Jäsenelle 40 000 euron korvaus irtisanomisesta - Jyty-lehti.fi\nJäsenelle 40 000 euron korvaus irtisanomisesta\nPitkän moitteettoman työuran tehnyt Jytyn jäsen sai ensin kirjallisen varoituksen olemattomin perustein, ja pian sen jälkeen hänet irtisanottiin.\nTeksti: Anne Sarvi Kuvat: Scandinavian Stock Photo\nJytyn pitkäaikainen jäsen oli tehnyt saman kunnan palveluksessa yli 30 vuoden moitteettoman työuran. Ongelmia alkoi ilmaantua, kun johtaja jälleen kerran vaihtui ja uusi johtaja suhtautui alusta alkaen nuivasti alaiseensa.\nJäsen kääntyi puoleeni saatuaan yhtäkkiä kirjallisen varoituksen, joka tuntui perusteettomalta. Asiaa selviteltyäni totesin, että varoitus oli annettu olemattomin perustein ja asiat, joihin kirjallisessa varoituksessa vedottiin, olivat epämääräisiä ja yksilöimättömiä asioita vuosien takaa. Asiat olivat vanhentuneita, eikä työnantaja pystynyt esittämään minkäänlaista näyttöä tapahtumista.\nTyöoikeudellisten periaatteiden mukaan varoitus on annettava kohtuullisessa ajassa siitä, kun laiminlyönti tai moitittava käytös on tapahtunut ja se on tullut työnantajan tietoon. Varoituksen tarkoituksena on antaa työntekijälle mahdollisuus korjata toimintatapaansa. Työnantaja ei kuitenkaan antanut minkäänlaisia ohjeita siitä, miten henkilön tulisi toimia tai muuttaa toimintatapaansa eli hänellä ei ollut mitään mahdollisuutta korjata toimintaansa.\nTapahtuman kulkua seuratessani oli odotettavissa, että työnantaja tekee seuraavan siirtonsa nopeasti. Näin kävikin, ja työnantaja irtisanoi jäsenen hyvin pian kirjallisen varoituksen antamisen jälkeen. Irtisanomisaika oli kuuden kuukauden pituinen, ja jäsenellä ei ollut työvelvoitetta irtisanomisaikana.\nSovintosopimus toi 12 kuukauden palkan\nIrtisanomisasiaa ja sen varsin laajaa aineistoa tutkiessa tuli selkeä kuva siitä, että irtisanominen oli lain vastainen. Työnantaja ei esittänyt irtisanomisen tueksi mitään sellaista irtisanomisperustetta, joka olisi oikeuttanut palvelussuhteen päättämiseen. Niinpä asiassa laadittiin ensin oikaisuvaatimus ja sen jälkeen valitus hallinto-oikeudelle. Tässä vaiheessa työnantajapuolelta saatiin ensimmäinen sovintotarjous, joka ei kuitenkaan ollut korvaustasoltaan hyväksyttävissä.\nAsian sovinnolliseen ratkaisemiseen suhtauduttiin kuitenkin myötämielisesti oikeudenkäyntikulujen välttämiseksi ja asian käsittelyn nopeuttamiseksi. Pitkällisten neuvotteluiden jälkeen asiassa päästiin yksimielisyyteen, ja päästiin laatimaan sovintosopimus. Jäsen oli ehtinyt työllistyä nopeasti muualle, joten sovinnollinen ratkaisu oli myös hänen kannaltaan edullinen. Lisäksi jäsenen kokema loukkaus oli sellainen, ettei hänellä ollut enää minkäänlaisia haluja palata kyseisen kunnan palve- lukseen kokemansa nöyryytyksen jälkeen.\nSovintosopimuksen myötä jäsenelle maksettiin 12 kuukauden palkkaa vastaava summa, joka oli tässä tapauksessa noin


Ruotsin internet-liikenne saavutti keväisen tasonsa - AfterDawn\nAfterDawn > Uutiset > Ruotsin internet-liikenne saavutti keväisen tasonsa\nRuotsin internet-liikenne saavutti keväisen tasonsa\nKirjoittaja Kaarlo Räihä @ 14.11.2009 15:55 Kommentteja (1)\nHuhtikuun alussa Ruotsin internet-liikenteen määrä laski rajusti, kun maassa otettiin käyttöön IPRED-direktiiviin perustuva laki, jonka avulla oikeudenomistajat voivat selvittää tekijänoikeudella suojattua sisältöä luvatta jakavan henkilön tiedot, jos oikeuslaitos näin sallii. Nyt tämä liikenteen romahtaminen on kuitenkin kurottu kiinni ja kasvu näyttää edelleen jatkuvan.\nKeväällä liikenteen tippumisen yhteydessä Ruotsin Piraattipuolueen Christian Engström sanoi liikennöinnin palaavan ennalleen, kunhan luvattomat lataajat tottuvat uuteen tilanteeseen. Engströmin ennustukset näyttävät osuneen kohdilleen, koska erityisesti yksityisyyttä suojaavien VPN-yhteyksien kysyntä ja käyttö ovat kasvaneet käsi kädessä liikenteen kanssa viimeisen seitsemän kuukauden sisällä.\nSalattujen yhteyksien kysyntä kasvanee jatkossa vielä entisestään, sillä Ruotsissa annetaan pian tietyille viranomaisille mahdollisuus seurata maan sisällä kulkevaa internet-liikennettä, jonka myötä monet kuluttajat halunnevat suojata yksityisyyttään.\nJoidenkin arvioiden mukaan VPN-yhteyksiä käyttää nykyään 6-7 prosenttia ruotsalaisista eli noin puoli miljoonaa kansalaista.\nNetnodin liikennöintimittaukset viimeisen vuoden ajalta\n<Avoin WLAN-yhteys kiinni luvattoman lataamisen takia >Google esitteli HTTP:n korvaajaksi tarkoitetun SPDY:n\nTämä on Big Brother Ruotsi. Miksikö se Matti on taas lähetellyt näitä eroottisia sähköpostiviestejä naisille?


Rupla ry: Rakkautta&anarkiaa 17.-27.9.!\nLähettänyt Rupla ry klo 9.41\nMaria 15. syyskuuta 2009 klo 9.49\nMahtavaa että venäläistä nykyelokuvaa on tarjolla näin runsaasti, hyvä R&A!\nTärpit: Russia 88:n pitäisi olla tosi hyvä.\nEuphoria on palkittu monta kertaa hyvillä festareilla, joten taide-elokuvan ystävät, käykää kiinni! The Mermaid kannattaa katsoa ihan sen takia, että venäläisiä naisohjaajia nähdään Suomessa niin harvoin. Leffan tasosta en tiedä.\nKatsoin juuri Morphian, joka valitettavasti ei ollut hyvä. Pidän Balabanovista ja Bulgakovista, mutta näistä aineksista oli keitetty löysä narkkaritarina, joita mahtuu kolmetoista tusinaan.\nRupla ry 16. syyskuuta 2009 klo 11.32\nRupla ry 23. syyskuuta 2009 klo 14.18\nRussia 88 oli hyvä, suosittelen!


Naisia miehille Naisseuraa Nettiseuraa Kellariravintola Hällä on mutkaton ruoka. Tykkä ja seuraa, hällä Facebookissa, niin saat lounaslistamme ja keittiömestarimme suositukset suoraan omalle. Tykkä ja seuraa, hällä Facebookissa, niin saat lounaslistamme ja keittiömestarimme suositukset suoraan omalle seinällesi. 988 tykkäystä 18 puhuu tästä 2 127 oli tällä. Lounaalle tai illalliselle Hällän! 942 henkilöä seuraa tät. Suomen petanque-liitto SP-L RY:N hallituksen Mies tai naisseuraa Seinäjoelta - Suomalainen deittipalvelu. Naiset ja miehet etsivät seksiä. Kun hällä tulikin tilaisuus tulla tapaamaan min. Joten seuraa voi etsiä millon vain ja missä vain. Sivuillamme tuhannet naiset haluavat seuraasi. Luo ilmainen profiilisi ja valitse sinulle parhaiten sopiva kumppani sivuiltamme., Nais Seuraa. Jan 31, 2016, mix - Taikapeili, seuraa. Naisia miehille Naisseuraa Nettiseuraa Kellariravintola Hällä on mutkaton ruoka. Tykkä ja seuraa, hällä Facebookissa, niin saat lounaslistamme ja keittiömestarimme suositukset suoraan omalle. Tykkä ja seuraa, hällä Facebookissa, niin saat lounaslistamme ja keittiömestarimme suositukset suoraan omalle seinällesi. 988 tykkäystä 18 puhuu tästä 2 127 oli tällä. Lounaalle tai illalliselle Hällän! 942 henkilöä seuraa tät. Suomen petanque-liitto SP-L RY:N hallituksen Mies tai naisseuraa Seinäjoelta - Suomalainen deittipalvelu. Naiset ja miehet etsivät seksiä. Kun hällä tulikin tilaisuus tulla tapaamaan min. Joten seuraa voi etsiä millon vain ja missä vain. Sivuillamme tuhannet naiset haluavat seuraasi. Luo ilmainen profiilisi ja valitse sinulle parhaiten sopiva kumppani sivuiltamme., Nais Seuraa. Jan 31, 2016, mix - Taikapeili, seuraa.\nSeksivideot 100 ilmaiseksi: Kellariravintola hällä nais seuraa\nJohtajaa (Musiikkivideo) YouTube; Taikapeili - Jos Sulla On Toinen - Duration: 4:30. Seksiseuraa Kuopiosta Naiset etsivät seksiseuraa Kuopio Miehet etsivät seksiseuraa. Seuraa mobi on mobiili kohtauspaikka, jossa naiset etsivät seksiseuraa ja treffiseuraa miehistä - ja toisinpäin. Tyylikäs leidi etsimässä seuraa, hei. Tällä tyylikäs leidi, joka tykkä pukeutua erilaisiin asusteisiin, korkkareihin ja lelujakin löytyy.\nKellariravintola hällä nais seuraa - Frenulumin\nPaikka Hämeenlinna, Kellariravintola HÄLLÄ, ent Hälläpyörä, Raatihuoneen katu 3 Download Document. Sex work oulu ilmais seksiä, Seinäjoen seksitarjonta poppers shop imatra ilmainen teini tyttö saa nuorta lihavaa omat pornokuvat. Busty asiakas nauttii ensimmäisestä thai-hieronnastaan.\n0 Svar till “Kellariravintola hällä nais seuraa”


Onnistain on puolet sinun: Hyvää juhannusta!\nLämpötila tippui, hyttyset inisee, ruokakaupassa oli maailmanlopun meininki ja taivaalta tiputtaa vettä. Vaikuttaa siis siltä, että juhannus olisi käsillä. Aika perinteistä.\nPerinteistä on myös saunavasta, luonnonkukat maljakossa ja kuuma sauna. Mies viettää (perinteisesti) suurimman osan juhannuksesta töissä, joten ollaan lasten kanssa varauduttu erilaisilla herkuilla. Ei meitä kelin muutokset haittaa, kirjastossakin käytiin vasta pari päivää sitten, joten eiköhän me tekemistä keksitä.\nToivottavasti sinun juhannuksesi on mukava ja turvallinen, olit sitten maalla, vesillä tai ilmassa!\nSyvältä.Sanna. 23. kesäkuuta 2016 klo 21.33\nKauniit kuvat. Jostain syystä minun juuri julkaistussa postauksessa kuvat olivat hirveää mössöä, joten koko juttuun jäi yksi kuva... Mukavaa juhannusta myös sinne!\nKatri 24. kesäkuuta 2016 klo 11.21\nKiitos Sanna! Voi ei sun kuvia, blogger elää kyllä joskus ihan omaa, outoa elämäänsä... :/ Toivottavasti oli vain ohimenevä häiriö.\nPerinteikästä juhannusta! :)\nThe bernard and bianca 23. kesäkuuta 2016 klo 21.59\nSateisen suvenkin olet saanut näyttämään kauniilta:) Mukavaa yhdessäoloa lasten kanssa ja leppoisia lukuhetkiä herkkujen kera! <3\nKatri 24. kesäkuuta 2016 klo 11.26\nKiitos :) Eilinen sade metsäretkellä oli kyllä jotenkin aika ihana, lämmin ja kesäinen. Kissakin seurasi meitä mukana, eikä tuntunut olevan kovin moksiskaan sateesta. :D\nIhanaa juhannusta teillekin! Sun lista oli ihan huippu, me varmaan palataan siihen poikien kanssa vielä! ;) <3\nElisa LPP 23. kesäkuuta 2016 klo 22.13\nMe ollaan varmaan ihan kotosalla, mitä nyt uimassa käydään kun lupailivat hyvää säätä :)\nKatri 24. kesäkuuta 2016 klo 11.27\nJust ihanan rentoa! Ei kyllä tehnyt mieli lähteä sinne ruuhkiin maanteille nykimään muun Suomen tavoin... Rentoa ja aikataulutonta yhdessäoloa teille. Nauttikaa! <3\nKristiina - Arjen Helmiä 24. kesäkuuta 2016 klo 8.31\nHyvää Juhannusta, Katri ♥\nKiitos samoin, Krisse! :) <3\nMarjo-Riitta / Käsintehtyä ja kaunista 5. heinäkuuta 2016 klo 23.56\nMoi! Tulevana viikonloppuna auton nokka osoittaa toisen kerran elämässäni Porvoon suuntaan ja ajattelin kysyä, osaisitko suositella jotain kirpputoreja, joissa kannattaisi käydä ? Tai jos on jotain muita paikkoja (ruokapaikkoja, putiikkeja jne) missä ehdottomasti kannattaa käydä ? :)\nKatri 8. heinäkuuta 2016 klo 13.42\nMoikka Maria! Sorry, että vastaaminen on kestänyt näin kauan...\nKirppareilla en ole pitkään aikaan käynyt nyt itse, mutta mainitsemisen arvoisia ovat ainakin seuraavat:\nKevätkirppis (Yrittäjänkatu 9)\nLöytöpiste (Mestarintie 19)\nKellarikirppis (Rihkamakatu 12)\nNatiainen (lastentarvikekirppis) Asentajantie 8\nParhaat putiikit ja ravintolat löytyvät sitten oikeastaan kompaktisti vanhasta kaupungista. Kivoja ja rentoja ruokapaikkoja ovat ainakin:\nKirkon kupeessa on sitten myös\n, jotka ovat ehkä enemmän fine dining. Taidetehtaan Bistro Sinne on myös hyvä.\nKirkkotorilla on myös pieni suklaatehdas,\njosta saa ihania, käsin tehtyjä suklaakonvehteja! Kannattaa hakea kotiinviemisiksi tai ainakin käydä maistelemassa! Brunbergilla on myös vanhassa kaupungissa pieni tehtaanmyymälä, jossa on aina esillä maistiaisia... :P :D\nKahviloista uusin on Postres, kannattaa käydä!\nJa vanhoista "klassikoista" esim.\nkahvila Helmi vanhassa kaupungissa\nPaahtimosta kannattaa käydä sitten hakemassa vaikka kotiin viemisiksi, tuoretta, vastajauhettua kahvia! :)\nToivottavasti näistä vinkeistä on jotain apua. Tervetuloa Porvooseen! :)


Tietosuojaseloste - Kaukokaipuu matkablogi\nVerkkosivuston osoite on: https://kaukokaipuumatkablogi.net tai https://kaukokaipuu.fi.\nKun käyt sivustollamme, saatamme käsitellä sinua koskevia henkilötietoja. Olemme sitoutuneet käsittelemään henkilötietojasi turvallisesti ja suojatusti. Alla kerrotaan tarkemmin, millaisia henkilötietoja keräämme, miten käsittelemme henkilötietoja ja mitä oikeuksia sinulla on koskien henkilötietojen käsittelyä.\nKäsittelemiemme henkilötietojen rekisterinpitäjä on Wilder Mind Media, jota edustaa Marinella Himari. Voit olla häneen yhteydessä sähköpostitse: hi@marinellahimari.fi. Jos sinulla on kysyttävää henkilötietojesi käsittelystä, ota yhteyttä.\nKäytämme SSL-suojattua yhteyttä\nTämä sivusto käyttää suojattua yhteyttä (SSL), jonka tunnistaa https-alkuisena url-osoitteena (ja lukon kuvana) selaimen osoitepalkissa. SSL:n avulla varmistetaan, ettei sivustolla kävijöiden data joudu vääriin käsiin.\nKäyttäjä vastaa itse käyttämiensä tietokoneiden, tietojärjestelmien, lähiverkon tai muiden vastaavien laitteiden tai järjestelmien suojauksesta ja tietoturvasta sekä laitteisiin mahdollisesti tulleista vioista.\nKun vierailijat jättävät kommentin tälle sivustolle, keräämme tiedon, joka on näkyvissä kommentointikentissä, eli IP-osoitteen sekä selaimen versioon liittyvät tiedot. Sähköpostiosoitteesta luotu anonymisoitu hajautustieto (hash) voidaan lähettää Gravatar-palveluun, jotta tiedetään onko kommentoija palvelun käyttäjä. Gravatar-palvelun tietosuojaseloste löytyy osoitteesta https://automattic.com/privacy/.\nOsa sivuston linkeistä on affiliate- eli kumppanuusmarkkinointilinkkejä, jotka erottaa boldatusta sinisestä väristä.\nNimi: Wilder Mind Media tmi\nNimi: Marinella Himari\nWilder Mind Median asiakasrekisteri\nRekisteri on suojattu tavanomaisilla tunnistautumismenetelmillä (käyttäjätunnus, salasana, suojattu internet-yhteys) Wilder Mind Median hallussa olevilla palvelintilalla (Zoner) sekä työasemilla. Henkilötietoja käsittelevät vain Wilder Mind Median organisaatiossa työskentelevät henkilöt tai alihankkijat.


Microsoft surface pro 3 hinta – Portaiden teko rinteeseen\nMicrosoft toi viime vuoden puolella myyntiin uuden Surface Pro -tablettinsa, jonka hinnat alkavat reilusta tuhannesta eurosta. Löydä Microsoft Surface Pro iWiFi 1GB, tabletti parhaaseen hintaan ja nopeimmalla toimitusajalla.\nLöydä Microsoft Surface Pro iWiFi 2GB, tabletti parhaaseen hintaan ja nopeimmalla toimitusajalla. Laite, jolla korvaat kannettavan tietokoneesi. Surface Pro 4:n teho ei lopu kesken, ja lisäksi laite on kevyempi kuin koskaan aiemmin.\nSurface Pro yhdistää tietokoneen voimat tabletin parhaimpiin puoliin. Microsoft Surface Pro (2Gt, i Gt RAM) Valitse malli. Ominaisuudet: GB, , 21x 14pikseliä, Musta, Valkoinen. PixelSense-kosketusnäyttö; Windows Pro -käyttöjärjestelmä; Painaa vain 7g; Mukana Surface Pen. Microsoft on tiputtanut Surface Pro 3:n hintoja huomattavasti.\nSurface Pro 4:n kohdalla Microsoft näyttää tehneen teknisiä virheitä. Microsoft Surface paikkaa aikaisempien mallien suurimman puutteen. Ostajan kannalta Surface 3:n hinta on vaikeasti perusteltavissa, sillä.\nSurface Pro maksaa halvimmillaan 7euroa.\nMicrosoft on päivittänyt Surface Pro -taulutietokonemallistoaan nopealla. Muropaketin Hintavertailun mukaan Surface Pro 3:n hintataso .


Sydäntenkorjaaja: Let it snow...\nMaa on valkea lumeasta, vai pitäiskö sanoa et se on valkia?\nItse en lumesta tykkää, pystyisin valehtematta viettämään lumettomankin joulun, koska jos on lunta niin todennäköisesti on myös kylmä. Välillä tuntuu, että sormet tippuvat käsistä, jos satut kävelemään ulkona ilman hanskoja, parhaimpina päivinä lapaset käsissä ja silti vaan jäätyy. Tässä harjoitellaankin kerrospukeutumista.\nLeidillä on alkanut juoksut, joten me päätettiin et pidetään tokotaukoa tän ajan, opetellaan kaikkea hölmöä ja mennään rennolla meiningillä eteenpäin. En tiedä onko tämä tauko vaikeampi ohjaajalle vai koiralle. Koko ajan tekis mieli ottaa koira sivulle ja tehdä pientä seuruuttamista tai ees ihan nopee jäävä!\nKun taas koiralla on mennyt ikuisuus oppia, etten välttämättä ruokakupilla pyydäkään sitä sivulle tuloa tai maahanmenoa. Nyt me harjoitellaan ihan vain temppujen erottelua, koska yleensä tuo tarjoaa 3 eri temppua kuin pyydän, joten olen ottanut tiukan linjan siihen, että täytyy onnistua kerralla, jotta saa muutakin kuin sanallisen palkan. Pikkuhiljaa se oppii.\nMe ollaan Leidin kanssa opeteltu, häpeämistä ja peruuttamista tän tauon aikana. Pitäiskö meidän tän tauon aikana koitaa saada linkuttaminenkin aikaiseksi? Ehkä, jos oma kärsivällisyys riittää tän tempun opettelemiseen. On vissiin yksi vaikeammista tempuista opettaa koiralle, me ollaan saatu temppu jo tassun nostoon asti vireille, mutta enää tarvisi keksiä ja löytää keino siihen, että miten saan sen kävelemään linkuttaen.\nLeidillä olisi energiaa kuin muille jakaa, ollaan käyty lenkeillä ja Nutun kanssa juoksuttamassa. Silti vaan tuota energiaa tuntuu olevan tai ehkä tässä kohtaa puhutaan siitä, että tuolla on työskentelyhalu kyllä noussut ihan silmissä. Ei tarvii ku A sanoa niin tuo on jo odottelemassa "Mitä tehdään!" tyylillä. Ehkä tää tauko tekee enemmän hyvää kuin haittaa meille! :)\nLähettänyt Satu.V klo 9.12


Hotel Arno, Milano – päivitetyt vuoden 2021 hinnat\nHotel Arno (Hotelli), Milano (Italia) tarjoukset\nAsiakasarviot (1 280)\nJaa majoituspaikka Hotel Arno\nHotelli Hotel Arno\nVia Lazzaretto 17, Keskusasema, 20124 Milano, Italia – Loistava sijainti – näytä kartta – Lähellä metroa\nYksi suosikeistamme Milanossa! Hotel Arno sijaitsee Milanon sydämessä, 10 minuutin kävelymatkan päässä keskusasemalta. Hotellin huoneissa on ilmainen Wi-Fi, ja hotellista on erinomaiset julkiset liikenneyhteydet.\nArno Hotel sijaitsee vain muutaman askeleen päässä suositulta Corso Buenos Aires -ostoskadulta.\nHotellin lähellä on monia raitiovaunupysäkkejä, ja se sijaitsee vain 700 metrin päässä Repubblica-metroasemalta.\nHotel Arno on toivottanut asiakkaat tervetulleeksi Booking.comissa 23. helmik. 2010 lähtien.\nTallennettu 3805 listalle\nMilloin haluaisit yöpyä majoituspaikassa Hotel Arno?\n16 majoituspaikan Hotel Arno kaltaista majoituspaikkaa Milanossa varattiin viimeisen 12 tunnin aikana sivustollamme\nHuone Sijainti Kylpyhuone Siisti Hissi\nHotel Arno – tietoa majoituspaikasta\nLämmin vastaanotto Booking.comin asiakkaille jo 23. helmik. 2010 alkaen\nHuone, jota kysymys koskee: Kahden hengen huone - Double - Jaettu kylpyhuone\nPadiglione d'Arte Contemporanea -galleria\nMetro Repubblican metroasema\nMetro Gioian metroasmea\nMilanon Linate-lentokenttä – Hotel Arno: näin välimatka taittuu kätevimmin\n4 syytä valita Hotel Arno\nMukavuudet: Hotel Arno\nTalon säännöt Hotel Arno ottaa vastaan erikoistoiveita – voit lisätä sellaisen seuraavassa vaiheessa!\nHotel Arno hyväksyy nämä kortit ja pidättää oikeuden tehdä kortiltasi katevarauksen ennen saapumista.\nUsein kysyttyjä kysymyksiä majoituspaikasta Hotel Arno\nMillaisen huoneen voin varata majoituspaikasta Hotel Arno?\nMajoituspaikan Hotel Arno huonevaihtoehtoihin sisältyy:\nKuinka kaukana Hotel Arno on kohteen Milano keskustasta?\nHotel Arno on 2 km:n päässä kohteen Milano keskustasta.\nMitkä ovat majoituspaikan Hotel Arno sisään- ja uloskirjautumisajat?\nSisäänkirjautuminen majoituspaikkaan Hotel Arno alkaa klo 12.00 ja uloskirjautuminen on mahdollista klo 10.30 asti.\nKuinka paljon majoituspaikassa Hotel Arno yöpyminen maksaa?\nMajoituspaikan Hotel Arno hinnat voivat vaihdella yöpymisesi yksityiskohdista riippuen (esim. valitsemistasi päivämääristä, hotellin ehdoista jne.). Näet hinnat syöttämällä haluamasi päivämäärät.\nVoinko pysäköidä autoni majoituspaikan Hotel Arno alueelle?\nMajoituspaikassa Hotel Arno yöpyville ovat mahdollisia seuraavat pysäköintivaihtoehdot (saatavuudesta riippuen):\nMitä tekemistä majoituspaikassa Hotel Arno on?\nHotel Arno tarjoaa seuraavia aktiviteetteja ja palveluja (jotkin saattavat olla maksullisia):\nMiten pääsen majoituspaikkaan Hotel Arno lähimmältä lentokentältä?\nPääset lähimmältä lentokentältä majoituspaikkaan Hotel Arno seuraavilla kulkuneuvoilla:\n7,4 Hyvä 1 280 arviota 100-prosenttisen aitoja asiakaskokemuksia\nKaikki arvioijat (1280)\nKaikki arvioijat (1271)\nYksin matkustavat (497)\nKaikki arviopisteet (1280)\nHyvä: 7 – 9 (577)\nKelvollinen: 5 – 7 (319)\nKaikki kielet (1280)\nMilanon Malpensa-lentokenttä (MXP) 41,7 km\nOrio Al Serio -lentokenttä (BGY) 43,8 km


Vuokraa loma-asunto Berliinistä | NOVASOL.fi\nEtusivu / Eurooppa / Saksa / Berliini\nVuokraa loma-asunto Berliinistä\nSaksan upea pääkaupunki Berliini on monien suosikkilomakohde. Kaupunki tarjoaa kaikkea sitä, mitä voit lomaltasi toivoa: valtavasti erilaisia nähtävyyksiä ja käyntikohteita, kiehtovia museoita, erinomaisia ostosmahdollisuuksia, mielenkiintoista historiaa ja kulttuuria sekä tietenkin herkullista ruokaa. Kaunis luontokaan ei ole kaukana, vaikka majoittuisit lähellä kaupungin keskustaa. Vuokraa loma-asunto Berliinistä ja koe tämä uskomaton miljoonakaupunki omatoimisesti ja itsenäisesti koko perheen kesken.\nVuokraa loma-asunto Berliinistä läheltä suosituimpia nähtävyyksiä\nOlitpa sitten taiteen ystävä, museoissa kiertelijä, himoshoppailija tai hyvästä ruoasta nautiskeleva kulinaristi, Berliini tyydyttää varmasti toiveesi upeasta lomasta. Berliini on täynnä historiaa, josta kertovat muun muassa Brandenburgin portti, Berliinin muuri sekä Holokaustimuistomerkki. Vieraile myös upealla UNESCOn maailmanperintökohteisiin lukeutuvalla Museosaarella tai Berliinin historiallisessa satamassa, jonka lähellä sijaitsee myös Nikolaiviertel, kaupungin vanhin asuinalue. Halutessasi kokea upeaa teatteria, suuntaa esimerkiksi Berliner Ensemblen tai Volksbühnen teatteriin. Myös oopperan ja elävän musiikin kokemiseen on lukemattomia mahdollisuuksia kaupungissa. Taidegalleriat, kuten esimerkiksi Gemäldegalerie ja Neue Nationalgalerie, sekä Berliinin kansainsälisestikin merkittävät museot, kuten esimerkiksi Muurimuseo, ovat ehdottomasti kokemisen arvoisia. Berliinistä löytyy yhteensä noin 170 museota ja 300 taidegalleriaa, joten valinnanvaraa löytyy. Täältä on myös lähtöisin muuallakin päin maailmaa omin versioin toteutettava Museoiden yö -tapahtuma, joka järjestettiin esnimmäisen kerran Berliinissä vuonna 1997. Vuokraa unelmiesi loma-asunto Berliinistä ja anna tämän monipuolisen kaupungin hurmata sinut läpikotaisin!\nVietä ikimuistoinen loma Berliinissä, Saksan pääkaupungissa\nMikäli haaveilet lomasta Euroopan sykkeessä, vuokraa mökki tai huoneisto Saksasta ja suuntaa kiehtovaan Berliiniin. Saksan upea pääkaupunki on erinomainen kohde niin yksin, kaksin tai koko perheen tai suuren ystäväporukan kanssa matkustavalle. Kauttamme löydät loma-asunnot Berliinistä, jotka sopivat myös pienten lasten ja lemmikkien kanssa matkustaville ja joissa heidän tarpeensa on otettu hyvin huomioon. Joissakin kohteissamme on jopa oma uima-allas ja sauna! Valikoimastamme löydät juuri sinulle sopivimman loma-asunnon rajaamalla hakua nettisivuillamme valitsemiesi hakukriteereiden, kuten esimerkiksi budjetin, majoittujien määrän, asunnon sijainnin sekä asunnon palveluiden perusteella. Vuokrakoti tarjoaa loistavan perustan nauttia lomastasi, sillä se tuo paljon vapautta, omatoimisuutta sekä itsenäisyyttä. Tutustu valikoimaamme ja löydä unelmiesi loma-asunto ainutlaatuisesta Berliinistä. Toivotamme sinut ja perheesi lämpimästi tervetulleeksi!


Kukoc teki Chicagon kanssa 85 milj. mk:n sopimuksen - Urheilu - Helsingin Sanomat\nKukoc teki Chicagon kanssa 85 milj. mk:n sopimuksen\nCHICAGO - Kroatian suurin koripallotähti Toni Kukoc on tehnyt sopimuksen NBA-liigan kolminkertaisen mestarin Chicago Bullsin kanssa. Lehtitietojen mukaan Kukoc, 24, allekirjoitti kahdeksanvuotisen sopimuksen, joka takaa hänelle yhteensä 14,6 miljoonaa dollaria (noin 85 miljoonaa markkaa).\nKoripalloheitoissa on eroa: Pyörähdys ja linko takaperin yhdellä kädellä toi lahjakortin – kuulantyönnön ja sivurajaheiton sekoitus 10 000 dollaria 15.12.2017\nNuoret Leijonat MM-turnaukseen paikkaamaan viime vuoden katastrofia: ”Luotan tähän ryhmään, että saadaan homma toimimaan” 15.12.2017


BabyXrp (BBYXRP) | Kurssit ja live-data | Digivaluutat.fi\nBabyXrp kurssi EUR\n2% 4% -9% -21% 0%\nBabyXrp kurssi yleiskatsaus\nBabyXrp kurssi tällä hetkellä on 2.60813E-10€. Hinta on muuttunut viimeisen 24 tunnin aikana 2.23% ja sillä on käyty kauppaa 39€. Tällä hetkellä Babyxrp on markkinoiden suurin kryptovaluutta, 0€ markkina-arvolla. Kaikkien aikojen kurssiennätys on 0€ ja alhaisin 0€.\nMiten ostaa BabyXrp kryptovaluuttaa?\nTalletettuasi pääomaa olet valmis aloittamaan, etsi sijoituskohteiden joukosta BabyXrp tai BBYXRP ja valitse haluamasi sijoitussumma. Lopuksi klikkaa osta painiketta, jolloin toimeksianto lähetetään ja valuutat saapuvat tilillesi minuuteissa.\nAsiantuntijan arvio BabyXrp kurssista\nKryptovaluuttoihin sijoittaessa kannattaa aina lukea asiantuntijoiden antamia arvioita, ennusteita ja omia näkemyksiä. Ne auttavat selvittämään kannattaako BabyXrp sijoittaa nyt heti vai myöhemmin. Samalla vältyt myös mahdollisilta huijauksilta joita krypto-alaan liittyy.\nBabyXrp ennusteet vuosille 2022, 2025 ja 2030 näyttävät lupaavilta. Markkina-arvot kasvavat tasaisesti ja mukana olevien sijoittajien määrä kasvaa jatkuvasti.\nBabyXrp hinta tiedot\nKurssi 2.60813E-10 €\nHinta muutos 24h 2.23%


Pariisin iskuilla ratsastetaan jo – rasistit kokoavat rivejään – Kansan Uutiset\nSuomen sisun puheenjohtaja Olli Immonen (oik.) ja varapuheenjohtaja Teemu Lahtinen järjestön tilaisuudessa Lahdessa 14. marraskuuta 2015.\nPariisin iskuilla ratsastetaan jo – rasistit kokoavat rivejään\nEmilia Kukkala 17.11.2015 12.22\nSuomen uusfasistiset järjestöt ovat perustaneet uuden verkoston, jolla on vahvat yhteydet eduskuntaan ja hallitukseen.\n”Suomi suomalaisille” -iskulauseita viljelevän muutos-puolueen puheenjohtaja Jari Väli-Klemelä tiedottaa ”isänmaallisten järjestöjen edustajien” yhteisen verkoston perustamisesta. Verkosto kertoo aikovansa toimia sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla ja jakaa tietoa keskenään.\nVerkoston toimijoita yhdistävät fasismi ja rasismi. Uusfasistinen Suomen sisu, jolla on vahva edustus eduskunnassa, on tehnyt yhteistyötä avoimesti kansallissosialistisen Suomen vastarintaliikkeen (SVL) kanssa, jolla on tilillään muun muassa Jyväskylän kirjastopuukotus, kaasuisku Helsinki Prideen sekä useita pahoinpitelyjä ja maahanmuuttajan puukotus.\nSuomidemokraatit on niin ikään uusfasistisen ruotsidemokraattien (SD) veljespuolue. Äärinationalistisen ja islamofobisen Finnish Defence Leaguen (FDL) aatteellista pohjaa kuvaa heidän kannanottonsa Utøyan massamurhan jälkeen, jossa FDL syytti uhreja ”aatteellisesta” osallisuudesta omaan murhaansa.\nRasismin lisääntymisellä uhkaillaan\nTiedotteessaan verkosto kirjoittaa vastustavansa rasismia, mutta syyllistää samaan aikaan maahanmuuttajia rasistisista iskuista vastaanottokeskuksiin väittäen, että maahanmuuton rajoittaminen vähentäisi rasismia maahanmuuttajia kohtaan.\n”Tämä (maahanmuutto) tullaan tulevaisuudessa näkemään rikollisuuden ja rasismin lisääntymisenä”, toimii verkoston logiikka kääntäen. Tarkemmin ei kuitenkaan eritellä, kenen tai minkä ryhmien rikollisuuden lisääntymisenä. Toistaiseksi kasvaneet pakolaismäärät ovat lisänneet lähinnä suomalaisten rikollisuutta.\nRistiriitaiseksi asettuvat myös teesit ”hädänalaisten auttamisesta” yhdessä tiukemman rajapolitiikan kanssa. Suomen raja- ja maahanmuuttopolitiikka on jo nyt verrattain tiukkaa.Tiedotteen mukaan ”kiitolliset ja ahkerat” maahanmuuttajat ovat kuitenkin hyväksyttäviä ja tervetulleita maahanmuuttajia.\nTyypillinen uusfasistinen strategia\nVerkosto kertoo olevansa huolissaan myös ”eurooppalaisen kulttuurin alasajosta”, ”islamisaatiosta” sekä ”henkilöistä, joilla ei ole aikomustakaan sopeutua länsimaisiin tapoihimme”. Eurooppalaisuutta tai länsimaalaisuutta ei kuitenkaan sen tarkemmin määritellä.\nKuten uusfasistien strategiaan kuuluu, ei fasismista puhuta fasismina, vaan uudenlaisena isänmaallisuutena, joka esitetään vastavoimana kaikille vanhoille ideologioille. Uusfasistit myös mystifioivat ja luovat kuvitelmaa yhtenäisistä kansallisista kulttuureista. Niin sanotun ”eurooppalaisuuden”, mitä se sitten tarkoittaakaan, he uskottelevat olevan vaarassa tai osittain jo tuhoutuneen.\nVahvat yhteydet puoluepolitiikkaan\nVerkoston tiedotteen ovat Klemelän lisäksi allekirjoittaneet FDL:n puheenjohtaja Jukka Ketonen ja varapuheenjohtaja Kim Larni, suomidemokraattien puheenjohtaja Jali Ekman, virolaisen kansan yhtenäisyyden puolueen puheenjohtaja Kristiina Ojuland, perussuomalainen poliitikko ja Suomen sisun perustaja Teemu Lahtinen, kansalaisaktivistiksi esittäytyvä Jarmo Nevalainen sekä Marko Parkkola, joka toimii muutos-puolueessa ja FDL:ssä.\nKristiina Ojuland tunnetaan Virossa rasistisista kommenteistaan. Suomen eduskunnassa perussuomalaisten siipien suojassa toimii ainakin kymmenkunta sisulaista kansanedustajaa. Myös Suomen sisun puheenjohtaja Olli Immonen (ps), joka on veljeillyt SVL:n kanssa, hyväksyttiin hiljattain takaisin puolueensa eduskuntaryhmään.\nMarko Parkkola tunkeutui lokakuussa Tampereella rasisminvastaiseen mielenosoitukseen käyttäytyen uhkaavasti ja kuvaten ihmisten kasvoja hyvin läheltä. Hän ei suostunut lopettamaan useista pyynnöistä huolimatta, minkä johdosta hänet poistettiin mielenosoituksesta. Parkkola on myöntänyt kuristaneensa antirasistista mielenosoittajaa, mutta väittää itse joutuneensa pahoinpitelyn kohteeksi.\nJuttua muutettu 17.11.2015: Olli Immonen kiistää kuuluvansa verkostoon.


Vaahteramäen Eemelit: elokuuta 2011\nOlen melkein koukuttunut leikkiruoan valmistukseen...jos vaan aikaa riittäisi. Koska kutominen ei ole mun favourite-laji, päätin kokeilla valmistaa jätskejä velourkankaasta. Alkuperäisidea löytyy täältä . :)\nLähettänyt Ellu klo 14.36 2 kommenttia:\nRuokalappu tuliaisiksi pikku Eerolle :)\nLähettänyt Ellu klo 14.30 Ei kommentteja:\nApplikointiharjoitteluja osa 2\nAjattelin tässä applikointiharjoittelussa pitäytyä vielä suurissa kuvioissa :) Muumi tuntui sopivan "helpolta" ja siitä tulikin melkoisen muumikas paita. Paita rakentui raita- ja pallovelourista, muumi valkoisesta velourista. Ja sitten iskee taas se ompelukonekuume... paremmalla koneella saisi nätimmät saumat... :)\nLähettänyt Ellu klo 23.43 1 kommentti:\nEräänä elokuisena päivänä lähdimme seikkailulle Väskin saareen.\nPäivän aikana nähtiin ja koettiin kaikenlaista.\nSaareen pääsee vanhalla purjelaiva Rositalla. Taisi matkalla hiukan jännittää...\nSeikkailu voi alkaa...\nPieni sauna näytti houkuttelvalta, harmi, ettei tullut uimakamppeita tällä kertaa mukaan.\nTässä ratsastetaan kohti jotain...\nKotimatkalla oli jo hieman rennompi fiilis :)\nPuuhamaa on jännä paikka...\nLoppukesästä tehtiin päiväreissu Puuhamaahan. Olen käynyt siellä viimeksi noin 15 vuotta sitten. Samat pelit ja vehkeet löytyivät edelleen ja niiden kanssa riitti puuhaa koko päiväksi. Ehkä aikuisten silmin vähän kulahtanut paikka, mutta lapsille paikka on todellinen puuhamaa.\nHauskinta itselle pienenä oli sähköveneet. Ne kulkevat edelleen ja ne olivat myös meidän poikien lempparipaikka. Äidin piti vähän auttaa pikkukipparia...\nKuulapäiden golf-autokierros ;)\nMini-golfia pelattiin omalla tyylillä\nPuuhamaan jännittävin vehje oli "vesiliukumäki". Vatsanpohjasta kouraisi ällöttävästi kun vene liukui hurjaa vauhtia alas töyssyistä mäkeä...\nLähettänyt Ellu klo 22.42 Ei kommentteja:\nRattaiden uusi kuosi\nMatias on kovasti hoitanut kesän aikana ainoaa talosta löytyvää nukkea. Itkun paikka oli kun ei meillä ollut kärryjä millä kyydittää nukkea ulkona. Mallia otettiin naapurin tytöiltä.\nLöysin halvat kärryt Tarjoustalosta ( kauheen kalliisiin ei kannata satsata, sillä pojilla on hiukan rajummat kyyditykset kuin tytöillä...). Kärryistä tietysti kangas repesi heti alkumetreillä, joten piti väsätä uusi istuin. Runko sinänsä on onneksi ihan käyttökelpoinen. Tällaiset niistä tuli, näillä kelpaa kyyditellä nukkea :)\nLähettänyt Ellu klo 22.05 Ei kommentteja:


Kirjus: lokakuuta 2012\nJordan, Robert: Lähettiläät\nTar Valonissa sijaitsevaa Valkoista tornia johtava Amyrlin Elaida päättää, että Rand on pakotettava alistumaan Aes Sedain tahtoon, ja määrää lähettiläänsä saattamaan Randin Torniin hänen valvovan silmänsä alle.\nMyös monia seikkailuja kokenut Egwene saa kutsun Aes Sedain oppiin Salidariin, mutta ei saata arvata mikä häntä siellä odottaa. Salidarissa tehdään pian kauaskantoisia päätöksiä...\nNäitä ei ehkä kannattaisi arvostella yksittäin, tässäkin on kuitenkin osa alkuperäistä englanninkielistä kirjaa. Ja vielä se keskiosa, joten tässä ei itsessään ole alkua eikä loppua.\nRand saa vieraita tornista, ja taas yritetään molemmin puolin sumuttaa toista osapuolta. Aika iso osa näistä kirjoista tuntuu olevan joko vanhojen tapojen kertausta tai sitä, miten toista parhaiten saisi ohjattua omaan suuntaansa.\nSamaa tekevät kapinalliset Aes Sedait, jotka juonivat Egwenen omaksi pomokseen. Taitavat vain lyödä kirveen kiveen siinä kohtaa... Seuraava osa joutuu odottamaan lukemista hetken, koska jonossa on pino muita kirjaston kirjoja, jotka on palautettava ensin.\nLähettänyt Kirjus klo 7.58 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Ajan pyörä, Fantasia, Jordan Robert, Nuoret, Wheel of Time\ndel Toro, Guillermo; Hogan, Chuck: Lankeemus\nKuudessa päivässä New Yorkista tuli vampyyrikaupunki, ja nyt pimeät lentokoneet ovat laskeutuneet jo Tokion, Moskovan ja Lontoon kentille...\nEph Goodweather jatkaa joukkoineen mahdottomalta tuntuvaa taisteluaan vampyyrivitsausta vastaan. Samalla hän yrittää epätoivoisesti suojella poikaansa tämän äidiltä, joka on jo viruksen saastuttama. Vampyyrien rivit alkavat kuitenkin rakoilla. Vanhan ja uuden maailman vampyyrien välille syttyy sota, jonka jaloissa ihmiset pyörivät pelokkaina. Kumpikin vampyyrijoukko yrittää saada käsiinsä mystisen kirjan, sillä sen löytäjällä on käsissään maapallon tulevaisuus.\nTämä osa ei ehkä enää ollut niin uutuudenviehätystä kuin ensimmäinen osa. Tässä oltiin jo pimeyden ytimessä, eikä paluuta tuntunut olevan. Mutta jännitys piti kyllä otteessaan hyvin tässäkin, ja suosittelen modernin vampyyritarinoiden ystäville. Kauhu ei tässä ole enää niin käsinkosketeltavaa.\nLähettänyt Kirjus klo 8.33 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Chuck Hogan, Guillermo del Toro, Kauhu, New York, Vampyyrit\nMaija Poppanen palaa\nVanhan Kirjan Talvi 2018


Feissarimokat – Jouluiloa\nJulkaistu 7.11.2019, kategoriassa Avautuminen\nAvuton autoilija, osa 41 Edellinen\nLässyn lässyn läpätilää!\nTulos: +513 (527 ääntä)\nVaikka kuinka luin ja yritin saada selville, miksi Marjo seuraa jouluradiota, ainoa selitys taisi olla hyvänolontunne toisten joulumielen tuhoamisesta? Muuta selitystä ei tainnut tulla, miksi henkilö, joka ei pidä joulusta, seuraa JOULUradiota.\nMarjo saisi vaieta ja marjo tulisi poistaa kalenterista! :)\nMarjo the Grinch.\nMarjolla on paha olla… Ostetaanko porukalla hänelle joululahja?\nMitähän käy joulumyynnille kun veronpalautukset tuli suurimmalle osalle jo syksyllä :)\nMitähän käy joulumyynnille kun veronpalautukset tuli suurimmalle osalle jo syksyllä\nKaupat menee varmaan konkkaan, kun jouluna ei tulekaan ihmisille “ylimääräistä” rahaa.\n*Tuut, , tuut, tuut* "Kenenkäs pilluun sitä hiekkaa oli tilattu?!" kirjoitti:\nMarjolla on sitä kuuluisaa hiekkaa, siellä kuuluisassa pee illussa.\n*Tuut, , tuut, tuut* “Kenenkäs pⅰIIuun sitä hiekkaa oli tilattu?!”Lainaa\nMarjo sai vihdoin selville ettei joulupukkia olekkaan\nPetkele: Kaupat menee varmaan konkkaan, kun jouluna ei tulekaan ihmisille “ylimääräistä” rahaa.\nOnneksi Suomen ulkopuolella asuessa rahaa jää paremmin säästöön käytettäväksi pitkin vuotta. :)\nSe aito oikea: Onneksi Suomen ulkopuolella asuessa rahaa jää paremmin säästöön käytettäväksi pitkin vuotta.\nJäisi suomalaisillakin, kun laskisivat veroprosenttinsa oikein eivätkä lainaisi korottomasti rahojaan valtiolle.\nJoku poika kirjoitti:\nVai oiskohan kyseessä kuitenkin mainospäivitys, jolloin se tulee pakosti näkyviin? Toki päivityksen olisi voinut ohittaa, mutta jollain tapaa ymmärrän harmistuksen.\nKöh: Jäisi suomalaisillakin, kun laskisivat veroprosenttinsa oikein eivätkä lainaisi korottomasti rahojaan valtiolle.\nMieluummin laskee pari tonnia yläkanttiin, kuin maksaa myöhemmin takaisin. Tässäpä se lyhyesti.\nSano nyt vielä että asut ESPANJASSA\nKäykää siellä nettikaupassa, mutta älkää ostako mitään niin se on tyytyväinen\nElokuun alku on kyllä kesää vielä ihan…\nAlko: Osta, mutta älä käytä.\nAila: Käy kaupassa, mutta älä osta.\nMarjo on kuin vegaani ravintolassa. Toisten lautasten ääressä kertomassa omia mielipiteitään. Kaveripiirien riesa.\nMateriaaliton joulu since 2005, eikä ole edes tehnyt tiukkaa.\nEhkä ulostuslääke vähän löysäisi?\nSuurinta osaa vegaaneista et sellaisiksi tunnista. Lihansyöjät on kyllä helppo tunnistaa.\nMinua huvittaa nämä ihmiset, jotka eivät vietä joulua, koska se on pakanallinen juhla. Itse kun taas olen pakana, enkä vietä joulua, koska se on kristillinen juhla. Itse en kuitenkaan raivoa jouluradiolle.\nOstetaan sille tonttulakki ja parta\nEi hän sitä välttämättä seuraa, tuo postaus on voinut tulla syöttöönsä mainostettuna, tai sitten kaverinsa on kommentoinut sitä. Tai tykännyt postauksesta. Tai seuraa tuota sivua.\nKuhean ryperiä jotkut mokasivustot ja mokat. En ymmärrä miten ihmiset käyvät moisilla, ja vielä kommentoivat. Tämänkommentin alapuolellakin puhutaan ihan potaskaa.\nNiin en tiedä oliko tässä pointtina että on vaikeaa tunnistaa onko joku vegaani vai kasvissyöjä vai lakto-ovovegetaristi vai joku muu vastaava.\nJos sen sijaan mietitään kumpi on vaikeampi tunnistaa, lihansyöjä vai “ei-lihansyöjä” niin ihan määritelmän mukaan kumpikin on täsmälleen yhtä helppo tunnistaa.\nLihansyöjistäkin on muuten äkkiseltään vaikea tunnistaa esim. sellaiset jotka ei syö vaikkapa sikaa tai jotka ei syö nautaa yms.\nEn ikinä tajua ihmisiä, jotka boikotoi joulua kapitalismin takia, ku oikeesti kaikki voi viettää just sellasen joulun ku ite haluaa. Eikä kenenkää oo pakko mennä kauppaan ostaan turhaa krääsää tai valmislaatikoita, vaan molemmat voi tehdä itte, tai hankkia jonku aineettoman lahjan. Tai sit vaan ihan vaikka kutsua sukua kylään syömään ite tehtyä perunamuusia ja lihasoppaa ja kattoa jouluelokuvia kynttilänvalossa tai pelata lautapelejä tms. :D\nEi oo niin vaikeeta pitää hauskaa.\nMarjo on varmaan tosi hauska bileissä…\nNo mutta kävihän se ilmi: Marjo on vieläkin kiukkuinen siitä, että hänelle lapsena valehdeltiin joulupukista. Ja fiksuna aikuisena kostaa sen täysin randomeille ihmisille. Mikäs sen parempi paikka kostoon kuin jouluradio.\nMarjo, Marjo hei. Haista vⅰttu.\nIhan kuin jouluihmisten jouluilo katoaisi tuollaisten Marjojen takia.. :D Enemmän kärsitään myötähäpeästä, mitä nää meuhkaamisella aiheuttaa.\nIhan vaan tiedoksi Marjolle; “aina vaan” ei ole yhdyssana.\nKun ihminen kokee jotain ahdistavaa/traumatisoituu kykenemättä käsittelemään tunteitaan lopputuloksena on usein passiivisaggressiivista vihaa, joka ohjaa elämää ja se ohjaa laittamaan omaa energiaansa asioihin, joita tuomitsee, niiden ohittamisen sijaan. Vihan alla suru ja itku. Usein tälläisen käyttäytymisen tarve vähenee/loppuu, jos ihminen saa ne tunteet ulos itsestään.\nIsä neljän, joka olet töissä: Mieluummin laskee pari tonnia yläkanttiin, kuin maksaa myöhemmin takaisin. Tässäpä se lyhyesti.\nSo ninähän varsinaisen tyhmä olet jos korottomana lainaat. Minun veronpalautukselle ainakin valtio maksaa 0,5% koron. On parempi korko kuin pitää niitä rahoja tavallisella käyttötilillä pankissa\nMarjo saisi vaieta ja marjo tulisi poistaa kalenterista!\nEikä, minulla soi jo autossa joulukanava ja rakastan juurikin joulun pakanapuolta. Kaimani kaltaiset jeesuksen morsiammet pitäisi ampua kuuhun kitisemään.\nmandi: Elokuun alku on kyllä kesää vielä ihan…\nNo käytännössä joo mutta periaatteessa ei.\nMutta silti. Ei joulupäivityksiä lokakuussa. Joulusuklaatkin tuli kauppoihin jo lokakuussa. Liian aikaisin. Vieläkin on liian aikaisin.\nVille: Niin en tiedä oliko tässä pointtina että on vaikeaa tunnistaa onko joku vegaani vai kasvissyöjä vai lakto-ovovegetaristi vai joku muu vastaava.\nJos sen sijaan mietitään kumpi on vaikeampi tunnistaa, lihansyöjä vai “ei-lihansyöjä” niin ihan määritelmän mukaan kumpikin on täsmälleen yhtä helppo [...]\nVegaani kyllä tunnistaa. Sehän kärkkyy ja analysoi vieruskaverien ruokalautaset. Ja ketkä ensimmäisenä ruokavalionsa ovat selittämässä – vegaanit. Vai onko kuulunut lausetta “onks täällä mitään, mikä sopii lihansyöjälle”\nJoulu ei ole pakana-juhla, vaan ihan kristillinen perinne. Juhla sai kyllä alkunsa pakanoiden juhlasta, mutta Joulussa itsessään ei ole mitään pakanaa.\nSen sanottua Marjo vaikuttaa kyllä ihmiseltä, jonka kanssa en haluaisi viettää minkäänlaista juhlaa tai edes arkipäivää.\nVeronpalautukset ei tulleet kaikille elokuun alussa, vaan ne tulevat nykyään eri aikoihin riippuen siitä, mihin verotusryhmään kuuluu.\nEn ikinä tajua ihmisiä, jotka boikotoi joulua kapitalismin takia, ku oikeesti kaikki voi viettää just sellasen joulun ku ite haluaa. Eikä kenenkää oo pakko mennä kauppaan ostaan turhaa krääsää tai valmislaatikoita, vaan molemmat voi tehdä itte, tai hankkia jonku aineettoman lahjan. Tai sit vaan ihan vaikka kutsua [...]\nTämä jaksaa itseäkin ihmetyttää joka vuosi kun erinäiset kanavat täyttyvät materialismivinkunasta ja ekoahdistuksesta. Jos ahdistaa materia, niin ei kai sitä herranen aika kukaan pakota ostamaan! Lahjaksi voi antaa materian sijaan vaikka pois kuluvia herkkuja, aikaa, elämyksiä, ikimetsää tai sopia vaikka läheisten kanssa että tästä eteenpäin ei muuten lahjuksia tipu! Niitä vähiäkään lahjoja ei tarvitse paketoida muovipinnoitettuihin lahjapapereihin, vaan voi käyttää vaikkapa ruskeaa voimapaperia tai vaikka sanomalehteä. Sehän joulussa onkin ihanaa, että sitä voi juhlia niin monella tavalla!\nNiisk: Vegaani kyllä tunnistaa. Sehän kärkkyy ja analysoi vieruskaverien ruokalautaset. Ja ketkä ensimmäisenä ruokavalionsa ovat selittämässä – vegaanit. Vai onko kuulunut lausetta “onks täällä mitään, mikä sopii lihansyöjälle”\nEn kyllä ole koskaan tavannut tällaista legendojen vegaania joka moralisoisi kaverin ruokia. Kyllä kaikki tuntemani vegaanit, kasvissyöjät ja muut erityisruokavalioiset ovat ihan kaikessa rauhassa tilanneet sellaista mikä itselle sattuu sopimaan, ja sen jälkeen kaikki ovat sovussa syöneet oman ruokavalionsa mukaisesti.\nNoin yleisesti ottaen ravintoloissa ei juurikaan tarvitse kysellä onko listalla liharuokaa, koska aika oletusarvoisesti näin on. Sen sijaan monessa paikassa ei välttämättä ole mitään kasvisvaihtoehtoa saati sitten täysin vegaanista, joten ihan luonnollista että sitä täytyy tarkistella enemmän. Vaikka pilaahan se erityisruokavalioista kysely toki kenen tahansa eri tavalla syövän päivän, vitutti itseäkin kun kaveri kahvilassa kyseli työntekijöiltä leivosten pähkinäsisältöä.\nJoulussa on paljonkin pakanallisia jäänteitä, samoin kuin jokseenkin kaikissa muissakin “kristillisissä” juhlissa. Moni jouluperinne pohjautuu pakanallisiin perinteisiin. Joulukuusi, lahjat, valot ja pukkikin. Pääsiäis- ja juhannuskokko pohjautuvat pakanalliseen juhlaperinteeseen, eikä ovelta ovelle kiertävissä noidissa ole mitään kristillistä. Pääsiäismunakin on pakanallinen hedelmällisyyden symboli.\nVegaanit ei näytä nyt olevan ne, jotka kertoo ihan aiheen vierestä omia mielipiteitään.\nAvainsanat: joulu, jouluradio, kuluttaa, kulutusjuhla, musiikki


Kangaskorjaamolla: Virkatut lumihiutaleet ja ohje perunajauhoilla tärkkäämiseen\nUnelmoin joulukuusesta, jonka kaikki koristeet olisivat virkattuja. Voisin virkata sydämiä, lumihiutaleita ja enkeleitä. Aloitinkin jo virkkaamisen näistä lumihiutaleista.\nVirkatut lumihiutaleet valmistuivat nopeasti parissa illassa ja seuraavaksi aloin miettimään tärkkäystä. Minulla on muutama epäonnistunut kokeilu takana pitsiliinojen ja -korien tärkkäämisestä sokerivedellä. Oli kuuma kesä ja koko virkkaustyö tuntui hikoilevan, eikä sokerivesi kovettanut koria muotoonsa.\nLöytämässäni tärkkäysohjeessa neuvottiin laittamaan sokeria niin paljon kuin veteen saa liuotettua. Olisiko sokeri painanut liikaa valmiissa pitsikorissa, koska kantokahva painui lintalleen. Vai mikähän sokerivedessä oli vikana, etten onnistunut tärkkäämään sillä.\nNyt olen siirtynyt tärkkäämään perunajauhoilla. Tämä on onnistunut aina ensimmäisestä kerrasta alkaen. Kuten yllä olevasta kuvasta näkyy lopputulos on täysin jämäkkä, eivätkä lumihiutaleen sakarat roiku yhtään. Enimmäkseen olen tärkännyt joulukuusen koristeita perunajauhoilla, enkä noin vaativia töitä kuin aikaisemmin yritin.\nOhjeet perunajauhoilla tärkkäämiseen\nSekoita kattilassa 1 dl kylmää vettä ja 1 tl perunajauhoja.\nAnna jäähtyä, etteivät sormet pala.\nUita virkkaustyö perunajauholiisterissä ja puristele ylimääräiset liisterit pois.\nPingota virkkaustyö kuivumaan.\nVinkki, jos et saa puristeltua käsin perunajauholiisteriä pois virkkaustyöstä, niin imeytä liisteri talouspaperien väliin.\nMinä käytin lumihiutaleen pingottamiseen ja kuivattamiseen tällaista sinistä stryroxlevyä tai routaeristettä, miksi tätä nyt kutsutaankaan. Se on tiivis ja nuppineulat pysyvät siinä hyvin. Lumihiutaleen alle laitoin palasen kelmua.\nTämän lumihiutaleen virkkausohje on Omakoppa -blogista. Samassa blogissa on myös yhteenveto erilaisista tärkkäysvaihtoehdoista.\nArvaatko miksi lumihiutaleita ei ole kuvattu kuusen oksilla? Siinä kävikin niin, että annoin jo virkatut lumihiutaleet lahjaksi. Joulukuusi ei ollut vielä valmiina, kun halusin ottaa kuvat itselleni muistoksi ennen lumihiutaleiden postittamista. Minulla on vielä lankaa jäljellä, kyllä minä vielä sitten joskus teen itsellenikin.\nTämä superhelpon lumihiutaleen virkkausohje on Arkimamman arkiralli -blogista.\nTämän tähden muotoisen lumihiutaleen ohjeen löysin Kässämartat -blogista.\nJos joulukuusen haluaisi koristella nopeammin niin kannattaa metsästää sopiva pitsiliina tai pitsikangas, josta voi leikata palasia. Palaset tärkätään ja ripustetaan joulukuuseen lumihiutaleiksi. Pakettikoristeiksikin nämä kovetetut lumihiutaleet kelpaisivat.\nPitsiliinojen tai lumihiutaleiden tärkkäys onnistuu myös vesi-erikeeper-seoksella. Tilkkutuvan -blogista löytyy yksi ohje: virkattu ja tärkätty tähtönen.\nMuita persoonallisia tapoja hyödyntää pitsiliinoja käsitöissä:\nPieniä pitsiympyröitä voi tärkätä koruiksi.\nPuolikas pitsiliina tunikan helmaan riikinkukoksi. Samassa postauksessa on ohje myös piilo-applikointiin.\nBaby Born -nukelle ja Barbielle näyttäviä juhlahameita pitsiliinasta.\nPostilaatikolle puku pitsiliinasta\nPitsikankaasta näköeste kirjahyllyn lasioviin maissitärkkelyksellä.\nMainostan samalla kirjoittamaani vieraspostausta Mitäs meille -blogiin: Luovia tapoja käyttää piparkakkumuotteja. Piparkakkumuotit pääsevät meillä ainakin liian harvoin käyttöön.\nTunnisteet: joulu, ohje, sisustus, virkkaus\nPikku Akka 16. joulukuuta 2017 klo 5.45\nJohanna 19. joulukuuta 2017 klo 22.22\nKiitos. Nänä onnistuivat omastakin mielestäni vallan hyvin.\nUnknown 25. helmikuuta 2022 klo 21.25\nVirkkasin lumihiutaleen Arkimamman arkiralli ohjeella.Nopea ja helppo.\nJohanna 28. helmikuuta 2022 klo 19.02\nHei, kiva kuulla että onnistuu. Lumihiutaleen ohje oli kyllä helppo, ja lopputulos näyttävä.


2012 May » Krista Keltanen Blog » page 2\nonce again. back in scotland.\nMekkotehdas kirjan julkkarit ja SM hopea äitienpäivälahjaksi\nViimeiset päivät ovat menneet niin kiireellä, että hyvä jos on muistanut, missä on pitänyt milloinkin olla :) Lauantaina studiolla/showroomilla Sanna Nougasta järjesti aivan mahtavan blogipäivän. Siitä onkin ollut kuvia reippaasti esillä niin monessa blogissa. Paikalla oli myös aina niin iloinen Anita Tine K Homeilta Tanskasta asti. Sunnuntaina äitienpäivänä jännitimme isolla porukalla Kisahallissa (tästä kuvia alempana) ja maanantaina Sunna ja Kirsi loihivat Mekkotehdas maailman studiollemme. En ehtinyt kovinkaan paljon kuvaamaan tilaisuutta kun mussutin taivaallisia muffinsseja ja niin mielellään seurustelin vieraittemme kanssa. Herkulliset muffinsit Kirsi ja Sunna tilasivat MORMOR CUPCAKESista. Kirjan malli hymyilee omalle kuvalleen :) Paula (vasemmalla)on tehnyt kirjan kaavat ja huomatkaa Paulan mekko, siitä löytyy kaavat kirjasta naistenkokoa. Paikalla olivat myös kirjassa malleina olleet söpöset tytöt. Askarteutehtävän ohjeet\nÄitienpäivänä kahveja ei tullut sänkyyn, mutta siitä en välittänytkään, kun maha oli jo tarpeeksi sekaisin jännityksestä Merilin kisasuorituksesta. SM hopeeta tuli ja äitienpäivä/mitalikahvit juotiin vanhemmillani kisojen jälkeen. Tätä päivää en unohda kyl koskaan.\nJos seikkailet Jonnan Mrs.Jones blogissa ja eksyt joskus tännekin, niin alla oleva postaus koskee samaa matkaamme, josta Jonna postasikin jo eilen. Kahden päivän työmatka Tanskaan upeisiin kevätmaisemiin ja TINE K HOME omistaja Tinen kotiin. Mä mykistyin kun nämä veneet jonossa näin, mitkä värit! Tuliaisideaksi poimittu, et pyöräilisin enemmän tänä kesänä. Toin salaa Suomeen kassissani taimen Jannelleni kun Tine sen mulle omasta kasvista suostui katkaisee ja mukaan mulle pakkas. Ihastuin sen taimen samettiseen pintaan ja kun sen lehden samettista pintaa kokeilee, niin sormet tuoksuu aika voimakkaasti mintulle. Kotona laitoin sen heti veteen ja nyt odotamme juuria sen varren alle. Kasvin nimen olenkin jo unohtanut. Matkustaminen muuttaa tapoja. Tine keitti meille montaa pannullista teetä ja joi itse teensä lasimukista. Olen nyt juonut matkani jälkeen vaan teetä ja lasimukista :) Tinen tyttärien huoneesta kuului yläkerran käytävälle pehmeä soundi ja kaunis miesääni lauloi. En silloin vielä tiennyt kuka soi tyttöjen ipodista, ja mun vartalo alkoi kummallisesti heilumaan rytmin tahdissa ja tiesin, et hän tulee minunkin soittolistalleni. Nämä sitten ovat kummallisia mustia kepposia :) Tanskalaisten mukaan tämä trendi on jo mennyt ohi, mutta sattumalta bongasin kuitenkin Illumin lentokenttäshopista nämä mustat Kishu Binchotan kepit. Ovat siis jotain japanilaistekosta ja puhdistavat vettä. Meillähän vesi on puhdasta ja emme tarvitse veteen näitä (silti tottakai mie kokeilin sen lasikannun sisälle…tuossa ylimmässä kuvassa), mutta tykkäsin kun Anitan kodissa oli nämä servettien päällä painona ja koristeena. Tuliaisidea tämäkin.\np.s. Luontokuvat kuvasin Tanskassa ja kaikki lähikuvat esineistä ovat kuvattu kotonani.\nMäletan lapsepölvest eesti filmi kus noor tydruk istus järvekaldal ja kudus enda vendadele nögestest särki…köige nooremale vennale ei jöudnud teha seda valmis ja venna muutus luigeks (vist oli kuidagi niimoodi). Se film meenus kui editis käisin neid pilte läbi. Tuli igatsus kuulata eesti keelt ja ehk veel kord näha seda filmi…kui ainult veel nime mäletaks…\nPostin kevään mainoskampanja\nIhanat leiskat sain Heliltä. Mielenkiintoni heräsi heti. Sävymaailma kiehtoi. Uskomatonta, mutta saimme Bulevardin kukkakaupasta Form&Florasta jo huhtikuussa niin kesäisen oloiset kimput ja seppeleen. Kiitokset sinne myös mielettömän hyvästä palvelusta! Ja kiitokset myös Lauralle assaroinnista, vaikka niin nopealla aikataululla jouduitkin tulemaan paikalle. Tiimi: AD Heli Roiha/DDB, Projektijohtaja Outi Huhtela/DDB, Make-up/hair Jaana Kuittinen, styling Jonna Kivilahti, malli Tanja/Fondi, assistentti Laura Schneider, Kukat/ Form&Flora\nSe on ny kirjakaupoissa\nMeidän viime kesän suuri projekti Mekkotehtaan blogin tyttöjen kanssa on ny kansien välissä. Sellaisena selailtavana versiona, ihan paperista ja näyttää oikein kirjalta ja vielä kuulema myynnissä kirjakaupoissakin sekä Adlibriksen nettikaupassa (top kolmosena myydyimpien listalla…Iik!) :)\nHain ikioman ekan kappaleen Sunnalta viime keskiviikkona. Sunna ei ollut kotona vaan kirjan ojensi minulle Sunnan miehen äiti ja isä. Oli kunnia ottaa heiltä vastaan lämmin kädenpuristus onnitteluineen. Tunne on vieläkin kuin jossain unessa.\nSeuraavaksi avaan kirjan takakannen. Otan esille Paulan tekemät kaava-arkit, ompelukoneen ja kangaspaloja. Mie ompelen mun pikkuiselle Allu-pallukalle mekon! (vaikka mun ompeleet meneekin vinksin vonksin, ei haittaa, mutta on omatekemä-kotikutoinen :)\nStories – Princess and the Pea\nHän sulatti sydämeni. Pienen pieni vauva. Työstän parhaillaan loppujakin kuvia tästä prinsessasta ja olin niin innoissaan (kun viimeisestä vauvakuvauksesta onkin jo puoli vuotta), että en jaksanut odottaa, koska ehdin tehdä ja jakaa loputkin vauvakuvat. Kuitenkin pian. Kaunista sunnuntaita!\nCopyrights © Krista Keltanen|ProPhoto5 by NetRivet, Inc.


Pelkäätkö, että sairastutat itsesi ajattelemalla negatiivisesti? Puppua! - Studio55.fi\nUupumus Mielenhallinta Masennus\nStudio55.fi > Terveys Julkaistu 11.12.2015 14:00\nOnneton mieliala ei lyhennä elämää. Kuvituskuva. RUSLAN GUZOV\nYritätkö jatkuvasti olla olematta apea, jotta elämäsi olisi parempaa?\nOletko stressaantunut? Pelkäätkö, että ajattelemalla negatiivisesti pilaat elämäsi? Yritätkö jatkuvasti olla olematta apea, jotta elämäsi olisi parempaa?\nOxfordin yliopiston tutkijoiden mukaan surumielisyys ei tapa. Tutkijat havainnoivat satojen tuhansien 50-69-vuotiaiden naisten terveyttä ja mielialaa kymmenen vuoden ajan.\nNaiset vastasivat viiden vuoden välein tutkijoiden kyselyihin. He ilmoittivat myös mahdollisista sairauksista. Tutkijat tarkkailivat myös osallistujien sairaalajaksoja ja kuolemansyitä, kertoo Qz.com.\nTutkimusaikana neljä prosenttia tutkittavista naisista menehtyi. Itseään apeiksi kuvanneet kuolivat aivan yhtä usein kuin itseään onnellisiksi kuvanneet.\nVaikka esimerkiksi sairastuminen teki ihmisestä onnettoman, itse onneton mieliala ei lyhentänyt elämää.\n– Monet uskovat edelleen, että stressi tai onneton mieliala voivat aiheuttaa sairauksia. Näin uskovat ihmiset sekoittavat syyn ja seurauksen. Tietysti sairaat ihmiset ovat onnettomampia kuin terveet, mutta selvityksemme osoittaa, etteivät onni tai surumielisyys itsessään vaikuta suoraan kuolemantapauksiin, tutkimusta tehnyt Sir Richard Peto kuvaa.


Myyntipäivien toimeksiantaja / blogiessee – Proakatemian esseepankki\nMyyntipäivien toimeksiantaja / blogiessee\nKun kuulimme ensimmäistä kertaa, että on mahdollista hakea myyntipäiville omalla tuotteellaan, olimme enemmän kuin täpinöissämme. Päätimme rohkeasti hakea suklaakortillamme myyntipäiville ja onneksemme pääsimme toiseksi toimeksiantajaksi. Siitä se työ sitten alkoikin. Tiesimme jo yhdet myyntipäivät kokeneina, että tehtävä ei tule olemaan helppoa ja meidän on pystyttävä varautumaan mitä ihmeellisimpiin asioihin. Näitä oli välillä tuskaisen vaikea pohtia etukäteen.\nTilasimme suuren määrän suklaata sekä joulukortteja. Vähän liiankin paljon, jos multa kysytään. Tämä asia huolestutti minua alusta saakka – ihan tähän päivään asti. Meillä on edelleenkin valtavasti suklaakortteja jäljellä ja myynti käy kovana jouluun asti. Loput myydään ensi vuonna. Seuraava ongelmamme oli, mihin toimitamme näin suuren kuorman niin, ettei kukaan saa tietää, että meidät on valittu myyntipäivien toimeksiantajaksi. Tämä ei mennyt ihan nappiin, sillä kun Fazerin tilaus saapui, siellä oli REKALLINEN suklaita. Mun leuka taisi loksahtaa maahan asti, kun seurasin kuskia hänen purkaessaan kuormaa. Vihdoin suklaalavat oli saatu viidenteen kerrokseen suht turvallisesti, kunnes vitsillä totesin, että kumpa tässä olisi ollut jokin virhe ja osaa suklaista tultaisiin pian hakemaan toiseen paikkaan. Hetkeä myöhemmin, Valtterin suorittaessa tarkkaa laskusuoritusta, onneni kääntyi, sillä toden totta, suklaita oli tullut 60 000 sijaan 120 000! Tässä vaiheessa suklaita oli melko vaikea kätkeä akatemialaisilta, taisimme jäädä kiinni. Kuskia kävi hieman sääliksi, sillä hetkeä myöhemmin hän palasi rekkansa kanssa noutamaan jo kerran roudatut lavat takaisin rekkaan.\nTästä hetkestä meillä alkoi armoton suklaiden ja joulukorttien yhdistäminen. Kädet ruvilla väänsimme reippaat 9000 suklaakoteloa kasaan, salassa tietenkin. Apuvoimia saimme kahdelta pojaltani (pääosin kävivät suklaata syömässä), pakkaaminen kun jatkui viikonloppuisin ja aina iltaan asti. Myyntipäiviä edeltävä viikko oli melko pitkä ja asioita tuntui oleman enemmän kuin tarpeeksi hoidettavana. Onneksi saimme kaiken ajallaan hoidettua, tehtävät kun olimme jakaneet hyvin etukäteen. Vaikka työt ja suunnitelmat olisivatkin hyvin hoidettu, ainakin omalta osalta, stressin välttäminen on erittäin hankalaa. Onneksi tsemppasimme toisiamme loppuun asti, tässä asiassa onnistuimme mielettömän hyvin – hyvä me! <3\nMyyntipäivät alkoivat jännittyneissä tunnelmissa, itseäni jännitti ehkä eniten Vilin tekemä video ja sen jälkeen lavalle meneminen. Kaikki sujui kuitenkin jälleen kerran hienosti ja selvisimme ensimmäisestä haasteestamme myyntipäivillä. Tuntui, että myyntipäivät sujuivat todella hienosti jokaisen tiimin osalta ja olimme erittäin yllättyneitä positiivisesta vastaanotosta tuotteellemme. Eniten huolta omalla osallani toi se fakta, että saimme myös projektitiimimme kanssa osallistua myyntipäivien myyntiin omassa tiimissämme. Tämä oli vaikeaa, sillä tuntui, kuin olisimme tasapainoilleet kahden tulen välissä. Muutamat henkilöt muista tiimeistä ihmettelivät, miksi teimme omalle tiimillemme myyntiä ja samalla tuntui, että oma tiimimme ei välttämättä ymmärtäneet, kuinka paljon muutakin tehtävää meillä oli koko kolmen päivän ajan. Onneksi suoriuduimme projektitiimin kanssa tästä hyvin ja kunnialla. Tärkeintähän on loppupeleissä vain ja ainoastaan se, miltä itsestä tuntuu ja mitä tietää tehneensä. Liikaa mietimme ja pohdimme sitä, että miksi joku muu ei tee jotain, kun senkin ajan voisimme keskittyä omaan tekemiseen ja suorittamiseen, toisiamme tukien. Oman tiimimme kanssa meillä on onneksi vielä tulossa myyntipäivien läpikäyminen.\nMeidän projektitiimimme on ollut varsin mielenkiintoinen ja värikäs alusta alkaen, haastavia hetkiä ja mielenilmauksia on ollut havaittavissa pitkin vuotta, mutta näistä ollaan aina puhuttu ja eteenpäin ollaan jatkettu. Ennen myyntipäiviä, koimme jonkin sortin stressin purkauksen aiheuttaman kolmannen maailmansodan. Sodittiin päivä ja seuraavana olimme taas valmiita tekemään hommia yhdessä ja hoitamaan myyntipäivät kunnialla läpi. Tiimimme suurin ongelma on se, että näemme asiat niin kovin eri näkökulmista ja myös lähestymistapamme eroaa toisistaan merkittävän paljon.\nTämä on selvästi ollut yksi haastavimmista ja opettavaisimmista projekteista, jota tulen akatemian aikana kokemaan. Siitä olen aivan varma. Ensi vuoteen korttien myynti jatkuu varainhankinnan muodossa, johon tuote on alun perin suunniteltu. Tämän kuun aion keskittyä vielä joulumyyntiin täysillä, jonka jälkeen kaikki paukut annetaan taas ensi vuodelle. Innolla odotan, mitä ensi vuoden myyntipäiville keksitään.\nJulkaistu Piece of Total -blogissa: https://www.blogger.com/blogger.g?blogID=2194406337591023189#editor/target=post;postID=7327800056144397691;onPublishedMenu=allposts;onClosedMenu=allposts;postNum=0;src=postname


22.03.2017 Vanhuus sai vihdoin Paavonkin kiinni ja ori jouduttiin laittamaan pois.\nNimi Pajunkissanpolkka "Paavo" Kasvattaja Pekka Lehmusvuo, Suomi\nSäkäkorkeus, väri 141cm, punarautias Meriitit YLA1, KTK-II, SLA-I, KERJ-I\nikääntyminen s. 05.05.2014, 26v\nsatunnainen (3v 05.08.2014) Painotuslaji,\n20.01.2016 veimme pikkuorhimme kantakirjattavaksi. P-suunnalle kirjattu Paavo sai komeat 73p. eli KTK-II -palkinnon!\n02.05.2016 Paavolle myönnettiin jälkeläisluokka C.\n30.12.2016 kenttäpelimme edusti YLA:n tilaisuudessa. Olemme hurjan ylpeitä kotiinviemisistämme; 98,5 pistettä ja YLA1!\n25.02.2016 Paavo antoi jälleen aihetta ylpeyteen; KERJ-I 102 pisteen tuloksella!\n20.03.2016 Paavo kävi esittäytymässä SLA-tuomarien edessä. Pisteitä rapisi 102 ja palkinnoksi SLA-I - hieno, hieno Paavo!\n© kuvaaja ei halua nimeään mainittavan, estekuvat © Oona\nPaavo on kerrankin etsimällä etsitty pikkuori. Halusimme kenttäkatraaseemme pienhevosvahvistusta, ja Paavo osui kuin nyrkki silmään. Orin emälinja on hyvää näyttelyhevosta, mutta käyttöön ne eivät ole juuri päässeet. Mielenkiintoisen suvusta teki isän puoli, etenkin isälinja - monipuolisia pienhevosia, ravuria ja sittemmin ratsua, hyviä periyttäjiä.\nSuvun lisäksi pikkuraudikko vakuutti meidät liikkeillään ja kapasiteetillaan, jonka luonnekin on oikein hyvä, kunhan käsittelijä tai ratsastaja on tehnyt hevosten kanssa muutakin kuin kiertänyt kehää alkeistunnilla. Kaupat tehtiin jo ensimmäisen kokeilun perusteella, ori pakattiin autoon ja matka jatkui kohti Susirajaa. Ajan kanssa Paavo osoittautui juuri niin hyväksi ostokseksi kuin olimme toivoneetkin; erinomainen käyttöhevonen ja hyvä periyttäjä.\nPaavo on hupsu, hyväluonteinen pikkuhevosen puolikas. Se on kiltti, hyväluontoinen kaveri, mutta kyykyttää epävarmoja ihmisiä ja kokemattomia ratsastajia aivan täysin rinnoin. Se kanssa on todella helppo kuitenkin päästä yhteiseen säveleen siitä, miten päin ollaan ja eletään. Paavo on työntekijänä kovin innokas, jopa niin innokas, että se täytyy väsyttää ennen kuin sen kanssa voi treenata kunnolla. Motivaatio on kuitenkin kohdallaan, eikä Paavon kanssa jää kiinni ainakaan siitä, että ori olisi liian vänkyrä tehdäkseen hommia. Muiden hevosten kanssa ori tulee toimeen erinomaisesti, myös muiden orien, sille on tärkeintä, että seuraa löytyy.\nLasten poniksi Paavosta ei ole, mutta teinit ja aikuiset pärjäävät kyllä, kunhan pysyvät jämäköinä. Paavo ei ala millekään aran ihmisen kanssa, vaan käyttäytyy aika ikävästi. Välillä raudikko uhittelee minkä kerkeää näyttäen siltä, että puree tai potkaisee ihan just, välillä se esittää vetopaniikkia, välillä on pelkäävinään kaikkea mahdollista ja mahdotonta.. Kunhan pienhevosta hoitaa ihminen, joka tietää mitä tekee, ei Paavo edes yritä pelleillä vaan on joka tilanteessa hyvän käytöksen perikuva. Korvien käsittelystä - oli kyse sitten korvakarvojen leikkaamisesta, korvahupun laittamisesta tai jostain muusta - Paavo ei pidä, ja koettaa väistellä korvaansa tavoittelevaa kättä muutaman kerran ennen kuin luovuttaa. Muuten kaikki hoitotoimenpiteet, varustaminen, pesemiset ja niin edelleen sekä kengittäjän ja eläinlääkärin käynnit sujuvat samalla ongelmattomalla rutiinilla.\nKuljetus on Paavon mielestä aivan kamalaa. Jo lastatessa ori hangoittelee vastaan, minkä kykenee, ja se vedetään kyytiin poikkeuksetta liinoilla. Ilman liinoja kuluu turhaa aikaa ja vaivaa, plus Paavo stressaisi kahta kauheammin. Pikkuoria ei kuljeteta koskaan yksin, se tarvitsee kaverin, jotta ei saa hepulia kopissa. Kuljetuksen jälkeen Paavo on maha hieman löysällä, eikä ruoka tai juominen meinaa maistua. Koetahan siinä saada elektrolyytit tai edes heinä alas... Jostain kumman syystä Paavon kanssa lähdetään joka paikkaan hyvissä ajoin.\nPaavo on vähän sellainen "laukataan puoli tuntia ja katsotaan sitä treeniä sitten". Ori on jotain innostuneen ja ylienergisen väliltä, se on etenkin alkuun kiireinen ratsu, joka ei malta kuunnella apuja laisinkaan ja jonka kanssa päätyy vain tappelemaan itkupotkuraivarein, mikäli koettaa vääntää. Sen kannattaakin antaa alkuun päästellä turhia höyryjä uralla, tai vaikka pellolla, jotta se malttaisi kuunnella laisinkaan. Kun ylimääräiset höyryt on päästelty malttaa Paavo kuunnella apuja paremmin, ja se onkin mukava ratsu. Raudikko kuuntelee avut, mutta kokemattomia se vie siekailematta kuusi-nolla uraa pitkin vailla mitään aikomusta tehdä asioita kunnolla. Mikäli Paavon päästää kerran laiskottelemaan ja laistamaan työnteosta, sille jää laiskottelu ikävästi päälle. Mikään ei oikein kiinnosta, ja mitään ei jaksaisi tehdä, avut eivät nyt kelpaa... Mikä syy milloinkin on paras.\nParhaimmillaan ori on lennokasliikkeinen, herkkä ja hyvin motivoitunut ratsu, jonka kanssa on ilo vääntää ja kääntää ties mitä. Kovia otteita Paavo ei siedä, vaan alkaa stressata ja juosta alta pois, mutta kun sitä ratsastaa kevyin avuin ja muistaa kehua, tekee pikkuori kaiken, mitä siltä pyydetään. Liikkeen pidentäminen ja lisääminen ovat Paavon bravuurinumerot, pienten kaarevien urien kanssa se alkaa herkästi puskea lapa edellä ulos eikä käänny saati taivu rehellisesti.\nKun lähdetään hyppäämään Paavoa pitää taas hieman väsyttää, tai se juoksee päätä vailla ja hyppii kuin hullu. Ori pitää hyppäämisestä, mutta sillä on enemmän intoa kuin taitoa. Hyppytekniikka on kyllä kunnossa, metrin radoista ei vain rämmitä yli miten kuten, mutta estesilmä ja askeleen säätely puuttuvat, ja ovat kokonaisuudessaan ratsastajan vastuulla. Siksipä onkin ensiarvoisen tärkeää, että Paavon saa kuuntelemaan apuja ennen kuin sillä lähtee edes niille kavaleteille. Parhaimmillaan se on erittäin säädeltävälaukkainen, mukava hyppypeli, jonka kanssa saadaan hyviä aikoja uusinnoissa, mutta voidaan tehdä myös varmistellumpi perusrata.\nMyös maastossa, kuten muuallakin on Paavo etenkin alkuun hieman yli-innokas. Se tykkää, kun lähdetään pois tutuista ympyröistä kohti raikkaampia paikkoja, ja askeltaa reippaan innokkaasti. Vaikka ori ei varsinaisesti jännitä, se saattaa silti hieman säikkyä yllättäviä asioita ja kaverin kanssa sen kanssa on varmempaa menoa. Yksinkään ei ole mitään ongelmaa kokeneen ihmisen kanssa, ja maastoesteillä kaikki jännittäminen unohtuu. Myös maastoesteillä täytyy Paavo saada kuuntelemaan, jotta se ei koikkelehdi miten hyvänsä.\nKisapaikoilla pitää olla hyvissä ajoin, sillä Paavoa pitää talutella aika kauan, että se rauhoittuu kuljetuksen jäljiltä. Turhan nopeatempoinen kopista ulos – varusteet niskaan – vähän kävelyä – verkka – suoritus –tahti saa orin hermoromahduksen (ja mahahaavan) partaalle. Pitkät alkukäynnit ja niin hidastahtinen verkka kuin mahdollista ovat avaimet onnistuneeseen suoritukseen. Koppikoettelemuksesta selviyttyään ja hetken uusia maisemia pällisteltyään Paavo on ihan perusheppa, hieman stressaavanpuoleinen ja hermostumiseen taipuvainen, mutta perusheppa. Rauhallinen, määrätietoinen käsittely ja ratsastus tepsivät vallan mainiosti, ja parhaimmillaan raudikko on kisoissa lähes samanlainen kuin kotikentällä.\nevm, sph, trt, 144cm ii. Kolttonen\nevm, sph, rt, 144cm iii. Polttarainen\nevm, sph, m, 144cm iei. Kuuhunkurkottaja\niee. Hiljan Huokaus\nevm, sph, mkm, 140cm\nevm, sph, rt, 140cm ei. Tulituiske\nevm, sph, m, 141cm eii. N.M. Leimaus\nevm, sph, hpm, 137cm\nevm, sph, vrt, 142cm eei. Poikatiikeri\neee. Talon Turva\ni. Ravuriksi suunniteltu, isänsä tavoin huvittavan pieni ajohevonen Kuuvinkeä ei koskaan nähnyt edes koelähtöä, orista vain ei ollut juoksijaksi. Menohaluja löytyi, muttei ravaamiseen. Tummanrautias ravurifloppi ratsukoulutettiin, ja satula selässään Kuuvinkeä "puhkesi kukkaan". Ori peri emänsä hyppylahjat, ja oli tuttu näky 110cm luokkien palkintojenjaossa. Esteiden ohella pikkuorilla kisattiin koko ajan enemmän kenttää, lopulta helpossa luokassa. Kaikilla tasoilla ori pärjäsi tuoden ruusukkeen poikineen kotiin. Kisauran huippuhetkiä olivat muutama seuramestaruus esteiltä sekä seuramestaruushopea kentästä. Ravurisuvusta huolimatta Kuuvinkeällä oli ratsumaisen hyvät liikkeet ravia myöten - liikkeet suorat, väljät, tahdikkaat, matkaavoittavat ja elastiset, aivan kuten emälläkin - ja erinomainen hyppytekniikka vailla moitteen sijaa. Koulutaso oli vain heB, joskin raudikko osasi jotain heA:n liikkeitä. Rakenteeltaan Kuuvinkeä oli tullut vahvasti emäänsä; hyvät tyypit ja leimat, pitkä niska, kevyehkö hyvänmuotoinen kaareva kaula, loivat lavat, pyöreä sopusuhtainen runko, hyvä pyöreä lautanen, kuristuneita etusääriä ja lyhyehköjä vuohisia lukuun ottamatta hyväasentoiset jalat. Luonteensa pikku ruusukehai peri isänsä puolelta, Kuuvinkeä oli äärimmäisen selväpäinen "kaikki käy" -hevonen, rehti ja reipas, aina yhtä innokkaana menemään töihin, oli kyse sitten talutusratsastuksesta tai kenttätreenistä. Menohaluistaan huolimatta ori ei kuumunut, vaan malttoi odottaa, käsiteltäessä hevonen oli mitä lauhkein aloittelijoiden haliponi. Lauhkean luonteensa vuoksi Kuuvinkeä kiersikin monet show-näyttelyt ja mätsärit nuoren esittäjän kanssa, sijoittuen yleensä oman luokkansa kärkiviisikkoon (joskus BIS-sijoille asti).\nii. Kolttonen oli alun perin (pienestä koostaan huolimatta) menestyksekäs ravuri, joka siirtyi kotikärryttelyyn ja -ratsasteluun komean juoksijanuran jälkeen. Rautias, 144-senttinen tähtipää juoksi hyviä aikoja jo nuorena saavuttaen suurkilpailumenestystä nelivuotiaasta lähtien. Orin uran huippuhetkiä olivat Kriteriumin, Suur-Hollolan ja Valkeala-ajon voitot, Pikkuprinssin ja Pelimannin kakkossijat sekä kaksinkertainen ravikuninkuus. Ennätyksen 20,8aly hevonen juoksi toisissa kuninkuuskisoissaan, voitto- ja sijoitusprosentti olivat 27% ja 65%. Ravivarma, erittäin hyvä, herkkä ja tottelevainen ajaa, voitontahtoinen - Kolttosta kehuivat niin taustajoukot kuin kantakirjauksen tuomaristo. Ori kirjattiin KTK-II -palkinnolla, joka myöhempien kisatulosten perusteella nousi KTK-I -palkinnoksi. Pikkuraudikon rakenne oli kaikin puolin hyvä pikkuvikoineenkin; hyvät tyypit ja leimat, ryhdikäs, hyvä kaareva kaula, pitkähkö säkä, vankka runko, jyrkkä pyöreä lautanen, hyväasentoiset, kestäneet jalat, joskin lyhyehköt vuohiset. Kolttonen oli aina ja kaikkialla hyvin käyttäytyvä herrasmies, rauhallinen, oppivainen ja nöyrä hevonen, jonka kanssa nuoretkin hoitajat pärjäsivät. Ratsuna hevonen oli yhtä herkkä, kuuliainen ja työteliäs kuin ravurinakin, eteenpäinpyrkimys oli hyvä, samaten liikkeet. Pikkuesteet, joita hypättiin mielenvirkistykseksi, ylittyivät pyörein, hyvin hypyin, hevonen nosti jalkansa hyvin ja käytti selkäänsä, mutta ponnistuspaikoista Kolttonen ei ymmärtänyt tuon taivaallista vaan hyppäsi mistä sattui. Liikkeet olivat joustavat, väljät ja tahdikkaat, yliastunta riittävä. Aktiivisen kilpauran jälkeen Kolttonen esiintyi erilaisissa tapahtumissa ja keskittyi siitokseen ollen muutaman vuoden ajan käytetyin juoksijaori. Jälkeläisiä kertyikin nelisensataa.\nKolttonen oli jalostuskäytössä jo raviuransa aikana, ja oli käytössä 23-vuotiaaksi asti (kuoli 25-vuotiaana). Pienjuoksijalla tehtiin juoksijavarsoja, ratsuja tuli lähinnä sivutuotteena. Kolttoslaisissa on erittäin lahjakkaita, varhaiskypsiä juoksijoita, jotka ovat pärjänneet arvokisoissa ja edustaneet kuninkuuskilvoissa, myös voittajan paikalla. Ratsujälkeläisistä löytyy lähinnä harrastehevosia, muutama kisaa esteitä tai kenttää. Kolttoslaiset ovat selväpäisiä, kaikki käy -tyyppisiä hevosia, joilla on hyväasentoiset, kestävät jalat sekä väljät, lennokkaat liikkeet.\niii. Polttarainen, punarautias 146cm pikkuori oli rakenteeltaan perushyvä juoksija, pienhevosleimaa ei niinkään ollut. Ravurina se oli parempaa keskitasoa ja se palkittiinkin nuorella iällä J-suunnalle toisella palkinnolla. Statistiikka ja voittosumma olivat niinikään hyvät, arvokisoista oli pari kakkossijaa ja yksi kolmossija, osallistuipa Polttarainen kaksi kertaa Kuninkuusraveihinkin ollen viides ja seitsemäs. Ori oli nöyrä, työteliäs, herkkä ja kaikin puolin miellyttävä käsitellä ja treenata. Polttaraisen varsoissa on hyvää ravuria, mutta myös hyvää ratsua: kestäviä jalkoja, hyvää liikettä ja hyppykykyä, vauhtia radalle.\niie. Metsäkuje, kuvankaunis vaaleanrautias 142cm korkea tamma oli juoksijana varhaislahjakas, kahtena ensimmäisenä kisakautena se teki pelkkiä voittoja statistiikkaansa. Senkin jälkeen totoprosentti pysyi sadassa, joka ikisessä juoksussa tämä hyvärakenteinen tamma sijoittui. Metsäkuje kirjattiin ensimmäisellä palkinnolla juoksijasuunnalle, mutta kauan odotetut Kuninkuusravit jäivät välistä pahan hankkarivamman vuoksi ja tamma siirrettiin siitoskäyttöön. Se jättikin äärettömän lahjakkaita ja kestäviä ravureita. Luonteeltaan Metsäkuje oli kiltti, mutta kipakkaluonteinen ja muille hevosille suorastaan ilkeä.\nie. Ravurina uransa aloittanut Kuukaiho oli kieltämättä erittäin huvittava näky radoilla. Pienhevoskokoinen - 144cm - musta tamma kuitenkin mennä viipotti kookkaampien toveriensa perässä, vieressä ja joskus edellä minkä jaloistaan pääsi. Vauhti ei kuitenkaan riittänyt, ja teetettyään tammasta muutaman ravurivarsan omistaja myi Kuukaihon eteenpäin. Uusi omistaja uudelleenkoulutti pikkutamman valjakkoajoon (siitä hommasta ei tullut yhtään mitään) sekä ratsuksi. Koulukiemurat eivät tuittupäiseltä tammalta luonnistuneet, he B meinasi mennä tahtojen taisteluksi. Esteillä pikkumusta loisti, Kuukaiho pääsi 110cm radoille näyttämään kykynsä sekä tuomaan kotiin lukuisia ruusukkeita voitoillaan ja sijoituksillaan. Kuten todettua, Kuukaiho oli tuittupäinen tamma, melkoinen Pikku Myy, joka polki jalkaa, irvisteli, saattoi näykkiä ja vetää pukkirallia, jos jokin ei sitä miellyttänyt tai sen koetti saada puolipakolla tekemään jotain, mitä se ei halunnut (esimerkiksi pohkeenväistöä). Työn ollessa mielekästä Kuukaihosta kuoriutui taskuraketti, joka kyllä meni joka ikisen esteen yli ja kääntyi vaikka kolikon päällä, mutta jonka jarrut hukkuivat matkalle. Hieman kiukkuinen tamma ei sopinut lasten hoidokiksi, vaan vaati jämäkän, vähän kokeneemman hoitajan. Ravuriverestään huolimatta Kuukaiho oli varsin näppärä ratsu; liikkeet suorat, tahdikkaat, matkaavoittavat ja elastiset, erittäin hyvä, joskin kiirehypyissä vähän selätön hyppytekniikka. Rakenteessakaan ravurisuku ei juuri näkynyt, pienhevoskokoinen ratsu oli hyvätyyppinen ja -leimainen, niska oli pitkä, kaula kevyt, pitkähkö ja kaareva, runko pyöreä, lavat loivahkot ja lautanen pyöreä, jalat kuivanlaiset sekä hyväasentoiset vennohkoja vuohisia lukuun ottamatta.\nKuukaihoa ei koskaan kirjattu, mutta sen rakennetta arvioitiin muutamissa show-näyttelyissä ja mätsäreissä. Varsoja tamma teki yhteensä neljä, kaksi raviorien, kaksi ratsuorien kanssa. Juoksijoita pikkumustan jälkeläisistä ei tullut, kaikki perivät emänsä rakenteen ja liikkeiden lisäksi hyvät hyppylahjat. Koulukapasiteetti sekä luonne periytyivät hieman vaihdellen. Tuittupäätamma kuoli 26-vuotiaana.\niei. Kuuhunkurkottaja oli orvoksi jäänyt, kitukasvuinen keskosvarsa (144cm) hevoskokoisista vanhemmista. Tummanrautias ori jäi kaiken päälle orvoksi, joten kitukasvuisuus on varsin ymmärrettävää. Paitsi, että ori jäi kitukasvuiseksi, se oli oikein kelvollisen näköinen: ryhdikäs, hyväntyypppinen, sopusuhtainen ja hyväjalkainen. Kuuhunkurkottaja joksi parisataa starttia, joista se voitti parikymmentä ja sijoittui muuten noin viidessäkymmenessä, eikä ennätyskään ollut huono. Kuumaluonteinen, itsepäinen ja hieman tuittupäinen ori oli kuitenkin äärimmäisen työteliäs oikeissa käsissä. Se periytti vauhtiaan (noin neljäkymmentä ravivarsaa, joista kaikki juoksivat oikein hyvin), taistelutahtoaan, hyvää rakennettaan, sekä - kuten sen paristakymmenestä ratsuvarsasta huomattiin - hyppykykyä.\niee. Hiljan Huokaus oli pieni ja sievä (140cm, mustankimo), muuten erittäin hyvärakenteinen tamma, vaan pitkärunkoinen ja heikkojalkainen. Hiljan Huokaus oli sunnuntairavurin ja harrasteratsun kombo - se juoksi kilpaa vailla suoranaisia voittotavoitteita (viisikymmentä starttia, kaksi kolmossijaa ja yksi kakkossija) ja toimi helppo B / 80cm -tasoisena harrasteratsuna. Lahjoja olisi riittänyt pidemmällekin, omistajia olisi kiinnostanut edistää tmaman tasoa. Hiljan Huokaus oli luonteeltaan kiltti, hieman ovimatto ja ylikäveltävää mallia. Sitä astutettiin hyväjalkaisilla oreilla, oikeastaan muusta välittämättä: Hiljan Huokaus teki kolme itseään parempirakenteista ja kaikeksi onneksi myös lahjakkaampaa varsaa.\ne. Lähinnä näyttelyissä ja jalostuksessa kunnostautunut Kissankellopeli, 140-senttinen suurimerkkinen rautias, on tuttu nimi ja näky jokaiselle vähänkään enemmän suomenhevosnäyttelyissä pyörineelle. Nuorena tamma osallistui hyvällä menestyksellä laatuarvosteluihin (kolmivuotiaana seitsemäs, nelivuotiaana viides, viisivuotiaana neljäs), kasvattajakisassa raudikko voitti hopeaa koulussa ja esteiltä irtosi neljäs sija. Sen enempää pienhevosella ei kisattu, vaikka kykyä ja liikettä olisi löytynyt (kotona teeni heB-A ja 80cm radat, ponnua metriin asti). Kissankellopelin kanssa keskityttiin kiertämään näyttelyitä, mätsäreitä ja muita kissanristiäisiä, sekä tekemään varsoja, joita tamma tekikin komeat 12 kappaletta. Vähän joka kinkereissä esitetty tamma sai järjestään 40+ pistettä rakenteestaan, liikkeitä kehuttiin kilvan ja BIS-sija oli enemmän sääntö kuin poikkeus. Vaan ihmekös tuo, Kissankellopeli oli kaunis kuin karkki; erittäin hyvät tyypit ja leimat, pitkähkö hyvänmallinen kaula, loivat lavat, hyvä säkä, pyöreä sopusuhtainen runko, pyöreä pitkähkö lautanen, erittäin hyväasentoiset jalat. Liikkuminen oli kevyttä, elastista ja vaivatonta, liikkeet suorat ja eteenpäinpyrkimys hyvä, yliastuntaa naapurille asti. Kissankellopeli kulki aina ryhdikkäänä poseeraten korvat hörössä, tamma osasi ottaa yleisönsä hurmaten karismaattisuudellaan sekä ilmeikkäällä päällään. Oman arvonsa tunteva pienhevonen oli kiva kaveri niin kauan, kuin sitä kohteli reilusti ja homma sujui sen mielen mukaan; jos ei, Kissankellopeli kiukutteli kuin paraskin uhmaikäinen. Tamma ei missään nimessä ollut ilkeä, ja kiukutellessaankin se pysyi vähän kokemattomammankin käsittelijän hanskassa. Ratsuna reipas, energinen ja työteliäs, esteillä ja maastossa Kissankellopeli meinasi kuumua ja jarrut saattoivat kadota.\nei. Tulituiske oli monipuolinen kilpaori, joka teki pitkän kilpauran koulu-, este- ja kenttäradoilla niin ammattikuskin kanssa kuin parin junnun opetusmestarina. Musta, 141-senttinen pienhevosori väläytteli lahjojaan jo laatuarvosteluissa ollen joka vuosi neljän parhaan joukossa, kasvattajakilpailuissa ori voitto esteosuuden ja sijoittui kouluosuudella neljänneksi. Myöhemmin Tulituiskeella kilpailtiin avoimissa heA/110cm -luokissa, sekä helppo/CIC1-tason kenttäkilpailuissa. Pienhevosori oli tasaisen varma suorittaja, joka kyllä toi kokemattomankin kuskin maaliin, ja kokeneemman kanssa haki ruusukkeen toisensa perään kotiin. Tulituiskeen pitkään kilpauraan mahtui paljon voittoja ja sijoituksia, niin avoimissa kuin pienhevosille suunnatuissa kisoissa, jonkin verran myös seuramestaruusvoittoja ja -sijoituksia. Ori hyppäsi hyvällä tekniikalla (hyvä, varma ponnistus, pyöreä hyppy, erinomainen jalkatekniikka) ja liikkui väljin, reippain, tahdikkain ja kevyin liikkein, etenkin laukka oli erinomainen, ja ori kantoi itsensä hyvin. Tulituiske oli rakenteeltaankin hyvä, komea käyttöhevonen, vaikka silläkin toki oli omat (pikku)vikansa. Pikkumusta oli hieman matalaryhtinen, hyvätyyppinen hevonen, jolla oli pitkä niska, hyvänmuotoinen kaula, lyhyt säkä, viistohko lapa, pyöreä sopusuhtainen runko, pyöreä lautanen, hyvät etuset sekä hieman pihdit takaset. Tulituiske kirjattiin KTK-I -palkinnolla P-suunnalle ja KTK-II -palkinnolla R-suunnalle. Tulituiske oli energinen, muttei kuumuva, hyvin nöyrä, kiltti ja rohkea hevonen, joka tilanteessa asiallisesti käyttäytyvä herrasmies. Miellyttämisenhaluinen, rehti työmyyrä sopi junnunkin käsiin niin hoidettaessa kuin ratsastettaessa, Tulituiske toimi aina, teki aina kaikkensa ja rakasti jokaista ihmistä (sekä tallikoiraa, kissoista se ei juuri välittänyt).\nTulituiskeessa yhdistyi kaikki, mitä jalostusorilta haettiin; hyvä rakenne ja liikkeet, kilpanäyttöjä, hyvä luonne. Ori oli hyvin suosittu, jälkeläisiä on yhteensä 113. Tulituiske periytti vahvasti hyväasentoisia, kestäviä jalkoja, hyvää liikettä ja hyppytekniikkaa, sekä lahjoja este- ja kouluratsastukseen. Muuten kuin jalkojen osalta rakenne periytyi vaihtelevasti, samaten luonne. Ori viettää eläkepäiviään Tammelassa.\neii. N.M. Leimaus, 144cm korkea vaaleanruunikko piirtopää oli erittäin hyvä suoritushevonen, monipuolinen kisapeli kaikissa lajeissa, se kilpaili esteitä, koulua ja kenttää (helppo A, 100cm, helppo). Ori kirjattiin ratsuksi ja pienhevoseksi toisella palkinnolla. Rakenteessa oli melko paljon sanomista, mutta se kompensoi heikkoa rakennettaan todella hyvällä liikkeellä, kapasiteetillaan, sekä erinomaisella suorituskyvyllään. N.M. Leimaus oli todella hyvähermoinen, nöyrä, eteenpäinpyrkivä ja tekevä hevonen, teki radalla aina kaikkensa. Se periytti lähinnä suorittajan ominaisuuksiaan sekä kapasiteettia, rakenteeltaan varsat tulivat enemmän emäänsä.\neie. Tuulentuiske, hopeanmusta 137cm korkea pikkutamma oli erittäin hyvärakenteinen ja hyväliikkeinen, se kirjattiin jo nelivuotiaana ajettavuudella pienhevossuunnalle (kolmas palkinto). Tuulentuiske oli luonteeltaan suorastaan laiska, todella mukavuudenhaluinen ja ruoalle perso tamma, jolla ei juuri työmotivaatiota ollut. uulentuiske teki pääasiassa tuntiratsun hommia, sillä kisattiin joitain pikkukisoja (helppo B ja 70cm) vaikka oikealla ratsastuksella ja koulutuksella siitä olisi saanut todella pätevän vaativa B ja 100cm ratsun. Lopun aikaa tamma pyöräytteli varsoja (11 kappaletta). Se periytti rakennettaan, erinomaista liikettä ja koulukapasiteettiaan ja myöhemmin Tuulentuiskeesta tulikin jälkeläisvaliotamma.\nee. 142-senttinen, vaaleanrautias pienhevostamma Kotikissapeto oli tuttu näky Vermon poninäyttelyissä, suomenhevosten show-näyttelyissä, mätsäreissä ja vähän joka kinkereissä. Erittäin hyvärakenteinen pienhevostamma toi kotiin ruusukkeen, pokaalin ja palkintonauhan poikineen, sekä (luonnollisesti) kerta toisensa jälkeen hyvät rakennearvostelut. Erittäin hyvät tyypit ja leimat, ylös asettunut hyvänmallinen kaula, loivat lavat, hyvä säkä, pyöreä sopusuhtainen runko, pyöreä jyrkähkö lautanen, erittäin hyväasentoiset jalat. Kehut jatkuivat liikkeistä puhuttaessa; suorat, tahdikkaat, elastiset liikkeet, hyvä yliastunta ja eteenpäinpyrkimys. Etenkin Kotikissapedon ravia ihasteltiin näyttelykehissä ja sen ulkopuolella. Kilparadoilla raudikkoa ei juuri nähty, se osallistui joka vuosi laatuarvosteluihin (ja pääsi aina finaaliin seitsemän parhaan joukkoon, viisivuotiaana tamma oli neljäs), kasvattajakilpailut jäivät välistä loukkaantumisen vuoksi. Sen jälkeen Kotikissapeto kiersi muutamat harjoitus- ja seurakisat, koulua ja esteitä, mutta siirtyi varhain jalostukseen. Kapasiteettia olisi ollut heA/90cm verran, kisatuloksia löytyy heC-B ja 50-70cm luokista. Kotikissapeto hyppäsi hyvällä tyylillä, joskin oli välillä vähän huolimaton takasistaan (ja mikäli kolautti, niin kiukustui ja saattoi pukittaa - eikä kolautellut toiste samalla radalla). Tamma oli jokseenkin omanarvontuntoinen tapaus, eikä järin välittänyt lapsista tai antanut kokemattoman ratsastajan virheitä anteeksi. Arkaa ihmistä Kotikissapeto pomotti, kokematonta kuskia vei kuin litran mittaa. Osaavissa käsissä energinen tamma kanavoi energiansa juoksentelun sijasta työntekoon, eikä käsiteltäessä irvistellyt tai uhitellut kun tiesi sen turhaksi. Tamma oli mitä mainioin tapaus myös treeniin, kun sen kanssa tuli juttuun.\n14 varsaa tehnyt Kotikissapeto on Jälkeläisvalio, eikä syyttä. Lähes jokainen sen varsoista on kirjattu P- ja/tai R-suunnalle erittäin hyvin rakenne- ja liikepistein, käyttökoetulokset ovat vaihdelleet hyvästä erinomaiseen. Jälkeläiset ovat kisanneet hyvin monipuolisesti esteitä, koulua, kenttää ja valjakkoa, seuratasolta aina pienhevosmestaruuksiin. Loistava periyttäjätamma kuoli 26-vuotiaana.\neei. Poikatiikeri oli hyvärakenteinen ja -liikkeinen vaaleanruunikko jolla oli korkeutta 145cm. Se hurmasi niin näyttely- kuin koulutuomaritkin lähes poikkeuksetta. Koulua se kilpaili helppo A -radoilla, hyvästä hyppytyylistään huolimatta Poikatiikeri ei hypännyt, nuorena se hyppäsi esteen sekaan niin pahasti, ettei se sen koommin ylittänyt edes kavalettia. Luonteeltaan ori oli ratsuna erittäin energinen ja kuumuva, osaavan ratsastajan vaativa hevonen, mutta oikean ihmisen alla se laittoi aina peliin 110%. heA-tasoinen. Käsitellessä se kuitenkin oli mitä lempein ja lauhkein lasten haliponi. Poikatiikeri oli erinomainen siitosori, sillä se periytti lähinnä hyviä puoliaan, myöhemmin sille myönnettiin jälkeläisvalion arvonimi.\neee. Talon Turva, mitä kaunein 144cm vaaleanrautias liinaharja hämäsi helposti lempeällä katseellaan ja pitkällä harjallaan: sen rakenne oli korkeintaan keskiverto. Suorittajana Talon Turva oli kuitenkin aivan ykkönen, se kilpaili helppoa A:ta ja esteillä hyppäsi 110cm ratoja ollen käytännössä aina ruusukkeilla. Luonteeltaankin tamma oli kisahevosen perikuva: osamaatonta tai arkaa ihmistä se vei kuin litran mittaa, osaavan ihmisen käsissä Talon Turva keskittyi työntekoon täysillä eikä koskaan pelleillyt. Se oli energinen ja erittäin hyväliikkeinen tamma, jonka hyppytyylissä ei ollut juuri moitteen sijaa. Tamma kirjattiin ensimmäisellä palkinnolla R- ja P-kirjoihin. Se varsoi kolme tammavarsaa, kaikista tuli erittäin päteviä kisapelejä ja myöhemmin siitostammoja.\ns. 28.07.2015 sph-t. Turmeltajan Kisperiina, e. Kalmiina, om. dookie VRL-04373, Turmeltaja\ns. 13.09.2015 sph-t. Luurankotanssija, e. Luulievo, om. Susiraja\ns. 03.10.2015 sph-t. Tuulessatanssija, e. Lounatuuli, om. VRL-03515, Heimdall\nKERJ - 46 sijoitusta joista 12 voittoa VSR & tarinat - 2 sijoitusta joista 1 voittoa\n03.08.2015 Kilpailukeskus Reiter helppo 3/30\n11.08.2015 Prime Sporthorses helppo 1/30\n12.08.2015 Kadotetut Suomenhevoset helppo 3/20\n13.08.2015 KK Force helppo 5/27\n17.08.2015 KK Force helppo 1/27\n24.08.2015 Naukaisu helppo 6/40\n25.08.2015 Mörkövaara helppo 1/40\n28.08.2015 Mörkövaara helppo 6/40\n06.09.2015 Mörkövaara helppo 3/40\n08.09.2015 Mörkövaara helppo 2/40\n12.09.2015 Kuuralehdon hevostila helppo 1/40\n15.09.2015 Kuuralehdon hevostila helppo 6/40\n19.09.2015 Mörkövaara helppo 6/40\n02.10.2015 Mörkövaara helppo 4/30\n03.10.2015 Rohkelikko helppo 2/22\n04.10.2015 Mörkövaara helppo 1/30\n06.10.2015 Mörkövaara helppo 2/30\n06.10.2015 Turmeltaja helppo 1/30\n07.10.2015 Mörkövaara helppo 1/30\n08.10.2015 Turmeltaja helppo 1/30\n09.10.2015 Mörkövaara helppo 1/30\n11.10.2015 Turmeltaja helppo 4/30\n12.10.2015 Turmeltaja helppo 5/30\n13.10.2015 Mörkövaara helppo 3/30\n15.10.2015 Mörkövaara helppo 2/30\n16.10.2015 Mörkövaara helppo 4/30\n22.10.2015 Rohkelikko helppo 5/40\n24.10.2015 Rohkelikko helppo 3/40\n30.10.2015 Mörkövaara helppo 2/30\n10.11.2015 Kuuralehdon Hevostila helppo 5/30\n10.11.2015 Rohkelikko helppo 6/40\n11.11.2015 Lepmets helppo 3/30\n11.11.2015 Mörkövaara helppo 4/30\n13.11.2015 Mörkövaara helppo 2/30\n20.11.2015 Kilpailukeskus Stewart helppo 2/30\n20.11.2015 Kuuralehdon Hevostila helppo 5/30\n26.11.2015 Kk Lamoca helppo 3/30\n01.12.2015 Mörkövaara helppo 1/30\n02.12.2015 Holmberg helppo 6/40\n05.12.2015 Holmberg helppo 5/40\n08.12.2015 Holmberg helppo 1/40\n11.12.2015 Holmberg helppo 1/40\n14.12.2015 Holmberg helppo 5/40\n18.12.2015 Holmberg helppo 6/40\n30.11.2016 Hortensian Suomenhevoset VSR Cup helppo 2/61\n30.11.2016 Micram Raceponies he C 1/5\n02.09.2015 Kouluvalmennus, valmensi Jenny R.\nPäivän ensimmäinen valmennettava oli Pajunkissanpoika ratsastajineen. Ori liikkui jo reippaasti maneesissa, kun viimein saavuin paikalle, vain muutamaa minuuttia myöhässä. Pahoittelin tapahtunutta ja suuntasin suoraan maneesin keskelle, josta näkisin hyvin ratsukon jokaisen liikkeen. Ori liikkui pehmeästi kuunnellen hyvin ratsastajansa apuja. Paavo ei painanut kuolaimelle ja takajalat polkivat tahdikkaasti, eli meno näytti varsin mukavalta jopa näin valmentajan näkökulmasta katsottuna. Alkuverryttelyjen aikana ratsukko suoritti pyynnöstäni erilaisia suunnanmuutoksia ja temponvaihteluita, jotka ori hoiti reippaalla asenteella alusta loppuun asti. Alkuverryttelyjen aikana yritettiin saada Paavosta mahdollisimman paljon irti, jotta myöhemmin se ei hyppisi seinille.\nAlkuveryttelyjen jälkeen kävimme läpi päivän tehtävän. Itse valmennuksessa keskityttäisiin tänään lähinnä laukanvaihtoihin erilaisilla ratsastusradan teillä. Alkuverryttelyillä ori oltiinkin pyritty saamaan mahdollisimman vetreäksi, mikä näytti onnistuneen: Paavo liikkui hyvässä muodossa ratsastajansa komennuksen alaisena. Ratsukko nosti laukan sopivassa saumassa ja jatkoi matkaa uraa pitkin. Muutaman nopeasti sujuneen kierroksen jälkeen ratsastaja käänsi Paavon keskihalkaisijalle ja hidasti tämän käyntiin kentän keskipisteessä. Saatuaan uudet laukka-avut, nosti ori ponnekkaan laukan. Muutaman kierroksen jälkeen laukanvaihtoja treenailtiin lisäksi myös lävistäjällä samaa periaatetta käyttäen: lävistäjälle käännyttiin laukassa, ja hieman ennen keskipistettä ori alkaisi hidastaa suoraan käyntiin. Saatuaan uudet laukka-avut matka jatkui ja suunta muuttui kuvion päätteeksi. Paavo kuunteli ratsastajaansa paikka paikoin hieman liian lepsusti, mutta muutamalla huomautuksella kokeili tsempata hieman. Valmennus sujui pääasiassa verkkaisesti ja ilman keskeytyksiä. Hienoa työtä!\n04.09.2015 Estevalmennus, valmensi Jenny R.\nPari päivää kouluvalmennuksen jälkeen palasin jälleen Susirajaan valmentamaan Paavoa. Aloitimme lämmittelyt ravilla tekemällä paljon ympyröitä ja pysähdyksiä. Minä kokoilin sillä aikaa ratsukolle muutaman ristin sekä pari kookkaampaa pystyä. Kun Paavo alkoi lämmetä pyysin narria ohjaamaan Paavon ensimmäiselle pienelle ristille ravissa. Intoa orista löytyi ehkä hieman liikaakin, ori tuli esteelle aivan väärässä kulmassa, koska ei malttanut kuunnella ratsastajaansa. Seuraavalla kierroksella pyysin narria ratsastamaan oria enemmän ja ohjaamaan napakammin ori oikeassa kulmassa esteelle. Neuvoin narria antamaan pienet pidätteet ennen estettä, jotta Paavo ei vain touhota menemään ja jättää siten keskittymisen vähemmälle. Paavo hieman empi esteelle menemistä. Osittain siksi se ponnisti aivan liian läheltä estettä, osittain syynä myöhäiselle ponnistukselle oli orin touhotus.\nSeuraavaksi pyysin ratsukkoa menemään laukkaa pääty-ympyrällä kumpaankin suuntaan, jotta saataisiin Paavosta isoimmat höyryt pihalle ja heräteltyä se keskittymään itse työntekoon. Kokosin samalla maneesin molemmille pitkille sivuille esteet, jotta ratsukko pystyisi kiertämään kentän ja hyppäämään molemmilla sivuilla. Laukassa Paavo tuli hirmuista kyytiä, joten muistutin narria pidättämään ihan reilusti ja suosimaan istuntaa, ettei Paavo alkaisi hyppimään minne sattuu. Pidätykset auttoivat ja Paavo hyppäsi kummatkin esteet hyvällä vauhdilla ja oikeasta kohtaa. Tein ratsukolle vielä sarjan, jossa oli risti sekä kaksi pystyä, yksi pienempi n. 80cm korkuinen ja lopussa metrin korkuinen. Kaikkien esteiden väliin laskeskelin neljä laukka-askelta. Sarja meni hienosti, vaikka viimeisellä ponnistus viivästyi hieman. Kehotin narria tulevaisuudessa harjoittelemaan sarjojen välisiä askelia, sillä Paavo hurjastelee menemään niin reippaasti, että askelkin on jo tosi pitkä. Lopulta sarja onnistui täydellisesti kumpaankin suuntaan. Kasasin ratsukolle vielä pari yksittäistä metrin korkuista pystyä, jotka ylitettiin mallikkaasti. Kaiken kaikkiaan oikein mallikas suoritus!\n25.09.2015 Kouluvalmennus, valmensi Siiri K.\nSusirajan tallipiha oli tullut jo hyvinkin tutuksi kurvatessani pienen autoni jälleen parkkiin. Tällä kertaa valmennettavani olisi minulle aivan uusi tuttavuus, pienhevosori Pajunkissanpolkka, jonka löysin ratsastajineen jo maneesista saapuessani itse paikalle. Huikkasin iloisen tervehdyksen ja jäin katselemaan kun ratsastaja verrytteli oria päivän kouluvalmennusta varten. Pajunkissanpolkka vaikutti olevan tänään varsin energinen ja hätäinen, joten jo alkuverryttelyssä kiinnitettiin huomiota oikeanlaiseen kontrolliin ja rentoon menoon. Kun kaikki askellajit oli saatu lävitse, kävelin kentän keskelle ja pääsimme aloittamaan päivän treenit.\nTämänpäiväinen idea oli ratsastaa hevonen rennoksi, saada se liikkumaan läpi koko kroppansa sekä jumpata sitä samalla eri tehtävillä. Aloitimme treenin käynti-pysähdys-käynti -siitymillä, jossa idea oli saada hevonen pyöristämään selkäänsä sekä tuomaan takajalat kunnolla alleen. Alkuun siirtymät olivat hätäisiä, mutta Pajunkissanpolkka toimi hyvin silloin kun ratsastaja muisti myödätä ohjasta juuri oikeassa kohdassa, sillä muutoin ne jäivät vaisuiksi ja ori jäi seisomaan miten sattuu. Tarkoitus oli herkistää hevosta niin että se odottaisi pysähdystä ja toisi takajalkoja alleen, ja että myöhemmin saataisiin hevonen enemmän koottuun muotoon. Kun Pajunkissanpolkka alkoi hakeutua hyvään muotoon ja liikkumaan läpi selän, siirryttiin tekemään avo- ja sulkutaivutuksia. Tarkoitus oli edelleen koota hevosta ja notkistaa sitä, joten treenasimme avoa toisella pitkällä sivulla ja sulkua toisella. Lyhyille sivuille ratsastettiin joko voltti tai siitymisiä. Aluksi ori protestoi taivutuksia ja oli hyvinkin kankea, joten taivutusaste pidettiin vielä melko pienenä. Kun ratsu vihdoin alkoi hakeutua oikeaan paikkaan ja tuli notkeammaksi, siirsin tehtävän diagonaalille: muutama askel avoa, muutama sulkua. Tämä vaati paljon keskittymistä sekä hevoselta että ratsastajalta, joten alku olikin kangertelevaa. Ratsastajan avut eivät olleet aivan tarpeeksi nopeita ja Pajunkissanpolkka luisui pois halutusta taivutuksesta. Oikealla asetuksella ja ratsastamalla topakasti hevonen sekä ohjan että pohkeen väliin auttoi, ja lopulta saimmekin pari todella hienoa pätkää keskihalkaisijalta. Laukkataivutukset tarvitsevat vielä hiomista mutta Pajunkissanpolkka on yritteliäs ja taitava hevonen, joten pienellä hakemisella nekin varmasti löytyvät pian. Hyvää työtä!\n16.10.2015 Kouluvalmennus, valmensi dookie\nTänään valmennusvuorossa olivat narri ja pieni ja ihastuttava Paavo. Pieni punarautias ravasi muhkea kaula kaarella ja hyvin pörheänä pääty-ympyrällä, kun narri yritti saada oria rauhoittumaan ja kulkemaan rennosti ja rauhallisesti ravissa, eikä juoksemaan pää viidentenä jalkana pois alta. Komensin ratsastajan tekemään runsaasti siirtymisiä ja temponvaihteluita, ja päästämään Paavon pysähdyksistä liikkeelle vasta, kun se oikeasti seisoi paikallaan eikä valunut hiljalleen eteenpäin. Millään, mitä narri teki tai mitä käskin häntä tekemään, ei näyttänyt olevan minkään sortin vaikutusta Paavon kiihdyttelyyn ja spurttailuun. Lopulta, kun ratsukko oli hyvän tovin vääntänyt kaviota ravissa, annoin luvan ottaa reipasta laukkaa ympäri kenttää. Tämä oli kuulemma ainoa keino, jolla pienen energiapommin voisi saada rauhalliseksi. Luvan saatuaan Paavo ampaisi kuin tykinkuula konsanaan, ja narri koki pienoisia kauhunhetkiä orin lähtiessä hieman liikaa lapasesta ja pitkien sivujen loppuessa kesken; raudikko teki melkoisen vaikuttavia äkkikäännöksiä hidastamatta vauhtiaan juuri lainkaan.\nUseamman kierroksen hanattelun jälkeen narri siirsi orin takaisin raviin ja alkoi työstämään sitä vielä hetken ympyröillä ja kaarilla ennen välikäyntejä. Muutos aikaisempaan oli huomattava; Paavo puuskutti kuin viimeistä päivää, mutta oli edelleen innoissaan ravaamassa eteenpäin, tällä kertaa vain kuunnellen ratsastajaansa.\nNormaalia pidempien välikäyntien jälkeen, jotta sekä hevonen että ratsastaja saivat tasattua hengitystään laukkaspurtin jälkeen, pyysin narria ratsastamaan kolmikaarista kiemurauraa aloittaen aina uuden kiemuran edellisen loputtua, eli suoraan uralla kävelyä ei tullut mukaan lainkaan. Ensin haimme asetukset ja taivutukset kaarilla kuntoon käynnissä, jonka jälkeen myös ravissa. Paavo ravasi reippaasti mutta rennosti ja asettui ja taipui kaarilla hyvin helpon näköisesti. Seuraavaksi lisättiin halkaisijan päällä tuleviin suoristuksiin neljän sekunnin pysähdys suoraan ravista. Alkuun pysähdykset eivät tulleet aivan niin terävästi tai nopeasti kuin olisi pitänyt, ja muistutin narria valmistelemaan pysähdyksen hyvissä ajoin näin reippaan hevosen kuin Paavon kanssa. Pikku hiljaa pysähdykset alkoivat osumaan kohdilleen halkaisijan päälle, eivätkä venyneet kymmentä metriä sen yli.\nKun ravipysähdykset alkoivat sujumaan, kerroin seuraavan tehtävän: laukannostot ja -vaihdot käynnin kautta halkaisijan päällä. Ensimmäisillä kaarilla Paavolla oli aivan liikaa vauhtia, ja siirtymisten väliin tuli monta ylimääräistä raviaskelta ennen käyntiä. Asetuksista tai taivutuksista ei ollut tietoakaan, vaan ori puski lapa edellä ulos katsellen. Komensin narria kokoamaan laukkaa enemmän heti alkuun ja tekemään runsaasti puolipidätteitä, jotta ori ehtisi kuunnella paremmin käyntisiirtymän valmistelut. Ja asettamaan orin huolellisemmin kaarilla. Pikku hiljaa homma alkoi näyttämään sujuvammalta, vaikka käyntisiirtymiset olivatkin hieman töksähtäviä ja toisinaan turhan kiireisiä. Loppupeleissä homma kuitenkin sujui ihan riittävän hyvin, ja ratsukko pääsi loppuverryttelyiden pariin, jossa käskin narria ratsastamaan oria rennoksi eteen-alas.\n20.12.2015 Estevalmennus, valmensi Siiri K.\nRankasta lumisateesta huolimatta selviydyin ehjin nahoin Susirajan tallipihaan. Sää oli surkea, mutta ehkäpä näin joulun kynnyksellä vähän isompinkin lumentulo ei ollut pahitteeksi - päässäni soivat joululaulut ja maisema alkoi näyttää kauniin postikorttimaiselta, joten en voinut mitenkään olla huonolla tuulella kovasta lumipyrystä huolimatta. Astuttuani ulos autosta hölkkäsin kiireellä hallin suojiin, josta löysinkin valmennettavani, pienhevosori Pajunkissanpolkan ratsastajineen jotka olivat jo hyvässä vauhdissa verryttelemässä päivän treeniä varten. Pahoittelin pientä myöhästymistäni ja ratsukon alkuverryttelyn aikana rakensin meille päivän treeniin soveltuvan esteradan.\nPerusteellisen verryttelyn jälkeen pääsimme itse hyppyihin. Olin tällä kertaa rakentanut pitkälle sivulle kaarilinjalle kolmen pienen pystyn sarjan, jolla ratsukko aloitti. Esteiden korkeus oli vielä hyvin pieni ja tarkoitus oli vähän jumppailla hevosta, ei niinkään heti ylittää mahdollisimman korkeita esteitä. Pajunkissanpolkka oli tänään hyvinkin energinen ja vastusteli ratsastajan pidätteitä, eikä oikein suostunut taipumaan jumppaväleihin. Treenasimme siis tätä tehtävää niin kauan, että ori hyväksyi myös pidättävän ohjasotteen ja alkoi rauhoittua. Pajunkissanpolkka steppaili minkä ehti, joten käskin ratsastajan pitämään sen koko ajan aktiivisena ja tekemässä jotain. Linjan jälkeen halusin jo ratsastettavan koko pienen radan läpi, sillä ori alkoi kuumua ihan kunnolla ja hyppeli sinne sun tänne innoissaan. Radaksi olin rakentanut seuraavaa: kolmen esteen linjalta kaarrettaisiin keskihalkaisijalle, jossa oli kaksi pystyä. Näiden jälkeen käännyttiin toiselle pitkälle sivulle, jossa oli kahden okserin sarja. Rata oli äärettömän yksinkertainen mutta antoi minulle tuntumaa sekä ratsastajan että hevosen hyppytyylistä. Pajunkissanpolkka tuntui olevan lähes aivan räjähdyspisteessä päästessään tositoimiin, mutta taitavan ratsastajan ansiosta se pysyi nahoissaan ja suoritti rataa kerta toisensa jälkeen paremmin. Pientä hosumista oli haivaittavissa siellä sun täällä, mutta kunhan hevonen saatiin rauhalliseksi ja täysin avuille, nämäkin pienet virheet korjaantuivat itsestään. Tämä parivaljakko oli hyvin miellyttävä valmennettava, sillä Pajunkissanpolkka oli todella yritteliäs ja positiivinen pikku-hevonen, joten treenien päätteeksi en voinut muuta kuin kehua heidän suoritustaan. Loppuun käskin ratsastamaan vielä huolelliset verrytteyt eteen-alas, jotta säästyttäisiin seuraavan päivän turhilta jumeilta.\nTätä en suostu uskomaan. En tosiaan. Miten se on edes mahdollista? Tuo suomenputtehan vaikutti ihan normaalilta - ainakin kaukaa katsottuna. Kipitin kentän laidalle niin kovaa, että kahvini läikkyi matkalla, sillä halusin todeta nähneeni harhoja. Ei se kuitenkaan ollut harha. Kentällä tosiaan oli Narri ja tämän pienhevosori Paavo, joiden yhteistyö sujui ilman mitään ongelmia. Vähän tuo ori vaikutti ylipirteältä, mutta muuten ihan hevoselta - ei ollenkaan samanlaiselta itsepäiseltä muulilta tai ylipainoiselta sotanorsulta, toisin kuin muut tämän tallin valmennettavani. Jo oli maailman kirjat sekaisin! Seurailin esteitä kasatessani ratsukon verkkoja, eikä ne tuntunut olevan yhtään sen ongelmaisempia vaikka kuinka tuijotin. Paavo tosiaan oli ihan kunnon hevonen ja se oli vain uskottava.\nPäivän tehtäväksi valikoitui kolmen esteen in-out-sarja ja suhteutettu linja, jolla oli pystyeste ja okseri. Aloitettiin innarista, mutta eihän Paavo innostukseltaan tajunnut sen ideaa - yritti loikata koko hela hoidon yli yhdellä pompulla. Pituushyppääjäksi orista ei kuitenkaan olisi, sillä lopputulemana oli yksi katsennut puomi. Olihan se laho jo valmiiksi, mutta vaihtoon se meni silti. Annoin Narrille muutaman vinkin seuraavaa kierrosta varten ja se sujuikin jo hieman paremmin, hieman oli voimattoman näköistä, mutta hevonen sentään käytti kinttunsa jokaisen esteen välissä. Edistystä! Muutamalla toistolla homma alkoi viimein sujumaan halutulla tavalla ja pääsimme siirtymään suhteutettuun. Monet kerrat jouduttiinkin toistamaan samaa linjaa, että sopiva tempo ja askelmäärä löytyi - ensin kun mentiin liian kovaa, sitten liian hiljaa, askelia oli liikaa ja liian vähän ja vasta useiden yritysten ja erehdysten jälkeen sopivasti. Kun pari sitten viimein onnistui suoriutumaan tehtävästä onnistuneesti, enkä löytänyt virheitä, annoin ratsukolle luvan loppuverryttelyihin. Edelleen olen sitä mieltä, että tämä hevonen on eksynyt väärään talliin - tai sitten omistajat vain alkoivat itse viisastumaan ja valitsemaan hevosia tarkemmin. Kuka tietää...