Tavarat taskuissa. Nuorten ryhmäohjauksen taidelähtöisiä menetelmiä - PDF\nDownload "Tavarat taskuissa. Nuorten ryhmäohjauksen taidelähtöisiä menetelmiä"\n1 Tavarat taskuissa Nuorten ryhmäohjauksen taidelähtöisiä menetelmiä MIMO-projekti\n2 Tavarat taskuissa Nuorten ryhmäohjauksen taidelähtöisiä menetelmiä MIMO-projekti\n3 The content of the publication reflects the authors views and and the Managing Authority cannot be held liable for the information published by the project partners. Sisällys Esipuhe 6 Toimittajat: Johanna Krappe, Terttu Parkkinen & Eeva Sinisalo-Juha Kansikuva: Stefanel Oey Taitto: Laura Koskinen Painopaikka: Winbase Oy, Kaarina 2013 Turun ammattikorkeakoulu, Turku 2013 Humanistinen ammattikorkeakoulu, Helsinki 2013 Turun ammattikorkeakoulun oppimateriaaleja 83 Katsauksia ja aineistoja F19 ISBN (painettu) ISBN (painettu) ISSN (painettu) ISSN X (painettu) ISBN (pdf) ISBN F 23 (pdf) ISSN (elektroninen) ISSN L (elektroninen) Jakelu: loki.turkuamk.fi Jakelu: humak.fi/tutkimus/julkaisut/ Julkaisun vironkielinen versio on julkaistu Humanistisen ammattikorkeakoulun sarjassa nimellä MIMO käsiraamat (ISBN ja ISSN X). Työskentely nuorten ryhmien kanssa 8 Perehdytystä ohjaajalle 18 Harjoitteita nuorten taidelähtöisen ryhmäohjauksen tueksi Ryhmän aloitus Ryhmän muodostus ja luottamus Itseluottamus ja itsetuntemus Kehontuntemus Ryhmän lopetus 84 Kuva: Stefanel Oey\n4 Esipuhe Soveltava taide nuorten kasvun tukena Nuorten syrjäytyminen on laajasti tunnistettu riski Euroopassa. Uusille toimintatavoille ja työskentelymenetelmille on ilmeinen tarve nuorten kohtaamisessa ja osallistamisessa. MIMO-projektin (Moving In, Moving On! Application of Art-Based Methods to Social and Youth Work) tavoitteena on ollut taidelähtöisten menetelmien soveltaminen nuorisotyössä ja sosiaalija terveysalalla. MIMO-projektia ovat toteuttaneet nuorisotyön ja sosiaali-, terveys- ja taidealojen ammattilaiset ja opiskelijat moniammatillisessa yhteistyössä. Projektissa on painotettu nuorten syrjäytymisen ehkäisyä. Taiteen soveltaminen tarkoittaa taiteen käyttöä muiden kuin taiteellisten päämäärien saavuttamiseen. Tavoitteena voi olla esimerkiksi vuorovaikutukseen liittyvän osaamisen, yhteisöllisyyden, itsetuntemuksen ja hyvinvoinnin edistäminen. Työpajoista työkalupakki MIMO-projektissa kolme organisaatiota on tarjonnut taidelähtöisten menetelmien käyttökoulutusta tutkinto-opiskelijoille ja nuorten kanssa työskenteleville ammattilaisille. Nuorille on järjestetty toimintaa sadoissa työpajoissa ja tapahtumissa. Työpajoissa on sovellettu esimerkiksi teatteria, tanssia ja nukketeatteria sekä muun muassa rakennettu esityksiä nuorten kokemusten pohjalta. Nuorten ryhmiä on kokoontunut muun muassa lastenkodeissa, nuorisotaloilla, vastaanotto- keskuksessa ja kouluissa. MIMO-projekti on tavoittanut työpajojen ja tapahtumien kautta yli nuorta. Opiskelijat ovat koonneet nuorisotyöntekijöille, lastensuojelun työntekijöille ja muille nuorten parissa toimiville uusia menetelmiä sekä uusia näkökulmia tuttuihin menetelmiin. Menetelmiä on julkaistu tässä oppaassa, joka on tarkoitettu nuorten ryhmien ohjaajille. Oppaan ensimmäisessä osassa on tietoa nuoruudesta ja nuorten ryhmien ohjaamisesta. Toisessa osassa on MIMO-projektista saatuja käytännön kokemuksia ja niihin perustuvia ohjeita. Taidelähtöiset harjoitteet on jaoteltu ryhmäprosessin päävaiheiden mukaan. Harjoitteita voi käyttää hyvinkin erilaisissa nuorten ryhmissä: kokenut ohjaaja voi hyödyntää niitä esimerkiksi lastensuojelussa ja aloitteleva ohjaaja tavallisessa kerhotoiminnassa. Olennaista on, että ohjaaja tietää itse oman osaamisensa rajat. Tätä julkaisua ovat olleet tuottamassa Turun ammattikorkeakoulun, Humanistisen ammattikorkeakoulun ja Viljandin kulttuuriakatemian opettajat ja opiskelijat. Menetelmät on valittu MIMO-projektin sadoista työpajoista kerätyistä menetelmistä. Niitä ovat olleet valitsemassa ja muokkaamassa ekspressiiviseen taidetyöskentelyyn erikoistunut VTT Outi Linnossuo, pitkän uran psykologina ja sosiaalialan lehtorina tehnyt FM Terttu Parkkinen, nuorison vapaa-ajan ohjaajakoulutuksen assistentti (huvihariduse assistent) Ülle Roomets sekä TKI-päällikkö, nuorisotyön ja sen valtakunnallisen kehittämisen asiantuntija YTM Eeva Sinisalo-Juha yhdessä projektipäällikkö FM Johanna Krappen kanssa. Kiitos kaikille! Innostavia hetkiä oppaan ja nuorten parissa! Johanna, Terttu ja Eeva MIMO Moving In, Moving On! Application of Art-Based Methods to Social and Youth Work Description: The project developed art-based methods and multiprofessional teamwork models for social and youth work by organising workshops and events for young people of different ages and circumstances. The project focused on young people at risk of social exclusion in particular. Time period: November 2010 to December 2013 Budget: EUR 1,914,000 Funding: Central Baltic INTERREG IV A Partners: Turku University of Applied Sciences, FI (Lead Partner) HUMAK University of Applied Sciences, FI The City of Turku Youth Services Centre (TYS), FI Viljandi Culture Academy (University of Tartu), EST Von Krahl Theatre, EST PW Partners, EST More information: Website: Facebook: https://www.facebook.com/movininmovingon 6 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 7\n5 Työskentely nuorten ryhmien kanssa Eeva Sinisalo-Juha Käsityksiä nuoruudesta Nuoruuden määritelmät1 liittyvät muun muassa fyysiseen, psyykkiseen tai oikeudelliseen tilaan, biologiseen tai kehityspsykologiseen elämänvaiheeseen, yhteiskunnallisesti tai sosiaalisesti määräytyvään elämänvaiheeseen, kulttuuriseen ilmiöön tai ikään. Nuoruutta voidaan jäsentää esimerkiksi vastakkaisuuksien kautta. Tämä on mielenkiintoinen lähestymistapa, joka avaa nuoruuteen liittyvää ristiriitaisuutta. Nuoruus sijoittuu janalle, jonka toinen päätepiste on riippuvaisuus ja toinen itsenäisyys. Vastaavanlaisia päätepisteitä voisivat olla myös sukukypsä ei-sukukypsä, täysi-ikäinen alaikäinen ja kansalainen ei-kansalainen. Nuoruus on lapsuuden viimeinen vaihe. Sen aikana hahmottuvat itsen määrittely ja käytettävissä olevat roolit. Nuoruus kehitysvaiheena tai kriisivaiheena, kuten alan uranuurtajana pidetty Erik H. Erikson asian ilmaisee voi näyttäytyä yhteisölle epäluottamuksen osoituksina ja voimakkaana huomiohakuisuutena. Identiteetin muotoutuminen alkaa ja päättyy nuoruuden kehitysvaiheen aikana. Eriksonin (1959, ) mukaan nuoruuden kehitystehtävien työstäminen ajoittuu yksilöllisesti eri ikävuosiin ja voi joskus kestää pitkälle aikuisuuteen. Työstäminen on yleensä tiedostamatonta sekä yksilön että yhteisön osalta. Eriksonin (1982, 73 75) mukaan nuori voi testata lapsuuden roolejaan tuottamalla niistä yhteenvetoa, johon voi sitoutua. Nuoruuden kehitystehtävä saattaa myös epäonnistua, eikä nuori löydä yhtenäistä roolivalikoimaa itselleen. Nuoruuteen liittyy kiinnostus ideologisiin arvoihin, kuten älyllisyyteen, politiikkaan tai uskontoon. Samalla vanhempien ohjaus vaihtuu mentoreiden ja muiden ohjaukseen. Nuoruuden erityispiirteisiin kuuluukin Eriksonin (1968, ) mukaan samanaikaisesti sekä halu luottaa ja liittyä toisiin että pelko liiallista luottamusta ja liittymistä kohtaan, joka saattaa ilmetä äänekkäänä kyynisyytenä. Nuoruuden aikana jotkut sitoutuvat tulevaan koulutus- ja työuraansa ja tekevät töitä sen eteen. Osa nuorista ei onnistu identiteetin muodostamisessa vaan identiteetti hajaantuu. Eriksonin teorioita edelleen kehittäneen kehityspsykologi James Marcian (2002, , 204) mukaan nuoruuteen kuuluu vahva kehittyminen, välillä eteenpäin ja välillä taaksepäin. Kasvattajalle tämä on haaste. Kasvattajan vastuu tarkoittaa neuvottelua rajoista, uuden autonomian kunnioittamista, taitojen tunnustamista ja satunnaisen lapsekkaan tarvitsevuuden hyväksymistä. Marcia haluaa muistuttaa, että vastaavaa taantumista voi esiintyä myös aikuisilla elämäntilanteen muuttuessa esimerkiksi lasten saamisen, avioeron, työttömyyden tai läheisten kuoleman yhteydessä. Kasvattajien on ymmärrettävä näiden prosessien samanaikaisuus ja limittäisyys, jotta he osaavat tukea nuorta. Nuorella on kasvava aikuisen läsnäolon tarve, ja samalla aikuinen tarvitsee nuorelta vahvistuksen omalle asemalleen. Sosiologien James E. Côtén ja Charles G. Levinen (2002, 148) mukaan myöhäismodernissa ajassa on nuoria, joilla ei ole riittävästi osallistumismahdollisuuksia. Tästä aiheutuvat ongelmat ovat vakavampia kuin ennen. Samalla massakulttuurisiin toimintoihin osallistuvien nuorten määrä kasvaa. Riippumattoman aikuisuuden alku siirtyy, ja nuoruus pitenee. Parinkymmenen viime vuoden aikana monet nuoret ovat joutuneet tilanteeseen, jossa he eivät pysty elättämään itseään palkkatuloillaan vaan joutuvat turvautumaan vanhempiensa taloudelliseen tukeen. Samalla vanhempien edellytykset antaa nuorille normatiivista tukea ovat murentuneet. Tämä tuki on kuitenkin tärkeää, kun nuori pohtii poliittisia ja uskonnollisia arvojaan tai ammatinvalintaansa. Côtén (2005, ) mukaan tarvitaan identiteettipääomaa eli ennakoivia sosiaalisia resursseja ja identiteettiresursseja. Hänen mielestään nuorten tulisi saada valintojen tekemiseen ja elämän suunnitteluun liittyvää koulutusta. Nuoria voisi myös valmentaa pohtimaan elämänsä strategiaa ja mahdollisia roolejaan. Tavarat taskuissa 9\n6 Tanskalainen sosiaalipsykologi ja nuorisotutkija Sven Mørch (2003, 55 60; 2005, 47) näkee modernin nuoren haasteissa kaksi ulottuvuutta: nuori liikkuu lapsi aikuinen-akselilla (psykologinen) ja yksilöllinen yhteisöllinen-akselilla (sosiologinen). Nuoren on itse haettava paikkaansa näillä akseleilla, ja tämä synnyttää eroja nuorten välille. Mørchin mielestä nuoruudesta on tullut entistä tärkeämpi vaihe kehitysmahdollisuuksien määrittäjänä mutta myös itseisarvo, eivätkä suunnitelmat aikuisuuteen siirtymisestä tunnu houkuttelevilta. Nuorten elämä koostuu yksilöllisistä toiminnoista ja yksilöllisestä kehityskaaresta. Työvoimaa tuottava formaali koulu ei auta nuoria toteuttamaan yksilöllisiä tavoitteita. Nuorten elämässä on mahdollisuuksia, mutta he ovat menettäneet yhteyden työhön ja tulevaisuuteensa ja päätyneet valitsemaan kaiken mahdollisen esimerkiksi koulutuksessa, jotta eivät menettäisi valinnanmahdollisuuksiaan. Nuorisotutkimuksen professori Helena Helve (2002, 16, ) on tutkinut nuorten arvojen muodostumista. Sen taustalla on lähiympäristön tarkkailu. Kulttuurisen ja sosiaalisen kontekstin omaksumisen myötä nuorelle välittyy käsitys myös siitä, mikä on hyväksyttyä ja mikä ei. Postmodernissa ajassa ympäristön arvomaailma on selkiintymätön ja nuorilla on hyvin erilaisia arvojärjestelmiä. Nuorten arvoissa on kuitenkin aiempaa enemmän postmateriaalisia arvoja, jotka liittyvät esimerkiksi eläinten oikeuksiin tai luontoon. Merkittävintä lienee yksilöllisyyden korostuminen: nuori haluaa valita itse. Myös projektimaisuudesta on tullut arvo, ja esimerkiksi pitkiä sitoumuksia työelämään halutaan välttää. Helven (2007, ) mukaan nuorisokasvatuksen haasteena postmodernissa ajassa on arvomurros. Edellisten sukupolvien elämää ohjanneet arvot olivat suhteellisen pysyviä ja niihin sosiaalistuminen luontevaa. Nyt puhutaan riskiyhteiskunnasta, jossa käsitys moraalista eli oikeasta ja väärästä on häilyvä. Suurten kertomusten sijaan selviydytään tilanteen mukaan vaihtuvilla tarinoilla. Nuorisokasvatuksen tavoitteena on antaa nuorille toivoa paremmasta. Tähän liittyvät myös kestävät arvot. Nuorisokasvattajien on ymmärrettävä postmodernin ajan nuoruuden erityisyyttä: nuorten arvoja, maailmankuvaa ja asenteita. Nuorten kanssa työskentelevien on myös saatava tietoa muun muassa yhteiskunnallisista teemoista ja ideologioista. Muuten nuoren identiteetin rakentumisen ymmärtäminen ja tukeminen on vaikeaa. Lisäksi nuori tarvitsee empatiakykyistä aikuista, jonka mallin avulla voi aikuistua. Sosiologi Lotta Haikkola (2005, ) haastatteli Hesan Nuorten Ääni -osallisuushankkeeseen liittyneessä tutkimuksessaan yläasteikäisiä nuoria kansalaisuudesta. Haikkolan mukaan nuoret kokivat olevansa puutteellisia aikuisia. Aikuisuutta koskeviin normatiivisiin käsityksiin liittyi valtaa, osallisuutta ja päätöksentekoa. Niiden vastinparina nuoruus oli vastuuttomuutta ja toisaalta vallan puutetta. Aikuisuuteen verrattuna nuoruuteen liittyi myös puutetta tiedoissa ja taidoissa. Aikuisuuden vähimmäisvaatimuksena pidettiin täysi-ikäisyyttä, mutta se oli vain yhteiskunnallinen mittari. Todellinen aikuistuminen tapahtuu nuorten mielestä esimerkiksi opintojen aloittamisen tai vastuullisuuden, itsenäistymisen ja kypsymisen kautta. Onnistuneen ryhmätoiminnan edellytykset Psykologian emeritusprofessori Bruce Tuckman mallinsi jo vuonna 1965 ryhmän kehitysvaiheet, jotka ovat edelleen käyttökelpoisia. Näiden kehitysvaiheiden tunteminen auttaa ohjaajaa ymmärtämään ryhmien toiminnan säännönmukaisuutta ja mukauttamaan oman toimintansa ryhmän kulloiseenkin kehitysvaiheeseen. Ryhmän ensimmäinen vaihe on muodostusvaihe. Sen aikana ryhmäläiset ovat riippuvaisia ohjaajasta. Heidän keskinäinen kanssakäymisensä on muodollista, mutta ryhmäroolien muodostuminen alkaa. Rooleja voi olla myöhemmin vaikea muuttaa. Ryhmä hahmottaa, keitä ja miten tässä ryhmässä ollaan. Muodostusvaiheen jälkeen alkaa kuohuntavaihe. Sen aikana haetaan omia paikkoja ryhmässä; voidaan puhua jopa ryhmän sisäisestä taistelusta. Myös ohjaaja haastetaan. Tämä voi tulla yllätyksenä alun ohjaajakeskeisen vaiheen jälkeen. Kuohuntavaiheeseen liittyy usein myös tunne jumiutumisesta. Tämä voi turhauttaa sekä ryhmäläisiä että ohjaajaa. Kun ryhmässä herää toive etenemisestä, ryhmä siirtyy sopimisvaiheeseen. Tässä vaiheessa ryhmässä noudatetaan yhteisiä sääntöjä ja normeja. Ryhmähenki muodostuu, ja ryhmäroolit selkiytyvät. Kuohuntavaiheen seurauksena ryhmäläiset suodattavat yksilöllisyyttään ja omaa tahtoaan, jotta ryhmä ei ajautuisi kaaokseen. Tässä vaiheessa ryhmän on mahdollista saavuttaa hyvin toimivan ryhmän vaihe, mikä on ryhmäläisille palkitsevaa. Ryhmän toiminta on silloin tehokasta, sitoutunutta ja luovaa. Yhteistä tavoitetta kohti työskennellään energiatehokkaasti. Ryhmärooleissa on joustavuutta, ja erilaisuus nähdään voimavarana. Samalla on kuitenkin oltava valppaana tilanteissa, joissa ryhmään on tulossa uusi jäsen. Ryhmään jäseneksi pääsy voi olla jopa mahdotonta. Ryhmän lopettamisen yhteydessä vahvat tunteet voivat velloa valtoimenaan, kun ryhmän jäsenet hyvästelevät toisiaan. (Kopakkala 2005, ) Ohjaajan ammatillisuus on keskeinen onnistumiseen vaikuttava tekijä nuorten kanssa työskenneltäessä. Nuoret ovat toisaalta herkkiä ja mukautuvia ja toisaalta kärkkäitä kriitikoita. Nuoren etsikkoajan arvostaminen tarkoittaa epävarmuuden sietämistä ja jatkuvaa omien toimintatapojen ja menetelmien kyseenalaistamista. Nuoret myös etsivät itselleen idoleita, ja tätä roolia tarjotaan helposti ohjaajalle. Ammatillisessa työskentelyssä tällainen tarjous on osattava tunnistaa ja torjua. Nuorten kasvua ja ongelmanratkaisutaitojen kehittymistä voidaan parhaiten tukea antamalla nuorelle palautetta hänen omasta toiminnastaan ja ohjaamalla nuorta palautteeseen perustuvaan itsereflektioon. Kriittistä ajattelua edistävä toiminta on tärkeää kehitykselle. Nuoren toimintatapojen rakentava kyseenalaistaminen ja nuoren omia tavoitteita Nuoren etsikkoajan arvostaminen tarkoittaa epävarmuuden sietämistä. edistävien toimintatapojen vahvistaminen tukevat kehittymistä. Ne edellyttävät, että työntekijä seuraa nuoren toimintaa yksin ja ryhmässä. Palaute antaa nuorelle mahdollisuuden uusien arvojen ja uskomusten työstämiseen dialogissa työntekijän kanssa. Myös nuoren tukeminen hänen elämänsä suuntaan vaikuttavien valintaprosessien tiedostamisessa on tärkeää. Lisäksi nuorelle on luotava mahdollisuuksia reflektoida suhdettaan niin kutsuttuihin merkittäviin toisiin, kuten vanhempiin tai muihin merkityksellisiin kasvattajiin. Nuoret tarvitsevat myös mahdollisuuksia tutkia sukupuolista suuntautumistaan sekä tukea tässä prosessissa. Työskentelyssä voidaan hyödyntää erilaisia menetelmiä, joilla tuotetaan tarinoita omasta itsestä. Näihin tarinoihin voidaan sisällyttää myös itsereflektiota. Näin voidaan työstää pettymyksiä, motivaatiota, projektiota, ahdistuksia ja odotuksia nuorten kanssa. Nuorelle annettu palaute voi olla nuoren minäkäsityksen mukaista tai ristiriidassa sen kanssa. Olennaista on päästä dialogiin, jossa voidaan käsitellä palautteen merkitystä sekä nuoren että työntekijän näkökulmasta. Ryhmätoiminta ja sosiaaliset taidot ovat keskeisessä asemassa nuoren kasvun ja kehittymisen tukemisessa. Ryhmätoiminta antaa mahdollisuuden sekä yksilöllisyyden että sosiaalisen kohtaamisen tarkkailuun itsereflektion kautta. Nuorille on järjestettävä kriittistä ajattelua, ongelmanratkaisua ja kehitystä tukevia ryhmiä. Nuorten ryhmäytymistä on tuettava ja havainnoitava, ja siitä on annettava tarvittaessa 10 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 11\n7 palautetta. Ryhmäytymisprosessissa voidaan myös järjestää tilanteita, jotka tukevat huolenpitoa kehittävää vuorovaikutusta, tai kehittää hoivakykyä vahvistavia interventioita kummallekin sukupuolelle. Näin voidaan ehkäistä perinteisten sukupuoliroolien vahvistumista; ne saattavat näyttäytyä nuorelle helppoina ja turvallisina valintoina sekaryhmässä. Lisäksi on järjestettävä tilanteita, joissa on mukana useampia sukupolvia. Nuorille on järjestettävä mahdollisuuksia pohtia moraalisia ja yhteiskunnallisia kysymyksiä, ja kriittistä tiedon etsintää on tuettava yhteiskunnallisten teemojen käsittelyn yhteydessä. Nuorta on myös tuettava kehittämään omaa ajatteluaan ja innostettava etsimään ja käsittelemään tietoa eri näkökulmista. Onnistunut työskentely nuorten kanssa sisältää seuraavat elementit: Luottamus: dialogin syntyminen ja nuoren itsereflektion tukeminen Toimintaympäristö: turvallinen, luottamuksellinen ja joustava Toiminnan spontaanius ja intuitio: mahdollistavat dialogisen työskentelyn Asennoituminen nuoreen: nöyryys, viestitään asettumisesta nuoren puolelle Hiljaisuuden sietäminen: tilan antaminen nuoren epävarmuudelle, dialogisen työskentelysuhteen mahdollistaminen Kohtaamisen erityisyys: vapaaehtoisuus ja luottamuksellisuus Työntekijän itsereflektio: työntekijän on tunnettava omat asenteensa, arvonsa, uskomuksensa ja motivaatiopohjansa sekä ymmärrettävä oman toimintansa syitä ja seurauksia Ryhmän ohjaamisen taidot: havainnointi, reflektointi ja ryhmänohjausprosessin ymmärtäminen Yhteiskunnallinen osaaminen: tunnistettava arvoja, asenteita ja ideologioita (Ks. myös Sinisalo-Juha 2011, 79.) Professori Reed Larson (2000, ) ehdottaa, että nuorten aloitteellisuutta tuettaisiin pikemmin lyhyen ajan tavoitteiden kuin epävarmojen pitkän ajan tavoitteiden saavuttamisessa. Larsonin mukaan nuoren luontainen motivaatio on herätettävä ja lähiympäristön on kannustettava nuorta. Lisäksi ajallisen kaaren on oltava hallittavissa. Koulu täyttää suuren osa nuoren päivästä. Koulun jälkeen nuorelle jää omaehtoista vapaa-aikaa, jota voi käyttää aloitteelliseen toimintaan. Larsonin tutkimuksissa kuitenkin selvisi, että nuorten keskeisimpiä vapaa-ajan toimintoja olivat television katsominen, vertaisryhmässä juttelu ja hengailu. Nuorten harrastustoiminnan ryhmämuotoisuus sosiaalistaa normeihin ja tuottaa sosiaalista pääomaa ja aktiivista kansalaisuutta. Ryhmän jäsenenä nuori saa myös palautetta omasta toiminnastaan kehityksensä tueksi. Larsonin mukaan nuorten vapaa-ajan toiminnan keskeiset elementit ovat nuoren itseohjautuvat toiminnot, vapaaehtoisuus, motivoivuus, selkeä rakenne ja riittävä haasteellisuus. Ohjauspuheessa on lähtökohtana avata ajattelun mahdollisuuksia ja kannustaa strategiseen ajatteluun. Larson tutki joukkueurheilua, jossa nuoret ovat sitoutuneita, nauttivat pelaamisesta eivätkä pelkää virheitä. Hän havaitsi ohjauksessa merkittäväksi tekijäksi sen, että toiminnan hauskuutta ja henkilökohtaista kehittymistä arvostettiin enemmän kuin voittamista. Ryhmien kanssa työskentely on vaativaa mutta myös hyvin antoisaa. Ohjaaja on samanaikaisesti sekä osa ryhmää että sen ulkopuolella. Ohjaajan tehtävänä on reflektoida ryhmää eli havainnoida sen fyysistä ja henkistä tilaa. Ohjaaja myös kantaa ryhmän tunnekuormaa. Jos ryhmänohjaaja esimerkiksi kokee itsensä täysin lamaantuneeksi jossakin tilanteessa, se Ryhmien kanssa työskentely on vaativaa mutta myös hyvin antoisaa. ei todennäköisesti johdu ohjaajan omasta tunteesta vaan ryhmän ohjaajaansa projisoimasta tunteesta. Tunne on sama, mutta toiminnan tavoite määrittyy sen mukaan, onko kyse ryhmän tunteesta vai ohjaajan omasta tunteesta. Ryhmän havainnointi, itsetuntemus ja itsereflektio ovat ryhmänohjaajan työkaluja. Ryhmätoimintaa suunniteltaessa ohjaajan on käytävä läpi muutamia tärkeitä asioita. Heti aluksi on hyvä tehdä itselleen selväksi, mihin tarpeeseen ryhmää ollaan kokoamassa. Tavoite voi liittyä ryhmäläisiä yhdistävään tekijään, kuten oppimishäiriöihin tai näköalattomuuteen. On mietittävä, millä perusteella ja kenen tarpeisiin ryhmää ollaan perustamassa. Kyseessä voi olla esimerkiksi ohjaajaan liittyvä motiivi, kuten opintoihin liittyvä harjoittelu tai koulukiusaamisen tai muun ohjaajaa koskettavan ongelman käsittely ryhmän kautta. Jälkimmäinen syy on yleensä tiedostamaton ja siksi vaikutukseltaan ennakoimaton taustatekijä. Merkitystä on myös sillä, kuka on toiminnan tilaaja tai maksaja ja miten se vaikuttaa ryhmän toimintaan. Lisäksi on päätettävä, onko kyseessä suljettu vai avoin ryhmä. Taidelähtöisiä menetelmiä voidaan käyttää molemmissa 2. Ryhmää aloitettaessa on päätettävä, kuinka usein ja miten kauan tapaamisia järjestetään. Tapaamiskertojen määrä vaikuttaa ryhmän dynamiikkaan ja prosessiin. On myös valmistauduttava tilanteeseen, jossa ryhmää täydennetään kesken toimintakauden. Ryhmäläisillä on oikeus tietää ryhmän perustamisen kriteereistä. Jos ryhmäläiset alkavat pohtia keskenään valintaperusteita tai tavoitteita, ryhmän energia suuntautuu pois varsinaisesta tavoitteesta. Ryhmäläisten on myös saatava riittävästi tietoa käytettävistä menetelmistä ennen sitoutumistaan ryhmään. Nuorilla on nykyisin myös ryhmiä, jotka tapaavat vain virtuaalisesti. Virtuaalisten ryhmien ohjaamiseen pätevät pitkälti samat säännöt kuin kasvokkain kohtaavien ryhmien ohjaamiseen. Olosuhteet tuovat joka tapauksessa omat haasteensa 3. Psykologian lehtori Terttu Parkkinen (2012, 50 57) pohti MIMO-projektin ensimmäisessä julkaisussa haasteita, joita sosiaalinen media ja etenkin Facebook asettavat nuoren identiteetin kehittymiselle. Nuori saattaa rakentaa itsestään ulkoista kuvaa, joka vastaa enemmän unelmaa kuin todellisuutta. Samalla nuori on esimerkiksi koulussa vuorovaikutuksessa toisten nuorten kanssa, jolloin saattaa ilmetä ristiriitaa todellisen ja sosiaaliseen mediaan luodun henkilön välillä. Epärealistinen minäkuva ei auta nuorta selviytymään näistä tilanteista. Sosiaalinen media on vahvasti läsnä nuorten ja aikuisten elämässä. Sosiaalisen median vaikutuksista on jo olemassa jonkin verran tutkimustietoa, mutta lisää tarvitaan. Lisäksi tarvitaan osaamis- ja menetelmäkehittelyä nuorten kanssa työskentelyyn. Dialogisuus ja eettisyys työskentelyn perustana Dialogisuudesta on hyvä muistuttaa aina nuorten ryhmien ohjaamisesta kirjoitettaessa. Ohjaajan on helppo ottaa itselleen auktoriteetin asema, mutta se vie osallisuuden ja merkityksellisyyden kokemuksen ryhmäläisiltä. Ohjaajan kannattaakin pohtia dialogista osaamistaan, jotta hän voi voimaannuttaa ryhmää toimimaan ja ottamaan vastuuta yhteisistä tavoitteista. Tutkija-yliopettajat Helena Aarnio ja Jouni Enqvist (2001, 14 20) määrittelevät dialogin seuraavasti: Dialogi tarkoittaa ihmisten tasavertaiseen osallistumiseen perustuvaa yhdessä ajattelemista ja perehtymistä johonkin asiaan tai toimintaan. Tasavertainen 12 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 13\n8 osallistuminen edellyttää jokaisen dialogiin osallistuvan tasa-arvoista ja aktiivista mukanaoloa. Sen seurauksena ihmisten välille syntyy kommunikatiivinen suhde, jossa jokainen on subjekti. Tavallisessa vuorovaikutuksessa on mahdollista ottaa myös objektin rooli. Yhdessä ajattelemisella ja perehtymisellä Aarnio ja Enqvist tarkoittavat sitä, että asiaa yhdessä tutkimalla ja uusia näkökulmia löytämällä syntyy yhteinen ymmärrys jotain uutta, joka liittyy juuri tähän tilanteeseen. Samalla ohjaajan ja oppilaan roolien rajat hämärtyvät. Dialogissa on merkittävää toisen sanojen kunnioittaminen. Niihin keskitytään ja niihin pysähdytään. Aarnion ja Enqvistin mukaan, Burbulesia (1993) lainaten, dialogin mahdollistavat emotionaaliset elementit ovat osallisuus, välittäminen, luottamus, kunnioitus, arvostus, läheisyys ja toivo. Myös kasvatustieteilijä, dosentti Anneli Sarja (2003, 73 78) määrittelee dialogin kommunikatiiviseksi suhteeksi, jossa luodaan jotain uutta tai yhteistä ymmärrystä. Sarjan mukaan dialogisuuden ehtona on dynaaminen tietokäsitys, jossa yleispätevän tiedon määrittäjänä on käsitteellinen ajattelu. Tällöin kommunikatiiviset käytännöt ovat merkityksellisiä ajatuksen kehittymisen kannalta. Kun kyseessä on nuoren ja ohjaajan välinen suhde, puhutaan Sarjan mukaan pedagogisesta dialogista. Tässä sokraattisessa menetelmässä ohjaaja asettaa kysymyksiä, jotka auttavat nuorta löytämään tietoa itsenäisesti. Pedagogisessa dialogissa ei toimita tasavertaisina, vaan siinä tavoitellaan jo olemassa olevan tiedon esiin nostamista. Lopputuloksena ei kuitenkaan ole yksi totuus vaan ohjaajan ja ohjattavan näkemysten yhdistyminen. Kriittisessä dialogissa tämä tarkoittaa sitä, että heillä on yhteinen oppimisen kohde. Yhteisen ymmärryksen määrä riippuu dialogiin osallistuvien motivaatiosta, joka syntyy vuorovaikutuksessa. Ohjaajalla ja nuorella oltava riittävän laaja tieto- ja kokemusvarasto, jotta tässä vuorovaikutuksessa päästään kriittisen dialogin tasolle. Sen pohjalta on mahdollista tuntea tasa-arvoa ja keskittyä oppimisen sisältöihin. Raimo Silkelä (2003, 79 81) puolestaan siteeraa Emmanuel Levinasin (1996) dialogifilosofiaa. Sen mukaan ohjaajan ja ohjattavan kohtaamisessa avaudutaan toiselle persoonalle. Tämä avautuminen on kuin hyppy äärettömyyteen, joka muuttaa sisäisen maailman merkityksiä. Ohjaajan ja ohjattavan avoin, myönteinen ja varaukseton kohtaaminen tuottaa vastaanottavaisuutta ja sitoutumista ohjaustilanteeseen. Ohjaajan näkökulmasta ohjaustilanne on etukäteen suunniteltu prosessi, joka kuitenkin muovautuu vuorovaikutuksessa luovaksi uudeksi tilanteeksi. Ohjaaja edustaa ohjaustilanteessa suuntaa. Ohjausdialogi koostuu läsnäolosta, kuuntelusta ja kuulemisesta. Dialogissa tullaan tietoiseksi omasta ja toisen ajattelusta. Dialogiin kuuluvat myös tunneherkkyys, tunneäly ja empatia. Ryhmän jäsenillä on oltava varmuus fyysisestä ja henkisestä koskemattomuudesta. Omana itsenä kohdatuksi tuleminen ja kunnioitus ryhmätilanteissa on varmistettava sekä ryhmäläisten kesken että suhteessa ohjaajaan. Nuori voi olla provosoiva, asenteellinen tai passiivinen ja käyttäytyä ikävästi, ja hänen toimintaansa voidaan arvioida tarvittaessa kriittisesti, mutta siitä huolimatta nuori on aina arvokas ja kiinnostava ihminen. Ryhmässä voi syntyä vahingossa tai tahallisesti tilanteita, joissa nuori voi kokea tulleensa nolatuksi tai hylätyksi. Tällöin ohjaajan velvollisuus on puuttua asiaan. Ohjaajan pitää olla aikuinen, jonka oikeudentajuun ja rohkeuteen nuoret voivat luottaa. Hänen on oltava erittäin tietoinen työskentelynsä eettisistä vaikutuksista. Nuorten ryhmässä on hyvä olla tavoitteena, että jokainen nuori on vastuussa omasta toiminnastaan. Ohjaaja varmistaa taustalla, että ryhmän työskentelyn suunta on tavoitteen mukaista ja eettisesti kestävää. Nuorten ryhmän tavoite ja menetelmät määrittävät ryhmän keston ja avoimuuden asteen. Nuorilla on oikeus tietää, mihin ryhmään he ovat hakeutuneet tai millä perusteella heidät on ohjattu kyseiseen ryhmään. Nuorten ryhmät perustuvat usein vertaisryhmätoimintaan. Nuorten vertaisryhmä ei kuitenkaan Ohjaajan pitää olla aikuinen, jonka oikeudentajuun ja rohkeuteen nuoret voivat luottaa. ole itseohjautuva vaan vaatii aikuisen taustalle varmistamaan toiminnan edellytykset ja turvallisuuden. Ryhmän luottamuksellisuus on erityisesti nuorten osalta monitahoinen asia. Ryhmässä voidaan tuudittautua luottamuksen tunteeseen ja avautua herkistä henkilökohtaisista asioista. Tällaisia tilanteita ei voi ennakoida, ja ohjaajan on oltava valppaana, jotta nuori pystyy pitämään omat rajansa. Nuori voi yllättäen kertoa omista muistoistaan tai tunteistaan tai muista arkaluonteisista asioista. Tämä voi olla tavoitteenakin, mutta ohjaajan on muistettava, että nuoren on kyettävä toimimaan ryhmän ulkopuolisessa maailmassa, jossa toisilla ryhmäläisillä on käytössään hänestä henkilökohtaista tietoa. Nuorten parissa tilanteet muuttuvat herkästi, ja luottamuksellista tietoa voidaan käyttää kiusaamiseen. Ryhmän tarvitsevuus voi tuntua kokemattomasta ohjaajasta palkitsevalta. Jos joku ryhmän jäsenistä hakee ohjaajaan kontaktia ryhmätilanteen ulkopuolella, on pohdittava erikseen, mitä tämä tarkoittaa suhteessa muuhun ryhmään ja sen toimintaan. Ohjaajan on oltava tasapuolisesti koko ryhmän ohjaaja. Ohjaajan ja nuoren välinen toiminta ryhmän ulkopuolella voi viestiä suosikkijärjestelmästä ja haavoittaa ryhmäprosessia. Nuoria ohjattaessa on muistettava, että vanhemmilla on lopullinen vastuu alaikäisistä. Kun ryhmässä on sovittu luottamuksellisuudesta ja nuoret kertovat henkilökohtaisista asioista, voi syntyä vaikeita tilanteita. Nuori voi esimerkiksi paljastaa joutuneensa väkivallan uhriksi kotonaan. Jos ryhmässä ilmenneistä asioista joudutaan ilmoittamaan viranomaisille, se on yleensä tehtävä niin, että nuori tietää asiasta. Ohjaaja joutuu rikkomaan ryhmän luottamuksellisuuden ottaessaan yhteyttä viranomaiseen. Tämä ei kuitenkaan ole varsinainen ohjaajan valintatilanne vaan lainsäädännön velvoite. Ohjaajan on etukäteen valmistauduttava siihen, että hän voi joutua ottamaan vastuulleen yhteisten sääntöjen rikkomisen ja perustelemaan sen ryhmälle. Nuorten ryhmien ohjaaminen tuo vaihtelevia tilanteita, jotka ovat usein yllätyksellisiä. Ohjaajan on uskallettava luottaa itseensä ja ryhmään ja heittäydyttävä tilanteeseen. Samalla ohjaaja edustaa aikuisuutta ja rajoja: hän on sekä mahdollistaja että rajoittaja. Nuorten kanssa työskennellessä pääsee kosketuksiin heidän maailmansa kanssa. 14 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 15\n9 Viitteet 1 Olen aiemmin tutkinut nuoren identiteettiä nuorisotyössä pro gradu -tutkielmassani (Sinisalo-Juha 2011), jota hyödynnän tässä artikkelissa soveltuvin osin. 2 Tästä on enemmän tietoa Perehdytystä ohjaajalle -osiossa sivulla Virtuaalisen ohjaamisen osaamista löytyy muun muassa Allianssin nuorille suunnatun verkkotyön foorumilta (http://www.alli.fi/nuorisoalan+kehittaminen/nuorille+suunnatun+verkkotyon+foorumi/ verkkotyon+eettiset+periaatteet/). Lähteet Aarnio, H. & Enqvist, J Dialoginen oppiminen verkossa DIANA-malli ammatillisen osaamisen rakentamiseen. Kehittyvä koulutus 2/2001. Helsinki: Opetushallitus. Bion, W Experiences in Groups and other papers. London: Routledge. Côté, J. & Levine C Identity Formation, Agency and Culture. A Social Psychological Synthesis. Mahwah: Lawrence Erlbaum Associates. Côté, J Identity capital, social capital and the wider benefits of learning: generating resources facilitative of social cohesion. London: Review of Education, 3(3), Erikson, E Identity and the Life Cycle. New York: W.W. Norton & Company. Erikson, E Identity: Youth and Crisis. New York: W.W. Norton & Company. Erikson, E The Life Cycle Completed. New York: W.W. Norton & Company. Haikkola, L Kunnon kansalaisia. Nuoret, ikä ja osallistuminen. Teoksessa Aapola, S. & Ketokivi, K. (toim.) Polkuja ja poikkeamia Aikuisuutta etsimässä. Tampere: Yliopistopaino, Helve, H Arvot, muutos ja nuoret. Helsinki: Yliopistopaino. Helve, H Arvojen muutos nuorisokasvatuksen haasteena. Teoksessa Nivala E. & Saastamoinen M. (toim.) Nuorisokasvatuksen teoria perusteita ja puheenvuoroja. Helsinki: Nuorisotutkimusverkosto/ Nuorisotutkimusseura, julkaisuja 73, Kopakkala, A Porukka, jengi, tiimi: Ryhmädynamiikka ja siihen vaikuttaminen. Helsinki: Edita. Larson, R Toward a Psychology of Positive Youth Development. American Psychologist 55(1), Washington: American Psychological Association. Marcia, J Adolescence, Identity, and the Bernardone Family. Identity: An International Journal of Theory and Research 2(3), Mørch, S Youth and education. Young. Nordic Journal of Youth Research 11(1), Parkkinen, T Youth from the Perspective of Developmental Psychology. Teoksessa Krappe J., Parkkinen T. & Tonteri A. (toim.) Moving In! Art-based Approaches to Work with the Youth. Reports from Turku University of Applied Sciences 127. Turku: Turun AMK, Sarja, A Dialogioppiminen opetuksen ohjaustilanteessa. Teoksessa Silkelä, R. (toim.) Tutkimuksia opetusharjoittelun ohjauksesta, uef.fi/verkkojulkaisut/ohjaus/ (Viitattu ) Silkelä, R Aito kohtaaminen opetusharjoittelun ohjauksessa. Teoksessa Silkelä, R. (toim.) Tutkimuksia opetusharjoittelun ohjauksesta, (Viitattu ) Sinisalo-Juha, E Nuoren identiteetti nuorisotyössä. Identiteettiteorioiden näkökulmia informaaliin kasvatukseen. Tampere: Tampereen yliopisto. pdf (Viitattu ) Young, K Youth Worker as a Guide, Philosopher, Friend. Teoksessa Banks, S. (toim.) Ethical Issues in Youth Work. London: Routledge, Lisäaineistoa verkossa Harjoituksia: Ihmisoikeuskasvatus Nuorten kasvatustyö youth-partnership/publications/t-kits/t_kits oppimateriaalit/ Itsenäistyvän nuoren roolikartta Draamakasvatuksen erikoiskokoelma Nuorisotiedon kirjastossa: erikoisaineistot/draamakasvatus/ Nuorten vertaisryhmätoiminta: nuortenvertaisryhmatoiminta/ Nuorisotyön eettisiä ohjeita: 16 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 17\n10 Perehdytystä ohjaajalle Outi Linnossuo & Terttu Parkkinen Taidelähtöisen työskentelyn ohjaaminen Taidelähtöiset menetelmät auttavat nuorta löytämään kiinnostuksen kohteita ja vahvuusalueita ja tukevat elämänhallintaa. Ajatustottumusten ja asenteiden muuttaminen on nuorille helpompaa kuin aikuisille. Siksi taidelähtöinen toiminta tukee myönteisen minäkuvan, maailmankuvan ja elämänasenteen rakentumista. Minäpystyvyys eli ihmisen käsitys omista kyvyistään on keskeinen elämän- ja stressinhallinnan käsite. Omien vahvuuksien tunteminen edistää minäpystyvyyden kehittymistä. Nuorta ohjataan miettimään, mitä hän haluaa tehdä elämässään, millaista elämää hän haluaa elää ja millainen on hänen henkilökohtainen arvomaailmansa ja näkemyksensä elämänkulusta. Nuoren on tehtävä elämänvalintansa itsenäisesti ja omista lähtökohdistaan. Positiivisessa psykologiassa jonka tunnetuin edustaja on yhdysvaltalainen professori Martin Seligman keskeisiä hyvinvoinnin tekijöitä ovat nautinnollinen ja merkityksellinen elämä ja tekemiseen uppoutuminen. Näitä kaikkia voidaan toteuttaa taidelähtöisen työskentelyn avulla. Palautteen perusteella taidelähtöiset työmenetelmät tuottivat MIMO-projektin ryhmiin osallistuneille nuorille iloa. Ne auttoivat keskittymään ja saavuttamaan tekemisessä flow-tilan. Ryhmissä nuoret pystyivät selkiyttämään elämäntavoitteitaan. Toiminnassa on hyvä käyttää monipuolisesti eri taidealojen menetelmiä, sillä nuoret voivat kyllästyä tai kokea tietyn taiteen alan liian vaikeana. Oletimme esimerkiksi, että valokuvaaminen on nuorille arkista ja he ovat sosiaalisen median myötä tottuneet olemaan kuvissa. Joillekin MIMO-ryhmien nuorille valokuvaus ja kuvattavana oleminen olivat kuitenkin hyvin vaikeita asioita. On myös syytä muistaa, että valokuvaaminen vie paljon aikaa. Taidetoimintojen välissä on hyvä tehdä rentoutumisharjoituksia. Niitä pitivät tärkeinä etenkin nuoret, joilla oli keskittymisvaikeuksia. Aremmat ja hiljaisemmat nuoret taas arvostivat MIMO-ryhmissä improvisaatioharjoituksia, mikä oli mielestämme melko yllättävää. Jotkut nuoret antoivat myönteistä palautetta lämmittelyharjoituksista, mutta osa piti niitä lapsellisina leikkeinä. On selvää, että erilaiset nuoret hyötyvät erilaisista harjoituksista ja ohjaajalta vaaditaan herkkyyttä ryhmän tarpeille. Taidelähtöinen työskentely eroaa taideterapiasta, vaikka siinä on usein terapeuttisia elementtejä. Ohjaajan pitää olla rohkea, että mennään vaan, ja toisaalta herkkä, ettei mennä liian pitkälle, kuvaili eräs MIMO-projektin nuorten ryhmän ohjaaja. Ohjaajan on hyvä olla ymmärtäväinen ja kannustava mutta ei holhoava. Nuoret hyötyvät kannustuksesta ja rohkaisusta, ja heille pitäisi antaa myönteistä palautetta pikemmin työhön käytetystä ajasta, panostuksesta ja sinnikkyydestä kuin työn lopputuloksesta. Nuoren on opittava ottamaan vastaan haasteita ja ylittämään itsensä. Ryhmän ohjauksessa on korostettava sinnikkyyttä ja oivaltavaa ongelmanratkaisutaitoa. Ohjaajan tulisi painottaa ratkaisuja eikä ongelmia. Turvallisessa ryhmässä nuori voi voittaa epäonnistumisen pelon. MIMO-oppaan harjoituksia voi soveltaa nuorisotyössä ja nuorten kanssa tehtävässä työssä terveys-, kasvatus- ja sosiaalialoilla. Muodostimme MIMO-projektissa ohjaajatiimejä, joissa oli taidealojen sekä sosiaali-, terveys- ja nuorisoalojen edustajia. Tähän oppaaseen kootuissa harjoitteissa ei välttämättä tarvita monialaista ohjaajatiimiä. MIMO-projektin ryhmissä yhteisen kielen ja yhteisten toimintatapojen löytäminen oli haasteellista mutta onnistuessaan erittäin antoisaa. Ohjaajien mukaan taidealojen edustajat toivat tiimiin kokemuksellisuutta ja muiden alojen edustajien vahvuuksia olivat nuorten kehityksen ja toimintaympäristöjen tuntemus, ryhmien ohjaustaidot sekä kohtaamisen ja osallistamisen taito. Hoito-, kasvatus-, nuoriso- ja sosiaalialoilla edellytetään ammatillisesti tavoitteellista työskentelyä. Ryhmän tavoitteeksi voidaan asettaa esimerkiksi nuorten itsetuntemuksen lisääntyminen, jännittämisen tai aggressiivisuuden lieventyminen, tavoitteiden selkeytyminen tai muu ryhmän tilanteeseen tai ongelmiin Tavarat taskuissa 19\n11 liittyvä asia. Teemoitettu työskentely (esim. omakuvien työstäminen) antaa nuorelle usein enemmän mahdollisuuksia prosessoida sisäisestä todellisuudesta kumpuavia asioita. Sekä tavoitteellisessa että teemallisessa työskentelyssä on tärkeää, että nuoret osallistetaan eli he osallistuvat ryhmän tavoitteen asettamiseen tai yhteisen teeman valintaan. Osallistaminen tarkoittaa, että ryhmäläisillä on aktiivinen rooli toiminnan suunnittelussa ja toteutuksessa. Osallistamisen onnistuminen vaikuttaa merkittävästi ryhmäläisten motivaatioon. Motivointiin käytetään aikaa mahdollisesti jo ennen ryhmätoiminnan alkua tai ainakin ryhmätoiminnan alussa. Tavoitteen asettaminen on aina prosessi, ja on hyvä asettaa myös osatavoitteita, joiden saavuttamisen myötä voidaan iloita ryhmän edistymisestä. Ryhmäprosessin suunnittelu ja toteutus Tässä oppaassa harjoitukset on jaoteltu ryhmäprosessin kulun mukaan. Ryhmäprosessin suunnittelussa ja toteutuksessa on varmistettava, että prosessin kaikki vaiheet on huomioitu. Vaiheilla tarkoitetaan tässä ryhmän aloitusta, tutustumista, ryhmäytymisen tukemista ja luottamuksen kasvattamista sekä ryhmälle valitun teeman parissa työskentelyä ja ryhmän lopettamista. Ryhmän tarkoitus määrää, miten tavoitteellista tai teemallista työskentely on. MIMO-oppaan harjoituksia voidaan käyttää erilaisissa ja erikokoisissa ryhmissä. Jos ryhmässä on tarkoituksena käsitellä vaikeita aiheita, suositeltava koko on 5 8 nuorta. Ohjaajia on hyvä olla vähintään kaksi, jotta toinen voi keskittyä ryhmän ohjaamiseen ja toinen reflektointiin ja arviointiin sekä erityistä huomiota tarvitseviin nuoriin. Ohjaajien on osattava antaa tilaa toisilleen ja sovittava etukäteen, milloin ja miten toisen ohjaukseen voi puuttua. Ryhmän pelisäännöt ja toimintatavat sovitaan yhdessä nuorten kanssa: Onko ryhmä avoin vai suljettu? Mitä ryhmään sitoutuminen tarkoittaa? Saako tapaamisista myöhästyä? Miten ja kenelle poissaoloista Ryhmän tarkoitus määrää, miten tavoitteellista tai teemallista työskentely on. ilmoitetaan? Miten kauan ryhmä kokoontuu? Miten työskentelyrauha taataan? Miten ja millaista palautetta annetaan? Avoimella ryhmällä tarkoitetaan tässä ryhmää, johon nuoret voivat osallistua oman aikataulunsa ja mielenkiintonsa mukaan. Suljettuun ryhmään kaikki sitoutuvat sovituksi ajaksi. Ryhmätoiminnan alussa sovitaan vaitiolosta ja siitä, miten ryhmän tapahtumista voidaan kertoa ulkopuoliselle. Nuorten kanssa työskennellessä ei pidä luoda liian tiukkoja sääntöjä, mutta kännykän käytöstä ja käyttäytymissäännöistä (esim. kiroilusta) on tärkeää sopia etukäteen. Jos ryhmä toimii nuorisotalon tai koulun yhteydessä, sitä koskevat samat säännöt kuin muutakin toimintaa. Toimintatavoista sopiminen on tärkeää turvallisen ilmapiirin luomisessa etenkin suljetussa ryhmässä. MIMO-ryhmien ohjaajat korostivat palautteessaan ennakkosuunnittelua sekä toiminnan rakenteen ja ohjelman rungon luomista etukäteen. Suunnittelu- ja arviointipalavereista sovitaan ennalta. Samalla sovitaan, miten ohjaajat viestivät keskenään tapaamisten välillä. Toiminnan toteutuksessa joustetaan ryhmän ja tilanteiden mukaan, ja suunnitelmat voivat mennä uusiksi. Ohjaajan ammattitaitoa on löytää toimintatavat, jotka toimivat juuri tietyssä ryhmässä. Toiminnan vapaaehtoisuus on nuorille tärkeää. Ohjaajien tarvitsee etukäteen tietää osallistuvien nuorten diagnooseista tai taustoista vain erityistarpeiden osalta. Ohjaajien on ymmärrettävä oma roolinsa: he eivät voi olla samalla viivalla nuorten kanssa. Toki toinen ohjaajista voi näyttää nuorille esimerkkiä osallistumalla harjoituksiin. Ryhmän muita jäseniä ei saa jättää ilman ohjausta, jos joku nuorista alkaa itkeä tai käyttäytyä häiritsevästi. Toinen ohjaajista voi poistua voimakkaasti reagoivan nuoren kanssa ryhmätilasta tai ainakin keskustella nuoren kanssa kahden kesken. Tavoitteena on, että nuori voi rauhallisen jutteluhetken jälkeen palata ryhmään. Tarvittaessa ryhmään osallistujia ohjataan hakeutumaan yksilöllisemmän avun tai terapian piiriin. Ryhmän toiminnan suunnittelussa on kiinnitettävä huomiota myös fyysiseen ympäristöön. Ympäristön tulee olla perinteistä kouluympäristöä viihtyisämpi, ja tilassa olisi hyvä olla mukavat tuolit tai sohvat sekä kahvin- ja teenkeittomahdollisuus. Nuorten olisi voitava osallistua tilan suunnitteluun mahdollisuuksien mukaan, jotta he kokevat sen omakseen. Joissakin MIMO-ryhmissä käytettiin huopia ja ne koettiin mukavan tunnelmallisiksi. Nuoret arvostivat myös pientä tarjoilua, kuten kaakaota, pullaa ja vaahtokarkkeja. Ryhmätoiminnan rakenne on suunniteltava niin, ettei kokoontumisten välillä ole pitkiä taukoja. Suomen MIMO-ryhmät kokoontuivat yleensä 1,5 2 tuntia kerrallaan, yhteensä kymmenen kertaa. Suomessa sekä nuoret että ohjaajat mainitsivat palautteessaan, että tapaamiskertoja olisi voinut olla enemmän ja prosessi olisi voinut kestää kauemmin nuorten ajatusten ja asenteiden muuttuminen vie aikaa. Virossa nuorten ryhmät kokoontuivat yhden lukukauden ajan, ja tähän oltiin ilmeisen tyytyväisiä; tosin ryhmiä vetäneet opiskelijat kokivat ajan pitkäksi. MIMOssa nuorten kanssa työskennelleet kokivat, että maanantai oli toiminnan järjestämisen kannalta hankalin viikonpäivä. Ryhmätoiminnasta tiedottaminen on suunniteltava etukäteen. On hyvä sopia, kuka ohjaajista toimii nuorten ja heidän taustaorganisaationsa yhteyshenkilönä. MIMO-ryhmistä saatujen kokemusten perusteella nuoret tavoittaa parhaiten Facebookin kautta; sähköpostiaan nuoret kertoivat lukevansa harvoin. Joillakin ohjaajilla oli keskinäisessä viestinnässään käytössä suljettu Facebook-ryhmä. Nuorten kanssa viestittäessä Facebook-ryhmä voi aiheuttaa ongelmia, jos kaikki ryhmän nuoret eivät kuulu siihen. Tällöin kasvokkain tapaavan ryhmän sisälle rakentuu virtuaalinen ryhmä. Sen jäsenet voivat kokea ryhmäprosessin eri tavalla kuin nuoret, jotka eivät ole aktiivisesti mukana virtuaalisessa ryhmässä. Käytännössä tämä voi tarkoittaa, että ryhmän jäsenet elävät eri todellisuudessa kohdatessaan kasvokkain. Tästä voi seurata vuorovaikutusongelmia ryhmän sisälle. Työskentelyn purkamiseen ja prosessointiin pitää varata aikaa jokaisella tapaamiskerralla. Työskentelyn purkamisella tarkoitetaan osallistujien tunteiden, tunnelmien ja kokemusten käsittelyä jokaisen tapaamisen lopussa. Prosessointi tarkoittaa pitkäjänteistä ajattelua ja keskustelua siitä, miten ryhmässä tapahtuneet asiat voidaan siirtää osaksi nuoren arkea ja tulevaisuutta. Ryhmän toiminta voidaan rakentaa myös jatkumoksi, jossa jokaisen tapaamisen aluksi käydään läpi edelliskerran tapahtumia. Taiteen keinoin tuotettuihin teoksiin voidaan palata aina uudestaan, ja niistä voidaan löytää uusia merkityksiä. Nuorten tarpeiden huomiointi ryhmän ohjauksessa Ryhmätoiminnan alussa nuorilla on usein vähän toiveita toiminnan suhteen. MIMO-projektista saatujen kokemusten perusteella ryhmästä kuitenkin nousee hyviä ideoita toiminnan edetessä. Eräs MIMO-ohjaaja kiteytti asian niin, että on lähdettävä avoimin mielin tekemään sitä, mikä ryhmää kiinnostaa, ja toimintaa on muutettava ryhmän mukaan. Joskus nuoret tulevat mukaan hitaasti, ja joskus on vain hyväksyttävä, ettei nuoria saada innostumaan. Tällainen tilanne vaatii työntekijältä kestävyyttä ja kykyä sietää turhautumista. Jos nuoret tuntevat toisensa ennalta, ryhmässä voi olla valmiita klikkejä ja pareja. Niitä on hyvä purkaa jo ryhmäytymisvaiheessa uusien ryhmäjakojen myötä. Isoissa ryhmissä paljon äänessä olevat nuoret ja hiljaisemmat nuoret erottuvat usein ryhmästä. Heidän erojaan tulisi tasoittaa eri tavoin. Ohjaajan on myös osattava arvioida, uskaltavatko nuoret läh- 20 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 21\n12 teä mukaan ryhmälle suunniteltuihin harjoituksiin. Esimerkiksi draamaharjoituksissa puhutaan matalan kynnyksen draamaharjoituksista. Harjoituksia suunniteltaessa on otettava huomioon, ettei nuori joudu liikaa esille. Huomion kohteena oleminen voi olla nuorelle pelottava kokemus varsinkin ryhmän toiminnan alussa. Piirtämis- ja kirjoittamisharjoituksia ohjeistettaessa kerrotaan, esitelläänkö valmiit työt koko ryhmälle. Ryhmien muodostamista on hyvä miettiä etukäteen. Esimerkiksi lastenkotinuorten ryhmän havaittiin MIMOssa olevan liian haasteellinen nuorille opiskelijoille. Näiden nuorten ohjaaminen taidelähtöisin menetelmin vaatii erittäin vankkaa ammattitaitoa ja kokemusta. MIMOn jännittäjä- ja mielialaryhmien nuoret valittiin haastattelujen perusteella. Haastattelu on hyvä tapa tutustua nuoriin. Myös ryhmätiloihin tutustuminen etukäteen lieventää nuoren jännitystä. MIMOssa oli mukana myös maahanmuuttajaryhmiä. Niiden ohjaamisessa on omat haasteensa. Ohjaajan on pystyttävä tarkastelemaan omia skeemojaan eli mielen sisäisiä mallejaan ja kyettävä kohtaamaan nuori ennakkoluulottomasti. Maahanmuuttajanuorilla voi olla huonoja kokemuksia viranomaisista, eikä ohjaajiin luottaminen ole itsestään selvää. Ryhmiä ohjattaessa on otettava huomioon, että maahanmuuttajanuoret voivat tulla hyvinkin erilaisista kulttuureista ja toisaalta erot yksilöiden välillä voivat olla suuria myös saman kulttuurin sisällä. Samasta maasta tulevat nuoret ovat esimerkiksi voineet olla sotatilanteessa vastakkaisilla puolilla. Tällaisessa tilanteessa nuoria voi ohjata eri pienryhmiin. Maahanmuuttajanuoret voivat myös kokea ristiriitoja oman kulttuurinsa ja suomalaisen kulttuurin välillä. Ohjaajan tehtävänä on antaa tietoa Suomen laeista ja tukea hienovaraisesti nuorta tekemään itsenäisiä päätöksiä. Sanallinen viestintä maahanmuuttajanuorten kanssa voi olla vaikeaa. Siksi ohjaajan on käytettävä hyvin konkreettista kieltä ja tarkistettava, onko nuori ymmärtänyt asian. Tanssiryhmissä kielen merkitys on pienempi kuin muissa ryhmissä, ja tanssiin perustuvat maahanmuuttajaryhmät ovatkin toimineet MIMOssa hyvin. Ohjaajan voi olla vaikeaa ymmärtää maahanmuuttajanuoren kulttuuria ja elämäntilannetta. Joillakin MIMOn maahanmuuttajaryhmien nuorilla oli jo oma lapsi ja/tai järjestetty avioliitto. Uskontokysymyksissä on oltava varovainen ja kunnioitettava jokaisen ryhmän jäsenen vakaumusta. Ohjaaja on usein maahanmuuttajanuorelle suurempi auktoriteetti kuin suomalaiselle nuorelle, ja maahanmuuttajanuori saattaa odottaa ohjaajan päättävän asioista. Tällaisessa tilanteessa ohjaajan tehtävänä on tukea nuoren itsenäistymistä ja itsenäistä päätöksentekoa. MIMO-ryhmissä piirtäminen oli joillekin maahanmuuttajanuorille uusi asia, ja myös valokuvauksessa on otettava huomioon kulttuuriset erot. Eri kulttuurien aikakäsityksissä voi olla eroja, ja ryhmissä on pyrittävä toimimaan suomalaisen aikakäsityksen mukaan. MIMO-ryhmissä jotkut nuoret jäivät pois ryhmästä ilmoittamatta, ja se aiheutti ohjaajissa hämmennystä. Nuorilla voi olla vaikeita traumoja esimerkiksi sodasta, väkivallasta ja perheen menettämisestä. Siksi ohjaajien on oltava erityisen herkkätuntoisia ja varottava ottamasta kipeitä asioita esille ryhmässä. Yksilöllisten ongelmien käsittely ei ole mahdollista tällaisessa ryhmässä. Taidelähtöisten menetelmien avulla nuori voi pysähtyä pohtimaan omaa elämäänsä ja elämänsä merkitystä sekä selkiyttämään elämänsä päämääriä. Taidelähtöisten menetelmien käytössä on olennaista, että ohjaaja luottaa elämään, nuoriin ja taiteen avulla tapahtuvaan kasvuun. Taide voi luoda nuoren elämään merkityksiä, joiden arvo selviää vasta myöhemmin. Harjoitteita nuorten taidelähtöisen ryhmäohjauksen tueksi Outi Linnossuo & Terttu Parkkinen Harjoitteet on valittu ja muokattu MIMO-projektin nuorten ryhmissä käytetyistä harjoitteista. 22 Tavarat taskuissa\n13 1. Ryhmän aloitus Ohjeistus ja prosessi Jos olisit tervehdys, mikä tervehdys olisit? Ohjaaja kehottaa ryhmäläisiä miettimään asiaa. Tervehdykset jaetaan ryhmän kanssa. Tervehdys Esimerkit: No se on moro! Terve! Mitä kuuluu? Miten menee? Kuis hurisee? Osallistujia: Kesto: 20 min Materiaali: - Tarkoitus: tutustuminen Kuva: Tatu Gustafsson Tavarat taskuissa 25\n14 Ohjaaja pyytää ryhmäläisiä ottamaan taskuistaan, kassistaan, päältään kaksi esinettä (esim. huulipuna, avain, kaulakoru, vyö, kenkä, almanakka, puhelin), joiden avulla kertoo itsestään muille. Ensimmäisen esineen avulla jokainen ryhmän jäsen esittelee itsensä koko ryhmälle. Toiseksi esineeksi pyydetään valitseman sellainen esine, joka on itselle erityisen tärkeä. Ensimmäinen esine ja oma nimi kerrotaan koko ryhmälle. Tärkeät esineet jaetaan pareittain siten, että kumpikin vuorollaan kertoo toiselle tarinan: Tavarat taskuissa Ohjeistus ja prosessi Ohjaaja pyytää ryhmäläisiä valitsemaan itselleen simpukan, joka muistuttaa itseä. Ohjaaja pyytää jokaista osallistujaa miettimään, mikä on se helmi, jonka kukin ryhmän jäsen haluaa tuoda ryhmän voimavaraksi. Helmistä kerrotaan suullisesti. Helmi simpukassa Tämä esine on minulle tärkeä, koska... Parityöskentelyn jälkeen jokaiselle jaetaan iso paperi ja pastelliliidut. Ohjaaja pyytää jokaista ryhmäläistä tekemään oman kuvan teemalla minulle tärkeä hyödyntäen edelle kerrottua tarinaa. Kun kuvat ovat valmiita, ohjaaja pyytää jokaista keksimään kuvalle nimen ja kirjoittamaan nimen kuvaan sen oikealle tai nurjalle puolelle. Kuvat jaetaan ryhmässä siten, että jokainen näyttää oman kuvansa, kertoo kuvalle antamansa nimen ja jakaa kuvasta jotakin tärkeää. Osallistujia: Kesto: min riippuen ryhmän koosta Materiaali: paperit ja pastelliliidut t Tarkoitus: tutustuminen Osallistujia: Kesto: 20 min Materiaali: simpukoita Tarkoitus: tutustuminen 26 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 27\n15 Jokainen osallistuja kirjoittaa kymmenen oman etunimensä alkukirjaimella alkavaa, itselle tärkeää sanaa. Sanat voivat olla substantiiveja, adjektiiveja, verbejä, eläimiä, nimiä, paikkakuntia mitä vain. Tärkeiden sanojen listat jaetaan ryhmän kanssa suullisesti. Tärkeät sanani Osallistujia: Kesto: 20 min Materiaali: paperia ja kyniä Tarkoitus: tutustuminen 28 Tavarat taskuissa Kuva: Tatu Gustafsson\n16 Jokainen ryhmän jäsen esittelee itsensä muille seuraavan kirjoitusharjoituksen avulla: Te luulette, että minä olen mutta oikeasti minä olen Oikeasti minä olen Ohjeistus ja prosessi Jokaiselle osallistujalle annetaan kynä ja yhtä monta paperilappua kuin ryhmässä on jäseniä. Jokaista ryhmäläistä pyydetään esittelemään, kuka hän on ja miksi hän on ryhmässä. Lisäksi osallistujia pyydetään kertomaan onnistumisen kokemuksesta, johon on liittynyt luovaa toimintaa. Jokainen kertoo vuorollaan itsestään ja onnistumisestaan. Samalla muut ryhmäläiset kirjoittavat paperille kertojan nimen ja ajatuksiaan siitä, mitä osaamista hän on tarvinnut onnistumisen kokemuksessaan. Jokainen osallistuja siis kirjoittaa jokaisesta kertojasta erilliselle paperille. Lopuksi ohjaaja kerää paperit ja nitoo ne jokaisen ryhmäläisen osalta yhdeksi nipuksi. Kaikki saavat oman nippunsa luettavaksi. Minä onnistuin luovasti Osallistujia: 5 15 Osallistujia: Kesto: 15 min Kesto: min Materiaali: paperia ja kyniä Materiaali: paperia ja kyniä Tarkoitus: tutustuminen Tarkoitus: tutustuminen, nimien opettelu, osaamisen tunnistaminen 30 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 31\n17 Osallistujia pyydetään muodostamaan viiden henkilön ryhmiä, ottamaan kengät jalasta ja luomaan kenkien avulla ryhmäkuva. Kenkäinstallaatio Ohjeistus ja prosessi Osallistujat seisovat kehässä kasvot kehän sisälle päin. Yksi osallistuja on kehän keskellä. Kun hän osoittaa jotakin osallistujaa ja sanoo Pibedi-pibedi, kehässä seisova vastaa Po!. Kun keskellä seisova osoittaa jotakin osallistujaa ja sanoo Po, kehässä seisovan on oltava hiljaa. Sitten tehdään kuvioita. Pibedi-pibedi-po Norsu: Osallistuja, jota kehän keskellä seisova ryhmäläinen osoittaa, muodostaa käsillään norsun kärsän. Vieressä seisovat laittavat kätensä hänen korvikseen. Pesukone: Kehällä seisovat tekevät käsistään kehän keskellä seisovan ympärille. Keskellä oleva ryhmäläinen pyörii kehän sisällä. Osallistujia: Kesto: minuuttia Materiaali: osallistujilla on kengät jalassa Tila: iso sisätila Tarkoitus: tavoitteena on tutustua, lisätä avoimuutta ja rohkaista ilmaisua uudessa ryhmässä Sotilas: Osallistuja, jota kehän keskellä seisova ryhmäläinen osoittaa, matkii kivääriä. Vieressä seisovat tekevät kunniaa. Hissi: Osallistuja, jota kehän keskellä seisova ryhmäläinen osoittaa, menee kyykkyyn ikään kuin käyttäisi hissiä. Vieressä seisovat muodostavat hissin seinät kääntämällä kasvonsa häntä kohti. Se, joka erehtyy, astuu itse kehän keskelle. Palaute: Oliko sinulla rento olo leikin aikana? Millaisia tunteita sinussa heräsi? Oliko harjoituksessa jotakin vaikeaa? Osallistujia: vähintään 10 Kesto: 20 min Materiaali: - Tila: isohko sisä- tai ulkotila Tarkoitus: tavoitteena on lisätä avoimuutta ja rohkaista itseilmaisua uudessa ryhmässä 32 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 33\n18 Osallistujat asettuvat jonoon. Toinen ohjaajista vie A4-arkin valitsemalleen etäisyydelle osallistujista, jotta kaikki voivat todeta, missä paperi on. Toisena jonossa oleva osallistuja auttaa jonon ensimmäistä peittämään silmät. Jonon ensimmäinen alkaa kävellä kohti paperia. Kävelijä pysähtyy, kun hän ajattelee olevansa paperin luona. Muut osallistujat toimivat samoin. Voittaja on se, joka pääsee peitetyin silmin lähimmäksi paperia. Palaute: Harjoituksesta keskustellaan kunkin vuoron jälkeen. Paperin tavoittaminen Ohjeistus ja prosessi Osallistujat istuvat tai seisovat polvien varassa kehässä lattialla ja laittavat kämmenensä lattiaa vasten. Jokaisen osallistujan oikea käsi on poikittain viereisen osallistujan vasemman käden yli (tai päinvastoin). Harjoitus alkaa yhden osallistujan taputtaessa lattiaa. Tämä kädenliike alkaa kiertää kehää siten, että kaikki joutuvat vuorotellen taputtamaan lattiaa. Jos kuuluu kaksi taputusta yhtä aikaa, muutetaan suuntaa. Väärään aikaan kätensä nostanut vie kätensä selkänsä taakse. Kahdesti erehtynyt osallistuja putoaa leikistä pois. Palaute: Piditkö tästä harjoituksesta? Mikä siinä oli vaikeaa? Taputus Osallistujia: 5 15 Osallistujia: Kesto: 20 min Kesto: min Ohjaajia: vähintään kaksi Materiaali: A4-arkki ja huivi tai vastaava, jolla voidaan peittää silmät Tila: suuri, tyhjä sisätila Tarkoitus: antaa osallistujille mahdollisuus aistia ympäristöään sokkona Materiaali: - Tarkoitus: lisätä yhteenkuuluvuutta ryhmässä 34 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 35\n19 2. Ryhmän muodostus ja luottamus Ohjeistus ja prosessi Ohjaaja leikkaa viisi postikorttia palasiksi. Kortinpalat sekoitetaan. Osallistujat ottavat vuorotellen palan ja kokoavat postikortin. Saman postikortin palojen nostajat muodostavat ryhmän. Postikortti Osallistujia: enintään 25 Kesto: min Materiaali: postikortteja ja saksia Tila: sisä- tai ulkotila Tarkoitus: ryhmän muodostaminen Kuva: Tatu Gustafsson Tavarat taskuissa 37\n20 Ohjaaja asettaa A4-arkin lattialle. Ainoa ohje ryhmälle on, että koko ryhmällä tulee olla kosketuspiste maanpintaan vain paperin kautta. Palaute: Mikä oli vaikeinta tässä tehtävässä? Pystyikö ryhmä toimimaan tiiminä vai toimiko jokainen omin päin? Tuottiko yhteistoiminta vaikeuksia? Paperiarkin arvoitus Ohjeistus ja prosessi Osallistujat liikkuvat tilassa vapaasti. Sitten ohjaaja pyytää jokaista osallistujaa valitsemaan mielessään yhden osallistujan, joka on leikisti pommi. Ohjaaja antaa osallistujille hetken aikaa valinnan tekemiseen. Sen jälkeen ohjaaja pyytää valitsemaan toisen osallistujan, joka on henkivartija, ja antaa hetken aikaa valinnan tekemiseen. Sitten ohjaaja kertoo, että hän antaa merkin, minkä jälkeen kaikkien tulee liikkua niin, että henkivartija jää osallistujan ja pommin väliin. Merkinannon jälkeen syntyy kaaos, kun kaikki yrittävät löytää ohjeen mukaisen paikan. Useimmiten tämä ei kuitenkaan onnistu, koska kaikki muutkin liikkuvat heti, kun joku siirtyy paikoiltaan. Pommi ja turvamiehet Osallistujia: 6 hengen ryhmiä Palaute: Harjoituksen päätyttyä kaikki kertovat, kenet valitsivat pommiksi ja kenet henkivartijaksi. Osallistujia: vähintään 5 Kesto: min Kesto: 5 10 min Ohjaajia: 2 Materiaali: A4-arkki joka ryhmälle Materiaali: - Tila: isohko tila sisällä tai ulkona Tarkoitus: vahvistaa ryhmätunnetta ja saada osallistujat toimimaan yhteisen päämäärän eteen Tila: tila, jossa osallistujat voivat liikkua vapaasti Tarkoitus: lisätä yhteenkuuluvuuden tunnetta 38 Tavarat taskuissa Tavarat taskuissa 39


Trainee, Payroll & HR\nKiinnostaako sinua työharjoittelumahdollisuus palkanlaskennan ja HR:n parissa? Tässä voi olla tilaisuutesi, sillä haemme nyt opiskelijoita Helsingin, Tampereen ja Lappeenrannan toimistoillemme\nPalkanlaskennan ja HR:n työharjoitteluun\nTehtäviisi kuuluvat asiakasyritystemme avustavat palkanlaskennan ja HR:n tehtävät. Tehtävä ei edellytä aikaisempaa työkokemusta. Tehtävässä pääset kuitenkin hyödyntämään mahdollisesti jo hankkimaasi kokemusta palkanlaskennasta ja HR:stä, järjestelmäosaamistasi sekä suomen kielen lisäksi englannin ja/tai ruotsin kielen taitoasi. Tehtävän vastuullisuus voi kasvaa osaamisesi karttuessa.\nHenkilöstömme päivittäisessä tekemisessä korostuvat asiakaslähtöisyys, proaktiivisuus, täsmällisyys ja yhteistyötaidot. Työharjoittelijan tehtävässä odotamme sinulta myös:\nTarjoamme sinulle monipuolisen oppimismahdollisuuden kansainvälisessä ja kasvavassa yrityksessä kokeneiden asiantuntijoidemme opastuksella. Opit harjoittelun aikana perusteet palkanlaskennasta, työehtosopimuksista sekä työsuhteisiin liittyvistä käytännöistä. Sinut perehdytetään tehtävään, saat käyttöösi saat modernit työvälineet ja järjestelmät sekä pääset ihan oikeisiin töihin. Työtä voidaan tehdä mahdollisuuksien mukaan osittain myös etänä.\nMeillä palkanlaskennan asiantuntijoiden osaaminen ja työpanos ovat liiketoimintamme ytimessä. Työpäiviämme siivittää hyvä yhdessä tekemisen meininki, ammattimaiset työtavat ja jatkuva kehittyminen. Työyhteisö tarjoaa arkeen sekä tukea että nauruja ja olemme tiiviisti yhteydessä työkavereihin myös etätyössä. Toivomme sinultakin iloista mieltä ja rohkeaa otetta työhön - meillä jokainen saa vastuuta ja pääsee tekemään monipuolista työtä mukavien asiakkaiden kanssa. Meillä kukaan ei jää yksin ja tiimeissämme luotetaan, joustetaan ja autetaan muita, sillä haluamme yhdessä varmistaa asiakkaillemme parhaan mahdollisen palvelun.\nTyöharjoittelu alkaa sopimuksen mukaan joulukuussa tai vuoden 2022 alkupuolella ja kestää 4-6 kuukautta. Harjoittelun jälkeen on mahdollista työllistyä Azetsille.\nLisätietoja tehtävästä antaa Annina Vormisto puh. 010 756 4288 (19.10.klo 9-10 & 27.10. klo 14-15).\nJätäthän hakemuksesi mahdollisimman pian, sillä käynnistämme hakemusten käsittelyn ja haastattelut jo hakuaikana. Viimeinen hakupäivä on 3.11.\nMainitsethan hakemuksessasi, mille paikkakunnalle ensisijaisesti sekä mille ajalle ja miltä paikkakunnalta haet työharjoittelupaikkaa.


Annan viikkohoroskooppi 22.6.-6.7. | Anna.fi\nAnnan viikkohoroskooppi 22.6.-6.7.\n26.6.2017 Teksti: Anna.fi Kuvat: Balbusso/Figarophoto/Bulls Press\nToisten auttamisesta ei saa aina kiitosta. Joskus sitä voidaan pitää jopa itsestäänselvyytenä. Tee, mitä pystyt, ja jatka sitten eteenpäin. Yritä ymmärtää myös toisten tilanne. Ole joustava, älä tuomitse heitä omien tunteidesi perusteella. Tee parhaasi, niin kuin yleensäkin.\nPerheen ja ystävien tarpeet ovat etusijalla tällä jaksolla. Vaikka heidän toiveensa eivät olisi suuren suuria, vievät ne silti aikaasi, joten organisoi ajankäyttösi kunnolla. Ole aloitteellinen työelämässä. Mitä rohkeammin esiinnyt, sitä tyytyväisempi olet lopputulokseen.\nHaluatko välttyä pettymyksiltä? Älä sitten yritä miellyttää kaikkia! Pystyt hoitamaan jotkin asiat paremmin, jos lykkäät niitä ensi viikkoon. Erilainen lähestymistapa voi vaikuttaa suuresti lopputulokseen ja käytettyyn aikaan. Hoida sosiaalisia suhteita työkiireistä huolimatta.\nRaha-asiat ovat joskus rasittavia. Tarvitset kuitenkin pitkän tähtäimen suunnitelman. Ajatus liikekumppanuudesta kiehtoo, mutta huolehdi aina omista eduistasi. Ihmiset reagoivat paremmin, jos he tuntevat itsensä tärkeiksi ja arvostetuiksi. Mikäli unohdat tämän, tulet pettymään.\nPelkäämäsi isommat riskit töissä eivät välttämättä toteudukaan, mutta joitakin pienempiä konflikteja voi ilmaantua. Noudata alkuperäistä suunnitelmaasi. Joidenkin ihmisten lyhyt pinna kysyy neuvottelutaitojasi. Rauhallinen järkeily voisi tehota heihin parhaiten.\nHeittämällä hyvästit vanhoille ideoille teet samalla tilaa uusille. Asiat selkenevät, kun pystyt yhdistämään kokemuksia toisiinsa. Et taida vielä käyttää kaikkea viehätysvoimaasi ja lahjojasi täysillä. Pieni muutos ulkoisessa olemuksessasi antaa vauhtia tulevaan.\nJos kaipaat hiljaista jaksoa, saatat pettyä. Ihmiset, jotka vaikuttavat sinusta ensisilmäyksellä ikävystyttäviltä, osoittautuvat aivan päinvastaisiksi. Eräät, jotka näyttävät kulkevan vailla päämäärää, kaipaavat ohjaustasi. Spontaanit, viime hetkellä järjestetyt juhlat yllättävät.\nOn kaksi eri asiaa, että asiat menevät pieleen tai että asioita täytyy muuttaa. Joustavuus on nyt avain menestykseen. Romanssin suhteen on parasta antaa asioiden mennä omalla vauhdillaan. Halukkuutesi ja kyvykkyytesi muuttaa mieltäsi pienissä asioissa hillitsee stressiä.\nMielenkiinnonkohteesi ovat mitä moninaisimmat. Sinulle se on luultavasti itsestään selvää, mutta monet arvostavat vähän hillitympää asennetta. Työstressi häiritsee usein rakkauselämää. Kun opit hyväksymään tämän, kerro siitä rakkaallesi. Avoimuudesta on apua teille molemmille.\nIhmissuhteet voivat olla hämmentäviä. Etenkin eräs suhde antaa sinulle ajattelemisen aihetta. Tämän jakson aikana asiat selkenevät. Viikonloppuna paljastuva salaisuus yllättää, mutta ei järkytä. Vastauksen löytäminen herättää henkiin vanhan unelman.\nSalaisen toiveen jakaminen erään kanssa voi aiheuttaa yllättävän reaktion. Älä huolestu, sillä toiset kaipaavat ennemmin selitystä kuin ratkaisua. Ole rehellinen ja päättäväinen. Aiemmin tavoittelemasi ihmiset ja tilanteet eivät välttämättä enää sovellu tarpeisiisi.\nToisten päättämättömyys voi ärsyttää kiireisenä viikkona. Älä anna sen kuitenkaan pidätellä sinua. Työmenetelmiisi saattaa tulla muutoksia. Jakson lopulla keksit keinon, jonka avulla pystyt välttelemään raivostuttavia ihmisiä, jotka haluavat tehdä asioista turhan vaikeita.\nRakkausenneagrammi kertoo, millainen olet ja mitä tarvitset parisuhteessa\nSuomalainen rakkaushoroskooppi: oletko vakaata suhdetta kaipaava karhu vai intohimoinen villisika?


Kuulumiset neuvolasta. - Kolmen lapsen kaaos\nJälleen yksi neuvolakäynti takanapäin. On siellä vaan niin mukava käydä, että voisi käydä vaikka joka viikko. Tämä oli mun viimeinen kerta tässä nykyisessä neuvolassa, sillä muuton takia paikka vaihtuu. Ja mua niin harmittaa! Olisin toki saanut jatkaa tässä nykyisessä raskauden loppuun asti, mutta välimatkaa on kuitenkin sen verran, etten mitenkään jaksaisi puuskuttaa pyörien viimesilläni sinne asti. Jadea odottaessa kävin juuri tuossa neuvolassa mihin nyt siirryn, mutta siellä ei enään olekkaan sitä samaa mukavaa neuvolatätiä mikä mulla silloin oli. Ikäväkseni se ilkeä rupsahtanut lääkäri on tottakai edelleen siellä. No toivottavsti edes uuden neuvolatädin kanssa juttu luistaisi yhtä hyvin kuin nykyisenkin kanssa. :)\nKaikki oli kunnossa niin mulla kuin vauvallakin, enkä sitä kyllä ole epäillytkään.\nTämän kerrna mittaustulokset:\nRv: 28+1 (22+1)\nPaino: +6,7kg (+4,4kg)\nRR: 113/73 (118/71)\nHemoglobiini: 98 (105)\nSf mitta: 26cm (20cm)\nSykkeet: 135 (150)\nPainosta en edes viitsi sanoa mitään.. Mutta hemoglobiini edelleen laskussa kun en ole vieläkään saanut aikaseksi hakea sitä uutta rautalisää. Raskausdementia vai laiskuus tai sitten ne molemmat yhdessä. Jospa mä saisin ensviikkoon mennessä aikaseksi kipsutella apteekkiin rautaostoksille. :D\nSeuraava neuvola on jo muutaman viikon päästä, jolloin on viikkoja 30+6 ja se onkin sitten siellä uudessa paikassa!\nLähettänyt Julia // Kolmen lapsen kaaos klo 13.45\nTunnisteet: 29 raskausviikko, Neuvola, Raskaus\nAnonyymi 16. heinäkuuta 2015 klo 20.54\nOotteko miettiny jo nimiä? :) jos vähän sais osviittaa minkä niminen poitsu teille on tulossa :)\nJulia // TimantitOnikuisia 17. heinäkuuta 2015 klo 9.16\nOn meillä kyllä jo aika varma nimi tiedossa, mutta mitään ei lyödä lukkoon ennenkuin poika syntyy. :) En siis viitsi vielä mitään vinkkejä heitellä ;)


Canon imagePROGRAF iPF850 - Suurkuvatulostimet - Canon Oy\niPF850 selviytyy vaativimmistakin CAD-töistä. Tämä 44 tuuman suurkuvatulostin takaa poikkeuksellisen laadun, monipuolisuuden ja nopeuden.\nHuipputuottavuutta kahden 44 tuuman materiaalitelan ansiosta\nSuurikapasiteettinen pinoaja, joka mahdollistaa pidemmän yhtäjaksoisen tulostuksen\nSuurikapasiteettiset, käytön aikana vaihdettavat 330 ja 700 ml:n mustesäiliöt\nHuippunopea tulostus ja markkinoiden nopein säästötulostustila\n5 värin LUCIA-mustejärjestelmä ja uusi magenta muste entistä laajempaan värintoistoon\nYhtäjaksoinen tulostus sisäisen 320 Gt:n kiintolevyn ansiosta\nTutustu tarkemmin tuotteeseen Canon imagePROGRAF iPF850\nKaksi 44 tuuman paperitelaa\nKahden materiaalitelan ansiosta laitteen tuottavuus on huippuluokkaa. Tulostin pystyy käsittelemään samanaikaisesti kahta enintään 44 tuuman levyistä materiaalia. Rullat voivat olla keskenään eri levyisiä ja eri tyyppisiä – esimerkiksi tavallista ja päällystettyä paperia. Käytettävä rulla valitaan automaattisesti vaatimusten mukaan, joten tuottavuus pysyy korkealla eikä käyttäjän tarvitse vaihtaa paperirullaa välillä.\niPF850-tulostimessa on suurikapasiteettinen pinoaja jopa sadalle enintään A0-kokoiselle arkille. Pinoaja osaa käsitellä eri kokoja samanaikaisesti, ja pinot voidaan poistaa helposti tulostimen etuosasta.\nOhuet viivat, kirkkaat värit ja nopea tulostus\niPF850-laitteen tuottavuus on huippuluokkaa. Tulostuspalveluiden ja suurten yritysten CAD-sovelluksiin suunniteltu 44 tuuman tulostin tuottaa huipputerävät viivat, kirkkaat värit ja tasalaatuiset kuvat.\nCanonin 5 värin reaktiivinen pigmenttimustejärjestelmä tuottaa kirkkaat värit, ja +/- 0,1 prosentin tarkkuus sekä 0,02 mm:n minimipaksuus takaavat ohuet ja terävät viivat. Tulostuspäiden 15 360 suuttimen ansiosta kuvat tulostuvat huikealla 2 400 x 1 200 dpi:n tarkkuudella. Uusi magenta muste lisää piirrosten selkeyttä ja julisteiden vaikuttavuutta.\nTämä huipputehokas tulostin tulostaa erittäin laadukkaita A0-tulosteita 42 sekunnissa ja A1-tulosteita vain 22 sekunnissa. Suurikapasiteettiset 330 ja 700 ml:n mustesäiliöt voi vaihtaa käytön aikana tulostusta keskeyttämättä. Kahden materiaalitelan ansiosta laitteella voi tulostaa pidempään erityyppisille ja -kokoisille tulostusmateriaaleille.\nSisäisen kustannusseurantaohjelmiston avulla kustannuksia voi seurata sekä sivu- että laitekohtaisesti. Tietoja voi tarkastella tulostinajurin kautta tai ne voidaan viedä arkistoon tai muihin järjestelmiin CSV-tiedostona. Edullista värinsäästötilaa käytettäessä mustetta kuluu vähemmän, joten se sopii hyvin vedosten tulostukseen.\niPF850 on helppo ottaa osaksi työnkulkua, ja se selviää vaivatta vaativimmistakin CAD-töistä. Parannetun HP-GL/2-tuen ansiosta se käsittelee suuret tiedostot tehokkaasti. Lisäksi tulostin tukee HP-RTL-muotoa, ja siinä on AutoCAD-optimoitu ohjain Windows-käyttöjärjestelmälle. Tulostimessa on myös parannettu laitehallinta ja tietoturva suurille työryhmille, yhteys MONITORI-palveluun, lukittuva ohjauspaneeli ja SNMP v3 -protokolla.\n320 Gt:n kiintolevy helpottaa käyttöä\nSisäisen 320 Gt:n kiintolevyn ansiosta tulostimeen voi luoda postilaatikoita. Tästä on hyötyä esimerkiksi yrityksissä, joissa tulostin on usean käyttäjän käytössä. Helppokäyttöisyyttä lisää myös suuri graafinen käyttöliittymä.\niPF850 virtaviivaistaa tulostuksen työnkulkua: se toimii pilvessä ja tukee Direct Print & Share -toimintoa, iPadin Print Utility -sovellusta ja Océ Publisher Select -ohjelmistoa (syksystä 2015 lähtien). Lisäksi laite voidaan yhdistää helposti Office-sovelluksiin Microsoft Office -laajennuksella, ja se tukee myös julistetulostuksessa käytettävää PosterArtist Lite -ohjelmaa.\nLue lisää tuotteen Canon imagePROGRAF iPF850 ominaisuuksista ja toiminnoista.


TM-koeajo: Volkswagen Golf GT 1,4 TSI - Tekniikanmaailma.fi\nTM-koeajo: Volkswagen Golf GT 1,4 TSI\nJo 1,4-litrainen moottorikin alkaa kerätä kunnioitusta, kun sen kylkeen pultataan turboahdin. Erittäin mielenkiintoiseksi se muuttuu, kun toiseen kylkeen pultataan lisäksi mekaaninen ahdin.\nUrheilullisesti varustetun Golf GT:n voimanlähde perustuu Volkswagenin 1,4-litraiseen perusmoottoriin, mutta TSI-muodossa sen hengitystä on tehostamassa kaksi erityyppistä ahdinta. Magneettikytkimellä aktivoituva Roots-tyyppinen mekaaninen ahdin tuottaa ahtopainetta 2400 kierrokseen asti, minkä jälkeen turboahdin tulee apuun.\nSitten 3500 kierroksesta ylöspäin mekaaninen ahdin ohitetaan kokonaan, ja turbo ottaa täyden vastuun ripeästä etenemisestä.\nMekaaninen ahdin tuottaa suurimmillaan 1,8 baarin ahtopaineen, minkä ansiosta 200 newtonmetrin vääntö saavutetaan täyskaasulla jo 1250 kierroksen kohdalla. Suurimmillaan ahtopaine on 2,5 baaria, ja huippuvääntö on leikattu 240 newtonmetriin.\nMekaaninen ahdin tulee mukaan vain tarvittaessa, mikä taajama-ajossa on varsin usein. Moottorissa on aavistuksenomainen ahtoviive, joka on tunnistettavissa, mutta ei oikeastaan mitattavissa.\nOsakaasulla on myös ajoittain havaittavissa pientä vedon aaltoilua, mikä johtunee ahtimien vuoronvaihdoista. Suuresta haitasta ei tässäkään ole kyse; kaikki kuljettajat eivät ominaisuutta varmaan edes huomaa.\nTäyskaasulla kiihdytettäessä veto on jokseenkin puhdasta, ja vaikka tietty ahtoviive on kaasua avattaessa huomattavissa, ei minkäänlaisesta turbopotkusta ole merkkiäkään.\nKulutus on hyvinkin 1,4-litraisilla moottoreilla varustettujen autojen tasolla. GT on varustettu 15 millimetriä madalletulla sporttialustalla ja kohtuullisen sivutuen tarjoavilla urheiluistuimilla.\nJarrut ovat kotoisin GTI:stä, mutta muuten mistään GTI:n kevyemmästä painoksesta ei GT:ssä ole kyse. Moottoria lukuun ottamatta kyseessä on lähinnä Sportline-varusteinen perus-Golf. GTI on joka suhteessa totisempi urheiluauto.\nTSI-moottori on yhdistettävissä DSG-vaihteistoon, mikä kuulostaa varsin hyvältä idealta. Suomen hinnastossa tätä vaihtoehtoa ei tosin toistaiseksi vielä ole. Sen sijaan GT on Suomessakin tarjolla vaihtoehtoisesti saman tehoisella, eli 125-kilowattisella kaksilitraisella turbodieselillä varustettuna.\nNormaalimuodossaan pari tuhatta euroa kalliimman dieselin yhteyteen on lisähinnasta Suomessakin saatavana myös DSG-vaihteisto.\n(Tiivistelmä Jussa Niemisen artikkelista TM 13/06, s. 134-135)\nAvainsanat Volkswagen Golf 2006 GT 1;4 TSI


Tytöt 2016 – PPS\nMeidän joukkue Tytöt 2016 (T6)\nNyt tarjolla ALOITUSPAKETTI uusille 2016- ja 2017-syntyneille pelaajille!\nAloituspaketti 100€ sisältää:\nVuonna 2016 syntyneiden tyttöjen joukkue on aloittanut toimintansa lokakuussa 2021 ja mukana palloilee reilu kymmenen innokasta futaria.\nJoukkueessa toiminta on avointa kaikille ja haluamme tarjota mahdollisuuden oppia jalkapalloa kannustavassa ilmapiirissä. Harjoituksissa leikimme, opettelemme monipuolisia liikuntataitoja ja tutustumme palloon. Tavoitteena on saada lapsille ilon ja onnistumisen tunteita liikunnan parissa. Tapahtumia on pari kertaa viikossa ja jokainen voi osallistua omilla ehdoillaan kerran tai kaksi. Pakkalassa on tytöillä hyvä toimintaympäristö harrastaa!\nHarjoituksissa pelaajilla tulee olla sään mukaiset liikuntavarusteet. Aluksi aloittavalle pelaajalle varusteiksi riittää liikuntavaatteet, lenkkarit, jalkapallo (koko 3) ja juomapullo.\nSeuran peli- ja treenivaatteet tilataan Intersport Tammistosta tai seurakaupan kautta nettiosoitteessa: https://seurakauppa.intersport.fi/mallisto/pakkalan-palloseura/t2016/tytot/.\nIkäluokallamme (2016) pelipaitoihin painatetaan etunimi ja pelinumero.\nMikäli olet uusi joukkueessa, olethan yhteydessä joukkueenjohtajaan ennen varusteiden tilaamista, jotta saadaan valittua varusteisiin pelaajan oma pelinumero!\nJoukkueella on myös Instagram-profiili (@ppst1617), josta pääsee seuraamaan fiilikisiämme: https://www.instagram.com/ppst1617/\nJoukkueen toimintamaksu on 35 euroa/kk, laskutusväli 2 kuukauden välein. Toimintamaksu määräytyy joukkueen ryhmäkoon ja kustannusten mukaan. Joukkueen toimintamaksu sisältää: Valmennus- ja kenttämaksut 2 x vko, korttelipelipassin tai pelipassin ja vakuutuksen (uusitaan vuosittain).\nSeuran jäsenmaksu maksetaan vuosittain.\nJoukkueessamme vallitsee erinomainen yhteishenki. Toivotamme tervetulleeksi kaikki uudet jalkapalloharrastuksesta haaveilevat mukaan kokeilemaan treeneihin! Treeneissä voi käydä tutustumassa 2 kertaa, jonka jälkeen toivomme, että innostus herää ja pelaaja jää mukaan jengiimme.\nJoukkuetoiminta voi olla ja saakin olla uusien pelaajien vanhemmille täysin vierasta. Joukkueenjohtajat, valmentajat sekä muut toimihenkilöt auttavat ja vastaavat kysymyksiin mieluusti. Kun uusi pelaaja päättää jäädä joukkueeseen, olethan yhteydessä joukkueenjohtajiin esim. kentänlaidalla, niin ohjaamme perheen alkuun. Samalla pystytään valitsemaan myös se tärkeä pelinumero!\nTytöt 2016 (T6) Sosiaalisessa mediassa\nPLUSSA PISTEET: Rekisteröimällä Plussa-korttisi joukkueemme tunnuksella SP0880 tuet samalla seuran toimintaa, kun käyt ostoksilla Vantaan Jumbon Citymarketissa. Kertyneistä ruokaostoksistasi Citymarketin kauppiaat sponsoroivat joukkuetta 2% ostoksista ja tämä ei vaikuta sinun Plussa-pisteidesi kertymään.


Näkökulma: Nyt se tuli, Sauli Niinistön Nato-kanta | Uusi Suomi\nTasavallan presidentti Sauli Niinistö avasi eilen Nato-kantaansa tv-katsojille.\nTasavallan presidentti Sauli Niinistö on kuunnellut hänelle esitettyjä toiveita ja vaatimuksia. Toiselle kaudelle ehdolla oleva Niinistö kertoi eilen Ylen presidenttitentissä kantansa Suomen Nato-jäsenyyteen perustelujen kanssa.\nIstuva presidentti sai käyttää aikaa näkemyksensä esittämiseen 2 minuuttia 19 sekuntia. Se oli melkoinen monologi (Nähtävissä Yle Areenassa, videolla 33.25 alkaen)\nTiedotusvälineet kertoivat keskiviikkona Alma Median kyselytutkimuksesta, jonka mukaan 53 prosenttia suomalaisista halusi, että presidenttiehdokkaat ottavat selkeästi kantaa Nato-jäsenyyden puolesta tai vastaan.\nJo seuraavana päivänä eli eilen kuulimme vasemmistoliiton ehdokkaan Merja Kyllösen niin selkeän Nato-kannan kuin on mahdollista. Se tiivistyi Uuden Suomen, Kauppalehden ja Talouselämän haastattelussa näin:\n”Ei koskaan, ei tarvitse jättää mitään optiota eikä roikkua missään löysässä hirressä”.\nSuomen puolueettomuutta kaikissa yhteyksissä korostava valitsijayhdistyksen Paavo Väyrynen ja keskustan Matti Vanhanen vastasivat Ylen vaalikoneessa kysymykseen Suomen pitää hakea Nato-jäsenyyttä Kyllösen tavoin ”Täysin eri mieltä”.\n”Jokseenkin eri mieltä” vastasi, eli epävarmemman ei Natolle -vaihtoehdon Tuula Haatainen (sd.), Laura Huhtasaari (ps.) ja Pekka Haavisto (vihr.).\nRKP:n ehdokas Nils Torvalds puolestaan on ollut kampanjassaan Nato-jäsenyyden hakemisen kannalla. Niin on myös hänen puolueensa, ja sitä on myös kokoomus, josta näissä vaaleissa ilman puoluetunnuksia kampanjoiva ehdokas Sauli Niinistö ponnistaa.\nVaalikoneessa valitsijayhdistyksen ehdokas Niinistö ohitti kysymyksen, mutta eilen tv:ssä hän lopulta avautui. Ehkä siihen vaikutti kansan toive, ehkä toimittajien ja kilpailevien ehdokkaiden aiheuttamalla paineella oli merkitystä.\nLähtökohta Niinistöllä on, että Suomen ei pitäisi hakea nyt Naton jäsenyyttä. Tällä kerralla vaalien suuri ennakkosuosikki oli valmis pohtimaan, missä tilanteessa hakemus voisi olla paikallaan, ehkä.\n”Ensinnäkin tässä olosuhteessa, jossa me olemme, minä en kannata Natoon liittymistä. Nimittäin, me menettäisimme silloin sen mahdollisuuden, josta täälläkin on puhuttu, pysytellä kriisin ulkopuolella. Jos me olisimme Naton jäsen, me olisimme automaattisesti osallinen siinä, mitä aluksi puhuimme Baltian kahinan osalta tai suorastaan sotilaallisen yhteenoton osalta (Uuden Suomen juttu hypoteettisesta Baltian tilanteen kärjistymisestä täällä). Mikä sitten saattaa muuttaa tämän? Ruotsin Nato-jäsenyys aiheuttaa joka tapauksessa meille tarpeen puhua, mitä tapahtuu meidän ja Ruotsin väliselle hyvin pitkällä olevalle puolustusyhteistyölle, ehkei mitään. Se ei ole kuitenkaan kaikkein merkittävin asia”, Niinistö pohdiskeli.\nTulkitsen tämän niin, että Ruotsin hakeutuminen Natoon aiheuttaisi pohdintoja valtiomme turvallisuuspoliittisessa johdossa, mutta se ei johtaisi suoraan Suomen Nato-hakemuksen valmisteluun.\nNiinistö jatkoi toisella skenaariolla:\nTässä hyvin epätoivottavassa tilanteessa, siis Venäjän ja EU:n välien kriisiytyessä, Niinistökin olisi tulkintani mukaan aika lailla valmis Nato-jäsenyyteen.\nTämän jälkeen Niinistö pohti asetelmaa myönteisen kautta:\n”Toinen positiivisempi kuva on sitten se, että jos yhtäkkiä palattaisiinkin liennytykseen samaan tapaan kuin vuosituhannen vaihteessa, jolloin puhuttiin jopa siitä, että jos Venäjä harjoittelisi yhdessä Naton kanssa. Silloin oltaisiin pehmeämmässä tilanteessa, huomattavasti pehmeämmässä tilanteessa. Mutta tärkeänä minä pidän sitä, että me säilytämme tuon mahdollisuuden, koska se jo sinänsä on meille väline”.\nTuo kommentti viittaa niihin Boris Jeltsinin vallan viime päiviin ja Vladimir Putinin kauden alkuun, jolloin Venäjä länsimaistui ja vastakkainasettelu sen ja lännen välillä väheni.\nTuolloin, 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alkupuoliskolla, Nato laajeni merkittävästi. Puolustusliittoon liittyivät muun muassa Viro, Latvia ja Liettua.\nNyt moni Naton kannattaja haikailee, että Suomen olisi pitänyt toimia vastaavalla tavalla kuin Baltian maat. Täällä poliittiset suhdanteet olivat kuitenkin muuttuneet, kun nyttemmin hyvin Nato-myönteinen presidentti Martti Ahtisaari vaihtui vuonna 2000 Naton suhteen paljon kriittisempään Tarja Haloseen.\nNato-jäsenhakemusta ei tietenkään ratkaise Suomessa yksin presidentti, mutta hänen näkemyksensä on asiassa painava. Kansan enemmistöltä asialle pitäisi saada eduskunnan ja/tai kansanäänestyksen kautta oikeutus, jota viimeaikaisten gallupien perusteella ei ole vähään aikaan tulossa.\nPolitiikka, Yhteiskunta, Kotimaa, uutiset, Presidentinvaalit, Presidentinvaalit 2018, Nato, Nato-jäsenyys, Ulko- ja turvallisuuspolitiikka\nOllakko vaiko eikö olla - kas siinäpä kysymys myös ehdokkaille.\nLiittyminen kriisitilanteessa mutta silloin se olisi myöhäistä kuten Ukrainassa.\nKansanäänestys ja julkinen hakemus ovat liian hitaita.\nLiittymisen ajankohta meni Koiviston kaudella.\nEi mikään nato jäsenyys auta jos länsi ,niinkuin näyttää, sorkkii kokoajan yhteenottoa, siinä ehtii suomi tuhoutua kuitenkin ,liittoutumattomana suuremmat mahollisuudet selvitä.\nTäsmälleen samaa mieltä, vielä kun saatais se laiton isäntämaasopimus purettua.\nLiittoutumaton maa NATOn ja Venäjän välissä on kriisitilanteessa "ei kenennään maata", jota molemmat pommittavat, estääkseen vihollistaan hyötymästä siitä.\nNato on rakenteellisesti kykenemätön minkäänlaiseen yhtenäiseen hyökkäyssotaan, Venäjä tietää sen, Nato on Venäjälle uhka koska Venäjä ei kykene painostamaan Naton jäsenmaita sotilaallisesti.\nKannatan täysin puolumatonta politiikkaa oma puolustus on paras valintan jos kuuluisimme natoon ja tulis konvinti isojen välillä ois varmasti me tässä välissä oltais pian entinen suomi se on saletin varmaa siis ei pidä sekaantua vaan oma maa\nSale kannattaa tultuaan uuestan pressaks ni natoo samana päivänä.\nHyvä kun tuli tämäkin Nato kysymys päivitettyä ja jokainen ehdokas pääsi kantansa tuomaan julki. Selväksi tuli myös 53% lle äänestäjistä - ehkä 47% lla on jo selvä näkemys. Näkemyshän ei ole mikään päätös vaan olemassa oleva sitoumus nyt vallitsevassa tilanteessa.\nIstuva Presidentti Niinistön kannanotto ja näkemykset ovat taas luku sinänsä ja juuri niin perustellut mitä hänen asemassaan kuuluu valtiomiehellämme olla. Nekin kun kuuluvat meidän turvallisuustakuuseetemme ja hyvä niin.\nMielestäni on aivan turhaa yrittää horjuttaa näillä spekulatiivisilla jutuilla Suomen kansalaisten kokemaa nykyistä turvallisuuskuvaa olemattomilla uhilla, kun niitä ei ole välittömässä näköpiirissä eikä tapahtumassa. Sauli Niinistö taisi vähän närkästyneenä todeta, että hän ei ole kovasti halukas näihin sotapeleihin ryhtymään, joka sekin osoittaa hänen vastuuntuntoaan ja erityisesti myös varautumat spekulatiivisiin keskusteluihin.\nSauli Niinistö vastustaa siis Suomen NATO jäsenyyttä! Se on kyllä ollut selvää jo aikaisemmin.\nJa Ruotsin tekemisiä on turha peesata. Siinä vaiheessa kun Ruotsi jättää hakemuksensa yksin neuvottelematta Suomen kanssa niin Suomen NATO-ovi sulkeutuu. Ruotsin jäsenyyden myötä NATO ei enää tarvitse Suomea. Suomi jää puskurivaltioksi. Ruotsin alueet riittävät NATO:lle Itämeren hallintaan ja Venäjän hyökkäyksen Baltiaan ja Itämeren kautta Saksaan ja Tanskaan torjumiseen. Hyvät ihmiset katsokaa karttaa!\nHistoria kertoo millaista turvaa liittoutuminen antaa. Kun sota alkaa niin isojen maiden omat edut ovat tärkeämmät kuin pienten liittolaisten. Sotasuunnitelmien mukaan tarpeelliset puskurit tuhotaan kun ne eivät pysty estämään vihollisen tuloa. On ihan sama kuuluuko natoon tai ei. Turvaa siitä ei saa. Ei olisi pitänyt tehdä maanpuolustuksesta viihdettä koulutuksen poistamisella. Eikä maamiinakieltoon menemisellä. Itse on puolustustaito tuhottu. Siviilipalvelus ja 4kk koulutus vapailla viikonlopuilla kun ei ole varaa syöttää asevelvollisia. Kun vihollisella on 2 vuoden kova koulutus sotilailleen ja aseistus huippuluokkaa. Aseiden uusimisesta puhumattakaan. Eikä työttömyys ja toimeentulon ahdinkokaan innosta sotimaan. Kun ei ole mitään puolustettavaakaan. Turha on yrittää talvisodan uhrimieltä nostattaa, kun itsenäisyyskin on annettu pois. Ensin on kansalla oltava hyvinvointia jonka se haluaa säilyttää. Silloin on puolustustahtoakin. Kun tarjotaan kastin alinta luokkaa ilman mahdollisuutta parempaan niin ei se toimi kun on kokenut muutakin kuin nälkää ja pelkoa.\nOllako vai eikö olla Naton jäsen ? Jokainen voi tarkistaa googlettamalla Venäjän\nilmavoimat ja miettiä, miten Suomi pärjäisi kyseistä arsenaalia vastaan ?\nJäisimme jalkoihin kaikissa mahdollisissa liittoutumisvaihtoehtoissa. Tuskin enää\nnykyisessä sodankäynnissä joutuisimme odottelemaan sitä yhdettätoista ryssää ?\nNaton sotatoimet aikoinaan Balkanilla olivat surkeata ellei naurettavia. Bill Clinton siunasi kaikki hirveydet, joita tehtiin "humanisuuden" nimissä. Pysytään kaukana näistä sotokoneista ja pidetään tämä maa koskemattomana. Kannattaa Iivanan yrittää tulla, mutta saattaa taas saada huonon vastaanoton, vaikka täällä Erkki Tuomioja kavereineen heitä odottaakin ovosylin.\nJos Suomi joutuu puolustautumaan, halutaanko, että se onnistuu vai epäonnistuu?\nJos Suomi joutuu puolustautumaan yksin suurvaltaa vastaan, miten realistista on odottaa sen onnistuvan pitemmän päälle, etenkään nuukailevilla puolustusbudjeteilla?\nJos Suomi puolustautuu suurvaltavihollista vastaan sen sijaan maailman vahvimman puolustusliiton jäsenenä, jossa hyökkäystä yhtä vastaan pidetään hyökkäyksenä kaikkia vastaan, olisikohan onnistumisella jo sentään paremmat mahdollisuudet?\nEpäonnistuminen maksaa verta ja kaikkien suomalaisten henkiä, onnistuminen parhaimmillaan ehkäisee ennalta sodan.\nVenäjä tottakai aikuisten oikeasti tietää NATO:n olevan puolustusliitto eikä tietenkään pelkää sen hyökkäävän; kaikki sellainen puhe on Putinin kotimaista yleisöä varten näyteltyä teatteria, joka oikeuttaa esityksen "piiritettyä linnoitusta johtavasta Tsaarista", silovikien vallan ja opposition nujertamisen.\nSuomen NATO-jäsenyys ei edellytä normaaliaikoina liittokumppanien läsnäoloa maassa, tukikohdista puhumattakaan. Venäjällä on käytössään sekä oma tiedustelunsa että sovitut luottamusta herättävät menettelyt tarkastusten tekemiseksi paikan päällä, jotta sen ei koskaan tarvitse pelätä mitään uhkaa kenenkään asejärjestelmistä Suomen alueelta.\nIsäntämaasopimus taas on pelkkä "huolintaliikkeen logistinen käsikirja" helpottamaan asioiden junailua ja vähentämään sähläystä monikansallisessa toiminnassa – se ei merkitse jäsenyyttä, ei anna turvatakuita eikä velvoita muiden puolustamiseen.\nKriisin sattuessa Suomi ei sijaintinsa vuoksi voi pysyä sen ulkopuolella, kysymys on vain siitä, kumman puolella silloin ollaan. Naton puolella voidaan olla vapaasta tahdosta, Venäjän puolella siksi kun vaihtoehtoa ei sillä hetkellä enää ole ja poliitikkojen "optiot" voi siinä vaiheessa tunkea sinne minne aurinko ei paista.\nNiinistö höpisee, eikä johda ylipäällikkönä.\nHän ajaa maan siihen pisteeseen, että NATOn ovi sulkeutuu.\nNATO tyhjiö täyttyy heti, kun rähinä alkaa.\nSotalaki on otettava käyttöön heti, että selvitään.\nNiinistö ei tee mitään, mikä vähänkin vaarantaisi hänen suosiotaan presidenttikilvassa. On se aika masentavaa, kun maamme presidentti ei tiedä, millä puolella Suomi on. Suomi kuuluu länteen EU:hun,, on läntinen demokratia ja totta ihmeessä pitäisi kuulua NATO:onkin, mutta myös idän mahtimiestä miellyttääkseen pitää pyöritellä sanojaan kun purukumia suussa.\nSuomalaiset usein ajattelevat sitä, milloin olisi hyödyllistä liittyä Natoon;: Minusta tämä ei ole oikein. Sillä jos me koemme kuuluvamme Länteen, olisi meidän myös oltava maksamaan hinta läntisten arvojen puolustamisesta.\nNiinistö on aivan pihalla. Jos vaikka euroopassa syttyisikin sota niin ei Suomi ole missään automaattisesti mukana. Naton artikla 5 sanoo että voi antaa sopivaksi katsomaansa tarvike tai sotilaallista apua. Se ei velvoita. Ja varusmiehiä ei voi komentaa sittenkään sotimaan muualle kuin omaa maata puolustamaan, lähtö koskee vain ammattisotilaita. Tällä tietotasolla Suomea sitten johdetaan.


Skottivangit säilyttävät suhteensa yhteiskuntaan aikapankin kautta – Kriminaalihuollon tukisäätiö\nBlogi\t 11.10.2012 Anastasia Lapintie\nAikapankin kautta voi saada ja tarjota palveluja, kuten lastenhoitoa, ompelua, kodin remppahommia, kauppakyytejä, siivousta, ruoanlaittoa – kukin tarpeidensa mukaan. Jokaisen työ on yhtä arvokasta. Aikapankkitoiminnalla rakennetaan luottamusta, vuorovaikutussuhteita sekä vaihtoehtoista taloutta.\nEdinburghin vankilassa aikapankkitoiminta käynnistyi jo vuonna 2007. Vankilassa toimii vertaistukiohjelma, jossa uudet vangit saavat opastusta vankilan toiminnoista muilta vangeilta tai toimivat tukihenkilöinä.\nMuissa vankiloissa vangit voivat kerätä toveja esimerkiksi tekemällä vankilehteä, opettamalla toisia vankeja lukemaan tai auttamalla näitä tekemään ansioluetteloita.\nNäillä toiminnoilla vangit ansaitsevat aikapankkijärjestelmässä toveja, jotka menevät aikapankissa kuntalaisten käyttöön vapaaehtoistyönä ja -palveluina. Vangit voivat myös lahjoittaa tovejaan perheenjäsenilleen, jos nämä kuuluvat Edinburghin aikapankkiin.\nVankien lahjoittamilla toveilla on saatu esimerkiksi saattaja lääkärille, tai vapaaehtoisia yhteisötapahtumien järjestämiseen.\nSaughtonin vankilassa oli viime helmikuussa kymmenen aktiivista vankia, jotka lahjoittavat toveja aikapankille jaettavaksi läheisilleen tai niille ihmisille, jotka eivät pysty itse keräämään toveja tarvitsemiinsa vaihtoihin.\nHelmikuussa vangit olivat lahjoittaneet yhteensä 300 tovia ja pitivät ohjelmaa loistavana. Osallisuus yhteiskuntaan vahvistaa myös vankien itsetuntoa ja siten mahdollisuutta kuntoutumiseen vapautumisen jälkeen.\nMyös vankilan henkilökunta on tyytyväinen yhteistyöhön. Lisäksi toiminta on innoittanut aikapankin jäseniä, joista osa on käynyt tapaamassa toveja lahjoittaneita vankeja. Nämä kymmenen vankia ovat aikapankin kautta auttaneet vähentämään lainrikkojiin kohdistuvia pelkoja ja ennakkoluuloja.\nAikapankki tarjoaa rikoksentekijälle mahdollisuuden osallistua yhteiskuntaan myös vankeusaikana, mikä on tärkeää vankilasta paluun ja poissa pysymisen näkökulmasta. Aikapankki tarjoaa keinon olla samanlainen yhteisön jäsen kuin muut.\nErityisen tärkeää se on siitä näkökulmasta, että vankeusaikana vanki ei voi osallistua perheensä arkeen, mutta lahjoittamalla tovit perheenjäsenilleen hän voi olla tukemassa heitä myös vankeusaikana.\nSkotlannissa aikapankki toimii myös siviilistä vankilaan: vapaudessa elävät kuntalaiset voivat kerätä toveja vankien ystävänä (vankilavierailut), kirjoittamalla ulkomailla tuomiotaan suorittaville vangeille, avustamalla vankien perheitä esimerkiksi lastenhoidossa tai käymällä opettamassa vangeille mm. meditaatiotekniikoita tai väkivallatonta viestintää.\nMyös Yhdysvalloissa aikapankkia on käytetty lainrikkojien kuntoutumisen tukena. Vankilasta vapautuneet naiset ovat maksaneet jälkihuoltopalveluja aikapankin kautta hankkien itselleen toveja tukemalla toisia samassa tilanteessa olevia.\nAikapankkitoiminta on nousussa myös Suomessa. Eikö rikosseuraamusala voisi täälläkin lähteä mukaan? Vankiloissa on pulaa työtoiminnasta ja monen vangin perhe on pienituloinen.\nKun valtion päämiehetkin peräänkuuluttavat yhteisöllisyyden tarvetta, ei kai tämä voi olla liian radikaalia?


Vaihda SHIMANO STEPS -sähköpyöräjärjestelmään\nMuuta pyöräilytapaasi ja muutat maailmasi. Valitse Ranta-, Vapaus- tai jopa Seikkailu-tila. Valinta on sinun, kun sinulla on SHIMANO STEPS.\nMikä tahansa on mielestäsi hauskaa, SHIMANO STEPS E6100- ja E5000-sähköpyöräjärjestelmät voivat helposti tuoda sitä arkielämääsi. Rakastatko seikkailuja? Lähde vain liikkeelle tutustumaan luontoon. Mikään ylämäki tai vastatuuli ei voi estää sinua löytämästä luontoa uudelleen. Ehkä mieluummin pidät taukoa päivällä ja rentoudut cappuccinoa nauttien suosikkikahvilassasi veden äärellä. Pitääkö sinun mennä töihin? Ei ongelmaa. Hyppää vain pyörän selkään ja tunne raikas tuuli kasvoillasi, kun ohitat liikenneruuhkat ja ihmisjoukot, jotka tunkevat busseihin ja juniin. Saavut toimistoon valmiina ja motivoituneena kohtaamaan päivän haasteet. Kuntoilu ei ole ollut koskaan näin hauskaa!\nMiksi vaihtaa SHIMANO STEPS -sähköpyöräjärjestelmään?\nKevyt ajoyksikkö, jossa on intuitiivinen tuki tarjoaa samanlaisen luonnollisen ajotuntuman kuin ajettaessa tavallisella pyörällä... mutta sillä erolla, että saavut perille ajoissa, raikkaana ja rentoutuneena.\nLähde matkaan ja löydä uusia alueita. Voit luottaa siihen, että SHIMANO STEPS tuo sinut turvallisesti takaisin kotiin. Toimintasäde on enintään 185 km (ECO-tilassa, varusteena 504 Wh:n akku) yhdellä latauksella.\nSujuvaa vaihtamista, miellyttävä pyöritysnopeus\nKun käytät samalla ensimmäistä erityisesti sähköpyörille suunniteltua 5-vaihteista napavaihteistoa (NEXUS Inter-5E), voit vaihtaa sujuvasti kuormituksen ollessa suuri. Lisäksi viiden vaihteen välys on suunniteltu erityisesti suurimmille nopeuksille, jotka sähköpyörillä ajavat yleensä saavuttavat, jolloin pyöritysnopeus on uskomattoman miellyttävä.\nAutomaattinen vaihto (vain Di2)\nNäin voit vain keskittyä nauttimaan pyöräilystä. Yksikkö tunnistaa ja analysoi ajo- ja pyöritysnopeutesi ja vaihtaa sujuvasti optimaalisimmalle ja tehokkaalle vaihteelle – aivan kuin automaattivaihteinen auto. Automaattinen vaihtaminen on mahdollista käytettäessä Di2-yhteensopivaa 8/5-vaihteista sisäistä napavaihdetta.\nLiikkeellelähtötila (vain Di2)\nAina kun pysähdyt, pyörä vaihtaa automaattisesti helpompaan vaihteeseen, joten pääset vaivattomasti liikkeelle ja saavutat entisen nopeuden. Se on erityisen hyödyllistä kaupunkialueilla, joissa pitää pysähtyä ja lähteä liikkeelle usein.\nMuuta pyöräilytapaasi ja muutat samalla maailmasi. Olitpa sitten kaupunkiliikenteessä, retkeilemässä maaseudulla tai pyöräilemässä haastavassa maastossa, sähköpyöräjärjestelmämme on tukenasi jokaisella polkaisulla. Älykäs, miellyttävä, hiljainen ja tehokas järjestelmä on saatavilla valmiiksi asennettuna useisiin eri pyörämerkkeihin. Se ei ainoastaan muuta pyöräilykokemustasi, vaan koko elämäsi. Valmistaudu vaihtamaan uudentyyppiseen pyörään!


Suuntanumero 034299 / +4934299 / 0049 / 99049 / 99149 / 99249 / 99449 / 9950049 / 9951149 / 9953249 / 9953349 / 9954149 / 9955149 / 9955549 / 9955949 / 9957749 / 9958849 / 9959049 / 9959949 / 99649 / 997749 / 99849 / 9994934299, Saksa (suunta)\nSuuntanumero 034299 (+4934299 / 0049 / 99049 / 99149 / 99249 / 99449 / 9950049 / 9951149 / 9953249 / 9953349 / 9954149 / 9955149 / 9955549 / 9955949 / 9957749 / 9958849 / 9959049 / 9959949 / 99649 / 997749 / 99849 / 9994934299) (suunta)\nSuuntanumero: 034299 (+4934299)\nEtuliite 034299 on Gaschwitz aluekoodi. Kuvitteelliselle puhelinnumerolle 6419725 ja suuntanumero / suunta 034299 valittava numero on 034299 6419725. Gaschwitz sijaitsee Saksa.\nSuuntanumeron etuliite määrittää tilaajan puhelinnumeron tiettyyn sijaintiin. Suuntanumeron lisäksi on olemassa muun tyyppisiä etuliitteitä: kansainväliset, matkapuhelinoperaattoreiden ja eri palvelujen etuliitteet. Ne yhdistetään sopimaan useisiin tarkoituksiin. Soitettaessa maasta toiseen tapauksissa, joissa puhelun vastaanottajalla on lankaverkko, maan etuliite yhdistetään suuntanumeroon ja tilaajan numeroon. Kuvitteelliselle puhelinnumerolle 6419725 suuntanumero / suunta 034299 (Gaschwitz) ja maakoodille 0049 valittava numero on 0049 34299 6419725. Jos puhelu on mobiililaitteeseen, maan numero yhdistetään matkapuhelinoperaattorin etuliitteeseen ja tilaajan numeroon. Jos soitto on tilaajalle samassa maassa, maan numero voidaan jättää pois. Kun kyseessä ovat kansalliset puhelut lankapuhelimesta toiseen, suuntanumero / suunta voidaan myös jättää pois monissa maissa, kun molemmilla tilaajilla on sama suuntanumero / suunta. Erityisesti maissa, joissa tilaajat voivat pitää saman puhelinnumeron muutettuaan toiseen paikkaan tai kaupunkiin, suuntanumero / suunta - tässä tapauksessa 034299 - on tietysti myös valittava.\nEtuliitteiden kautta käytettäviin palveluihin saattaa liittyä maksuja ei ainostaan teleoperaattoreilta, vaan myös näitä palveluja tarjoavilta yrityksiltä. Seurauksena on, että monet epäilyttävät yritykset tarjoavat palveluita, joista ei ole juurikaan hyötyä, mutta joista peritään korkeat maksut. Kasvattaakseen voittoaan edelleen, tällaiset palvelut yrittävät pitää soittajat linjalla niin kauan kuin mahdollista. Valvontaviranomaiset toimivat säännöllisesti tällaisia palveluntarjoajia vastaan, mutta siihen ei voida luottaa. Erityisnumeroiden lisäksi, jotka voidaan tunnistaa niiden etuliitteiden avulla, on myös pikavalintanumeroita. Tunnetuimpia ovat hätänumero 112 Euroopassa ja 911 Pohjois-Amerikassa. Näitä numeroita voidaan käyttää valtakunnallisesti, eikä niissä tarvitse olla etuliitteitä, ts. ilman maan numero +49 (0049) tai suuntanumero 034299 (Gaschwitz).\nJos olet Saksa ulkopuolella ja haluat soittaa Gaschwitz olevalle henkilölle, tarvitset aluekoodin lisäksi sen maan maan numero, johon haluat soittaa. Saksa maan numero on +49 (0049), joten jos olet Suomi ja haluat soittaa Gaschwitz olevalle henkilölle, sinun on lisättävä etuliite +49 34299 henkilön puhelinnumeroon. Aluekoodin edessä oleva nolla jätetään tällöin pois. Kuvitteelliselle puhelinnumerolle 6419725 suuntanumero / suunta 034299 (Gaschwitz) ja maakoodille 0049 valittava numero on 0049 34299 6419725.


Sosiaalityön aikuisopiskelijoiden käytännönopetus : Kokkolan yliopistokeskus Chydeniuksessa\nTitle: Sosiaalityön aikuisopiskelijoiden käytännönopetus : Kokkolan yliopistokeskus Chydeniuksessa\nAuthor: Huhta, Heli\nAbstract: Yhteiskunnan heikko taloudellinen tilanne heijastuu myös korkeakoulumaailmaan. Korkeakoulujen osalta säästöihin pyritään parantamalla korkeakoulujärjestelmän kustannustehokkuutta. Opiskelijoiden tulisi siirtyä yliopistoista mahdollisimman nopeasti työelämään. Toiseksi yliopistoissa tulisi tunnistaa opiskelijoiden aiemmin hankittu osaaminen. Aikuisopiskelijat ovat toisenlainen opiskelijaryhmä. He ovat päivätyössä ja opiskelevat työn ohessa. Tutkimukseni tarkastelee sosiaalityön aikuisopiskelijoiden käytännönopetusta Kokkolan yliopistokeskus Chydeniuksessa. Tämän tutkimuksen tarkoituksena on tarkastella, miten aikuisopiskelijoiden ammatillisuus ja asiantuntijuus on kehittynyt käytännönopetusjaksolla. Toisena tavoitteena on tutkia, miten aikuisopiskelijat muuttavat teoriatiedon käytännön toiminnaksi ja millainen ohjaus tukee aikuisopiskelijan oppimista. Tutkimusaineistona on käytetty opiskelijoiden kirjoittamia reflektiivisiä esseitä tai harjoitteluraportteja. Tutkimusaineisto on kerätty huhti-syyskuussa 2015. Tutkimukseen osallistui 12 opiskelijaa. Tutkimuksen teoreettisena viitekehyksenä toimii kontruktivistinen oppimiskäsitys. Aineisto on analysoitu teoriaohjaavalla sisällönanalyysillä. Sosiaalisen ja kokemuksellisen oppimisten teoriat toimivat tämän tutkimuksen analyysin välineinä. Tutkimukseni on laadullinen tutkimus. Tutkimustuloksina voidaan esittää, että sosiaalityön aikuisopiskelijoiden asiantuntijuus ja ammatillisuus ovat kasvaneet ja kehittyneet käytännönopetusjaksolla. Opiskelijoiden tiedollinen asiantuntijuus on lisääntynyt ja tietäminen laajentunut. Jakson aikana opiskelijoiden omat käytännölliset taidot ovat kehittyneet. Sosiaalityön opiskelijalle käytännönjaksot laajentavat omaa osaamista ja ymmärrystä sosiaalityön käytännöstä. Aikuisopiskelija pystyy hyödyntämään aikaisemmin oppimaansa. Käytännönopetusjakson aikana opiskelijoiden teoreettis-analyyttinen ajattelu ja tutkimuksellinen työote ovat kehittyneet. Aikuisopiskelija pääsee kokeilemaan teoriassa oppimiaan taitoja käytännössä. Käytännön työ on vahvistanut aikuisopiskelijan ammattitaitoa ja luottamusta omaan osaamiseen, jossa korostuu kyky hyödyntää aikaisemmin opittua. ...\nSubjects: aikuisopiskelija kokemuksellinen oppiminen sosiaalinen oppiminen työssä oppiminen käytännönopetus ammatillinen kehittyminen sosiaalityö aikuisopiskelijat kokemusoppiminen työssäoppiminen käytäntö opetus ammatillinen kehitys\nPermanent link to this item: http://urn.fi/URN:NBN:fi:jyu-201510233476\nSeikkailukasvattajan ammatillinen kasvu (2016)\nAikuisopiskelijoiden merkittävät kokemukset samanaikaisopettajuudesta (2017)\nFysioterapeuttien koulutustarve keuhkoahtaumatautia sairastavien asiakkaiden fysioterapiasta (2016)\nPerehdytys - totta vai tarua? : vastavalmistuneiden opettajien ja heidän rehtoreidensa kokemuksia perehdytyksestä (2013)\nOpettajien ja aikuisopiskelijoiden kokemuksia ja näkemyksiä verkko-oppimisesta toisen asteen ammatillisessa oppilaitoksessa (2015)