvattaa osan lohistaan Chilessä. Vastuuttoman kasvatuksen vuoksi siellä on vakavia ympäristöongelmia. Lohille syötetään sairauksien ehkäisemiseksi antibiottia paljon yli suositusten ja ne saavat heinää, jonka väriaineet muuttavat lihan kauniin vaaleanpunaiseksi. Yrityksen omistaja on niin raha-ahne, että hänellä on Kyproksen kansalaisuus, ettei hänen tarvitsisi maksaa niin suurta veroa.\n11. Soittelen pianolla korvakuulolta Disneyn biisejä.\n1. Mikä tekee sinut iloisetksi? - Ukko, Siru, ystävät, perhe, hyvä ruoka\n2. Lempileffojen top 3?: - Saksikäsi Edward, Mulan - The Warrior Princess, Titanic\n3. Lempiartisti? - Fran Perea?\n4. Millaisista vaatteista pidät? - Värikkäistä, persoonallisista ja hyvin istuvista vaatteista.\n5. Suloisin asia maailmassa? - Siru :3\n6. Hirvein asia maailmassa? - Ei pysty nostamaan esille yhtä asiaa.\n7. Suurin toiveesi juuri nyt? - Että Ukko paranee.\n8. Oletko matkustanut paljon? Jos olet niin, missä olet käynyt? - Pienenpänä matkusteltiin paljon perheen kanssa. Olen käynyt esim. Turkissa, Kyprosella ja Ranskassa.\n9. Miten saat uusia kavereita/ystäviä? - En nähtävästi kovin helposti, sillä kaveripiirini koostuu jo eskarissa tai jopa hoidossa tapaamistani henkilöistä.\n10. Millainen olo on nyt? - Hyvä, vaikka pitäisi vielä tehdä monta asiaa tälle illalle ja se hieman ahdistaa.\n11. Paljonko kello on? - 19:25\nLähettänyt Karoliina klo 19.25 Ei kommentteja:\nMuistakaa nuo toiminnot postausten lopussa, kiitos! :)\nLähettänyt Karoliina klo 13.03 2 kommenttia:\nHaluan pahoitella nyt heti kärkeen verkkaista postailuani. Siihen on kuitenkin syy! Olen ollut tiistaista lähtien kovassa kuumeessa ja eilen oli ensimmäinen kuumeeton päivä. En ole todellakaan jaksanut nuokkua tietokoneella vaan aika on mennyt lepäillessä. En ole saanut oikeen nukuttua, kun lääkkeestä huolimatta kuume on lähennellyt neljääkymmentä.\nSairastumiseni aikana ei ole mitään kovin ihmeellistä tapahtunut. Keskiviikkona tuli kylläkin täyteen kaksi viikkoa, eli Ukon sairasloma on käytännössä päättynyt. Eläinlääkärin mukaan normaaliin liikuntaan ja ruokintaan voi alkaa siirtyä asteittain, kun jaloissa ei tunnu enää pulssia. No, sitähän ei ole tuntunut sitten parin viikon takaisen viikonlopun jälkeen, joten uskalletaan liikutus aloittaa. Ruokintaa ei kuitenkaan aivan vielä aloiteta.\nLiikutus aloitetaan niin, että ensin vain kävellään. Lisätään pikkuhiljaa ravia mukaan ja lopulta laukkaa. Sitten aletaankin jo olla aika normaalissa liikutusrytmissä. Sen saavuttamiseen varmaan menee arvioni mukaan noin neljä viikkoa, mutta hevosen ehdoillahan tässä mennään. Sadun oli tarkoitus eilen vähän köpötellä kentälä, mutta rankkasade ylllätti, joten jäi sitten väliin. Satukin on kovassa flunssassa, joten en tiedä, onko oikein kummastakaan nyt ratsastamaan Ukolla. Viimeistään viikonlopun jälkeen olisi jo hyvä päästä selkään, koska eläinlääkärin mukaan liikunta on hyväksi paranemista ajatellen.\nViikonloppuna vietän syntymäpäiviäni. Siiri ja Satu tulevat lauantaina yöksi ja sunnuntaina käy muutama sukulainen kahvilla. Lauantaina on tarkoitus käydä perheen voimin ostoksilla ja syömässä. Tänään ei ole koulua, koska on taksvärkkipäivä! :D Tein juuri kakun ja kohta olisi tarkoitus aloittaa siivoaminen.\nPyysin vanhemmilta kuolaimettomia syntymäpäivälahjaksi, mutta lopulta sovimme, että saan ne vasta joululahjaksi. Ensin hoidetaan hevonen kunnolla kuntoon ennen, kuin aletaan haalia lisää tavaraa. :)\nViime postauksen aiheesta ajattelin nyt jatkaa hitusen. Tilannehan on nyt se, että haluan siirtyä kuolaimettomuteen (pyydän vanhemmilta syntymäpäivälahjaksi kuolaimettomat suitset :D). Seuraava asia olisi varmaankin kengättömyys. Satulasta en kuitenkaan haluaisi luopua, koska Ukon selässä istuminen ilman satulaa on suorastaan kauheaa. Tuskin Ukollekaan olisi kovin mieluisaa kannatella pomppivaa ratsastajaa selässään.\nVoiko satula olla ylipäätään miellyttävä hevoselle? Kumpi on parempi vaihtoehto; rungollinen vai rungoton ja miksi? Onko kenelläkään kokemusta rungottomista satuloista tai ihan oikeaa tietoa? Olen saanut niistä vähän ristiriitaisen kuvan. Jossain luki, että "rungoton satula antaa hevoselle parhaan mukavuuden ratsastaessa jakaen painon huolellisesti mahdollisimman laajalle alueelle jättäen kuitenkin selkärangalle tilaa toimia normaalisti". Sitten taas olen lukenut jostain, että, "vaikka rungottomat satulat ovat kehittyneet paljon ne eivät jaa painoa yhtä hyvin kuin rungolliset satulat".\nJoka tapauksessa ei ole todellakaan vielä tarkoitus ostaa rungotonta satulaa. Ostimme heinäkuussa uuden rungollisen satulan, joten, jos rungoton satula hankitaan, se hankitaan vasta, kun on muutenkin satulan vaihto edessä.\nUkolla oli eilen kengitys. Vaikka tykytystä ei ole enää tuntunut, huomasi kyllä, että Ukko on vielä kipeä. Se vaihteli painoa jalalta toiselle ja oli kengittäessä muutenkin levoton ja normaalia "haastavampi". Varmasti myös kutisevilla polttiaisten puremilla oli osuutta asiaan.\nKengityksen aikana oli kerrankin aikaa tehdä muitakin hommia. Puhdistin karsinat, kylläkin vain puolet, koska kottikärryni varastettiin keskenkaiken. ;) Satu huolsi Ukon suitset ja lopuksi me vielä puhdistimme Ukon hoitovälineet. Oli aivan ihanaa puuhaastella tallilla kiireettömästi.♥ Meillä on aina niin kiire, että ehdimme juuri ja juuri hoitaa ja liikuttaa Ukon. Aikaa ei jää muulle, koska haluamme hoitaa Ukon huolellisesti.\nOdotan kauhun sekaisin tuntein, kun alamme käyttämään etusissa pinteleitä eläinlääkärin suosituksen mukaisesti. Ukolla on kuulemma kokkapolvet, joten pintelit tukisivat polvia eivätkä ne rasittuisi niin paljon. Pinteleiden kerimiseen ja neopreenihuovan ja jalkojen pesemiseen (jos hikoilevat pinteleiden alla) menee oma aikansa. Eihän tässä muuten mitää ongelmaa olisi, mutta venyttelemme Ukon aina ratsastuksen jälkeen ja siihen menee aikaa. Eläinlääkäri myös sanoi, että jalkavammojen ehkäisemiseksi jalkoja olisi hyvä kylmäillä. Tässä vaiheessa meidän oli valittava venyttelyn ja kylmäämisen välillä. Valitsemme venyttelyn, koska se on saanut Ukossa aikaan sen verran positiivisia muutoksia. Ajatelkaa, Ukko rapsutti eilen itse hampaillaan omaa häntäänsä! :D Kylmäilyä tulemme varmaan tekemään vain estetuntien yhdeydessä.\nLähettänyt Karoliina klo 9.34 5 kommenttia:\nNyt on ollut paljon esillä hevosenpitoon liittyvät asiat niin minun blogissani, muissa blogeissa kuin keskustelupalstoilla. Varmaan suurin puheen- ja riidanaihe on ollut loimitus. Loimituksessa ei mielestäni ole mitään pahaa, jos sitä tehdään vain tarvittaessa. Siitä, mikä on 'tarvittaessa' voidaan olla montaa mieltä, mutta eiköhän jokainen osaa miettiä maalaisjärjellä. Monin kerroin loimituksessa ei ainakaan ole mitään järkeä. Se ei nimittäin tee hevosen olosta yhtään sen lämpimämpää kuin yhden loimen kanssa. Pikemminkin päinvastoin!\nVoin kyllä sanoa ihan surutta, että suurin syy hevosten lihavuuteen on heinän liiallinen säännöstely ja ylimääräinen väkirehujen syöttäminen. Pitää kuitenkin muistaa, että hevoset ovat yksilöitä. Tämä kuuluisa sana pätee hevosten parissa joka asiassa.\nJa sitten tullaankin jo hevosten ulkoilemiseen. Keskiverto hevonen on varmasti juuri sen 12 tuntia vuorokaudesta karsinassa. Hevonen liikkuu luonnossa päivittäin kymmeniä kilometrejä. Sitä ei siis ole tarkoitettu karsinaan seisomaan tai pieniin postimerkin kokoisiin tarhoihin. Paras vaihtoehto olisi pihatto, mutta niitä on vielä aika harvassa. Mielestäni on kohtuullista vaatia näinkin liikkuvalle eläimelle edes puolet vuorokaudesta ulkoilua ja iso aitaus. Ja, mikä on iso aitaus, sitä jokainen voi miettiä. Todellisuudessa mikään aitaus ei ole kyllin iso eläimelle, joka liikkuisi päivässä jopa sen kymmenen kilometriä. Toisaalta isollakaan aitauksella ei ole mitään merkitystä, jos se ei kannusta hevosta liikkumaan siellä.\nVarmaan yksi tärkeimmistä asioista hevoselle ovat toiset hevoset. Nykyisin näkee aika paljon sitä, että hevosia tarhataan yksinään. Se on mielestäni ehdottoman väärin. Hevonen on laumaeläin. Vaikka kuinka karulta se tuntuukin, lajikumppanit ovat hevoselle tärkeämpiä kuin ihminen. Hevonen pysyy terveenä ja tyytyväisenä, kun se saa syödä, nukkua päiväunia, rapsutella ja leikkiä kavereiden kanssa. Se, että saa nähdä toisen viereisessä tarhassa tai haistella aidan tai kaltereiden läpi ei riitä.\nOnko mikään riittävän hyvä syy evämään hevoselta sille luonnonmukaisen elämän? "Mulla on kisahevonen, joten loimitan sen sekä ulos että sisälle, ettei sille kasvaisi talvikarva." "Mulla on tempperamenttinen kisahevonen, joten haavereiden välttämiseksi, se tarhailee yksin." Ja näitä olisi vielä pitkä lista. Kisahevosen kohdalla toimitaan ajattelematta hevosen hyvinvointia vain, koska se on KISAhevonen. Tässä vaiheessa alkaa miettimään, että, onkohan tämä kisatoiminta enää edes järkevää, jos se estää hevosta elämästä aitoa hevosen elämää. Kisahevonen on yhtälailla hevonen.\nJa kantaa ottavia kommentteja vain tulemaan. :)\nLähettänyt Karoliina klo 17.58 2 kommenttia:\nJuttelin tänään tallinpitäjän kanssa Ukon tilanteesta. Itse emme osaa tunnustella jaloista tykytyksiä, sillä ensin pitäisi löytää oikea kohta. Aivan kuten ihmisilläkin, kun ranteesta kokeillaan pulssia.Tallinpitäjä nyt kuitenkin kertoi, että jaloissa ei ole tuntunut tykytystä sunnuntain jälkeen. Ukko on ollut muutenkin paljon energisempi ja liikkumahalua on ollut tarhassa mukavasti. Eilenkin koko lauma juoksenteli villisti peppua lennättäen ja höristen pitkin aitausta. Hyvä, hyvä! :D\nLääkkeen antaminen on myös sujunut ongelmitta. Ukko saanut aamuin illoin tapletin keskiviikosta lähtien. Kuuri on kymmenen päivän mittainen, joten vielä muutaman päivän Ukko joutuu popsimaan pillereitä. Tiedän monia entisiä ravureita, jotka eivät suostu pistettäväksi ja ottamaan mitään ylimääräistä suuhunsa. Ovat saaneet näistä jutuista tarpeekseen raviajoilla. Onneksi Ukko ei kuulu näihin!\nUkko on ollut nyt karsinassaan yöt. Sinne on lisätty pellettiä, mutta ei aivan eläinlääkärin ohjeiden mukaan. Ukko ei ole kuitenkaan pistänyt pahakseen, vaan se on pikemminkin illalla hinkunut sisälle. Suurin syy siihen, että on viettänyt yöt sisällä on polttiaiset, jotka ovat tehneet pojalle kutisevia patteja (laitoimme niihin mehinläisvahaa sisältävää voidetta. Suosittelen!). Ukko on aika heikkohermoinen öttiäisten suhteen. Sen huomaa maastossakin, jos sitä ei ole kunnolla myrkyttänyt.\nOlen helpottunut ja luotan edelleen täysin, että Ukko paranee. Tällä hetkellä paraneminen on edistynyt mukavasti ja tulevaisuus näyttää valoisalta. :)\nLähettänyt Karoliina klo 17.13 4 kommenttia:\nSyyskuun ensimmäinen päivä, joten syksy on nyt virallisesti tullut. Ainakin täälläpäin on koivun lehdet jo aivan keltaisina. Kohta joutuu haravoimaan! ;) Olen myös pessyt Ukon loimet talvea vasten. Toppaloimea ei onneksi tarvitse pestä, koska se on uusi ja käyttämätön. Loimen pesussa on aina oma hommansa. Ensin pitää harjata enimmät karvat pois. Sille pisteet, joka keksii fleecelle korvikkeen, johon ei jää karvat kiinni. :D Harjaamiseen jälkeen liotan loimea tynnyrissä ja käyn välillä hämmentämässä. Lopulta siirrän loimen mattotelineeseen, jossa huuhtelen sen vesiletkun avulla.\nSadeloimen siirtäminen tynnyristä mattotelineeseen kävi jo työstä! Se imaisee sisäänsä vettä ja on näin karseen painava. Harjasin sekä fleece- että sadeloimen uudemman kerran niiden kuivuttua. Sadeloimi oli hörpännyt vettä sisäänsä sen verran paljon, että kuivumiseen meni oma aikansa. Nyt Ukolla on puhtaat loimet!\nKävimme Sadun kanssa tänään katsomassa Ukkoa. Eilen emme käyneet ollenkaan ja Ukko oli illalla tarhassa juostessaan tiputtanut toisen etukengistään. Kenkä kuitenkin löytyi tänään ja tallinpitäjä aikoi naulata sen takaisin Ukon jalkaan näin väliaikaisratkaisuna. Kengittäjä on tulossa joka tapauksessa perjantaina, mutta soitettuani kengän tippumisesta hän aikoi yrittävänsä järjestää aikaa kengitykselle jo alkuviikolle.\nLähettänyt Karoliina klo 16.54 Ei kommentteja:


Zemppi Areenan yrittäjä Timo Eskelinen suivaantui asuntolaina-asioiden paperisotaan: ”Pankissa yrittäjä tuntee olevansa huono asiakas” | Kaleva\nZemppi Areenan yrittäjä Timo Eskelinen suivaantui asuntolaina-asioiden paperisotaan: ”Pankissa yrittäjä tuntee olevansa huono asiakas”\nOnko yrittäjä samalla viivalla palkansaajan kanssa, kun hän hakee pankista asuntolainaa? Zemppi Areena Oy:n yrittäjä Timo Eskelinen Kempeleestä tyrmistyi asuntolainaa hakiessaan. Pankki pyysi erilaisia tietoja laajasti ja yksityiskohtaisesti.\nTimo Eskelinen yllättyi, miten monenlaisia dokumentteja pankki vaatii yrittäjältä asuntolainan yhteydessä.\nPankki pyysi Timo Eskelistä toimittamaan henkilökohtaisen veropäätöksen viime vuodelta, kolmen eri yrityksen tilinpäätökset sekä viimeisimmät väliajot. Palkansaajana olevan puolison tulojen osalta riitti kuukauden palkkalaskelma.\nVaaditut tilinpäätökset koskevat niitä kolmea yritystä, joissa Eskelinen on osakkaana yli 25 prosentin osuudella. Kahdessa niistä hän on yrittäjänä.\n”Yrittäjä ja palkansaaja eivät tunnu olevan samalla viivalla. Rouvalta ei pyydetty muuta kuin kuukauden palkkalaskelma.”\nEskelinen teki syksyllä kaksi asuntolainan tarjoushakemusta. Perheen koko on kasvanut ja Eskeliset ovat suunnitellet isomman asunnon hankkimista. Vaihtoehtoina ovat olleet aiemman asuntolainan päivitys tai uusi laina uudesta pankista.\n”Pankit antoivat varteenotettavia tarjouksia, mutta vaadittavien tietojen määrä yllätti.”\nHän miettii, miksi pankki suhtautuu yrittäjään niin eri tavalla kuin palkansaajaan, kun kysymyksessä on asuntolainan lyhentäminen.\n”Ihmettelen, kuinka eriarvoiseen asemaan yrittäjä laitetaan. Entä jos samasta yrityksestä työntekijä menee kysymään asuntolainaa? Hänelle lainapäätös tulee ilmeisesti yhdeltä istumalta viimeisintä palkkalaskelmaa vastaan.”.\n"Miksi yrittäjä on pankille niin paljon huonompi asiakas kuin vaikka saman yrityksen työntekijä?”\nTimo Eskelinen, yrittäjä\nYrittäjän maksukyky tutkitaan tarkasti\nTimo Eskelinen kokee, että yrittäjän maksukyky tutkitaan todella perusteellisesti. Samalla tavalla jokin yllättävä seikka voi suistaa raiteiltaan sekä palkansaajan että yrittäjän toimeentulon.\n”Miksi yrittäjä on niin paljon huonompi asiakas kuin vaikka saman yrityksen työntekijä? Se logiikka ei mene jakeluun. Eikö pankki luota, että yrittäjän toimeentulo voisi jatkua, vaikka yritykselle sattuisi jotain”, Eskelinen ihmettelee.\nHän arvelee, että vaikka yritys lähtisi alta, niin kaiken järjen mukaan yrittäjä pystyy työllistymään siitäkin eteenpäin. Vaadittavien asiakirjojen toimittaminen pankkiin tuntuu työläältä.\n”Tilinpäätöksethän ovat julkisia ja pankki voisi tilata ne itse. Entä jos yrityksen toimiala on sesonkiluonteista, osaako pankki riittävästi arvioida yrityksen tilinpäätökset ja väliajot.”\nEskelinen ei tiedä, miksi pankki vaatii niin paljon taustatietoja.\n”Sen ymmärtäisi, jos yritys olisi vasta-alkava.”\nKun Eskelinen otti nykyisen asuntolainansa, hänen yritystoimintansa oli alkuvaiheessa, mutta asuntolainan saanti ei muodostunut ongelmaksi.\nTimo Eskelinen lähtee todennäköisesti viemään lainaprosessia eteenpäin ja toimittaa vaadittavat dokumentit pankkiin. Koronakriisin aiheuttamat haasteet yritystoiminnalle työllistävät ja ovat kuitenkin päällimmäisinä mielessä.\n”Toinen tarjouksista on edullinen, mutta prosessi hankaa vastaan”, Eskelinen sanoo.\nMaksukyky käy ilmi dokumenteista\nOulun Osuuspankin luottojohtaja Antti Väyrynen kertoo, että yrittäjää kohdellaan samalla tavalla kuin palkansaajaa.\nVäyrysen mukaan yrittäjän tulojen arvioinnissa käytetään yleensä yrityksen tilinpäätöstietoja. Jos tilinpäätöksestä on kulunut yli kuusi kuukautta, pyydetään väliajo kirjanpidosta. Lisäksi pyydetään yleensä henkilökohtainen verotuspäätös viimeiseltä verovuodelta.\n”Noilla dokumenteilla pystytään todentamaan oikeanlainen tulotaso.”\nPalkansaajan tai eläkeläisen tulot tarkistetaan palkkakuitista, verotodistuksesta tai asiakkaan tilitiedoista.\n”Meillä on velvollisuus todentaa molempien ryhmien kohdalla, että tulot ovat paikkansapitävät. Toki prosessi on palkansaajan kohdalla nopeampi”, Väyrynen sanoo\nPankkia kiinnostaa kokonaisuus, jos yrittäjällä on useita yrityksiä ja niistä erilaisia tuloja, kuten palkkaa, osinkoja tai yksityisottoja.\nVäyrynen sanoo, että OP Ryhmässä luotonanto perustuu asiakkaan riittävään ja todennettuun maksukykyyn. Sitä vaatii myös kuluttajansuojalaki.\n”Sekä palkansaajien että yrittäjien maksukyky tarkistetaan yhtä tarkkaan”, Väyrynen tiivistää.\n"Sekä palkansaajien että yrittäjien maksukyky tarkistetaan yhtä tarkkaan.”\nAntti Väyrynen, Oulun OP:n luottojohtaja\nPankki tarkkailee ylivelkaantumista\nPohjanmaan Osuuspankin rahoitusjohtaja Kirsi Valtonen sanoo, että yrittäjän maksukyvyn toteaminen ei ole aina yhtä yksinkertaista kuin palkansaajalla.\nOn tilanteita, joissa täytyy selvittää, pystyykö yrittäjä nostamaan yrityksestään palkkaa. Näin on esimerkiksi vasta-aloittaneen yrittäjän kohdalla, kun tuloja ei vielä ole.\nValtonen kertoo, että yrittäjältä pyydetään palkkalaskelma, jos sellainen on ja jos yritys maksaa yrittäjälle palkkaa säännöllisesti samoin kuin muillekin työntekijöille.\n”Jos yritys on pienempi, pyydetään tilinpäätöstiedot ja kysytään, nostaako yrittäjä palkkaa vai osinkoa vai miten hän saa yrityksestä tuloa.”\nValtonen korostaa, että rahoitustilanteessa pankki on velvollinen selvittämään, mikä on asiakkaan maksukyky ja vakuus, joka tulee lainalle vakuudeksi.\n”Ei ole muuta syytä tietää ihmisten elämästä, kuin että varmistetaan maksukyky, ettei rahoiteta asiakasta, joka on jo veloissa. Sehän vaan pahentaisi asiakkaankin tilannetta.”\nViime vuosina viranomaismääräysten johdosta asuntolainojen luotonantoon on tullut kiristystä.\n”Tuntuu että yleinen toimintatapa on muuttunut. Enää ei niin säästetä etukäteen ja osteta sitten, kun on säästössä jotain, vaan nyt eletään herkemmin velaksi.”\nValtonen sanoo, että maksukykyä täytyy selvittää tarkemmin ylivelkaantumisen estämiseksi, ja siksi voi tuntua, että pankit syynäävät tarkemmin.\n”Ylivelkaantuminen ei ole kenenkään etu, ei ihmisten eikä pankin.”


Terveisiä arjesta: Elokuinen painajainen • Opettaja.fi\nPalaat sorvin ääreen lomastasi virkistyneenä, innosta puhkuen, odottaen syksyn tuovan työhösi jotain uutta. Mieltäsi kaihertaa kuitenkin yksi painajainen. Salasana. Mikäs se minun tietokoneeni salasana olikaan? Kuinka pääsen oppilashallintojärjestelmään?\nPainajaiseksi voi muodostua myös jokapäiväinen arkemme, sillä digitaalinen maailma vaatii meiltä useita eri kirjautumistunnuksia eli salasanoja. Sähköposti ja pankkiohjelmat tulevat ensimmäisenä mieleeni, sekä tunnus, jolla kirjaudut omalle koneellesi tai puhelimellesi. Lisäksi käytössäsi saattaa olla sosiaalisen median profiilit, keskustelupalstat, ylläpitotunnukset, varaussysteemit, verkkokaupat ja muut.\nListastasi voi tulla nopeasti pitkä ja noudattaessasi sitä turvallisimman salasanan ohjetta, myös sellainen, ettei sitä kukaan voi muistaa ulkoa.\nMikäs se minun tietokoneeni salasana olikaan?\nOlen luonut itselleni helpohkon ja tiettyyn muistisääntöön perustuvan salasanarungon. Se perustuu vuodenaikoihin isoin ja pienin kirjaimin aina samassa kohtaa sekä lisäksi numerosarjaan tai vuosilukuun, joka vaihdon yhteydessä on etenevä, esimerkiksi keVät007, syKsy007.\nKäytössäsi on lukuisia malleja, mielikuvitus on rajana. Tärkeintä on luoda muistisääntöön perustuva salasanarunko, joka on helppo muokata ja muistaa.\nSalasanojen muistamisessa apunasi voit käyttää myös eri pilvipalveluiden muistikirjoja kirjautumistunnusten tallentamiseen. Näin pystyt hyödyntämään tietojasi missä tahansa, milloin tahansa, kunhan käytössäsi on tietokone tai kännykkä. Tähänkin kirjautumiseen vaaditaan salasana! Luo muistikirjallesi sellainen salasana, että muistat sen vaikka unissasi. Kohta huomaat, kuinka kätevää on, että löydät kaikki samasta paikasta.\nHyvää alkavaa lukuvuotta ja tsemppiä arkiseen aherrukseen!


jemmu - Juoksufoorumi.fi\n24. syyskuuta , 2006\nSuomen parhaat neulasbaanat ?\njemmu vastasi ketjuun alueella Polkujuoksut\nJämillä on aika mukavaa hiekkaista mäntykangasta!\njemmu vastasi ketjuun alueella Sykemittarit\n29. tammikuuta , 2019\n1 669 vastausta\nTuo loppuarvio on itse asiassa huvittavan samanlainen kuin Suunto 9:stä: ei voi kilpailla ominaisuuksissa Garminin kanssa, yrittää erottautua tekemällä tietyt asiat paremmin mutta ei ehkä ihan onnistu. Muuten minulla on ehkä vähän erilainen mielipide muutaman edellisen kanssa: mielestäni Polarin vahvuus on nimenomaan peruskäytön sujuvuudessa. Ja Flow’ssa, Connect on jotenkin todella sekava räpellys.\nNäyttää saldot elävän koko ajan, tällä hetkellä verkossakin yksi saatavana.\njemmu vastasi ketjuun alueella Maratonit\nOn se maraton kovaa touhua. Kolmenkympin tienoille asti tuntui, että joku 2.56 on hyvin näpeissä, mutta sitten tippui kilometrivauhti 20 sekuntia ja saikin alkaa laskea sekunteja, että pääsenkö edes perusterveiden kerhoon. Tulin siihen tulokseen, että pakko sinne on nyt väännettävä, kun mahdollisuus on, ja lopulta muutamalla sekunnilla kolmosen oikealle puolelle!\nNavigointia ihmiset näyttävät aika kovaäänisesti Polarin somekanavissa vaativan ja vastauksissa lupaavat ainakin tutkailla mahdollisuutta... Eiköhän tuo V tule jossain kohtaa hankittua, lähinnä siksi että olen vähän Polar-fanipoika ja tietysti haluan näyttäytyä Pro-urheilijana. Tällä hetkellä käytössä Garmin 935, johon verrattuna Vantage näyttäisi tarjoavan juoksutehonmittauksen ranteesta, mahdollisesti paremman rannesykemittauksen ja moniulotteisemman palautumisen seurannan. Pienempiä parannuksia pidempi akunkesto ja kosketusnäyttö, jos nyt siitä on jotain iloa. Merkittävin menetys navigointi, pienempiä juttuja varmasti sitten enemmänkin. Tykkään kyllä myös Flow’sta enemmän kuin Connectista, joka on mielestäni sekava kyhäelmä kaikenlaista turhaa kilkettä.\nLadatun reitin seuraamisen (pysyvä) poisjättäminen on kyllä aika jännä veto, varsinkin kun Garmin juuri toi kartat Fenixiin... Harjoitteluominaisuudet kuulostavat hyviltä mutta tuo reittihomma panee miettimään. En ole tuota tarvinnut kuin muutaman kerran vuodessa mutta silloin se on kyllä ollut erittäin hyödyllinen.\nJep, aika lähelle meni ennen kuin tiedot lopulta vuotivat, mutta noilta sivuiltahan oleelliset selviää 🙂 Yhdeksän optista sykkeenmittauskanavaa (kaksi eri väriä, eri aallonpituuksia, elektrodeja mittaamaan ihokontaktia), kosketusnäyttö, teho ranteesta, uusia pro-analysointityökaluja (peukku näille). Lokakuun puolesta välistä puhuvat, koskas se isänpäivä olikaan 😃\njemmu vastasi ketjuun alueella Puolimaratonit\nAurajoen yöjuoksu 29.4.2017, 5 ja 10 km\njemmu vastasi ketjuun alueella Lyhyet matkat\nEi se keli lopulta ihan kauhea ollutkaan, ja huima kuuden sekunnin ennätysparannus täältä lopulta irtosi! Tarkempaa raporttia: https://juoksejuokse.wordpress.com/2017/04/30/aurajoen-yojuoksu-2017/\nSama. Ihmettä odotellessa kunnon tai kelin suhteen.\n1,5 kilometrin kohdalla on paha käännös, mutta muuten mielestäni hyvä reitti. Parin kilsan loppusuora on aika messevä ja tietty pimeässä oma vauhti tuntuu vielä tavallista kovemmalta :D Mulla on kahdelta edelliseltä vuodelta sekunnilleen sama aika, josko tänä vuonna saisi edes sen yhden sekunnin parannettua.\nalueella lisäsi jemmu alueelle Lyhyet matkat\nOnkos foorumilaisia tulossa Suomen Turkuun huippunopealle kympille? Itsellä kolmas kerta edessä. Enkka piti olla haussa, mutta nyt jo viikko juoksutaukoa flunssan takia, joten katsotaan millainen on kunto kahden viikon päästä...\nMulla on kyseinen anturi V800:n parina eli onnistuu.\njemmu vastasi ketjuun alueella Vaatteet ja muut\nTäälläkin Löfflerit (ei olkaimia vaan juoksumalli), olleet käytössä ainakin 6-7 vuotta ja ovat kyllä loistavat. Vaimo tilasi juuri vastaavan nykymallin, katsotaan menevätkö hänellä yhtä pitkään.


Palokan kaavoitus ja rakentaminen seis – Palokanorren liikenneongelmat ratkaistava ensin! - Adressit.com\nTämä adressi on kohdistettu Jyväskylän kaavoituksesta vastaaville virkamiehille, kaupunkirakennelautakunnan jäsenille, kaupunginhallituksen jäsenille ja kaupunginvaltuutetuille. Kaikille teille, jotka vaikutatte siihen, millaisia asuinympäristöjä Jyväskylän kaupunkiin luodaan.\nMe allekirjoittaneet esitämme ja vaadimme seuraavaa:\n1) Jyväskylän kaupungin on ryhdyttävä kaikkiin mahdollisiin toimiin edistääkseen Palokanorren nopeaa parannusta ns. lopulliseen vaiheeseensa, kokonaan nelikaistaiseksi väyläksi. Lopullisen vaiheen suunnittelu on aloitettava viivyttelemättä ja tehtävä mahdollisimman tehokkaalla aikataululla. Palokanorrelle jo suunnitellussa ns. ensimmäisen vaiheen parannuksessa on kyse on ns. MAL-kaupunkiseutujen yhteishankkeesta, josta kaupunki maksaa osan ja valtio osan. Ensimmäisen vaiheen parannuksen suunnittelu alkoi vuonna 2015 ja kesti useita vuosia. Suunnitelma on valmis, mutta sitä ei ole vielä hyväksytty Traficomilla, eikä rahoituksesta ole mitään tietoa. Aika on jo ajanut tämän suunnitelman ohi johtuen Palokan alueen liikenteen voimakkaasta kasvusta. Ruuhkat ovat jo vuosien ajan heikentäneet liikenneturvallisuutta. Pahimmillaan autojonot ulottuvat moottoritielle saakka, kun Palokkaan johtavan rampin pituus ei vain riitä.\nPalokanorren ns. ensimmäisen vaiheen suunnitelma, joka ei ole kestävä ratkaisu väylän parantamiseksi pitkällä tähtäimellä. Kuva Väyläviraston nettisivulta.\n2) Palokan alueelle ei pidä kaavoittaa eikä rakentaa enää yhtään lisää uusia asuntoja ennen kuin Palokanorren liikenneongelmat on kestävällä tavalla ratkaistu. Tästä esimerkkinä Jokelantien asemakaavamuutos, jossa liikenteen ongelmat korostuvat johtuen alueen riippuvaisuudesta Palokanorresta. Kaikki rakentaminen Palokassa kuitenkin lisää Palokanorren liikennettä, koska palvelut sijoittuvat väylän molemmille puolille. Palokanorsi tulee parantaa heti kerralla ns. lopulliseen vaiheeseensa. Ns. ensimmäisen vaiheen parannus, osittainen kolmikaistaisuus, tulee jättää tekemättä ja toteuttaa kokonaan nelikaistainen, toimiva Palokanorsi. Tämä on ainoa järkevä ja kustannustehokas ratkaisu, koska arvioiden mukaan ensimmäisen vaiheen toteutuksella Palokanorsi olisi vuonna 2040 yhtä ruuhkainen kuin se on nyt vuonna 2022. Ensimmäisen vaiheen parannuksen jälkeen väylä myös siirtyisi kaupungin kaduksi, jolloin lopullisen vaiheen parannus jäisi kokonaan kaupungin maksettavaksi. Nyt Palokanorren ruuhka jopa nelinkertaistaa matka-ajan: väylän kautta ajettu noin viiden ja puolen kilometrin matka vie pahimmassa ruuhkassa 35 minuuttia ja ilman ruuhkia 8 minuuttia. Nämä ovat tosielämän tilanteissa kellotettuja aikoja.\nPalokanorren silta, joka ylittää nelostien. Kovin kapea silta kolmelle autokaistalle, jotka ns. ensimmäisen vaiheen parannussuunnitelmassa on tähän piirretty.\n3) Lähimetsiin ei pidä rakentaa, vaan lähiluontoa tulee säilyttää tuleville sukupolville. Kaavoitusta ja rakentamista tulee toteuttaa asukaslähtöisesti, lähiluonto ja vanhojen asuinalueiden identiteetti säilyttäen. Tästäkin esimerkkinä Jokelantien asemakaavamuutos (vireille 9.11.2021), jossa Pappilanjoen rantaan kahden hehtaarin koivikkoon suunnitellaan kerrostalovaltaista aluetta suoraan matalia omakotitaloja vastapäätä. Kerrostalot eivät kuulu pientaloalueelle pilaamaan ainutlaatuista Pappilanjoen varren Kehä Sinisen maisemaa. Koivikon tulisi olla jatkossakin kaikkien palokkalaisten virkistysalue ja hiilinielu, joka toimii myös ilmansaasteiden puhdistajana ja meluesteenä. Kyse on arvovalinnasta: mitkä arvot ohjaavat kaavoitusta ja rakentamista lapsiperheiden suosimassa lähiössä, johon tullaan asumaan väljyyden, viihtyisyyden ja lähiluonnon vuoksi? Palokka ei ole kaupungin keskusta, vaan luonnonläheinen asuinalue. Palokan vetovoimaa ja pitovoimaa lisätään antamalla lähiluonnolle se arvo, joka sille kuuluu. Myös palveluverkon toimivuus (terveysasema, koulut, päiväkodit) on Palokan vetovoiman ja pitovoiman kannalta tärkeässä asemassa – tällä hetkellä palveluverkko on Palokassa kestokykynsä äärirajoilla.\nJokelan koivikko kevyen liikenteen väylän Kehä Sinisen varrella, Pappilanjoen rannassa. Tähän lähimetsään kaavaillaan kerrostalovaltaista aluetta.\n4) Pääväylien risteysalueille ei tule kaavoittaa eikä rakentaa mitään. Risteysalueet ovat tulevia tiejärjestelyjä varten, eivätkä rakennuksia varten. Teiden risteykseen, nelostien kylkeen rakennetut Palokan ABC-liikenneasema ja Kodin Terra ovat varoittava esimerkki tiejärjestelyjen kannalta aivan väärässä paikassa sijaitsevista rakennuksista. ELYn vuonna 2021 suunniteltavaksi tulleessa valtatie 4:n ramppien parannushankkeessa näiden rakennusten kohdalle ei voida rakentaa uutta, toimivammaksi todettua ramppia. Nyt ei enää pidä tehdä samaa virhettä uudelleen Palokanorren ja Ritopohjantien risteyksessä sijaitsevan Pappilanniityn kaava-alueen kohdalla. Kyseinen kaavamuutos järkevästi palautettiin valmisteluun kaupunkirakennelautakunnan kokouksessa 22.2.2022. Palokanorren kokonaisuuden suunnittelulle nyt ja tietenkin myös kauempana tulevaisuudessa täytyy antaa parhaat mahdolliset lähtökohdat. Vaajakoski-Palokka-kehäväylä, ns. koilliskehä, saattaa vielä joskus yhtyä Palokanorren Ritopohjantien puoleiseen päähän, mikä tulee nyt myös huomioida. Risteysalue on varattava ainoastaan tiejärjestelyille.\nPalokanorren ja Vt 4:n ramppien parannushankkeet:\nKoilliskehä eli Vaajakoski-Palokka-kehäväylä:\nPalokan kaavoituksen ajankohtaiset esimerkit:\nKiitos, kun allekirjoitat. Voit allekirjoitusvaiheessa valita, haluatko nimesi näkyvän kaikille vai ainoastaan adressin laatijalle. Muistathan, että allekirjoitus tulee hyväksyä vielä omaan sähköpostiisi tulevan viestin kautta.\nPro Palokka Ota yhteyttä adressin tekijään\nAllekirjoittamalla tämän adressin annan luvan siihen, että Pro Palokka voi luovuttaa tällä lomakkeella antamani tiedot päätöksentekijöille.\nLisää adressi "Palokan kaavoitus ja rakentaminen seis – Palokanorren liikenneongelmat ratkaistava ensin!" tähän luetteloon


Uutiset - Kuopion Palloseura ja keskikenttäpelaaja Arttu Heinonen pelaajasopimukseen\nKuopion Palloseura ja keskikenttäpelaaja Arttu Heinonen pelaajasopimukseen\nJälleen yksi seuran oma kasvatti on nostettu edustusjoukkueen mukaan\nVeikkausliigassa pelaava Kuopion Palloseura jatkaa omien junioripelaajien nostamista edustusjoukkueeseen, kun Arttu Heinonen (19) on allekirjoittanut vuoden mittaisen pelaajasopimuksen kasvattajaseuransa kanssa. Keskikenttäpelaaja nostettiin edustusjoukkueen harjoitusrinkiin kauden 2018 päätteeksi ja Heinonen on joukkueen mukana myös Turkin harjoitusleirillä.\n19-vuotias Heinonen on ehtinyt pelaamaan jo kaksi sarjakautta aikuisten tasolla Kakkosessa. Kaudella 2017 iisalmelaisen PK-37:n riveissä syntyi 11 otteluun kolme maalia ja kaudella 2018 KuFu:n riveissä 12 otteluun neljä maalia.\n"Arttu on mielenkiintoinen pelaaja. Hän liikkuu älykkäästi ja on hyökkäyspäässä juonikas. Matkaa on vielä pääsarjatasolle, varsinkin fysiikan puolella, mutta hänen pelikäsityksensä on erittäin hyvä. Jos hän saa fysiikkapuolen kuntoon, mahdollisuuksia on vaikka mihin", päävalmentaja Jani Honkavaara muistuttaa.


Ensin yhtiö, sitten osakekurssi - Nordnet Blogi\nEnsin yhtiö, sitten osakekurssi\nYksittäisten osakkeiden uudet kurssihuiput muodostuvat sijoittajien mielissä hyvin paradoksaalisesti. Ensimmäisten ajatusten joukkoon kuuluu usein se, ettei ainakaan näitä yhtiöitä kannata enää ostaa. Toisaalta juuri tuolloin kaikki sijoittajat ovat näissä yhtiöissä voitolla. Eikö juuri sellaisiin yhtiöihin pitäisi sijoittaa?\nOMX 25 -indeksiin lukeutuvien yhtiöiden edelliset kurssihuiput ajoittuvat voimakkaasti vuosiin 2000 ja 2007. Kyseisten suurten yhtiöiden osaketuottojen välille on syntynyt viime vuosien aikana huimia eroja, sillä vain neljä yhtiötä on pystynyt saavuttamaan finanssikriisin jälkeen kaikkien aikojen korkeimman kurssinoteerauksensa.\nKaksi vuotta sitten päättyneen rajun laskukauden jälkeen olen havainnut useiden sijoittajien uskottelevan itselleen, että salkun tappiolliset osakkeet kääntyvät vielä joskus voitollisiksi, kunhan on tarpeeksi malttia ja sijoitushorisonttia. Harhaluulo perustuu siihen oletukseen, että pörssiyhtiöt nousisivat aina uusiin huippuihin.\nValitettavasti todellisuus on toisenlainen. Pörssissä ainoastaan hyvät yhtiöt saavuttavat aikaisempaa korkeampia kurssitasoja. Keskinkertaisten yhtiöiden osalta tuotto on vaatimatonta ja heikoimpien yhtiöiden osalta historialliset kurssihuiput alkavat näyttää jossain vaiheessa piensijoittajankin silmissä epätodellisilta.\nLuonnollisesti sijoittamisen riskeihin kuuluu myös se, että kaikista huonoimmat yhtiöt päätyvät lopulta konkurssiin, jolloin niiden osakkeet poistuvat pörssilistalta kokonaan. Siten voidaan perustellusti todeta, että yhtiön osakkeen pörssinoteeraus ei takaa osakkeen arvon nousemista pitkälläkään aikavälillä. Pörssissä vain yleisindeksi eli kaikkien yhtiöiden markkina-arvojen summa nousee ajan myötä uusiin korkeuksiin.\nFinanssikriisistä parhaiten toipuneita osakkeita (Kemira, Kone, Nokian Renkaat ja Wärtsilä) selkeimmin yhdistävä tekijä on se, että kyseisten yhtiöiden osalta myös raportoidut tulokset ovat nyt kaikkien aikojen korkeimmilla tasoillaan. Siten jo keskipitkän aikavälin kurssinousu saa hyvin loogisen selityksen: kurssi nousee uusiin huippuihin sillä edellytyksellä, että yhtiö tekee aiempaa enemmän voittoa omistajilleen.\nJärkevään sijoitustoimintaan sisältyy ajatus siitä, että tulisi löytää ja ostaa sellaisia osakkeita, joissa on nousuvaraa. Mielestäni eräs merkittävä syy siihen miksi kaikki sijoittajat eivät menesty markkinoilla on siinä, että valtaosa sijoittajista etsii nousuvaraa viiden vuoden kurssihistorian perusteella unohtaen sen, että yhtiöt ja niiden kilpailutilanteet muuttuvat vuosien varrella. Hyvien yhtiöiden osakkeiden kuuluukin nousta siinä missä huonojen yhtiöiden tulee olla paljon alhaisemmalla kurssitasolla kuin aiemmin.\nOsakemarkkinoiden nousijakandidaatit löytää oman kokemukseni mukaan todennäköisimmin tutustumalla yhtiöiden todellisiin tuloksentekokykyihin, ei tarkastelemalla menneitä kurssikehityksiä. Kun sijoituspäätöksen tekee yhtiön eikä osakekurssin perusteella, valikoituu pörssilistalta salkun ostokohteiksi asti vain ne yhtiöt, jotka menestyvät myös oikeassa elämässä. Kun yhtiö jatkaa kannattavaa toimintaansa tulevaisuudessa, seuraa osakekurssikin perässä ennemmin tai myöhemmin.\nJukka Oksaharju31 Toukokuu, 2011Nokian tulosvaroitus antoi jälleen kerran sijoittajille opetuksen, jota pyrin kuvaamaan tämän kirjoituksen viimeisessä kappaleessa. Kun yhtiö on vaikeuksissa, ei osakekurssikaan voi hyvin. Suosittelen lukemaan myös Oneuponomxh:n kirjoituksen Nokiasta ja vaatekauppahinnoittelusta. Nokian kurssilaskua ei pidä tulkita alennukseksi, sillä yhtiö on vajoamassa tappiolle ensimmäistä kertaa 2000-luvulla. Koska osakesijoitusten tuotto on kiinteästi sidoksissa taustalla olevan yhtiön voittojen kasvuun, kannattaa sijoittajan salkun sisältää vain niitä yhtiöitä, jotka pysyvät voitollisina.\nOMX 25 osakesijoittaminen