Selviytyjät Suomi Prologi\nAurinko porottaa ja tunnen miten hiki valuu pitkin selkääni. Olen varma ettei se johdu trooppisen saaren kuumuudesta, vaan tämä on aitoa tuskan hikeä. Seison kuumalla rantahiekalla Filippiineillä jossain Caramoanin saaristossa seitsemän ventovieraan ihmisen kanssa. Taivas on kirkkaan sininen ja hiekka yhtä valkoista kuin minun jalkani. Mikä minua oikein riivasi silloin, kun päätin lähteä tähän mukaan\nRantavedessä kastuneet lenkkarini uppoavat syvälle hiekkaan ja aurinkorasva valuu hien mukana silmiini. Juuso kehottaa meitä hymyilemään. Niin, se juontaja-Juuso. Hän on minulle vain tv:stä tuttu, mutta nyt hän seisoo edessämme safarihenkisissä khakivaatteissa ja vaelluskengissä ja juttelee meille ystävällisesti. Hän näyttää hyvin luontevalta ja iloiselta.\nEn tiedä mitä muut kanssakilpailijani ajattelevat, mutta minua ei ainakaan hymyilytä, saati naurata. Ujostuttaa kyllä. Juuson on helppo hymyillä, sillä hän tietää mitä hän täällä tekee. Juuso on tehnyt tämän jo kahdesti ennenkin; opastanut joukon viidakon untuvikkoja läpi koko Selviytyjät-kauden. Ja samanlainen urakka on hänellä edessä jälleen. Mietin, että on meillä kilpailijoilla kuitenkin yksi etu: Jos me olemmekin ihan (kylmässä) hiessä, niin Juuson vaelluskengät vasta mahtavatkin olla hikiset!\nSiristelen silmiäni häikäisevässä auringonpaisteessa ja kaipaan aurinkolasejani sekä paria Buranaa. Onko tämä sittenkään hyvä idea? Saan varmasti kohta migeenin. Mitä ihmettä minä teen täällä? Äitini kysyi ennen lähtöäni, tiesinkö minä mihin olin ryhtymässä. Kuumalla hiekalla Juuson edessä seistessä minä tajuan vastauksen: En tiedä. Minulla ei ole aavistustakaan, mihin olen tullut. Tiedän vain, että nyt on liian myöhäistä perua. Ja miksi ihmeessä meillä ei saa olla edes aurinkolaseja?!\n”Kaikista tyhmistä ideoista tämä on kyllä tyhmin”, isäni totesi kun kerroin hänelle huhtikuun lopussa, että lähtisin toukokuuksi Filippiineille Selviytyjät Suomi-kilpailuun. Ei varsinaisesti kannustava kommentti, vai mitä? No olen varma, ettei isäni ollut koskaan katsonut jaksoakaan Selviytyjiä, joten hänen näkemyksensä saattoi olla hiukan ennakkoluuloinen. Ehkä hän myös ajatteli Selviytyjien olevan jotain huonosti tehtyä reality-roskaa. Isä uskoi, että pärjäisin fyysisesti saarella hyvin, mutta hän epäili kestäisikö minun pääni siellä. En tiennyt, pitikö minun olla siitä loukkaantunut vai myöntäisinkö epäilleeni itse samaa asiaa? Toisaalta en ollut antanut isälle paljon aikaa sopeutua ajatukseen reissusta, koska uskaltauduin kertomaan hänelle lähdöstäni vasta viikkoa ennen lähtöä. Ja nyt kun reissuun lähtö oli oikeasti edessä, en ollut itsekään koko ideasta enää niin varma …\nÄidille kerroin Selviytyjistä pari viikkoa aikaisemmin. Hän sanoi olevansa ensisijaisesti huolissaan siitä, miten mieheni ja kaksi koiraamme pärjäisivät ilman minua. Itse olin vakuuttunut, että he pärjäisivät ihan hyvin omassa kodissaan – minä olin meistä se joka oli lähdössä asumaan yksin autiolle saarelle. Tai, no melkein yksin ja melkein autiolle, mutta kuitenkin.\n”Sie nyt pärjäät missä vaan, olet aina pärjännyt”, äitini sanoi, ja oli sitten äideille tyypilliseen tapaan huolissaan jos sairastuisin tai loukkaantuisin siellä reissussa. Ja että hänen lapsensa olisi jossain kaukana Filippiinien viidakossa nälkäisenä, väsyneenä ja likaisissa vaatteissa. Ennen kaikkea äitini kuitenkin pelkäsi, että en fyysisesti jaksaisi reissua. Hän oli ihan varma, että pääni kyllä kestää kasassa tilanteessa kuin tilanteessa, myös Selviytyjissä.\nSelviytyjät-kuvaukset olivat lopulta kaikkea mitä olin kuvitellut, ja vielä paljon enemmänkin. Mutta matka Filippiineille oli sittenkin vain osa tätä matkaa. En ole vielä tätä kirjoittaessa nähnyt yhtään jaksoa enkä tiedä puolia edes siitä, mitä siellä ensimmäisenäkään kisapäivänä tapahtui oikeasti, toisessa heimossa tai selkäni takana omassa heimossani. Monet ensimmäisenkin jakson tapahtumat tulevat siis yllätyksenä myös minulle, mikä on oikeastaan aika hauskaa. Ohjelman alkaessa aion laittaa popcornit tulille, ottaa hyvän asennon sohvallani ja nauttia Selviytyjistä samalla tavalla kuin tähänkin saakka – innokkaana fanina. Ainoana erona on, että tällä kertaa minä itse olen yksi kilpailijoista!\nEn tiedä mitä ohjelmalta odottaa, paitsi että tästä Selviytyjät-kaudesta tulee varmasti uskomattoman hieno ja suurempi ja jännittävämpi kuin koskaan aiemmin. Tulossa on leukoja loksauttavia käänteitä, juonittelua, draamaa ja huikeaa jännitystä.\nKuten kaikki tosi-tv-ohjelmat, niin Selviytyjätkin editoidaan tietyllä tavalla. Sen vuoksi jotkut kilpailijat saatetaan näyttää hyvin yksipuolisessa valossa, joko pelkästään pahiksena tai ainoastaan sankarina. En vielä tiedä millaiseen rooliin itse ohjelmassa lopulta päädyn tai miltä minut saadaan tv:ssä näyttämään, mutta olen varautunut mihin tahansa.\nKaikki ei siis ole Selviytyjissäkään pelkästään sitä, miltä se näyttää. Ohjelmassa nähtävät tapahtumat ovat kyllä kaikki totta, eikä mitään tapahtumia lavastettu tai kuvattu uudelleen. Saarella kuitenkin tapahtui kaikenlaista muutakin: mielenkiintoista, jännittävää ja kamalaakin, mikä ei vain mahdu ohjelmaan mukaan. Ja kameroiden ulkopuolella kilpailijat jakoivat myös paljon hauskojakin hetkiä, joista katsojat eivät tiedä, ellei joku niistä kerro.\nMuun muassa näistä syistä haluan kirjoittaa Selviytyjät-blogia. Voin selvittää tv:ssä näytettävien jaksojen tapahtumia ja niiden taustoja kilpailijan näkökulmasta ja kertoa teille mitä kaikkea muuta siellä saarella tapahtui. Ja nyt voin kokemuksesta kertoa millaista se Selviytyjissä kilpaileminen oikeasti on. (Voin paljastaa, että se on juuri niin uskomatonta ja hauskaa kuin luulet!)\nPalataan hetkeksi takaisin sinne ensimmäiselle rannalle.\nSelviytyjät ei ollut tuntunut todelta huhtikuisessa koti-Suomessa, mutta nyt siinä hiekkarannalla Juuson edessä se kaikki tuntui vähän liiankin todelliselta. Mietin, onko nyt hyvä hetki heittäytyä täyden pakokauhun valtaan. Hitot allekirjoittamastani sopimuksesta, olen valmis pakenemaan täältä vaikka uimalla! Entä jos vain pingon takaisin tuonne rantaan ja huudan mennessäni, että muutin mieleni. Vesikin on kutsuvan turkoosia ja lämmintä! Ihan rantaloma-fiiliksissä uin tästä suoraan lentokentälle ja sieltä heti ensimmäisellä mahdollisella lennolla takaisin kotiin.\n”Teitä on jotenkin vähän vähän siinä”, Juuso sanoo. ”Ei hätää. Tuolta näyttäisi olevan tulossa toinen vene.”\nMinun on liian myöhäistä paeta enää. Vastustajamme lähestyvät meitä rannan suunnasta. Lisää tv:stä tuttuja naamoja, kahdeksan julkkis-kilpailijaa. He näyttävät kovakuntoisilta ja energisiltä, mutta ei oma tavis-heimoni ole sen huonompi. Kovan näköisiä kilpailijoita kaikki. Ja suuri osa on parikymmentä vuotta minua nuorempia. Siinä kilpakumppaneideni keskellä minusta alkaa tuntua, että olen auttamattomasti liian vanha, liian ylipainoinen, liian huonokuntoinen ja liian väärässä paikassa. Ja olen myös aivan liian varma, että kun Juuso julistaa Selviytyjät-kilpailun alkaneeksi, samalla alkaa minun matkani jonkinlaiseen henkilökohtaiseen helvettiini …tai jotain yhtä dramaattista ja traagista.\nOn sanottu, että kun formula-1-auto lähtee radalla kuljettajan käsistä 200km/h vauhdissa, tulee kuljettajasta hetkessä matkustaja. Hän ei pysty enää vaikuttamaan siihen, mitä seuraavaksi tapahtuu. Minä olin Filippiineillä yksi Selviytyjät-kilpailijoista, mutta kun ohjelma alkaa tv:stä, minustakin tulee matkustaja eli yksi teistä katsojista. Minäkään en tiedä kaikkea mitä tuleman pitää, mutta sen tiedän, että syyskuun kahdeksantena tämä Selviytyjät-sirkus pyörähtää käyntiin Nelosella. Tule mukaan!\nP.s. Tiedätkö muuten miksi kilpailijoilla ei saa olla aurinkolaseja? Seuraa tätä blogia, niin saat tietää sen ja paljon muuta! Jokaisen tv-jakson jälkeen julkaisen jakson tapahtumia käsittelevän blogipostauksen. Saat siis maanantai-aamuihisi kiinnostavaa luettavaa …paitsi tietysti jos et malta odottaa sinne saakka, vaan luet postauksen jo sunnuntai-iltana heti sen ilmestyttyä 😉\nLisäksi luvassa on myös Selviytyjät Suomi-aiheisia extroja ja paljon hauskaa nippelitietoa ja paljon muuta hupia. Voit kommentoida tai vaikka esittää Selviytyjät-aiheisia kysymyksiä lähettämällä sähköpostia minulle osoitteeseen anu@selviytyjatanu.com.\nYes mä seuraan kyllä tätä blogia 😍\nTuskin maltan odottaa! Ihana ryhtyä seuraamaan matkaasi 🙂\nMä niiiin oon sun mukana tällä selviytyjien sohva-matkalla ❤.\nMahtavaa Anu! Odotan alkujakson fiiliksiä jo innolla!😊\nHyvä Anu😃 mulla ei ois munaa moiseen suoritukseen. Ja kivasti kirjoitat, aion lukea jatkossakin ja tietty katsoa telkkua😉\nGo girl! Kiva päästä lukemaan näitä 👍🏼😘\nHei Anu, nyt tulikin hauskaa seurattavaa. Kiva, että kirjoitat tätä blogia ja taustoitat sarjaa. Onnea matkaan!\nOon ihan sanaton, mieletöntä Anu 😍👍👍😍👍. Oon jo nyt fani ja kuten mut tunnet, en ikinä katso tv:ta, saatika reality juttuja, mutta nyt on pakko. Nim. Noormarkku\nIkinä en ole näin paljoa odottanut Selviytyjien alkamista! Hyvä Anu!\nTaitaa olla aurinkolasit kielletty ettei sen avulla tehdä tulta..\nHyvä arvaus, mutta ei ihan osunut! Seuraa blogia niin jossain vaiheessa selviää 😜\nMielenkiintoista,asiallista tekstiä,olen seuraajasi. Piksu\nInteresting your story,about your firts feelings over there..\nAll the best luck😊


Syksy pukee sua – visual diary | Lily\nOn olemassa asioita, joita rakastan ja vihaan samaan aikaan. Yksi sellainen on syksy.\nSyksy tarkoittaa aina tietty kesän loppumista ja minulle, juhannuksena syntyneelle kesän lapsoselle se on aina erityisen rankkaa. On kuulemma ihan luonnollista että oma syntymäajankohta voi vaikuttaa näin asiaan, sen olen oppinut viime aikoina.\nVaikka synkistelenkin kesän loppumista aina viikkokaupalla, on syksyssä myös ihania puolia: esimerkiksi syysvaatteet.\nVuosia sitten olin ihastunut erääseen mieheen ja emme olleet nähneet aikoihin, viimeksi joskus keskikesällä. Sitten hän oli nähnyt minut jossain eräänä alkusyksyn päivänä ja lähetti viestin, jossa luki vain: Syksy pukee sua.\nJa kyllä: kesämekkojen jälkeen syksyisin tunnen itseni taas omaksi itsekseni tyylillisesti. On ihana laittaa takki päälle, farkut jalkaan ja vaikka sukat sandaaleihinkin.\nTän alkusyksyn luottoasu tulee tässä:\n– Hame jota käytän vähintään kahdesti viikossa. Harmaat trikoovaatteet ovat olleet ikuisesti minun (ja puolen muun maailman) turvavaate. Hame on Vero Modasta puolisentoista vuotta sitten.\n– Suosikkitoppi, jonka tilasin nettikaupasta ja kun se tuli, olin jotenkin pettynyt siihen. Sitten rakastuinkin ja olen käyttänyt sitä ihan hulluna. Solmin sen toisinaan vyötärömittaiseksi solmulla, joskus taas annan roikkua pitkänä. Toppi on American Vintagen.\n– Kauniin vihreä jakkutakki, jonka sain suomalaiselta Tauko-merkiltä*, jonka hyvästä ideologiasta olen kirjoittanut aiemminkin heiltä saamieni vaatteiden yhteydessä. Jakku on malliltaan ja materiaaliltaan ihanan rento, sellaiselle liian aikuismaiselle pönötysjakulle ei elämässäni olisikiaan mitään käyttöä. On myös aina kiva omistaa jakku tai takki, joka ei ole musta. Sehän nyt on ollut mielessä aiemminkin, esim. tän takin kohdalla.\n– Näitä Otherstoriesin kenkiä käytän oikeasti ihan koko ajan. Kauhulla odottelen marraskuuta, jolloin on vaihdettava taas muihin kenkiin.\nTänä syksynä kiinnostaa näemmä kerrokset ja vihreän sävyt. Tai no ainahan ne ovat kiinnostaneet.\nKiinnostaa myös erityisen paljon vastuullinen vaatekaappi, ekologisuus ja se, ettei osta mitään turhaa ja liikaa. Haluan kaappiini vain sellaisia vaatteita joita käytän jatkuvasti ja jotka sopivat jo kaiken muun omistamani kanssa.\nTässä juuri sellaisia vaatekappaleita.\nTauko design järjestää myös tänä syksynä Design Workshopin, jossa opetellaan takkien valmistamisen periaatteita. Lisätietoja täältä.\n* Sain takin blogin kautta, kiitos siitä!\nLoving my new gifted jacket by Finnish Tauko design.\nAvainsanat: ekologinen vaatekaappi, SUOMALAINEN MUOTI, syysvaatteet, tauko, Tauko design, Visual diart tyyli


Serbia - Slovenia 29.09.2019 - Katso Vihje & Live Stream\n> Lentopallon EM-kisat: Serbia - Slovenia\nLentopallon EM-kisat: Serbia - Slovenia\nJulkaistu: 29.09.2019 09:27\nLentopallon EM-kisat | Serbia - Slovenia | 18:30\nLentopallon EM-kisojen finaalissa pelaavat suosikkina Serbia ja altavastaajana Slovenia. Serbian voitto Ranskasta oli täydellinen viiden erän trilleri. Kotiyleisö piti meteliä ja peli vaihteli puolelta toiselle. Serbian ykkösmies Kovacevic sekä ranskalaisten Ngapeth ovat ne joukkueidensa ykköspelaajat, mutta semifinaalissa Serbian Aleksandar Atanasijevic otti ratkaisijan roolin. Hän hoiti Serbialle kolmannen erän kahdeksalla pisteellä ja ratkaisevassa viidennessä erässä Atanasijevic oli hurjana, viisi pistettä iskuilla sadan prosentin teholla ja siihen päälle vielä yksi blokkipiste.\nSlovenia on kisojen loppupuolella noussut hurmokseen kotikentällään. Välierässä se pudotti Puolan 3-1. Slovenian ykköspelaaja Tine Urnaut oli myös ottelun ykkönen, hän teki pelissä 18 pistettä.\nSlovenia on tähän mennessä pelannut ottelunsa Ljubljanan kovassa huutomyrskyssä. Nyt se on joutunut matkustamaan Ranskaan ja peli on Pariisissa, jossa halli on varmast melko neutraali. Alkulohkossa Slovenia meni häviämään Venäjälle selvästi 0-3 ja vielä Pohjois-Makedonialle 1-3. Loppupuolella se sai hurmoksensa päälle.\nSerbia on ollut hyvä koko turnauksen, vaikka on pudotuspeleissä joutunutkin pelaamaan kaksi viisieräistä. Ranskan voittaminen oli kova juttu, mutta puolivälierän viisieräinen Ukrainaa vastaan oli nihkeämpi ottelu. Ennen Ukraina-matsia Serbia oli hävinnyt vain yhden erän, kun alkulohkossa Espanja hävisi sille 1-3.\nSerbia on parempi joukkue, ja vienee loppuottelun seitsemän kertaa kymmenestä. Missään nimessä peli ei ole 50/50, kun Slovenia joutuu pois Ljubljanasta. Kyllä noin 1.50 kertoimet voi pienellä pelata.\nCheck out our top players from the #EuroVolleyM semifinals, Aleksandar Atanasijevic of Serbia, who scored 27 points against France, and Tine Urnaut, who had 18 points and two clutch aces against Serbia.\nRead the full report here: https://t.co/YYcySD1rdZ pic.twitter.com/EWBsf9uWVP


Weeruska | Herrasmiehistelyä\nWeeruskan kanaburger – mehevyydessään lyömätön pläjäys\nAika usein on tullu tällä foorumilla hehkutettua kantasyöttöläni, Alppiharjun Weeruskan, mättöjä. Siks olen inflaatiopelossani jopa himmaillut aiheesta postaamisiani. Nyt kuitenkin ylitty korotettukin uutiskynnys sen verran rajusti, et pakkohan täs on taas huudella Weeruskan nimeä isolla volyymillä.\nKäytiin näet yks perjantai-iltana Raipen kanssa ennen hokimatsia vetämässä safkat huiviin, jottei tartte sit tyhjään mahaan imuroida hallibaarin ylihinnoiteltuja ja vajaaks täytettyjä muovituoppeja. Apepaikaks valikoitui pelkästään jo hyvän sijaintinsa vuoksi Weeruska, jossa kumpikin nälkäinen hokiapina tilas kana-aurajuusto-ananas-bbq-hampparin.\nMiehekäs perjantaiannos a´la Weeruska (stobessa rapsakkaan mallasta Spatenia)\nToi osoittautu oivaksi poiminnaksi, sillä kyseinen burgeri oli mehevyydessään silkkaa parhautta. Siin ei paljoo majoneesia kaivannu, ku sulanut aurajuusto ja bbq-soossi takasivat sujuvan nieleskelytoiminnan. Makuharmonia, annoksen koko ja robusti ulkonäkö olivat just sellaisia, ku meitsiä puhuttelee. En ollut tota enne listalta bongannu, tai ainakaan älynny tilata. Hampurilaisesta tuli kuitenkin kertalaakista yks suosikkini, joten mestan kasvishampurilainen sai pahan kilpailijan stadin parhaiden burgereiden skabassa.\nHyvin maistu setti Raipellekin ja kun ton nautintokavalkaadin viel kruunas Oktoberfest-listalta löytyneellä, saksalaisella Spaten-stobella niin kyl oli kokonainen olo. Siit olikin hyvä sit vaappua hallille nuokkumaan… Hiilaripommi leikkas kivasti isoimman innon katsomohuutelusta.\nAvainsanat: Hampurilainen, nautinto, olut, Weeruska\nEdesmennyt bisseguru Michael Jackson tapas hehkuttaa härmäläistä alkuolutta eli sahtia aina tilaisuuden tullen. Hänen bissemarinoituja makunystyröitään tuo alkukantainen ööli hiveli siihen malliin, et taispa ukkeli rankata sen ihan kärkikymmenikköön maailman parhaita oluita listatessaan.\nIte en ole koskaan oikein päässyt sisälle ton Finnish Real Ale -nimen omaavan kuraveden hienouksiin, mut Michaelin innostamana olen kyllä koettanut antaa liemelle tsäänssin aina, ku sellaista on vastaan tullut. Mikään jokapäiväinen tai -paikkainen perusjuomahan toi sahti ei ole, sillä harvassa on stadissakin ne juottolat, jossa tota nokkansa eteen saa.\nKuplivaa sahtia (@ Weeruska)\nToissapäivänä hoilotti Weeruska naamakirjaviestissään vinkin, et sahti on otettu raflan juuri alkaneiden perinneruokaviikkojen (14.3.-9.4.2012) kunniaksi juomalistaa koristamaan. Eikä siin sit muu auttanu, ku välittömästi napata kolmosen spåra persiin alle ja karauttaa Alppilaan maistelumatkalle.\nWeeruskan listalta löytyi yhtä sorttimenttia tuota jaloa, mutta pelottavan sameaa lientä eli lopullinen juomavalinta oli helppoa ja tilaus vilahti prosessiin alta nanosekunnin. EIkä aikaakaan ku tuopposet kolahtivat pöydän pintaan. Niititä sit porukalla haisteltiin ja maisteltiin turpa väristen. Kommenttilaariin ropisi klyyvariperäisiä mielleyhtymiä biojäteastiaan, banaaninkuoreen ja kotikaljaan. Sama meininki jatkui myös makunautintopuolella eli aika hedelmäisen makea ja raatia hämmentävä juoma oli kyseessä, jonka kaljaksi leveään makupalettiin mahtui paljon ikään kuin kotitekoisia vivahteita. Käsityönmaku oli vahvasti korkeaoktaanisessa sahdissa läsnä!\nVähähiilihappoinen ja tympeähkön hiivainen maku ei vieläkään tehnyt herrasmiehistelijästä todellista sahtisieppoa, mut kiva sitä oli pikkutuoppi (0,33l, 7,90€) naamaan raapaista jo pelkästään sivistysmielessä. Käykää stedaamassa!\nAvainsanat: sahti, Weeruska


maaliskuu 2021 – Minna Tallberg\nE-bok på gång! E-kirja tulossa!\nToimiva hevonen – näin onnistut -kirjan ruotsalainen käännöstyö on valmis ja tätä kirjoittaessani teksti on ammattilaisten hellässä huomassa oikoluettavana. Päädyimme julkaisemaan sen e-kirjana ja teinkin FB:n puolella pienen kyselyn, jonka perusteella e-kirja ilmestyy suomeksikin. Huhtikuuta odottaessa, monestakin syystä.\nMin bok Motiverad häst – inlärning, beteende och kommunikation kommer som e-bok på svenska nu i vår, hurra! Jag är ju svenskspråkig så den grova översättningen skötte jag själv, men texten är nu på mycket välbehövlig bearbetning. Mer om det när utgivningsdatum är spikat.\nKirjoittaja Minna TallbergJulkaistu 26.3.2021 26.3.2021 Kategoriat HevosiaJätä kommentti artikkeliin E-bok på gång! E-kirja tulossa!\nEhdotin tuossa Facen puolella, että suojeluharrastuksen jatkumiseksi voisi tehdä päätös, että jokainen harjoitus on julkinen ja sitä saa kuka tahansa tulla katsomaan. Ai miksi? Siksi, että pelkkä mahdollisuus siihen tekee edes jotain lajin maineen korjaamiseksi ja siksi, että katsojat voivat osaltaan vaikuttaa siihen, mitä ihminen adrenaliinihöyryissään tekee koiralleen.\nEläimellehän on sama, mistä syystä sen hyvinvointi paranee. Vaikka näin moralistisena paasaajana tuntuisi ihanalta jos kaikki kohtelisivat eläimiä hyvin siksi, että he osaavat asettua eläimen asemaan, tuntevat eläimen käyttäytymisen ja oppimisen ja osaavat kouluttaa eläimiä suorituksiinsa sujuvasti, eläin nauttii kuitenkin paremmasta elämästä, vaikka ohjaajan/omistajan/ratsastajan/kuskin/valmentajan syy muuttuneelle käyttäytymiselleen olisi ”vain” julkisen häpäisyn välttäminen.\nSaksalainen kouluratsastaja Reiner Klimke kertoi aikanaan, että hänen tallilleen saa aina tulla katsomaan, kun hän ratsastaa. Hän perusteli sen aika hyvän itsetuntemuksen ilmaisevalla tavalla: Kun hän tietää, että joku katsoo, hän pitää hermonsa paremmin kurissa.\nEläimiä voi kouluttaa niin, että koulutuskin kestää päivänvalon\nTämänhän pitäisi olla itsestäänselvyys, vaikkei se sitä vielä aina ole. Sekä hevosia että koiria voidaan kouluttaa niin, että koulutus kestää päivänvalon.\nPerinteisesti joskus kuuluu väitettävän, että esimerkiksi hevosten kouluttamisessa ei voi näyttää keskeneräistä koulutusta, sillä se ei ole kaunista katsottavaa. Eihän se välttämättä olekaan, jos sitä vertaa vaikka valmiiseen hyvään kouluratsastussuoritukseen. Mutta ei sen myöskään kuulu olla sellainen, etteikö sillä voisi tylsistyttää katsojia ihan vapaasti. Kun nuori hevonen ottaa ensimmäiset vaappuvat askeleensa ratsastajan alla se ei näytä siltä, että se viiden vuoden päästä pystyisi tanssimaan olympialaisten areenalla. Siihen sitä valmennetaan askel kerrallaan, päivä kerrallaan, viikko ja kuukausi ja vuosi kerrallaan. Ei se ole kaunista, eikä monelle katsojalle yhtään mielenkiintoistakaan. Siitä kuuluu puuttua se draaman kaari täysin, vaikkei tähän aina päästäkään.\nMinähän koulutan hevosia ja käytän painetta ja sen poistoa yhdessä palkintojen kanssa ja välillä yksinäänkin. Joskus myös voimistan painetta. Tähän on muutamia syitä:\nHevonen painaa puoli tonnia. Jos minulla on tarve siirtää hevosta esimerkiksi jalkani päältä tai pois keskeltä tietä haluan, että hevonen liikkuu heti. Jotta se osaa liikkua pyynnöstä, tätä pitää hevoselle opettaa. Niin hyvin, että reaktio tulee heti.\nHaluan ratsastaa hevosillani, viedä niitä myös pois kentältä eli metsään, tielle, hevostraileriin ja klinikalle. Jos haluaisin kouluttaa niille kaikki tarvittavat taidot vain muokkaamalla, palkitsemalla ja yleistämällä, en pääsisi koskaan siihen, että hevoseni olisivat yhtä turvallisia ja toimivia kuin silloin, kun käytän sekä paineen poistoa että palkintoja.\nPalkitsemalla kouluttamisessa tarvitaan toistoja suuremmat määrät. Peruskoulutus paineen reagoimisessa on hevosten kanssa mielestäni vähän samaa kuin hyvin koulutetun koiran ulkoiluttaminen valjaissa ja pitkässä liinassa. Se varmistaa ympäristön ja eläimen turvallisuuden.\nNo, siinä se olikin. Paineen käyttöni menee näin: Ensin kutitan, sitten koputan kevyesti, sitten hieman nopeammin, sitten hieman kovempaa, sitten vielä kovempaa.\nMiksi en koe, että paineen käyttäminen edes joskus voimakkaampana on hevoselle hyvinvointiongelma? (Toivottavasti kaikki jaksoivat lukea tähän asti, koska tämä on se oleellinen asia!)\nKoska opetan ensin hevoselle ilman paineen voimistamista, millä tavalla se pääsee siitä eroon. Kiitost tästä kuuluu Tuire Kaimiolle, jonka käsialaa ko. tapa kouluttaa on. Varmistan myös aina, että hevosella on mahdollisuus mennä. Jos pitää ohjilla ja potkii jaloilla, se ei ole paineen järkevää käyttöä vaan hevosen pahoinpitelyä.\nTavoitteeni on, ettei paineen lisäämiseen liity pelkoa, ja silloin hevonen voi aidosti valita paineen lisääntymisen ja pyynnön/avun toteuttamisen välillä. Koska käytän myös palkintoja ja yritän pääosin olla pyytämättä hevosilta asioita, joihin ne eivät ole fyysisesti tai henkisesti valmiita, joudun voimistamaan painetta todella harvoin. Jos joudun voimistamaan painetta enemmän kuin kerran tai kaksi katson aina peiliin. Onko ympäristö sellainen, että hevonen pystyy toteuttamaan pyyntöni? Onko hevonen jännittynyt? Kipeä? Osaako se? Painetta voi mielestäni voimistaa vain silloin, kun hevonen aivan varmasti tietää, miten se saa paineen loppumaan. Ja sen on loputtava heti, kun hevonen lähtee tekemään.\nMiksi en kouluta pelkällä positiivisella vahvisteella?\nVaikka käytän paljonkin palkintoja koulutuksessa, en ole itse sitä mieltä että pelkkä muokkaaminen, käytösten nappaaminen ja palkitseminen on välttämättä järkevin tai edes joka tilanteessa hevosystävällisin tapa. Siihenkin on monta syytä.\nEnsinnäkin hevonen, joka tavoittelee palkintoa, on monelle ihmiselle aika hämmentävä. Kouluttajan tulee olla aika hyvä, ettei vahingossa vahvista hevosessa vaikka ihmistä kohti liikkumista, levotonta liikehdintää tai turhautumisesta johtuvaa luimistelua. Motivaatio on mahtava juttu, mutta sen säätäminen tehtävään sopivaksi ja ihmiselle turvalliseksi hevosen kokoisen eläimen kohdalla on oma taiteenlajinsa.\nToisekseen meillä on hevosia siksi, että aivan valtaosa niistä sopeutuu ennakoitavaan ja vältettävään paineen ja paineen poiston käyttöön hyvin. Olen tavannut poikkeuksia, hevosia jotka ahdistuvat tai kiihtyvät voimakkaasti paineesta, mutta ne ovat tosiaan poikkeuksia. Luultavasti tällaiset yksilöt ovat pääosin päätyneet ihmisten ruuaksi jo muutamia tuhansia vuosia sitten.\nKolmanneksi aivan kevyt paine voi antaa hevoselle vihjeen, mihin suuntaan sen kannattaa hakeutua. Ihan puhdas muokkaaminen (shaping englanniksi) toimii joissain tehtävissä nopeasti ja hyvin, mutta henkilökohtaisesti minulla on rajani siinä, miten paljon haluan hevosen arpovan itse, mihin suuntaan ja millä intensiteetillä sen nyt kannattaa liikkua. Lisäksi tuntuu siltä, että osalle hevosista (lähes kaikki hevosethan ovat ns crossover-hevosia eli sellaisia, joita on ensin koulutettu paineella ja sitten ehkä palkinnoilla) on turhauttavaa, että niiden pitäisi itse oivaltaa, mitä tehdä. Turhautuminen ei edistä oppimista, päinvastoin.\nTakaisin avoimiin harjoituksiin. Oli laji ja harjoitus mikä tahansa, mielestäni avoimuus on sen a ja o. Harrastuksen ja ammattitoiminnan kuuluu kestää päivänvaloa. Ei ole olemassa sellaista lajia, jota ei voisi kouluttaa eläimelle sen hyvinvointia huomioon ottavalla tavalla.\nMaailma muuttui jo. Sopeudutaan siihen.\nKirjoittaja Minna TallbergJulkaistu 1.3.2021 4.1.2022 Kategoriat HevosiaJätä kommentti artikkeliin Avoimet harjoitukset edistävät eläimen hyvinvointia


Green eventer: maaliskuuta 2013\nSe tunne, kun olet ratsastanut 12 vuotta, joista 5 vuotta samalla hevosella, mutta mietit miten saat hevosen taipumaan...\nEilen oli Sepon koulutunti. Heti alussa Tumppi tuntui hitaalta ja jäykältä. Eikä se siitä juuri lähtenyt toimimaan. Tehtiin paljon perusratsastusta: taivuttelua, suoruutta ja siirtymisiä. Mun piti ratsastaa kevyellä tuntumalla, mutta kun menin Sepon ohjeiden mukaan, tuntui enemmän löysällä ohjalla ratsastelulta kuin kevyeltä tuntumalta. Ehkä en vaan osannut... Tumppi kyttäsi koko tunnin katsomoa, mutta tietenkin heti työskentelyn jälkeen ei katsomossa ollutkaan mitään ihmeellistä, niin ärsyttävää! Vasen kierros oli taas paljon vaikeampi, vasen käsi taas ei toiminut eikä sisäpohjekaan mennyt läpi. Laukannostoista ei muistaakseni mikään onnistunut kunnolla. Laukassa Tumppi toimi kuitenkin paremmin kuin ravissa. Loppuraveissa sentään meni niin kuin toivoin.\nTumppi tunnin jälkeen moikkaamassa Rallia ja Rollea\nTänään Tumppi toimi alusta asti paljon yhteistyökykyisemmin ja taipui. Nyt se kuitenkin oli tosi hidas jalalle ja kyttäili taas katsomoa. Tumppi oikein keksimällä keksi syitä työnteon välttelyyn, kaikki rapinat ja ohiajavat autot saivat aikaan pingoittumista, normaalisti ne eivät suuremmin vaikuta. Ravi oli tänään helpompaa kuin laukka. Vasemman käden kanssa ongelmana on löytää sen oikea paikka ja liikkuvuus. Vasen käsi karkasi useaan otteeseen väärälle puolelle kaulaa kun piti taivuttaa. Lahjattomat treenaa eli siellä näkyy !\nLähettänyt Green eventer klo 23:24 Ei kommentteja:\nVaikka tämänpäiväiset hallikenttäkisat jäikin välistä, ei vaivuta epätoivoon! Yritetään pysyä positiivisella mielellä, nyt oli viikonloppuna aikaa maastoilla ja muuten treenata :)\nEn olekaan tainnut mainita, että nyt kun muutin omaan kämppään, niin etsin Tumpille vuokraajan. Löysinkin mukavan vuokraajan, joka on käynyt nyt 1-2 kertaa viikossa Tumpin kanssa treenailemassa.Vuokraaja on vastuuntuntoinen aikuinen, jolla on kokemusta niin omasta kuin vuokrahevosista. Ja mikä tärkeintä, hänellä on innostusta ja halua kehittää ratsastajan ja hevosen välistä yhteistyötä.\nMaanantaina oli Annan estetunti maneesissa. Menin sinne itse vähän jännittyneenä, sillä Tumpilla oli väärinkäsityksen takia vapari. Tumppi nyt muutenkin on vähän villi esteillä, joten mietin mitä siitäkin mahtaa tulla. Asiaa ei auttanut muidenkin tuntilaisten hevosten sekoilut ulkona kävellessä. Kaikki onnistuivat ainakin pysymään kyydissä vaikka hevosilla oli jo kevättä rinnassa.\nTunti aloitettiin kavaleteilla ja puomeilla. Tehtävään kuului kaarteita ja vaihtoja, mutta tärkein oli taas saada hevonen odottamaan ja kuuntelemaan apuja. Eka kierros Tumpin kanssa meni kiireisesti pää pystyssä, mutta toistoilla tuli vähän paremmin kuulolle. Varsinaiset hyppelyt aloitettiin pienillä radanpätkillä. Mun piti taas keskittyä tasaiseen tahtiin ja matalaan käteen. Kun hypättiin katsomoon päin, oli hyvin vaikeaa saada Tumppi sisäpohkeen ympäri ja vaihtamaan laukka myös takaa. Hypeltiin paljon erilaisia linjoja ja radanpätkiä ja lopuksi kuvan mukainen rata. Eka rata oli varsinaista sähellystä, rytmi ei pysynyt tasaisena ja Tumppi pompperoi matkan varrella omiaan. Tultiin melkein koko rata uudelleen. Ekaa linjaa tultiin useampaankin kertaan, kun se oli jotenkin hyvin hankala. En saanut pystylle kunnon paikkaa, jolloin täytyi muuttaa rytmiä jotta väli toimisi. Toistoilla saatiin ihan hyviä loikkia. Lopussa esteet 100-120 cm.\nTiistaina oli oppilaan koulutunti. Tumppi oli alusta asti kuin liimautunut maahan ja tosi hidas jalalle. Hetken ravailun jälkeen treenattiin väistöjä käynnissä ja myöhemmin ravissa. Oikealle oli vaikeampi, mutta saatiin siihenkin suuntaan onnistumaan. Laukassa tehtiin pääty-ympyrää, jossa avoimella puolella raviin ja ravissa voltti. Toivottavasti ensi kerralla Tumppi olisi vähän reippaampi, niin ei oppilaan ei tarvitsisi keskittyä niin paljon eteenratsastukseen.\nKeskiviikkona menin itse noin 50 min koulutreenin silmällä pitäen seuraavan päivän koulutuntia. Tein paljon taivuttelua ja siirtymisiä, vähän väistöjä käynnissä ja ravissa. Tumppi tuntui alusta asti kivantuntuiselta ja tasaiselta. Se liikkui ihan hyvin itse eteen. Hyvillä mielin koulutunnille :)\nTorstaina oli tosiaan taas Sannan koulutunti. Aloitettiin tunti diagonaalilla väistöillä ja avoilla. Kuskin hahmotusongelmista huolimatta selviydyimme ihan hienosti tehtävistä, vaikka edelleenkään vasen jalka ei mene oikein läpi. Sitten väistyttiinkin törppöjen muodostamalle neliölle. Käynnissä kulmat piti tehdä takaosakäännöksinä ja ravissa etuosakäännösmäisesti. Oli vähän hankalaa kun Tumppi oli niin hidas ja askeleiden lyhennys sai hevosen vain jännityneeksi niskasta. Takaosakäännöksissä sisätakajalka oli kuin juurtunut maahan ja etupää harppasi käännöksen kahdelle askeleella... Ravissa myös ongelmia jo lyhennyksessä. En saanut ravia aktiiviseksi, jolloin peräänanto ei säilynyt. Eikä se käännöskään ihan mennyt kuin piti. Laukassa oli sentään vähän helpompaa kun tehtiin isommalla neliöllä ja pehmeämmillä kulmilla takapään väistöä ulos ja etupään siirtoa sisään. Lopussa tehtiin eteen-alas ravia, joka sentään sujui. No, treenattavaa riittää vielä ensi kerrallakin ;)\nPerjantaina vain juoksutin Tumpin maneesissa. Ravissa se yritti vähän oikaista ympyrää. Laukassa toimi hyvin. Talutin alku- ja loppukäynnit ulkona, kun illallakin oli vielä kivan valoisaa.\nEilen lauantaina oltiin maastoilemassa suokkipoikien kanssa, minä Riiviöllä ja Juulia Riksulla. Riiviö 4v ex-ravuripötkylä meni hienosti edellä metsässäkin eikä ollut moksiskaan uusista maisemista. Ravipätkillä sillä ei ollut aikomustakaan kiihdytellä ilman lupaa tai kilpailla Riksun kanssa. Fiksu mies!\nIllemmalla tuuppailtiin Tumpin kanssa kunnolla. Alkuun käveltiin ulkona lenkki ja sitten siirryttiin maneesiin. Tumppi oli varsin pinkeä, eilen oli kevyempi päivä ja maneesissa oli ulkopuolisia treenailemassa. Ei siis kovin kummoiset lähtökohdat. Alkuun Tumppi olikin aivan väärinpäin eikä meinannut antaa vasemmalta läpi ollenkaan. Nappasin katsomon laidalta gramaanit käyttöön. Ne auttoivatkin heti, vaikka olivat suht löysällä. Tumpilla oli nyt sitä kaivattua energiaa, joskin vain osan sain napattua työskentelyyn ja loput ilmeni pöllöilyenergiana. Ensimmäiset laukannostot ei ollut edes mitään nostoja vaan pomppuja laukkaan. Tein nostoja ravista, käynnistä, pysähdyksestä ja peruutuksesta. Ravissa ja laukassa tein väistöjä, ne meni yllättävänkin kivasti. Oikealle laukkaväistöissä Tumppi teki vain aika loivaa mutta toistoilla saatiin vähän jyrkempääkin väistöä. Tehtiin samanmoista neliötä kuin torstain tunnilla, mutta nyt ilman törppöjä vaan. Tumppi oli selkeästi energisempi ja jaksoi työskennellä aktiivisesti lyhennyksissäkin. Käännökset onnistuivat sekä käynnissä että ravissa, jee :) Laukassa väistättelin takapäätä ulos ympyrällä. Tehtiin muutamat ympyrät ja diagonaalit keskiravia ja -laukkaa. Tumpilta ei energia tuntunut loppuvan millään, vaikka hikikin tuli. Tänään treenissä aikaa hurahtikin lähemmäs 1h 40 min.\nEnsi viikolla onkin ohjelmassa Sepon koulutunti ja pääsiäismaanantaina olisi tarkoitus uskaltautua koulukisoihin!\nLähettänyt Green eventer klo 15:05 Ei kommentteja:\nNo ei sit !\nÄrsyttää, suututtaa, ketuttaa ja harmittaa!! Nyt jää paljon odotetut hallikenttäkisat väliin, sillä iskä ei ollutkaan maksanut Tumpin vuosimaksua... Ärsyttää niin paljon, koska hevosten vuosimaksuista oli iskän työpöydällä muistilappu jo tammikuussa! Oletin automaattisesti, että maksut olisi hoidettu, mutta voi hemuli sentään, ei olekaan. Olin jo kerrankin ajoissa opetellut kouluohjelmankin. Kiukku!\nViime viikolla oltiin taas pitkästä aikaa koulutunnilla, tälä kertaa valmentaja oli Sanna Törnroth-Koivuniemi. Sannan tunneilla kävin myös viime talvena, mutta se lopahti, kun ryhmiä ei tullut täyteen. Nyt herätetty ratsastajia kouluratsastuksen maailmaan taas. Torstaina siis oli koulutunti, jossa jumppailtiin hevoset vetreiksi. Tunnin alussa kerroin Sannalle vasemman käden ongelmastani ja sitä ryhdyttiinkin työstämään. Vasempaan kierrokseen tehtiin paljon töitä, käden piti olla oikein ja hevosen taipua. Vasen kierros olikin alkuun jäykkä, mutta useilla toistoilla vertyi ihan pehmeäksi. Oikea kierros oli niin paljon helpompi. Laukka toimi molempiin suuntiin upeasti, Sannakin kehui :) Tuntui taas hyvältä kouluratsastus, joten hyvillä mielin olisin lähtenyt kisoihinkin.....\nPerjantaina tehtiin vähän samoja taivutteluja kuin tunnilla. Vasen kierros oli vaikeampi ja käsi tottelematon. Se aina kippailee, jää jäykäksi on-off-ohjaksi tai ranne kääntyilee miten päin sattuu. Olisi mahtavaa jos joka päivä joku olisi huutamassa muistutuksia omasta asennosta ja apujen käytöstä! Sain kuitenkin molemmat puolet taipuisaksi ja Tumpin rennoksi.\nTuossa aikaisemmin pohdiskelin, että ostaisinko uudet saappaat vai kengät ja jotkut varret niihin. En ole edelleenkään päässyt mihinkään ratkaisuun. Helmikuussa Hööksillä oli ale ja ilmaiset postikulut, ja sieltä lähtikin talviratsastussaappaat tulemaan alehintaan :) Talviratsastussaappaita mulla ei olekaan ollut taas muutamaan vuoteen. Saappaat ovat kivannäköiset ja sopivat, mutta vähän nipistävät välillä nilkan etupuolelta. Uskon, että ne kuitenkin vähän siitä venyvät ja lopettavat nipistelyn. Nyt olenkin ratsastanut kaikki itsenäiset ratsastelut ne jalassa. Muuten käytän aina kannuksia Tumpin kanssa, mutta noiden saappaiden kanssa olen mennyt ilman kannuksia. Tumppi on toiminut ihan hyvin, vaikka alkuun aina onkin hitaampi pohkeelle.\nVanhat ja räjähtäneet saappaat\nUudet ja kiiltävät\nLähettänyt Green eventer klo 10:54 Ei kommentteja:\nViime yönä oli meille syntynyt tammavarsa! Se on hyvin pikkuinen ja hirmuisen söpö. Laatukuvia puhelimesta, mutta tuitui pikku varsuli <3\nLähettänyt Green eventer klo 21:47 2 kommenttia:\nEilen oli tosiaan Seppo Laineen valmennus kotimaneesissa, johon oli tuotu maastoesteitä. Jee! :D Maastoesteet oli suurimmaksi osaksi aika pikkuisia (poniharraste / harraste), sillä treenissä oli paljon kokemattomia ja poneja pomppimassa. Muutamia tuttarin laavuja ja laatikoita oli maneesissa ja yksi tukkikasa, joka on joskus mitattu 110 cm korkeaksi. Se on niin selkeä ja helppo este, ettei edes tunnu niin isolta. Ennen varsinaista treeniä kerrottiin taas vuorotellen kuulumisia Sepolle. Siinä Seppo sanoikin, että mistäs saataisiin mulle tarpeeksi isot esteet hypättäväksi. Se ilahdutti kovasti, sillä vaikka aina ei sujukaan ihan ohjekirjan mukaan, ollaan Seponkin mielestä valmiita isompiin haasteisiin ;) Meillähän on tosiaan tavoitteena tällä kaudella nousta helposta vaativaan.\nTumppi oli ihan intsinä koko ajan. Tunti aloitettiin verryttelyllä kevyessä istunnassa. Alkuun pidin vähän harjasta kiinni, mutta kun Tumppi innostui ja vähän kuumuikin, niin meno tuli jotenkin tasaisemmaksi ja pysyin kevyessä istunnassa ilman tukea. Laukassa sai jarrutella kun saatiin koko ajan muut kiinni :D Hyppelyt aloitettiin pikkutukilla ravissa. Sitten tultiinkin parin kolmen esteen pikkuratoja. Tumppi oli innoissaan ja välillä jäikin kaasu pohjaan. Sitten ongelmaksi tulee paniikki kuskille, käsi nousee ylös ja jää vetäväksi. Sain myös kuulla että silloin alapohje lähtee heilumaan ja pistää vähän lisää vauhtia masiinaan. Tätä en olekaan ennen tajunnut. Harjoittelin sitten istunnalla jarruttamista, hartiat taakse auttoi jo paljon. Silloin Tumppi tulee myös takaisin oikeinpäin eikä näytä niin hirveeltä hirveltä.\nPäivän teemana oli tänään kolmen säännön rimpsu, joka piti muistaa radallakin.\nLaukat oli välillä vähän hakusessa, mutta muuten varsinkin vika rata tuntui menevän ihan kivasti. Toisinaan käänsin taas liikaa sisäohjalla, jolloin laukka ei vaihdu. Videollakin näkyy harmaa puolikaari, 4 laukkaa, rengaseste -linja, jossa renkailla käänsin ihan vimpulaan ja Tumppi meni jotain karmeaa ristilaukkasolkotusta... Varsinkin alussa Tumppi oli vähän turhankin villi, kerran lähti viemään niin etten saanut kääntymään tiukkaa kurvia seuraavalle esteelle. Rauhoittui se siitä hiukan, mutta semmoinen mukava kenttähevosen eteenpäinpyrkimys säilyi. Loppuraveissa Tumppi yritti vielä nostaa laukkaa pari ekaa kierrosta, mutta tyytyi kohtaloonsa ja jarruttelujen jälkeen ravaili rennosti.\nAlle kaksi viikkoa hallikenttäkisoihin!\nLähettänyt Green eventer klo 23:40 Ei kommentteja:\nOtsikko viittaa eilisen ja tämän päivän ratsasteluihin. Varsinaista suokkivetoista touhua, mutta kyllä Tumppikin pääsi liikkumaan. Eilen menin Tumpilla ja Riksulla. Tänään vuoron saivat Tumppi, Riiviö ja Siru.\nEilen ratsastin Tumpin ekana. Kummallakin oli vähän keskittymisongelmia, joten ei jaksettu kuin 40 min perustreeni. Iskä siirteli maastoesteitä ulkona ja hakkasi niistä lunta ja jäätä pois. Tumppi oli jännittynyt, enkä saanut sitä oikein rentoutumaan. Tehtiin ympyröitä ja kolmikaarista kiemuraa.\nSeuraavaksi nousin Riksun selkään. Juulia oli kipeä, joten pyysi mua ratsimaan Riksun. Oli kiva päästä sillä menemään, ja keskittyminen olikin nyt paljon parempi kuin Tumpin kanssa. Tehtiin vähän taivuttelua ja käyntiväistöjä, jotka meni yllättävän hyvin :) Riksu toimi oikein mukavasti, mitä nyt alkuun jäi vähän hitaaksi takaa alaspäin siirtymissä. Käynti ja laukka oli aika ponimaisen tuntuisia Tumpin jälkeen, mutta ravi oli hieno ja istuskelin nautiskellen jopa harjoitusravissa tovin. Laukat nousi helposti sekä käynnistä ja ravista. Hieno poika!\nHevosrintamalla on tosiaan vähän muutoksia tapahtunut. Helmikuussa ravivalmennuksesta kotiin palasivat veljekset Riiviö 4v ja Reipas 2v. Riiviö ei vissiin ollutkaan niin nopea juoksija kuin toivottiin. No mitäs siinä sitten, tehdään kaverista ratsu! :D Riiviö otti heti ratsu-uransa alkuun lepoa, sillä se ruunattiin ja sitten siltä lähti kenkä ja kengän mukana pala kaviota. Kavio saatiin onneksi paikkailtua kokoon. Nyt ruunauksen jälkeen Riiviö onkin ollut ihan nyhvö :D Asiaa ei auta Juulian valitsemat pinkkipohjaiset jalustimet ja vaaleanpunainen huopa, joita Riiviö ratsastuksessa käyttää...\nTänään ratsastukseen ekana pääsi Riiviö, jolla ratsastin ekaa kertaa. Mua ennen sillä on ratsastettu ehkäpä 10 kertaa. Menin radalla alkukävelyt ja sitten maneesiin. Äiti nappasi ylläolevat pari kuvaa tallin pihalla. Riiviö ei oikein innostunut kuvaussessiosta. Iskä oli saanut maastoesteet maneesiin aamupäivällä, joten siellä ne olivat ihmetyttämässä pikkuista Riiviötä. Alkuun esteitä piti ihmetellä ja mutkitella niiden ohi, mutta ne ei olleetkaan vaarallisia, niin pystyttiin menemään kohtuu sujuvasti niiden keskellä. Ravi oli vähän epätahtista alkuun, voi olla että paikkailtu kavio aiheutti jotain jännitystä askellukseen. Riiviö kuunteli ihan hyvin pidätteitä ja kääntyilikin sinne minne tahdoin. Kokeilin myös vähän laukkaa. Ekalla kerralla kiihdyteltiin ravia kuin Vermon takasuoralla, mutta nousi se laukka sitten toistoilla. Aikamoista nelitahtista vipellystä se oli, mutta kyllä se siitä paranee ;)\nTokana treeniin tuli Tumppi. Laitoin sille gramaanit, koska eilen ei ollut niin hyvä ja nyt maastarit olisi vielä maneesissa. Ja ihan tarpeeseen tulivatkin. Tumppi oli innostunut heti maneesiin päästyään. Se oli alusta asti hyvin energinen eikä eteenpäinpyrkimystä puuttunut. Tehtiin paljon taivuttelua ja väistöjä, mutta Tumppi ennätti rentoutua vasta muutaman reippaan laukkakierroksen jälkeen. Se taas ennakoi laukannostoissa ja kiljahteli :D Tehtiin muutamia vaihtojakin. Useimmissa se malttoi odottaa, mutta kerran ennakoi vihtoon ja lähti sitten kuin tykinkuula ja heitti pienen ilopukinkin matkalla. Muuten se käyttäytyi ihan kivasti vaikka virtaa riittikin. En voinut vastustaa maastareiden kiusausta, vaan hypättiin minitukki molempiin suuntiin kerran.\nViimeisenä tänään maneesiin Sirun kera. Se ei välittänyt maastareista oikein mitään, mutta jossain kilahti kun oli laukan vuoro. Mammarainen oli ihan into piukeena laukkailemassa kokoajan :D Tykitettiin pari pitkää sivua, tai ehkä kipittely olisi oikea sana. Voi miten poni Siru onkaan! Jalat käy kovaa vauhtia, mutta maisemat vaan ei vaihdu :D Tehtiin Sirunkin kanssa pari vaihtoa, oli puhtaat ja oikein ilmavat vaihdot. Kolmikaarista tuuppailtiin vielä loppuverkkailuksi.\nHuomista odotellessa !\nLähettänyt Green eventer klo 22:29 Ei kommentteja:\nEilen olikin oman seuran kisat kotimaneesissa. Olin aamuysistä lähtien liputtamassa radalla. Eilen alkanut (ja aamullakin hetken jatkunut) lumipyry söi varsinkin alkupään luokista paljon lähtijöitä. Kisat eteni sujuvasti ja poisjääntien takia oltiinkin hippasen etuajassa. Joka luokassa oli sama rata, joten opettelin sen seuraamalla muiden menoa. Vaikka kisat oli ajoissa, olin itse vielä enemmän ajoissa. Olin jo kävelemässä pihalla niin hyvissä ajoin että kyllästyin ja vein Tumpin vielä hetkeksi talliin odottelemaan ennen kunnon verkkailua.\nHypeltiin Tumpin kanssa 100 ja 110 cm, joissa molemmissa arvosteluna A.2.0. Verkassa Tumppi pelkäsi taas katsomoa, nyt siellä oli mörkojen lisäksi ihmisiäkin! Verkka meni muuten hyvin, Tumppi liikkui energisesti, mutta oli myös kuulolla. Hypyt onnistuivat hyvin, joten pari hyppyä pystylle ja okserille riittivät. Rata oli kohtuu helppo, sillä oli vain yksi linja. Kolmoselta neloselle oli aika tiukka kurvi, mutta siihenkin oli jätetty hyvin tilaa, niin ei ollut ongelmaa. Radalla päästiin etenemään ihan mukavaa vauhtia. Linjalla kuitenkin kuski oli (taas kerran) omassa kuplassaan. Neljän laukan väli jäi auttamatta lyhyeksi ja puomi tulikin siitä 6. esteeltä alas. Muuten meni kivasti :)\nPäästiin kympin verkkaan heti palkintojenjaon jälkeen eikä siis jouduttu ulos kylmään. Hyppäsin taas vain pari hyppyä kun Tumppi tuntui hyvältä. Nyt oli aikaa työskennellä ympyrällä, katsomojännityskin laantui ja hevonen tuli suoremmaksi. Rata meni ihan hyvällä vauhdilla taas. Tein vähän isommat tiet kuin metrissä ja päästiinkin NOLLARATA! Wuhuu :D Eka nolla kympistä koskaan! Pari paikkaa oli vähän lähellä mutta heppa korjasi kuskin virheitä ihmeen hyvin :) Olin tyytyväinen tulokseen, vaikka se ei sijoille riittänytkään.\nKuvaajat pysyttelivät sisätiloissa eivätkä innostuneet tulemaan kuvailemaan, joten ei materiaalia näistä kisoista. Taiteilin paintilla ratapiirroksen, jottei tulisi kuvatonta postausta.\nLähettänyt Green eventer klo 10:53 2 kommenttia:


Luonnollinen kesämeikki à la Jolie | Jolie\nIhoa hivelevä ja hiuksia hulmutteleva kevyt tuulenvire. Kylmä ja raikas virvoitusjuoma, jossa kelluvat jääpalat kilisevät huurteisen lasin reunoja vasten. Iloinen puheensorina ja hymyilevät vastaantulijat kaupungilla. Aurinkovoiteen tuoksu iholla. Rantahiekkaan upotetut varpaat ja laineiden liplatus. Kuulostaa kesäpäivältä parhaimmillaan, eikö?\nLoimme ikimuistoisia ja ihania kesäpäiviä varten luonnollisen meikin, joka on helppo toteuttaa luonnonkosmetiikan tuotteilla. Mallinamme toimi ihana Mimi Jolielta. Hänen säteilevä hymynsä ja iloisuutensa häikäisi Helsingin aurinkoiset kadut, kun etsimme kuvauksia varten kaunista viherkeidasta Mannerheimintien ympäriltä.\nKuulas meikkivoide tasoittaa ihon sävyä luonnollisesti\nKjaer Weisin Invisible Touch Liquid Foundation -meikkivoide sopii kaikille ihotyypeille. Tämä kuulas meikkivoide jää iholle kauniin kevyeksi. Se levittyy kasvoille ohuesti siveltimen avulla. Meikkivoiteen kanssa vähemmän on aina enemmän, eli tuotetta kannattaa levittää vain sen verran, kuin tarvitsee. Mimin kasvoilla on sävy M220 Just Sheer, joka on väriltään keskivaalea ja lämmin.\nPeitevoiteella värierot piiloon\nAbsolutionin Le Multi Correcteur on useiden luonnonkosmetiikan ystävien mielestä paras peitevoide! Peitevoiteen sävy 02 häivyttää Mimiltä tummuutta silmien alta, sekä yksittäisiä, pieniä punertavia alueita kasvoilta. Sen voi levittää sormella ohuelti vain niihin kohtiin, joiden värieroa halutaan tasoittaa. Peitevoide toimii kasvoilla yksinäänkin, eli meikkivoiteen voi jättää poiskin ja sipaista peitevoidetta aavistuksen kasvoille tasoitusta kaipaaviin kohtiin.\nVäritön puuteri kiinnittää meikin\nKjaer Weisin Translucent -puuteri kiinnitää nestemäisen meikkivoiteen ja vie ylimääräisen kiillon mennessää. Kevyt puuterointi auttaa meikkipohjaa kestämään auringon lämmittämällä iholla iltaan asti. T-alue (otsa, nenä, leuka) rasvoittuu useimmilla luonnostaan päivän mittaan, eli puuteria on hyvä sipaista kevyesti varsinkin kasvojen keskialueelle.\nKulmakarvat saavat olla luonnolliset\nKulmakarvat saavat näyttää hyvin luonnollisilta. Mimin kulmia korostaa Mádaran Brow Pomade -kulmavaha. Sävy Smoky Blonde 10 tuo kauniisti esille vaaleita kulmia viileän ruskealla värillä. Se sopii myös tummemmille kulmakarvoille, jos kaipaa vain hiukan korostusta.\nKulmien laminointi on ollut jo pidemmän aikaa trendi. Kauneushoitolassa tehty käsittely saa kulmakarvat ikäänkuin asettumaan ylöspäin, jolloin ne näyttävät tuuheammilta. Samaan tyyliin voidaan pyrkiä Laveran kulmakarvageelin avulla. Kun kulmia harjataan ruskean sävyllä ylöspäin suuntautuvin liikkein, niistä tulee ilmavan ja tuuhean näköiset. Laveran kulmakarvageeli on yksi valikoimamme suosituimmista meikkituotteista. Rusken sävyinen geeli tuo hiukan lisää väriä kulmakarvoihin, kun taas kirkas pitää kulmakarvat vain visusti paikoillaan.\nMádaran uusilla Guilty Shades Eye & Cheek Multi-Shadow -meikeillä voi luoda hehkua ja korostusta sekä luomille, että poskipäille. Upeat sävyt ovat helppokäyttöisiä ja näppäriä. Pigmenttiä on juuri sopivasti niin, että meikin levittäminen on helppoa sormenpäillä. Mimillä liikkuvia luomia, sekä poskipäitä korostaa persikkainen sävy Heat. Lizard tuo syvyyttä katseeseen luomivaosta ylöspäin häivytettynä.\nKorostusta katseeseen tuo Und Gretelin Holt Eye Liner. Silmänrajaukset saavat olla pehmeät ja utuiset. Jos luomet ovat ominaisuuksiltaan rasvoittuvat, tulee silmämeikistä kestävämpi, kun rajauksen tekee vain sisäluomille. Mimin ruskeita silmiä korostaa sävy Mocha, joka on lämmin ruskea.\nSilmämeikin viimeistelee Und Gretelin Wint Mascara. Musta ripsiväri on klassikko ja Mimin ripsiä koristaakin sävy 2 Darkest Black. Ripsivärin harjasosa on erityisen näppärä, kun ripsiin toivotaan mahdollisimman paljon tuuheutta. Pigmenttirikas koostumus tuo myös pituutta erotellen ripset kauniisti. Se ei varise päivän kuluessa, vaan pysyy hyvin iltaan asti.\nHuulikiilto sädehtii hymyhuulilla\nKesän trendikkäimmät huulet kuultavat luonnollisen huulikiillon alta. Unohda terävät rajaukset ja voimakkaan väriset huulet, sillä pehmeys huulimeikissä vie voiton tänä kesänä. Mádaran Glossy Venom Hydrating Lip Gloss kosteuttaa huulten ihoa raikkailla sävyillä. Nude Coral on hyvin luonnollinen, hieman persikkaiselta vivahtava luottokiilto aurinkoiseen ajanjaksoon. Sen voi sipaista kesäriennoissa helposti huulille ilman peilin apua.\nLuonnonkosmetiikan raaka-aineet: blue tansy – 5 vaikutusta »


Lehdolle kalaa melkein kahdeksan kiloa\nMiesten sarjan ykkönen Jouko Lehto sai 7 800 gramman kalasaalin Ollin muistokisoissa, jotka käytiin Lauhan Maijapirtin rannassa Huittisissa.\nNuoret (1): 1) Oskari Kuusisto 5 220 g.\nMiehet (14): 1) Jouko Lehto 7 800 g, 2) Rauno Mustalahti 6 730 g, 3) Pekka Kuusisto 3 230 g, 4) Seppo Honkonen 2 670 g, 5) Kimmo Haavisto 2 240 g, 6) Juhani Alanaatu 2 200 g.\nNaiset (4): 1) Inkeri Alanaatu 2 215 g, 2) Taina Korpela 2 165 g, 3) Aune Haavisto 1 270 g, 4) Marja-Liisa Pylväs 660 g.\nLue lisää about Lehdolle kalaa melkein kahdeksan kiloa\nKalojen narraamisessa loppukirit\nHuittisten kalakerhon viimeiset maanantaikisat on kisailtu.\nTulokset, Sammunjoki 25.8.\nNuoret alle 18v: 1) Joni Haavisto 660 g.\nNaiset: 1) Taina Korpela 1 410, 2) Inkeri Alanaatu 365, 3) Aune Haavisto 355, 4) Liisa Rostedt 220.\nYleinen (6): 1) Jukka Kuusisto 2 440, 2) Sami Salminen 1 920, 3) Joni Peltola 1 345, 4) Pekka Kuusisto 1 320, 5) Jussi Järvinen 1 030.\nVeteraanit (8): 1) Matti Ala-Juusela 2 575, 2) Jouko Lehto 1 670, 3) Markku Raittila 1 480, 4) Jari Hievanen 790, 5) Seppo Honkonen 460.\nLue lisää about Kalojen narraamisessa loppukirit\nKaloille purtavaa onkikisoissa Sammussa ja Lauhassa\nHuittisten kalakerhon viikkokisat käytiin viimeksi Sammunjoella Savolaisen rannassa ja Kokemäenjoella Varavankilan patouomalla. Syönti oli nihkeää.\nMolemmissa kisoissa voiton sarjoissaan nappasivat Oskari Kuusisto ja Taina Korpela.\nNuoret alle 15 v: 1) Luukas Jaakkola 835 g.\nNuoret alle 18 v: 1) Oskari Kuusisto 2 185.\nNaiset: 1) Taina Korpela 1 190, 2) Aune Haavisto 665, 39 Inkeri Alanaatu 590, 4) eeva Huhtala 510, 5) Liisa Rostedt 310.\nLue lisää about Kaloille purtavaa onkikisoissa Sammussa ja Lauhassa\nSaimaalta joukkuekulta Huittisiin\nHuittisten Kalakerhon Oskari Kuusisto (vas.) ja Sami Lehtonen iloitsevat joukkuekullasta. Joukkueessa oli mukana myös kuvasta puuttuva Joni Haavisto. Johanna Korpela sai henkilökohtaisen hopean ja Oskari Kuusisto henkilökohtaisen pronssin.\nHuittisten Kalakerhon Oskari Kuusistoa harmitti. Hän oli jättänyt kotiin juuri ne kalastusvälineet, joita olisi eniten tarvittu. Saimaan kanavassa oli kova virtaus, joka vei mato-ongen kohoa mukanaan. Kuusisto oli valinnut liian köykäiset välineet.\nHän ei olisi uskonut, että neljän tunnin taistelu virtauksia vastaan päättyisi kultaiseen SM-joukkuemitaliin ja henkilökohtaiseen pronssiin. Mitalit tulivat täytenä yllätyksenä.\nLue lisää about Saimaalta joukkuekulta Huittisiin\nKaikkonen/Honkonen vetouistelukisan voittoon\nHuittisten Kalakerhon Kemetvalu-vetouistelukilpailu käytiin 21. toukokuuta. Kuha ei ollut vielä kilpailukalana, koska sen annettiin vielä kutea rauhassa.\nKisan suurimman, 5 410-grammaisen, hauen sai Kaikkonen/Honkonen. Manniset vetivät suurimman ahvenen, joka painoi 195 grammaa.\nTulokset: 1) Kaikkonen/Honkonen 10 820 pistettä, 2) Manniset 8 715, 3) Lempiälät 4 515, 4) Kiviojat 4 040, 5) Mäenpää 3 815.\nLue lisää about Kaikkonen/Honkonen vetouistelukisan voittoon\nNuorten kalakisassa runsaasti osanottajia\nJuho Yli-Sipilä nosti suurimman saaliin Huittisten Kalakerhon järjestämässä lasten ja nuorten onki-illan kilpailussa. Osanottajia oli 42 huonohkosta säästä huolimatta. Kaikki osanottajat saivat palkinnon, myös hyvä yritys oli kannustuksen arvoinen.\nKilpailu käytiin Punkalaitumenjoella jäähallin rannassa 3. kesäkuuta.\nLue lisää about Nuorten kalakisassa runsaasti osanottajia\nKokemäenjoessa riittää kalaa\nAhti jakoi antejaan oikein roppakaupalla ainakin Oskari Kuusistolle Naarassaaressa Huittisten kalakerhon onkikisoissa. Kisat pidettiin 19.5. Vigrenin rannassa.\nKisailijoita rannalla oli 16, vaikka vettä satoi kaatamalla.\nKarhiniemellä Kyläkartanon rannassa kisat pidettiin 26.5.\nMojovimman saaliin sai Pekka Kuusisto, jonka kalakassi painoi reilut 11 kiloa.\nLue lisää about Kokemäenjoessa riittää kalaa\nHuittisten Kalakerhon pilkkikilpailu käytiin 9.maaliskuuta. Säkylän Pyhäjärvellä.\nNaiset: 1) Marja-Liisa Pylväs 2995 g, 2) Aune Haavisto 145 g.\nVeteraanit: 1) Martti Heinola 3 140 g, 2) Markku Raittila 1 900 g, 3) Paavo Pylväs 1 140 g, 4) Manu Rantanen 800 g, 5) Edvin Järvinen 459 g, 6) Matti Ala-Juusela 175 g, 7) Tapio Tervamäki 145 g.\nYleinen: 1) Klaus Kaikkonen 1 160 g, 2) Jukka Kuusisto 630 g, 3)Jussi Järvinen 365 g.\nLue lisää about Pyhäjärvellä pilkittiin\nAhvenia pilkittiin Sääksjärvellä\nHuittisten kalakerho piti pilkkikilpailun Sääksjärvellä. Kilpailukalana oli ahven. Parhaan saaliin, 2 190 grammaa, sai Marja-Liisa Pylväs.\nNaiset: 1) Marja-Liisa Pylväs 2 190 grammaa, 2) Taina Korpela 2 095, 3) Aune Haavisto 250 ja Inkeri Alanaatu 250.\nYleinen: 1) Jussi Järvinen 1 150, 2) Klaus Kaikkonen 535, 3) Jukka Kuusisto 330.\nVeteraanit: 1) Paavo Pylväs 1 850, 2) Matti Ala-Juusela 480, 3) Markku Raittila 395, 4) Martti Heinola 355, 5) Juhani Alanaatu 90.\nLue lisää about Ahvenia pilkittiin Sääksjärvellä\nKala kävi Heinolan pilkkiin Palvialanlahdella\nHuittisten kalakerho piti pilkkikilpailun Palvialanlahdella 15.2.\nSuurimman saaliin pilkki veteraanisarjan Martti Heinola, jonka tulos oli 7 340 grammaa. Tuloksissa huomioitiin ahvenet kertoimella 3.\nLue lisää about Kala kävi Heinolan pilkkiin Palvialanlahdella


Ensimmäisenä meille puhui Cecilia Samartin videoterveisten muodossa esikoiskirjastaan Nora&Alicia. Hän ei valitettavasti itse ollut päässyt paikalle, mutta on vieraillut Suomessa Helsingin kirjamessujen aikoihin. Hänen esikoiskirjansa olen tosiaan jo lukenut ja oli mielenkiintoista kuulla kirjan syntyprosessista jne.\nKuvassa näkyy Jean Kwok, jonka teos Käännöksiä ilmestyy 24.5. Odotan tuota esikoista kovasti, sillä kirja vaikuttaa hyvin mielenkiintoiselta ja on vahvasti omaelämänkerrallinen. Päähenkilö hongkongilainen Kimberly muuttaa äitinsä kanssa New Yorkiin paremman elämän toivossa, mutta he päätyvät raatamaan tehdastyössä ja asuvat erittäin alkeellisissa ja kurjissa olossa. He ovat kielitaidottomia ja kiinnostavin piirre kirjassa, joka nousi Kwokin puhuessa esiin on erikoinen tapa käyttää ensimmäisen persoonan kertojaa. Hän haluaa sillä näyttää, kuinka ulkomaalainen voi vaikuttaa typerälle, kun hän yrittää puhua vieraalla kielellä, mutta kuinka älykkääksi hän muuttuu hänen puhuessaan omaa äidinkieltään. Sitä mukaa kun Kimberly oppii englantia, sitä mukaa lukijakin pääsee selvyyteen, mitä hänen ympärillään olevat ihmiset puhuvat. Kirjailijan tarkoitus on saada lukija sisäistämään vahvasti Kimberlyn kokemukset ja kasvutarina kielen avulla.\nViimeisenä meille esiintyivät Lotte ja Søren Hammer ja he esittelivät kirjaansa Saastat, joka ilmestyy 19.4. Saastat on sisarusten ensimmäinen yhteinen romaani ja he ehtivät tehdä kolme kirjaa ennen kuin ensimmäinen julkaistiin. Teos on ensimmäinen osa dekkarisarjasta, jonka aiheet pyörivät koston ja pedofilian ympärillä. Kirjailijat ovat halunneet rakentaa mehevän rikostarinan, joka käsittelisi silti rinnakkain kansalaisten omankädenoikeutta ja lain puitteissa toimivaa yhteiskuntaa.\nTätä teosta suomentaja kiitteli vuolaasti. Hän sanoi että se on 600-sivuinen romaani, joka ei sisällä yhtään kuollutta lausetta. Mielettömän hyvä kirjakevät tulossa Bazarilta!!\nlumiomena7. helmikuuta 2011 11.08Olisin niin halunnut päästä tuonne Bazarin tilaisuuteen (olisipas ollut hauska nähdä sinua siellä!), mutta suuntasimme silloin minilomalle Itä-Suomeen. Bazarin kevät tuntuu tosiaankin innostavalta. Ja luulen, että aika monia blogisavuja tulee nousemaan.Kiitos tästä katsauksesta. :)VastaaPoistaLeena Lumi7. helmikuuta 2011 11.14Sain kutsun tulla tapaamaan Geert Kimpeniä, mutta lähtö äärimmäiseltä Keski-Suomen saarelta ja kun on vanhan koiruuden omaishoitaja, on melkein mahdotonta.Geert Kimpenin Kabbalisti on vienyt minua mustiseen seikkailuun, josta olen löytänyt kaikki ne ainesosat, josta minua kiinnostava kirja on tehty.VastaaPoistalinnea7. helmikuuta 2011 11.18Olipa kiinnostava katsaus! Kiitos Hanna!VastaaPoistaHanna7. helmikuuta 2011 11.23Minusta on ihanaa, että kustantamot ovat kutsuneet nyt myös kirjabloggaajia näihin tilaisuuksiinsa. Olen etuoikeutettu, että matka ei ole minulle este ja ajallisestikin pystyn järjestämään itseni näihin päivätilaisuuksiin. Monesti aina lähettelen kirjabloggaajilta terveisiä ja kiittelen kollektiivisesti näistä kutsuista. :)Ihana, että kävitte kommentoimassa ja luette näitä esittelyitä.VastaaPoistaHanna7. helmikuuta 2011 11.25Nuo omistuskirjoitukset olivat mielestäni tosi ihastuttavia ja vaalin niitä lämmöllä.VastaaPoistamarjis7. helmikuuta 2011 11.34Suuret kiitokset taas kustantamoterveisistä! :) Olin niin odottanut, että pääsisin tänne, mutta sitten se graduseminaarin aika muuttui ja homma meni pieleen.Käännöksiä-kirja alkoi kiinnostaa minua tämän sinun esitelysi perusteella erityisesti. :)VastaaPoistaLeena Lumi7. helmikuuta 2011 12.57PS. mustiseen = mystiseen;-) Taidan pitää kohta lomaa...Ja kiitos tapaamisjutusta!VastaaPoistaJoana7. helmikuuta 2011 19.28Mukavaa, että kustantajat järjestävät tuollaisia tilaisuuksia. Kirjailijavieraat ovat aina mielenkiintoisia ja vielä hienompaa on, jos heidän kanssaan pääse ihan keskustelemaankin. Mielenkiintoisia kirjoja, jotka ehkä ilman vinkkaustasi olisin sivuuttanut ihan kokonaan. Kiitos Hanna!VastaaPoistaTessa7. helmikuuta 2011 20.55Kiitos, ihana raportti!VastaaPoistaTeresita7. helmikuuta 2011 22.10Mielenkiintoiselta kuulostavia kirjoja! Etenkin tuo Majakkamestarin tytär :)VastaaPoistaLuru10. helmikuuta 2011 13.06Ihana omistuskirjoitus! Onpa hienoa, että järjestetään tuollaisia tilaisuuksia lukijoiden ja kirjailijoiden kohtaamisille.VastaaPoistaLisää kommenttiLataa lisää...


JYX - Stabiloivien harjoitusten vaikutus keskivartalon lihasten EMG-aktiivisuuteen potilailla, joille on tehty lannerangan jäykistysleikkaus (full record)\nStabiloivien harjoitusten vaikutus keskivartalon lihasten EMG-aktiivisuuteen potilailla, joille on tehty lannerangan jäykistysleikkaus\ndc.contributor.author Hildén, Laura\ndc.description.abstract Tämän poikkileikkaustutkimuksen tarkoitus oli selvittää ylä- ja alaraajojen harjoitusliikkeiden vaikutusta keskivartalon lihasten aktivoitumiseen potilailla, joille oli tehty lannerangan jäykis-tysleikkaus. Tällä potilasryhmällä terapeuttisen harjoittelun tavoite on selän aktiivisten raken-teiden turvallinen vahvistaminen. Terapeuttiset harjoitteet pyritään alkuvaiheessa tekemään lanneranka neutraaliasennossa. Tutkimukseen rekrytoitiin 22 lannerangan jäykistysleikattua potilasta (11 naista ja 11 miestä) iältään 25–84 vuotta. Tutkimuksessa mitattiin pintaelektromyografialla rectus abdominis-, obliquus externus abdominis-, longissimus- ja multifiduslihasten aktiviteetti. Referenssiliikkei-nä olivat vartalon isometrinen maksimaalinen fleksio ja ekstensio. Tutkittavat harjoitusliikkeet olivat molemmilla yläraajoilla yhtäaikaa suoritettu (bilateraalinen) olkanivelten ekstensio ja fleksio, oikealla yläraajalla suoritettu (unilateraalinen) olkanivelen horisontaaliadduktio ja ho-risontaaliabduktio, oikean lonkan (unilateraalinen) ekstensio sekä modifioitu Roman Chair -harjoite. Verrattaessa eri harjoitusten aiheuttamaa aktiivisuutta toisiinsa rectus abdominiksessa todet-tiin suurin aktiviteetti olkanivelten bilateraalisen ekstension yhteydessä keskimääräisen aktii-visuuden ollen lihaksen vasemmalla puolella 27 % ja oikealla puolella 28 % isometrisen flek-sion aikaisesta maksimaalisesta aktiivisuudesta (% MVC). Obliquus externus abdominiksen aktiivisuus oli suurin eli 41 % MVC unilateraalisessa olkanivelen horisontaaliadduktiossa se-kä toiseksi suurin oikean lonkan ekstensiossa, jolloin aktiivisuus oli 37 % MVC. Oikean obli-quus externus abdominiksen aktiivisuus oli näissä kahdessa harjoituksessa tilastollisesti merkitsevästi suurempi kuin vasemman (p < 0.05). Modifioitu Roman Chair -harjoitus aktivoi parhaiten longissimuksen (83–104 % MVC) sekä multifiduksen (62–64 % MVC). Myös bila-teraalisen olkanivelten fleksion aikana saavutettiin keskimäärin 62–65 % MVC aktiivisuus longissimuksessa sekä 51–54 % MVC aktiivisuus multifiduksessa. Lannerangan jäykistysleikatuilla potilailla vartalon maksimaaliset ekstensiovoimat olivat nai-silla 220 N ja miehillä 460 N. Vartalon maksimaaliset fleksiovoimat olivat naisilla 252 N ja miehillä 559 N. Erityisesti ekstensiovoimat olivat siis heikot. Ekstensio-/fleksiovoimien suhde oli naisilla 0,88 ja miehillä 0,82. Lannerangan neutraaliasennossa suoritetuissa harjoitusliikkeissä selkälihasten aktiivisuus oli lihasvoiman ja -kestävyyden harjoittamiseen vaadittavalla tasolla bilateraalisen olkanivelten fleksion ja modifioidun Roman Chair -harjoitteen aikana. Muut tutkimuksen harjoitusliikkeet soveltuvat hyödynnettäväksi lannerangan jäykistysleikattujen potilaiden vartalon lihasten motorisen kontrollin harjoittamisessa. fi\ndc.subject.other terapeuttinen harjoittelu\ndc.subject.other keskivartalon lihakset\ndc.subject.other lannerangan jäykistysleikkaus\ndc.title Stabiloivien harjoitusten vaikutus keskivartalon lihasten EMG-aktiivisuuteen potilailla, joille on tehty lannerangan jäykistysleikkaus\nKeskivartalon lihasten harjoittaminen SpineGym -laitteella : vaikutukset lihasvoimaan ja EMG -aktiivisuuteen \nAho, Iita (2016)\nKeskivartalon lihaksilla on tärkeä merkitys jokapäiväisessä elämässä kehon tukijana ja tasapainon säilyttäjänä. Keskivartalon lihasten harjoittamisen tärkeys korostuu selkävaivaisilla ja tasapainohäiriöistä kärsivillä ...\nKinesiofobian ja fyysisen aktiivisuuden muutokset lannerangan spondylodeesi-leikkauksen ja 12 kuukauden postoperatiivisen harjoitteluintervention jälkeen \nIlves, Outi (2013)\nIän yhteys alaraajojen lihasten kokoon ja arkkitehtuurisiin ominaisuuksiin nopeus- ja kestävyyslajien urheilijoilla sekä verrokeilla \nPeltonen, Iida (2018)\nIida Peltonen (2018). Iän yhteys alaraajojen lihasten kokoon ja arkkitehtuurisiin ominaisuuksiin nopeus- ja kestävyyslajien urheilijoilla sekä verrokeilla. Liikuntatieteellinen tiedekunta, Jyväskylän yliopisto, gerontologian ...


vappua! | Are you feeling fashionable?\nette ikinä arvaa →\nMoikkamoi!Ihan ekana tulis pieni pikainfo huomisesta: Ollaan Ihanien tyttöjen kanssa huomenna perjantaina 30.4. klo 14-16 Forumin Seppälässä. Siellä juhlitaan MSCHICin ja Seppälän yhteistyön 1-vuotissynttäreitä sekä wappua. Paikalla on MSCHICin meikkaajia loihtimassa vieraille vappumeikkejä, Anna ja Nadja juhlapukeutumisneuvojina (lol) sekä Mimmi & Peppi juontajina ja syleilijöinä. Tarjolla on myös pientä purtavaa ja juotavaa. Tapahtuma on avoin kaikille eikä tonne oo mitään ikärajoja. Päivän aikana arvotaan 3kpl 50€ lahjakortteja Seppälään, joten ihan senki takia kannattaa tulla käymään tuolla. :)\nBikerliivi Gina TricotEiffeltornikoru on ite tehtyUimapukukankaasta tehty mekko Gina Tricot, ostettu Huuto.netistä joskus viime vuonna.\nps. Toi oikeessa kulmassa näkyvä vihree mekko on nyt mun! Ehin jo kuolaamaan sitä täällä, mut kerron tästä lisää myöhemmin… Mut nyt pitsaa ja lemppariblogien lukemista. Huomiseen!\nKirjoittanut nadjastrange KLO 20:52 18 kommenttia\nMuissa blogeissa aiheesta: ← plöö\n18 Responses to “vappua!”\nAnonymous says:\t29.04.2010 at 20:58\tsun pää näyttää ku ois turvoksissa pahasti. oootko pipinä?parane pian<3\nReply\tVon W says:\t29.04.2010 at 20:58\tVOI KEIJO, kävin tänään Seppälässä tarkotuksena tsiigata tota mekkoa, kun aiemmin on jääny kaiveleen.. unohdin :(\nReply\tnadjastrange says:\t29.04.2010 at 21:03\tanonyymi: aww kiitti <3von w: no voi KEIJO. Seppälät on huomennaki auki ;)anonyymi: se varmaan johtuu siitä, että toi objektiivi oli 18mm joka vääristää jonkun verran mittasuhteita. tai sit mulla on tosi iso pää :D\nReply\tMaija says:\t29.04.2010 at 21:10\taaaa ihana toi sun asu <3 oot ihana!!\nReply\tTiina says:\t29.04.2010 at 21:20\tOnpas kiva asu :) Etkö siekään nää miun uusia postauksia uudessa blogissa? tai että päivittyykö ne sulla tonne hallintapaneeliin? Ärsyttää kun en osaa tehdä tolle mitään :/\nReply\tLaura says:\t29.04.2010 at 21:28\tMulla on kans toi mekko ja tykkään siitä ihan sairaasti! :)\nReply\tkingaaaa says:\t29.04.2010 at 21:37\tthis vest is just amazinggreetshttp://shelikesfashion.blogspot.com/\nReply\thuhi says:\t29.04.2010 at 21:40\tsun "kamera-käsi" tos tokas kuvas näyttää älyttömättömän laihalta :'o\nReply\tAnonymous says:\t29.04.2010 at 22:13\tokei :DD tunnen itseni nyt täydeksi idiootiksi.. anteeksi. kamera vain vääristä,olet kaunis.-pää kommentin laittaja\nReply\tAnonymous says:\t29.04.2010 at 22:16\teikös se riitä että pidätte forum jutut forumin omassa blogissa?\nReply\tnadjastrange says:\t29.04.2010 at 22:22\tmaija: kiitti :)tiina: mä nään kyllä sun postaukset, mut sun blogi ei päivity mun hallintapaneeliin :(laura: :)kingaaaa: thanks! :)huhi: se kameran hihna jotenki peittää osan kädestä :Danonyymi: kaveri kommentoi että näytän siltä ku mun poskessa olis varastossa jotain ekstraa. ehkä et sittenkään ollu ihan väärässä ;Danonyymi: niinhän me yleensä pidetäänki, mut haluun infota tapahtumista täällä omassa blogissani, koska veikkaan että täältä löytyy lukijoita jotka ei seuraa forumin blogia mut haluu silti osallistua tämmösiin :)\nReply\tNinnisi says:\t30.04.2010 at 08:03\tsöpö toi liivi :)ja hyvää vappua sulle! <3\nReply\tAnni says:\t30.04.2010 at 08:34\tHih, näin sut eilen Gina Tricossa :D Kiva asu.\nReply\tvippe says:\t30.04.2010 at 09:30\tTää on niin hauska juttu :D Oltiin kaverin kaa joku pari viikkoa sit jo Seppälässä ja siellä oli toi mekko. Kysyin kaverilta, et tiedäkkö kuka bloggaaja mulle tulee mieleen tästä mekosta? Se vastas Nadja ja samaa olin mäkin ajatellu :D\nReply\tAnonymous says:\t30.04.2010 at 16:08\tihana asu n____n <3harmittaa ihan helvetisti ku oon kipeenä kotona, enkä päässy paikalle :c~ HUMANOID\nReply\tZionnah says:\t30.04.2010 at 17:01\tLiivi on huippusuloinen! 8)\nReply\tsunny/smile says:\t30.04.2010 at 17:56\tasia on nyt niin, että oot tosi, tosi hyvä bloggaaja! <3 ;))oon itekki katellu tota mekkoa, mut en oo sit ostanu, kun missä käyttäisin? :))\nReply\tEmma says:\t03.05.2010 at 14:12\tMulla on tommone vihree mekko =) se on tosi ihana mut mun pitää ommella nappeja koko ajan kiinni :''c


Julkaistu 25.01.2020 0\nKorkein hallinto-oikeus antoi viime syksynä ratkaisun, jonka mukaan osakeyhtiötä edeltäneen yritysmuodon verovuosi päättyy siihen päivään, jona osakeyhtiö merkitään kaupparekisteriin.\nTaloushallintoliitto tiedottaa, että vuodenvaihteessa toteutetuissa yritysmuodon muutoksissa on todennäköisesti noudatettu Verohallinnon aiempaa soveltamisohjetta, jonka mukaan osakeyhtiötä edeltäneen yritysmuodon verovuosi päättyisi osakeyhtiön kaupparekisteriin merkitsemispäivää edeltävään päivään ja vastaavasti osakeyhtiön verovuoden ensimmäinen päivä olisi päivä, jona osakeyhtiö merkitään kaupparekisteriin. Tämä ohje löytyy edelleen Verohallinnon ohjeesta Toimintamuodon muutos osakeyhtiöksi, jota Verohallinto on parhaillaan päivittämässä KHO:n ratkaisun vuoksi.\n- Toimitettavissa verotuksissa Verohallinto noudattaa kuitenkin KHO:n viime syksynä antamaa ratkaisua vielä päivittämättömän ohjeensa sijaan. Käytännössä se tarkoittaa äsken mainittuun tilanteeseen soveltaen sitä, että tmi-yrityksen viimeinen verovuosi päättyy 1.1.2020, ja että perustetun osakeyhtiön ensimmäinen verovuosi alkaa myös 1.1.2020. Tmi-yritykselle jäisi siis annettavaksi kaksi veroilmoitusta. Toinen ajalta 1.1. -31.12.2019 (verovuosi 2019) ja toinen ilmoitus yhdeltä päivältä eli 1.1. – 1.1.2020 (verovuosi 2020), todetaan Taloushallintoliiton tiedotteessa.\nTiettävästi yrittäjä voi kohdistaa liiketapahtumat näkemyksensä perusteella joko kokonaan tai osittain toiminimen viimeisen verovuoden (1.1.-1.1.2020) tai osakeyhtiön ensimmäisen verovuoden liiketapahtumiksi. Jos yritys kohdistaa tapahtumat osakeyhtiön ensimmäiselle verovuodelle, niin tästä huolimatta Verohallinto edellyttänee tmi-yrittäjän antavan vielä veroilmoituksen vuodelta 2020. Veroilmoituksen, joka käsittäisi vain varallisuuslaskelman. Asia varmistuu kevään aikana, kun Verohallinto antaa päivitetyn ohjeensa.


Herkkutatit tekevät tuloaan Pohjois-Karjalassa - MTVuutiset.fi\nHerkkutatit tekevät tuloaan Pohjois-Karjalassa\nJulkaistu 04.08.2004 10:57\nHerkkutattia on alkanut virrata myyntipisteisiin Pohjois-Karjalassa. Ensimmäisenä saalista on saatu tiheistä istutuskuusikoista. Kangasmaille tatteja vielä odotellaan. Etelä- ja Pohjois-Savossa tatteja uskotaan tulevan myyntiin aikaisintaan loppuviikosta.\nPohjoiskarjalainen sieniyrittäjä Loreno Dalla Valle kertoo, että sienestäjät ovat lähteneet viime vuotisen huippusadon innostamina ahkerasti liikkeelle. Hänen mukaansa maakunnassa on nousemassa jälleen aito tattikuume.\n-Monet odottavat viime vuoden kaltaista tattisatoa, joka oli kaikkien aikojen parhaita. Se ei voi pitää paikkaansa. Sadosta voi toki tulla aivan kohtuullinen, mutta ei viime vuoden veroinen, arvioi vanhempi tutkija Kauko Salo Metsäntutkimuslaitoksen Joensuun toimipisteestä.\nMyös luonnontuotteiden talteenottoa ja käyttöä edistävän Arktiset Aromit ry:n toiminnanjohtaja Simo Moisio arvioi tattisadon jäävän viimevuotisesta.\n-Herkkutattisadon ennustaminen on aina vaikeaa ellei mahdotontakin. Tästä kesästä on ennustettu oikein hyvää sienivuotta. Vielä ainakaan ei siltä näytä herkkutatin osalta, sanoo Moisio.\nTattikuume heräsi jo viikkoja sitten\nItaliaan tatteja välittävä Dalla Valle Oy varautuu alkavaan tattikauteen luottavaisesti. Ensimmäiset herkkutatit tulivat myyntiin noin viikko sitten. Nyt yritys on lisännyt kiinteiden vastaanottopisteidensä määrän viiteentoista. Lisäksi kymmenkunta autoa kiertää maakuntaa tarjonnan mukaan.\n-Herkkutattien laatu on tällä hetkellä hyvä. Kuusimetsistä sientä saadaan. Eilen saimme jo satoja kiloja. Kaikki on kuitenkin vasta alussa, kertoi Loreno Dalla Valle tiistaiaamuna. Innostuksen puutteeseen tattikausi ei ainakaan kaadu.\n-Kaikki muistavat viime vuoden. Tattikuume on korkealla, se alkoi jo kolme viikkoa sitten. Myös uusia kerääjiä on ilmestynyt lisää. Viime vuonna yrityksellä oli noin 15000 kerääjää. Ahkerimmat ylsivät hurjiin 200-300 euron päiväansioihin.\nHerkkutattien päivän hinta oli tiistaina ykkösluokan sienestä viisi euroa, toisen luokan sienestä kaksi euroa ja kolmosluokan sienestä euro kilolta. Myös kanttarellia on saatu mukavasti Pohjois-Karjalassa.\nDalla Vallen mukaan kanttarellisadosta on lupa odottaa erinomaista.\nEdellytykset kohtuusadolle olemassa\nSieniä. futureimagebank.com/Erkki Talvila\nKuopion Marja ja Vihannes Oy:ssä tatteja vasta odotellaan.\n-Pohjois-Karjalassa ollaan aina hieman edellä Kuopiota. Muutaman päivän päästä tilanne selkiytyy. Toistaiseksi myyntiin on tullut kanttarellia ja ihan pikkuisen haaparouskua korvasienen lisäksi, kertoo yrityksen toimitusjohtaja Tapio Hoffren.\nEtelä-Savossa Savonlinnassa toimiva Marjamarkkinointi Oy on myös ostanut kanttarelleja. Herkkutattia on liikkunut toistaiseksi vain pieniä eriä. Metsäntutkimuslaitoksessa satoennusteita laativa vanhempi tutkija Kauko Salo pitää hyvää tattisatoa mahdollisena. Viime syksy oli kohtuullisen hyvä sienirihmaston kehittymiselle. Lisäksi maanpinta on pysynyt alkukesän ja kesän viileän kosteana.\n-Tästä se kokonaisuus syntyy. Ennätyssatoihin en kuitenkaan usko. Toistaiseksi kyse on ollut kohtuullisen yksittäisistä esiintymistä, kertoo Salo. Paljon riippuu maaperän kuivumisesta.\n-Viime kesänä oli hirvittävän kuivaa kunnes sitten sateet laukaisivat tilanteen. Nyt maaperä on pysynyt kosteana. Kummassakaan tilanteessa rihmasto ei kuole. Jos maaperä nyt kuivuu, saadaan samantapainen reaktio eli sieniä rupeaa nousemaan.


Thesis Kärnä, Aki | Oulun yliopisto\nFilosofian maisteri Aki Kärnä\nLinnanmaa, sali KTK112\nYliäänilanssin ja CAS-OB-prosessin lämmitysvaiheen mallinnus\nApulaisprofessori Ari Jokilaakso, Aalto-yliopisto\nHappipuhalluksen ja teräksen kemiallisen lämmityksen mallinnus\nVäitöstutkimuksen tuloksena saatiin numeeriset mallit yliäänilanssille ja CAS-OB-prosessin lämmitysvaiheelle. Laskennallisia malleja tarvitaan terästeollisuudessa käytettävien prosessien tutkimiseen ja kehittämiseen.\nVäitöksessä keskityttiin ensin yliäänilanssin mallinnukseen. Yliäänilanssi on putki, jolla happea puhalletaan yliääninopeudella ylhäältäpäin sulaan metalliin. Lanssin mallinnus on tehty numeerisella virtauslaskennalla. Olemassa olevaa turbulenssimallia säätämällä on saatu hyviä tuloksia. Mallia ja sillä laskettuja tuloksia voidaan käyttää metallurgisten prosessien mallinnuksessa.\nYliäänilanssia käytetään myös väitöstyön toisessa tutkimuskohteessa, CAS-OB-prosessissa. Prosessin lämmitysvaiheessa sulaa terästä lämmitetään polttamalla alumiinia terässulan pinnalla. Alumiini syötetään paloina ja happi yliäänilanssilla. Lämmitysvaiheen prosessimallissa teräksen ja kaasun virtauksia ei lasketa, vaan tarvittavat tiedot saadaan virtauslaskennan tuloksista. Näin prosessimallin käyttö on nopeaa, koska aikaa vievät virtauslaskennat on laskettu etukäteen.\nCAS-OB-prosessin lämmitysvaiheen malli huomioi kemialliset reaktiot ja energian säilymisen. Tuloksena saadaan systeemin lämpötilat ja kemiallinen koostumus ajan funktiona.\nMalleja testattiin vertaamalla saatuja tuloksia kirjallisuudesta saatavaan tietoon ja terästehtaalla tehtyihin mittauksiin. Lämmitysvaiheen mallilla voidaan tutkia ja kehittää CAS-OB-prosessia.\nLanssimallia voidaan soveltaa myös muihin prosesseihin, joissa on yliäänilanssi.


Auttakaa Blu-Ray soittimen valinnassa | DVD Plaza\nAuttakaa Blu-Ray soittimen valinnassa\nKeskustelu osiossa 'Blu-ray sekä UHD -laitteet' , aloittajana Halcyon, 21.01.2014.\nSelasin noita vanhoja säikeitä, mutta useimmat ovat aika vanhoja. Tarkoitus olisi löytää yleiskäyttöinen Blu-Ray pyöritin. Kuvittelisin eniten käyttäväni seuraavia:\n1. 2D Blu-Ray (aluekoodivapaus/ulkomailta tilaus ok), 3D on bonusta, en ainakaan tarvitse up-konversioita 2D-3D\n2. DVD-toisto toimiva (ja ehdottomasti tehtävissä itse aluekoodivapaaksi kakella tai muuten)\n3. Netflix ja youtube (1080p) toisto (toimiva, jos löytyy). Yle Areena -tuki pop, ei pakollinen\n4. Nopea toiminta\n6. Kohtuuhintainen, miel. alle 250\n7. Varmatoiminen, helppokäyttöinen (tätä käyttävät muutkin kuin minä)\nMuut asiat kuten mkv tuet, usb-liitännät ja muut mistä ihmiset ovat kirjoitelleet ovat lähinnä bonusta, en niitä varmaankaan tarvitse.\nMistä laitteista kannattaisi aloittaa? Oppot ja Denonit liian kalliita.\nSamsungeissa on kuulemma osassa malleissa paljon vinkumista pyörittimestä.\nSonyn vanha BDP-S*90 sarja ilmeisesti poistumassa?\nKuinkas Panasonicit ja LG:t.\nMitkä laitteet ovat huonoja/vältettäviä ja mihin asioihin kannattaisin kiinnittää huomiota?\nMitä virheitä tulisi välttää ja mitä itset olet katunut tai mistä olet ollut iloinen oman laitteesi kanssa?\n1. 2D Blu-Ray (aluekoodivapaus/ulkomailta tilaus ok)\nOnko tuo siis ehdoton vaatimus? Karsii aika reilusti malleja pois. Ne pari harvaa BD-aluekoodittomiksi modattavissa olevaa ovat useiden satasten high-end laitteita. Joissakin BD-soittimissa mainostetaan kaukosäätimellä tehtävää aluekoodimodia, mutta modi voikin koskea ainoastaan dvd-levyjen aluekoodeja, BD:n pysyessä silti lukittuna. Kannattaa katsoa tarkasti ennen ostamista.\nBD-aluekoodittomat soittimet ovat todella harvassa. Esimerkiksi Oppo toimittaa erikseen pyydettäessä BD-aluekoodittomaksi muutetun soittimen (jälleenmyyjänä esim Marek).\nKannattaisiko harkita jenkkilevyille erillistä 99usd perussoitinta ja sitten normaalikäyttöön erikseen joku kiva sopiva muut vaatimukset täyttävä eurooppamallin soitin?\nItseä kiinnostaisi kanssa jokin hyvä edullinen bd soitin.\nJa painotus sanalla hiljainen (myös dvd käytössä). 3d ei välttämätön. Nykyisessä ei muuta vikaa, mutta dvd käytössä ruksuttaa.\nTuo oli vuoden 2012 mallisarja. Siitä jäi huippumalli S790 myyntiin vielä vuodeksi 2013. Vuoden 2013 muut mallit olivat BDP-S*100-sarjaa ja tänä keväänä tulee BDP-S*200-sarja myyntiin.\nSonyn soittimet olisivat varmaan muuten ihan hyvä valinta, mutta vaatimus aluekoodittomuudesta on ongelma.\nKun itse juuri hankin uuden soittimen, niin tykkäsin tästä sivustosta:\nYleisimpien valmistajien mallisarjoista ainakin jokin malli on testattu.\nTuosta. Itsellä hyviä kokemuksia Sampan joskus taannoin kuudenkympin E-5300:ta.\nDVD-käyttö on haasteellista soittimella kuin soittimella kun levyn pyrimisnopeus on eri kuin BD:llä jolloin eri resonanssit heräävät.\nKäytännössä tuo BD-aluekoodivapaus vaatii rautamodausta. Tarkkaan ottaen sitä ei edes saa, vaan kyseessä on aluekoodin vaihtaminen jollain näppäinkombolla BD:n osalta tarpeen mukaan. Sitä DVD-aikaista "kaikki futaa" ei tietääkseni BD:llä ole. Itsellä on Oppo, koodin vaihto on neljän näppäimen painallukset, jos oikein muistan. Varsinainen modaus on kuitenkin ylimääräinen osa itse soittimessa, joka asennettiin myyjäliikkeessä.\nEnpä muista nähneeni, että BD-soittimia saisi aluekoodi-modattuina kuin Oppoa ja ainakin aiemmin Cambridge Audiota. Eli menee budjettisi yli. DVD-puolella sitten on saanut (ohjelmoitavalla)kakella naksuteltua.\nJossain vaiheessa vanhempiin Oppohin sai softavapautuksen, mutta se oli vähän niin ja näin. Jokaisen firmiksen jälkeen piti odottaa kräkättyä epävirallista firmistä, että vapaus jatkuu. En tiedä, onko tuota nykyisiin malleihin lain.\nItselläni on Panasonic DMP-BDT500 3D (Multi Region CODEFREE DVD & BD ZONE A/B/C, DVD REGION 012345678). Ostoon vaikutti myös 2XHDMI, mikä mahdollisti pelkän äänen viennin vanhaan (ei 3D tukea) viritivahvistimeen ja kuvan suoraan projektoriin.\nSoittimessa aluekoodin vaihto tapahtuu yhtä nappia painamalla. Olen ollut tyytyväinen hiljaiseen soittimeen. Tuolla tulee tällä hetkellä katseltua vain Dvd/Blu-ray elokuvia, joten muut toiminnot ovat käyttämättä.\nKaukosäätimen käyttö vaatii totuttelua, kosketusherkän levyn takia. Hinta soittimelle tuli hiukan yli 500euroa, Amazon.co.uksta tilatessa. Eli menee Halcyonin budjetin yli.\nKiitos kaikista vinkeistä ja kommenteista.\n500€ soitinta en ala ostamaan näin 4K H.265/HEVC lanseerausvuonna. Ei ole niin paljon ylimääräistä hassata peruspyörittimeen.\nModaus on lähinnä bonus, enkä tiedä onko UK:ta lähempänä tuollaisia 250€ tai alle (postikuluineen) modattujen koodivapaiden Blu-Ray soittimien myyjiä?\nItse katson enemmän Yle Areenalta ja mietin, että missäköhän tölkeissä on edes kohtuullinen Yle Areena -toisto? Ymmärrän, että laatu Areenasta on mitä on. Ei voi mitään. Tietokoneen kanssa eivät osaa muut räplätä ja pelikonsolia ei ole, jolla moinen hoituisi.\nAinakan vanhemmissa Sonyissä taisi olla Yle Areena tuki - löytyykö/saako sitä vielä ja toimiiko se kohtuullisesti ?\nJa jos ostaa UK:sta esim. sirumodatun Sonyn BDP-S1100 mallin UK firmiksellä (täysin firmispäivitettävä ilmeisesti), niin saako siihen näitä Suomi appseja, kuten Yle Areena lainkaan?\nEDIT: Vastaan itselleni Yle Areenan suhteen.\n2013 malliston Sonyissa 1100 ei tue web/appseja, 3100/4100/5100 tukevat ja Sony/verkkokauppa sanovat, että Yle Areena toimii jälkimmäisissä. Toimiiko UK-firmware malleissa, en osaa sanoa. Tietääkö kukaan muu?\nMun ymmärtääkseni Sonyn malleissa on sama firmis maasta riippumatta. Sovellusten näkyvyys arvotaan ilmeisesti käyttäjän kielivalintojen perusteella.\nSe DVD-aluekoodivapaus taitaa olla nykyisin aika monessa Philipsissä tehtävissä laitteen omalla kaukosäätimellä. Omat vaatimukseni pari kuukautta sitten eivät olleet ihan samat kuin sinulla, mutta vähän sinne päin. Halusin soittimen, jossa on hyvä DVD-kuva, vaivaton DVD-aluekoodivapaus ja hyvä ääni CD-käytössä. Päädyin ostamaan 2-3 vuotta vanhan Philipsin lippulaivamallin BDP9600, vaikka en tykkääkään Philipsistä merkkinä. Nuo appsit tuossa ovat aika surkeat vielä, mutta kenties uudemmat mallit ovat siinä suhteessa parempia?\nModaus on lähinnä bonus, enkä tiedä onko UK:ta lähempänä tuollaisia 250 tai alle (postikuluineen) modattujen koodivapaiden Blu-Ray soittimien myyjiä?\nStegeniltä saa useita eri soittimia, jotka on modattu aluekoodivapaaksi sekä Blu-ray että DVD-osioltaan. Pari mallia taitaa mennä tuohon hintaluokkaan: http://www.stegen.com/en/\nMullakin ois soittimen päivitys edessä ja oon hieman pudonnut kelkasta näitten uusien soittimien kanssa...\nPitäis olla tekstin siirto, netflix ja dvd aluekooditon, max 500€… löytyyköhän noilla spekseillä mitään?\nJallu1000 Uusi jäsen\nMikäs soitin antaisi eniten rahoille vastinetta n.300e luokassa? Lähinnä elokuvien katselua ja satunnaista musiikin kuuntelua.\nhttp://www.mareks.fi/yamaha-bd-s677-blu-ray-soitin.html Onko tuosta mihinkään vai saako samaan rahaan parempaa? marantzin ja 2kpl g3 kaveriksi.\nAuttakaas vähän tietämätöntä.\ntärkeimpänä kuvan laatu niin minkä valitsisitte? kaveri tälle on Yamaha RX-A3030\nKuvanlaatu on identtinen. pl. darbee piirin sisältävät, joka on lähinnä unsharp maskia muistuttava efekti.\nEli parantuisko kuvanlaatu 800e euron edestä ? Jos opon hommaa sitä varten optoma hd30 ja 90tuuman screeni\nDarbeehan keksii kuvaan jotain sellaista, mitä siinä ei alun perin ole. Tuloksesta joko tykkää tai ei, mutta itse en ainakaan testaamatta ostaisi.\nBlue-ray kuvaa ajatellen ei parane edes 0e edestä, koska markan ja tonnin blueray soitin tarjoilee samaa digiä suoraan levyltä hdmi:tä pitkin eteenpäin.\nErot tulee sitten soittimen hiljaisuudessa, latauksen nopeudessa, pätkäseekö soitin kun vaihtaa layeriä, osaako siirtää tekstitystä, miten skaalaa dvd kuvan, tukeeko 3d:tä ja kuinka paljon on maustettu turhilla appseilla ( raivostuttaa kun joka leivänpaahtimella pitää pystyä selata yle areenaa ja youtubea, kun nämä on leivänpaahtimissa jouduttu aina tehdä kompromissiksi. Annettais sen leivänpaahtimen paahtaa niitä leipiä ja tietokoneen näyttää youtubea, molemmat hoitais oman hommansa mallikkaasti ja paahtimeen laitetusta hinnasta kaikki raha menis siihen että leipä paahtuu tasasesti)\n( raivostuttaa kun joka leivänpaahtimella pitää pystyä selata yle areenaa ja youtubea, kun nämä on leivänpaahtimissa jouduttu aina tehdä kompromissiksi. Annettais sen leivänpaahtimen paahtaa niitä leipiä ja tietokoneen näyttää youtubea, molemmat hoitais oman hommansa mallikkaasti ja paahtimeen laitetusta hinnasta kaikki raha menis siihen että leipä paahtuu tasasesti)\nLuulen, että noiden appsien osuus soittimen hinnasta on pienehkö. Sen sijaan tietokoneen hommaaminen kotiteatteriin youtubea ja yle areenaa näyttämään on melko overkill-ratkaisu. Tilanne on tietysti toinen, jos pelaa sillä masiinalla, mutta monelle riittää pelikonsoli. Tai tabletti.\nVuoden parin vanha kuudenkympin Sampan BD-soitin omaa Juutuubiappin, kerran pari oon kokeillu joskus että toimiihan se, mutta kun PC on pörrännyt melkeipä "aina", en ole moista "sunvessaa" tarvinnut ja kun sillä (se PC) pelaa kaikki vaivattomasti (myös tänne kirjoittelu ja Netfix, sekä harvemmin BD:t), tämmöisenä semi-invalidina kaiken kun pitää toimia helposti pyrstöä liiemmin tuolilta nostamatta....


Mistä koostuu hyvinvointini nykyään? - 100 yötä kesään\nLueskelin vuodentakaisia postauksiani ja mietin, miten naivi olen silloin ollut. Elin hyvin minäkeskeistä elämää ja suurin huolenaiheeni oli rasvaprosenttini tulevien häitteni lisäksi. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että tällainen elämänvaihe on todella fine ja kuuluu siihen sinkkuvuosi-kategoriaan, että joskus se on elettävä. Onneksi tulee aikaa jolloin siitä vatsalihasvaiheestakin mennään eteenpäin.\nPuhuin vuosi sitten paljon hyvinvoinnista ja siitä, miten se tulee liikunnasta ravinnosta. Voin ihan rehellisesti sanoa, että minun hyvinvointini ei ole todellakaan kiinni päivittäisestä parsa-annoksesta, mutta silloin se tuntui oikealta.\nEihän siinä mitään! Näin jälkikäteen kun katson kuvia, olin ihan jäätävässä tikissä – elämäni kunnossa, mutta eihän sitä silloin nähnyt. Olinko onnellisempi kun nyt? En. Nyt kun elämäntilanteen muututtua tietyt asiat eivät ole enää itsestäänselvyyksiä, sitä alkaa ajatella hyvinvointia ihan eri tavalla. Oikeastaan niitä juttuja, jotka vaikuttavat omaan hyvinvointiin alkaa pitää luksuksena ja pienetkin asiat alkavat tuottaa iloa.\nKuvat: Katri (Fit you too)\nMINUN HYVINVOINTINI ON NYKYÄÄN:\nHyvin nukuttu yö, joka ei todellakaan ole enää se 22-09 välillä nukuttu yhtäjaksoinen yö. Se on yli kolme tuntia yhtäjaksoista unta ja muutamat pätkät päälle. Se on aamu-unet seitsemän jälkeen.\nRauhassa juotu aamukahvi, aamupala on jo todellista luksusta.\nHetki aikaa saunassa, ilman kiirettä.\nMahdollisuus päästä liikkumaan vauvan kanssa ja ilman vauvaa, mutta ylipäätään mahdollisuus liikkua, sillä raskaus teki pelkästä kävelystä todella epämiellyttävää.\nNe pienet hetket itselle, kun pääsee kampaajalle yksinään tai saa kaydä ruokakaupassa rauhassa.\nOma terveys, sillä yhden oksennustaudin vauvan kanssa kokeneena sitä tajuaa, että sairastaminenkaan ei ole enää niinkuin ennen. Oma lapsi on hoidettava niinkuin ennenkin, vaikka sitä olisi kuinka kipeä.\nLasillinen viiniä sohvan nurkassa kun vauva on nukkumassa.\nLämmin ruoka silloin kun on nälkä..\nNämä asiat todennäköisesti muuttuvat vauvan kasvaessa, mutta tällä hetkellä en voisi kuvitellakkaan eläväni ruokavalio edellä tai treeniohjelman ehdoilla, olen iloinen siitä, että minä pääsen edes lenkille. Odotan Timon lomaa myös siksi, että ihan rehellisesti tarvin sitä omaakin aikaa nyt enemmän kuin koskaan. Meillä voi koko perhe paremmin kun pääsen vähän päästelemään höyryjä välillä ilman poikaa.\nOdotan myös sitä, että pääsemme Timon kanssa yhdessä ulos tuulettumaan, viettämään meidän aikaa, sillä sitä ei ole pojan syntymän jälkeen ollut vielä laisinkaan.\nElämä muuttuu ja niin mekin sen mukana.. Onneksi.\nHyviä pointteja hyvinvoinnista vauva- arjen keskellä kirjoitti myös ystäväni Iisa blogissaan TÄÄLLÄ.\nAvainsanat: äitiys elämänkoulu hyväolo hyvinvointi\n4 vastausta artikkeliin “Mistä koostuu hyvinvointini nykyään?”\naika tuttuja asioita kirjoittelit 🙂 Näin 31-vuotiaana, kolmen lapsen (4v., 3v & 2,5vkoa) äitinä, voin myös todeta, että ne ”omaa aikaa”- hetket on melkoisen tiukassa. Mulle on jo luksusta, että pääsen illalla suihkuun YKSIN ilman lapsia. Vaikka tämäkin usein vesittyy kun ipanat tulevat notkumaan kylppärin oven väliin milloin mitäkin asiaa olevinaan…huoh… Nää on näit elämän ruuhkavuosia, mutta varmasti ihan parhaita kaikesta huolimatta! …Mutta oma aika on tärkeetä, ilman sitä äitikin on vähän puolitehoinen, eikä myöskään välttämättä ”jaksa nauttia” lapsistaan niin täysillä kuin voisi.. Tsemppiä meille, molemmille ja kaikille muillekin lapsiperheiden haasteiden kanssa painiville äideille, ja miksei isillekin 🙂\nHui, oot kyllä superihminen 😀 Tossa kohtaa mun oma aika tuntuu aika tarpeettomalta, mutta jokainenhan nää jutut kokee omalla tavallaan! Tsemppiä todella meille molemmille ja kaikille – niinkuin sanoit ja ihanaa kesää teidän perheelle <3\nOnpa ihana kirjoitus! Itse en ole vielä muksuja pyöräyttänyt tai ole tulossakaan mutta omakin käsitys hyvinvoinnista on mullistunut vuoden aikana melko paljon.\nViimevuonna elämä oli todella itsekeskeistä, ruoka-ajat tarkkoja ja reenit kiveen hakattu. Elämä oli suorittamista, olin pienempi kuin nyt mutta en ollut tyytyväinen, näin kokoajan peilikuvassa jotain negatiivista.\nOlen sairastanut tänä vuonna lukuisia kuume/flunssatauteja ym influenssan ja keuhkokuumeen mukaanlukien. Sairastellessa on ollut pakko pysähtyä, levätä ja höllätä. Nyt en ole niin tikissä kuin viimevuonna, nautin tällä hetkellä kesästä, kavereiden seurasta, extempore ideoista, terveydestä ja olen vihdoin päässyt taas liikunnan pariin. Minusta on tullut armollisempi ja peilikuvallekin tulee näytettyä peukkua ja hymyiltyä:)!\nOnnea vauvan johdosta ja tsemppiä vauva-arkeen!:)\nAnteeksi, että kommenttiin vastaaminen on kestänyt! Etenkin jos olet sairastanut paljon on tärkeää mennä oma terveys edellä 🙂 Jatkahan itsellesi hymyilemistä, se tekee paljon enemmän kun itsensä rääkkääminen. Ihanaa kesää <3


Amalian haasteet: maaliskuuta 2013\nKevät se tulee kohisten, aurinkokin näyttäytyy ja sulattelee räystäitä. Kiireisen alkuvuoden vuoksi, maaliskuun haasteeseen ehti mallityön tehdä vain Maikko, mutta Maikon työ on sitäkin hienompi. Ehkä allekirjoittanutkin ehtii tehdä jonkun väkerryksen näytille heti alkukuusta :)\nEli maaliskuun haaste kuuluu näin:\n3D/kerroksellisuus: Mikä sinulle on kerroksellisuutta? Teetkö runsaan kortin vai mahtavan rintakorun? Käytätkö 3D-tarroja tai rakennatko tilkkupettosi kerros kerrokselta.\nMaikko teki upean kerroksellisen skräppileiskan.\nSäännöt haasteeseen osallistumiseen kuten ennenkin, kommenttia tähän postaukseen linkillä tai ilman. Blogittomilta kuva kera tekstin osoitteeseen, mira@amalia.fi. Palkinnon maaliskuulle tarjoaa Tiimari.\nMukavaa maaliskuuta, kohti kesää mennään :)\nSähköpostitse maaliskuun haasteeseen osallistui Raili, tällä upealla kirjakortilla!\nTässä vielä muutama sananen Railin kortista:\n"Kortti on ristiäiskortti tyttärenpojalleni hänen omalla kuvallaan.\nKuva on otettu meidän ensimmäisellä tapaamisellamme.\nKortti on todellakin kerroksellinen, joten yksi kuva ei kerro kaikkea,\njoten laitoin kuvat etukannesta, sisä aukeamalta ja takakannesta.\nKukkia käytän aina paljon ja varsinkin "haitariosassa" kortin sisällä\nTageja on useampia ja "haitariosassa" oli oma pieni pyöreä tagi,\njossa oli Miilon syntymäaika ja strategiset mitat.\nHopean värinen rasia, joka näkyy keskikuvassa mahtui juuri ja juuri\ntuohon haitariosan sisään."\nLähettänyt Mira Ekonen klo 11.31 22 kommenttia:\nHelmikuun haasteen voittaja, Eira. Paljon Onnea!\nHelmikuun haasteissa voiton nappasi Eira! Paljon onnea voitosta ja otapa yhteyttä, mira@amalia.fi. Tässä vielä Eiran upeat kirjat:\nLähettänyt Mira Ekonen klo 11.11 Ei kommentteja:


Turnausjärjestelyt Urheiluseura Pillerit Ry järjestää harrastelätkän Tapsanturnauksen, joka pelataan Kemissä Perämeren jäähallissa 26.12. Mukaan mahtuu 8 joukkuetta. Ilmoittautumiset 19.12 mennessä numeroon 044 3134942. Osallistumismaksu on 250e/joukkue tilille 513161-215332 Urheiluseura Pillerit Ry. Eräpäivä 19.12\nIlmoittautuneet tällä hetkellä\nIlmoittautumisaika on päättynyt. Turnaus pelataan viidellä joukkueella. Pelit alkaa n. klo 10 ja päättyy n. klo 16.30. Otteluohjelma löytyy turnaussivujen päävalikosta.\nSäännöt Turnaus pelataan Suomen jääkiekkoliiton säännöillä seuraavin poikkeuksin\n- Maila saa nousta laukaisutilanteessa vain nilkan korkeudelle (eli lämyt ovat kiellettyjä)\n- Taklaukset ovat kiellettyjä.\n- Jofan WM-mallinen (Gretzky) on kielletty.\nJokainen pelaaja pelaa omalla vastuullaan, sarjan järjestäjä ei vastaa mahdollisista loukkaantumisista, pelaajalla on oltava joko henkilökohtainen vapaa-ajan vakuutus tai Suomen jääkiekkoliiton H-lisenssin(harraste) http://www.finhockey.fi/palvelut/sporttirekisteri/lisenssit/\nPeliaika Peliaika 1 X 25 min, myös pronssi- ja loppuottelu. Jatkopeleissä 2 viimeistä peliminuuttia on tehokasta peliaikaa. Aikalisää ei ole joukkueilla käytettävissä\nJoukkueiden sijoitukset lohkossa Lohkojen sarjasijoitukset määräytyvät järjestyksessä 1. pisteet, 2. maaliero, 3. tehdyt maalit, 4. arpa. Mitalipeleissä tasatuloksen sattuessa suoritetaan rangaistuslaukauskilpailu ”kerrasta poikki” periaatteella\nPelaajarajoitukset Joukkueessa saa olla vain yksi jääkiekon lisenssipelaaja + maalivahti.\nPelaajaluettelo Jokainen joukkue täyttää pelaajaluettelon, joka täytyy viedä kisakansliaan 30min. ennen omaa ensimmäistä peliä. (ei tarvitse täyttää joka peliin erikseen) Mikäli joukkueen pelaajaluetteloon tulee ottelukohtaisia muutoksia (esim. varapelipaidat >>> eri numerot), täytyy ne ilmoittaa kisakansliaan hyvissä ajoin.\nTulosta tästä Pelaajaluettelo\nKisakanslia Jäähallin toimitsija-aitiossa toimii kisakanslia, jossa hoidetaan myös turnauksen tulospalvelu.\nPalkinnot Voittajajoukkue ja pistepörssin voittaja palkitaan kiertopalkinnolla. Lisäksi jokaisen ottelun jälkeen palkitaan molemmilta joukkueilta parhaat pelaajat.\n<< Takaisin turnaussivulle


Take the Cake - MBakery - Leipomo\nTimanttinen kahvila kauppakeskus Myllyssä!\nLaajennusosan 2. kerros\nTake the Cake -kahvila\nja la-su klo 10-19.T\nkulloinkin voimassa olevia\nTHL:n ja AVI:n koronaohjeistuksia.\n044 237 2520\nInstagramissa: Take the Cake\nFacebookissa: Take The Cake\nKakkubuffet – aina perjantaisin!\nTake the Cake -kahvila tarjoaa joka perjantai ihanan kakkubuffetin, jossa voi herkutella MBakeryn kakuilla!\nKakkubuffassa saat syödä kakkua niin paljon kuin jaksat, aloitusannoksena on kolme kakkupalaa vaihtuvasta valikoimastamme. Hintaan kuuluu lisäksi kahvi tai tee.\nKakkubuffetin hinta on 14 euroa. Tervetuloa!\nIhaniin kahvihetkiin Myllyssä!\nTurkulaisen leipomo MBakeryn kahvila Take the Cake – MBakery Café löytyy Myllyn Länsitorin läheisyydestä, toisesta kerroksesta. Tervetuloa nauttimaan suolaisista ja makeista herkuistamme!\nParas piispis ikinä\nAsiakkaidemme sanoin: Tässä on paras piispis ikinä! MBakeryn leipoma ja Kui-designin kuvittama herkullinen Piispis-munkki nyt saatavilla kaikista kahviloistamme. MBakeryn piispis on laktoositon ja leivottu voihin. Piispiksen sisällä on turkulaisen Robertsin hillotehtaan valmistama mansikkatäyte. Maista ja ihastu!\nAina hyvää kahvia\n"Kaupungin paras kahvi!" Näin sanovat monet asiakkaamme, ja palaavat aina uudelleen nauttimaan meille kupillisen kuumaa. Valikoimassamme myös paljon erikoiskahveja ja maistuvia sesonkijuomia. Meiltä voit ostaa kahvia myös kotiin!\nTurku-pulla on nyt täällä!\nTurku on saanut oman, herkullisen nimikkopullan. Uusi nimikkoleivonnainen on MBakeryn rakkaudenosoitus Turulle. Turku-pullassa on pehmeän pullan välissä Turku-suklaalla maustettua kinuskikermaa ja päällä suklainen Turun vaakuna. Turku-pulla on pysyvä tuote MBakeryn valikoimassa. Se on jatkoa supersuosituille Turku-suklaille.\nPuraise pala Turkua!\nTurkulainen leipomo MBakery on tuonut myyntiin kaksi Turulle omistettua herkullista tuotetta: Turku-suklaalevyn ja Turku-suklaapallot. Turku-suklaa on kinuski-maitosuklaalevy, jonka pinnalla on sormisuolaa. Turku-suklaapallot puolestaan ovat valkosuklaalla ja lakujauhella päällystetty lakritsipalloja. Turku-tuotteet valmistetaan käsityönä MBakeryn leipomolla Turussa ja tuotteiden etiketeissä elävät uusi ja wanha Turku.\nIdeanikkari ja analyysisetä – Mira ja Jorma luotsaavat nyt yhdessä Myllyn Take the Cake -kahvilaa »\nKysyttävää tai muuta?\nTutustu herkullisiin kakkuihimme ja muihin tuotteisiin »