Kartanon kruunaamaton lukija: Liisa brexitmaassa\nKatja 17. marraskuuta 2017 klo 9.59\nAi, hyvänen aika, kaikkea Brexitistä revitään - syystäkin, toki, koska todellisuus voi olla aika pelottava.\nOlen matkaamassa (taas, I can't help myself jne. :)) Lontooseen tässä lähiaikoina ja mietin, että joku Brexit-kirja voisi olla oiva matkamuisto ja kertomus tästä ajasta. Ehkä kuitenkin Five on Brexit Island, se lie jo pikkuklassikko.\nElegia 17. marraskuuta 2017 klo 10.32\nJuu, ei ole aihetta josta ei täällä kirjaa saisi väännettyä :D Minusta on kyllä sinänsä hyvä, että asioihin - kipeisiinkin - tartutaan sen sijaan että niistä vaietaan. Kirjallisuus (ja huumori) on oivallinen muoto luoda ja ylläpitää keskustelua.\nTervetuloa tänne! Ehdottomasti suosittelen sitä Five on Brexit Island -kirjaa ennemmin kuin vaikkapa tätä Brexitlandia. Se on lämminhenkisempi ja aidosti hauskempi. Sille on muuten tullut jo jatko-osa (Five Escape Brexit Island), jota en ole vielä ehtinyt lukea.\nPs. WhSmitheissä on tällä hetkellä viisikkoparodiat tarjouksessa osta yksi ja saat toisen puoleen hintaan. :P\nJokke 17. marraskuuta 2017 klo 12.48\nBrexit minusta pitää nähdä pidempää perspektiiviä vastaan, jopa 1800-luvulle asti ja ainakin EEC ja EFTA -aikaan asti ja siihen kuka EU:ssa käyttää valtaa ja miksi. En kannata Brexitiä (yhdessä olemme vahvempia), mutta ihmettelen taannoista brittien pääministerin uhoa ja juhlintaa Brexitin jälkeen, ja nykyistä nyyhkintää niukan vaalivoiton jälkeen. Ihmettelen myös EU:n hekumointia sillä, että Brexitistä tehdään erittäin vaikea, ja minusta on vaikeaa ymmärtää sitä, että britit joutuvat maksamaan erosta. Samaan aikaan koko ajan setvitään EU:ssa sotkuja, joista euro-ongelmat johtuvat siitä, että jotkut ovat antaneet vääriä tietoja. En ole huomannut, että ketään olisi vastuussa asiasta. Koko ajan maiden vajeita täytetään kaikin keinoin ja se maksaa...\nIslanti ja Norja, jotka ovat ulkona EU:sta, ovat aivan sivistyneitä ja minusta avoimia maita, vaikka eivät olekaan EU:ssa.\nJokke 17. marraskuuta 2017 klo 18.40\nTarkoitan "juhlintaa Brexitin jälkeen " juhlintaa kansanäänestyksen jälkeen. Brittien parlamentti valitaan toisin kuin meillä, joten suoralla kansanvaalilla ei kannattaisi leikitellä.\nRaha-asiaakin tarkennan, eli minusta tietyille maille ja tiettyihin hankkeisiin kaadetaan miljarditolkulla löysää muilta rahaa. Usea näistä nettosaajamaista omaa paljon ns. valtaa. Olen kummastellut myös Puolan ns. oikeisistuinkriisiä, joka on saamassa hyvin huolestuttavia piirteitä.\nElegia 18. marraskuuta 2017 klo 8.45\nJokke, kyllähän brexitiä voi tarkastella monista näkökulmista ja perspektiiveista ja sitä on kyllä täällä (Brittilä) tehtykin. Jopa kyllästymiseen asti, mutta toki aihetta pitää käsitellä, kun on ns. tapetilla ja käynnissä.\nEU-myönteinen pääministeri David Cameron järjesti kansanäänestyksen EU:sta 2016, koska oli sen ääniä kalastellaan vuoden 2015 yleisvaaleissa luvannut. Erittäin lyhytnäköinen lupaus, mutta Cameron tuskin itsekään uskoi, että vaaka kallistuu leave-leirin puolelle. En muista Cameronin hilluneen mitenkään onnesta äänestystuloksen tullessa julki ja seurasin sentään asiaa ns. paikan päällä. En siis osaa ottaa kantaa mainitsemaasi pääministerin "uhoon ja juhlintaan", jota en ole huomannut. Sen sijaan "leaversit" toki juhlivat: hehän "voittivat". Mikseivät irrottelisi siis?\nSe, ettet ymmärrä monien "nyyhkintää" Theresa Mayn järjestämien (väitti ensin, ettei aio järjestää) ylimääräisten yleisvaalien 2017 tuloksesta kielinee siitä, ettet ymmärrä mitä täällä maan sisällä tapahtuu ja miten ihmiset ajattelevat. Totta kai vaalitulosta kritisoidaan aina ja siitä valitetaan. Toreyt kärsivät melkoisen kolauksen Cameronin takia eikä Theresa May ole järin suosittu täällä. Toreyt hädin tuskin vaivautuivat edes kampanjoimaan jne. Kyseessä on pitkä ja monitahoinen asia, jota en jaksa tässä selvittää.\nMinusta on päivänselvää, että Brittilän täytyy jotkin erorahat EU:lle maksaa. Se kuinka paljon, onkin sitten eri juttu. Varmaan talousnerot osaavat niitä laskea. Täytyy muistaa, että UK on myös hyötynyt paljon EU:sta, esim. Wales on saanut melkoisen ruhtinaallisesti tukia EU:lta. Entä kaikki kesken olevat projektit, joihin on luvattu ja annettu rahaa jne. Tämäkin on monitahoinen asia. Nythän on käynnissä brexit-neuvottelut, joissa tätäkin asiaa puidaan. Eilen juuri kuuntelin mielenkiintoisen ja kriittisen keskustelun (politiikan toimittaja hiillosti David Davisia) aiheesta. Täällä tällaisia kriittisia keskustelua on paljonkin eivätkä toimittajat vain kuuntele hiljaa kun poliitikko jorisee, vaan vaativat vastauksia ja selvityksiä.\nTunnustan, että olen itse kurkkuani myöten täynnä koko brexit-keskustelua enkä mielelläni osallistu siihen itse. Riskaabelia olikin alustaa Alice in Brexitland poliittisella huomiolla, mutta onpa kirjakin poliittinen. En silti aio jatkaa EU:n toiminnan ruotimista blogissani yleisellä enkä kansallisella tasolla.\nJokke 18. marraskuuta 2017 klo 14.23\nHyvää palautetta, ja tosiaan Cameron paistatteli päivää aikansa neuvotelleensa uusia myönnytyksiä EU:sta. Minusta May oli sangen ylpeä ennen määräämiänsä vaaleja.\nTunnustan, että en tiedä juurikaan brittien sisäistä keskustelua, mutta sen sijaan tiedän varsin hyvin tiedän Brittien historiasta 1800-luvusta lähtien, ja kaikesta joka koskee Euroopan integraatiota, joka alkoi toisen maailmansodan jälkeen Ranskan ja Länsi-Saksan yhteistyöstä hiilestä.\nEU on rauhan järjestö, alkujaan ja toivottavasti nyt. Rauhan ylläpitämiseksi tarvitaan valitettavasti uskottava puolustus, jota EU:lla ei ole Iso-Britannialla ja Natolla on.\nBritit ovat olleet vuositolkulla nettomaksajia, ja kärsineet myös euromaiden vajeista. Sillä rahalla, jonka britit ovat maksaneet EU:lle tai sillä erotuksella olisi maataloustuet ja aluetuet kyllä maksettu. Vapaakauppa oli jo EFTA-aikana jotenkin hoidettu, ja onnistuu ETA-ratkaisun kautta.\nMaailma on varsin tyly paikka, jossa hyvien voimien pitää olla yhdessä, mutta pitää olla yhtä mieltä ja voimakas puolustus. EU on hyvä rauhan järjestö, mutta valitettavasti kansalaiset kokevat sen byrokraattiseksi, suuryritysten etuja myötäilevän.\nOlen joko pessimisti tai realisti, mutta nykymenolla EU ei voi jatkaa, täytyy joko syventää integraatiota, mihin monet eivät suostu, tai sitten pitää antaa enemmän vapauksia tehdä omia ratkaisuja.\nElegia 19. marraskuuta 2017 klo 8.15\nRemain-kampanjointi oli melko pientä piiperrystä verrattuna "leaversien" kampanjointiin, jossa lupailtiin ummet ja lammet utopistisia asioita bussin kylkeen liimattuna. Jälkeenpäin muun muassa Faragemyönsi suoraan, että kusetusta oli. Mayn järjestämissä yleisvaaleissa 2017 May ei edes suostunut osallistumaan ns. vaalitentteihin. Melko ylimielistä juu.\nTäällä ei niinkään keskitytä historiaan, vaan nykyisyyteen ja tulevaisuuteen. Myönnän, etten ole selvillä EU:n raha-asioista ja kuka maksaa ja saa mitäkin. Oletan, että poliitikot jossain määrin ovat. Pitäisi lukea aiheesta enemmän. Olen kyllä ehdottomasti sitä mieltä, että EU kaipaa kriittistä tarkastelua ja kehittämistä. Kurkkujen käyryydeen sijaan voisi keskittyä kunnon asioihin ja pohtia, miten liitosta saisi paremmin maita palvelevan. Muuten se on vaarassa hajota, niin kuin monille liitoille on käynyt.\nArvostan kommenttiasi, mutta en aio jatkaa aiheesta keskustelua tämän enempää.\nAnu Hirsiaho 19. marraskuuta 2017 klo 15.46\nEn ole koskaan ollut suuri Lewis Carroll-fani, vaan Alice in Wonderland oli pakkopulla englantilaisen kirjallisuuden kurssilla. Siksi aiemmin esittelemäsi Viisikko-parodiat naurattavat enemmän, mutta varmasti tämänkin lukisin, jos se eteen pompahtaisi. Kaunokirjallisuus on oiva terapian ja itsetutkiskelun väline niin yksilötasolla kuin kansallisesti, ja näen tämän tyyppiselle kirjallisuusterapialle suuren tarpeen siellä juuri nyt. Itse meinasin kirjoittaa oman parodiani täällä Suomessa Rautatieaseman Maidanin sankareista (jotka taatusti kannattavat Fixitiä ja liittoutumista Donetskin kansantasavallan kanssa), mutta hahmot ovat lopulta aika marginaalisia, eikä siitä parodiasta saisi irti muut kuin Punk in Finland-sivuston seuraajat. Kukaan ei jaksa kirjoittaa parodiaa Juha Sipilästä, koska hänen hahmossaan ei ole mitään hauskaa.\nElegia 21. marraskuuta 2017 klo 8.58\nAnu, en minäkään. En ole edes varma olenko koskaan lukenut Alicea kirjana. Lapsena luin sen kyllä sarjakuvana useitakin kertoja. Omat opintoni ovat viestinnän puolella, ei ollenkaan kirjallisuutta.\nMinua tämä kiinnosti lähinnä ilmiön eli brexitin takia. Niin varmaan monia muitakin täällä ja kirja on selkeästi suunnattu "remain-leiriläisille" eli taustalla terapiavaikutus. Tämä kirja sopisi lähinnä lahjaksi, sen verran ohut on kulunut on poliittinen puoli, että siitä tuskin enää keskustelua saa. Nyt on jo uudet vedet myllyssä aiheen tiimoilta.\nMinulta on "Maidanin sankarit" ja moni muukin asia Suomesta mennyt ohi. En ole hetkeen jaksanut edes seurata Suomen uutisia kuin puolella silmällä, jos silläkään. Vaikea siis sanoa olisiko kiinnostusta. Ajattelen kyllä, että melkein mistä tahansa voi saada kiinnostavaa, mutta vaativaa se on. Sipilästäkin (olkoon kuinka kuiva tahansa) saisi parodian ihan varmasti, mutta Suomessa ei poliittinen parodia- tai muukaan huumorikirjallisuus ole kovin IN. Tämä on mutua. Eipä vain ole omiin silmiini tai korviini kantautunut moinen.\nHande 19. marraskuuta 2017 klo 18.45\nLuin viime vuonna vihdoinkin Carrollin Liisa-kirjat, joten onpa hauskaa huomata, miten klassikkoa on hyödynnetty poliittisessa parodiassa - se käy kyllä järkeen, kun tarkemmin ajattelee.\nEn tiedä, tartunko koskaan tähän Brexit-versioon, mutta ymmärrän paremmin kuin hyvin, että huumori on erinomainen keino käsitellä kipeitäkin aiheita.\nElegia 21. marraskuuta 2017 klo 9.05\nHande, täällä on vain mielikuvitus rajana kekseliäisyydessä kirjallisuuden kohdalla. Minä arvostan sitä, vaikka kaikki ei tietenkään minua kiinnosta. Mutta kiinnostaa sitten jotain muuta. Pidän kun on valinnanvaraa ja mahdollisuuksia.\nJos haluaa jonkin parodiamaisen brexit-kirjan lukea, niin suosittelen ennemmin Five on Brexit Islandia. Mitään ei missaa, jos ei tätä lue. Minua ärsytti tässä Alice-versiossa se saarnaamisen maku. Siis siitä huolimatta, että itse kannatan Eu:ssa pysymistä. En vain kestä saarnaamista ja alleviivaamista.\nTiina / Kirjaluotsi 20. marraskuuta 2017 klo 12.46\nJuuri eilen olin Alicen maailmassa, kun katsottiin pojan kanssa elokuva Alice Through the Looking Glass eli se viime vuonna julkaistu kakkososa. Se oli ihan viihdyttävä ja visuaalisesti upea elokuva. Vähemmän tulee huumorikirjoja luettua, mutta esittelysi perusteella ihan oivaltavia juttuja kuulostaa olevan ja varsinkin henkilövalinnat natsaavat. Trumpty Dumpty :D Brexitistä, niin kuin kaikesta nykyään, osataan ihan kyllästymiseen asti vääntää vitsiä. Kaipa se jotain tarvetta palvelee.\nElegia 21. marraskuuta 2017 klo 9.12\nTiina, minä en ole katsonut mitään Alice-leffoja enkä muistaakseni lukenut edes kirjana - ainoastaan sarjakuvana. Tuskin aion katsoakaan, koska ei kiinnosta. Tähän kirjaan tartuin puhtaasti brexit-aiheen takia. :D\nMinäkin olen todella tarkka huumorin suhteen kirjallisuudessa (ja elokuvissa: en itse asiassa katso ollenkaan komedioita, koska ne yleensä lähinnä pitkästyttävät minua). Ei naurata ihan mikä tahansa. Huumori on oikeasti vaikea laji.\nBrittilässä on pitkä huumoriperinne eli ei tämä ole brexitin myötä syntynyt. Minusta onkin itsestäänselvää, että näitä tällaisia kirjoja väännetään vähän joka asiasta. Ei ole asiaa, jota ei voisi pistää vitsiksi. Huumoriin voi myös piilottaa saarnan, kuten tässä Alicessa.\nAnneli A 20. marraskuuta 2017 klo 14.32\nVai tällaista on keksitty vanhasta kunnon Lewis Carrollin Alicesta. Olen aikoinani ollut niin suuri Alice-fani, että en ehkä edes uskaltaisi tarttua tällaiseen kirjaan. Varmasti kirja kuitenkin avautuu briteille, koska siellä tosiaan huumori on niin monessa mukana.\nElegia 21. marraskuuta 2017 klo 9.16\nAnneli, minulla ei ole "suhdetta" tähän satuun, joten kiinnostuneena kirjaan tartuin. Parodia tyylinä on niin erilainen kuin alkuperäinen kirja, että parodia ei sitä voi pilata ainakaan minun mielestäni. Tosin joku muu voi kokea toisin. Toisaalta en tätä kirjaa varauksetta kenellekään suosittelisi.\nTämä voi tosiaan olla myös kirja, joka ei avaudu samalla lailla muille kuin briteille ja muille maassa asuville, jotka seuraavat politiikkaa. En osaa arvioida, koska olen itse liian "sisällä".\nJane / Kirjan jos toisenkin 20. marraskuuta 2017 klo 18.19\nMinä en ole koskaan ollut minkään sortin Liisa Ihmemaassa -fani. Aiheesta tutuinta on leffa jossa Johnny Depp 😘😘😘 Huumorikirjoja ei tule luettua, yhtään mielensäpahoittajaakaan en ole vielä lukenut vaikka olisivat niin lyhyitä ja leffan olen nähnyt kolmesti. En niitä huumori- tai parodiakirjoja osaa sitten kaivatakaan meille. Ehkä tuo parodiointi on tosiaan enemmän brittien juttua. Meillähän pyörii nyt Windsorit josta olen nähnyt pari jaksoa ja ei vaan nappaa.\nTwiittaava Trumpty Dumpty oli kyllä hauska tuossa 😁\nElegia 21. marraskuuta 2017 klo 9.22\nJane, en minäkään mutta ei se estänyt kirjaa lukemasta. En ole edes katsonut sen pohjalta tehtyä leffaa, jossa Johnny Depp näyttelee. Ei vain kiinnosta :D\nMinulta jäi Mielensäpahoittaja kesken. Luin sitä about parikymmentä sivua, mutta luin samaan aikaan muutakin eikä Mielensäpahoittaja vain jaksanut innostaa niin paljon, että olisin jatkanut sen lukemista. Ehkä aika oli väärä enkä tällä tarkoita sitä, että kirja on huono enkä halua lukea sitä koskaan (sanon suoraan, jos näin on :D ). Ajattelin nimittäin kyllä oikeasti yrittää lukea sen joku toinen kerta paremmalla ajalla.\nBrittilässä on huumorilla tosiaan pitkät perinteet. Olen itsekin kranttu huumorin suhteen, mutta joskus löytyy siihenkin hermoon osuvia kirjoja. Telkkaria en juuri katso enkä varsinkaan komedioita. :D\nMinna Vuo-Cho 21. marraskuuta 2017 klo 18.08\nNiinpä, todellisuus on joskus tarua ihmeellisempää ja sen huomaa vasta satua lukiessaan.\nHivenen koomisilta nuo Brexit-sekoilut kai näyttäisivätkin, jollei niillä kuitenkin olisi niin kauaskantoisia ja moniin ihmisiin sattuvia seurauksia.\nElegia 23. marraskuuta 2017 klo 18.27\nMinna, todellakin tämä politiikka on täällä toisinaan suorastaan naurettavaa pelleilyä. Sitä se (politiikka) tosin on varmaan vähän joka maassa ja täällä onneksi aivopeirujaan joutuu yleensä selittämään eli media ei ole vain poliitikkojen äänitorvi kuten Suomessa tuntuu olevan.\nNäissä parodioissa koomisuus toki korostuu, mutta eipä se kaukana todellisuudesta ole.\nJohanna 21. marraskuuta 2017 klo 18.30\nLiisa ihmemaassa -kirjojen innoittamina tehdyt asut ja rekvisiitat ovat upeita. Pidän siitä, että satua käytetään inspiraation lähteenä. Satu itsessään ei niinkään lumonnut minua. Ehkä vain muutama kohtaus siitä.\nKirjan idea on hyvä. Tulee heti mieleen poliittiset pilapiirrokset. Vastaavat tarpeeseen käsitellä hankalaa asiaa huumorin keinoin.\nElegia 23. marraskuuta 2017 klo 18.30\nKatriina, minulle Liisa Ihmemaassa on tosiaan tuttu lähinnä sarjakuvana. Sitä sarjakuvaa luinkin sitten useita kertoja. Muistan vieläkin sen kuvituksen melko hyvin. Noin muuten en sitten olekaan Liisan seikkauluja lukenut tai katsonut.\nBrexit-parodia on kyllä hyvin istutettu sadun raamiin ja kuvituskin on ihan hauska.\nOmppu Martin/ Reader, why did I marry him? 22. marraskuuta 2017 klo 13.37\nNäin äkkiseltään idea sijoittu Brexit-homma Liisa Ihmemaassa -sadun kuosiin kuulostaa vallan kiinnostavalta. Uskon, että löytyy myös monenlaista enempi vähempi naurattavaa (tai sitten ei!) puolta hieman riippuen siitä, miten tuttu tuo satu lukijalle on.\nHuumoria elämässä tarvitaan, jotta pysyy edes jotenkin järjissään.\nElegia 24. marraskuuta 2017 klo 8.14\nOmppu, onhan se kiinnostava, mutta mielestäni parodia ei ihan kanna koko kirjan verran, vaikka sen helposti lukikin. Mutta kenties johtuu siitä, että aihe on minulle niin tuttu (jopa kyllästymiseen asti ja silti kuitenkin luen näitä kirjoja, hah) eikä kirjassa tule esille mitään uutta: samoille "kohokohdille" siinä irvitään kuin brexitiin liittyen _aina_.\nLisämausteena on Trump, jonka kohdalla on helppo tunnistaa yksittäiset mediassa esillä olleet keissit, joita parodioidaan (kuten älyvapaa twiittaaminen ja muurin rakentaminen Meksikon rajalle). Olen kai nirso, kun kaipaan jo jotain uutta näkökulmaa näihin parodioihinkin.\nMutta huumorille on aina paikkansa, kunhan on minulle sopivaa huumoria. Muuten ei naurata :D\nSuketus 22. marraskuuta 2017 klo 17.34\nBrexit tuntui katoavan Suomen mediasta melko vauhdikkaasti suurimman pölyn laskeuduttua. Muutenkin toki tuntuu, että täkäläinen media on suhteellisen ankeaa, aina mahtuu vain yksi mielensäpahoittamisjuttu estradille kerrallaan ja sitä sitten kauhistellaan. Nuorten lukemattomuus oli aiemmin syksyllä, nyt sitten poikien heikko taso PISA-tuloksissa jne. Kohta alkaakin sitten jo presidentinvaalihuuma, hohhoijaa.\nNäin etäältä tarkastellen on vieläkin vaikeaa ymmärtää, että äänestyksessä kävi niin kuin kävi. Kai se tosin pitäisi jo uskoa, ettei mihinkään ennakko-oletuksiin voi enää luottaa. Elämme outoja aikoja, ystävä hyvä...\nKirjasta: en usko lukevani, mutta ihastelen tuota nopeaa tarttumista ajankohtaisaiheisiin. Ei meillä Suomessa vaan! (Vai olenko vain jättänyt näkemättä, hmm...)\nElegia 24. marraskuuta 2017 klo 8.25\nSuketus, huomasin taannoin saman. Ja olen samaa mieltä, että Suomen media on melko yksipuolista muutenkin. Kunnon kritiikkiä ja analyysiä ei juuri ole. Poliitikotkin saavat lätistä mitä sattuu ja media vain välittää heidän sanomisensa sen kummemmin kyselemättä tai ottamatta kantaa ja analysoimatta mitään. Mahtava "keskusteluilmapiiri". Kohun nostattaminen tuntuu olevan tärkeämpää. Ei sillä etteikö sitä täälläkin tehtäisi, mutta täällä on sentään hieman enemmän eri medioita ja ihan asiallisiakin sellaisia. Dailymailia ja vastaavia en edes lue.\nMinun ei oikeastaan ole vaikea ymmärtää äänestystulosta, vaikka se ikävä ylläri olikin. Brexitiä markkinointiin massiivisesti ja näkyvästi mitä mielikuvituksellisimmin keinoin kun taas Remain-leiri lähinnä nukkui ja luotti varmaan siihen, ettei mikään muutu. Olisi kannattanut kampanjoida. Tulos olisi voinut olla toinen, kun ero nytkin oli noin pieni.\nSuomessa ei kai ole kovin massiivista parodiakirjallisuuskulttuuria. Suomessa on muutenkin mielestäni melko yksipuolista kirjallisuutta. Kirjojen hinta ja pieni väkiluku (eli ei ole suuria markkinoita) varmasti vaikuttavat siihen, että pitää tarkemmin miettiä mitä julkaistaan.\nAmma 23. marraskuuta 2017 klo 15.41\nIlo pintaan vaikka syän märkänis! Vähän karjalaisfiilis tulee tästä kirjasta. Minua ainakin hymyilytti tämä kirjoituksesi. Tiedä sitten, onko kirjan ansiota vai kerroitko siitä niin hauskasti!\nElegia 24. marraskuuta 2017 klo 8.32\nAmma, kyllä tämä kirja nauratti mutta samalla myös hieman tylsistytti. En myöskään pitänyt kirjan henkilökohtaisuuksiin menevistä ilkeyksistä. Ei naurata Faragen kaljan vetäminen ja pahanhajuiset röyhtäykset tai Trumpin pieru, joiden tehtävä lienee alleviivata kyseisten henkilöiden epämiellyttävyyttä. Vähän niin kuin ilkeät ihmiset ovat rumia ja huonotapaisia kun taas mukavat ihmiset ovat kauniita ja hyvätapaisia. Huoh.\nKirjassa oli muuten kivoja runoja. Osa oli oikeasti hauskoja ja hyvin riimitettyjä!\nTuulevin lukublogi 24. marraskuuta 2017 klo 8.06\nVaikeita asioita on helpompi kestää huumorin avulla. Parodia on vaikea laji, mutta vaikuttaa siltä, että tässä on ainakin osittain onnistuttu. Pieruhuumori ei varsinaisesti kuulune parodian tyylivalikoimaan, vaan menee farssin puolelle, mutta vaikeahan trump-sanaa on olla noin käyttämättä. Näitä varmasti tehdään lisääkin remain-puoliskon lohduksi. Asia tuntuu olevan aika vaikea ainakin niille muutamille briteille ja muille UK:ssa asuville, joita tunnen.\nElegia 24. marraskuuta 2017 klo 8.54\nJuu, huumori on tässä maassa melko yleinen keino käsitellä vähän mitä tahansa. Myös ihan iloisia asioita. Kaikenlaista hauskaa ja hellyttävänkin hauskaa löytyy eli jokaiseen makuun jotakin.\nPieruhuumoria on vain yhdessä kohdin ja sen voi kyllä nähdä helposti osana tätä parodiaa ja tulkita esim. siten että Trumpia ei paljon kiinnosta, mitä Alice (tai kukaan) yritti hänelle sanoa. Kyllähän parodia voi sisältää kaikenlaisia elementtejä. Kaipa piereminenkin on sallittua.\nNäitä brexit-kirjoja on massiivinen määrä. Löytyy ihan asiallisia ja sitten kevyempää. Valikoima on niin laaja, että siihen melkein hukkuu. Kaikkea kirjallisuutta ei suinkaan ole suunnattu remain-ihmisille, vaikka nämä parodiat pääasiassa ovatkin. Luin viime sunnuntain Sunday Timesista mielenkiintoisen esseen, jossa pohdittiin taustoja miksi ihmiset äänestivät brexitin puolesta. Kyseessä oli kiihkoton ja asiallinen essee, joka valottaa varmasti joidenkin "leaversien" kansallisidentiteettiä pitkällä aikajanalla. Eivät kaikki "leaversit" ole rasisteja xenophobikoita (osa kyllä on ja kansanäänestyksen tulos on ikään kuin antanut luvan olla sitä äänekkäästi).\nKirsi Ranin / Kirsin Book Club 25. marraskuuta 2017 klo 13.11\nViimeksi olin innoissani niistä esittelemistäsi Viisikko-fanifiktioista, mutta tämä ei kiinnosta. Suurin syy on se, että en koskaan ole tykännyt Liisa Ihmemaassa -tarinasta, en itse lapsena, enkä sitä omien lasteni kanssa lukiessa tai katsoessa. So no Alice.\nBrexitistä irtoaa varmasti aineistoa, sekä huumorilla että ilman, mutta itse Brexitissä ei kyllä ole mitään naurettavaa. Äänestystulos ei ole käsittämätön, kun tietämättömät ihmiset seuraavat yksinkertaistettuja vaalilauseita, niin tulos on järjen vastainen. Let's make UK great again -ajattelu on murheellista. Mutta ihana saari UK on, tytär havittelee opiskelua siellä ja yliopistoissa on vakuutettu, että Brexit ei vielä vaikuta, jos aloittaa ensi syksynä. Hope so!\nElegia 27. marraskuuta 2017 klo 9.05\nKirsi, ne Viisikot ovat aidosti hauskempia. Onhan tässäkin puolensa, mutta brexit on tämän kirjan tarjoamasta näkökulmasta tarkasteltuna jo melko kulunut. Tässä siis pyöritellään sitä samaa kansanäänestystulosta ja siihen johtaneita syitä. Olisi mielestäni aika jo liikkua eteenpäin näissä parodioissakin. Raikasta oli tietenkin sadun muotoon puettu parodia. Minulla ei ole voimakkaita tuntemuksia Liisa ihmemaassa -satuun. En ole fani, mutta ei se ole inhokkinikaan. Melko merkityksetön siis minulle.\nItse en leimaisi puolta briteistä tietämättömiksi kansanäänestyksen tuloksen perusteella. Mielestämi sellainen on jopa melko röyhkeää ja ylimielistä. Osa varmasti on langennut kampanjoinnin valheisiin, mutta osalla ihmisistä on varmasti ollut muitakin syitä äänestää brexitiä. Ne eivät tosin välttämättä aukene ei-natiiveille. Kuten tuossa ylemmässä kommentissani kirjoitan, aiheesta löytyy ihan kiihkotonta ja asiallista pohdintaakin (jos kestää lukea erilaisia näkökulmia kuin omansa). Se, ettei joku äänestäisi kuten vaikkapa minä, ei tee ihmisestä tietämätöntä idioottia.\nLinnea / kujerruksia 25. marraskuuta 2017 klo 17.55\nBritit kyllä tuntuvat rakastavan tätä huumorikirjameininkiä. Itse huomaan, että en aivan pääse yleensä sen makuun, mutta tajuan pointin. Brexit ja Liisa vaikuttavat tavallaan varsin yhteensopivilta kuten tekstissäsi kuvaatkin, hyvin tuntuvat poliitikot sujahtavan heille annettuihin rooleihin. Täytyy sanoa, että itse en tätä varmaan jaksaisi lukea, mutta nostan hattua idealle ja onhan tämä aikansa kuva.\nElegia 27. marraskuuta 2017 klo 9.07\nLinnea, en minäkään yleensä jaksa huumorikirjallisuutta, mutta poikkeuksia on. Poliittinen parodia ja satiiri kiinnostavat minua. Luonnollisesti myös brexit-teema kiinnostaa, mutta toivoisin että siinä siirryttäisiin jo toiselle asteelle. Toisaalta eihän minun ole pakko lukea näitä. :D


lapset saivat päällensä toppatakit. Eteinen oli täynnä kahden kauden vaatteita, joten kone on pyörinyt vuorotta.\nihailimme pienten kanssa ruskaa ja pihan viimeisiä kukkijoita. Niin kauniit värit!\nmaistelimme hiekkalaatikolla hevoskastanjakeittoa! Tykkään näistä ruskeista möllyköistä!\npesin alakerran ikkunat. Nyt valo taas virtaa vapaasti sisään. Ikkunanpesu laajeni kukkien hoitoon.\npuikoilla on tulossa räyheä pipo. Idean sain perjantaina puistossa erään rouvan päästä.\nsuunnittelin uutta banneria blogiin. Nämä paperitollerot liittyvät siihen projektiin.\nhoitelin rästissä olevia asioita, jotka vaativat puhelinkierroksia.\nOikeasti en ole ollut ollenkaan täynnä energiaa. Lista on toteutettu kahvin voimalla ja vahvalla tahdolla. Parin yön huonojen unien jälkeen tämä maanantaiaamu ei ollut mikään paras. Maanantaina minulla on muutenkin käynnistysvaikeuksia viikkoon. Usein se kuluukin pyykkiä pestessä ja kotia järjestellessä. Pitäisi varmasti järkätä maanantaille joku aktiivinen alku viikkoon.\nOlen kyllä huomannut, että päivästä tulee parempi, kun repii itsensä liikkeelle, eikä jää väsyneenä pyörimään kotiin. Lapsetkin kaipaavat raitista ilmaa, samaa voisi sanoa äidistä! Vielähän tässä ehtii vaikka mitä...\nTunnisteet: arkea, käsityöt, lapset, puutarha\nTeija 11. lokakuuta 2010 klo 15.01\nRäyheä, totisesti! Ihanat värit! Ja kiva energinen postaus muutenkin, kaikesta huolimatta. Mäkin olen viime aikoina ottanut taas mutteripannun käyttöön, välillä unohtuu hyllylle pitkäks aikaa. Nytkin tekis mieli nauttia oikein mojovat tsumpit..! Ja ehkäpä luvassa myös pöpöjen karkotusta ulkoilmassa illemmalla?\nUuden Kuun Emilia 11. lokakuuta 2010 klo 15.14\nOlen jo tovin antanut itselleni luvan olla tekemättä maanataina mitään, minkä voi jättää tiistaille. kun lupa on myönnetty arki sujuu paremmin ja viikonlopun jälkien selvittely meneekin ohi luontevasti.\nIhana pipo, ihanat paperit!!!\nKahvin voimalla täälläkin. Nobelin arvoinen keksintö! :D\nTuulella 11. lokakuuta 2010 klo 15.32\nHei, oletko sinä vaihtanut tämän bloggerin pohjan johonkin uuteen, kun kuvat näyttävät niin paljon isommilta?\nSinun kahvin-voimalla-aamusi kuulostaa paljon lempeämmältä ja hauskemmalta kuin minun. Nousin kuudelta ja lähdin kahvin voimalla ennen seitsemää ajamaan ruuhkassa tunnin matkaa töihin. Olisi varmaan ollut mukavampaa olla hevoskastanjakeitolla ;)\nKuvissasi on aivan ihania värejä!\nVekarus 11. lokakuuta 2010 klo 17.30\nMinusta nykyinenkin bannerisi on ihana, joten odotan uutta mielenkiinnolla.\nNonna 11. lokakuuta 2010 klo 17.58\nTeija: Juu, oikeasti energiaa on sitten lopun perin riittänytkin ihan hyvin. Ja illalla vielä pilatekseen!\nUuden Kuun Emilia: Varmaan olet oikeassa, että kun ei aseta turhia vaatimuksia itselleen, saa paremmin aikaiseksi. Eikä aina tarvitse olla niin tehokas! Nyt tuli mulla jo kahvikiintiö täyteen! =)\nTuulella: Jossain vaiheessa ajat sitten vaihdoin tuon leveämmän peruspohjan, sen jälkeen en ole tehnyt muutoksia. Juu, ihan kiva aamupäivä meillä oli. Mikäs tuolla auringonpaisteessa on ollessa, kun ympärillä on (vielä) todella kaunista ja värikästä! Syksy parhaimmillaan!\nVekarus: Kiitos! Jotenkin tuo nykyinen on niin kesäinen banneri, että tekee mieli vaihtaa. Pian näette! =)\nKirjailijatar 11. lokakuuta 2010 klo 18.45\nVoi miten upeat värit. Tämä ruska on ollut kyllä huikean kaunis. Tänään oli vielä aurinkokin täällä.\nMinulla oli niin vauhdikas maanantai, että nyt vasta ehdin kunnolla ajatella. Räyheä pipo kuulostaa kivalta!\nSarppu 11. lokakuuta 2010 klo 20.22\nIhanan pirtsakat kuvat, kaunis ilma. Ja niin kivoja papereita, kuvista tuli oikein hyvä mieli, innoittavaa viikon jatkoa...\nKotivalo 12. lokakuuta 2010 klo 11.05\nIkkunoiden pesu pitäisi olla täälläkin "to do" listan ykkösenä. Se nimittäin valaisee koko asunnon, ja samalla asujien mieltäkin = ) Nyt vaan on ollut muuta kiirettä...seliseli..\nJuju 12. lokakuuta 2010 klo 19.11\nEdellisestä: huvikumputyyppinen köökki kuulostaa mukavalle. Sellaiselle, jossa istutaan ja turistaan aamutunneille. IHan aloiin minäkin miettiä, miten keittiöstämme tulisi "turistavampi"!\nOj, älä piiskaa itseäsi, valo vähenee, nyt pitää riittää se että saa aikaan jotain mieltä piristävää! Mutta saisipa olla valoisalla ulkona.\nNonna 13. lokakuuta 2010 klo 21.12\nKirjailijatar: Syksy on kyllä ollut tosi kaunis. Olen nauttinut!\nSarppu: Nyt on sellainen fiilis, että himoan värejä ympärilleni. Kiva, jos sinäkin saat kuvista energiaa!\nKotivalo: Pesin eilen yläkerrankin ikkunat, ja kyllä tuli hyvä fiilis. Lapsetkin huomasivat! Suosittelen!\nEilen tänään huomenna: Näitkö Anu Penttisen kodin Dekossa joku aika sitten? Siinä oli huvikumpumainen modernimpi keittiö. Tykkäsin kovasti! Leikkisyys on "se" juttu! Sitä ei ole meidän keittiössä, mutta täytyy miettiä ja kehitellä asiaa...


Peltikaton maalaus, kattoremontit ja kattotyöt, Jyväskylä | Kattobest Oy\nSoita tästä 040 575 7517\nKattobest Oy tekee tiilikattojen ja peltikattojen kattoremontit sekä muut kattotyöt. Toteutamme pienet ja suuret kattoremontit, katon korotukset, katon lisälämmöneristykset, katon maalaukset ja talojen julkisivumaalaukset. Palvelemme yksityisiä, yrityksiä ja taloyhtiöitä. Toimimme koko Suomen alueella. Olemme toimineet alalla jo yli 10 vuotta.\nMeillä on Rala pätevyys\nVeloitukseton kartoituskäynti kohdekiinteistöön\nHaluamme palvella asiakkaitamme mahdollisimman hyvin. Teemme aluksi veloituksettoman kartoituskäynnin kohdekiinteistöösi. Tämän jälkeen osaamme antaa tehtävästä työstä täsmällisen tarjouksen ja toteutussuunnitelman aikatauluineen. Itse kattoremontti aloitetaan purkutyöllä, jonka jälkeen kuljetamme syntyvän purkujätteen pois. Seuraavaksi teemme huolelliset pohjatyöt ja toteutamme itse remontin. Kun sinä olet lopputulokseen tyytyväinen, mekin olemme.\nTilaa veloitukseton kartoituskäynti tai kysy palveluistamme lisää!\nToteutamme peltikattojen ja tiilikattojen remontit koko Suomen alueella. Asennamme myös kattoturvatuotteet ja sadevesijärjestelmät.\nKorotamme tasakatot harjakatoiksi koko Suomen alueella. Katon korotus vähentää sadeveden aiheuttamaa vesivaihkoriskiä ja roskien kertymistä katolle.\nLue täältä asiakkaiden kokemuksista kattoremonteista.\nAuringonpaiste, paukkupakkaset, ilmansaasteet ja rankkasateet kuluttavat peltikattosi pintaa. Teemme peltikattojen maalaukset koko Suomen alueella.\nTeemme omakotitalojen, rivitalojen ja paritalojen julkisivumaalausta koko Suomen alueella. Talon julkisivumaalaus on talon julkisivun vaurioita ehkäisevä ja talon ulkonäköä parantava projekti.\nPyydä tarjous haluamastasi katto- tai julkisivuremontista tai tilaa veloitukseton arviointikäynti!


Globaalit muutosvoimat haastavat yrityksiä uudistumaan. Kiertotalous on keino hallita muutosta, joka on väistämätön. Nyt kannattaa olla edelläkävijä ja tehdä välttämättömyydestä hyve. Kasvata organisaatiosi kiertotalouden liiketoimintaosaamista ja luo uusia business-mahdollisuuksia.\n3 500 € /hlö + alv 24 %. Ennakkoilmoittautujan etuhinta on voimassa 24.6.2021 saakka, jonka jälkeen ohjelman hinta on 4 200 euroa /hlö + alv 24 %.\nIlmoittaudu koulutukseen 27.09.2021 mennessä.\nKyllä, ilmoittaudun Kasvumahdollisuuksia kiertotaloudesta (6 pv) -koulutukseen 12.10.-09.12.2021, Pääkaupunkiseutu


Kun motivaatio hiipuu | Pauliina Olivia – Health & Training\nValmentajan työ ennen kaikkea henkistä. Valmennettaville täytyy osata antaa henkistä tukea. “Kirjaviisaus” on vain pieni osa ammattia.\nMie en allekirjota sitä, että miun motivaatio ois mihinkä nyt hävinny, mutta mie oon tajunnu, että nyt on aika jarruttaa, että pystyn menemään taas kohti uusia tavotteita. Miun ei tarvi enää laihtua, haluan sitä “kuuluisaa” kiristymistä ja se ei onnistu, ennenkuin muuten olen saanut itseni kuntoon.


Hyvinvointi Kuuluu Kaikille - Teemat - Paula Himanen\nHyvinvointiin kuuluu sekä yhteisön että yksilön hyvinvointi. Yhteisön hyvinvointiin vaikuttavat muun muassa asuinolot ja ympäristö, työllisyys ja työolot, toimeentulo sekä hyvinvointipalvelujen riittävyys ja laatu. Yksilön hyvinvointiin vaikuttavat sosiaaliset suhteet, itsensä toteuttaminen, onnellisuus ja sosiaalinen pääoma. Mielestäni kulttuuripalvelut ja mahdollisuus kulttuurin omatoimiseen tuottamiseen vaikuttavat myös kaikkien hyvinvointiin.\nOulussa tulee priorisoida lasten ja nuorten palvelut siten, että pitemmällä aikajänteellä painopiste on ennalta ehkäisevissä palveluissa. Tällä hetkellä olevaan akuuttiin kriisiin tulee kuitenkin puuttua pikaisesti lisähenkilöstön resurssoinnilla, koska hätä on todellinen. Yli kolmasosa Oulussa sosiaaliasiamiehelle tehdyistä yhteydenotoista koskee lastensuojelua ja lasten ja nuorten raskaiden palvelujen kustannukset ovat kasvaneet yli 10 % viimeisen kolmen vuoden aikana. Kodin ulkopuolelle sijoitettujen lasten määrä on ollut kasvussa viime vuosien aikana.\nKeskeiset tavoitteet lasten- ja nuorten palveluissa täytyy asettaa raskaiden palvelujen tarpeen vähentämiseen ennalta ehkäisevillä ja varhaisen tuen palveluilla perheille sekä koulujen terveydenhoitajille ja psykologeille. Kunnan tietojärjestelmiä tulee kehittää siten, että kokonaiskuva muodostuu huolimatta järjestelmien huonosta integraatiosta. Kaikilla alueilla toimii monialainen ja moniammatillinen verkostomainen varhaiseen tukeen ja perhelähtöiseen palveluohjaukseen perustuva perhekeskus osana tulevia sote keskuksia ja perhekeskukseen pääsy varmistetaan kynnyksettä. Lasten ja nuorten mielenterveyttä, arjen hyvinvointia ja päihteettömyyttä vahvistavia matalan kynnyksen palveluja ja hoitoa tulee olla yhdenvertaisesti tarjolla myös koulujen, oppilaitosten, ohjaamopalveluiden sekä muiden monialaisten toimintojen yhteydessä. Samanaikaisesti tarvitaan tukea vanhemmuuteen sekä vanhempien mielenterveyteen ja päihteettömyyteen.\nLasten ja nuorten hyvinvoinnin lisäksi olen huolissani kuntalaisten mielenterveyden ongelmista. Mielenterveyden ongelmat liittyvät syrjäytymisriskiin sekä nuorilla että ikääntyneillä, jolloin ne viivästyttävät ja keskeyttävät opintoja, viivästyttävät työuran alkua, lisäävät työttömyyttä ja myös aikaistavat eläköitymistä. Oulussa potilasasiamieheen kohdistetut yhteydenotot kohdistuivat toiseksi eniten mielenterveys- ja päihdepalvelujen saatavuuteen. Mielenterveyspalveluissa lasten- ja nuorisopsykiatrian lähetemäärät ovat kasvaneet ja hoitotakuun ylityksiä on ollut koko vuoden. Jonotilanne on kestämätön. Mielenterveyspalveluissa jonotusaika alle 23-vuotiaiden kiireettömään hoitoon ollut keskimäärin 98 vuorokautta ja yli 23-vuotiaiden osalta 182 vuorokautta. Mielenterveyspalveluiden osalta hoitoon pääsyn aika on pidentynyt. Avopäihdehuollon palveluissa hoitoon pääsyn jonotusaika alle 23-vuotiailla on 87 vuorokautta ja opioidikorvaushoidossa 0 vuorokautta. Yli 23-vuotiailla vastaavat ajat ovat 106 vuorokautta ja opiaattikorvaushoidossa 138 vuorokautta.\nEtenkin alle 35-vuotiailla mielenterveyteen liittyvät haasteet ovat muodostuneet keskeiseksi työkykyä uhkaavaksi tekijäksi. Tämä näkyy muun muassa lisääntyneinä sairauslomina ja työkyvyttömyyseläkkeinä. Kansallisessa aineistossa noin 75 prosenttia alle 35-vuotiaiden työkyvyttömyyseläkkeistä johtuu mielenterveyden ongelmista. Ahdistuneisuus ja muut psyykkisen haavoittuvuuden muodot ovat lisääntyneet erityisesti nuorilla naisilla. Tämän lisäksi mielenterveyden ongelmat näkyvät myös suoraan parisuhteessa ja perheen perustamisessa. Ne, joilla on mielenterveyden ongelmia, on pienempi todennäköisyys päätyä parisuhteeseen ja heillä on perheessä muita useammin avioeroja ja lapsettomuutta.\nOulussa on toteutettava välittömästi toimenpiteitä, joiden avulla hoitotakuuta voidaan paremmin toteuttaa. Hoitotakuussa pysymiseksi tarvitaan kriittistä tarkastelua hoitoketjujen toiminnasta ja peruspalveluiden riittävyydestä. Moniammatillisten palvelujen, kuten aikuissosiaalityön, mielenterveys- ja päihdepalvelujen jalkauttaminen hyvinvointikeskuksiin on perustana lisäresurssoinnin kanssa tehokkaammille palveluille.\nTulevaisuuden kunnassa kulttuuripalveluilla on kasvava merkitys hyvinvoinnin edistäjänä. Kulttuuripalvelut parantavat kuntalaisten elämänlaatua, rakentavat yhteisöllisyyttä ja edistävät myönteistä sosiaalista ilmapiiriä. Samalla ne rakentavat laajempaa yhteenkuuluvuutta ja paikallista identiteettiä.\nErityisen innostunut olen Oulun kaupungin kulttuurihyvinvointisuunnitelmasta, joka parhaillaan on Oulun kaupungin hallintokunnissa lausuntokierroksella. Keskeinen kulttuurihyvinvointisuunnitelmaa ohjaava tekijä on laki kuntien kulttuuritoiminnasta (166/2019), joka korostaa mm. kaikkien väestöryhmien yhdenvertaisia mahdollisuuksia ja osallistumista kulttuuriin, taiteeseen ja sivistykseen sekä pyrkii vahvistamaan väestön hyvinvointia ja terveyttä sekä osallisuutta ja yhteisöllisyyttä kulttuurin ja taiteen keinoin.\nKulttuurihyvinvoinnilla tarkoitetaan ihmisen yksilöllistä tai yhteisöllisesti jaettua kokemusta siitä, että kulttuuri ja taide lisäävät hyvinvointia tai ovat yhteydessä siihen. Kulttuurihyvinvoinnin perustana on ihmisen oma taide- ja kulttuurisuhde ja kulttuuri sekä sen hyvinvointia tukevat vaikutukset läpäisevät koko ihmisen elämänkaaren. Ytimessä on koettu hyvinvointi ja hyvä elämä kulttuurin ja taiteen parissa sekä välityksellä. Kyse on taideharrastamisesta eri muodoissa: kokijana, tekijänä ja osallistujana. Henkilökohtainen taide- ja kulttuurisuhde on kaiken perustana. Kulttuurin ja taiteen vaikutusten kokeminen perustuu jokaisen henkilökohtaiseen taidesuhteeseen, joka elämän aikana on syntynyt.\nKulttuurista ja sosiaalista pääomaa lisääviä palveluja tarvitaan erityisesti silloin kun uhkana on sosiaalinen syrjäytyminen, eristäytyminen yhteiskunnasta, yksinäisyys, mielenterveydelliset haasteet, tai tarve lisätä elämän merkityksellisyyden tunnetta. Taide omakohtaisena kokemuksena on hyvinvointivaikutuksia aikaansaavan prosessin ydin. Se vaikuttaa mieleen ja kehoon. Taiteen tekeminen ja kokeminen antaa tilaa epäjärjestykselle ja luo mahdollisuuksia kohdata asioita ja ilmiöitä uudessa valossa. Oulussa kulttuurihyvinvointisuunnitelmassa oleellista on yhteistyö ja -kehittäminen, jonka kautta lisääntyy ymmärrys taiteen ja kulttuurin hyvinvointivaikutuksista sekä niiden mahdollisuuksista toimia osana hyvinvointipalveluja. Kulttuurin ja taiteen tuominen osaksi sotepalveluita edellyttää työntekijöiltä toimintatapojen ja asenteiden muutosta.\nItse olen kulttuurin suurkuluttajana jo nuoresta pitäen ymmärtänyt omalla kohdallani kuvataiteen, liikunnan, käsillä tekemisen ja puutarhanhoidon keskeisen hyvinvointimerkityksen, joita ilman voisin selkeästi huonommin. Kunnan tehtävänä näen tässä yhteydessä toimia paitsi mahdollistajana tarjoamalla tiloja kulttuuritoimijoiden käyttöön myös vähentää eriarvoistumisen negatiivista muutosvoimaa. Koettu kaupungin alueiden välinen epätasapaino, kulttuuristen taustojen ja väestörakenteen moninaistuminen edellyttävät uutta käsitystä oululaisuudesta, jota kulttuuristrategia ja nyt Oululle juuri vahvistettu Euroopan kulttuuripääkaupunkistatus 2026 tulevat muokkaamaan ja vahvistamaan.\nOuluun tarvitaan mielestäni usean taiteen alan yhdistävä kulttuuritalo Luupin lisäksi ja sen sijoituspaikka voisi olla pääkirjaston vieressä osana torinrannan ja Pikisaaren kulttuurikokonaisuutta.\nKoulutus ja vapaa sivistystyö\nTulevaisuuden kuntaa voidaan kutsua sivistyskunnaksi. Kunta huolehtii asukkaittensa osaamisen ja hyvinvoinnin edistämisestä sekä elinikäisestä oppimisesta. Sivistyspalveluista suuri osa on lakisääteisiä ja kohdistuvat päivittäin suureen määrään kuntalaisia. Lisäksi sivistyskunta tarjoaa monin tavoin kaikille kuntalaisille mahdollisuuksia itsensä kehittämiseen ja edellytykset hyvään elämään.\nVarhaiskasvatus- ja koulutuspalvelujen sekä kulttuurin, liikunnan ja nuorisotyön rooli kunnassa onkin merkittävä paitsi sivistyksen niin myös hyvinvoinnin, elinvoiman ja osallisuuden edistämisessä.\nOulussa peruskoulun oppilaiden määrä on jo vähentynyt ja tulee edelleen vähenemään voimakkaan syntyvyyden laskun johdosta. Tämä tarkoittaa paineita kouluverkon tiivistämiselle, mutta luo samalla säästöpotentiaalia. Jokaista kyläkoulun lakkauttamispäätöstä tulee tarkastella kuitenkin paitsi koulun saavutettavuuden myös yhdenvertaisuuden ja kylän elinvoiman kannalta Lukiolaisten määrä tulee kasvamaan ja tärkeätä on, että nykyinen lukioverkko säilytetään. Toisen asteen koulutuksen sisällyttäminen oppivelvollisuuteen tukee tätä ja olen tehnyt nykyisen valtuustokauden aikana myös valtuustoaloitteen lukioverkon säilyttämiseksi. Suomeen tarvitaan merkittävästi lisää korkeakoulutettuja ammattilaisia ja toimiva lukioverkko on tässä avainasemassa. Oulun yliopistolla on Oulun veto- ja pitovoiman kannalta hyvin keskeinen rooli ja yliopistoa tulee lähtökohtaisesti kehittää kahden superkampuksen pohjalta Linnanmaalla ja Kontinkankaalla.\nVapaan sivistystyön toteuttajana kansalaisopistot ovat erinomainen alusta sosiaalisten suhteiden ja verkostojen luonnille ihmisten omiin mieltymyksiin liittyvien harrastusten kautta. Kansalaisopistot keräävät yhteen ihmisiä iästä, asemasta tai varallisuudesta riippumatta ja mahdollistavat siten kokemuksen pysyä mukana ja olla osallisena yhteiskunnassa. Tutkimukset osoittavat, että osallisuus ja sosiaaliset verkostot toimivat suojaavina tekijöinä erilaisia disorganisaatioilmiöitä kuten päihteidenkäyttöä, hyvinvointivajetta ja syrjäytymistä vastaan. Osallisuuteen liittyy yhteisten normien hyväksymistä, yksilöiden ja ryhmien välistä vastavuoroisuutta ja epäitsekkyyttä. Samoin kuin peruskoulussa myös aikuisopetuksessa korostuvat oppiaineiden sijasta yleiset merkitykset. Ne liittyvät luovuuteen ja kansalaisena olemiseen.\nKansalaisopistoja voidaan pitää elinvoiman lähteinä, koska niissä opiskelevat ihmiset muun muassa suhtautuvat myönteisemmin elämäänsä, luottavat enemmän muihin ihmisiin ja kokevat voivansa vaikuttaa heille tapahtuviin asioihin. Kansalaisopistot ovat mm. monelle työttömälle henkireikä ja tarjoavat mahdollisuuden taitojen päivittämiseen ja uuden oppimiseen. Kansalaisopiston tuottamat hyödyt ovat erityisen suuret alhaisen pohjakoulutuksen saaneiden kohdalla. Oulussa Oulu-opiston ja Vuolle-opiston nykyinen rahoitustaso tulee turvata ja edistää mahdollisimman laajaa kurssitarjontaa. Tilakysymykseen kädentaitojen kurssien toteuttamiseksi tulee löytää kestävä ratkaisu.


Elokuva-arvostelu: Poika raidallisessa pyjamassa - Muropaketti.com\nElokuva-arvostelu: Poika raidallisessa pyjamassa\n16.01.2009 12:06 | Henri Lassander\nAlkuperäisnimi: The Boy in the Striped Pyjamas\nOhjaaja: Mark Herman\nKäsikirjoittaja: Mark Herman (perustuen John Boynen romaaniin)\nPoika raidallisessa pyjamassa on tarina kahdeksanvuotiaasta pojasta, joka kohtaa natsi-Saksan raadollisen maailman.\nBruno elää mukavaa kahdeksanvuotiaan pojan elämää 1940-luvun Berliinissä. Hänellä on mukavia kavereita mukavassa kaupungissa, jota kaukainen sota ei vielä hätyyttele. Sitten sotilasurallaan menestyvä isä saa ylennyksen ja siirron maaseudulle, ja koko perhettä odottaa muutto keskelle ei-mitään. Kaverit jäävät taakse eikä uusia ole lähipiirissä. Neljä vuotta vanhempi sisko ei tarjoa juurikaan leikkiseuraa, eikä Brunon ole sallittua lähteä uuden kodin pihamaasta mihinkään.\nTylsistynyt Bruno päättää kuitenkin lähteä tutkimaan lähitienoota, sillä se on hänen kutsumuksensa: hän haluaa olla tutkimusmatkailija. Tutkimusmatka vie hänet läheiselle piikkilanka-aidan ympäröimälle ”maatilalle”, jossa hän tapaa Shmuelin, toisen kahdeksanvuotiaan.\nShmuelista Bruno löytää uuden ystävän, mutta alkaa vähitellen ymmärtää, että heidän ystävyytensä ei ole sallittua – Shmuel on juutalainen, sellainen, joista aikuiset kertovat niitä kauhutarinoita.\nSe, mikä erottaa juutalaiset muista, on kuitenkin jotain, mitä Bruno ei millään käsitä.\nKun elokuva kertoo keskitysleiristä, on ohjaajan haaste moninkertainen tavalliseen elokuvaan nähden. Aihe on edelleen niin arka ja paljon käsitelty, että siihen on vaikea lisätä mitään uutta. Tässä mielessä lapsen näkökulma on mielenkiintoinen ja tuore. Arkinen natsiperhe näyttääkin uudessa valossa inhimilliseltä ja jopa säälittävältä: isän perustelut eivät tunnu vakuuttavan edes häntä itseään. Siinä piilee myös tarinan hirveys. Olivatpa perustelut mitkä tahansa, hirveydet jatkuvat.\nKaikkea lapsen näkökulma ei kuitenkaan pelasta, sillä sitä ei ole hyödynnetty aivan loppuun asti. Poika raidallisessa pyjamassa seuraa pitkät tovit Brunon mielenliikkeitä, silloinkin, kun niissä ei olisi seurattavaa. Kyllä katsoja tutustuu häneen vähemmälläkin. Asa Butterfield Brunona ja Jack Scanlon Shmuelina tekevät joka tapauksessa mainiot suoritukset.\nBrunon äidistä (Vera Farmiga) on saatu mielenkiintoinen hahmo, joka ei hyväksy keskitysleirejä, mutta ei uskalla näyttää kapinahenkeään muille kuin miehelleen. Tarinan muut henkilöt jäävät varjoon, ainakin siinä mielessä, että heissä olisi ollut enemmänkin potentiaalia. Erityisesti Brunon isosisko Gretel (Amber Beattie) ja luutnantti Kotler (Rupert Friend) olisivat voineet rikastaa tarinaa huomattavasti, mutta nyt he jäävät sivulauseen tasolle.\nTarinan henkilöt on niputettu helppoon muottiin. Arjalaismiehet ovat pahoja natseja, juutalaiset ovat voimattomia uhreja, naiset eivät hyväksy natsien toimintaa, mutta heidät on hiljennetty. Lapset ovat tyhjä taulu, alttiita niin hyville kuin huonoillekin ajatuksille. 12-vuotiaana natsien ideologian hyväksyvä Gretel on kuin varoittava esimerkki Brunolle.\nOhjaaja Mark Herman on pelannut varman päälle – ja tokihan kyseessä on romaaniadaptaatio, joten aivan vapaita käsiä ohjaaja ei ole saanut. John Boyne kirjoitti kirjansa erityisesti lapsille ja nuorille, mutta halusi sen tavoittavan myös aikuisemmat lukijat. Sama kohderyhmäajattelu sopii myös elokuvaan. Elokuvan parissa voi pohtia ihmismielen vinoutumia, mutta nuoremmalle katsojalle se voi myös olla ensikosketus historian synkimpiin hetkiin.\n+ nuoret näyttelijät tekevät hyvää työtä ja vaikeaan aiheeseen on haettu\n+ tuoreempaa näkökulmaa\n– mutta tarina jää pinnalliseksi hyvästä yrityksestä huolimatta


Oikeus olla rajaolento: Filigraania ja vasemmanpuoleisia lapasia\nFiligraania ja vasemmanpuoleisia lapasia\nMies teki minulle joululahjaksi todellisen yllätyksen, hopeafiligraaniristin pienellä rubiinilla.\nPukinmuori yllätti myöskin tänä vuonna, kutoi serkkupojalle kaksi vasemman käden siililapasta. Mitä lienen ajatellut, enkö mitään? :D\nAuto on edelleen katki, jälleen kiitos naapureille jotka kyytivät emännän tänään kauppaan hakemaan juomavettä ja ruokaa. Lähteelle on liian pitkä matka kävellen pulkan kanssa. Sekin voisi onnistua jos olisi sopiva hetki, nyt ei ole. Ajatus kyllä houkuttaisi, mutta en pääse tuonne naapuriinkaan saakka vielä kunnolla.\nPalasin kiltisti sorvin ääreen eilen, aloitin uudestaan mössimäni toisen lapasporojektin, nyt tulee oikean kokoista. Mikä näissä lapasissa nyt on kun eivät onnistu? Tarkoittaako se, että pitäisi hengähtää ja olla ihan vaan tekemättä hetken aikaa?\nKatsoimme elokuvan Brave ja se oli hieno. Miten ihmeessä tuollaista voi tehdä?\nAjatukset tänään kovin katkonaisia, en saa oikein mistään kiinni. Havunneulaset kutsuvat yhä.\nKuuntelen tätä. Ja sitten kuuntelen tätä ja itkettää.\nJõule pärast vaikne elu, auto on katki, naabrid head aitavad. Tänan teile ka armsad sõbrad!\nLähettänyt Maahiska klo 11.48\nTunnisteet: Hih, korut, KURKIPELLON PAJA, käsityöt, musiikki, suru\nJotenkin ajattelisin, että välillä kyllä voisi hengähtää. Vaikkei ihan havunneulasasteelle menisikään.\nItselläni ongelmana on, että koko ajan on niin kova into tehdä yhtä, toista tai kolmatta, että ei raaski levätä. Ja jossain vaiheessa on ihan tsojom.\nTodella kaunis tuo risti. Ei voi muuta sanoa.\n29. joulukuuta 2012 klo 5.23\nOi miten kaunis risti. Kyl siul on taitava mies.\nLapaset on jotenkii tosi hankalat tehdä, siksi mieluimmin kudon sukkia.\nOikein mukavaa loppu vuotta:)\n29. joulukuuta 2012 klo 6.48\nHei se kadonnut kommenttisi näkyy kyllä miun sähköpostissa.\nOmituista tämä katoaminen, mikä lie bloggerin mörkö sen syönyt.\n29. joulukuuta 2012 klo 23.30\nUoea tuo risti ja edellisen postauksen kaulakoru. Ihanko totta, että miehesi pystyy tekemään jotain tuollaista, upeaa, kaunista, taidokasta.\nHyvää ja onnekasta ensi vuotta, siunausta toivottaen elina.\n31. joulukuuta 2012 klo 2.31\nKitos kommenteista, näistä jotka löysin sähköpostin roskiksesta! :) <3 Teemme tänä vuonna enemmänkin filigraanitöitä, olen suunnitellut jo joitakin ristejä... :) Mies sanoo, että minä voin koota ne, hän juottaa ja tekee loppuun - jännittävä uusi haaste!\n6. tammikuuta 2013 klo 9.08


MIETINTÖ vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin erillisvirastojen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014: toiminnan tuloksellisuus, varainhoito ja sen valvonta\nvastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin erillisvirastojen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2014: toiminnan tuloksellisuus, varainhoito ja sen valvonta\n2. toteaa, että EU:n erillisvirastoja ja muita elimiä koskevien tilintarkastustuomioistuimen vuotuisten tarkastusten tuloksista varainhoitovuodelta 2014 laaditun yhteenvedon (”tilintarkastustuomioistuimen yhteenveto”) mukaan erillisvirastojen vuoden 2014 määrärahat olivat noin 1,9 miljardia euroa, mikä tarkoittaa, että ne olivat noin 5 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2013 ja että niiden osuus unionin yleisestä talousarviosta oli noin 1,4 prosenttia; korostaa, että tästä noin 63 prosenttia (1,2 miljardia euroa) katetaan unionin rahoituksella, kun taas loput katetaan perittävistä maksuista saaduilla tuloilla tai muista lähteistä;\n4. muistuttaa, että heinäkuussa 2012 parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät erillisvirastoja koskevan yhteisen lähestymistavan (”yhteinen lähestymistapa”) eli poliittisen sopimuksen erillisvirastojen tulevasta hallinnasta ja uudistamisesta; toteaa, että komissio on vastuussa sopimukseen liittyvistä jatkotoimista;\n7. muistuttaa, että vuotuisuuden periaate on yhtenäisyyden ja tasapainon periaatteiden ohella yksi kolmesta varainhoidon perusperiaatteesta, jotka ovat välttämättömiä unionin talousarvion tehokkaan toteutuksen varmistamiseksi; panee tilintarkastustuomioistuimen yhteenvedosta merkille, että seuraavalle varainhoitovuodelle siirrettyjen sidottujen määrärahojen suuri määrä on edelleen yleisin talous- ja varainhallintoon liittyvä ongelma, joka koskee 28:a erillisvirastoa; toteaa kuitenkin, että määrärahojen siirrot seuraavalle varainhoitovuodelle ovat usein osittain tai täysin perusteltuja erillisvirastojen toimenpideohjelmien monivuotisen luonteen vuoksi ja että tällaiset siirrot eivät välttämättä ole osoitus talousarvion suunnittelun ja toteuttamisen heikkouksista eivätkä ne ole myöskään aina vastoin talousarvion vuotuisuuden periaatetta; toteaa, että erillisvirastot suunnittelevat tällaiset toimenpideohjelmista aiheutuvat määrärahojen siirrot varainhoitovuodelta toiselle monessa tapauksessa etukäteen ja ilmoittavat niistä tilintarkastustuomioistuimelle, mikä helpottaa suunniteltujen ja suunnittelemattomien siirtojen erottamista toisistaan;\n18. muistuttaa, että toimielinten välisen sopimuksen(5) 27 kohdassa määrätään henkilöstön asteittaisesta vähentämisestä 5 prosentilla kaikissa toimielimissä, elimissä ja virastoissa ja että kyseinen vähennys toteutetaan 2013–2017; pitää myönteisenä, että useimmat erillisvirastot ovat jo toteuttaneet tämän 5 prosentin tai sitä suuremman vähennyksen, kun perustana sovelletaan vuoden 2012 henkilöstötaulukkoa; muistuttaa, että komissio alkoi toteuttaa 5 prosentin vähennystä vuoden 2013 henkilöstötaulukossaan soveltaen laskelmiensa perustana virkojen määrää vuonna 2012; pitää hyvin valitettavana, että komissio on soveltanut erillisvirastojen henkilöstöön ylimääräistä 5 prosentin leikkausjärjestelmää luodakseen uudelleen kohdennettavien virkojen varannon, josta osoitetaan virkoja erillisvirastoille, jotka saavat uusia tehtäviä tai jotka ovat vasta aloittamassa toimintaansa; panee merkille verkoston näkemyksen, että lisäleikkaus hankaloittaa entisestään erillisvirastojen toimeksiantojen täyttämistä ja vuotuisten työohjelmien soveltamista; kehottaa komissiota tarkastelemaan muita vaihtoehtoja kyseisten virkojen käyttöön saamiseksi, jotta ei heikennettäisi erillisvirastojen kykyä hoitaa tehtäviään;\n23. kehottaa parantamaan yleisesti korruption ennaltaehkäisemistä ja torjuntaa julkisella sektorilla sekä erityisesti EU:n toimielimissä ja erillisvirastoissa kokonaisvaltaisen lähestymistavan avulla alkaen siitä, että parannetaan asiakirjojen saatavuutta ja tiukennetaan eturistiriitoja koskevia sääntöjä, otetaan käyttöön tai vahvistetaan avoimuusrekistereitä, myönnetään riittävästi resursseja lainvalvontatoimiin ja parannetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja yhteistyötä asiaankuuluvien kolmansien maiden kanssa;\n27. pyytää kaikkia unionin toimielimiä ja erillisvirastoja panemaan täytäntöön henkilöstösääntöjen 16 artiklan julkistamalla vuosittain tiedot palveluksesta lähteneistä johtavista virkamiehistä sekä luettelon eturistiriidoista; vaatii, että kaikki unionin toimielimet ja erillisvirastot arvioivat unionin tehtävissä työskentelyn jälkeisten työpaikkojen yhteensopivuuden ja tilanteet, joissa virkamiehet ja Euroopan parlamentin entiset jäsenet siirtyvät julkiselta sektorilta yksityiselle (nk. pyöröovitapaukset), sekä eturistiriidan mahdollisuuden ja määrittelevät selkeästi karenssiajat, joiden olisi jatkuttava vähintään niin kauan kuin siirtymäkorvauksia maksetaan;\n39. muistuttaa tilintarkastustuomioistuinta, että parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat yhteisen lähestymistavan 54 kohdassa, että ”kaikki näihin ulkoistettuihin ulkoisiin tarkastuksiin liittyvät seikat ovat täysin tilintarkastustuomioistuimen vastuulla” ja ”se hallinnoi kaikki tarvittavat hallinnolliset ja hankintamenettelyt”; pyytää komissiota viipymättä selvittämään, vieläkö tämä pitää paikkansa; pitää erittäin valitettavana, että edelliseen, tilintarkastustuomioistuimen hoitamaan tarkastukseen verrattuna uusi tarkastukseen sovellettava lähestymistapa, jossa mukaan otetaan yksityisen sektorin tarkastajia, on lisännyt 85 prosenttia erillisvirastojen hallinnollista rasitusta, mikä vastaa 13 000 lisätyötuntia tai keskimäärin 3,5:tä kokoaikavastaavaa; pitää valitettavana, että tarkastussopimusten hankinta ja hallinnointi lisäsi erillisvirastojen työmäärää yli 1 400 tunnilla ja että ulkoisten yksityisten tarkastusten vuonna 2014 aiheuttamat lisäkustannukset olivat kokonaisuudessaan 550 000 euroa; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan yksityisille tarkastajille parempia ohjeita, jotta lisääntynyttä hallinnollista rasitusta kyetään karsimaan merkittävästi;\n1. panee merkille, että samalla kertaa on julkaistu etenemissuunnitelmat, joilla aloitetaan kolmen kolmikantaisen erillisviraston eli Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (CEDEFOP), Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston (EU-OSHA) ja Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön (Eurofound) perustamisesta annettujen asetusten muuttaminen; korostaa, että muutokset eivät vaikuttane näiden erittäin hyvämaineisten erillisvirastojen keskeisiin tehtäviin eivätkä niiden kolmikantaiseen luonteeseen ja että muutoksissa varmistetaan kansallisten viranomaisten, ammattiliittojen ja työntekijäjärjestöjen aktiivinen osallistuminen niiden hallintoon ja toimintaan;\n2. vahvistaa, että erillisvirastojen vuotuisten työohjelmien ja monivuotisten strategioiden luonnoksista keskusteleminen asiasta vastaavissa valiokunnissa auttaa varmistamaan, että työohjelmat ja strategiat ilmentävät todellisia poliittisia painopisteitä; korostaa kuitenkin, että unionin talousarviosykli on mukautettava Eurooppa 2020 -strategiaan, jotta voidaan valvoa täysipainoisesti kunkin viraston toiminnan tuloksellisuutta niiden pyrkiessä edistämään Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista sekä raportoida toiminnan tuloksellisuudesta kattavasti;\n3. toteaa, että henkilöstöleikkausten toteuttaminen on ollut hyvin hankalaa, ja vastustaa uusia leikkauksia, jotka rajoittaisivat erillisvirastojen valmiuksia hoitaa tehtäviään;\n4. panee merkille erillisvirastojen hyvät yhteistyökäytännöt elin- ja työolojen, ammatillisen koulutuksen sekä työturvallisuuden ja -terveyden alalla, mikä maksimoi synergian ja yhteistyön ja parantaa täydentävyyttä; pitää lisäksi myönteisenä, että komissio ja erillisvirastot vaihtavat keskenään hyviä käytänteitä, ja kannustaa niitä jatkamaan kyseistä vaihtotoimintaa; korostaa kuitenkin, että synergiaa voitaisiin tuottaa vielä lisää, jotta varmistettaisiin kustannustehokkuus;\n5. panee tyytyväisenä merkille komission ja erillisvirastojen ponnistelut ja edistymisen etenemissuunnitelman täytäntöönpanossa; katsoo, että tämä varmistaa tasapainoisemman hallinnoinnin sekä tehokkuuden, vastuuvelvollisuuden ja johdonmukaisuuden lisäämisen;\n6. pitää tässä yhteydessä myönteisenä, että komissio on erillisvirastoja kuultuaan antanut ohjeita tulosindikaattoreista, joiden avulla pyritään arvioimaan erillisvirastojen johtajien tuloksia, ja että komissio on laatinut erillisvirastojen täytäntöönpanosääntöjen hyväksymistä koskevia ohjeita, jotka koskevat vakituisen henkilöstön työskentelyä; odottaa niiden yksinkertaistavan entisestään ajan ja resurssien säästämistä;\n7. muistuttaa periaatteessa siitä, miten tärkeitä ovat erillisvirastojen ja niiden isäntämaiden välisen päätoimipaikkaa koskevan sopimuksen sosiaaliset näkökohdat, kuten henkilöstön sosiaalisten olojen ja elinolojen ennakoitavuus (koulumaksut, asemaan liittyvät kysymykset jne.); kehottaa siksi jäsenvaltioita, joissa on erillisvirasto ja jotka eivät ole vielä allekirjoittaneet päätoimipaikkaa koskevaa sopimusta, allekirjoittamaan sen mahdollisimman pian.\n1. painottaa, että on tärkeää hallita eturistiriitoja, ja kehottaa erillisvirastoja ja erityisesti eu-LISA:aa, Europolia ja Frontexia, jotka eivät ole vielä hyväksyneet eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallintaa koskevia toimintalinjoja ja suuntaviivoja ja julkaisseet niitä omilla verkkosivustoillaan, tekemään niin välittömästi ja ilmoittamaan asiasta maaliskuuhun 2016 mennessä; kehottaa erillisvirastoja antamaan selvityksen havaitsemistaan eturistiriitatapauksista;\n2. korostaa, että on tärkeää julkaista hallintoneuvostojen jäsenten, johdon ja ulkopuolisten sekä omien asiantuntijoiden ansioluettelot ja sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset; painottaa, että avoimuus on keskeistä eturistiriitoja koskevien riskien vähentämisessä; kehottaa erillisvirastoja vahvistamaan väärinkäytösten paljastajien suojelemista ja niin kutsututtuja pyöröovitapauksia koskevat selkeät säännöt;\n3. suosittelee, että tilintarkastustuomioistuin keskittyisi toiminnan tuloksellisuuden tarkastamiseen, ja pyytää erillisvirastoja tehostamaan raportointijärjestelmää ja tarjoamaan täydelliset toiminnan tehokkuusindikaattorit;\n4. panee merkille, että Euroopan poliisiakatemialla, Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastolla, eu-LISA:lla ja Europolilla varainhoitovuodelta toiselle tehtyjen määrärahasiirtojen peruutusten osuus oli suuri, mikä viittaa talousarviosuunnittelun ja projektihallinnon heikkouksiin; muistuttaa, että vuotuisperiaate on yksi kolmesta varainhoidon perusperiaatteesta; toteaa, että varainhoitovuodelta toiselle tehtävien siirtojen suuri määrä on vastoin talousarvion vuotuisperiaatetta; ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan määrärahojen siirrot varainhoitovuodelta toiselle johtuvat usein tekijöistä, joihin virastot eivät voi vaikuttaa, taikka tukitoimenpiteiden, hankintamenettelyjen tai hankkeiden monivuotisuudesta; kehottaa joka tapauksessa näitä erillisvirastoja vähentämään peruutettujen määrärahasiirtojen määrää;\n5. kehottaa erillisvirastoja entisestään tehostamaan toimiaan viestintätapojensa parantamiseksi, lisäämään näkyvyyttään erilaisilla sosiaalisen median välineillä tietoisuuden lisäämiseksi erillisvirastojen toiminnasta ja saavutuksista sekä varmistamaan, että kansalaiset ovat hyvin perillä erillisvirastojen työstä.\nEUVL C 409, 9.12.2015, s. 1.


Mainostajalle - Mustekala.info | Art, politics, research and critique\nKaipaatko näkyvyyttä järjestämällesi kulttuuritapahtumalle, esimerkiksi festivaalille, näyttelylle tai esittävän taiteen teokselle, tai esimerkiksi vasta ilmestyneelle julkaisulle? Ilmoittamalla Mustekalassa saavutat kohdeyleisöistä intohimoisimmat!\nMustekalan lukijakunta koostuu taidealalla työskentelevistä ja sitä aktiivisesti seuraavista henkilöistä, mm. taiteilijoista, tutkijoista, kuraattoreista, kriitikoista ja taidealan opiskelijoista. Tekstimme tavoittavat laajasti eri taidelajeista, taidealan ilmiöistä, kulttuuripolitiikasta ja -tutkimuksesta kiinnostuneet henkilöt. Julkaisumme käsittelevät niin visuaalisten taiteiden, esittävien taiteiden, kirjallisuuden kuin audiovisuaalisen kulttuurin teoksia ja ilmiöitä.\nJulkaisemme tiettyyn teemaan pureutuvan teemanumeron 3-5 kertaa vuodessa sekä kritiikkejä ja blogitekstejä viikoittain. Mustekalan kävijämäärä on keskimäärin 850 kävijää viikossa. Facebookissa meitä seuraa yli 2800 henkilöä.\nMainosvaihtoehtoja on kaksi: bannerimainos, joka näkyy sivuston ylälaidassa jokaisen jutun yhteydessä sekä sivuston ylle levittäytyvä pop up -lakanamainos, joka on esillä sivustolle tultaessa. Linkkaamme mainoksiin halutun verkkosivuston, johon mainos lukijat johdattaa.\nYläbannerimainos (max. 1200 px leveys x 200 px korkeus): 200 euroa / viikko\nPop up -lakanamainos (max. 1000 px leveys x 600 px korkeus): 400 euroa / viikko\nJärjestöt ja yksityishenkilöt:\nYläbannerimainos (max. 1200 px leveys x 200 px korkeus): 120 euroa / viikko; 70 euroa / 3 päivää\nPop up -lakanamainos (max. 1000 px leveys x 600 px korkeus): 240 euroa / viikko


Kohtasin ihan oikean venäläistrollin - ja selvisin! — Asikainen Martti\nEilen sitten sattui kummia. Olin juuri remontoimassa uuden asuntomme keittiötä, kun siinä tauolla sitten päätin istahtaa hetkeksi alas lukemaan päivän uutisia sekä yhteisöpalvelu Facebookissa käytäviä keskusteluita.\nERÄS TUTTAVANI oli kirjoittanut viiltävän mielipiteen venäläisten viime lauantaina juhlistamasta voitonpäivästä. Hänen mielestään oli hyvin irvokasta, että länsimaiden johtajia ja ennen kaikkea entisten akselivaltioiden johtajia kutsutaan juhlimaan heidän oman kansansa desimointia. Tunnustin itsekin katselevani voitonpäivää hieman kieroon, sillä olin vain muutamaa päivää aikaisemmin käynyt poliittista debattia akateemisesti koulutetun pietarilaisen kanssa. Keskustelun yhteydessä tuli hyvin selväksi, että me olemme lukeneet elämämme aikana kovin erillaisia historian kirjoja. Näkemyksemme eivät kohdanneet.\nTuolloin se sitten iski. Ihan oikea venäläistrolli.\nEnsimmäisenä hän totesi murtavalla suomellaan minun olevan rasisti. Vakuuttelin kuitenkin, että kyse ei suinkaan ole yksilöihin tai kansaan kohdistuvasta kritiikistä tai vihasta, vaan kansakunnan ja sen presidentin harjoittamasta politiikasta. Minun mielestäni sodan uhrien muisteleminen 16 000 sotilaan marssilla, panssarivaunuilla, raskailla ydinohjuslentokoneilla ja sotahelikoptereilla on poliittisesti epäkorrektia, mutta että kyseessä voisi hyvinkin olla kulttuurilliset eroavaisuudet välillämme.\nHän ei ollut argumentistani moksiskaan. Kun lähdin käymään lävitse Molotov-Ribbentrop -sopimusta ja toin esiin sen tosiasian, että Neuvostoliitto oli myös itse osaltaan sytyttämässä toisen maailmansodan ensimmäistä liekkiä, hän äityi kiistämään kaikki Josef Stalinin ja puna-armeijan toteuttamat sota- ja ihmisoikeusrikkomukset, joita tapahtui varsinkin nykyisen Puolan ja Liettuan alueella.\nTrolli myös muistutti minua toistuvasti siitä, kuinka nimenomaan Suomi ja Saksa olivat valloittamassa Neuvostoliittoa, eikä niinkään toisinpäin. Hänen nimensä oli Ari Lindberg ja hänen isänsä oli tarinan mukaan taistellut Jatkosodassa. Pappa-Lindberg oli ollut mukana hyökkäämässä Venäjälle vuonna -41, mutta pojan kertomuksen mukaan hän ei kuitenkaan ollut koskaan vihannut venäläisiä. Tiedän kyllä itsekin, että minun olisi pitänyt jo tässä vaiheessa epäillä jotain, kun hänen profiilissaan oli kuvia amurintiikeristä, maisemakuva Siperiasta sekä yksinäinen kuva Katariinan palatsista Pietarissa. Tykkääjinä kuvissa oli nimien perusteella pari venäläistä, ruotsalaista ja yksi suomalainen. Facebookiin Lindberg oli liittynyt varhain samaisen vuoden alussa.\nTARINAN JATKUTTUA LOPUTTOMIIN en voinut enää vastustaa kiusausta. Minun oli pakko kysyä hänen epäselvän kirjallisen ilmaisutaitonsa vuoksi, että kummalla puolella rintamaa hänen isänsä oikein olikaan taistellut. Hänen vastauksensa tuli kuin apteekin hyllyltä: Torjuntavoitto, Tali-Ihantala ja 18. divisioona, tietystikin. Lindberg koki selvästikin viittaukseni hänen puutteelliseen kielitaitoon loukkaavaksi, jonka vuoksi hän kysyi, että puhuisinko minä mieluummin hänen kanssaan ruotsia. Suomenruotsalainen, mietin. Sanoin, että mistäpä minä olisin voinut hänen tietää sellainen olevan.\nTämän jälkeen hän kertoi myös traagisen tarinan sodan kauhuista, ja siitä kuinka hänen isänsä veli oli kaatunut maaliskuussa 1944. Lindberg latasi myös Facebookiin kuvan hänen setänsä hautajaisista, jossa paikalla oli pelkästään hänen isänsä, toinen setänsä sekä mummonsa. Luonnollisestikin myös arkku oli sommiteltu kauniin uhkaavalla tavalla kuvaan. Kokeneena kriitikkona minulle pisti ensimmäisenä silmään se, että kuva oli erittäin hyvänlaatuinen enkä ollut koskaan aikaisemmin törmännyt vastaavan laatuiseen sota-ajan kuvaan.\nSanoin tämän myös Lindbergille, samalla kun toivotin rauhaa sankarivainajan sielulle. Kysyin häneltä vaivihkaa myös hänen edesmenneen setänsä nimeä, mutta valitettavasti en kuitenkaan saanut vastausta, koska trollimme kävi yhä lävitse hänen isänsä kokemia sodan kauhuja. Tässä vaiheessa aloin menettää mielenkiintoani, ja totesinkin että nyt minun pitäisi kyllä jatkaa aloittamaani remonttia. Toivotin vielä lennokkaat terveiset Arin kavereille ja kollegoille sinne Pietariin.\nKun myöhemmin palasin takaisin kännykän ääreen, oli Lindbergin yksinäinen dialogi edelleen käynnissä. Tässä vaiheessa minua jo nauratti. Kysyinkin häneltä suoraan, että eikö hänen suomenruotsalaisessa näppäimistössään ollut lainkaan ääkkösiä, sillä mies ei käyttänyt niitä lainkaan. Lindberg sanoi näppäimistönsä olevan rikki, mutta että huolto olisi pian edessäpäin. En viitsinyt sanoa hänelle sitä tosiasiaa, ettei länsimaissa enää tänäpäivänä huolleta näppäimistöjä. Rikon edessä marssitaan Prismaan ja ostetaan noin kymmenen euron hintainen uusi näppäimistö.\nHuvin ja harrastuksen vuoksi kävin myös katsastamassa Jatkosodassa kaatuneiden nimiluetteloa, eikä maaliskuussa ollut kaatunut yhtään ainuttakaan Lindbergiä, vaikka heitä reilusti sodan aikana menikin. Kerroin Lindbergille olevani syvästi pahoillani siitä, että hänen koko elämänsä ja ennen kaikkea lapsuutensa on todennäköisesti perustunut valheeseen. Hänen setänsä ei ollut kaatunut maaliskuussa 1944, joka tarkoitti käytännössä sitä, että myös sota-aikainen hautajaiskuva jota hän niin ylpeänä esitteli oli humpuukia. Tavallaan se varmasti saattaa olla vapauttavaakin tietää, että nuorena lähtenyt setä saattaa hyvinkin olla vielä elossa, totesin lohduttavasti.\nTämän jälkeen mopo karkasi lopullisesti käsistä. Lindberg lähetti minulle digitaalisen kuvan, jossa oli itsensä marsalkka Mannerheimin allekirjoittama suruviesti omaisille. Kyseisessä viestissä pahoiteltiin vapaudenristilläkin palkitun sotilas Nurmisen kaatumista sekä otettiin osaa omaisten suruun. Minun oli vaikeaa pitää naamaani enää peruslukemilla. Käsissäni oli suomenruotsalainen Ari Nurminen joka vaihtoi sukunimensä Lindbergiksi, ja osaa suomea vain välttävästi. Ja että hänen hallussaan on niin sedän hautajaiskuva kuin tämän perheelle lähetetty kirjekin. Hemmetti, miksi minulla ei ole yhtään setäni kirjettä, kummastelin leikkisästi ääneen.\nIRONIANI OLI LIIKAA, jonka vuoksi huutomerkit ja erilaiset solvaukset täyttivät kuvaruutuni. Tuntemattomaksi jäänyt Ari Lindberg oli saanut minusta tarpeekseen. Hän kertoi asuneensa 36 vuotta Ruotsissa, jonka vuoksi hän oli jossain vaiheessa vaihtanut myös nimensä Nurmisesta Lindbergiksi. Hänen profiilinsa mukaan mies oli kuitenkin jo 61-vuotias, joten hänen on täytynyt asua Nurmisena ainakin 25 vuotta Suomessa. Suomenruotsalaisena Nurmisena, mietin, koska hänhän osasi suomea vain välttävästi.\nHuvittuneena uusista käänteistä ilmoitin Arille, että heidän kannattaisi palkata minut Pietariin trollailemaan, sillä minulla on paljon enemmän kokemusta alalta ja osaan viittä eri kieltä sujuvasti. Lopuksi heitin hänelle vielä neuvoksi, että heidän ei kannattaisi yrittää trollata kundia joka on heilunut IRC:ssä ja sosiaalisessa mediassa jo 18 vuoden ajan. Toivoin hänen saavan potkut tai menettävän vähintäänkin päivän palkkansa, koska hän selkeästi oli poskettoman huono ammatissaan. Tämä oli viimeinen niitti, jonka jälkeen Lindberg poisti kaikki kommenttinsa sekä blokkasi minut ja kolme muutta keskustelijaa yheisöpalvelimelta.\nTässä olisi kieltämättä ollut ainesta legendaksi. Ensimmäinen yhteys oli saavutettu. Jos jostain kuitenkin varmistuin niin ainakin siitä, että venäläistrolleja on oikeasti olemassa! Pitkään pidin heitä Joulupukin ja Pääsiäispupun veroisina taruolentoina, joilla meitä heikkouskoisia pelotellaan olemaan varovaisia Internetissä. Nyt kun olen jo yhden kanssa mitellyt, niin voin sanoa YLE Kioskille sen verran, että ei ole mitään syytä hätään. Ei näitä trolleja tarvitse pelätä. Olemme turvassa.\nMartti Asikainen 12.5.2015 16:02\nNyt on vähän sellaista suuren maailman meininkiä.\nJoka tapauksessa Suomi - Venäjä: 1-0. :)\nSirpa Abdallah 12.5.2015 15:56\nHauska juttu Martti. Kaikkea sitä sattuukin.\nIllalla tulee muuten Suomi - Venäjä jääkiekkomatsi. Päättyyköhän sekin 1 - 0 Suomelle? :D\nMartti Asikainen 12.5.2015 15:57\nSietäisi päättyä. :) Uskon Leijonaan!\nJouni Kari 12.5.2015 17:14\nToiminta vaikuttaa sen verran aktiiviselta tätä nykyä, että nähtäväksi jää, että jääkö vain yhdeksi sattumaksi.\nAlexander Holthoer 12.5.2015 16:13\nHyvä veto, Martti :) Kiitos!\nMartti Asikainen 12.5.2015 16:18\nEipä kestä. Oli hymyssä itselläniki pitelemistä.\nEli niitä on olemassa, mutta ei niitä tarvitse mokomia pelätä. :)\nJouni Kari 12.5.2015 17:44\nNähtäväksi jää, että ottavatko muita debatointitaktiikoita käyttöönsä.\nToiminta vaikuttaa kovastikin aktiiviselta.\nTulee monesti mieleen, jos joku kovasti moittii Suomalaista mediaa, vaikkapa Hesaria, että kukahan tämänkin viulut maksaa.\nSuomi saa maailmalla tunnustusta siitä, että meillä on maailman vapain lehdistö.\nOlen aika lailla varma, että lehdistön ja median vapaus on yksi tärkeimmistä Suomen menestystekijöistä, tulevaisuudessakin.\nLuultavasti Venäjällä ei ihan helposti mitään innovatiivista synny, kun katsoo sijoitusta, kun arvioidaan mielipiteenvapautta tms.\nMielipiteen vapaa ilmaisu on yksi asia, joka varmuudella johtaa innovatiivisempiin ratkaisuihin. Kun ei tarvitse pelätä oikeastaan mitään.\nRiku Reinikka 12.5.2015 23:18 Vastaus kommenttiin #12\n"Uutta on amerikkalaisten kasvanut huoli Venäjän Eurooppaan tuottamasta propagandasta. Siksi Yhdysvaltain ulkoministeriön korkea virkamies halusi antaa HS:lle haastattelun juuri tästä aiheesta."\nVoihan kyseessä olla myös amerikkalaisten kasvava huoli siitä että euroopassa on alettu ihmetellä esimerkiksi sitä, mihin tiedustelutietoihin SACEUR Breedlove nojaa väitteensä Venäjän joukoista, kun Saksan tiedustelu, enempää kuin Etyj:kään ei niitä vahvista.\nPitäisin "propagandatuntosarvet" herkkänä myös USAn suunnalta.\nMartti Asikainen 13.5.2015 18:35 Vastaus kommenttiin #40\nUsko pois, ne ovat jo.\nPetri Luosto 12.5.2015 16:27\nTuo oli mielenkiintoinen tarina.\nVenäjän vuosittaiset Voiton päivän paraatit ovat vuosikymmenten aikainen perinne itänaapurissame. Sen sijaan se, että Venäjä joko luo itselleen vasallivaltioita taikka liittää naapurimaansa provinsseja itseensä on ongelma. Esimerkkejä ovat Georgian menettämät Abhaasia ja Etelä-Ossetia, sekä Venäjän miehittämä Krimi ja itäisen Ukrainan tasavallat.\nNykyaikana erilaiset väitteet voidaan tarkistaa sangen helposti netin avulla. Arkistolaitoksen mukaan maaliskuussa 1944 kuoli kaksi Nurmista; Viljo Nurminen 15.03.1944 ja Viljo Aulis Nurminen 09.03.1944:\nViljo Nurminen kuoli jostain muusta syystä (onnettomuus?) kuin vihollistoiminnasta, joten häntä ei voi pitää kaatuneena. Hän oli Artjärveltä Arkistolaitoksen mukaan. Eli hän oli kotoisin suomenkielisestä Päijät-Hämeestä.\nArkistolaitoksen mukaan Viljo Aulis Nurminen oli kotoisin Jämsästä ja hänen äidinkielensä oli suomi. Se voidaan tarkistaa, että yksikään Lindberg taikka Nurminen ei saanut Mannerheim-ristiä sodissa:\nMielestäni olet oikeassa, että kyseessä oli ilmeisesti venäläinen trolli. Hänen kannaltaan oli valitettavaa, että hän antoi tietoa, jonka todenperäisyyden tarkistaminen on sangen helppoa Googlen avulla.\nEn oli tällaisistä yksittäisistä trolleista huolestunut. Sen sijaan tiedän, että Neuvostoliiton ja luultavasti Venäjän tiedusteluelimet osaavat tarpeen vaatiessa levittää väärää tietoa. Hyvä esimerkki on Operation Infektion 1980-luvulta:\nTuon operaation ydin oli se, että siinä väitettiin HIV:n alkuperäksi Yhdysvaltain asevoimien taikka CIA:n laboratorioita. Tavoitteena oli luoda amerikkalaisvastaisuutta kylmän sodan maailmaan. Tuon operaation perintöä on vieläkin uskomus siihen, että AIDS on ihmisten luoma sairaus, joka pääsi pakoon aselaboratoriosta.\nAlexander Holthoer 12.5.2015 16:34\nKaikenlaisia käyttöjä taudeille :)?\nMartti Asikainen 12.5.2015 17:00\nHyvä kommentti sinulta, sillä näinhän se on. Toisaalta kukaan ei ole väittänyt, että vieraalla kielellä trollaaminen olisi helppoa. Perusteet kuitenkin tulisi olla hallussa: alter-egon tulee olla uskottava ja taustadetailien faktuaalisuuden pitävä. Yksityiskohtia ei saa myöskään viljellä, sillä mitä enemmän paljastat, sitä todennäköisemmin paljastut.\nKala tulee pitää koukussa. Ei nykiä.\nPetri Luosto 12.5.2015 17:34\nMinua jäi vaivaamaan tuo vapaudenristi. Vapaudenristin I ja II luokan mitalit tunnetaan myös Mannerheim-ristinä, niiden saajat on helppo tarkistaa. Sen sijaan jos kyseinen henkilö sai III tai IV luokan vapaudenristin, niin sen tarkistaminen on paljon vaikeampaa.\nMannerheimin pahoittelukirje viittaa siihen, että kyse olisi ollut Mannerheim-rististä. Tuskin Mannerheim lähetti jokaisen III tai IV luokan vapaudenristin saaneen ja kaatuneen henkilön omaisille surunvalitteluja. Jos kyseessä olisi ollut III tai IV luokan vapaudenristin saanut kaatunut, niin olisi oletettavaa, että joku divisioonan taikka rykmentinkomentaja lähettäisi suruvalittelut ellei kyseessä olisi korkea-arvoinen upseeri taikka kansallisesti ennen sotia tunnettu henkilö.\nVapaudenristin historia osoittaa, että alempia mitaleja myönnettiin myös haavoittuneille:\nHyvä kysymys seuraavalle trollille olisi se, että oliko kyseessä Mannerheim-risti, sillä niiden saajat on helppo tarkistaa.\nPekka Toivonen 13.5.2015 08:52 Vastaus kommenttiin #13\nJokaisen kaatuneen lähimmälle omaiselle annettiin muistoksi 4. luokan Vapaudenristi mustassa nauhassa. Maanpuolustuksen hyväksi tehdyssä työnsä surmansa saaneen omainen sai surumitalin eli Vapaudenristin 1. luokan ansiomitalin mustassa nauhassa.\nMukana seurasi omistuskirja, jonka allekirjoittajana oli Mannerheim.\nPekka Toivonen 13.5.2015 08:51 Vastaus kommenttiin #13\nP.S. Luonnollisesti Mannerheimin nimikirjoitus omistuskirjassa oli leimasimella painettu kopio.\nMartti Asikainen 13.5.2015 11:48 Vastaus kommenttiin #43\nJanne Pohjala 12.5.2015 21:34\nKammattaisi varmaankin lukea EU:n 1000 sivun raportti Georgiasta vuodelta 2008.\nGeorgia julistautui itsenäiseksi vuonna 1991, samoin Etelä-Ossetia. Samana vuonna sen ja Etelä-Ossetian väliset jännitteet kärjistyivät lopulta sodaksi. Satoja ihmisiä kuoli ja kymmeniä tuhansia pakeni. Taistelut jatkuivat vuoteen 1992 asti, jolloin Venäjä, Georgia ja Etelä-Ossetia sopivat rauhanturvaajiensa sijoittamisesta alueelle.\nMyös Abhasia alkoi samoihin aikoihin pyrkiä eroon Georgiasta, ja kun Georgia julistautui itsenäiseksi, vahvempaa yhteyttä Venäjään kannattavien äänet nousivat entistä selvemmin esiin Abhasiassa.\nVuonna 1992 Georgia hyökkäsi maahan taltuttaakseen sen itsenäistymishalut. Taistelut abhaaseja vastaan jatkuivat 14 kuukautta, ja vuonna 1993 abhaasit ajoivat georgialaiset pois alueelta saatuaan apua Pohjois-Kaukasian aseellisilta ryhmittymiltä ja Venäjältä.\nKymmenentuhatta ihmistä kuoli ja jopa 250 000 etnistä georgialaista – käytännössä koko Abhasian georgialaisväestö – pakeni. Taisteluissa raportoitiin laajoista ihmisoikeusloukkauksista.\nVuonna 1994 Abhasia ja Georgia tekivät tulitauon ja alueelle muodostettiin neljän maan joukoista rauhanturvaajia. Abhasia julistautui itsenäiseksi, mutta itsenäisyyttä ei tunnustettu kansainvälisesti.\nVuonna 2008 elokuun alkupuolella Georgia lopulta hyökkäsi yllättäen Etelä-Ossetian pääkaupunkia Tskhinvalia kohti. Georgian mukaan hyökkäyksen tarkoituksena oli palauttaa alueelle maan perustuslain mukainen järjestys. Alueen kapinalliset vastasivat hyökkäykseen tarttumalla aseisiin, ja myös Venäjä lähetti alueelle joukkojaan. Venäjä eteni myös Etelä-Ossetian ulkopuoliseen Georgiaan ja alkoi pommittaa sitä.\nVenäjä antoi tukea myös Abhasian joukoille, jotka ajoivat Georgian armeijan pois Kodorin solasta. Sola oli sen ainoa tukikohta Abhasian alueella. Abhasian alue jäi abhaasijoukkojen haltuun.\nReilu vuosi sodan jälkeen EU julkisti raportin Georgian sodan syistä. EU:n raportti toteaa että sodan aloitti Georgia.\n1991-1993 sodat eivät nekään olleet Neuvostoliiton tai Venäjän aloittamia, vaan ennemminkin kyse oli siitä että Etelä-Ossetia ja Abhasia olivat halunneet itsenäistyä eivätkä olla osaa Georgiaa. Georgia taas halusi pitää kaiken itsellään. Tämä ongelma on ollut yleinen Neuvostoliiton alueiden jälkimainigeissa, koska NL:n ajan hallintoalue ei ole ollut sama asia kuin kansallisvaltioiden rajat.\nSen sijaan USA:n esittämää väitettä siitä että kaikki alueella tapahtunut olisi ollut Venäjän syytä, ei EU:n raportti tue.\n• EU investigation says Tbilisi launched indiscriminate assault on South Ossetia\nEU Fact Finding 2008 -tiivistelmä:\nRosanna Dillström 12.5.2015 17:11\nTuon henkilön profiili löytyy edelleenkin. Olisiko vain estänyt sinut?\nMartti Asikainen 12.5.2015 22:29\nKuten Facebookin puolella totesin, tämä henkilö blokkasi kolme keskustelijaa ja poisti jokaisen kommenttinsa ketjusta. Tämän vuoksi oletin, että hän poisti myös profiilinsa, joka oli muuten avattu vuonna 2015. Arin kanssa ystävyyden hyväksyneet kertoivat hänellä olevan muutenkin varsin mielenkiinoinen profii: kuva amurintiikeristä, maisemakuva Siperiasta ja kuva Katariinan palatsista Pietarissa. Tykkääjinä kuvissa oli nimien perusteella pari venäläistä, ruotsalainen ja yksi suomalainen. Eli ei Ari kovin hyvin ollut "36 vuoden aikana ruotsalaiseen yhteiskuntaan integroitunut".\nJos ynnätään, niin erityisen huono kielitaito, ruotsalainen joka ei puhu ruotsia, ä-kirjaimen uupuminen, vaikka se löytyykin pohjoismaisista näppäimistöistä, näppäimistössä toteutettava huolto, englanninkieliset sutkautukset lauseiden alussa, kuten alright ja whatever, jotka istuvat aika huonosti yli 60-vuotiaan suuhun.\nTosin taas kummallisuus, yksikään Nurminen ei saanut vapausristiä. Siihen päälle pelon lietsonta, Neuvostoliiton toimien valkopesu ja voitonpäivän ylistäminen. Myös hautajaiskuvan henkilöt jäivät mietityttämään. Ja Nurminen ei ole suomenruotsalainen sukunimi. Ei aukottomasti trolli, mutta valepukki ja putinisti epäilemättä.\nKalle Salo 12.5.2015 17:13\nMinäkin luulen törmänneeni näihin jo useampiin. Tuli tässä vain mieleen mielenkiintoinen analogia viime ison tappelun aikoihin.\nKun nimittäin tämä Venäläinen propaganda näin alkaa aivan naurettavan alkeellisena ja ottaa turpaan heti kättelyssä - kuten sodankäyntinsä laatu oli ja kehittyi 1939-45 - niin millaista propaganda on jatkossa, kun Venäläiset hoksaavat virheensä, ryhdistäytyvät ja T25 tilalle tulee T-34. Ja kauanko tähän menee.\nJouni Kari 12.5.2015 17:48\nEntäpä menettääkö keskustelupalstat kokonaan merkityksensä, kun propaganda automatisoidaan?\nSiihen ei välttämättä mene kauaakaan.\nHelena Solin 12.5.2015 18:14\nVarmasti kokonaispäätelmäsiosui oikeaan,mutta varoittaisin yleisesti pitämästä näitä nimien epäjohdonmukaisuuksia merkkinä huijauksesta. Tällaisessa tapauksessa esim saattavat setä ja eno mennä sekaisin,samoin lapset olla siirtyneet jossain vaiheessa isäpuolen nimelle,ruotsalainen nimi saada useita suomennoksia sisaruspiirissä jne.jne.\nKun olen itse näihin törmännyt,tuli mieleen varoittaa liian nopeista päätelmistä.\nVielä nolompaa kuin uskoa huijaria,olisi varmaan rynnätä leimaamaan aito henkilö huijariksi.\nSinänsähän näillä ei ole merkitystä itse asioiden kannalta,koko touhu vaikuttaa yhtä älyttömältä kuin sodan aikainen rintamahuutelu kovaäänisistä.\nJouni Kari 12.5.2015 18:44\nSen olen näistä havainnut, että kun syyttävät jotakuta osapuolta, vaikkapa propagandasta, niin useasti käyttävät juurikin niitä konsteja itse. Joista siis muita syyttävät. Perus propagandatekniikkaa vaikuttaisi moinen olevan.\nVenäjähän on kieltänyt ulkomailta rahaa saavia yhdistyksiä Venäjällä. Tämä lienee ihan selkeä fakta.\nMm. Pohjoismaiden neuvosto on vaaravyöhykkeessä. Sitä ei ihan ole pidetty kovin vaarallisena poliittisena toimijana.\nMitä Venäjä sitten itse tekee? Venäjä antaa rahaa erilaisille poliittisillekin toimijoille Euroopassa. Ei liene hyväntekeväisyyttä sellainen. Vaan toiminnalla on jokin tarkoitus. Onko tarkoituksena kylvää eripuraa Eurooppaan?\nSamalla Venäjä siis kieltää ulkomailta rahaa saavia toimijoita Venäjällä. Kertoo kyllä karusti, millä logiikalla siellä toimitaan. Rahoitetaan yhteiskuntajärjestystä häiritseviä toimijoita ja valmiiksi estetään ennalta sellainen Venäjällä. Voidaanko olettaa, että vastaava toiminta Euroopassa on ehkä ollut pitkään suunniteltua? Koska kielto astui voimaan Venäjällä ennen kuin uutisoitiin Euroopassa Venäjältä rahaa saavista organisaatioista.\nUSA:ta on monilla palstoilla syytetty propagandasta, jota en erityisesti muista havainneeni. Jollei nyt Hollywoodissa tehtyjä leffoja sellaisiksi tulkita. Tämän uutisen perusteella USA:ssa on jo aito huoli, että Venäjän propaganda on alkanut tehdä kiilaa Euroopan ja USA:n väleihin. Ilmeisesti siellä on fiksumpiakin kirjoittajia kuin Lindberg/Nurminen.\nYksittäiset kirjoittajat eivät välttämättä ole niitä penaalin terävimpiä kyniä. Taitavampiakin on. Se saattaa olla hyvä muistaa.\nMartti Asikainen 12.5.2015 21:45\nOlet oikeassa, Helena. Varovainen saa olla, mutta Arin ystävyyden hyväksyneiden mukaan hänellä oli muutenkin varsin epäilyttävä profiili. Kuva amurintiikeristä, maisemakuva Siperiasta ja kuva Katariinan palatsista Pietarissa. Tykkääjinä kuvissa neljä venäläistä ja yksi suomalainen nimien perusteella. Liittynyt Facebookiin 2015.\nPitää silti leimaamista välttää. Tällä hetkellä netissä vallitsee vähän sellainen henki, että jos osoitat pientäkään ymmärrystä veläläisiä kohtaan Ukrainan kriisiä ajatellen, niin olet automaattisesti trolli.\nMinuakin on syytetty amerikkalaisvastaiseksi putinistiksi ja venäläistrolliksi.\nAnnika Rauhala 12.5.2015 20:21\nMikä tämän kirjoituksen tarkoitus oli? Leimata tuntematon ruotsinsuomalainen ja nauraa hänelle joukolla? Mistä päättelit miehen olevan Venäjän palkkaama trolli? Ai nimenmuutoksesta, huonosta kielitaidosta, positiivisesta suhtautumisesta Venäjään ja olettamastasi ristiriidasta sotakertomuksessa? Eikö hän voi olla tavallinen ruotsinsuomalainen mies, joka suhtautuu Venäjään positiivisesti sekä kertoo sukunsa ehkä värittyneitä sotatarinoita vähän unohtuneella suomenkielellä? Ja kun näihin johtopäätöksiisi tulit näillä todisteilla, niin oliko täysin asiallista kuuluttaa tämä päätelmäsi väitteen muodossa julkisesti? Mitä jos olet väärässä? Ainakin olet onnistunut hienosti jatkamaan Ylen aloittamaa leimauskampanjaa.\nMartti Asikainen 12.5.2015 20:30\nSulje vain silmäsi Annika tai lue vaihtoehtoisesti yllä mainitsemani ynnäys sekä käy napsauttamassa ystäväkutsua kehiin, jotta voit käydä katsomassa tämän "ruotsalaismiehen" vuonna 2015 avattua profiilia.\nVoihan se olla, että hän on yksi näistä väliinputoajista, jotka kadottavat oman identiteettinsä, mutta eivät integroidu uutenkaan kotiin - noin 36 vuoden jälkeen -, sillä ruotsalaisia ystäviä miehellä ei listoilla ollut.\nEn itse usko niin, mutta jos sinun oloasi parantaa, niin voit kuvitella näin.\nJouni Kari 12.5.2015 21:03\nHyvä puoli tässä on, että Suomessa me voimme vapaasti keskustella, että onko trolli vai eikö ole. Ja niin monesta muustakin asiasta. Ja hyvä niin.\nSuomi on lehdistönvapauden listalla numero 1. Maailman paras siis.\nMuita maita voi klikkailla kartalta ja tehdä sen perusteella päätelmiä.\nEsim. Venäjä on sijalla 142. Mitä se kertoo?\nAinakin Suomessa voimme tehdä työtä, että pysymmekin listan kärjessä. Sillä lailla voimme vielä 10 tai 25 vuodenkin päästä keskustella täällä ihan mistä tahansa asioista ilman mitään turhia pelkoja.\nVoimme vaikka keskustella siitä, että Suomella ei ole tarvetta vaikuttaa muiden maiden kansalaisten mielipiteisiin. Eräällä naapurimaallamme taas vaikuttaa olevan suurikin tarve vaikuttaa Suomen kansalaisten mielipiteisiin.\nHerää kysymys, että miksi?\nMartti Asikainen 12.5.2015 21:08\nHyvä ja havainnollistava kommentti, Jouni.\nNiin se on, Suomessa saa trollailla ilman seuraamuksia ja olla poliittisia päättäjiä sekä koko valtiovaltaa vastaankin, jos siltä vain tuntuu. Se on oikeus, josta en lähtisi ikinä neuvottelemaan.\nTäytyy kuitenkin sanoa, että Suomessakin lehdistövapaus on kaventunut viime aikoina, mutta se johtuu lähinnäkin ammattijournalismin kriisistä. Lehdistössä eletään objektiivisuusharhan sisällä.\nJari Leino 12.5.2015 21:32\nOnko "A.n. Ari Lindberg"?\nMartti Asikainen 12.5.2015 21:40\nSellainen nimi käyttäjällä oli. Tunnetko?\nJari Leino 12.5.2015 21:50\nEn tunne, mutta kyllä sellainen Fb-profiili on vielä olemassa. Se on vain blokannut sinut. Siksi ei näy.\nMartti Asikainen 12.5.2015 21:59 Vastaus kommenttiin #31\nJoo. Mokoma blokkasi minut ja kolme muuta keskusteluun osallistunutta ennen kuin poisti kaikki kommenttinsa. Keskustelu löytyy täältä ja se on avoimella seinällä. Tyhmältähän tuo näyttää, kun hän nyt nuo kommenttinsa tuosta välistä poisti:\nMartti Asikainen 13.5.2015 12:43\nTuolla eräällä venäläismielisellä keskustelupalstalla minua oli kuulemma fasistiksi jo ehditty huutelemaan. Se on hienoa, kun tyhmät päät laitetaan yhteen. Jälki on sen mukaista. Hauska kuinka alunperin sarkasmiksi tarkoitettu ryhmä on kerännyt sellaista joukkoa kehiin, että ainakin kommenttien perusteella siitä on loppujen lopuksi tullut täsmälleen sitä itseään, mistä se alun alkajaan vitsaili.\nKuten tuossa kirjoituksessanikin totesin, että voin Ylelle sen verran sanoa, että ei mitään hätää. Ei näitä trolleja tarvitse pelätä. Olemme turvassa.\nNythän Yhdysvalloista on korkea virkamies tulossa antamaan haastattelua siitä,\nkuinka Suomen tulisi turvautua venäläispropagandalta.\nMinun mielestäni verikoirat voisi kutsua jo kotiin, sillä jos trollit ovat tuollaisia, niin turhapa niiltä on edes suojautumaan alkaa. Paljon melua tyhjästä. Trollitehdas on menossa kohti vääjäämätöntä konkurssia. :)\nMartti Asikainen 13.5.2015 13:02\nKaksi hyvää kysymystä, joihin vastaan nyt. Muutama henkilö ilmoitti erästä yksityishenkilö koskevat kommentit poistettaviksi. Tein näin, mutta loppuun vielä virsi kaunis.\nKiusaaminen häiritsee. Tietystikinä, mutta kuten tuolla oikealla puolella boksissa lukee, niin moderointinilinjani raja menee siinä, että moderoin yleensä vain, mikäli joku tekee jotain laitonta. Muutoin vapaakeskustelu on suotavaa. Tässä tapauksessa ilmoituksia tuli jo jokunen.\nKävin myös tarkastamassa ko. henkilön julkisen profiilin, eikä hän kyllä siellä itsekään sanojaan tai ennakkoluulojaan säästele, että tässäkin toiminee vanha mustanaamion laki - ole kova koville.\nJohan minä sanoin, että ikävää kuulla henkilön pettyneen Suomeen, mutta että toivoin silti hänen onnensa kääntyvän, sillä katkeruus on kavala kaveri, jota ei toivoisi kenellekään.\nAnnika Rauhala, joka selvästikin valvoo sananvapautta Uudessa Suomessa: Mitä minun sinun mielestäsi tulisi tehdä? Sinähän olit alunperinkin jo julistamassa koko blogitekstiäni epäeettiseksi. Eikö toisten huuteleminen rastiksi poliittisessa debatissa ole epäeettistä ja huonokäytöksistä? Varsinkin jos syynä on se, että ei jaa toisen näkemystä voitonpäivästä.\nKatrilta tuli hyvä kysymys.\nMutta minulla on myös esittää toinen, kuinka voi laskea nolaamiseksi henkilön itse kirjoittamat kommentit, jotka tämä on julkaissut julkisessa profiilissaan? Eri asia jos profiili olisi yksityinen, jolloin tekstit tulisivat toisen käden kautta.\nTarkoittaako tämä sitä, että kun vaikkapa Jyrki Katainen sanoo jotain tyhmää (tiedän, hän on julkisuuden henkilö), niin häntä ei saisi siteerata, koska se on ko. henkilön nolaamista. En ymmärrä tätä logiikkaa.\nMartti Asikainen 13.5.2015 13:07\nMuutenkin herättää hyvän kysymyksen, missä menee yksityishenkilön ja julkisuuden henkilön raja tänä päivänä. Hyvin moni yksityishenkilö pitää esimerkiksi blogia, jonka kautta pyritään saamaan näkyvyyttä omille mielipiteille. Onko henkilö tässä vaiheessa enää yksityishenkilö?\nTässäkin tapauksessa kyseinen venäläisrouva on pyrkinyt politiikkaan, pitänyt blogia ja avointa profiilia Facebookissa. Onko hän yksityishenkilö? En tiedä. Onko se jokaisen itsensä päätettävissä? Voi olla. Tai sitten hieno raja kulkee valtakunnan julkisuudessa ja kaupunkikuvan julkisuudessa. Tällä hetkellä tuntuu, että se on päivälehtien määriteltivässä kuka on julkisuuden henkilö ja kuka ei.\nJari Rauhala 13.5.2015 13:40\nEiköhän trolleja, vieraan vallan asiamiehiä, ole lukuisia molemmin puolin, näin informaatisodassa.\nEnemmistön, siis tavallisten ihmisten kohdalla, kyse on mielipiteistä, jotka on kopattu itselle luotettavista julkaisuista ja niistä on muodostettu käsitys totuudesta.\nMutta jos palataan trolli-sanaan, niin eräässä ketjun kommentoinnissa oli mainittu tuhatsivuinen Eu-raportti Georgian sodasta. Eräässä toisessa Puheenvuoron blogissa eräs kommentoija väänsi tehokkaasti 9-rivillä tämän tuhatsivuisen raportin aivan toiseksi syyllisen osalta.\nSillä perusteella ihan selvä nato-trolli. Toinen vaihtoehto on tietenkin se, että hän olisi ihan tavallinen suomalainen, joka on mennyt uskomaan populistisempaa tiedotusta, jota muutama kaverikin pitää parempana kuin virallista selvitystä. Siitä saa valita?\nMartti Asikainen 13.5.2015 13:43\nTai sitten hän ei ollut koskaan perehtynyt paremmin koko raporttiin saatika sitten tilanteeseen. Nappasi Iltasanomista 8 ranskalaista viivaa, ja väänsi niistä tekstin.\nHyvä pointti kuitenkin, ja olen muutenkin ihmetellyt, että miksi 'natotrolleista' ei pidetä samanlaista mekkalaa.\nJouni Kari 14.5.2015 17:27\nAavistuksen aihetta sivuten.\nYksi seuraus siitä, että "ulkomaalaiset agentit" on Venäjällä kielletty: Avustustoiminta ulkomailta Venäjälle on pysähdyksissä.\nVenäjälläkin on heikommassa asemassa olevia. Se on fakta. Yllättäen tämäkin kansainvälispoliittinen soppa osuu kaikkein kovimmin juuri heikommassa asemassa oleviin Venäjällä.\nLana Kortie 16.5.2015 12:43\nON MYÖS OLEMASSA EU:N JA NATO TROLLIT\nSeuraava teksti olen kirjoittunut aikoinaan, teksti ei liity sinuun.\nMISTÄ TUNNISTAA EU:N JA NATO:N TROLLIT?\nJotka ovat HÄIRINNEET SUOMALAISIA HARHAANJOHTAMISELLA\nja epähyväksyttävinä toimintamenetelminä he ovat edesauttaneet mm. RAHOJEN VIEMISTÄ VALTION KASSALTA TIES MINNE JA TIES KENELLE.\nJotka ovat epärehellisin menetelmin saanet suomalaiset EU:n jäseneksi, vääristämällä totuutta EU:sta. Jotka eivät antaneet kansalle äänestää EU:n perustuslaista…\nNaton:n trollit ovat vaarantamassa suomalaisten nuorten tulevaisuutta Naton:n jäsenyydellä. EU:n trollien työn takia SUOMI ON KÖYHTYNYT ja työttömyys on kasvanut, teollisuus on karannut pois maasta, maatalous on kärsinyt ja nuorten tulevaisuus on kärsinyt.\nOnhan tässä ollut trollamista ja pelleilemistä ja moraalin täydellistä romahtamista. Yllämainittujen TOIMINTOJEN SEURAAMUKSESTA niitä trolleja tunnistaa.


Uutiset - VikingGenetics Suomi\nMahtava tuotos, hyvä terveys ja hedelmällisyys, toimiva rakenne, huippukestävyys ja päälle vielä valtavirrasta poikkeava suku. Tätä tarjoaa uusi VikingHolstein tähti VH Nader.\nToukokuun NAV-arvostelun ehdoton kuningas on VR Fanof P (VR Flake P x VR Ejstrup), gNTM +35.\nVikingGenetics ryhtyy kaikkiin tarvittaviin toimiin välttääkseen koronaviruksen leviämisen nyt, kun COVID-19 on luokiteltu pandemiaksi. Toimenpiteissämme otamme huomioon kotimarkkinoidemme viranomaisohjeistukset.\nJälkeläisarvosteltujen sonnien joukosta nousee uusi tähti.\nVikingRed-kärjessä on nyt vaihteeksi kaksi jälkeläisarvosteltua sonnia. Lisäksi monet tutut genomisonnit ovat saaneet nyt hyviä jälkeläisarvosteluja. Listoilla olevat genomisonnit ovat puolestaan pitäneet asemansa hyvin.\nUusia holstein-sonneja nousi esille runsaasti. Kärjessä on nyt kestävä pitoisuus- ja utareterveyssonni VH Burst (VH Badger x VH Oggy), gNTM +38. Sen perässä samoilla pisteillä on Saksassa majaileva VH Baboon (Benz x Barcley), mutta tämä aloittelee vasta siementuotannossa.\nVikingGeneticsillä on ilo ilmoittaa, että Henrik Biilmann nimitetään toimitusjohtajaksi 1. helmikuuta 2020 lähtien.\nHannu Paanasen ja Mia Ikäheimon Kauniston tila Keiteleeltä valittiin vuoden 2019 VikingGenetics karjaksi.\nViime perjantain sähköpostiongelmat paljastuivat viruksen sijaan järjestelmävirheeksi, joka saatiin hallintaan heti saman päivän aikana. Järjestelmä toimii jälleen normaalisti. Tulemme tänään lähettämään sähköpostia kaikille aiheettomia viestejä saaneille.\nJärjestelmäämme on iskenyt haittaohjelma ja monille asiakkaille on lähtenyt sähköpostia osoitteesta jalostus@vikinggenetics.com koskien muun muassa sonnivalintoja. Nämä postit eivät ole meidän lähettämiämme ja ne kannattaa suoraan tuhota mahdollisia linkkejä tai liitteitä availematta.\nKirjeitä lähettänyt järjestelmä on nyt ajettu alas ja lisää viestejä ei pitäisi päästä lähtemään. Selvitämme virheeseen johtanutta syytä ja tulemme lähettämään oikeat, aiheelliset sonnivalintakirjeet ensi viikon aikana.\nToukokuun VikingRed-arvostelun kärjessä on pääosin tuttuja nimiä. Uusia nuoria nousee esille, mutta kirkkainta kärkeä ne eivät nyt haasta. VikingJersey-kärki on myös tuttujen hallussa. Holstein-listalla sen sijaan uutuudet ja tutut sonnit käyvät tasaista kisaa.\nOvatko Pohjoismaiset lehmät maailman parhaita? Katso video!\nTiina ja Pauli Laakon Nalle-perhe on melkoinen galaksi. Sieltä löytyy tähtiä ja lisää on tulossa. Kirkkain näistä on VH ByNalle ja nousevia ovat VH CoNalle sekä tammikuussa huuhdeltu Oops-Nalle.\nEsittelemme helmikuun arvosteluiden jälkeen kiinnostavimmat sonnit\nVikingGenetics julkaisee sonnien DNA-määritykset nettisivujensa sonniprofiileissa. Samat tiedot tulevat julki myös kansallisten tietokantojen sivuille Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa.\nTule meille töihin! Haemme kokenutta eläintenhoitajaa VikingEmbryo-tiimiin Hollolaan. Lue lisää tästä.\nLD-projekti jatkaa GenVik-projektina\nVikingGeneticsin genomitesti tunnetaan nimellä GenVik. Yhtenäistämme nimeämiskäytäntöjämme ja tammikuun alusta alkaen LD-projektista käytetään nimeä GenVik-projekti. Projektissa genomitestataan lehmiä samoilla ehdoilla kuin tähänkin asti.\nKotirinteen tilalla alkiot ovat jalostuksen kulmakivi\nRinteillä on hyvin selkeä kuva karjansa geneettisistä ominaisuuksista ja alkiohuuhtelut parhaimmilla naarailla toimivat hyvin. Vuonna 2004 he ostivat viisi alkiota ja he saivat alkioista viisi lehmävasikkaa. Tähän mennessä he ovat tehneet yli 70 alkionsiirtoa ja näistä on syntynyt yli 40 vasikkaa.


Just saying hi: What a wonderful wednesday!\nTänään on ollut aivan ihana päivä!\nAamu alkoi marjasmoothiella frendejä katsellen (ruotsinkieliset teksit ofc ylppäreitä varten :D). Sitten laittauduin vähän ja lähdin tapaamaan ystävääni Oliviaa keskustaan. Päivämme missio oli löytää ystävälleni kaunis iltapuku. Samalla käytiin piipahtamassa Longchampin liikkeessä ihastelemassa yhtä laukkua, jota himoitsen kovasti. Mekkojen sovittelun jälkeen käytiin vielä pikaisesti kahvilla ja sitten kohti kotia. Jotenkin koko päivä oli aivan ihana; aurinko paistoi, hyvää seuraa ja ihanaa tyttömäistä puuhaa.\nNyt loppuillan aion viettä koulukirjojen parissa ja huomenna onkin pitkä päivä abitreenien ja valmennuksen parissa. Palaan blogiin taas loppuviikosta, synttäreitä odotellessa... :) Mukavaa iltaa kaikille!


huhtikuu 2013 | isosten.net\nPelko siitä, että olen menettänyt jotain tärkeää\nTi, 30/04/2013 - 13:21 -- sirkkuliini\nEnnen olen osannut puhua ja osannut lohduttaa oikeilla sanoilla. Nyt pelkään, että olen menettänyt sen taidon. Jotenkin tuntuu, että sanomisillani ei ole enää mitään syvyyttä. Haluaisin kirjoittaa tänne jotain rohkaisevaa, mutta mitään ei vaan tule. Haluaisin, että ihmiset saisivat voimaa teksteistäni. Ennen osasin paremmin tai sitten nykyään olen paljon vaativampi. Se ehkä johtuu siitä, että haluan niin paljon päästä opiskelemaan seurakunnan nuorisotyöntekijäksi. Se luo mulle paineita siitä, että kaikella sanomisellani pitää olla jotain syvyyttä.\nLue lisää about Pelko siitä, että olen menettänyt jotain tärkeää\nKuinka hyvin asiamme ovatkaan?\nTo, 25/04/2013 - 20:09 -- Oskari\nKeskustelimme Facebookissa eilen illalla hyvän ystäväni kanssa. Eräässä vaiheessa keskustelumme kääntyi siihen, kuinka onnekasta oli syntyä juuri Suomeen.\nEtuoikeutettua asemaamme kuvaa hyvin usein hartautenakin käytetty tietoisku: Maailma tiivistettynä sadan ihmisen kylään.\nHyvinvointi, tasa-arvo, raamattu, facebook\nLue lisää about Kuinka hyvin asiamme ovatkaan?\nLue lisää about Perspektiiviä isoskoulutukseen\nPe, 19/04/2013 - 01:04 -- Oskari\nKerrompa teille tarinan. Tarinan Netti-isoskurssista, jonka juuret juontavat Isosten.netin syntyyn. Netti-isoskurssi sisältää kaiken, mitä isosen tulisi tietää kuudessa selkeärakenteisessa oppitunnissa. Netti-isoskurssi löydät täältä: http://isosten.net/netti-isoskurssi.pdf\nLue lisää about Netti-isoskurssi\nPe, 19/04/2013 - 23:15 -- sirkkuliini\nAjattelin muistella ekaa riparia, jolla olin isosena. Oli kesä 2011 (toivottavasti nuoruusiän dementia ei ole iskenyt päälle ja muistan edes vuoden oikein!). Olin innosta piukeana. Meitä oli isosina viisi henkilöä, joista kaksi tuli muualta. Ekan kerran ku näin nämä kaksi henkilöä aloin heti miettiä, että mitenkäs meillä sitten synkkaa viikko saman katon alla. Olis ollu tosi tökeröä leirillä, jos nämä kaksi olis ollu ihan eri aallonpituudella.\nLue lisää about Minun eka kerta\nKe, 03/04/2013 - 22:42 -- sirkkuliini\nKirjoitukset on kaukana takana ja vapaudesta olen nauttinut. Paitsi kyllä oon muutaman kerran käynyt koululla näkees ihmisiä :) Mutta niin tänään oli viimeinen päivä tehdä yliopisto- ja ammattikorkeahaku. Onneksi olin jo tehnyt sen viime lauantaina. Tosiaan hain vain AMK haussa, koska musta ei oo yliopistoon opiskelemaan :D\nLue lisää about Tulevaisuus sinetöity