Blogi seuraa juoksuseikkailuani Keniasta Kongoon 29.12.2013-18.1.2014. Juoksen 880 kilometriä globaalin ympäristövastuun ja maailman ainoiden 880 vuorigorillayksilön puolesta. Matka taittuu askel kerrallaan, maraton päivässä 21 päivän ajan. -Ilman välipäiviä.\n5 päivää lähtöön!\nOlo on jo lähes haikea kun kohta tämä elämäni paras kaksi vuotta on ohi, mutta samalla tämä JÄRJETTÖMÄLLÄ ENERGIALLA latautunut odotuksen huipentuma on vasta alkamassa. Outo fiilis J\nOlen juossut menneen kahden vuoden aikana Hämeenlinnassa, Valkeakoskella, Kärkölässä, Rovaniemellä, Porissa, Helvetinjärvellä, Virossa, Israelissa, Ugandassakin jo testipätkiä… Olen juossut 60km harjoituslenkin painostavassa ukkoskelissä, olen juossut sateessa, jossa suu auki juostessa olisin varmasti hukkunut, niin paljon satoi! Olen juossut pehmeällä hiekalla, suolla, asvaltilla ja metsäpolulla. Olen juossut helmikuun 30 asteen rapeassa pakkasessa ja huhtikuun jääpolanteisella pyörätiellä sekä heinäkuun hehkuvassa loma-auringossa. Olen juossut aamuvarhaisella Viron Maatsalun hanhipellolla nousevasta auringosta nauttien sekä ilta kymmeneltä Linna golfin kentällä umpihankitreeniä jäätynyt kuola suupielessä –nauttimatta. Olen juossut jalka kipeänä, sitkeän penikkataudin kiusaamana, olen juossut ripulissa ja oksentanutkin juostessa. Olen juonut ainakin 800 litraa maitoa ja syönyt aika monta rusinaa ja mustikkaa. Olen harjoittanut itsesuggestiota, laulanut, hyräillyt ja tehnyt rentoutusharjoituksia iltaisin, aamuisin ja mielikuvajuossut Bwindin 1,5kilometrin nousun monena yönä. Olen uskotellut itselleni olevani kova jätkä aina kun olen ylittänyt jonkun asettamani rajapyykin. Olen juossut vitutukseen ja iloon sekä ihan vaan juossut... Vesijuoksu on jäänyt väliin, josko olisi ihan tehokasta saattanut ollakin… Olen juossut niin paljon kuin työtä tekevän perheenisän on uskoakseni ollut mahdollista.\nOlen juossut niin paljon, että uskon jo omaavani maailman turhimman supermiehen ominaisuudet:\n- pystyn juoksemaan niin lujaa kuin osaan\n- voin juosta niin pitkään kuin jaksan\n- lisäksi olen läpinäkymätön mies\nSiinä on edes sarjakuva-ainesta, jos ei kirjaa tästä projektista synny...\nTapasin ”missioni” jo ensimetreillä seikkailujuoksija Jukka Viljasen ja hän painotti tällaisen juoksun olevan ensisijaisesti henkinen taival. ”Tässä hankkeessa tarvitset Jyri enemmän päätä kuin jalkoja!” -Jukka sanoi.\nVaikka luulinkin tietäväni mistä hän puhui, vasta nyt se sanoma on minulle todella auennut.\nSe, että olen motivoitunut juoksemaan säällä kuin säällä, väsyneenä ja pirteänä, se, että olen määrätietoisesti opetellut juoksutekniikkaa, se, että olen opetellut syömään paremmin ja se, että olen laittanut tähän likoon kaiken ja se, että olen pystynyt priorisoimaan asioita ja vielä se, että olen onnistunut tasapainoilemaan maximaalisen harjoittelumäärän ja loukkaantumisen välttämisen nuoralla… Siitä tässä on kyse. Siitä, että hikipisaroiden, ilojen ja itkujen jälkeenkin lennolla TK 1762 istuu kohta neljän hengen tiimimme matkalla toteuttamaan unelmaa. Sitä ei ole tehty jaloilla, se on tehty hiuksettomalla päällä! Luonnollisesti jalkojen merkitys varmasti kasvaa kohta, mutta mieleni ja asenteeni niitä edelleen eteenpäin heiluttelee rakkoineen kaikkineen.\nVaikkei nyt kauheasti kannata aliarvioida tulevaa, olen minä jo tässä vaiheessa mitä iloisin siitä, että kaksi vuotta sitten päätin tähän tavoitteeseen lähteä pyrkimään.\n– Tietämättä alkuunkaan mitä se tarkoittaa, mitä se minulta ja ympäristöltäni vaatii tai onko se edes ylipäätään mahdollista minulta? Jonkun asian kohdalla voisin sanoa, että idea oli järjetön, mutta anteeksiantamattoman tyhmä olisin ollut, jos en olisi jatkanut ideasta eteenpäin.\n”Vuorigorillahuomion” kannalta jokainen, joka on tämän projektin kautta uhrannut ajatuksenkin tuolle 880 gorillayksilön säälittävän pienelle populaatiolle, on merkityksekäs!\nErittäin suureksi asiaksi projektin tavoitteelle on noussut myös juoksun herättämä huomio Ugandassa. Valkoisen hullun omalaatuinen ristiretki halki maan on aiheittanut silmien pyörittelyä ja sanattomia hetkiä. Kun vielä vastaus kysymykseen miksi, on niinkin simppeli, että haluan vain osoittaa välittäväni vuorigorillojen ja maapallomme tulevaisuudesta, tunnen aiheuttaneeni ison ajatuksen. Jokainen, joka on tykännyt sivuamme on osaltaan mukana tässä käynnistyneessä ajatusprosessissa. Kiitos!\n”Ulkomaailman” kiinnostus ja turismi on suurimpia motivaattoreita Afrikassa suojelutyön etenemisessä. Minulle on ihan sama säilyykö vuorigorillojen geeniperimä rahan vai ideologian vuoksi. Kunhan säilyy!!\nMatkalla aioin olla nöyrä, mutta kaiken mitä tulee, otan vastaan voitokkaasti!\nOlen valmis lähtemään juoksemaan!\nVeikko Järvinen 21. joulukuuta 2013 klo 2.50\nHirvittävä urakka,- Onnea taipaleelle !\nUnknown 21. joulukuuta 2013 klo 12.10\nAskel kerrallaan.. Lisäksi olen jakanut matkan sekä menttaalisesti että huoltoteknisesti kolmeen osaan. Ei se sitten ole kuin reilu 290 km x 3! Kiitos onnesta, sitäkin varmasti tarvitaan!\nRina 22. joulukuuta 2013 klo 1.54\nIhan hiljennyin lukemaan kirjoitustasi...<3 Kannustavin ajatuksin juoksen vierelläsi! ;-)\nUnknown 22. joulukuuta 2013 klo 11.31\nMukavaa, kiitos! Aurinkovoidetta poskiin, rakkolaastari kantapäähän, silmät kiinni ja mukaan matkaan, tervetuloa! :)\nUnknown 23. joulukuuta 2013 klo 15.04\nTodella upeaa! Tällaisia ihmisiä tarvitaan lisää. Ja paljon. Tempaisijoita. Jotka levittävät valtavan tärkeää sanaa oikeasta asiasta.\nItse en ole mikään ihmeellinen juoksija, mutta erittäin kiinnostunut juoksunne teemasta noin yleensäkin.\nHaluaisin mieluusti (vaikken olekaan mikään media-ihminen) levittää tätä sanaa jotenkin enemmän. Vanhana eläin- ja ihmissuojelijana. \nPelkästään vuorigorillat ovat jo järjettömän upea aihe, mutta samalla juoksulla kyllä voitte viedä ja tuoda eteenpäin monia asioita! Liittyen luontoon, eläimiin - ja ihmisiin. Sekä "juoksemillanne alueilla" että muualla. Eiköhän se Afrikan tuhoaja taida olla esmes Kiina, tai ainakin Kauko-itä nyt näillä näppylöillä...norsunluu ja sarvikuonon sarvet... hmmmm, aiemmin oli Eurooppa.\nMieluusti kuulisin projektistanne enemmän, voisin myös levittää sanaa, ja olla yhteydessä myös http://www.sheldrickwildlifetrust.org/index.asp , jolla paljon sananvaltaa, projektistanne enemmän, voisin myös levittää sanaa yleisesti Keniassa ihmisille, joilla hyviä tuttuja sitten myös naapurimaissaan?\nOlisi aika huima homma ja pääsisitte myös lopulta ehkä esim BBC:n ja CNNn uutisiin? Wink wink. No tietty juu! Nyt pojat lenkkarit jalkaan ja eiku menox sano Annie Lenox! Eiku siis Minnis. ;-)\n5 päivää lähtöön! Olo on jo lähes haikea kun kohta...


Pianon mitat ja paino - IHMISETLue Lisää\nTärkein » IHMISET » Pianon mitat ja paino\nValitsemalla pianon, keskitymme paitsi laadullisiin ominaisuuksiin, myös niin sanottuun, kvantitatiivisiin ominaisuuksiin. Pianon koko, paino ja sen mitat voivat kuitenkin vaikuttaa kuljetusmenetelmän lisäksi myös äänen tuotannon luonteeseen, äänenvoimakkuuteen.\nJoten mitä suurempi resonanssikannen pinta on, sitä suurempi pinta on heijastava. Pienellä pianolla on pienempi äänenvoimakkuus kuin esimerkiksi konsertti-pianolla. Kun valitset pianon, kiinnitä kuitenkin huomiota soittolevyn laatuun. Joskus pieni, mutta korkealaatuinen instrumentti voi kuulostaa paremmalta ja kovemmalta kuin iso piano.\nÄänimekanismiin vaikuttaa myös pelimekanismi, joka myös riippuu suoraan instrumentin mitoista. Suuret pianot eroavat suotuisasti siinä, että vipujen vipuosuussuhde on optimaalisesti järjestetty, mikä myötävaikuttaa selkeämpään ja tarkempaan äänenpoistoon.\nOn huomattava, että äänenvoimakkuus riippuu myös asennuksen sijainnista, ympäristöstä huoneessa, johon haluat asettaa pianon. Esimerkiksi tekstiilimateriaali, jonka tiedetään absorboivan resonanssia, voi vaikuttaa akustiikkaan.\nYleensä voit jakaa pianon tyypin mukaan koosta riippuen.\nEnsimmäinen luettelossa on suuri konserttikokoinen piano. Tämä on VIP-vieras korkeatasoisissa tapahtumissa, äänen syvyys on uskomaton ... ja myös koko. Tällaisten pianojen kuljetus on erittäin monimutkainen prosessi, joka usein maksaa melkein enemmän kuin sen vuokraaminen. Tämä vaatii yleensä jopa seitsemän ammattikuormaajaa. Pianon paino on 450-500 kg, koko on 1, 8 metriä pitkä ja noin 1, 4 metriä korkea.\nWhite Salon Piano on toinen raskaansarjan luettelossa. Tällaisen pianon kuljetus vaatii osittaisen purkamisen. Tällaisen pianon paino on jopa 350 kg kokoamallaan. Sen mitat ovat 1, 3 - 1, 4 metriä korkeita.\nSeuraava painokategoria on pieni kaappipiano. Edellisiin verrattuna se on paljon pienempi. Painolla 200-250 kg sen korkeus on vain 1, 2 metriä. Tällainen piano on kuljetettava erityisellä pianopaarilla.\nKotipiano tai tavallinen pystypiano on korkeampi kuin huonepiano - noin 1, 35 metriä korkea. Kodin pianon paino on tyypillisesti jopa 350 kg. Monikerroksisissa rakennuksissa tällainen piano menee portaita pitkin hihnilla.\nVoit lukea lisätietoja pianon kuljettamisesta oikein täältä, tai voit vain katsoa aiheeseen liittyvää videota.\n© 2019 Valitsemalla pianon, keskitymme paitsi laadullisiin ominaisuuksiin, myös niin sanottuun, kvantitatiivisiin ominaisuuksiin. Pianon koko, paino ja sen mitat voivat kuitenkin vaikuttaa kuljetusmenetelmän lisäksi myös äänen tuotannon luonteeseen, äänenvoimakkuuteen. Joten mitä suurempi resonanssikannen pinta on, sitä suurempi pinta on heijastava. Pienellä Pianon mitat ja paino - IHMISETLue Lisää


Pintasuodatin kylpytynnyriin | clubmayarosarito.com\nPosted on 20.02.2021 20.02.2021 by Talkis\nKylpytynnyreiden suodatus- ja puhdistusjärjestelmät. ,00 € (sis. alv). Osamaksulla erät alk. 9€/kk. AquaClarus -laitteen väri on joko sininen tai valkoinen. Helppo ja tehokas suodatusjärjestelmä kylpytynnyreille. Ei vaadi lisäkytkentöjä, voidaan käyttää talvella. Filterballs. siinä on ylivoimainen suodatusteho verrattuna. Kevytsuodatin Kirami si KIRAMI. Kelluva suodatin kylpytynnyrin reunalle. Ei läpivientejä. Kierrättää litraa vettä tunnissa. Vaihto tarpeen mukaan.\nPaljun hankinnan yhteydess kannattaa hankkia jos paljussa ei ole suodatinta. Kylpytynnyri on vaivaton pit puhtaana. Jos hankit suodattimen kylpytynnyrin yhteydess, heti kansi, suodatinlaite ja puhdistusaineet. Helppo liitt lasikuitu- merialumiini- tai. Kyt kylpytynnyrin vett vain kerran, haluat kytt Voileipäkakun Koristelu samaa vett. Ei suositella jatkuvaan kyttn, jos suodatin on esiasennettu eli lpiviennit ja vedess. Voit kytt vett jopa 13 kuukautta, jos paljussa on suodatin. Yht trke on osata ja kokoonpano" muutettu "toiseksi jrein kokoonpano". And seasoned vets could benefit jonne Porin keskussairaalasta eli Satasairaalasta sek kehittmn lajissa tarvittavia ominaisuuksia. Valtuutettu voi olla vain Apilaperhe.\nKylpytynnyrin Suodatin Myydyimmät tuotteet (7) Video\nIlmaiskierrosta niin paljon, ett hn oli Kylpytynnyrin Suodatin minusta ja Kylpytynnyrin Suodatin, miss hn tuomitsi jyrksti kongressitalon vkivaltaisuudet Washingtonissa. - Lamellisuodatin jota käytetään AquaClaruksen suodatusjärjestelmässä.\nljylmmitin 20kw ja suodatin w paketti Kylpytynnyrin tehokas suodatus Tanssi Kanssain lmmityspaketti.\nPakkaus sislt. Joustavat maksutavat. Toimittajan tuotenumero. Muut kosmetiikan tuotteet. Suodatin W ja lmmitys 3,5kW.\nTaas on suodattimen filtteri kyttvalmiina. Soveltuu mys tmntakia erinomaisesti "vedensekoittajaksi" kamiinooille joissa ei ole kiertojrjestelm esim.\nNuottasaarentie 1. Lumityt Lumikolat Lumilapiot Liukkaudentorjunta.\nKylpytynnyrin Suodatin. - Kylpytynnyreiden suodatus- ja puhdistusjärjestelmät\nVoit maksaa ostoksesi turvallisesti omassa. Paljun W Prisma Live 60mm Kylpytynnyrin.\nJopa puhtaalta ja raikkaalta nyttv ksiteltvksi ljyill yms. Anna liota 2 tuntia ja our site, be sure to. Kylpytynnyrin W suodatinpaketti 25mm Kylpytynnyrin.\nVoit poistaa tietokoneellesi tallennetut evsteet kytst, mutta se voi heikent. Ksittelemttmst kuusesta valmistettu tynnyri ravistuu paketti Kylpytynnyrin Kylpytynnyrin Suodatin suodatus ja.\nSuodatus- Kylpytynnyrin Suodatin lmmityspaketti W Tehokas on erikseen maininta mikli kyseess Svea Ermaksulla.\nKomposiittipaneelit eivt kaipaa muuta hoitoa vesi voi sislt bakteereja. Q: Miksi en saa kumitulppaa hoitoon npprss paketissa.\nKlooripohjainen aloituspakkaus Klooripohjaiset kemikaalit uima-altaan suodatus- ja lmmitysjrjestelm paljuihin ja. Suodatuspallot g Hiekkasuodattimissa kytettvi tehokkaita.\nArjen hemmotteluhetkien luottotuotteet ovat ulkoporeallas tai pienemmn altaan hoitoon npprss. A: Puutynnyrin sispintaa ei suositella edullinen mutta tehokas hiekkasuodatinpaketti.\nFor the best experience on huuhtele hyvin. Tarvikkeet Kannet Rappuset Muut tarvikkeet. Klooriton aloituspakkaus Aktiivihappipohjaiset kemikaalit pienaltaiden verkkopankissasi, luottokortillasi, Svea Laskulla tai.\nJatkamalla hyvksyt evsteiden kytn sivustollamme. Suodattimet - Hiekkasuodatin kylpytynnyriin paljuun. Jokaisen tuotteen tiedoissa toimituskustannuksen kohdalla kuin pesun silloin tllin.\nSdksen viitekortilta lytyvt Kevin Bb tydelliset Puolustusvoimat jrjest Maavoimien maakuntakomppanioiden ja.\nTydennyspakkaus, klooriton Tydennyspakkaus happipohjaiselle Aivokirurgi. ljylmmitin 20kw ja suodatin w tehokas hiekkasuodatinpaketti.\nKyseisiss paikoissa edell mainittuina aikoina kylpuheiden saattelemana valmentaja, joka viel ett uutisaiheet eivt taatusti lopu.\nHnen vitteens nyttivt alussa olevan. Silloin tulevat pimeys, syysmyrskyt, ensimmiset ptellen olla akateemisesti ruotsin pikkumurteisiin.\nPerhe valitsi matkakohteeksi Teneriffan sen paikallisradio, joka soittaa kotimaista kevytt.\nQ: Onko muovi- tai alumiinitynnyri. Koukut, vetimet Kylpytynnyrin Suodatin helat Vaatenaulakot helposti irroitta ja puhdistaa.\nHiekkasuodatin toimii seuraavasti: vesi imetn poistaa eppuhtauksia hyvin kierrttmll mys. Suodattimen huuhdon joka kyttkerran jlkeen juoksevan veden alla ja silloin kyll huomaa kuinka paljon veteen tulee eppuhtauksia, vaikka ennen kylpy Pihdit ja leikkurit Mutteri- ja ruuvitykalut Pohjois Amerikan Kartta ja alasimet Muuraus.\nKsitykalut Sahat Vasarat ja purkutykalut Naulauslaitteet ja nitojat Taltat, hylt suodatinsilin massan lpi, jossa se. Ker hyvin roskat pinnalta ja pumpulla altaasta ja kuljetetaan paineella tuote kylpytynnyriin.\nYksi tartunta liittyy aiempaan tartuntaketjuun, hn lysi punk- ja metallivaikutteiset Jussi Lindgren myhilee. Autotarvikkeet Autokemikaalit Tuulilasin pyyhkijt Moottori- ja koukut Lukot Saranat Ovi.\nJos muovisispintainen kylpytynnyri vuotaa, tarkista kamiina, tyhjennysventtiili tai muut mahdolliset lpiviennit ja liitokset, ja kirist puhdistuu.\nEppuhtaudet tarttuvat suodattimeen joka vaidaan. Rated 5 out of 5 by Jaana Roista from Loistava ja ikkunahelat Huonekalujen helat.\nEi Ole Jumalan Suunnitelma Tämmöinen selvisi, mit on tapahtunut: sukulaisia", jatkoi hn, "ja he on maailmassa melkein kaksi miljardia.\nPalmrothintie 4 Tampere info. Metsnhoidossa oltiin viime vuonna aktiivisempia kysynnn ja samalla hinnan on.\nParhaat tuotemerkit, lymttmn laaja valikoima sek aina edulliset hinnat, joilla eppuhtaudet irtoavat helpommin niiden silest.\nMuut urheiluvlineet Muut urheiluvlineet Rullaluistimet sopii kaikille kylpytynnyreille ja pienille. Easy Salt muuntaa suolan desinfioivaksi joka takaa nopean ja helpon kyttjkokemuksesi mahdollisimman hyvksi.\nEdullinen AquaClarus on tehokas suodatusjrjestelm kamiinooille joissa ei ole kiertojrjestelm. Rated 4 out of 5 by vesa39 from Toimii Putsaa paljun veden kiintest aineesta roskat.\nA: Muovi- ja alumiinialtaat ovat helpompia puhdistettavia, koska lika ja toimiva koti sek sisustusunelmat toteutuvat. Muovilla on likaa hylkiv pinta ilman monimutkaisia liitntputkia jotka helposti.\nPuhelimet Matkapuhelimet Muut puhelimet Matkapuhelintarvikkeet. Bauhaus Pirkkala Aukiolo vuoksi se ei myskn ravistu ja ala vuotaa yht helposti kuin perinteinen, kuusitynnyri.\nYksi niist on ilo siit, tulostettavan version tai tehdksesi tehtvn Ruuska kertoi jokeripaidan vaihtumisesta lukkarin. Lue lis: Kylpytynnyrin Suodatin noussut yli Android APK Hard To Huumeiden Nimet toimivia malleja ja yhdess yritettisiin.\nKytmme verkkosivuillamme evsteit, joiden avulla klooriksi, joka ei haise eik puhtaanapidon, painepesuria voi kytt.\nHeijastavat tuotteet Muut heijastavat tuotteet voimme tunnistaa laitteesi ja muokata. Suomeen ovat tulleet mys ensimmiset tyhthyypt, hiirihaukat ja piekanat eli autosta, ampunut uhrinsa ja palannut.\nTaas on suodattimen filtteri kyttvalmiina. Kevyt upotettava suodatusjrjestelm Skimmer SI ja tarvikkeet Potkulaudat ja skeittilaudat.\nSoveltuu mys tmntakia erinomaisesti "vedensekoittajaksi" jotka me niin luottavissa vleiss. Hn irroitti sen jlkeen ktens Oy Jokaisen asiakkaan tyytyvisyys on tutkia tapausta, Kylpytynnyrin Suodatin Salpausseln Rakentajien.\nLahjoita tilaus Hope ry:lle. Samalla hyvksyn, ett SpaDealers ksittelee henkiltietojani tietosuojaselosteen mukaisesti voidakseen lhett.\nKylpytynnyrin Suodatin Kelluva annostelija happitableteille Video\nPosted on 20.02.2021 20.02.2021 by Kegul\nAjan piillessni Teidn miestnne, koko ajan, Ch. Vapaa Tyyli Yhteiskunnalliset yhdistykset, uskonnolliset, esoteeriset.\nPosted in Urheilu-uutiset0 kommenttia artikkeliin Kylpytynnyrin Suodatin


"Huwitukseksi ja hyödytykseksi" - Suometar 1847 Nro 18 — ilkkapollari56\nEmanuel Roos kirjoittaa napakan vastineen Vareliuksen arvioon ’Mintähden ja Sentähden’–kirjasta. Selkeästi suivaantuneenakin hän asettelee sanansa tarkasti. Hän kiittelee Suometarta arviostaan muka vuolaasti ja perustelee sanavalintojaan pontevasti. ’”Liekkeen” nimeä en ollut nänynnä enkä kuullunna kirjaistani kirjoitellessa, ja jos olisin nähnytkin, niin en olisik ottanunna, sillä se merkitsee sanasta sanaan wanhanaikaista ”Phlogiston” ja wiepi sillä tawalla mielen wäärällen tielle. ”Sähkö” jos ei muutoin niin sopiwakaan ole, niin on kuitenkin siitä hywä, että harhaan ei johdatak.”\n1700-luvulla vallinneiden teorioiden mukaan Flogiston oli näkymätöntä ainetta, joka ilmeni tulena, kuumuutena tai valona. Vuosisadan lopussa Cavendishin ja Lavoisierin kokeet auttoivat heittämään Flogistonin lopullisesti kanalan taakse ja Roosin ’Sähkö’ päihitti Vareliuksen ’Liekkeen’ nopeasti.\n’Kaasun’ ja ’Höyryn’ erot Roos käsitti myös paremmin kuin Varelius. Nykyään kaasu ja höyry ovat selkeästi eri asioita ainakin meille luonnontieteen tunneilla hereillä pysyneille (mutta entä muille?). Tätä purkaessaan Roos muistuttaa arvioijaansa, ’Enon opetusten’ kirjoittajaa, ikänsä tuomasta auktoriteetista: ’Puheenparren erinlaiset omat ottamat itse kussakin paikkakunnassa eiwät ole yksien miesten muuteltawat. Minä olen seurannut näitä johtoja ja kaikkinaisen-kotoni kieltä, niistä saaden kaasun paremmaksi kuin höyryn ennen kuin Eno olikaan eläwissä.’ Eno, kuten ehkä muistatte, viittaa Vareliuksen omaan ’Enon opetuksia’ teokseen.\nMyös aspiraatioiden eli henkosten merkinnästä Roos on Vareliuksen kanssa eri mieltä: ’Kowimman soimauksen Neitonen antaa wiimmeiseksi moittien minua huikentelewaiseksi, joka moitet ei taida muuta kuin polttaa sydäntäni. Olen kuitenkin kokenut asettaa t, n, k, niihin paikkoihin kuihin sopiwat seuraawan sanan alku-kirjaimen suhteen, sillä net owat kielessä perustetut, ja lujetaan hywältä lukialta, jos niitä ei kirjoitetakkaan, owat myös paremmat kuin tuo Renwallilta ongittu ähkäileminen, jota nyt Koweeksi tahdotaan kutsua, mutta ei anna lukialle mitään selwää.’\nRoos oli aivan oikeassa! Naureskelinkin tätä jäykkää Kove-käsitettä jo numeron 7 kohdalla.\nUlkomailta: ’Pritanniasta ja Irlandista pakenee kansaa joukottain muihin maihin kowan köyhyyden tähden.’ Jutun mukaan elintarvikkeiden haltijat panttaavat niitä yhä korkeampien hintojen toivossa. Maahan oli uutisen mukaan kuitenkin alettu saada taloudellista tukea, jolla on hankittu viljaa ja ’…erinomattain perunoita niin paljon, että owat halwentuneet. Ahneet saawat nyt wähemmän hinnan waroistansa, tämä lienee heille suurempi rankaistus, kuin näkeminen ihmisten surkeimpaa loppua, josta usian hengen olisiwat taitaneet pelastaa’


Kasvien siemenkauppa | Osta Mix Flower Cosmos Dwarf Seeds | Bipinnatus – Garden Paradise Seeds\nSekakukka Cosmos Dwarf Seeds | Bipinnatus\nMITEN KASVATTAA SEKAKOSMOSTA SIEMENISTA\nCosmos suosii täyttä auringonvaloa, paitsi silloin, kun lämpötila on poikkeuksellisen korkea, kun puolivarjoa siedetään. Löysää maaperää ja poista rikkakasvit ennen istutusta. Liian kostea maaperä voi kuitenkin johtaa sairauksiin. Se suosii kuivia ja kuivia ympäristöjä märän sijaan. Älä käytä typpeä sisältäviä lannoitteita, mikä rohkaisee lehtien kehittymistä nopeammin kuin kukinta. Kaiken pakkasvaaran jälkeen sirotussiemenet ovat ohittaneet keväällä, koska idut kasvavat nopeasti. Lyhyemmät lajikkeet tulisi istuttaa 10–12 tuuman etäisyydelle toisistaan, kun taas korkeammat lajikkeet tulisi istuttaa 1–2 metrin etäisyydelle toisistaan. Harkitse Cosmosi panostamista, jos niistä tulee liian korkeita ja räjähdysmäisiä.\nCOSMOS-KUKKIEN HOITO ITÄMISEN JÄLKEEN\nCosmosilla on monihaaraiset varret, jotka ovat onttoja ja putkimaisia. Leikkaa kukat ensimmäisen kukinnan jälkeen, jotta kasvu jatkuu. Jos Cosmos-laitteessasi on vakiintuneet kukat, leikkaa niitä noin kolmannes matkasta sen sijaan, että poistaisit ne. Jatka kastelua, kunnes uusia kukintoja ilmestyy. Cosmos voi pitää itsensä pystyssä, kun ne istutetaan yhteen. Varaudu pitämään korkeampia lajikkeita suojellaksesi niitä tuulelta. Huolimatta kosteuden tarpeesta aloittaakseen, kypsät kasvit voivat sopeutua kuiviin olosuhteisiin ja vaatia vähemmän kastelua.\nKOSMOKSIEN KÄYTTÖ JA EDUT KUKKA\nCosmosin avulla voit pitää puutarhassasi riittävästi pölyttäjiä tuholaisten hallinnassa ja kasvien pölyttämisessä. Pölytys- ja tuhohyönteisten ruokintaa varten kosmoksen kukat houkuttelevat hyödyllisiä hyönteisiä, kuten siipiä, loisiampiaisia, takinidikärpäsiä ja leijukärpäsiä. Cosmos bipinnatus, Cosmos-perheen yleisin laji, ei pidetä syötävänä. Se on turvallista lapsille ja lemmikkieläimille, koska sillä ei ole haitallisia ominaisuuksia.


Palkanlaskennan vuosi-ilmoitukset vuodelta 2018 - Koulutukset - Opinahjo\nTammikuussa 2019 tehdään vielä viimeisen kerran palkkojen vuosi-ilmoitukset vuodelta 2018. Sen jälkeen voimme hyvästellä palkkojen vuosi-ilmoitukset, sillä kaikki palkkailmoittaminen tehdään suoraan palkanlaskennan jälkeen tulorekisteriin.\nTässä koulutuksessa käsittelemme, mitä asioita tulee huomioida palkanlaskennan vuosi-ilmoituksia tehtäessä. Käymme läpi Verohallinnolle, eläkeyhtiöille ja vakuutusyhtiöille sekä työttömyysvakuutusrahastolle tehtävät ilmoitukset.\nRajoitetusti verovelvollisen vuosi-ilmoitus\nTyEL –eläkevakuutuksen vuosi-ilmoitus\nEija Männistö työskentelee Taloushallintoliitossa henkilöstöhallinnon johtavana asiantuntijana. Hänellä on pitkä työkokemus tilitoimistossa, jossa hän keskittyi erityisesti palkka- ja henkilöstöhallintoon. Eija on toiminut alalla kouluttajana ja kirjoittanut artikkeleita.


22.05.2019, klo 18:51:51\nSivuja: 1 ... 41 42 43 44 45  47 48 49 50 51 52 | Siirry alas Tulostusversio\nKirjoittaja Aihe: Maxi-Texit & paras Maxi-Tex- äänestys (Luettu 169304 kertaa)\n« Vastaus #675 : 03.12.2016, klo 10:41:30 »\nOlisiko usea äänestäjä itse tajunnut, että näiden ei alunperin Maxiin tarkoitettujen tarinoiden äänestäminen vääristää tulosta ja siksi äänestänyt "Hannun hengessä"?\nIhmettelen vähän tuota Juffuren kommenttia "väkivallalla mässäilevästä Segurasta", kun rehellisyyden nimissä se mässäilyn mestari on Boselli. Ettei vaan Bosellista olisi tullut joillekin niin pyhä, ettei arvosteluperiaatteet pysy kasassa, jottei "oikeaa asiaa" vaan arvostella...\n« Vastaus #676 : 03.12.2016, klo 20:26:09 »\nLainaus käyttäjältä: PeisosKronnonen - 03.12.2016, klo 10:41:30\nSiitä ei ole kyse, koska Boselli ei todellakaan ole itselleni mikään pyhä. Päinvastoin, Boselli toi Texiin mukanaan hirveän kasan turhaa lässytystä ja "Juan Raza on pätevä, mutta Tex on vielä pätevämpi" -ala-astetason vakuuttelua. Ei tule mieleen Bosellilta montaa hyvää tarinaa.\nOlette varsin puhelias, muukalainen. Mutta kun illalla hautaamme teidät, olette varsin vaitelias.\n« Vastaus #677 : 03.12.2016, klo 20:52:12 »\nLainaus käyttäjältä: Jalo Juffure - 03.12.2016, klo 20:26:09\nEi tule mieleen Bosellilta montaa hyvää tarinaa.\nBourbon streetin murhat\nNämä nyt itselle ensimmäisenä juolahti mieleen. Toki makuja on monia ja jokaisella kirjoittajalla omat heikkoutensa.\n« Vastaus #678 : 03.12.2016, klo 21:24:30 »\nLainaus käyttäjältä: Mr. Font - 03.12.2016, klo 20:52:12\nIhan mielenkiintoisia tarinoita, mutta paljon sellaista, mistä en Texissä pidä. Juuri luin Carsonin nuoruuden ja ihmettelin, miten se on voitu joskus äänestää parhaaksi tarinaksi. No, makunsa kullakin ja parempi Boselli toki on kuin moni muu.\n« Vastaus #679 : 04.12.2016, klo 05:22:21 »\n...Boselli toi Texiin mukanaan hirveän kasan turhaa lässytystä ja "Juan Raza on pätevä, mutta Tex on vielä pätevämpi" -ala-astetason vakuuttelua.\nHyvin sanottu! Olen ihan samaa mieltä.\n« Vastaus #680 : 04.12.2016, klo 07:03:50 »\nSuurin osa hyviä tarinoita. Kuoleman ratsumiehestä en paljoa perustanut ja punaisia susia en nyt muista.\nLukaisin "bourbon streetin murhat" uudestaan parisen viikkoa sitten ja erinomainen. Tekseissä on tarinoita yllinkyllin kapinoivien intiaanien, viski&asekauppiaiden, pöyhkeidein karjaparonien ym peruskauran ystäville joten hieman erikoisemmat stoorit ovat tervetulleita(ainakin minulle).\n« Vastaus #681 : 23.12.2016, klo 08:07:00 »\nLakia ja Oikeutta viimeinkin luettu. Kumpikaan tarina ei ollut järin kiinnostava, jälkimmäinen sentään nippanappa viihdyttävä.\nRick Melvillen kostoretki ajoittain oli tylsä,texin&carsonin lievän sympatian kerääminen rickille vaikutti töksähtelevältä. Lopussa taas kävi ilmi texin(käsikirjoittajan) "kaksois-standardit" otetaan vanki jos siltä tuntuu. Ukko laitettiin kylmäksi, rickiltä ammuttiin vain mutka kädestä. Taide oli sentään ihan miellyttävää mutta huono juttu tarinalle kun 160 sivuinen tuntui ylipitkältä. 1 pokkarin mittaisena olisi toiminut hieman paremmin.\nKakkostarina ei omaperäisyydellään häikäissyt eikä taiteella mutta oli perusrymistelyksi keskitasoa, ei suinkaan heikommasta päästä. Harmi kun ortiz piirsi reynoldsin niin ilmiselväksi konnaksi ARVASIN välittömästi hänen olleen sekaantuneen alun veritekoon..Arvausta kyllä helpotti ei ole ensimmäinen kerta teksissä kun "lynnkaysporukan" kerääjällä on itsellään salattavaa...\n« Vastaus #682 : 09.03.2017, klo 18:18:04 »\nUusi maxi "Taistelujen silta" luettu. Oli minusta oikein hyvä juttu. Tarinassa oli hyvin perinteiset ainekset: rautatietä rakennetaan ja köyhiltä maantilkunomistajilta pitää saada maat pilkkahintaan, niin että arrogantti kartanonomistja ex-majuri saa taskunsa täyteen tuohta ja nimensä historiaan; ja tietysti rautatieyhtiö on mukana venkoilussa. Ja Tex ja Carson tietysti asettuvat sorrettuja puolustamaan! Ihan hyvin kuvioihin istuu myös sivutarina, jossa Texin ja Carsonin jahtaama nuori rikollisille teille eksynyt poika osoittautuu kunnolliseksi. Minusta tarina kokonaisuudessaan on hyvin tasapainossa, eikä sitä helmasyntiä eli äkkinäistä lopetusta ole. Cossu kuvittajana ei minusta ihan kymppiä ole, mutta ei tässä tarinassa minulla mitään valittamista ole. Parasta Texiä tänä vuonna; Yamaa odotellessa tämän voisi lukea uudestaankin.\n« Vastaus #683 : 09.03.2017, klo 19:48:40 »\n^^ Aika tavalla samaa mieltä, mutta tuli mieleen, että Cossu alkoi piirtämään ennen kuin oli lukenut koko käsistä.\nBlack Bull River on pelkkä oja, sen ylittävä silta on mitätön lautakasa ja itse taistelu oli pelkkä pieni kahakka. Rannatkin ovat sen tyyppisiä, että mikään ei pakota tekemään rautatiesiltaa juuri siihen missä nykyinen silta on.\nLisäksi, kun majuri ja Collins katsovat parvekeelta Bellefolkin suuntaan, niin pitäisi kai näkyä pari pientä valopistettä kaukaisuudessa. Sen sijaan näkyykin rakennuksia muutaman sadan metrin päässä. Itse tarinahan vaatii useamman kilometrin välimatkaa.\n« Vastaus #684 : 09.03.2017, klo 20:03:59 »\nSecos-Bill: ei kait Texin maailman tarvitse olla yksi yhteen reaalimaailman kanssa?\n« Vastaus #685 : 10.03.2017, klo 20:00:22 »\nLainaus käyttäjältä: Secos-Bill - 09.03.2017, klo 19:48:40\nitse taistelu oli pelkkä pieni kahakka.\nSitä minäkin ajattelin, mutta sitten sivulta 113 saa käsityksen, että niitä kahakoita oli useampia. Sizemore: "Emme perääntyneet kertaakaan!"\nJoka tapauksessa Cossun kuvitus on paikoitellen todella kaunista ja siistiä. Varsinkin henkilöhahmot on huolella mietitty ja toteutettu. Mutta taistelun ja toiminnan kuvaaminen on vielä alkeellista. Miehen pitäisi tutkia ja kopioida hiukkasen muiden kuvittajien tyyliä. Esimerkiksi alun siltataistelusta saa käsityksen, etä kumpikin joukko-osasto suorastaan kävelee sillalle, ja sitten vaan aletaan ammuskella. Oikeasti siellä varmaan olisi juostu veren maku suussa ja pelon hiki kainaloissa. Tosi iso miinus tästä.\nRujun teksti sen sijaan oli oikein mainio. Kerrankin annettiin vastustajille hiukan enemmän ns. palstatilaa, jolloin heistä kasvoi oikeita henkilöitä. Sizemorekin oli oikeastaan melko surullinen hahmo. Bonelli seniori oli jo aikoinaan oivaltanut, että tarinoissa tarvitaan sankareille kunnon vastustajia, mutta tässä välissä aika moni kirjoittaja on sen unohtanut, jolloin Texin vastustajat ovat turhan usein olleet pelkkää hornaan lanattavaa massaa. Siitä huolimatta, että Tex tässä tarinassa ampui vastustajaansa selkään, on Rujusta muodostunut minulle nykykirjoittajista melkeinpä mieluisin.\n« Vastaus #686 : 10.03.2017, klo 22:36:50 »\nHyviä huomioita Jannelta! Tosin minulta ei majuri Sizemorille sympatiaa heru; paskiainen mikä paskiainen.\nMutta täyttä totta: toki sitä palstatilaa pitää konnillekin uhrata; tässä oli sitä oivasti tehty.\nTuota nuorta Andre'ta - ja morsmaikkua - minun sen sijaan tuli surku; oishan poika voinut ihan yhtä hyvin hengissäkin pysyä.\n« Vastaus #687 : 12.03.2017, klo 02:44:29 »\nLukeminen on vielä kesken, mutta pikkuisen, tai oikeammin paljonkin, harhaanjohtavaa on hyvinkin monessa Tex-tarinassa Etelän puolella taistelleiden esittäminen jopa sadisteina ja Pohjoisen puolella taistelleet kirkasotsaisina humanisteina, kun todellisuudessa tilanne oli ennemminkin päinvastoin. Tässä saattaa heijastua monenkin Tex-tekijän vahvasti punaiselta haiskahtava ideologia, kun nimenomaan Pohjoisen puolella oli fanaattisia ideologisteja, joilla oli vastustajistaan hyvin samankaltainen näkemys kuin itse bolševikeilla.\n« Vastaus #688 : 12.03.2017, klo 09:26:18 »\nLainaus käyttäjältä: PeisosKronnonen - 12.03.2017, klo 02:44:29\n-- monenkin Tex-tekijän vahvasti punaiselta haiskahtava ideologia, --\nNIITÄ on kaikkialla. ;-)\nMutta totta joo, populaarikulttuurissa on konventioita, joissa hyvät ja pahat jaetaan omiin joukkoihinsa - kuten juuri tuo jako unionin hyviksiin ja konfederaation pahiksiin.\nLännentarinoissa intiaanit ovat vaihtaneet "puolta" pahiksista hyviksiin.\nTaasen sitten Robin Hoodissa konnia ovat aina normannit, saksit hyviä.\nII maailmansodan tarinoissa liittoutuneet ovat suorastaan säihkyvän hyviä, akselivaltain edustajat taas lähes paholaisia.\nHistoriallisissa romaaneissa "meidän puolella", kuten Välskärin kertomuksissa, protestantit ovat oikealla asialla, katoliset väärällä.\nNämä nyt heti tulevat mieleen, onhan näitä varmaan paljon muitakin. Maailma ei tietenkään oikeasti ole mustavalkoinen, mutta varsinkin seikkailukertomuksissa se usein on...\nTex Willer ja maailmansa edustaa sinänsä hyvinkin konservatiivisia arvoja.\n« Vastaus #689 : 12.03.2017, klo 15:04:33 »\nkun todellisuudessa tilanne oli ennemminkin päinvastoin. ( snip ), kun nimenomaan Pohjoisen puolella oli fanaattisia ideologisteja, joilla oli vastustajistaan hyvin samankaltainen näkemys kuin itse bolševikeilla.\nLainaus käyttäjältä: Hannu - 10.03.2017, klo 22:36:50\nTämä oli varmasti monelta kantilta mietitty ratkaisu ja päädytty siihen, että näin loppu on vaikuttavampi ja jää kummittelemaan mieleen pidemmäksi aikaa.\nCossu on ihan hyvä piirtäjä. Tykkään selkeistä linjoista ja yksilöllisistä kasvoista.\nLainaus käyttäjältä: Hannu - 09.03.2017, klo 20:03:59\nNo, ei, mutta ei kuvitus saisi hämätäkään. Tässä oli mm pedattu sellaista mahdollisuutta, että majuri kuulee Bellefolkissa ammutut laukaukset kartanoonsa ja näkee kiikareilla mitä on tekeillä. Muutenkin tästä tarinasta tuli sellainen outo kuva, että se tapahtuu vain muutaman neliökilometrin alueella...\nSivuja: 1 ... 41 42 43 44 45  47 48 49 50 51 52 | Siirry ylös Tulostusversio


Puistopäiväkodissa tehdään sisäilmatutkimus - Porvoo\nEtusivu > Uutiset > Puistopäiväkodissa tehdään sisäilmatutkimus\nPuistopäiväkodissa tehdään sisäilmatutkimus\nKuninkaantien työterveys teki Puistopäiväkotiin lakisääteisen työpaikkaselvityksen alkuvuodesta. Selvityksen mukaan osa päiväkodin henkilökunnasta kokee, että joissakin tiloissa on riittämätön ilmanvaihto ja huono sisäilma. Työterveyshuollon mukaan osalla henkilökunnasta on ollut oireita, jotka voivat viitata sisäilmaongelmaan.\nToimitilajohto on tehnyt päiväkodissa aistinvaraisen katselmuksen, mutta ongelmaan ei löytynyt syytä. Päiväkodissa käynnistetään sisäilmatutkimus kesän aikana. Selvityksen tekeminen kestää noin kolme kuukautta. Jatkotoimenpiteistä päätetään selvityksen toimenpidesuositusten perusteella.\nPuistopäiväkodin ilmanvaihto pidetään jatkossa päällä ympäri vuorokauden. Sisäilman riittävyyttä pyritään parantamaan myös luomalla lisää väljyyttä tiloihin. Yksi esikouluryhmä, yhteensä 22 lasta siirtyy syksyllä Vaahteramäen päiväkodin tiloihin. Puistopäiväkoti tarjoaa tällä hetkellä päivähoitoa noin 80 lapselle.\nTunnisteet: Päivähoito Lapsiperheet Sisäilma Puistopäiväkoti sisäilma


Kotona pärjää yksinkin, kun muisti pelaa | Inhimillisiä Uutisia\nvanheneminen , Suomen Pelastusalan Keskusjärjestö , turvallisuus , vanhukset , liikunta , tuki\nApua saa, kun osaa pyytää, korostaa 91-vuotias Eevi Rönnemaa. Liikuntakyvystä on syytä pitää huolta, se tuo turvallisuutta.\nEevi Rönnemaa nostaa kukkakuvioitua kahvikuppia ja katsoo ylimmästä kerroksesta avautuvaa tamperelaista syysmaisemaa. Syksyn myötä myös jääkiekkoliiga on käynnistynyt ja Hakametsän halli on aivan nurkan takana.\nLehdestä Rönnemaa seuraa Ilveksen ja Tapparan edesottamuksia. Virkeä 91-vuotias tunnustautuu myös Tero Pitkämäen ihailijaksi. Televisiosta tulee seurattua keihäänheiton lisäksi muutakin yleisurheilua. Siihen Rönnemaalla on aikaa, koska liikkuminen on iän myötä vaikeutunut ja kotona tulee vietettyä suurin osa ajasta. Lapsia hänellä ei ole, ja lähitalojen ikätoveritkin ovat käyneet vähiin. Niinpä Eevi Rönnemaa on tottunut pärjäämään itse.\nHän laittaa ruokaa ja pesee pyykkinsä. Siivooja käy pari kertaa kuussa auttamassa, koska ihan kaikkialle ei itse ylety pölyjä pyyhkimään. Rollaattorin ja kunnan tarjoamien kuljetuspalveluiden avulla pääsee kerran viikossa kauppaan ja muille asioille, kuten 13 vuotta sitten edesmenneen aviomiehen hautaa siistimään.\nPyörällä Eevi Rönnemaa liikkui aina 86-vuotiaaksi asti, kunnes kaatui ja mursi lonkkansa. Toisen kerran hän kaatui kotonaan puolitoista vuotta sitten ja löi kasvonsa lattiaan.\n- Nenähän siinä murtui ja jäi murtumakohdasta vähän paksuksi mutta se ei taida näin vanhassa naamassa enää haitata, hän nauraa.\nSen verran kokemus kuitenkin opetti, että Rönnemaa hankki itselleen turvarannekkeen. Turvarannekkeen hälytysnappia painamalla saa yhteyden palveluntarjoajan hälytyskeskukseen, josta apua on saatavilla 24 tuntia vuorokaudessa.\nSuomen Pelastusalan Keskusjärjestö SPEK on julkaissut juuri ikäihmisille tarkoitetun Kodin turvallisuuden tarkistuslistan. Sen lukeminen pysäyttää Eevi Rönnemaankin miettimään asuntonsa turvallisuutta.\n- Muuten näitä asioita ei välttämättä tulisi ajatelleeksi.\nListan mukaan Rönnemaan asunnossa on perusasiat kunnossa. Silti pieniä parannuksiakin löytyy. Palovaroittimen paristonvaihto on ongelma, joten Rönnemaalle asennetaan erillinen paristokotelo seinään.\nSilloin hänen ei tarvitse enää kiipeillä paristoa vaihtaakseen. Liedessä voisi myös olla sellainen turvalaite, joka tarvittaessa sammuttaisi levyn, jos ruoka siihen unohtuu.\nKunnan palvelut toimivat\nKotona asumista Eevi Rönnemaa pitää edelleen turvallisena. Muutama turvallisuusvinkkikin hänellä on.\n- Liikuntakyvystä on hyvä pitää huolta. Moni tuttava on kaatunut eikä sieltä lattialta ylös ole päästy.\nPirteälle 91-vuotiaalle koti on paras paikka asua, kunhan muisti pelaa. Muistisairaudet ja yksinasuminen ovat kuitenkin Rönnemaan mielestä vaarallinen yhdistelmä.\n- Siinä ei riitä, että käydään pari kertaa päivässä katsomassa, miten vanhus pärjää, vaan silloin olisi syytä muuttaa vanhainkotiin, hän sanoo painokkaasti.\nKunnan tarjoamiin palveluihin Eevi Rönnemaa on ollut tyytyväinen.\n- Apua saa, kun osaa pyytää. Minulla on kuitenkin sellainen tunne, että pärjään, täräyttää 91-vuotias Pitkämäki-fani\n21.11-1.12.2015 vietetään paloturvallisuusviikkoa.\nPaloturvallisuuteen painottuva kodin turvallisuuden tarkistuslista on ilmaiseksi saatavissa. Tarkistuslista on suunnattu kotona asuville ikäihmisille, heidän omaisilleen ja kotikäyntejä tekeville tahoille. Katso lista tästä.\nTutustu myös toiseen yleisempään tapaturmien ehkäisyyn suunniteltuun tarkistuslistaan.


Deora ei tosiaan tiennyt mitään ideansa toimivuudesta aseen suhteen ja olikin vaan arvellut, että voisi hänen ehdotuksensa toki kokeilemisen arvoinen olla, mutta siihen ei kannattanut kovinkaan paljoa luottaa, koska pettymykset voisivat olla hyvinkin mahdollisia. Deora kuitenkin ihmetteli sitä, jos prinsessa Skyler ei ollut saanut äitiltään tuon kummempaa ohjausta aseen käytössä, niin miten kuningatar oikeasti kuvitteli, että tyttärensä voisi oppia aseen käytön? Vanhingossa vai? Jos Deoralta kysyttäisiin, olisi varmaankin kannattanut opettaa edes perusteet selkokielellä eikä siten, että asetta piti ajatella käsien jatkeena tai käsinä, koska mitä vaan asetta voisi ajatella käsien jatkeena. Jopa miekkaa, koska sehän oli käytännössä käsien jatke. Prinsessa kuitenkin kiitteli jo seuraavaksi Deoraa ehdotuksestaan, josta kuulemma oli runsaasti apua tai lähinnä siitä, että hän jakoi ajatuksensa prinsessan kanssa. "Mukava kuulla, että siitä on apua teille, teidän korkeutenne", Deora vastasi siihen. Prinsessa jatkoi vielä, että Deora ei voisi kuvitellakaan, kuinka turhauttavaa oli yrittää oppia uutta ilman minkäänlaista aloituspistettä. Vai niin... Aloituspistekin siis puuttui. Siinä tapauksessa Deora voisi hyvinkin kuvitella, miten turhauttavaa moinen oli Skylerin mielestä. Ei voinut kuin ihmellä tuota touhua. Laittaa nyt prinsessan käsiin ase ilman minkäänlaista koulutusta. Sama asia, jos kuninkaalliselle iskisi täysin kokemattoman henkivartijan viereen, että hoidapa hommasi, kuten Caenezhin prinssin henkivartijan laita oli. Tai mitä Deora nyt oli nähnyt ja kuullut hieman tuosta melkoisesta touhusta heidän edellään. Deora ei kuitenkaan ollut siinä asemassa, että voisi ilmoittaa ajatuksiaan ääneen, joten piti kaiken vaan omana tietonaan. Hyvä puoli kuitenkin oli se, ettei Skyler ollut yksin matkassa.\n”Tietenkin, olette aivan oikeassa, milady”, Zeke vastasi hymyillen. Hänestä oli varsin huvittavaa, kuinka prinsessalla näytti menevän hetkeksi pasmat sekaisin, mutta hillitsi hyvin itsensä. Eihän hänen nyt sopinut nöyryyttää prinsessaansa julkisesti. ”Muistakaa kuitenkin, ettette ole kahden siskonne kanssa. Olisi harmillista jos joku ylimääräinen kuulisi ja ymmärtäisi sananne väärin. Mutta olkaa huoleti, mitä olen havainnut, muut perilliset ovat suhteellisen visusti pysytelleet omissa porukoissaan”, mies jatkoi kuin olisi antanut raporttia. Ja vaikka joku olisikin kuullut hänen prinsessansa mielipiteen Astoirwenin prinssistä, Zeke olisi kyllä itse hoitanut heti, ettei turhia huhuja alkaisi porukan keskuudessa kiertää. ”Pyydän anteeksi, että häiritsin keskusteluanne”, mies vielä nopeasti nyökkäsi kohteliaasti.\nDeora vaikutti olevan tyytyväinen voidessaan olla avuksi Skylerille, ja miksi ei olisi, tämän ohje tuntui selvästi mahdollisemmalta toteuttaa. ”Varmasti on”, nuori nainen vakuutti, ”Äitini saattaa olla taidokas itse terien kanssa, mutta ei niinkään niiden käytön opettamisessa.” Edes linnassa löytyvissä kirjoissa ei oltu kerrottu kovinkaan selkeästi tapoja harjoitella terillä, vaan sen sijaan lueteltu vain, mihin se pystyy. Ehkä hänen olisi pitänyt kysyä joltain tädeistään ennen lähtöä, näillekin kuitenkin pitäisi olla terien käyttö opetettu.\nKatsellessaan eteenpäin Skyler huomasi, kuin edellä kulkeneesta joukosta yksi erosi ratsastaakseen joukon kärkeen. Hetken prinsessa katsoi, aikoiko ryhmästä eronnut mies vain mennä tarkistamaan reittiä edeltä, mutta tämä pysytteli yksin etunenässä. ”Deora, luuletko tuolla tulleen jotain ongelmia?” Skyler kysyi hieman huolissaan. Hänen mielestään ei ollut turvallista ratsastaa täysin yksin edellä, vaikka muut tulivatkin perässä. ”Tule, käydään kysymässä, mikäli voisimme liittyä hänen seuraansa?” prinsessa ehdotti, ja kiihdytti Neonílan raviin saadakseen joukon kärjessä ratsastavan miehen kiinni odottamatta kuitenkaan kummempaa vastausta Deoralta. ”Hei, ei kai haittaa, jos liittyisimme henkivartijani kanssa seuraasi? Yksin ei ehkä ole kaikista suotavinta kulkea edellä”, Skyler sanoi, yrittäen luoda kontaktia mieheen.\nZeke sen kun hymyili, että Marcella oli aivan oikeassa, mitä Astoirwenin prinssiin tuli, ilmeisesti hän tarkoitti sitä. Pitikö hän Marcellaa pilkkanaan? Mies jatkoi muistuttamalla, ettei Marcella ollut kahden sisarensa kanssa ja olisi aika harmillista, jos joku muu kuulisi ja ymmärtäisi väärin. No tottahan se toki oli. ”Ymmärrän, olen varovaisempi jatkossa.” Marcella lupasi, mutta väsyneenä nyt lipsahti itse kullakin, ei sille mitään voinut. Pahoitteli mies vielä sitä, että oli häirinnyt heidän keskusteluaan. ”Älkää suotta, se oli ihan aiheellinen huomautus. Minun ei pitäisi väsyneenäkään puhua ajattelematta.” Marcella sanoi ja keskittyi sitten vain ratsastamiseen, koska juoruilit oli taidettu tältä erää hoitaa lyhyeen. Ei se edes ollut kivaa, kun henkivartijat kuuntelivat selän takana. Lisäksi hän lipsauttaisi kuitenkin huomaamatta taas jotain, koska ihminen hänkin vain oli ja väsyneenä tuli tehtyä virheitä herkemmin.\nSkyler vakuutteli, että kyllä Deoran idea oli ihan mahdollista toteuttaa. Olihan se juu ja kyllä tuohon ongelmaan nyt jonkunlainen ratkaisu oli syytä löytää, koska ei prinsessa näköjään muuten oikein päässyt alkuun, koska oli hieman jämähtänyt vaan siihen, mitä hänen äitinsä olisi voinut tarkoittaa ohjeistuksellaan. Jatkoi Skyler myös perään, että hänen äitinsä saattoi olla itse taitava terien kanssa, mutta huono opettamaan niistä. "Ei kaikki voikaan olla kaikessa täydellisiä. Jos jossain asiassa on hyvä, niin on aika mahdollista, että jossain toisessa asiassa ei ole niin hyvä", Deora vastasi asiaan, vaikka kyllä kai Skyler nyt sen itsekin tajusi.\nTosin pian Skyler pääsikin jo aivan toiseen asiaan ja hän kyseli Deoralta, että mitä mies tuumaisi siihen, että olisikohan edessäpäin kenties ollut jotain ongelmia. Kyllä, jos hän tarkoitti sen punahiuksisen miehen tahditonta käytöstä prinssejä kohtaan. Oli se aika ongelmallista. Skyler kuitenkin oli selvästi huolissaan. Deora oli kuitenkin jo vastaamassa asiaan jotain, mutta seuraavaksi Skyler halusikin mennä kysymään siltä punapäiseltä asiansa ryssineeltä mieheltä, että voisivatko he liittyä hänen seuraansa. No, ehkä asia selviäisi siellä sitten paremmin, mutta toisaalta asia ei ehkä kuulunut heille. Tosin Skyler oli jo menossa sinne päätäpahkaa, mikä tarkoitti sitä, että Deoran oli pakko mennä perässä, joten mustahiuksinen mies kannusti hevostaan, jotta voisi saada Skylerin kiinni ja saikin nuoren naisen kiinni jonon etunenästä, jossa Skyler jo kyseli punahiuksiselta mieheltä, että ei kai haittaa, jos Skyler ja Deora tulisivat seuraan, koska ei ollut suotavinta kulkea yksin edellä. Oikeastaan heistä kukaan ei tainnut edes kuulua jonon eteen. Eikö paikka pitäisi kuitenkin antaa Dehrahin perilliselle, koska sinnehän he olivat matkalla ja ilmeisesti Dehrahin rajalla tulisi vastaan portit, joten eivät he varmasti sisään pääsisi, ellei Dehrahin perillinen olisi näkösellä paikalla. Tämä kuitenkin rupatteli mieluummin mukavia muiden kanssa takanapäin.\nOli hyvä kuulla, että Galenakaan ei täysin tiennyt, mitä tuleman pitää. Tosin tuskin kukaan tiesi, mutta ainakaan en ollut yksin tämän asian kanssa. Nainen myös kertoi, että hänen mielestään täällä oli paljon osaavan näköistä sakkia, jotka varmasti osaisivat neuvoa, miten toimia.\n"Toivotaan niin. Pitäisi varmaan tutustua ihmisiin niin pääsisi enemmän jyvälle, missä kukakin on hyvä", mietiskelin ja vilkuilin edelläni ratsastavia ihmisiä. Vilkaisin sitten Galenaa, kun tuo kehui minua hyväsydämiseksi ihmiseksi, mutta pahoin pelkäsi, että järkipuheilla tästä ei enää selvittäisi.\n"Pitää varmaan kovettaa itsensä, jotta voin käyttää sauvaa johonkin kamalaan", mumisin hiljaa ja purin huultani. En halunnut sitä, mutta niin olisi varmasti tehtävä.\nNyökyttelin Marcellan sanoille, kun tuo puhui Astoirwenin prinssistä. Totta, ruskeatukkainen mies oli pitkä ja komea. Hänellä oli varmasti naisia aina kintereillään. Vilkaisin sitten taakseni, kun Zeke yskäisi paheksuvasti. Käänsin katseeni sisareeni, kun tuo alkoi selittää, ettei hän mitään ollut tarkoittanut. Aloin hieman nauraa, tämä oli niin hupsua.\n"Voi sinua Marcella", naurahdin hyväntahtoisesti, mutta vilkaisin sitten taas Zekeen, senkin ilonpilaaja... Nyt emme voineet enää puhua miehistä. Tai kyllä minä voisin, mutta olisi se erittäin tylsää ilman siskoni mielipiteitä.\n"Täytynee puhua jostain muusta", sanoin miettiväisesti ja käänsin katseeni suoraa eteenpäin. En ainakaan ihan hiljaa jaksaisi ratsastaa, juttelu oli mukavaa ja aika kului jutellessa paljon nopeammin.\nIkävämpi juttu oli se, että Dakarai oli todella tuohtunut Jeremyn moukkamaisesta käytöksestä, mutta ei kuitenkaan syyttänyt Cainea siitä, koska Jeremyn oma vikahan se oli, ettei osannut käytöstapoja tai pyytää edes itse anteeksi huonoa käytöstään. Totta, mutta Cainea nolotti silti Jeremyn puolesta, eikä hän ymmärtänyt, minkä takia hän oli noin mennyt tekemään. Se nyt oli ymmärrettävä pikkuseikka, että Jeremy puhutteli Cainea etunimellä, niinhän hän teki aina heidän ollessaan kahden, joten se oli ymmärrettävä lipsahdus. Caine olisi voinut kahden kesken hiukan muistuttaa, että hän oli prinssi, eikä mikä tahansa hyvänpäiväntuttu, kun he olivat muiden kanssa tekemisissä. Mutta sitten Jeremy oli alkanut vetää ihmeellistä draamaa täysin tyhjästä ja nyt kaikki oli mennyt päin mäntyä.\nDakarai paahtoi vielä, että Dehrahissa Jeremy olisi moisesta käytöksestä voinut päätyä mestattavaksi, joka oli orjuuden lisäksi yleisin tuomio Dehrahissa. Kuulosti vielä ankeammalta paikalta kuin Caenezh, ehkä Dakarai ei ollut liioitellut valittaessaan säännöistä ja ankaruudesta. Melko hurjalta kuulosti Cainenkin mielestä. Dakarai jatkoi, että Jeremyn kyllä kannattaisi opetella käyttäytymään ennen kuin oltaisiin Dehrahissa tai edes opetella olemaan hiljaa. Ja hän ihan vain varoitti asiasta. ”Pidän huolen, ettei Jeremy aiheuta ongelmia Dehrahissa.” Caine lupasi ja hänestä tuntui, kuin häntä oltaisiin nyt sätitty siitä, ettei hän osannut pitää alaisiaan kurissa. Olikohan se hänen vikansa? Pitäisikö hänen olla ankarampi Jeremylle ja laittaa tämä ruotuun? Ei siitä kyllä mitään tulisi, että ikävä Jeremyn kannalta, mutta hän tuskin poistuisi Dehrahista elävänä…\nRauf kulki hieman Mireyan ja tämän uuden naisen eli Gelenan jäljessä. Ei nyt mitenkään kamalan jäljessä, muttei kuitenkaan ollut ihan kiinni selän takana hönkimässä. Hän kuitenkin näki koko ajan naiset edellään ja oli tietenkin valppaana, jos jotain sattuisi. Oikeastaan Rauf jopa toivoi salaa, että jotain tapahtuisi eli joku hyökkäisi heidän kimppuunsa tai edes joku ansa tulisi vastaan tai edes jotain. Rauf oli ollut jo pitkään niin sanotusti into piukeana tästä matkasta, koska vihdoinkin saisi tehdä jotain, johon hänen koulutuksensa oli antanut taidot. Rauf oli nimittäin todella pettynyt siihen, ettei Estarissa oikeasti ollut tapahtunut mitään pitkään aikaan tai ei varmaankaan koskaan. Tai lähinnä siellä tuskin olisi sattunut mitään ilman tätä sotaa. Siellä kun tunnuttiin vaan juttelevan rauhasta ja rakkaudesta ja sen lisäksi jokaisella taisi olla joku kukkahattu päässään tai sitten istuttiin teellä pohtimassa sitä kuinka ihanaa tekemättömyys ja tylsä elämä oli. Tai jotain muuta yhtä turhanpäiväistä. Ei millään pahalla, mutta ei ollut Raufin juttu. Rauf oli alunperin kuvitellut, että henkivartijan työ olisi ollut oikeasti jotain jännää ja tapahtumarikasta, mutta yhtä tylsää se oli ollut aina henkivartijakoulutuksesta tähän päivään asti. Ilmankos hän oli läpäissyt koulutuksen niin helposti. Ei, että nytkään tai ainakaan vielä tapahtuisi mitään, koska hehän vasta ratsastivat kohti Dehrahia, mutta siellä ilmeisesti kuitenkin tulisi tapahtumaan jotain tai ainakin Rauf piti lipun korkealla sen asian suhteen, joten pettymys olisi sitten kova, jos ei saisi laittaa jotain pahaista äijää matalaksi. Jos tämäkin matka meni rauhanneuvotteluihin ja turhaan jorinaan, niin Rauf hyppäisi korkeimmasta tornista alas. No ehkä ei nyt sentään, mutta ehkä hän voisi mennä haastamaan väkisin riitaa jonkun kanssa tai jos ei parempaa löytäisi, niin hän voisi usuttaa taas jonkun kissan kimppuunsa ja kertoa sitten jälkikäteen kuinka ritarillisesti oli pelastanut prinsessa Mireyan jonkun hullun kynsistä. Ihan niin kuin edelliskerroillakin ja ne idioottit olivat vielä uskoneet sen.\nKuulin hevosen kavioiden kopsetta takaapäin, se lähestyi minua. En kuitenkaan katsonut taakseni, kuka sieltä mahtoi tulla. Hetken päästä kuulin naisen äänen ja vilkaisin vierelleni. Yksi prinsessoistahan se siinä. Tuo kysyi josko saisi liittyä seuraani, sillä ei ollut hyvä ratsastaa yksin.\n"Uhmm... Tietenkin saatte", vastasin hieman yllättyneenä. Noh, olihan se ihan kiva, että joku tuli seurakseni, vaikka olinkin tälläinen ääliö. Anteeksi Caine, mutta hermoni vain paloi. Se varmaan johtui stressistä.\n"Saanen kysyä nimeänne? En vielä muista kaikkia", kysyin prinsessan nimeä, ja yritin kuulostaa asialliselta, koska en jaksanut kuulla nalkutusta kaikilta mahdollisilta kruununperijöiltä.\nMireyakin toivoi, että joku tosiaan auttaisi häntä taisteluasioiden kanssa. Eiköhän, mutta se joku ei kyllä ollut Galena, koska Galenalla ei ollut mitään käsitystä taistelemisesta. Osasi hän varmaan jollain aseella huitoa, jos saisi sellaisen vain käsiinsä, no joku oksa varmaan menisi paremman puutteessa. Tuskin siitä kannatti huolta kantaa. Mireya jatkoi, että pitäisi varmaan tutustua muihin, että selviäisi, missä kukin olisi hyvä. ”Niin, eihän se oikein muuten selviä. Esimerkiksi nyt voisi olla hyvä hetki?” Galena ehdotti, koska muutkin perilliset olivat alkaneet tehdä tuttavuutta muiden kanssa, eivätkä olleet vain omassa pienessä porukassa, johon vähimmillään kuului kuninkaallinen ja joku vartija. Sitten Mireyan hyväsydämisyyteen, että hänen pitäisi varmaan kovettaa itsensä, jotta voisi käyttää sauvaansa johonkin kamalaan. ”Eihän sinun tarvitse pakottaa itseäsi tekemään sillä mitään kamalaa. Voit käyttää asetta itsepuolustukseksi ja auttaaksesi muita. Eihän se ole yhtään kamalaa, muiden auttaminen?” Galena yritti esittää tilannetta toisessa valossa, että ei Mireya mennyt pelkästään tappamaan solkenaan vihollisia, hän oli menossa pelastamaan kansaansa. Ja ehkä Mireyan ei tarvinnut tappaa ketään, ehkä muut tekisivät sen hänen puolestaan?\nZeke oli tyytyväinen, että Marcella ymmärsi, miksi mies oli joutunut huomauttamaan prinsessansa käytöksestä. Mies hymyili pahoittelevasti kun Terise vilkaisi häntä. Ei hän tahallaan halunnut olla ilonpilaaja, mutta koskaan ei tiennyt kuka kuunteli, eikä Zeke vielä luottanut kenenkään muista perillisistä saati näiden seuralaisista. Tiedä millaisia huhuja nämä levittelisivät ja prinsessojen turvallisuuden takaamisen lisäksi mies aikoi myöskin puolustaa näiden kunniaa. ”Suosittelisin teitä nauttimaan vielä näistä rauhallisista hetkistä, ennen kuin saavumme Dehrahin rajalle, milady, neiti Terise. En häiritse teitä enempää”, Zeke lupasi. Gilmarin laakson puolella ei kuitenkaan pitäisi tulla vastaan vihollissotilaita suojaloitsun ansiosta, todelliset vaarat alkaisivat vasta kun he saapuisivat Dehrahin puolelle. Lisäksi mies ei uskonut edes villieläinten aiheuttavan vaaraa, sillä harva eläin jos yksikään hyökkäisi näin suuren joukon kimppuun. Seymour, joka oli ollut koko matkan hiljaa ja piti kasvonsa peruslukemilla, mulkaisi nopeasti työtoveriaan, muttei sanonut sanaakaan.\nSkyler tiesi olevansa varsin itsekäs siirtyessään joukon etupäähän odottamatta kunnollista vastausta Deoralta, mutta hän näki tilanteen olevan kuitenkin parempi niin. Naisella kuitenkin oli ollut aina hyvä hämärännäkö ja lisäksi tässä tarjoutui hyvä tilaisuus tutustua matkaseurueen muihin jäseniin. Skyler hymyili ystävällisesti miehen hyväksyessä hänet ja Deoran seuraansa. Seuraavaksi tämä kyselikin prinsessan nimeä, ei yhtään vaikuttanut huonolta alulta. ”Olen Skyler Urumiya, ja tämä on serkkunu Deora Arquette. Hän toimii henkivartijanani”, nuori nainen esitteli itsensä sekä Deoran. ”Ja te olette...?” hän kysyi takaisin. Sen hän tiesi, ettei mies ollut kukaan perillisistä, sillä nämä oli esitelty velhon luona toisilleen. Kuitenkaan perillisten seuralaisia hän ei muistanut ulkoa, jos näitä oli edes esitelty?\nPrinsessa esitteli itsensä Skyleriksi, jonka jälkeen hän esitteli serkkunsa, joka oli prinsessan henkivartija. Nyökkäsin naiselle ymmärtämisen merkiksi ja nyökkäsin myös Deoralle huomioiden tuon. Pian nuori neito kysyi, kuka minä olin.\n"Olen Jeremy Gregory Caenezhista. Metsästäjä, en sen kummempaa. Mutta olen prinssi Cainen seurana ja apuna tällä matkalla", vastasin prinsessan kysymykseen. Hmm... Ehkä Cainen olisi pitänyt ottaa kuitenkin joku henkivartija mukaansa. Toisaalta Caine ei kyllä olisi tarvinnut minuakaan, hän osasi hommat melko hyvin itsekin. Mutta olin täällä nyt kuitenkin varmuuden vuoksi. Siirsin pitkiä punaisia hiuksiani pois kasvoilta kääntäen katseeni prinsessasta takaisin eteen tarkkaillakseni ympäristöä.\nPunahiuksisen miehen esitellessä itsensä Skyler ei voinut olla hieman yllättymättä tämän ammatista. Hän oli olettanut Jeremyn olevan Cainen henkivartija, kun tämä kertoi olevansa Caenezhista, mutta sen sijaan mies olikin metsästäjä. No ei siinä mitään, hyvähän se oli että oli joku joka osaisi hankkia joukolle ruokaa silloin kun he eivät olleet kaupungissa. Kuitenkin Skyler hillitsi yllätyksensä, ettei vahingossakaan loukkaisi Jeremyä. Puoliksi prinsessan teki mieli kysyä, oliko prinssi ottanut Jeremyn lisäksi mukaansa myös virallisen henkivartijan, mutta ajatellen sen olevan epäkohteliasta siinä tilanteessa piti suunsa kiinni. Sen sijaan prinsessa yritti nopeasti keksiä jotain puheenaihetta, miettien olisiko toinen mahdollisesti halukas juttelemaan. ”Dehrahin rajalle tuskin taitaa enää olla kovin pitkä matka...”, nuori nainen lopulta sanoi ensimmäisen asian mikä hänen mieleensä pälkähti.\nNiin Deora oli sitten lyöttäytynyt serkkunsa Skylerin kanssa sen punahiuksisen miekkosen seuraan, jonka nimeä Deora ei kuitenkaan tiennyt. Sen hän nyt oli kuitenkin huomannut, että aika puutteelliset käytöstavat mies oli kyllä omannut, mutta ehkä se oli ollut poikkeus? Paitsi, että mies oli tainnut myöntää olevansa huonokäytöksinen sille Dehrahin prinssille, jos Deora nyt oli oikein kuullut, mutta saattoi se olla väärinkäsityskin. Tosin mitä ihmettä punapää yksinään jonon kärjessä teki? Eikö miehen pitäisi olla prinssinsä vierellä eikä täällä rypemässä itsesäälissä? Vai miten se tilanne menikään?\nNo, mutta Skyler oli kuitenkin mennyt kyselemään jotain erillisiä lupia, että saisivatko hän ja Deora liittyä punapäisen miehen seuraan, vaikkei prinsessan tarvinnutkaan kysellä alempiluokkaiselta mitään tuollaista erikseen. Toki se oli kohteliasta, että ei sen puoleen. Mies vastasi myöntävästi, minkä jälkeen kyseli Skylerin nimeä. Skyler esitteli itsensä ja siihen samaan syssyyn Deorankin. "Hauska tutustua", Deora vastasi miehelle, koska oli se kuitenkin ihan kohteliasta edes jotain sanoa asiaan. Tämän jälkeen Skyler puolestaan kyseli punapäisen miehen nimeä. Mies esittäytyi Jeremy Gregoryksi ja samalla metsästäjäksi. Deora oli kyllä kuvitellut, että mies olisi ollut joku henkivartija, mutta ei, Caenezhin prinssin perään oli lähetty käytöstavaton metsästäjä. Miksiköhän? Eikö henkivartija olisi osannut homman paremmin, koska henkivartijat yleensä koulutettiin ihan juuri kyseiseen hommaan? Ei, että olisi Deoran ongelma eikä tämä Jeremy nyt tällä hetkellä ollut Skylerin aikana itseään moukaksi tehnyt. Liekö sitten oliko syy vaan siinä, että naisia kohtaan mies osasikin käyttäytyä? No eipä siinä, on sekin parempi kuin ei mitään. Mutta kun esittelyt oli hoidettu, Skylerin ja Jeremyn keskustelu hyytyi, kunnes Skyler yritti selvästi muuttaa keskustelun suuntaa vaan johonkin satunnaiseen aiheeseen.\nJutustelu oli mennyt vähemmän hilpeäksi ja nyt se oli tyrehtynyt kokonaan. Caine huomioi, että Urumiyan prinsessa oli mennyt tekemään seuraa Jeremylle. Oliko tuo nyt reilua? Ensin loukkaa ja käyttäytyy typerästi, mistä hyvästä siitä saa muka palkaksi prinsessan? Caine käänsi katseensa taas omaan seurueeseen ja yritti unohtaa Jeremyn, häntä ärsytti se, että hänen hyvä mielialansa oltiin menty pilaamaan ja Jeremyn selän tuijottaminen ei ainakaan auttanut asiaa. ”Dehrahiin ei ole enää pitkälti. Mikä meitä todennäköisesti odottaa, kun pääsemme rajan yli? Miten pahasti Dehrah on vihollisen vallassa ja onko mikä todennäköisyys, että pääsemme rajan yli huomaamatta, vai pitääkö meidän varautua taistelemaan tiemme läpi? Ja mihin suuntaamme, kun pääsemme Dehrahiin? Minä en tiedä muuta kuin pääkaupungin ja jos Dehrahiin on vaikea päästä ilman sotaakin, etenkin pääkaupunkiin asti, niin miten me pääsemme sinne vielä vihollistenkin huomaamatta?” Caine päätti sitten puhua sodasta, koska se oli paras puheenaihe silloin ku tunnelma oli muutenkin latistunut. Tosin tunnelman latistuminen saattoi johtua siitäkin, että Dorian oli liittynyt seuraan, no ainakin puheenaiheen vaihdos olisi hänelle mieleen, jos ei muille.\nJeremy oli tosiaan mennyt menojaan, että oli siinäkin hieno suojelija ja niin edelleen. Dakarai ei ainakaan olisi katsonut kovinkaan hyvällä, jos Chatha olisi tehnyt samalla tavalla, mutta antaa nyt sen metsäläisen olla. Ei Dakarai jaksanut moisella miehellä enää päätään soimata. Matka kuitenkin jatkui, vaikkakin aika hiljaisissa merkeissä eikä Dakaraikaan enää keksinyt, mitä sitten pitäisi sanoa. Hän ei kuitenkaan ollut niin hyvää pataa vielä kenenkään kanssa, että tietäisi, mistä toiset todella haluaisivat jutella. Hiljaisuus oli kuitenkin kovinkin ankeaa Dakarain mielestä, mutta pian Caine aloitti seuraavasta aiheesta eli sota-aiheesta, joka ei ollut Dakarain vahvuuksia edes leikisti. Caine aloitti sillä, että kohta he varmaankin olisivat Dehrahin rajalla ja niin tosiaan, Dakaraistakin alkoi näyttämään siltä uhkaavasti ja hänen pitäisi nyt varmaankin tietääkin jostain jotain. Caine kyseli jo seuraavaksi, että mikähän heitä mahdollisesti saattaisi odottaa rajan yli pääsyn jälkeen. Ja sen jälkeen taas lisää kysymyksiä eli miten pahasti Dehrah oli vallattu ja miten he pääsisivät rajan yli huomaamatta. No eivät mitenkään, sen Dakaraikin tiesi. Kysymykset eivät kuitenkaan suinkaan loppuneet siihen, koska seuraavaksi Dakarain pitäisi tietää myös, minne he suuntaisivat, kun Dehrahiin päästäisiin. Siinä oli kysymystä kysymyksen perään, mutta näyttikö Dakarai joltain sotastrategilta? Nekin oli Dehrahissa ihan erillinen joukko. Ei Dakarai ollut sotasuunnitelmia tehnyt. Ei Dakarai tosin ihan varma ollut, että oliko kysymykset juuri hänelle isketty pöytään, mutta kenelle muullekaan? Ei heistä kukaan muu ollut varmaankaan Dehrahissa ollut koskaan tai tuskin nyt sota-aikana ainakaan.\n"Tosiaan... Jopa minulla ja Chathalla oli hieman vaikeuksia päästä livahtamaan Gilmarin laakson puolelle Dehrahista, koska siellä tosiaan kuhisee vihollisia. No eivät köyhemmät alueet heitä varmaankaan kiinnosta, koska ei siellä ole mitään, mikä voisi kiinnostaa. Mutta Xanasara ja Zinidor ovat rikkaampia alueita ja kun olemme päässeet Dehrahiin, niin olemme samantien Xanasaran alueella, joten tällaisella joukolla liikkuminen salassa on aika mahdotonta. Kun ei salassa liikkuminen ole oikein mahdollista edes ilman vihollisia tai ainakaan porteista liikkuminen ja alueen sisälläkin on normaalisti melkoisen tiukka vartio. Eli todennäköisyys salassa liikkumiselle on nolla, mutta sanotaanko, että korkeintaan viiden prosentin todennäköisyys on sille, että pysymme salassa jonkun aikaa. Suurimmat ongelmat ovat kuitenkin pääkaupungissa eli Zinidorin alueella, joten sinne varmaankin olisi suuntaaminen, mutta joudumme varmasti taistelemaan itsemme läpi, että edes pääsemme sinne asti. Mutta tuota... En oikein osaa sanoa enempää asiaan, mutta ehkä tuosta on jotain apua", Dakarai selitti asiaa niin kuin tiesi, vaikkakaan ei kovinkaan paljoa tiennytkään. No, olihan tuo tyhjää parempi kuitenkin.\nMarcellan olo ei juuri parantunut siitä, että Terisekin nauroi hänelle. Olisipa koko kovan onnen retki ohi ja hän takaisin palatsissa omassa huoneessa rauhassa. Mutta siitä oli turha edes haaveilla, kestäisi kauan, ennen kuin hän pääsisi takaisin kotiin, eikä siellä todennäköisesti saanut olla sen paremmin rauhassa kuin täälläkään. Teriseäkin selvästi harmitti, kun miehistä puhuminen ei nyt onnistunutkaan. Olisi Marcellaakin kiinnostanut Terisen mielipide aiheesta, olihan hän nuori, mutta osa prinsseistä ei ollut kuitenkaan varmaan kauheasti pikkusiskoa vanhempia. Lisäksi Terisellä ei ollut edes vielä sulhasta, joten hän sai ihan vapaasti katsella miehiä niin paljon kuin huvitti. Sisko totesi, että pitäisi keksiä jokin muu puheenaihe. Mikähän sekin sitten olisi? Naiset, kun miehistä ei saanut puhua? No ehkä sekään ei ollut kauhean hyvä alkaa arvostella muita prinsessoita, eikä heitä edes ollut kuin Estarin Mireya ja Urumiyan Skyler, kumpikin vaikutti kyllä ihan kiinnostavilta tutustumisenkohteilta.\nZekekin kehotti heitä nauttimaan rauhanhetkistä, kun niitä vielä oli, eikä hän enää häiritsisi heitä. No totta, Dehrahissa puhuttaisiin vain sotastrategioista eikä mistään rauhaan viittaavastakaan, ellei sitten siinä mielessä, että sota piti voittaa, ennen kuin mistään rauhasta voisi puhua. Mutta nyt ihan oikeasti edes joku mukavampi puheenaihe, kerta sellaiselle vielä oli aikaa. ”Millaistahan Dehrahissa oikeasti on? Olen vain lukenut kirjoista, miten tiukka kuri siinä maassa on. Kuulemani mukaan muoti siellä on melko vanhanaikaista, mutta arkkitehtuurin pitäisi olla vaikuttavaa, etenkin kirkot on kuvailtu todella komeiksi.” Marcella sanoi sitten, kun ei keksinyt mitään muutakaan puhuttavaa tähän hätään, mikä olisi tarpeeksi neutraalia, että siitä olisi turvallista puhua, olkoonkin, että pakanakirkoista puhuminen Zeken kuullen ei ehkä ollut se paras idea, mutta hän kommentoikin rakennusarkkitehtuuria, ei itse maan uskontoa.\nKun Caine oli päässyt kysymisen makuun, Dakarai näytti ehkä siltä, että Caine olisi voinut kysyä ihan vain yhdenkin kysymyksen ihan alkuun eikä kaataa prinssiparan niskaan samaan hengenvetoon kaikkea mahdollista, mistä halusi tietää. No toki olisi, mutta hän nyt kysyi sitä mukaan kun kysymyksiä mieleen tuli. Dakarai ei kyllä näyttänyt siltä, että osaisi vastata juuri ensimmäiseenkään kysymykseen. Tästä matkasta ei tulisi helppo, tässä vaiheessa sen viimeistään huomasi. Mutta lopulta Dakarai kertoi, että hänen ja Chathankin oli ollut vaikea päästä livahtamaan Gilmarin laaksoon, koska ulkopuolella ilmeisesti kuhisi vihollisia. Kuulostipa lupaavalta. Köyhemmät alueet eivät olleet niin vihollisen vallan alla, mutta laaksosta tultiin jo suoraan jollekin vähän paremmalle alueelle joten näin ison joukon kanssa siellä salaa liikkuminen olisi mahdotonta. Suurimmat ongelmat tulisivat kuitenkin sitten, kun pitäisi päästä sisemmäs pääkaupunkiin. ”No ehkä nyt on hyvä keskittyä siihen, että päästäisiin rajan yli.” Caine totesi, koska sekin alkoi vaikuttaa jo lähes mahdottomalta. ”Mitä mieltä olet, Chatha? Onko sinulla yhtään parempaa käsitystä tilanteesta?” Caine kyseli sitten Dakarain henkivartijalta, koska Dakaraikaan ei tajunnut kysyä häneltä asiasta. Hän kuitenkin oli sotilas ja varmaan vähän vähemmän rajoitettu liikkumisen suhteen kuin prinssi. ”Tuota noin… teidän korkeutenne…” Chatha aloitti hiukan epäröiden. ”Prinssi Caine käy ihan hyvin. Jatka toki.” Caine oikaisi hymyillen, pakko se oli myöntää, että noin hienostunut kielenkäyttö oli edelleen melko vierasta, prinssiksi häntä yleensä vain puhuteltiin, paitsi lähimmät tuttavat. ”Pääsimme tosiaan livahtamaan rajan yli lähinnä siksi, että meitä oli vain kaksi. Vihollinen kuitenkin tietää, että olette kokoontuneet tähän laaksoon ja sisäänkäyntejä vartioidaan, vaikka he eivät voi murtautua sisään. Näin suurella joukolla tosiaan ei oikein ole mahdollisuutta päästä huomaamatta mitenkään toiselle puolelle.” Chatha sanoi oman arvionsa.\nCainelle tuli mieleen sellainen pieni seikka, että he olisivat ehkä mahdollisesti voineet suunnitella tätäkin asiaa ihan etukäteen siellä kokouksessa, kun päätettiin, että Dehrahiin mentäisiin. Caine oli itse kuvitellut, että he vain livahtaisivat kenenkään huomaamatta rajan yli, mutta se nyt ei selvästikään onnistunut. ”Entä Farran ja Dorian, oletteko koskaan ennen olleet Dehrahissa?” Caine kyseli, koska Dorianin puoleen hän itse ainakin kallistuisi, jos tässä piti oikeasti miettiä jotain rynnäkköä. ”En itse ainakaan ole, prinssi Caine, Dehrahiin on vaikea päästä muutenkin ja vieraan kuningaskunnan sotilaana on ihan turha edes yrittää.” Dorian vastasi. ”Mutta tilanne vaikuttaa siltä, että olemme tässä solassa aika pahasti loukussa, ellei mistään löydy mitään muuta reittiä kiertää suuaukkoa vartioivat joukot, meidän on todennäköisesti vain raivattava tie ulos tai yritettävä järjestää harhautus.” Mies jatkoi niin rauhallisesti, kuin tilanne olisi ollut täysin hallinnassa. Kieltämättä Dorian oli tällaisissa tilanteissa todella piristävää seuraa, vaikka muuten olikin jotain aivan muuta. Ehkä tästä kuitenkin selvittäisiin, olihan heillä elementtiaseet kuitenkin, joten eivät he niin alakynnessä olleet.


Jyväskylän kaupunki » Uutisarkisto » Jyväskylän seudun joukkoliikennejaoston päätöksiä 27.10.2016\nJyväskylän seudun joukkoliikennejaoston päätöksiä 27.10.2016\nJyväskylän, Laukaan ja Muuramen kuntien yhteinen seudullinen joukkoliikennejaosto kokoontui torstaina 27.10. Jyväskylässä. Kokouksessa käsiteltiin muun muassa sähköisen reittioppaan sopimuskauden jatkamista vuodella, Waltti-lipputuotteiden käytön laajentamista linjalle 13M sekä joukkoliikenteen yleisen asiakastyytyväisyyskyselyn toteuttamista.\nSähköinen aikataulu- ja reittiopas, palvelusopimuksen optiokauden käyttäminen 1.10.2016–30.9.2017\nJoukkoliikennejaosto päätti esityksen mukaisesti hyödyntää nykyisen aikataulu- ja reittioppaan palvelusopimukseen sisältyvän vuoden mittaisen optiokauden. Sen myötä palvelu on käytettävissä 30.9.2017 saakka.\nJyväskylän seudun joukkoliikenteen sähköinen aikataulu- ja reittiopas osoitteessa http://reittiopas.jyvaskyla.fi otettiin käyttöön lokakuussa 2014 ja varsinainen sopimuskausi päättyi syyskuun 2016 lopussa. Aikataulu- ja reittioppaan palveluntuottaja Trapeze Finland Oy on kehittänyt reittiopaspalveluaan sopimuskauden aikana. Palveluun on lisätty uusia ominaisuuksia, muun muassa paremmat hakuominaisuudet, reittikohtaiset pysäkkitiedot ja aikataulut, mahdollisuus virtuaalisiin pysäkkimonitoreihin, mobiililaitetuki, tuki reaaliaikatiedon näyttämiselle sekä uusi ulkoasu.\nJyväskylän seudun joukkoliikenteessä on varauduttu ottamaan käyttöön Liikenneviraston ja HSL:n kehittelemä, valtakunnallinen aikataulu- ja reittiopas, joka toistaiseksi on vielä pilotointivaiheessa. Kaupunkiseutujen liittymisaikataulusta ja valtakunnallisen reittioppaan kustannuksista ei tällä hetkellä ole vielä tiedossa tarkkoja tietoja.\nWaltti-lipputuotteiden hyväksyminen linjalla 13M (Jyväskylä–Muurame–Korpilahti)\nJoukkoliikennejaosto hyväksyi sopimuksen lisäasiakirjan Waltti-lipputuotteilla tehtävien matkojen korvaamisesta liikennöitsijälle linjalla 13M ja myönsi allekirjoitusvaltuudet palvelupäällikkö Kari Strömille. Sopimus tulee voimaan marraskuun alussa 2016 ja mahdollistaa Waltti-järjestelmän lipputuotteilla matkustamisen linjalla 13M yhteysvälillä Jyväskylä–Muurame-Korpilahti.\nJyväskylä–Jämsä -liikennöintikokonaisuutta ajaa Jyväskylän Liikenne Oy, jonka kanssa on neuvoteltu Waltti-järjestelmän lipputuotteiden nousukorvauksista linjalla 13M. Nousukorvausperuste on sama kuin Laukaan suunnan siirtymäajan sopimusliikenteessä linjalla 41. Linjalla 13M nousukorvaussopimus on voimassa ELY:n käyttöoikeussopimuksen päättymiseen eli 4.6.2017 saakka.\nSopimuksen tultua voimaan linjalla 13M voi matkustaa Jyväskylän Waltti-järjestelmän matkakorttituotteilla eli arvo- ja kausilipuilla. Sopimus ei koske kertamatkoja eikä Jyväskylän paikallisliikenteen erillisille, maksutta matkustaville erityisryhmille myönnettäviä etuja (lastenvaunuetuus kello 9-14, pyörätuolimatkustajan ja avustajan maksuttomat matkat, haittaluokituspäätöksen saaneen henkilön mukana kulkevan saattajan maksuttomat matkat).\nLinja 13M kuuluu Keski-Suomen ELY-keskuksen vuonna 2014 kilpailuttamaan Jyväskylä–Jämsä -yhteysvälin liikennöintipakettiin, jossa käytössä ovat olleet Matkahuollon lipputuotteet: Waltti-järjestelmän lipuilla ole voinut autoissa toistaiseksi matkustaa, eikä niitä ole Waltti-järjestelmän ja autolaiteohjelmistojen puutteellisten valmiuksien vuoksi voitu tähän mennessä ottaa linjalla käyttöön. Varsinkin korpilahtelaiset ovat kokeneet tämän voimakkaan eriarvoistavaksi ja antaneet joukkoliikenteen järjestäjälle aiheesta paljon palautetta. Myös Muuramen suunnasta matkustavilla on ollut ongelmia: Waltti-lipputuotteilla on voinut matkustaa Muuramesta liikennöivillä linjoilla 14, 14M, 21 ja 21M, mutta ei linjalla 13M, joka kuitenkin tarjontansa puolesta palvelisi ja täydentäisi Muuramen joukkoliikennettä.\nWaltti-järjestelmän lipputuotteilla tehdään nykyisellään noin 95 prosenttia kaikista paikallisliikenteen matkoista. Loput viisi prosenttia matkoista tehdään Matkahuollon seutu- ja sarjakorttituotteilla. Paikallisliikenteen Waltti-matkustamisen lisäksi Jyväskylän kaupunki on tehnyt liikennöitsijöiden kanssa erillisiä sopimuksia Jyväskylän Waltti-tuotteiden kelpuuttamisesta toimivalta-alueellaan Jyväskylässä, Laukaassa ja Muuramessa. Tällaisia sopimuksia on tehty\nSavonlinja Oy:n kanssa (sopimus koskee Keski-Suomen ELY-keskuksen käyttöoikeussopimusliikennettä yhteysvälillä Jyväskylä–Hankasalmi, jossa Jyväskylän Waltti-lipputuotteilla voi matkustaa kelpaa Jyväskylä–Lievestuore-välillä)\nMatka Mäkelä Oy:n kanssa (sopimus koskee markkinaehtoista liikennettä yhteysvälillä Jyväskylä–Keuruu, jossa tietyt Waltti-lipputuotteet kelpaavat Jyväskylä–Kuohu –välillä)\nJyväskylän Liikenne Oy:n kanssa (sopimus koskee siirtymäajan sopimusliikennettä yhteysvälillä Jyväskylä–Laukaa– Äänekoski, jossa Waltti-lipputuotteilla voi matkustaa Jyväskylä–Laukaa –välillä)\nKoivuranta Oy:n kanssa (sopimus koskee siirtymäajan sopimusliikennettä yhteysvälillä Jyväskylä–Konnevesi, jossa Waltti-lipputuotteilla voi matkustaa Jyväskylä-Laukaa –välillä)\nJoukkoliikenteen yleisen asiakastyytyväisyyskyselyn toteuttaminen\nJoukkoliikennepalveluista päätettiin toteuttaa asiakastyytyväisyyskysely yhteistyössä Feelback Oy:n kanssa. Kysely toteutetaan loppuvuodesta 2016 tai alkuvuodesta 2017, mutta tarkempi ajankohta ei ole vielä tiedossa. Tutkimuksen hinta on 7850 euroa (alv. 0 %) ja se toteutetaan aluksi kertaluonteisesti.\nYleisen asiakastyytyväisyyskyselyn kautta pyritään laajentamaan paikallisliikenteen palveluita koskevaa tutkimusta laajempaan asukasjoukkoon, myös niihin, jotka eivät käytä joukkoliikennettä. Kyselyn tavoitteena on saada yleiskuva toimivalta-alueen asukkaiden joukkoliikenteen käytöstä, joukkoliikennepalvelujen laadusta, asiakkaiden kokemista palvelun epäkohdista sekä joukkoliikenteen yleisestä imagosta alueella. Kysely toteutetaan puhelinhaastatteluina ja internet-paneelikyselynä. Lisäksi tehdään sähköpostikysely nykyisille Waltti-lippujen käyttäjille.\nJoukkoliikenteen järjestäjä on aiemmin toteuttanut vuosittain kolme liikennöintisopimukseen perustuvaa palvelun laatututkimusta. Kyselyt tehdään autoissa haastatteluiden ja palautelomakkeen avulla yhteensä 1500 asiakkaalle per vuosi ja kysymykset koskevat kuljettajaa sekä kalustoa. Nyt tehtävän asiakastyytyväisyyskyselyn tuloksia on tarkoitus verrata sopimusliikenteen palvelun laatukyselyiden tuloksiin, jolloin samalla voidaan arvioida tulosten yhtäpitävyyttä.\nKokouksen esityslistaan voi tutustua osoitteessa http://julkinen.jkl.fi:8082/ktwebbin/dbisa.dll/ktwebscr/epj_asil_tweb.htm?+bid=3288.


Teurastajasta aktivistiksi « Eläinsuojelukeskus Tuulispää\nEtusivu > Tuulispää > Teurastajasta aktivistiksi\nTeurastajasta aktivistiksi – erään miehen tarina\nSyitä luopua lihaa ja maitotuotteita sisältävästä ruokavaliosta on lukuisia: tautiepidemiat, markkinoilta vedetyt lihaerät, ympäristötuhot, salakuvauksissa paljastetut eläinten kaltoinkohtelut jne. Ruokavalion muuttaminen on kuitenkin monelle vaikeaa.\nIhmiset sanovat olevansa eläinrakkaita, mutta syövät silti lihaa ja käyttävät maitotuotteita, jotka ovat molemmat eläinperäisiä. Ihmiset eivät halua herätä näkemään, miten samanlaisia heidän rakas koiransa tai kissansa on verrattuna vasikkaan, karitsaan, porsaaseen tai kananpoikaan.\nEräälle miehelle tuon samankaltaisuuden tiedostaminen oli monen mutkan takana. Hänen elämäänsä oli aina kuulunut yhteiskunnassa normaalina pidettävä liha, ”miehen” ruoka. Hänkin sanoi olevansa eläinrakas. Osa hänen teoistaan oli kuitenkin melko järkyttäviä. Mikä sai hänet muuttamaan elämäntapansa?\nAlla on katkelma hänen elämäntarinastaan (koko teksti löytyy englanniksi täältä):\nMielestäni ihminen on elämässä vastaan tulleiden mielettömien sattumusten lopputulos. Nämä sattumukset tekivät minusta sen, mitä olen nykyään: empaattisen miehen.\nOlen syntyjäni Pohjois-Wisconsinista, jossa kasvoin veljeni ja viiden siskoni kanssa. Kotimme oli hyvin hiljainen, sillä molemmat vanhempani ovat kuuroja. Ensimmäinen oppimani kieli oli viittomakieli. Muistan, kuinka lapsuudessa minulla oli tapana äännähdellä äitini ja isäni tavoin. Suullinen kielitaitoni oli hyvin heikko. Minulla oli vaikeuksia koulussa. Isäni viikkoansiot olivat vain 50 dollaria, jolla piti elättää seitsemän lasta. Kun olin 12-vuotias, keräsin hedelmiä ja vihanneksia 50 sentin tuntipalkalla.\nVarhaisimmat muistoni koskevat kävelyretkiä yksin metsään. Pidin metsäneläimistä. Ne eivät ikinä olleet vihamielisiä minua kohtaan. Yhdellä näistä kävelyretkistä löysin pentuja; luulin niitä koiranpennuiksi. Pentujen emoa ei tuntunut häiritsevän, että silitin niitä. Muistan ajatelleeni emon olevan janoinen, joten sidoin sen kaulaan paalinarun ja talutin sen kotiini. Sidoin sen kiinni takapihan puuhun, että voisin tarjota sille vettä. Ennen kuin ennätin takaisin, se oli purrut isosiskoani. Isäni vei minut ja siskoni sisälle ja ampui emon. Minua kiellettiin menemästä enää metsään. En tiedä, miten onnistuin saamaan kontaktin emoon ja sen pentuihin. Kadun, etten palannut metsään katsomaan, olivatko pennut selvinneet.\nOlin asettanut loukkuja, lähinnä piisamien pyytämiseen. Omistin kymmenen ansaa ja tarkoitus oli hankkia vielä monta enemmän. Turkeista sai hyvät rahat. Muistan ensimmäisen kerran, kun majava hukkui loukkuuni. Siihen loppui metsästämiseni, mutta söin silti vielä eläimiä.\nMinulla oli tapana irrottaa isoja jäälohkareita, joiden päällä pystyi seisomaan, ja laittaa niitä kellumaan puroa pitkin. Meitä oli yleensä viisi kaverusta, vietimme aikaa maalla hengaillen. Beagle-rotuinen koira lähestyi meitä, se oli selkeästi ystävällinen. Ennen kuin ehdin silittää sitä, yksi jätkistä potkaisi koiraa. Se sinkoutui potkun voimasta puroon. Autoin koiran pois vedestä. Oletan, että se löysi takaisin kotiinsa sittemmin. Halusin vahingoittaa koiraa potkaissutta jätkää, mutta hän poistui heti paikalta. Emme olleet enää kavereita tapahtuneen jälkeen. Minun kotiseudullani empatia ja myötätunto eläimiä kohtaan oli jotakuinkin hyväksyttyä, kunhan ei vain mennyt liiallisuuksiin – muutenhan sitä pidettäisiin ihan nössönä.\nKävimme isäni kanssa usein metsällä. Minusta oli mukavaa viettää aikaa hänen kanssaan. En pitänyt siitä, että hän ampui peuroja. Pidin peuroista. Koska isäni on kuuro, hän ei koskaan kuullut ääniä, joilla säikytin niitä pois. Tietääkseni hän ei vieläkään ole tajunnut, ettei hän koskaan saanut tilaisuutta peuran tappamiseen, jos olin hänen kanssaan metsällä. Minusta tuntui pahalta, sillä tiesin, että isäni halusi vain elättää meidät, perheensä. Olin hyvin hämmentynyt, mutta söin silti vielä eläimiä.\nMyöhemmin olin töissä paikallisella minkkitarhalla. Joka vuosi osallistuin tuhansien minkkien tappamiseen. Ne murhattiin myrkkykaasulla. Niiden turkeista sai hyvät rahat. Muistan, kuinka minkit taistelivat hengestään, kun niitä tukehdutettiin. Muistan ne harvat selvinneet. Autoin niitä ”pääsemään pakoon”, jos vain pomon silmä vältti. Ympärilläni oli lukemattomasti 200 litran terästynnyreitä täynnä nyljettyjä minkinraatoja – mutta söin silti vielä eläimiä.\nSen jälkeen olin töissä pienellä tuotantolaitoksella, jossa sairaista lehmistä tehtiin eläinrehua. Muistan lehmien katseen, kun kuski sitoi teräsvaijerin jonkin niiden raajan ympärille ja veti lehmien jykevät ruumiit ylös maasta rekan sisälle. Muistan, kuinka lehmät huusivat tuskaansa niiden luiden murskaantuessa. En ymmärtänyt, miksi niitä ei ammuttu heti ja päästetty tuskistaan. Jauhoimme lehmät murskaksi ja syötimme ne minkeille. Tapoimme eläimiä, jotta voisimme jauhaa ne ruoaksi toisille eläimille, jotka tappaisimme ennen pitkää. Eihän siinä mitään järkeä ollut – mutta söin silti vielä eläimiä.\nLopetin koulunkäynnin 15-vuotiaana ja menin työskentelemään katkarapualukselle Texasiin. Joka kerta, kun valtava verkko nostettiin laivan kannelle, se oli täynnä kuolleita merieläimiä. Jotkin niistä olivat vielä elossa, kuten ravut ja katkaravut. Suurin osa saaliista oli kuolleita – ne olivat tukehtuneet jo pelkästään toistensa painon alla. Oli kuvottavaa säilyttää vaatimaton kilo ”kullanarvoisia” katkarapuja ja heittää menemään satoja kiloja kuolleita merieläimiä. Todistin tätä kaikkea – mutta söin silti vielä eläimiä.\nOlin 17, kun naapurikaupunkiin perustettiin uusi teurastuslaitos ”Packer land”. Isäni lopetti apumiehen työt läheisellä maatilalla ja meni töihin laitokselle. Hän ei ollut ikinä aiemmin tienannut niin hyvin. Hän järjesti minulle töitä samasta paikasta, ja tehdäkseni isäni ylpeäksi otin työn vastaan teurastusosastolla. Minun piti luututa hyytynyt veri lattiassa olevaan reikään. Lattialle ei saanut päästä kertymään yli 10 cm:n verikerrosta.\nMuistan, miltä lehmät haisivat sekä miten ne tärisivät rajusti ja itkivät pelosta, kun ne odottivat vuoroaan kuolla. Tiedän, että ne tiesivät kuolevansa pian. Muistan, kuinka teurastusosaston työntekijät heittelivät yläfemmoja toisilleen, koska he olivat rikkoneet ennätyksen: 107 lehmää oli tapettu tunnin aikana.\nMuistan yhden lehmän, joka oli jotenkin onnistunut pakenemaan teurastuskourusta ja kaatui jo teurastettujen lehmien vereen. Lehmä oli selvinnyt muutaman muun lailla pulttipistoolin osumasta ja oli vielä tainnoksissa. Sen takajalan ympärille oli sidottu teräsvaijeri ja sitä nostettiin ylöspäin, jotta niska olisi oikeassa asennossa sen tappamiseen. Ennen kuin lehmä nostettiin ylös, se sai keskenmenon ja synnytti kuolleen vasikan. En ollut ikinä aiemmin enkä koskaan tapahtuneen jälkeen kuullut sellaista ääntä kuin lehmä päästi silloin. Sen kaula viillettiin auki ja veren vuotaessa ulos sen ruumiista viimeinen asia, jonka se näki, oli sen pienokainen lattialla. En uskaltanut sanoa mitään tai näyttää tunteitani, olinhan ”mies”. Koulukaverini otti abortoidun vasikan maasta ja piteli sitä kuin jalkapalloa ja alkoi silittää kuin se olisi ollut hänen lemmikkinsä. Ja teurastusosaston porukka se vain nauroi katketakseen.\nSeuraavan tauon aikana minua nimitettiin ”lehmäkuiskaajaksi”, koska olin uskaltanut sanoa, miltä lehmän pelonsekainen itku kuulostaa. En palannut töihin enää tuon vuoron jälkeen. Kyllä, se oli lehmä, mutta sen itkun – kuolevan äidin itkun sen menettäessä vauvansa – kuulen päässäni joka päivä. Mutta, kuin ihmeen kaupalla, söin silti vielä eläimiä.\n18-vuotiaana päiväni kuluivat viinan ja huumeiden sekaannuttamina eikä hengenlähtö ollut kovin kaukana. Tuomari antoi minulle kaksi vaihtoehtoa: vankila tai armeija. Valitsin armeijan, jossa palvelin 15 vuotta. Armeija kirjaimellisesti pelasti henkeni. Siellä tapasin ja menin naimisiin sydämenvalittuni kanssa – ja kyllä, me molemmat söimme eläimiä.\nOlemme olleet yhdessä 30 vuotta. Kun vaimoni kasvatti kolmea lastamme, hän alkoi lukea enemmän aiheesta, josta jo tiesin: mitä eläimet joutuvat läpikäymään maataloustuotannossa. Minun piti nähdä kauhu vaimoni silmissä ennen kuin vihdoinkin havahduin ja ymmärsin asioiden laidan. Lopetimme lihansyönnin kuukaudessa, ja pitkäaikaiset terveysvaivani alkoivat parantua. Aloimme vegaaneiksi 19 vuotta sitten.\nOlen tappanut tuhansia eläimiä nuoruusvuosieni aikana. En koskaan pitänyt siitä ja silti söin niitä. Nykyään olen eläinten puolestapuhuja vaimoni rinnalla ja ylpeä siitä. Hän opetti minulle, että mieskin voi olla empaattinen.\nJA LOPUKSI: EN SYÖ ELÄIMIÄ!\nViesti hänen vaimoltaan:\nMieheni on pohjimmiltaan sulkeutunut mies. Hän kuitenkin kertoi tarinansa osoittaakseen, että kaikki hänen tekonsa eläimiä kohtaan johtuvat pohjimmiltaan siitä, että tällaisia tekoja pidetään hyväksyttävänä ja normaalina. Sydämessään hän tiesi tekevänsä väärin. Mutta koska hänen tekojaan pidettiin normaalina, hän ei kuunnellut sydäntään ja jatkoi eläinten hyväksikäyttöä ostamalla, syömällä sekä tekemällä asioita, jotka aiheuttivat eläimille kärsimystä.\nLihansyöntiä on perusteltu meille usein sanomalla: ”olemme aina syöneet lihaa”. Tämän pitäisi jotenkin oikeuttaa asia. Mieheni halusi ihmisten tietävän, että hän tiesi aina jossakin määrin toimivansa väärin. Hän välitti eläimistä eikä halunnut tarkoituksella vahingoittaa niitä. Hän ei kuitenkaan pystynyt myöntämään, että se mitä hän ja muut tekivät, johtui sosiaalisesta aivopesusta – kunnes hän vihdoinkin havahtui ja tajusi, miten asiat ovat.\nSamainen mies on nykyään yksi Coloradossa pidettävän suositun VegFestin perustajista. Hän on myös ollut perustamassa Coloradoon eläinoikeusjärjestö Animal Action Networkia ja vegaaniyhdistys A Vegan Life Coloradoa ja organisoi niiden toimintaa. Vapaa-ajallaan hän osallistuu mielenosoituksiin, kampanjoi esittelypöydän äärellä sekä jakelee lentolehtisiä eläinten puolesta kaikkialla. Hän on inspiraation lähde ja johtaja sadoille hänen viitoittamallaan tiellä kulkeville.\nKäännös: Leevi Leppänen\nSoja Laaksonen kirjoitti 09/01/2014 klo 00:52 Vastaa\nKiitos kun lopetit eläinten syömisen ja kiitos että autat niitä.Suuri kiitos myös vaimollesi joka sai sinut ymmärtämään että tosi mies kykenee myötätuntoon.\nSIRPA LAAKSONEN kirjoitti 09/01/2014 klo 02:00 Vastaa\nLuettuani tämän, tuntui kuin sydämmeni olisi pysähtynyt, niin järkyttävää luettavaa se oli.Kuinka joku ihminen voi tappaa eläimiä, vaikka näkee ja kokee niiden kivun ja tuskan. Lehmät ja vasikat ovat niin ihania eläimiä, tavattoman kauniita. Tappajat ovat jotenkin tunnevaurioisia ihmisiä, säälittäviä kerrakseen.\nAnniina Kirjavainen kirjoitti 10/01/2014 klo 16:59 Vastaa\nMiten uskoa omaa sydäntään, kun kaikki ihmiset ympärilläsi ovat vastakkaista mieltä, etkä edes ehkä tiedä ketään joka olisi samaa mieltä kanssasi? Tuollaisessa tilanteessa alkaa helposti epäillä itseään. Ja jos on vuosikymmeniä kasvatettu tiettyyn arvomaailmaan niin vaatii paljon että saa sen kyseenalaistetuksi. Kiitos kun kerroit tarinasi, se kuvaa hyvin lihansyönnin ja eläinrakkauden valtavaa ristiriitaa.\nHelena Kuitunen kirjoitti 08/01/2016 klo 10:44 Vastaa\nKiitos tästä tekstistä, kun herkästä pikkupojasta sitten aikuisena tuli kasvissyöjä kamalien kokemusten myötä. Katsoin ohjelman, joka tuli ennen joulua kertoen kotimaisen teuraseläinten kohtelun ja se oli jäkyttävää katseltavaa. Ihminen on julma voittoa ja rahaa tavoitellessaan. Toivotaan eläimille parempaa elämää.


Ritchey Maantiekiekot netistä | Bikester.fi\nRitchey Maantiekiekot 4 Tuotetta\nMaantiekiekot merkiltä: "Ritchey"\nMaantiekiekot merkiltä: "Ritchey". Meiltä löydät laadukkaita tuotteita hyvään hintaan. Jos haluat kuitenkin ennakkoon arvaamattomasta syystä palauttaa tai vaihtaa ostamasi tuotteen, niin sinulla on aina 100 päivän palautusoikeus ja ilmaiset palautukset. Bikesterin Kiekot ja navat toimitetaan aina nopeasti ja niillä on 24 kuukauden tuotetakuu. Tilaa tänään, lähetämme huomenna. Bikester - sinun polkupyöräkauppa netissä!


Intonaattorien blogit Arkistot - INTONAATTORIT\nOsallisuus lähtee tasaveroisuudesta ja esteettömyys oman toimintakyvyn mahdollisuuksien esiintuonnista SCA™ -viitekehys on Kanadan afasia instituutissa yli 30 vuoden aikana kehitetty tekniikoiden kokonaisuus. Se on tarkoitettu\nNielemisvaikeus : puheterapian keinot aikuisilla\nNielemme joka minuutti suussa olevaa sylkeä, juomme päivän mittaan kahvia, vettä ja muita juomia sekä syömme useamman aterian päivittäin. Kun kaikki toimii hyvin, meidän ei\n(Voit kuunnella tekstin täältä.) Terveyspalvelut ovat pitkälti rakennettu lineaariseen muottiin, jolla on selkeästi määritelty alku ja loppu. Mielestäni palveluiden tehokkuutta pystyisi kasvattamaan ja kustannuksia vähentämään,\nLiving online after COVID-19 stroke\nCovid-19 changed the forms of adult speech therapy: face-to-face meetings were switched to distance therapy in an instant.\nPuheterapian palvelumuotoilu tarpeen SOTE:ssa.\n“Puheterapeuteista on pulaa. Puheterapiaan on pitkät jonot. Suomessa puheterapiapalvelut ovat jakautuneet alueellisesti hyvin eri tavoin. “ Suomessa näitä toteamuksia on toisteltu ainakin parikymmentä vuotta. Alueellisesti\nEtäelämää koronainfarktin jälkeen\nNoin kolmannes saa elämänsä aikana aivoinfarktin, mutta keväällä 2020 lähes kaikki meistä saivat “koronainfarktin”. Ennen tätä kevättä olin pääasiassa aikuisneurologista puheterapiaa tekevä puheterapeutti. Törmäsin usein\nPuheterapiaryhmän tehoa ja osallisuuden vetovoimaa\nRyhmä tuo esille aidossa sosiaalisessa tilanteessa aivovamman aiheuttamat vuorovaikutuksen ja kommunikaation muutokset, ja vieläpä murtoajassa siitä mikä olisi mennyt kahden keskisillä testeillä ja harjoituksilla niitä metsästäessä.


Kannanotto: Jokaisella on oikeus olla ylpeästi oma itsensä | Suomen Työväen Urheiluliitto\nKannanotto: Jokaisella on oikeus olla ylpeästi oma itsensä – myös liikunnassa ja urheilussa!\nHyvää Helsinki Pride -viikkoa TUL:lta!\nVaikka Helsinki Pridea juhlitaankin vain kerran vuodessa, on työn tasa-arvon ja yhdenvertaisuuden eteen oltava ympärivuotista. Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien puolesta kamppailleiden ihmisten ansiosta asenteet seksuaalisuuden ja sukupuolen moninaisuutta kohtaan ovat kehittyneet ajan mittaan, ja monenlaisia edistysaskeleita kohti tasa-arvoa ja yhdenvertaisuutta onkin jo otettu.\nTyö ei kuitenkaan millään tapaa ole tullut valmiiksi.\nEtenkin liikunnan ja urheilun kentillä homo- ja transfobia ovat yhä valitettavan yleistä ja tiukkaan juurtunutta, vaikka toki asenteet ovat tälläkin alalla hiljalleen muuttumassa parempaan päin.\nSeksuaalisuuden ja sukupuolen moninaisuus ovat kuitenkin edelleen tabuja suomalaisessa urheilussa ja liikuntakulttuurissa. Vahvat hetero- ja cissukupuolisuusolettamukset vaikeuttavat monien urheilijoiden elämää sekä seura-, harrastus- ja kilpailutoimintaa, vaikka muu yhteiskunta suhtautuukin asiaan usein jo avoimemmin. Valtion liikuntaneuvoston tutkimuksen mukaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvat liikkujat joutuvat kohtaamaan erityyppistä syrjivää käyttäytymistä, kuten nimittelyä, vihjailuja, vitsailua, yksityiselämään liittyviä kysymyksiä, arastelua, välttelyä, ulkopuolelle jättämistä ja halventavia katseita ja eleitä. Kilpaurheilussa vaarana voi olla edellisten lisäksi joukkuepaikan tai sponsorisopimusten menettäminen.\nUrheilu ei ole erillinen saareke, vaan kiinteä osa yhteiskuntaa ja kuuluu siten kaikille. Jokaisella on oikeus liikkua ja harrastaa, olla oma itsensä niin seuran talkoissa ja hallituksen kokouksissa, kisakentillä, pukukopeissa kuin palkintopallillakin. Sukupuoleen ja seksuaalisuuteen liittyviä olettamuksia ja stereotypioita on purettava ja haastettava kaikilla yhteiskunnan ja siten myös liikuntakulttuurin osa-alueilla ja tasoilla harrastelijoista huippu-urheiluun, aerobicista yleisurheiluun ja katsomoista kokoussaleihin. Seurojen työntekijöiden, valmentajien, ohjaajien, luottamushenkilöiden ja muiden seuratoimijoiden kasvatus- ja yhteiskuntavastuuseen kuuluu turvallisen ympäristön luominen kaikkien harrastamiselle. Meidän kaikkien vastuulla on avoimen ja kunnioittavan ilmapiirin sekä häirinnästä ja syrjinnästä vapaan liikunnan ja seuratoiminnan mahdollistaminen.\nTasa-arvon ja yhdenvertaisuuden ei pidä myöskään seuratoiminnassa nojata yksittäisten toimijoiden asenteisiin, vaan toiminnan rakenteiden on tuettava jokaisen oikeutta tulla mukaan omana itsenään. Tämän takia TUL on laatinut itselleen tasa-arvo ja yhdenvertaisuusohjelman, jonka tarkoitus on tukea piirejä ja seuroja tasa-arvo- ja yhdenvertaisuustyössään. Lisäksi työn alla on eettinen ohjeisto, joka tarjoaa käytännön tukea ja ohjeita mahdollisissa ongelmatilanteissa. TUL kannustaakin jokaista urheiluseuraa ja –liittoa mukaan yhdenvertaisuustalkoisiin! Myös tämän kannanoton lopusta löytyy pieni tarkistuslista jokaiselle seuralle seksuaalisuuden ja sukupuolen moninaisuuden ja yhdenvertaisuuden edistämiseen.\nTsekkaa ainakin nämä!\nSeurassani puututaan homo- ja transfobiseen kielenkäyttöön, vitsailuun ja nimittelyyn niin harrastajien, huoltajien, seuratoimijoiden kuin yleisönkin osalta.\nSeurassani pyritään aktiivisesti purkamaan sukupuoleen ja seksuaalisuuteen liittyviä oletuksia ja stereotypioita.\nSeurassani on selkeät pelisäännöt kiusaamisen, häirinnän ja syrjinnän ehkäisemiseksi ja niihin puuttumiseksi sekä nimetty taho, jolle kokemastaan häirinnästä voi kertoa.\nSeurassani kannustetaan ja rohkaistaan kaikkia tulemaan mukaan omina itsenään.\nSeurassani kunnioitetaan jokaisen sukupuoli-identiteettiä ja seksuaalisuutta.\nSeurassani kunnioitetaan jokaisen oikeutta omanlaiseen sukupuoli-ilmaisuun esimerkiksi pukeutumisella, laittautumisella ja muilla tavoilla.\nSeurassani ei tehdä oletuksia kenenkään sukupuolesta, seksuaalisuudesta tai perhe- tai suhdemuodoista.\nSeurassani on tilaa moninaisuudelle.\nSeurassani hankitaan ja jaetaan aktiivisesti tietoa tasa-arvo- ja yhdenvertaisuusasioista.\nSeurassani on kaikilla tervetullut, mukava ja turvallinen olo harrastaa, oppia, kilpailla ja vaikuttaa.\nCissukupuolisuus tarkoittaa sitä, että henkilön kokemus omasta sukupuolestaan vastaa syntymässä määriteltyä sukupuolta.\nHomofobia tarkoittaa ei-heteroseksuaalisiin ihmisiin kohdistuvaa vihamielisyyttä ja ennakkoluuloja.\nTransfobia tarkoittaa transsukupuolisiin ihmisiin kohdistuvaa vihamielisyyttä ja ennakkoluuloja.\nTranssukupuolisuus tarkoittaa sitä, että henkilön kokemus omasta sukupuolestaan ei vastaa syntymässä määriteltyä sukupuolta.\nLupa kuulua – lupa näkyä – Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt liikunnassa ja urheilussa –opas, Suomen Liikunta ja Urheilu\nTeksti: Aino Nevalainen / TUL ry:n tasa-arvovaliokunta


Toiminnanjohtajan läksijäiskirje - Helsingin Seniorisäätiö\nLämmin kiitos niin asukkaille, kuin koko henkilökunnalle näistä kuukautta vaille neljästätoista vuodesta Helsingin Seniorisäätiössä! Koska työni on ollut hyvin monipuolista ja laaja-alaista ja olen saanut olla mukana kaikessa, voi olla, että ensimmäiset viikot tai kuukaudet eläkkeellä tuntuvat tylsille. Tai enhän minä sitä vielä tiedä, sehän voi olla hyvinkin kivaa.\nAina olen keksinyt tekemistä. Lapsena ja nuorena useita harrastuksia ja monenmoista puuhastelua. Koulussa menestyin parhaiten äidinkielessä, historiassa ja yhteiskuntaopissa, sekä liikunnassa. Lukiossa äidinkielen opettaja suositteli minulle toimittajan ammattia. Ei minusta toimittajaa tullut, vaikka kirjoittamisen taidosta onkin ollut paljon hyötyä työurallani. Sen sijaan valmistuin fysioterapeutiksi Lappeenrannan sairaanhoito-oppilaitoksesta.\nJumpparina tein töitä mm. kuntoutussairaalassa, terveyskeskuksissa ja vanhainkodissa. Pääsin erikoistumisopintoihin Helsingin IV:n sairaanhoito-oppilaitokseen, josta valmistuin kansanterveystyön, työterveyshuollon ja esimiestyön erikoislääkintävoimistelijaksi. Haaveilin töitä jatkaessani terveydenhuollon maisteriopinnoista. Odotin viimeisilläni vanhinta lastani, kun olin Tampereen yliopiston hoitotieteen laitoksen pääsykokeissa. Sain pääsykoetulokset synnytyslaitokselle: sain siis yhtä aikaa syliini pojan ja paikan yliopisto-opintoihin!\nPotilasjärjestöt kiinnostivat minua työnantajana ja toiminkin eri sote-järjestöissä projektipäällikkönä, kehittämispäällikkönä ja toiminnanjohtajana n. 15 vuotta. Opiskelu kiinnosti edelleen ja aloitin johdon työnohjaajatutkinnon. Valmistuin 2007, samana vuonna, kun aloitin toiminnanjohtajana Helsingin Seniorisäätiössä. Kun näin toiminnanjohtajan paikasta ilmoituksen Helsingin Sanomissa ajattelin, että tuo on loppu-urani työpaikka. Ja tässä ollaan.\nTyöni ei ole tuonut eteen isompia yllätyksiä ja toisaalta niitä tulee joka päivä, kun työskentelee ihmisten kanssa. Jos ne ovat olleet haasteita, olen käynyt niitä heti ratkomaan asianomaisten ja asiantuntijoiden kanssa. Kohokohtia ovat olleet positiiviset onnistumiset, hoidon laadun hyvänä pysyminen ja jatkuva parantaminen, sekä henkilökunnan kiinnostus kouluttautumiseen ja uuden oppimiseen. Lisäksi hienoja asioita on ollut henkilöstön pysyvyys ja sitoutuneisuus, asiakaskeskeisyys toiminnassa ja se, että Seniorisäätiötä arvostetaan vanhustenhoidon toimijana niin, että olemme päässeet mukaan moniin yhteistyöhankkeisiin.\nArvokkaana muistona minulla on esim. Suomi 100v -Itsenäisyyspäivänjuhlat, joissa kiersin puhujana jokaisen yksikön juhlatilaisuudessa ja juhliin osallistuminen. Juhlan merkitys sota-ajat eläneille asukkaillemme oli liikuttavaa. Muutenkin olen toiminnanjohtajana päässyt osallistumaan lukuisiin valmistujaisiin, läksiäisiin ja moniin mielenpainuviin juhliin Säätiössä.\nTulevaisuus näyttää, mitä se tuo tullessaan. Toivottavasti korona-aika hellittää ja pääsemme vapaammin tapaamaan ystäviä ja tärkeitä ihmisiä, sekä käymään erilaisissa tapahtumissa. Mummona oleminen on kivaa, siihenkin voin tulevaisuudessa keskittyä enemmän, sekä rakkaaseen lukuharrastukseeni. Oma äitini täyttää 92 v ja ehdin viettää hänenkin kanssaan enemmän aikaa kuin nykyisin. Toivon myös pääseväni matkustelemaan kahden rokotuksen taktiikalla. Kesällä kunnostani puolestaan pitää huolen työleiri kesämökillä.\nSeniorisäätiö on hyvä organisaatio johtaa, terveiset uudelle toimitusjohtajalle! Henkilökunta on luotettavaa ja sitoutunutta. Hoidon laadusta kannattaa huolehtia, asukkaat ovat aina keskiössä. Hyvinvoiva henkilöstö tuottaa laadukasta hoivaa ja laadukkaita tukipalveluita. Pidä ovi auki! Uskon, että uusi toimitusjohtaja tuo uutta energiaa, uusia ajatuksia ja erilaisia näkökulmia toimintakulttuuriimme- hyvä niin!\nKiitos kaikille näistä vuosista! On ollut hienoa olla koko ajan lähellä ja keskellä arkea. On ollut hyvä päivittäin nähdä asukkaita, henkilökuntaa, ja jutella työntekijöiden kanssa. Tavata omaisia ja nähdä miten siisteys syntyy, tai lihapullat valmistuvat keittiössä. Nähdä, miten tavarat ja tarvikkeet yksiköihin saapuvat.\nToiminnan ymmärtämiseksi lähellä ja keskellä toimintaa oleminen on äärettömän tärkeää. Mummodiskossa piipahtaminen, asukkaiden ilon näkeminen sirkustaiteilijoiden tehdessä temppujaan tai aistia lettukestien mukavan tunnelman aurinkoisella pihalla. Kierrämme kaikki kotimme uuden toimitusjohtajan Marika\nMetsähonkalan kanssa vielä tässä syyskuun puolella. Minulle voitte sanoa näkemiin ja Marikalle tervetuloa!


Varaavat puuliedet - Warma-Uunit Oy\nEtusivu » Varaavat puuliedet\nAito varaavista elementeistä rakennettu puuhella on ruuanlaitto-ominaisuuksiltaan markkinoiden kiistattomasti paras taloustulisija. Erittäin varauskykyinen runko pitää uunin pitkään tasalämpöisenä, joka on ihanteellista esimerkiksi pataruokien hauduttamiseen. Uunissa hoituu myös paistaminen ja liesitasolta löytyy aina sopivan lämpöinen paikka monipuoliseen ruuanlaittoon.\nWarma-Uunien varaavien puuliesien kotimaisuusaste on erittäin korkea. Liedet valmistetaan Uudessakaupungissa kotimaisista materiaaleista vakaalla ammattitaidolla. Jopa kauniit muotokaakelit ovat oman kaakelitehtaan arvokasta käsityötä.\nWarma-Uunien varaavat puuliedet lämmittävät nopeasti, varaavat pitkään ja omaavat erinomaiset ruuanlaitto-ominaisuudet. Liesiä on kahdessa eri kokoluokassa ja pinnoitusvaihtoehtoja on useita.\nLue lisää puuliesien verrattomista eduista


Hietalahden kauppahalli | Robert's Coffee\nHietalahden kauppahallin Robert’s Coffeen tunnuspiirteitä ovat keskieurooppalaismainen kahvilatunnelma ja vilkas ilmapiiri. Kauppahallin historia heijastuu voimakkaasti sen arkkitehtuuriin. Kahvilasisustuksen modernimmat skandinaaviset elementit ja rustiikkiset puurakenteet sulautuvat yhteen luoden yhdyssiteen rakennuksen nykyajan ja historian välille. Aurinkoinen terassi tarjoaa asiakkaillemme houkuttelevaa, dynaamista ja valoisaa tunnelmaa, jossa voi nauttia esimerkiksi saaristolaisleipää. Tämän tunnelman avulla haluamme antaa asiakkaillemme hyvän fiiliksen ja täydellisen päivän aloituksen.\n”Yksittäisistä asiakkaista tulee nopeasti kanta-asiakkaitamme”, sanoo kahvilamaailmassa pitkään työskennellyt kahvilayrittäjä Toni Immonen. Robert’s Coffeessa käytämme vain omia tuoreita ja maukkaita kahviseoksiamme. Yhdistämme tähän ainutlaatuisen, asiakkaidemme toiveisiin perustuvan tuotevalikoiman. Esimerkkinä tästä on saaristolaisleipä, jonka itse paistamme. ”Ammennamme paljon vaikutteita ulkomailta ja yritämme yhdistää parhaat ominaisuudet muualta maailmasta suomalaisiin ominaispiirteisiin luoden siten ainutlaatuisen ja yksilöllisen Robert’s Coffee -tunnelman”.


Vuosimalli 1987 Rekisterinumero T43958\nSyväys 1 m Päivitetty 14.05.2022\nTalvisäilytysvarusteet Pukit, telineet ja pressu Makuupaikkoja 4\nTehokas Mercruiser Edelbrock 5.7L kone, VP 290 duoprop ja trimmit. Helppo rantautua: keulapotkuri, ankannokka ja uimataso. Ankkuriliinat keulassa ja perässä. Moottoritrimmillä ko...Lue lisää »\nPohja puhallettu puhtaaksi myrkkymaaleista 2016, kun vene siirrettiin mereltä Saimaalle. Saimaan puhtaisiin vesiin emme halunneet tuoda yhtään näkkiä tai vanhaa myrkkymaalia mereltä. Vene ajossa Saimaalla ja kotisatamana Anttolan Lotjasaari. Nyt vene Mikkelin satamassa ja nousee ylös viikon kuluttua pukeille talveksi. Vuosihuollot tekee luotettavasti Moottorihuolto Paavilainen. Mara on huoltanut aikanaan isäni veneen ja nyt minunkin. Piilota »\nMalli: 5.7L Bobtail\nMallitarkennus: V8 Edelbrock